recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**המועמד** הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2018 המתעד את ההערכות לבחירות לכנסת ה-20 של מפלגת כולנו בשנת 2015. הסרט מלווה את יו"ר המפלגה משה כחלון ואת צוות הקמפיין בהכנות לבחירות, ומביא ראיונות עימם שצולמו לאחר הבחירות. את הסרט ביימו אסף סודרי וטלי שמש.

רקע
---

בחודש אוקטובר 2012 הודיע משה כחלון על פרישתו מן החיים הפוליטיים, ועל כך שהוא לא יתמודד במסגרת הליכוד בבחירות לכנסת התשע עשרה. בשנת 2014 הודיע כי הוא חוזר לפוליטיקה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים הודיע כחלון כי הוא מקים מפלגה חדשה שתתמקד בפן החברתי. לאחר מכן הודיע כחלון כי שם מפלגתו יהיה "כולנו".
הסרט השתתף בפסטיבל דוקאביב ושודר לראשונה בערוץ יס דוקו ב-20 ביוני 2018.

עלילה
-----

בסרט צילומים מתוך מטה הבחירות של המפלגה והוא מתמקד במשה כחלון יו"ר המפלגה, אודי פרידן פרסומאי ששימש כאיש מקצוע במטה, ואבי גבאי ששימש ראש מטה המפלגה.
המפלגה שסקרים ניבאו לה בתחילה הצלחה, החלה לרדת בסקרים. בעקבות חוסר ההצלחה בקמפיין מובא האסטרג ליאור חורב. הסרט מתמקד גם בהבאתו של יואב גלנט כמספר 2 במפלגה ובמהלכים לשיבוץ חברים נוספים ברשימה לכנסת. בסיום מערכת הבחירות השיגה המפלגה בעשרה מנדטים.

בסרט משובצים קטעי ראיונות שהתקיימו לאחר הבחירות עם משה כחלון בעודו שר האוצר, עם אודי פרידן שהביע אכזבתו מן המפלגה ועם אבי גבאי, לימים שר מטעם מפלגת "כולנו" ולאחר מכן יו"ר מפלגת העבודה.

ראו גם
------

* כל אנשי הקמפיין

* הרצוג (סרט)

קישורים חיצוניים
----------------

* המועמד, באתר פסטיבל דוקאביב
* אתר למנויים בלבד שני ליטמן, דוקאביב 2018: "המועמד" הוא סרט מאכזב על האכזבה מכחלון, באתר הארץ, 22 במאי 2018
* סמדר שילוני, "המועמד": הסרט על משה כחלון הוא כישלון, באתר ynet, 21 ביוני 2018
**מסלזין** (**Mesalazine**), או **5-ASA**, או **Mesalamine**, היא תרופה אנטי-דלקתית המיועדת לטיפול בקוליטיס כיבית וכן במחלת קרוהן (בשלבים קלים או בינוניים לטיפול). התרופה פועלת במעי ויש לה תופעות לוואי סיסטמיות מועטות. מאחר שהתרופה היא נגזרת של חומצה סליצילית, היא בעלת תופעות נוגדות חמצון, כלומר לוכדת רדיקלים חופשיים אשר גורמים לנזק לגוף.

התוויות טיפוליות
----------------

* קוליטיס כיבית - בשימוש הן במחלה פעילה (התקפים קלים) והן ברמיסיה לטווח ארוך. הן בהתקפים, והן ברמיסיה, הטיפול המשולב (מקומי וסיסטמי) הוא יעיל יותר מאשר טיפול בנפרד.
* במחלת קרוהן - הטיפול בתרופה זו הוא פחות משמעותי תחת פרוטוקול הטיפול. השימוש הוא בעיקר כאשר יש מחלת קרוהן במעי הגס. התרופה פחות משמשת כ-maintenance אולם יכול לעזור לאחר ניתוח.

תופעות לוואי
------------

תופעות הלוואי של התרופה כוללות בעיקר שלשולים, בחילה, נפיחות בבטן. תופעות לוואי פחות נפוצות כוללות כאבי ראש, תגובות יתר רגישות (כגון פריחה, אורטיקריה, תסמונת דמוית זאבת), נשירת שיער ונפריטיס אינטרסטיציאלית. תופעות לוואי נדירות כוללות דלקת חריפה של הלבלב, דלקת כבד, תסמונת נפרוטית, הפרעות בספירת הדם (כגון א-גרנלוציטוזיס, לויקופניה, נויטרופניה, אנמיה אפלסטית, תרומבוציטופניה). תוארה גם פגיעה כלייתית מיצירת אבנים בכליות שהן גבישים של החומר התרופתי.

Sulfasalazine
-------------

התרופה Sulfasalzine היא אנטיביוטיקה המחוברת ל-5-ASA באמצעות קשר מסוג Azo-bond. החומר עובר לאורך המעי הדק בצורה שלמה, ומתפרק על ידי חיידקים בסוף המעי הדק. ה-5-ASA פועל באופן מקומי לתיקון הדלקת, ואילו הסולפה נספגת, מפורקת בכבד ומופרשת בשתן. תופעות הלוואי הן בעיקר בגלל הוספת הסולפה, והן כוללות בחילות, הקאות, דיספפסיה, אנורקסיה, כאבי ראש. תופעות הלוואי הנדירות כוללות תגובה אלרגית, פריחה, מחלת רקמת חיבור, טוקסיות לנוירונים ולכליות, השפעות המטולוגיות, ופגיעה בספירת הזרע. למעשה, תופעות הלוואי הנדירות הביאו לירידה בשימוש בתרופה זו, וכיום מעדיפים להשתמש יותר בתרופות שהן 5-ASA בלבד, למרות שהן יקרות יותר. נמצא כי התרופה יכולה לעזור בריפוי של דלקת מפרקים (ארתריטיס), ועל כן התרופה ניתנת בקוליטיס כיבית המשולבת יחד עם דלקת מפרקים שיגרונית (Rheumatoid arthritis).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסלזין** בוויקישיתוף
* Mesalazine באתר מאגר התרופות באגף הרוקחות של משרד הבריאות

הערות שוליים
------------

1. ↑  Michael Durando, Hannah Tiu, James Soo Kim, Sulfasalazine-Induced Crystalluria Causing Severe Acute Kidney Injury, **American Journal of Kidney Diseases: The Official Journal of the National Kidney Foundation** 70, 2017-12, עמ' 869–873 doi: 10.1053/j.ajkd.2017.05.013 (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**הוכחה** (באנגלית: **Proof**) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2005, בהשתתפות השחקנים אנתוני הופקינס, גווינת' פאלטרו, ג'ייק ג'ילנהול והופ דייוויס.

הסרט מבוסס על המחזה זוכה פרס הטוני ופרס הפוליצר "הוכחה" מאת דייוויד אובורן, שהוצג על במות ברודוויי בשנים שקדמו להפקת הסרט וגם לאחר הפקתו.

תקציר העלילה
------------

הסרט מתאר יום בחייה של קתרין (השחקנית גווינת' פאלטרו), היום שבו מתקיימת הלוויית אביה. קתרין, צעירה מוכשרת הממוקמת על הרצף השברירי שבין גאונות לטירוף, היא בתו של מתמטיקאי גאון, שלא יצא מביתו בחמש השנים שלפני מותו עקב מחלת נפש. במשך חמש שנים שהתה עמו, וסעדה אותו כשמצבו החמיר, עד שנפטר.

בין כתביו נמצאת מחברת, ובה הוכחה מתמטית נדירה, שנכתבה לכאורה על ידי האב, הוכחה שיש ביכולתה לזעזע את עולם המדע.

הסרט מתאר את הקו העדין שבין "מוזרות", שלעיתים כרוכה עם גאונות ויצירתיות, לבין היעדר בריאות נפשית. קו גבול זה, שאינו תמיד ברור, נתון לעיתים קרובות לשיפוטיות שלילית מצד החברה, עקב בּוּרות וחוסר סובלנות. לקתרין, השרויה בהלם האובדן עם מות אביה, התנהגויות מוזרות, חולמנות, ולעיתים הזיות. היותה בתו של אדם שהיה מוכר כחולה נפש, ושהותה ארוכת השנים עמו לפני מותו, בצירוף להתנהגויותיה המוזרות, מביאות אותה אל הצורך להתמודד עם האשמות לא מילוליות מצד החֶברה על היותה בלתי שפויה. באופן בלתי הוגן אולי, היא נדונה על ידי החברה והדעות הקדומות מבלי יכולת להתגונן, וחובת ההוכחה - על שאיננה חולת נפש - היא עליה.

שמו של הסרט, "הוכחה", אינו מרמז רק על ההוכחה המתמטית שנכתבה לכאורה על ידי האב, אלא על ניסיונה הנואל של קתרין "להוכיח" את שפיותה, מול דעות קדומות מוצקות של חברה כופה. בסופו של דבר מתברר כי קתרין היא שכתבה את ההוכחה המתמטית הנדירה, אולם טענה זו מפיה נשמעת הזויה, לא הגיונית, ועשויה לכאורה להצביע על הזיות יותר מאשר על האמת. קתרין אינה יכולה לאמת את טענתה, ולצורך "הוכחת" שפיותה ועל מנת לחזור ולהתקבל לזרועות החברה נדרשת קתרין לחזור בה ולמעשה לוותר על היצירתיות והייחוד שבה.

