recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרנצ'סקה קט** (בגרמנית: **Franziska Kett**; נולדה ב-24 באוקטובר 2004) היא כדורגלנית גרמנייה, המשחקת בעמדת החלוצה בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת גרמניה עד גיל 19(אנ').

קריירת מועדונים
---------------

### נוער

קט החלה את קריירת הכדורגל שלה כשהצטרפה למועדון אדנשטטן מהעיירה ברנרייד שבבוואריה התחתית. ב-2020 עברה למחלקת הנוער של גרן-וייס דגנדורף(גר'), שם שיחקה בקבוצת ה-U15.

לקראת עונת 21–2020 הצטרפה קט לקבוצת ה-U17 של המועדון באיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים.

### בוגרים

#### באיירן מינכן II

לקראת סיום עונת 2020-21 שותפה קט במספר משחקים במדי קבוצת המילואים של באיירן במסגרת הבונדסליגה השנייה. בעונת 22–2021 קט שיחקה באופן קבע במדי הקבוצה השנייה של באיירן, כשהיא עורכת 15 הופעות ליגה וכובשת שישה שערים. את שערה הראשון בבוגרים הבקיעה ב-26 בספטמבר 2021 בניצחון 4:1 על קבוצת המילואים של וולפסבורג.

#### באיירן מינכן

במרץ 2022 חתמה קט על חוזה מקצועני ראשון בבאיירן. את הופעת הבכורה שלה בבונדסליגה ערכה ב-25 בספטמבר 2022, כשעלתה כמחליפה של קרולין סימון בניצחון 3:0 על ורדר ברמן(אנ'). ב-29 בספטמבר ערכה את הופעת הבכורה שלה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות לנשים, בניצחון 3:1 על ריאל סוסיאדד(אנ'). את שערה הראשון בבונדסליגה הבקיעה ב-30 באוקטובר בניצחון 3:1 על מפן(גר').

קריירת נבחרות
-------------

### נבחרות צעירות

קט שיחקה תחת התאחדות הכדורגל הבאוורית(אנ') במסגרת גביע המדינה, בקבוצות הגיל U16, U14 ו-U18, בין השנים 2017–2019. במסגרת זו כבשה שישה שערים בארבע עשרה הופעות.

קט שיחקה לראשונה במדי נבחרת גרמניה במסגרת הנבחרת עד גיל 15(גר'), ואת הופעת הבכורה שלה ערכה ב-3 בנובמבר 2017 בהפסד 6:1 לנבחרת ארצות הברית, שם גם הבקיעה את שערה הראשון במדי הנבחרת. עד דצמבר 2018, שותפה קט ב-8 משחקים במדי גרמניה עד גיל 15, בהם כבשה שבעה שערים.

ב-16 בינואר 2020 הופיעה לראשונה במדי נבחרת גרמניה עד גיל 17(אנ'), בהפסד 3:1 לנבחרת ספרד.

ב-21 ביוני 2022 הופיעה לראשונה במדי נבחרת גרמניה עד גיל 19(אנ'), בניצחון 4:1 על נבחרת צרפת. קט שותפה בכל משחקי שלב הבתים ביורו 2022 עד גיל 19, בו הודחה גרמניה בתום שלב הבתים.

ראו גם
------

* באיירן מינכן (כדורגל נשים)
* ג'וליה גווין
* סידני לוהמן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנציסקה קט** בוויקישיתוף
* פרנציסקה קט, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  קט: הכישרון שלנו, באתר sport.de
2. ↑  קט: כישרון על, באתר sport.de
3. ↑  הפרופיל של פרנציסקה קט, באתר באיירן
4. ↑  קט חתמה על חוזה מקצועני בבאיירן, באתר באיירן
איור אפשרי של קפטורינוס
**קפטורינוס** (שם מדעי: *Captorhinus*; מילולית: "אף שתופס") הוא סוג של חולייתן נכחד שהתקיים במשך הפרם שלפני 299 עד 251 מיליון שנה מזמננו. היה זה אולי מראשוני הזוחלים בעולם, שהיה קרוב ללבידוזאוריקוס ודומה במראהו לדו-חיים והמאובנים שלו התגלו באזורים רבים, ביניהם באוקלהומה, טקסס, אירופה, הודו, ברזיל וזמביה.

סוג זה תואר בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ מגולגולת שהתגלתה בטקסס והשתייכה למין *Captorhinus aguti*. קופ תיאר את הסוג בשמו עקב מבנה הלסת העליונה הפונה מעלה, לכאורה כדי לתפוס טרף (מילולית: "captor" - ללכוד בלטינית, "rhinus" - אף ביוונית). בהמשך סוג זה קיבל שמות נרדפים שונים שזוהו כסוגים נפרדים, ביניהם: *Bayloria*‏, *Eocaptorhinus*‏, *Hyponous*‏, *Hypopnous*, ו-*Paracaptorhinus*.