הסרט "הוכחה", בעקבות המחזה באותו שם, קורא תיגר על הבורות וצרות המוחין של החברה, המושכת לבינוניות, ומתייגת כ"סוטה" את מי שאינו עומד בכללים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הוכחה

* "הוכחה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "הוכחה", באתר נטפליקס

* "הוכחה", באתר AllMovie (באנגלית)

* "הוכחה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "הוכחה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "הוכחה", באתר Metacritic (באנגלית)

* "הוכחה", באתר אידיבי

* "הוכחה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**התאחדות הכדורגל הפולנית** (בפולנית: **Polski Związek Piłki Nożnej** או בקיצור **PZPN**), הוא הגוף המנהל את הכדורגל בפולין. הוא מארגן את כל הליגות הפולניות, את הגביע הפולני, את סופר-הגביע הפולני, את גביע הליגה ואת נבחרות הגברים והנשים הפולניות. משרדי ההתאחדות שוכנים בבירת פולין, וורשה.

היסטוריה
--------

הפדרציה העצמאית הוקמה באפריל 1919 עת שיוסדה אוטונומית התאחדות הכדורגל הפולנית (PFU אז) שהייתה חלק שהתפלג מהתאחדות הכדורגל האוסטרית. PFU הוקמה ב-25 ביוני 1911 בלבוב. בין השנים 1911 ל-1919 שיחקה הנבחרת הלאומית של פולין שלושה משחקים באצטדיון קזמי. הקבוצה הייתה מבוססת בעיקר משחקנים מהעיר לבוב.

בספטמבר 2008 הושעתה המנהיגות של התאחדות הכדורגל הפולנית על ידי הוועד האולימיפי הפולני בגלל "הפרת החוקים שלה בצורה רציפה ובוטה". שנה קודם לכן, משרד שר הספורט הפולני עשה ניסיון להשתלט על PZPN, ואולם פיפ"א איימה כי תשעה את פעילות ההתאחדות כיוון שאסרה כל התערבות ממשלתית. ב-30 באוקטובר 2008 הפך גז'גוז' לאטו לנשיא החדש של PZPN.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התאחדות הכדורגל הפולנית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות הכדורגל הפולנית (בפולנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות הכדורגל הפולנית (בפולנית)
* אתר התאחדות הכדורגל הפולנית (בפולנית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2010184441
* VIAF: 130732993
* WorldCat: lccn-no2010184441

 |
**טרנאוזן** (בהולנדית: ‏**Terneuzen**ⓘ‏?‏) היא עיר במחוז זיילנד שבהולנד. זוהי העיר המאוכלסת ביותר במחוז. טרנאוזן שוכנת על הגדה הדרומית של השפך המערבי של נהר הסחלדה. העיר ידועה בבניין העירייה המרשים שלה ובתעלות הדומות לאלו שבאמסטרדם עם הבתים העתיקים לאורכן.

היסטוריה
--------

טרנאוזן מוזכרת לראשונה במקור משנת 1325. העיר שכנה במיקום אסטרטגי על נתיבי המים לגנט (כיום בבלגיה). העיר קיבלה את מגילת הזכויות שלה ב-1584.

על פי המסורת ההולנדית, הייתה העיר ביתו של קפטן הספינה האגדית, ההולנדי המעופף, קפטן ואן דר דקן, שגידף את האל ונידון להפליג בימים לנצח, כפי שמתואר ברומן מאת פרדריק מריאט, "ספינת הרפאים" ובאופרה מאת ריכרד וגנר, ההולנדי המעופף. 

לפני שנת 1877 נקראה העיר לעיתים בשם "נאוזן" (Neuzen).

כלכלה
-----

כיום תעלת טרנאוזן-גנט היא נתיב מים חשוב. נמלה של העיר הוא השלישי בגודלו בכל הולנד, לאחר אלו של רוטרדם ואמסטרדם. המפעל הגדול ביותר של חברת דאו כימיקלים מחוץ לגבולות ארצות הברית שוכן בטרנאוזן, על הגדה המערבית של תעלת טרנאוזן-גנט.

תחבורה
------

ההגעה לטרנאוזן היא דרך מנהרת הסחלדה המערבית, שנפתחה במרץ 2003. העיר לא מקושרת לרשת הרכבות ההולנדית, למרות שמפעל דאו כימיקלים מקושר במסילת ברזל למטענים בלבד דרך גנט. שירות הנוסעים הופסק ב-1951.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנאוזן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרנאוזן (בהולנדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  משרד הסטטיסטיקה של הולנד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536649605171
* GND: 4361973-3
* LCCN: n83049115
* MusicBrainz: 1ec14f5f-b843-4bc8-bbb4-db178acd5050
* SUDOC: 129800007
* VIAF: 127877652
* WorldCat: lccn-n83049115

 |
**זיכרון נוהלי** (נקרא גם **זיכרון פרוצדורלי** או **זיכרון תהליכי**) הוא הזיכרון שבו נשמר הידע של האופן בו אנו מבצעים פעולות שונות, והוא חלק משמעותי של הזיכרון המרומז המרכיב את הזיכרון לטווח ארוך.

הזיכרון הנוהלי שומר את הידע הקשור בביצוע מיומנויות אשר נרכש לאורך חייו של האדם.
הוא מורכב מפרוצדורות וכולל סכמות ביצוע של מיומנויות קוגניטיביות כמו לוגיקה וחישוב, מוטוריות כמו רכיבה וכתיבה, תפיסתיות כמו קריאה או סנסו-מוטוריות.

הזיכרון הנוהלי מעורב ב**אפקט ההטרמה בעקבות חזרתיות** (repetition priming effect) ולמידה של כישורים.

במוח קשור לגרעיני הבסיס (Basal ganglia), והשליח העצבי המרכזי (הנוירוטרנסמיטור) במערכת זו הוא הדופאמין.

רכישה ושליפה של ידע נוהלי
-------------------------

הידע הפרוצדורלי נרכש מתוך אימון הכולל תרגול והתנסות בצעדי לימוד רבים.
זהו תהליך של למידה מתוך התנסויות חוזרות, בלא צורך בזכירה מודעת של צעדי הלמידה עצמם.
לאחר שנרכש, הידע הפרוצדורלי משתמר לאורך שנים רבות וקשה לשכוח אותו. הוא אף עמיד בפני השפעות הגיל ופגיעות מוחיות הגורמות לאמנזיה.

להבדיל מהזיכרון המפורש, הידע שמאוכסן בזיכרון הנוהלי לא נשלף באמצעות חשיבה המתורגמת לדיבור, אלא באמצעות התנהגות גלויה.
הוא יכול לבוא לידי ביטוי באופן אוטומטי בהיעדר קשב מכוון.
עם זאת, השליפה מהזיכרון הפרוצדורלי מתאפיינת בחוסר גמישות, כך שהידע יכול לבוא לידי ביטוי רק כאשר התנאים החיצוניים, ומערכות העיבוד הנחוצות לביצוע, דומים לאלו שבמסגרתם נרכש הזיכרון הספציפי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  יונתן גושן־גוטשטיין ודן זכאי (2006). פסיכולוגיה קוגניטיבית - כרך ב – זיכרון. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה.
3. ↑  Schacter, D. L. (1987). Implicit memory: History and current status. Journal of experimental psychology: learning, memory, and cognition, 13(3), 501.

| מסלול קידוד המידע בזיכרון |
| --- |
| זיכרון חושי (מיידי) | 

|  |  |
| --- | --- |
| זיכרון איקוני |  |
| זיכרון הדהודי |  |

 |
| זיכרון לטווח קצר | זיכרון עבודה |
| זיכרון לטווח ארוך | 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זיכרון מפורש | 

|  |  |
| --- | --- |
| זיכרון סמנטי |  |
| זיכרון אירועי |  |

 |
| זיכרון מרומז | 

|  |  |
| --- | --- |
| זיכרון נוהלי (תהליכי) |  |

 |

 |
**זמן אמת** הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1991 בבימויו של אורי ברבש, עם אסי דיין, רבקה נוימן ונטע מורן בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי בני ברבש והוא מבוסס על ספרו "היקיצה הגדולה" משנת 1982.

העלילה היא על מח"ט המואשם על ידי ההורים השכולים, בזילת יד שהביאה למותו של מג"ד בחטיבתו במלחמת יום הכיפורים וההאשמות והחקירה ממוטטים אותו. סרט שהוא חשבון נפש עם טראומות מלחמת יום הכיפורים.

תקציר העלילה
------------

ב"בית השריון" בתל אביב נערך טקס חלוקת תעודות זיכרון למשפחות הנופלים של חטיבת שריון שנפלו במלחמת יום הכיפורים. על הבמה נמצאים מפקדי החטיבה, המח"ט אל"ם אלי הנגבי (אסי דיין) וסגנו סא"ל יואב (שלמה תרשיש).

אלי מסבר על גבורת הנופלים שעצרו את הסורים ולאחר מכן מתחילה חלוקת התעודות. כאשר מגיעים לחלק תעודה למשפחת בר און, הוריו של המג"ד סא"ל מודי בר און, תוקף האב בנימין בר און (יוסף כרמון) את אלי ומאשים אותו במות בנו היות שלא שלח לו כוח חילוץ במשך תשע שעות.

אלי עומד לפני ועדת חקירה על תפקודו במלחמה. בראשה עומד מפקד האוגדה גיורא (שמיל בן ארי). הם יוצאים לשטח ואלי מסביר על מהלך הקרב ואומר שקצין האג"ם שלו נדב (דורון ליניק) אמר לו שהפיקוד שולח כוח לחלץ את מודי.
אין לו כל הוכחה לכך בקשר או ביומן המלחמה ונדב שאמור לעזור לו, נמצא בתרדמת לאחר פציעה בקרב.

משפחת בר און מחזירה את התעודה לחטיבה ואלי יוצא אליהם בלילה סוער עם נהגו המסור נרי (יוסי אשדות) ומתקבל בקרירות מופגנת. הוא עסוק כל הזמן בניסיון להוכיח את חפותו ויחסיו עם אשתו דניאלה (רבקה נוימן) מתערערים. דניאלה סובלת גם מהצקות של חמותה נעמי (חנה מרון).

נדב נמצא בתרדמת ואלי מבקר אותו בבית החולים ונפגש שם בזוגתו ענת (נטע מורן). עם הזמן לאחר המריבות בבית הוא מנהל מערכת יחסים קצרה אתה. החיילים בבית החולים ובעיקר מוטי (דור צויגנבוים) מנסים לעורר את נדב ומביאים אפילו רקדנית בטן (ריקי צור) אבל ללא הועיל.

הסמח"ט יואב חותר תחתיו בוועדת החקירה ותופס את מקומו כמפקד החטיבה. אלי מתחיל בקריירה לא מוצלחת באזרחות כמנהל בחברת ביטחון ואחזקה של אביו. הוא עצבני ורב עם מנהל סופרמרקט (עזרא דגן) ונהג עצבני ברחוב (ארנון צדוק).

הוא עוזב את הבית שוכר דירה ומנהל משם מטה לטיהור שמו. לבסוף נפטר נדב ואלי יודע שזה סוף הפרשה לגביו. הוא נשבר וברגע הזה מגיעה דניאלה ומנסה לנחם אותו.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אסי דיין | אלי הנגבי | מח"ט |
| רבקה נוימן | דניאלה הנגבי | אשתו של אלי |
| נטע מורן | ענת | זוגתו של נדב |
| דורון ליניק | נדב הנדלסמן | לוחם בתרדמת |
| רות גלר |  | אמא של נדב |
| שלמה תרשיש | יואב | סמח"ט |
| שמיל בן ארי | תא"ל גיורא | מפקד אוגדה |
| סיני פתר |  | חוקר צבאי |
| חנה מרון | נעמי הנגבי | אמא של יואל |
| יוסף כרמון | בנימין בר און | אב שכול |
| עידית צור | ברוריה בר און | אם שכולה |
| אלכס פלג | שמואל בלייכר | אב שכול |
| לבנה פינקלשטיין | נחמה בלייכר | אם שכולה |
| יוסי אשדות | נרי | נהג מח"ט |
| דור צויגנבוים | מוטי | לוחם פצוע |
| עזרא דגן |  | מנהל סופרמרקט |
| ארנון צדוק |  | נהג עצבני |
| יעקב כהן |  | מקליט בחקירה |

קישורים חיצוניים
----------------

* "זמן אמת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זמן אמת", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "זמן אמת", באתר אידיבי
* "זמן אמת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* זמן אמת, בספר הקולנוע הישראלי
* זמן אמת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* זמן אמת באתר קרן הקולנוע הישראלי
* זמן אמת, באתר אידיבי
**מרי בונו** (באנגלית: **Mary Bono**; נולדה ב-24 באוקטובר 1964) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוזות הקונגרס ה-44 וה-45 של מדינת קליפורניה בין השנים 1998–2013.

ביוגרפיה
--------

בונו נולדה בשם מרי ויטאקר בקליבלנד שבאוהיו, בתם של קארן לי (לבית טיילור), כימאית, וד"ר קליי וסטרפילד ויטאקר, רופא ויוצא מלחמת העולם השנייה. ב-1963 עברה המשפחה לדרום פסדינה שבקליפורניה. בשנת 1979 השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון סאות' פסדינה, ולאחר מכן השלימה באוניברסיטת דרום קליפורניה לימודי תואר ראשון בהיסטוריית האומנות. בצעירותה הייתה בונו מתעמלת, ובשנות העשרים לחייה עבדה כמוזגת.

בשנת 1986 נישאה ויטאקר למוזיקאי והפוליטיקאי סוני בונו, והשניים עברו לפאלם ספרינגס. בונו כיהן שם כראש העירייה מ-1988 עד 1992, וב-1994 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית. ב-5 בינואר 1998, בעודו מכהן בבית הנבחרים, נהרג בתאונת סקי והותיר אחריו מושב לא מאויש בקונגרס – אליו תיבחר בעתיד אלמנתו הטרייה.

ב-1998 זכתה בונו במועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס ה-44 של קליפורניה בבית הנבחרים האמריקאי בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות מותו של בעלה. היא נבחרה לקונגרס ב-7 באפריל אותה שנה, וב-3 בנובמבר נבחרה לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. באותה שנה, לקראת הליכי ההדחה של הנשיא ביל קלינטון, צורפה בונו בידי ההנהגה הרפובליקנית אל ועדת המשפט של בית הנבחרים, ובכך נהפכה לאישה הרפובליקנית היחידה בוועדה במהלך משפט ההדחה של קלינטון. בונו הצביעה לפי הנחיות סיעתה בכל ארבע ההצבעות להדחה הן בוועדה והן במליאת בית הנבחרים, על אף שרפובליקנים מתונים אחרים הצביעו נגד סעיפים אחדים בכתב האישום של קלינטון. נוכחותה של בונו בוועדת המשפט הגדילה את חשיפתה הלאומית לציבור האמריקאי.

בונו כיהנה בקונגרס במשך 15 שנה. בדצמבר 2010 נמנתה בין המחוקקים הרפובליקנים הבודדים שהצביעו בעד ביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר שהונהגה בכוחות המזוינים של ארצות הברית. בשנת 2011, הצעת החוק שלה "H.R. 2715", נחתמה כחוק בתמיכה דו-מפלגתית לתיקון חוק שיפור בטיחות מוצרי הצרכן משנת 2008. לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010 נעשה מחוז הקונגרס של בונו היספני וליברלי יותר, ומוספר מחדש כמחוז הקונגרס ה-36. בבחיות האמצע באותה שנה הפסידה לראול רואיז, מועמד המפלגה הדמוקרטית, וגרפה 47.1% מהקולות לעומת 53 האחוזים שגרף רואיז.

בדצמבר 2007 נישאה בשנית לחבר הקונגרס קוני מאק הרביעי מפלורידה. השניים התגרשו בשנת 2013. ב-2015 נישאה בשלישית לאסטרונאוט סטפן אוסוולד. ב-2018, בעקבות פרשת ההתעללות המינית (אנ') באוניברסיטת המדינה של מישיגן, מונתה לנשיאת איגוד ההתעמלות האמריקאי. ימים ספורים לאחר מכן ניצבה בפני ביקורת ציבורית נוקבת מצד האלופות האולימפיות סימון ביילס ואלי רייזמן לאחר שהתגלה כי עבדה במשרד עורכי הדין שייצג את לארי נאסר, שעמד במרכז הפרשה ועליו הוטלו 300 שנים בכלא משהורשע בהתעללות מינית במתעמלות, והיא התפטרה בעקבות כך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרי בונו** בוויקישיתוף
* מרי בונו באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארה"ב: חברת הקונגרס מארי בונו נישאה לחבר הקונגרס קוני מאק, באתר ynet, 17 בדצמבר 2007
2. ↑  ספורט, בגלל ביילס ורייזמן: נשיאת איגוד ההתעמלות התפטרה, באתר ynet, 17 באוקטובר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2004064461
* SNAC: w6w42hsj
* US Congress: B001228
* VIAF: 78171760
* WorldCat: lccn-n2004064461

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הנחת** (באנגלית: **The Marine**) היא סדרת סרטי פעולה המבוססת על דמות של לוחם מארינס לאחר שחרורו, ובו אירוע/תקרית בזמן חייו החדשים ומשתמש בכל כישוריו הצבאיים להצלת המצב.

בכל פעם עומד דמות של אותו חייל מארינס משוחרר עם סיפור מסוים אחר, אין קשר בין פרק אחד לשני בסדרה. לכל פרק בסדרה עלילה שונה ושחקן שונה לאורך פרקי הסדרה, עד כה יצאו כ-6 פרקים.

את הסרט הראשון ביים ג'ון בוניטו, את השני רואל רין, את השלישי סקוט וויפר ואת הרביעי וויליאם קופמן. עד כה יצאו כ-5 פרקים לסדרה, הסרט השישי יצא בשנת 2018 ובוים על ידי ג'יימס נון. הוא האחרון בסדרה.

סרטי הסדרה
----------

| סרט | שנה | שחקנים |
| --- | --- | --- |
| הנחת 6: קרוב ביותר | 2018 | מייק מיזנין |
| הנחת 5: שדה קרב | 2017 | מייק מיזנין, אנה ואן הופט, בראד קלי |
| הנחת 4: מטרה נעה | 2016 | מייק מיזנין, מליסה רוקסבורג, ג'וש בלקר |
| הנחת 3: בעורף | 2013 | מייק מיזנין, ניל מקדונו, אשלי בל |
| הנחת 2: קרב הישרדות | 2009 | טד דיביאסי, לארה קוקס, טמורה מוריסון |
| הנחת 1 | 2006 | ג'ון סינה, קלי קלרקסון, רוברט פטריק ועוד |

תקציר הסרטים
------------

### הנחת (2006)

הסרט הראשון מביא את סיפורו של ג'ון טריטון (ג'ון סינה), לוחם מארינס לשעבר הפורש משירותו הצבאי וחוזר הביתה לאשתו. לאחר מכן, קבוצת שודדים חוטפים את אשתו ומתכננים תוכנית בריחה.

הסרט הראשון בוים על ידי ג'ון בוניטו, ויצא בתאריך ה-13 באוקטובר בשנת 2006.

### הנחת 2: קרב הישרדות (2009)

הסרט השני מביא את סיפורו של ג'ו לינווד (טד דיביאסי), לוחם מארינס לשעבר שיוצא לחופה עם אשתו באי קסום ואווירת גן עדן. השקט מתפוצץ לאחר שקבוצת טרוריסטים חוטפים את אשתו ובני ערובה אחרים תמורת כופר.

הסרט השני בוים על ידי רואל ריין, ויצא בתאריך ה-29 בדצמבר בשנת 2009.

### הנחת 3: בעורף החזית (2013)

הסרט השלישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר (מייק מיזנין) לוחם מארינס לשעבר מעוטר, שחוזר לביתו ולאחותו, עד שמתגלה שהיא נחטפת על ידי שכירי חרב הוא משתמש בכל כישוריו הצבאיים ומנסה להצילה.

הסרט השלישי בוים על ידי סקוט וויפר, ויצא בתאריך ה-5 במרץ בשנת 2013.

### הנחת 4: מטרה נעה (2015)

הסרט הרביעי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם השנייה, שהפעם עובד בשירות האבטחה ומחויב לשמור ולהגן על בחורה יפהפייה החושפת מידע מפליל על אנשי צבא מושחתים.

הסרט הרביעי בוים על ידי וליאם קופמן, ויצא בתאריך ה-21 באפריל בשנת 2015.

### הנחת 5: שדה קרב (2017)

הסרט החמישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם השלישית, שהפעם עובד כחובש (EMT). הוא מגיב לקריאה של אדם כאשר קבוצת אופנוענים טרוריסטים תוקפים אותו.

הסרט החמישי בוים על ידי ג'יימס נון, ויצא בתאריך ה-25 באפריל בשנת 2017.

### הנחת 6: קרוב ביותר (2018)

הסרט השישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם הרביעית, הוא מתאחד יחד עם נחת נוסף לשעבר כדי להציל ילדה חטופה מארגון פשע.

הסרט השישי בוים על ידי ג'יימס נון, ויצא בתאריך ה-13 בנובמבר בשנת 2018. פרק זה הוא האחרון בסדרת הסרטים של הנחת.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הנחת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הנחת 2: קרב הישרדות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הנחת 3: בעורף החזית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הנחת 4: מטרה נעה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הנחת 5: שדה קרב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הנחת 6: קרוב ביותר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**אדוארד ניקיטוביץ' רוט** (ברוסית: (**Эдуард Никитович Рот**; ‏1924 - אחרי אוגוסט 1945) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד מסטניסלב ב-1924 במשפחת פקיד. סיים 7 שנות בית ספר ועבד כחרט במפעל והתגייס ביולי 1941. השתתף בקרב על קייב, וחרקוב. במסגרת הארמייה ה-13 השתתף במתקפה על יילץ עם הדיפת כוחות ורמאכט כ-100 ק"מ חזרה מערבה.

נפצע במהלך מגננה על חרקוב ב-12 במאי 1942 והיה כמעט שנה בבית חולים בשיקום, אחריו חזר לחזית באפריל 1943. צורף לדיוויזיית הרובאים של המשמר ה-33 השייכת לחזית הדרומית במבצע דונבאס שם נפצע שנית כבר בקרב הראשון באזור וורושילובגראד.

בחזרה ליחידתו באוגוסט הצטרף לפלוגת הסיור. נפצע בפעם השלישית בתחילת ספטמבר במבצע ללקיחת שבויים. חזר מן הפציעה תוך חודש. בחורף 1944 השתתף עם יחידתו שהועברה לארמייה ה-51 שבחזית האוקראינית הרביעית בפריצה לחצי האי קרים דרך ביצות סיוואש ומצר פרקופ. במהלך הקרב על סבסטופול הוא נפצע בפעם הרביעית אך טופל במקום והמשיך עם יחידתו שקיבלה על שחרור העיר תוספת לשם "של סבסטופול".

היחידה הועברה לחזית הבלטית הראשונה לשחרור ליטא. שם באזור גורדי בסמוך לשאולאי על חיסול מרגמה ולקיחת שבויים קיבל ב-15 בספטמבר 1944 את עיטור התהילה מן הדרגה השלישית. שבוע לאחר מכן נפצע במהלך משימת סיור בפעם החמישית.

במהלך מתקפה על קניגסברג בסמוך לעיר טילזיט חיסל בעזרת רימון עמדת מקלע ושני חיילי אוייב, קידם השתלטות על הכפר. על כך הוחלט ב-22 במרץ 1945 להעניק לו את עיטור התהילה מן הדרגה השנייה.

לאחר שהשתתף בכיבוש קניגסברג בסמוך לעיר פירבודרקרוג במהלך מתקפת נגד של כוחות ורמאכט עמד בראש יחידתו כשחוסלו כ-18 חיילי אויב, 4 נלקחו בשבי והכוחות הגרמניים נאלצו לסגת. בהמשך במהלך המבצע בסמוך לעיר קאווידיטן במהלך צליחת נהר עמד בראש הכוח שחיסל כ-10 חיילים ותפס שמונה בשבי ביניהם קצין אחד. על כך הוענק לו עיטור התהילה מן הדרגה הראשונה ב-29 ביוני.

באוגוסט אותה השנה נעלם מיחידתו והוכרז כנעדר. גורלו אינו ידוע.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "על גבורת העם היהודי במלחמת העולם השנייה ומלחמות אחרות" (רוסית)
2. ↑  בסיס נתונים "מעשה גבורה של העם" (רוסית)
**המוות המוזר של אירופה** הוא ספר שנכתב בשנת 2017 על ידי הסופר והעיתונאי הבריטי דאגלס מארי, אודות תופעת ההגירה ליבשת אירופה בעשורים האחרונים. בספרו טוען מארי כי תהליך ההגירה ההמוני אל אירופה בשני העשורים האחרונים, בעיקר ממדינות אפריקה, המזרח התיכון ומזרח אסיה, מוביל לשינויי פניה ולאובדן צביונן הלאומי של מדינותיה.

הספר פורסם תחילה בבריטניה, תחת השם **The Strange Death of Europe**. מאוחר יותר פורסם גם בארצות הברית, ובהמשך תורגם לשפות נוספות. הספר יצר הד ושיח ציבורי אודות היקף תופעת ההגירה והשפעתה על חיי האירופים. בספרו מציג דאגלס את עצם השיח בנושא הגבלת ההגירה כנושא טאבו שרבים מפרשים כגזענות, ומראה כיצד פוליטיקאים ואנשי ציבור שילמו מחיר אישי על נקיטת עמדה בנושא זה.

תוכן
----

הטיעון המרכזי של מארי לאורך כל הספר הוא שתהליך ההגירה לאירופה, אשר צבר תאוצה בשני העשורים הקודמים לכתיבת הספר (החל מסוף שנות ה־90), עלול להביא לשינויים קיצוניים בפני החברה האירופאית ובכך להביא להרס ביבשת כולה. במהלך הספר, מארי מנתח את הסיבות להתרחבות ההגירה ממדינות העולם השלישי למדינות אירופה השונות, ונותן דגש מיוחד לניתוח מעשיהם והצהרותיהם של מנהיגי מדינות אירופה הגדולות, בדגש על גרמניה, צרפת ובריטניה. מארי מעלה פעמים רבות את הטיעונים של תומכי ההגירה, בין אם מסיבות אידאולוגיות או פרקטיות, ונותן להם טיעוני נגד משלו, המבוססים לרוב גם על נתונים סטטיסטיים.

זאת ועוד, הסופר מציג עדויות שלקח מפי מהגרים שהגיעו לנקודות ביניים במסע ההגירה שלהם, דוגמת איים דרומיים באיטליה ויוון. לצידם, מוצגים גם האירועים המרכזיים בנושא ההגירה לאירופה משנות האלפיים, דוגמת ספינת המהגרים שטבעה בלב ים בדרכה מצפון אפריקה לאיטליה בשנת 2013, ובה נספו כ-400 מהגרים. מאריי דן בפן המוסרי של חילוץ המהגרים, לצד ההשלכות הפרקטיות של מדיניות התומכת בהגירה שננקטה ברחבי אירופה בתקופת הזמן המדוברת. הסופר מעלה לדיון גם את שאלת צביונה של החברה האירופאית והרב־תרבותיות שמביאה עמה ההגירה, כולל קונפליקטים בין החברה הנוצרית המקומית לחברת המהגרים האסלאמית ברובה.

ראו גם
------

* משבר ההגירה באירופה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **המוות המוזר של אירופה** |

* ריאיון עם דאגלס מארי בפודקאסט 'The Federalist'
* ביקורת על הספר על ידי אליוט אברהמס באתר המועצה לענייני חוץ של ארצות הברית (CFR)
* ראיון של דגלאס מאריי ליעקב אחימאיר בכאן 11
* פרק מן הספר באתר 'מידה'
* ריאיון עם דאגלס מארי באתר 'מידה'
* המוות המוזר של אירופה, באתר OCLC (באנגלית)
**ולנטין צ'אושסקו** (ברומנית: **Valentin Ceaușescu**‏; נולד ב-17 בפברואר 1948) הוא פיזיקאי רומני, עסקן כדורגל ידוע ברומניה ובנם הבכור של ניקולאה צ'אושסקו ואלנה צ'אושסקו.

ביוגרפיה
--------

צ'אושסקו סיים לימודיו בבית ספר תיכון על שם פטרו גרוזה בשנת 1965 והמשיך שנתיים לימודי פיזיקה באוניברסיטת בוקרשט. הוא המשיך בלימודי פיזיקה באימפריאל קולג', בלונדון. צ'אושסקו שב לרומניה ב-1970 והתחיל לעבוד במכון לפיזיקה גרעינית של רומניה. הוא התמיד במקום עבודתו 40 שנים עד שיצא לגמלאות. ב-3 ביולי 1970 נשא לאישה את יורדנה בורילה, בתם של זוג קומוניסטים ותיקים, בת לאם יהודייה, יקטרינה אברהם. לזוג נולד בן בשם דניאל ולנטין. בני הזוג התגרשו ב-1988 וב-1995 נשא צ'אושסקו לאישה את רוקסנה דונה ולזוג נולדה בת בשם אלכסנדרה.

ב-1971 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית, אולם לא ידוע על פעילות במסגרתה עד חודש לפני המהפכה הרומנית (1989), כאשר התמנה כחבר מחליף בוועד המרכזי של המפלגה. אחרי המהפכה נעצר, כמו כל יתר בני משפחת צ'אושסקו, ונחקר כחשוד בחבלה בכלכלת רומניה. הוא שוחרר כעבור חודשים ללא משפט, בין היתר בהשתדלותם של שחקני ואוהדי קבוצת הכדורגל, שנתמכה על ידו.

ולנטין צ'אושסקו שיחק כדורגל במסגרת הליגה העירונית של בוקרשט. הוא התבלט כאוהד ותומך של סטיאווה בוקרשט ומייחסים לתמיכתו תרומה ניכרת לזכיית הקבוצה בליגת האלופות ב-1986.

צ'אושסקו הוא אספן ספרים ואמנות ובמהלך חייו יצר לעצמו אוסף משמעותי, שהוחרם כשנעצר לאחר המהפכה. במאבק משפטי ממושך הצליח להשיב לעצמו את האוסף.

לקריאה נוספת
------------

* Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun,‏ 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

* Consiliul național pentru studierea arhivelor securității, עמוד 143 (ברומנית)
* VALENTIN CEAUŞESCU ŞI DATORIA DISCREŢIEI (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cum arată astăzi nepoata lui Nicolae Ceaușescu? (ברומנית)
2. ↑  Cine a fost cu adevărat VALENTIN CEAUŞESCU? (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90225444
* BnF: cb12298716w (data)
* CiNii: DA01593429
* ISNI: 0000 0001 1566 5791
* LCCN: n84025946
* NLA: 35590967
* RERO: 02-A003086028
* SUDOC: 251235475
* Trove: 1006660
* VIAF: 34522606
* WorldCat: lccn-n84025946

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הסנדלר העליז** הוא סרט קומדיה ישראלי בשחור-לבן משנת 1973 בבימויו של ניקו סאפאי, עם יעקב בן סירא וגדעון זינגר בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על אהבות ובגידות, בעל חנות נעליים בוגד באשתו ומשתמש בעובד שלו כדי להסתיר זאת ממשפחתו. חלק מהסצנות צולמו בחנות הנעליים הידועה "מיקולינסקי" בתל אביב.

הבמאי, המפיק והצלם הם איראנים, המוזיקה נכתבה על ידי אריס סאן שמשחק בסרט וגם שר. בין הזמרים במועדון מופיע גם ששי קשת.

הביקורות קטלו את הסרט והוא הורד מהאקרנים כעבור זמן קצר.

בתחילת הסרט מופיעה הודעת התנצלות על כך שהקול לא תמיד תואם את תנועות השפתיים של המופיעים בסרט.

תקציר העלילה
------------

שמיל (יעקב בן סירא) עובד כסנדלר וזבן בחנות הנעליים הגדולה "מיקולינסקי". הוא מבריח לקוחות בהתנהגותו למורת רוחו של בעל החנות שמעון (גדעון זינגר). שמעון הוא רודף נשים ונמשך בעיקר לסוזי היפה והחתיכה (ציונה טוכטרמן) לה הוא מספק נעליים חינם ומנסה לקיים יחסים בביתה. כשהוא מגיע היא טובלת באמבטית קצף. הוא נמשך לאמבטיה, ונאלץ לברוח כשמאהב שרירן שלה רודף אחריו.

זבן נוסף בחנות הוא צדוק (אריס סאן) שמנהל בחשאי יחסים עם נירה (נירה גל), בתו של שמעון. גם שמיל מאוהב בנירה ורוצה להתחתן איתה.

הוא מגלה זאת לשמעון וזה כועס עליו, מוליך אותו באוזן למרתף וסוגר אותו עד שיעבור לו החשק לנירה. הוא משחרר אותו רק לאחר ששמיל מסכים לעשות לו "טובה". שמעון רוצה לצאת עם סוזי למועדון לילה ומבקש משמיל שיחליף אותו במיטה כדי שאשתו שמחה (בטי פלדמן) לא תגלה את היעדרותו. שמחה מגלה את שמיל והוא מגלה לה את המזימה. ביחד הם ממהרים למועדון ושם היא מגלה את שמעון וסוזי ושמעון נמלט כשהיא רודפת אחריו.

שמיל לא מרגיש טוב והרופא (יהושע לוף) מתבונן בצילום רנטגן של החזה שלו ומגלה לו שיש לו סרטן וכי נותרו לו רק עוד 20 יום לחיות.

בינתיים מגיע ארצה מוריס שמימן בשעתו את הקמת החנות, כדי לתבוע משמעון את חלקו. מוריס הוא למעשה אביו של צדוק אבל זה נשמר בסוד. שמעון מחליט להעביר את החנות על שמו של שמיל ולחתן אותו ביום מותו עם נירה כדי שהחנות תעבור לרשותה. שמיל הנוטה למות מתבשר על כך ושמח שהרוויח שתי מתנות, את החנות ואת נירה. הוא מתחיל להתייחס כעת לשמעון כאל כפוף לו ומשפיל אותו. גם סוזי מעבירה את חסדיה משמעון לשמיל.

ההחתונה נערכת ברוב עם. לפני ענידת הטבעת מוותר שמיל לצדוק על נירה ועוזב את המקום במהירות. לאחר ענידת הטבעת מגיע הרופא ואומר כי אבחנת הסרטן הייתה טעות. הם ממהרים לחפש את שמיל ומוצאים אותו על גג בניין כשפניו להתאבדות בקפיצה. צדוק ממהר למעלה ומודיע לו שהאבחנה הייתה שגויה ושהוא בריא. כולם עוזבים את המקום בשמחה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| יעקב בן סירא | שמיל | סנדלר/זבן |
| גדעון זינגר | שימעון | בעל חנות |
| אריס סאן | צדוק | זבן |
| נירה גל | נירה | בתו של שמעון |
| בטי פלדמן | שמחה | אשתו של שמעון |
| ציונה טוכטרמן | סוזי | פילגשו של שמעון |
| ששי קשת |  | זמר |
| יהושע לוף |  | רופא |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הסנדלר העליז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הסנדלר העליז, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* הסנדלר העליז, בספר הקולנוע הישראלי
* רקדנית בטן בסנדלר העליז, באתר יוטיוב
* יעקב בן סירא - הסנדלר העליז
**1001 סיפורי באגס באני** (**Bugs Bunny's 3rd Movie: 1001 Rabbit Tales**) הוא סרט לוני טונס משנת 1982. זהו לקט של סרטונים קלאסיים של לוני טונס מבית היוצר של האחים וורנר. הסרט מורכב מסרטונים קצרים שמשולבים עם קטעי קישור ויוצרים עלילה, והם בכיכובו של באגס באני.

עלילה
-----

באגס באני ויריבו דאפי דאק עובדים בהוצאת הספרים "רמלינג". השניים יוצאים ומנסים, כל אחד בדרך שלו, למכור ספרים לאנשים. באגס באני נוסע לחוף פיזמו ודאפי לטרמופוליס. בדרך, עם זאת, השניים חווים במשותף דברים מטורפים רבים, ולאחר שהם לא מגיעים ליעדים הרצויים הם מוצאים אחד את השני באמצע הדרך וממשיכים ביחד, עד שהם מגיעים למערה שמלאה בכסף. הזהב מכה בדאפי באור סנוורים, וזה דוחף את באגס בחזרה לאדמה ומתחיל לערום את האוצרות. באגס עובר במדבר המערבי על פני ארמון הסולטאן, שמסתבר שהוא אינו אחר מיוסמיטי סאם. ליוסמיטי בן בשם הנסיך אבאדאבה, אשר מתנהג בצורה מפונקת ורוצה שיקריאו לו סיפור, ולכן יוסמיטי, בעצלנותו, מחפש מי שיעשה את זה במקומו. כאשר באגס פוגש לראשונה את הבן הזאטוט, הוא לועג לו ומסרב שהוא יהיה מספר הסיפורים שלו. אך עם זאת, הנסיך מקבל חשק פתאומי לספר סיפורים לאחר שאביו מאיים לטבול אותו בשמן רותח, דהיינו להרתיחו למוות.

באגס מנסה לברוח מהארמון על שטיח מעופף, אך יוסמיטי תופס אותו ומחזיר אותו לבנו, שכבר עולה לו על העצבים. ובינתיים, דאפי, אשר עדיין נמצא במערה, נמצא בשלבי הסיום באיסוף האוצרות. הדבר האחרון שנותר לו להרים מהאדמה הוא מנורה מיוחדת. מתוכה יוצא ג'יני, שדאפי מצליח לעלות את חמתו, ולכן הג'יני מגרש אותו מן המערה. דאפי משוטט במדבר תשוש וצמא ומגיע אל הארמון, זאת בתקווה למכור ספרים. באגס מצליח לבסוף לברוח ומנסה להזהיר את יריבו שלא יעז להתקרב למקום. ולמרות האזהרה הברורה, דאפי, כרגיל, כמו בכל סדרות וסרטי לוני טונס, לא שומע לאזהרתו, והוא מגלה בדרך הקשה לאן הגיע, ולאחר זמן קצר מאוד יוצא מהארמון מרוט מנוצות וחשוף עור.

קישורים חיצוניים
----------------

* "1001 סיפורי באגס באני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "1001 סיפורי באגס באני", באתר AllMovie (באנגלית)
* "1001 סיפורי באגס באני", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "1001 סיפורי באגס באני", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "1001 סיפורי באגס באני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* 1001 סיפורי באגס באני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

| סרטי ההנפשה של לוני טונס |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| באגס באני במרדף בדרכים (1979) • לוני טונס: הסרט המטורף מטורף של באגס באני (1981) • 1001 סיפורי באגס באני (1982) • דאפי דאק באי הקסום (1983) • דאפי דאק ומכסחי הברווזים (1988) • ספייס ג'אם (1996) • לוני טונס: חוזרים לאקשן (2003) • ספייס ג'אם: אגדה חדשה (2021) |

 |
ניקו צ'אושסקו בחברת הוריו, ב-1976, בקישינב
**ניקו צ'אושסקו** (ברומנית: **Nicu Ceaușescu**;‏ 1 בספטמבר 1951 - 25 בספטמבר 1996) היה פיזיקאי רומני, פוליטיקאי קומוניסטי ובנם של ניקולאה צ'אושסקו ואלנה צ'אושסקו והמיועד לרשת את אביו כמנהיג רומניה הקומוניסטית.

ביוגרפיה
--------

ניקו צ'אושסקו נולד בבוקרשט, רומניה ולמד בבית הספר התיכון על שם פטרו גרוזה עד שנת 1963, כשעבר ללמוד בבית ספר תיכון מס' 24, שם השלים 12 שנות לימוד. ב-1960 התקבל לתנועת הפיונירים והיה ראש קבוצה. במאי 1966 התקבל לאיחוד הנוער הקומוניסטי ארגון בו הוא התקדם עד לתפקיד הבכיר ביותר.

ניקו למד פיזיקה באוניברסיטת בוקרשט, אך הוריו הועידו אותו לקריירה פוליטית ודאגו לקידומו במסגרת איחוד הנוער ולאחר מכן מונה לאחראי מטעם המפלגה הקומוניסטית הרומנית על אזור סיביו. בנוסף לתפקיד זה הוא היה מ-1982 חבר מחליף בוועד הפועל הפוליטי של המפלגה הקומוניסטית ונציג רמניקו סראט ומזכיר באספה הלאומית הגדולה של רומניה.

בעת המהפכה הרומנית ניקו היה באזור סיביו ונטען שנתן הוראות לירות על מתמרדים. הוא פנה לדודו, גנרל איליה צ'אושסקו, וזה הבטיח לשלוח לו מסוק, שייקח אותו למקום מבטחים, אך המסוק לא הגיע וניקו נסע במכונית, שהעמידה לרשותו ידידה, אל בוקרשט. בכניסה לבוקרשט, שהייתה חסומה, זוהה על ידי חיילים שלקחו אותו למשמר למכונית שלהם. קבוצת אספסוף, שזיהתה אותו, התנפלה עליו ועל החיילים - האספסוף הכה את החיילים ואת ניקו צ'אושסקו ואחד מהם אף דקר אותו בבטנו. הוא נלקח בכוח הזרוע לבניין הטלוויזיה, כדי להציגו כשלל. כעבור כמה שעות ולאחר דימום מפצעו נלקח לבית חולים צבאי, שם נותח ונשאר באשפוז כמה ימים. עם יציאתו מבית החולים נעצר והואשם ברצח עם ובחבלה בכלכלת רומניה. במשפט שנערך לו נמצאו ראיות רק להפרת תקנות בנושא אחזקת נשק חם ותחמושת ועל כך נידון לחמש שנות מאסר. הוא שוחרר מוקדם יותר מסיבות רפואיות, חלה בשחמת הכבד, מחלה ממנה מת לבסוף.

ב-1985, לאחר נישואים בני שנה ושלושה חודשים עם פוליאנה דניאלה לומיניצה, בני הזוג התגרשו, אך נישואיו וגירושיו לא הופיעו בתיק שלו, כי לפי הדרכת אביו, גירושים היו כתם עבור פעיל מפלגתי. גם תאונת הדרכים בה מכוניתו גרמה למות אישה צעירה, לא נרשמה באף מקום, לא במשטרה ולא בתיקי בית המשפט. ניקו התפרסם כאוהב משתאות, נשים והימורים ויש סיפורים רבים על יחסיו עם שחקניות, מתעמלות ונשים יפות אחרות. מכריו מתארים אותו כאדם אינטליגנטי ומשכיל. בזמן המהפכה הרומנית הוא היה עסוק בשיחות טלפון, שנועדו לפטור את חברי קבוצת הכדורגל המקומית, שהוא היה התומך שלה, מביקורת מכס בחזרתם מחו"ל.

לקריאה נוספת
------------

* Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun,‏ 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקו צ'אושסקו** בוויקישיתוף
* Nicu Ceauşescu, al treilea Nicolae dintre bărbaţii familiei (ברומנית)
* Nicu Ceauşescu - înjunghiat, umilit, arestat (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת וואלה! ספורט‏, עיתון פולני טוען: נדיה קומנצ'י נאנסה ועונתה בידי ניקו צ'אושסקו, באתר וואלה!‏, 02 באפריל 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90182717
* GND: 170067211
* ISNI: 0000 0003 8399 3820
* LCCN: n83222306
* RERO: 02-A009691275
* SUDOC: 076005135
* VIAF: 273288498
* WorldCat: lccn-n83222306

 |
**Home** (מאנגלית "בית") הוא סרט תיעודי בבימויו של יאן ארטוס ברטראן שהוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ובטלוויזיה ב-5 ביוני 2009 ב-181 מדינות במקביל. באותו יום הוא גם הוצע למכירה ב-DVD ויצא לשידור חופשי לפרק זמן מוגבל באתר יוטיוב - דבר ללא תקדים.

הפקה
----

הסרט עשוי מצילומים אוויריים של מקומות שונים ב-54 מדינות ברחבי כדור הארץ, הממחישים את יופיו של כוכב הלכת ושל החיים המתקיימים בו כמו גם את רב-גוניותם; וכל זאת לצד הנזק שמסב להם האדם.

הסרט מדגיש את המאזן שבין הסביבה לצמחייה ולבעלי החיים, ומעביר מסר לפיו קיימים קשר ואיזון עדינים אך חיוניים בין כל צורות החיים על פני הפלנטה, וכי אף לא אחת מהן יכולה להתקיים בגפה. הסרט מתאר את היווצרות החיים על פני כדור הארץ, החל באצות ועד ליונקים הגדולים. הוא עומד על הופעתו של האדם, ועל השינוי הכביר שחל עם המהפכה החקלאית. לאחר מכן הוא מתמקד במהפכת האנרגיה שהחלה עם ניצול הנפט, ובתהליכים ההרסניים שהתרגשו ובאו על כדור הארץ בחמישים השנים האחרונות. הסרט מתייחס, בין היתר, לעיור המואץ, להתפתחות התעשייתית ולסכנת הזיהום, לדלדול במשאבי האנרגיה והמחצבים, לבעיית המחסור במים ובמזון, לביעור היערות, ואל חוסר השוויון הקיצוני אליו נקלע המין האנושי. עוד עומד הסרט על הנזק לכיפות הקרח בקטבים, על הסכנה הנשקפת לביצות ועל נזק שגורמים ענפי החקלאות המודרניים - חוות הבקר, ומטעי הדקלים והאקליפטוס. Home מתייחס להתחממות העולמית, לעליית פני הים ולשינויים הדרמטיים במזג האוויר. הסרט מסיים במאמצים שעושה המין האנושי כדי לתקן את הנזק לו גרם.

Home צולם ממסוק במקומות רבים ב-54 מדינות ברחבי העולם. הצילום ארך 18 חודשים ונעשה באמצעות מצלמות "סינפלקס" (Cineplex) בעלות רזולוציה גבוהה שנתלו מתחת לגחונו של המסוק. המצלמות הוצבו באופן שיפחית רעידות, והצילומים נבדקו כמעט לאחר כל טיסה. לרשות יוצרי הסרט עמדו בסופו של דבר 488 שעות צילום איכותי ומרהיב ביופיו, ממנו ערכו את הסרט. קטעי הקריינות לסרט הוקלטו ב-14 שפות.

עמותת אקולנוע, בשיתוף המשרד להגנת הסביבה, המועצה לישראל יפה והקרן לסביבה ירוקה, הפיקה גרסה עברית מקוצרת של הסרט בקריינותו של השחקן משה איבגי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Home

* "Home", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "Home", באתר נטפליקס

* "Home", באתר AllMovie (באנגלית)

* "Home", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "Home", באתר Metacritic (באנגלית)

* "Home", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ערוץ לצפייה חופשית ב-YouTube

הערות שוליים
------------

1. ↑  YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 310391845
* WorldCat (עם VIAF): 310391845

 |
**סמיואל (סם) פוסין ג'ייקובס** (באנגלית: **Samuel Posin Jacobs**) הוא עיתונאי אמריקאי. העורך הראשי של מגזין "טיים". עם מינויו לתפקיד העורך הראשי של ה"טיים" באפריל 2023 היה לאדם הצעיר ביותר ששימש בתפקיד, מאז הנרי לוס, מייסד המגזין.

ביוגרפיה
--------

ב-2009 סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד, שם למד היסטוריה. התזה שלו עסקה ב"וולטר וייל והתודעה הפרוגרסיבית: ההבטחה והבעיות של הדמוקרטיה החדשה" (Progressive Mind: The Promise and Problems of the New Democracy). בהרווארד שימש עורך שותף של ה"הרווארד קרימסון".

לפני שהצטרף לסגל "טיים" ב-2013, סיקר ג'ייקובס פוליטיקה עבור "הדיילי ביסט" (אנ'), ועבד גם עבור ניוזוויק, ורויטרס.

ג'ייקובס היה עורך בכיר ב"טיים", ב-2016 מונה לתפקיד העורך הראשי של הגרסה הדיגיטלית, "טיים דיגיטל". ומאז 2019 הוא מכהן כסגן העורך הראשי של "טיים". באפריל 2023 התמנה למשרת העורך הראשי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סם ג'ייקובס
* סמיואל פ' ג'ייקובס באתר הדיילי ביסט
* הידיעה בטיים על מינויו לעורך הראשי, 24 באפריל 2023
* סם ג'ייקובס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* WorldCat: np-jacobs, samuel posin

 |
**Mina Kiá** (בתרגום: עוזרת הבית הקטנה) הוא סרט עלילתי קצר משנת 2017, הראשון של הבמאית מסאו טומה ופרינסיפה קטיה ארגאו (Katya Aragão). הסרט מציג את הקשיים של נערות במדינה זו. בסרט מככבת אנה פיניירו. שחקנים אחרים כוללים את אלי פטריסיה, מרילן מנדינגה, ג'וב גו מוצ'ו, וג'מילה קוסטה.

רקע והפקה
---------

הסרט פותח בסיוע תוכנית של האיחוד האירופי לתמיכה בקולנוע אפריקאי ולקידום זכויות האדם. הצילומים התבצעו בפורטו אלגרה וברחבי האי סאו טומה.

ארגאו יצרה את הסרט במטרה להאיר זרקור על הבעיות של ילדות ונשים בסאו טומה, לחשוף את הטאבו שבנושא, ולקדם את פתרון הבעיות בדרך חינוך. היא מציינת שאלימות ואפליה נגד נערות הן הסיבות העיקריות שהן נושרות מן הלימודים, ושהיא בכוונה לא אפשרה לדמותה הראשית, טוניה, להפסיק ללמוד בשל הדברים שהיא עוברת. "בחרתי להראות העצמה של נערה דרך חינוך... הסרט נועד לעורר דיון על נושא שהוא טאבו, ולעורר מודעות של אנשים למה שקורה, כדי לשנות את המנטליות ולעודד את המאבק על זכויות של נשים ושוויון מגדרי, דבר שאנו רחוקים מלהשיג בשלב זה."

תקציר העלילה
------------

טוניה היא נערה שחולמת להיות עיתונאית. היא נשלחת על ידי משפחתה לגור עם דודיה בעיר הגדולה. הדודים מתייחסים אליה כאל משרתת, ומתעללים בה. היא אף עוברת אונס. נערות אחרות במצב דומה לשלה נושרות מן הלימודים ומוותרות על עתיד מקצועי, אך טוניה נאבקת להמשיך ללמוד ולהגשים את חלומה.

צאת הסרט
--------

הסרט נבחר להקרנה במגוון פסטיבלי סרטים בינלאומיים, בעיקר דוברי פורטוגזית, ביניהם Kugoma – Mozambique Film Forum במפוטו שבמוזמביק, פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סאו טומה ופרינסיפה - בו זכה בפרס הסרט הקצר הלאומי, פסטיבל הסרטים הבינלאומי Porto Femme, פסטיבל הסרטים האירופאי בכף ורדה, בשבוע הקולנוע האפריקאי ב"בית אנגולה" בברזיל, ועוד.

לכבוד יום השנה ה-29 להאמנה לזכויות הילד, נבחר הסרט להקרנה באירוע משותף של "אליאנס פרנסייז" (Alliance Française) ויוניצ"ף ב-23 בנובמבר 2018, והסרט גם הוקרן בערוץ הטלוויזיה הבינלאומי RTF ב-3 בנובמבר 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Mina Kiá", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Curtas PALOP, RTO
2. ↑  Concurso de Curtas-Metragens PALOP-TL/UE: conheça os vencedores!, European Union External Action, 12/04/2017
3. ↑  Katya Aragão mostra os bastidores do filme Mina Kiá, STP Digital, 14/06/2017
4. ↑  Maputo hosts cinema festival from Portuguese-speaking countries, Club of Mozambique, 28 Sep 2017
5. ↑  PORTO FEMME SESSIONS #10, Porto Femme, March 29th, 2018
6. ↑  Festival de Cinema Europeu chega às ilhas do Fogo, Brava e Maio, SAPO, 30 OUT 2018
**Rites of Passage** הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1999 בבימויו של ויקטור סלבה ובכיכובם של דין סטוקוול, ג'יימס רימר וג'ייסון בהר.

תקציר העלילה
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

הפקה והפצה
----------

זהו סרטו הראשון של הבמאי ויקטור סלבה מאז המחלוקת סביב סרטו "אבקה" משנת 1995, שזכה לחרמות בעקבות החלטת חברת וולט דיסני לשכור אותו לביים את הסרט, וזאת לאחר שהורשע בהתעללות מינית בילד-שחקן בן 12, במהלך הפקת סרטו הקודם, "Clownhouse", בשנת 1988.

סלבה ביסס חלקים רבים מהדיאלוגים שבין הדמויות שגילמו דין סטוקוול, רוברט גלן קית' וג'ייסון בהר על שיחות אמיתיות ומתוחות שהיו לו עם אביו, בזמן שהיה בגיל ההתבגרות.

לסרט נוצרו שתי גרסאות. גרסת הבמאי, עם ערוץ פרשנות של סלבה וביהר, הופצה ב-2 במאי 2000. גרסה זו של הסרט כוללת כמה סצינות שנחתכו בעריכה, המסבירות את היחסים בין הדמויות הראשיות. גרסת הסרט, כפי ששוחרר לאקרנים במקור, הופצה גם כן למכירה, ב-30 באוגוסט 2000. מהדורה זו אינה כוללת פרשנויות.

לקריאה נוספת
------------

* Harvey, Dennis. "'Rites of Passage' (review)." *Variety.* June 28, 1999.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* "Rites of Passage", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "Rites of Passage", באתר AllMovie (באנגלית)

* "Rites of Passage", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "Rites of Passage", באתר אידיבי

* "Rites of Passage", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**Am Sklavenmarkt** (בגרמנית: "בשוק העבדים") הוא סרט פורנוגרפי קצר שהופק באימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1907 ובוים בידי יוהאן שוורצר בסטודיו של החברה, "Saturn-Film". אורכו של הסרט 50 מטרים ומשכו שלוש דקות. ייתכן שזהו הסרט האוסטרי-הונגרי הראשון שנעשה אי פעם, ואחד מהסרטים הראשונים שהקרינו אירוטיקה.

תקציר העלילה
------------

פאשא יושב על מחצלת הפרוסה מעל הדשא, בקדמתו של אוהל עגול, מעשן מנרגילה, מוכן לקנות כמה שפחות חדשות. משרתו קורא למוכר ולשני עוזריו, אשר מביאים עמם ארבע נערות עטופות בבורנוס (Burnous).

הנערה ראשונה מופשטת לגמרי ונשלחת לאוהל; השנייה מופשטת מחולצתה ונשלחת גם היא פנימה. סוחר העבדים ועוזרו כופים על הנערה השלישית להתפשט וגם היא נשלחת אל תוך האוהל. הרביעית, צעירה מקודמותיה, מסולקת אחרי שנחשפים שדיה הקטנים וחוזרת עם העוזרים. לאחר משא ומתן על המחיר סוחר העבדים הולך ופאשא נכנס למאהל עם עוזרו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Am Sklavenmarkt", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "Am Sklavenmarkt", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. על פי הספר Im Kino erlebe ich die Welt - 100 Jahre Kino und Film in Österreich *(1996) by Walter Fritz Vienna, p.146, ISBN 9783854476610*
2. ↑  על פי הספר Im Kino erlebe ich die Welt - 100 Jahre Kino und Film in Österreich *(1996) by Walter Fritz Vienna, p.146, ISBN 9783854476610*
**La Soufrière** (בגרמנית: "La Soufrière - Warten auf eine unausweichliche Katastrophe") בתרגום חופשי: "מחכים לאסון הבלתי נמנע" הוא סרט דוקומנטרי משנת 1977 שצולם בגרמניה המערבית על ידי הבמאי הגרמני ורנר הרצוג, אשר ביקר באי גוואדלופ שבו הר געש לה סופרייר עומד להתפרץ. 

הרצוג שמע על התפרצות הר הגעש שעומדת להתרחש באי אשר תושביו פונו, ושאיכר אחד סירב לעזוב. את המניע לצילומי הסרט הסביר כך: "ידעתי שארצה ללכת ולשוחח עמו ולגלות איזו מין מערכת יחסים יש לו עם המוות". שלושת אנשי צוות הצילום עולים ברגל לכיוון לוע הר הגעש אשר אפוף ענני גופרית ועשן שנעים באוויר. בסרט חוקר הרצוג את הרחובות הנטושים של העיירות באי ומשוחח בצרפתית עם שלושה אנשים שונים שנותרו באי: אחד טוען שהוא מחכה למוות ומדגים את התנוחה בה הוא עושה זאת, אחר טוען שנשאר לשמור על החיות. בסופו של דבר, הר הגעש לא התפרץ ו"חס על חייהם" של האנשים שנותרו באי, כולל הרצוג וצוותו. 

סרטיו של הרצוג נוטים להתמקד באלה שמחוץ לזרם המרכזי החברתי, לרוב, באנשים המציגים השקפה אגוצנטרית על העולם, אנשים המונעים על ידי טירוף או הרמוניה מוחלטת עם הטבע, האובייקטים בסרטיו של הרצוג ממחישים את החיים בקיצוניות הרוחנית הגבוהה ביותר. האנשים שנשארו על האי השלימו למעשה עם גורלם, ומסרו נפשם לבורא. אחד מהם אף נראה מופתע שהרצוג בכלל שאל על כניעתו למוות בידי הר הגעש. אחרים פשוט לא ראו את הטעם בפינוי האי מאנשים.

לקריאה נוספת
------------

* Paul Cronin, Herzog on Herzog (London: Faber and Faber Ltd. 2002, ISBN 0-571-20708-1) p. 148.
* Brigitte Peucker, "In Quest of the Sublime," New German Filmmakers: From Oberhausen Through the 1970s, edited by Klaus Phillips (New York: Frederick Ungar Publishing Co. 1984, hardcover: ISBN 0-8044-2688-0 and paperback: ISBN 0-8044-6648-3) p. 168.

קישורים חיצוניים
----------------

* "La Soufrière", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "La Soufrière", באתר נטפליקס
* "La Soufrière", באתר AllMovie (באנגלית)
* "La Soufrière", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "La Soufrière", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הרצוג מדבר על תהליך יצירת הסרט La Soufrière (ראיון מצולם מתוך האתר Capturing Reality: The Art of Documentary)
**אבא ובת** (באנגלית: **Father and Daughter**) הוא סרט מונפש הולנדי קצר משנת 2000 בבימויו של מייקל דודוק דה ויט (אנ'). זוכה פרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-73 לשנת 2001.

עלילה
-----

אב ובתו הקטנה רוכבים על אופניים ועוצרים בסמוך למקווה מים (אגם או ים). האב מרים את בתו על זרועותיו, נפרד ממנה בנשיקה ובחיבוק, יורד אל גדת המים, נכנס לסירה, שט למרחקים ונעלם באופק. בתו מבחינה בו מתרחק, זזה מצד לצד בתמיהה, ולבסוף כשאביה נעלם, היא עולה על אופניה ושבה על עקבותיה. 

בהמשך, הסרט עוקב אחר הבת שעוברת רכובה על אופניה, במשך כל תקופות חייה, באזור בו אביה עזב אותה, ומסתכלת אל קו האופק בו אביה נעלם. הסרט עוקב אחר התבגרותה של הבת (מילדה קטנה לנערה, לעלמה, לאישה נשואה צעירה, לאישה בגיל העמידה ולקשישה) באמצעות חילופי העונות. עם הזמן, יבשו המים במקווה ובמקומם צמחו עשבים. כשהבת קשישה, היא מחליטה לרדת אל גדות המקווה, ומתחילה ללכת לכיוון בו אביה שט בסירה. לפתע היא מבחינה בסירתו של אביה, נטושה וקבורה חלקית באדמה. היא מחליטה להיכנס אל הסירה ולשכב בתוכה (ככל הנראה כדי להירדם או למות בה). לפתע היא מתעוררת, נעמדת על רגליה ומתחילה לרוץ. במהלך ריצתה, היא הופכת מקשישה לאישה צעירה ומאישה צעירה לעלמה. כשהיא מפסיקה לרוץ ונעמדת במקום, אביה נגלה לפניה. היא ניגשת אליו והם מתחבקים ארוכות.

פרסים
-----

הסרט זכה ב-20 פרסים בפסטיבלים שונים ברחבי העולם, לרבות פרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר לשנת 2011 ובפרס באפט"א לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר לשנת 2001.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אבא ובת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אבא ובת", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אבא ובת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אבא ובת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סרטונים הסרט המלא בערוץ יוטיוב.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 307012634
* WorldCat (עם VIAF): 307012634

 |
**קרייר גלובל קורפוריישן** (באנגלית: **Carrier Global Corporation**; מכונה בקצרה: **קארייר**) היא חברה אמריקאית רב לאומית, המייצרת ציוד לחימום ומיזוג אוויר. ציוד קירור וציוד לכיבוי אש ואבטחה.

החברה ממוקמת בפאלם ביץ' גארדנס (אנ'), שבפלורידה, ארצות הברית.

היסטוריה
--------

ויליס קארייר טוען לזכויות ראשונים על המצאת המיזוג המודרני ביולי 1902. ב-1908 הוא הקים את חברת המזגנים קארייר כחברת בת של חברת בפאלו פורג', והיה לסגן הנשיא שלה.

בעקבות מלחמת העולם הראשונה החליטה החברה-האם לצמצם את הייצור, בתגובה פרשו ויליס ומהנדסים נוספים והקימו את חברת 'קארייר' כחברה עצמאית.

במשך השנים התרחבה קשת המוצרים של החברה והיא מייצרת ומשווקת גם ציוד מטבח תעשייתי וציוד לאבטחה וכיבוי אש.

קארייר נרכשה על ידי יונייטד טכנולוג'יס ב-1979, אך הופרדה כחברה עצמאית ב-2020, יחד עם חברת המעליות אוטיס. שתיהן כלולות מאז במדד S&P 500.

נכון ל-2022, קארייר היא חברה בעלת שווי שוק של מעל 20 מיליארד דולר, עם למעלה מ-52,000 עובדים, המשרתת לקוחות ב-160 מדינות ב-6 יבשות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרייר גלובל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרייר גלובל (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של קרייר גלובל (באנגלית)
* קרייר גלובל, ברשת החברתית אינסטגרם

* קרייר גלובל, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459273205171
* BnF: cb12747789p (data)
* ISNI: 0000 0001 0728 6484
* LCCN: n80037869
* VIAF: 154751948
* WorldCat: lccn-n80037869

 |