מאפיינים
--------

זוחל זה הגיע לאורך 30 ס"מ, עם גולגולת באורך 7 ס"מ והיה בעל מראה של דו-חיים כמו הלפוספונדילים והוא היה בעל מבנה לטאי בעל גוף שטוח ורגליים בעלות מפרקים פשוטים שהיו נמוכים יחסית. הגולגולת הייתה חרוטית בצורתה עם חוטם מחודד ושיניים חדות וחזקות כשהשיניים האחוריות דמו לאזמלים בצורתם, כשהלסת יכלה לנשוך בעוצמה. ככל הנראה היה זה טורף שניזון מחולייתנים קטנים ממנו או שהיה אוכל כל שגיוון בצמחייה.

הוא עצמו כנראה נטרף בידי הטורפים הגדולים יותר של הפרם, ביניהם הפליקוזאורים כמו הדימטרודון והמשפחה Varanopidae.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפטורינוס** בוויקישיתוף
* קפטורינוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
המטה לשעבר של KNR בנוק
תחנת KNR לשעבר באילוליסאט
**KNR** (ראשי תיבות של **Kalaallit Nunaata Radioa**; באופן מילולי: "הרדיו של גרינלנד") הוא ארגון השידור הציבורי הלאומי של גרינלנד.

KNR ממוקם בעיר הבירה של המדינה, נוק, KNR הוא תאגיד עצמאי בבעלות המדינה שבראשו עומד דירקטוריון של חמישה אנשים. פעילויותיו ממומנות ממספר מקורות, בעיקר מימון ממשלתי ישיר אך גם פרסום מוגבל בשידור.
בשנים 2012–2013 עברו כל האלמנטים של KNR לבניין חדש בנוק.

טלוויזיה
--------

KNR מציע שני ערוצים בפריסה ארצית, **KNR1** ו-**KNR2**. הם זמינים באמצעות טלוויזיה יבשתית דיגיטלית (DVB-T), וטלוויזיה בכבלים דיגיטלית (DVB-C). שני הערוצים מוזרמים גם באופן מקוון דרך יוטיוב.

KNR1 הוא הערוץ העיקרי ורוב השידורים שלו הם בגרינלנדית. KNR2 עולה לאוויר רק כדי לשדר בשידור חי מאירועים ספציפיים.

בשנת 2006, KNR TV התקין מתקן הפקה ועריכה דיגיטלי שלם של SD-SDI עם התשתית הדרושה כדי לספק הפקה מקומית של תוכניות אירוח, חדשות ושידורים מרחוק.

לפני ינואר 2013, KNR1 הציג גם שידורים מרשתות הטלוויזיה הדניות DR ו-TV 2, אך כאשר כמה מערוצי DR הופקו בחינם לשידור בגרינלנד, KNR החליטה להתמקד בשידורים גרינלנדיים מקוריים.

ב-21 ביוני 2020 הן KNR1 והן KNR2 עברו לרזולוציית HD 720p.

רדיו
----

תחנת הרדיו KNR משדרת בפריסה ארצית. היא זמינה ב-FM, AM ואון ליין. היא משודרת בעיקר בגרינלנדית אך חלק מהשידורים הם גם בדנית.

בנוק KNR מספק גם ממסר ישיר של הערוץ הראשון של הרדיו הלאומי הדני (DR P1) דרך FM.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **KNR** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של KNR

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nielsen, Stig Hartvig. "Grønland: Mere grønlandsk tv på KNR". *TVnyt.com*. אורכב מ-המקור ב-2017-10-18. נבדק ב-5 באפריל 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "KNR sendes nu i HD-kvalitet". Sermitsiaq. 25 ביוני 2020. נבדק ב-25 ביוני 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2002062945
* VIAF: 147942252
* WorldCat: lccn-n2002062945

 |
דיוקן של לודוביקו קרדי, על ידי Sigismondo Coccapani
לודוביקו קרדי, "זה האיש" (Ecce Homo )
**לודוביקו קרדי** (באיטלקית:  **Lodovico Cardi**, הידוע כ**צ'יגולי** (**Cigoli**);‏ 1559, סן מיניאטו, טוסקנה – 1613, רומא) צייר ואדריכל איטלקי אשר השתייך למנייריזם המאוחר ולבארוק המוקדם.

ביוגרפיה
--------

צ'יגולי נולד בווילה קסטלווקיו די צ'יגולי (Villa Castelvecchio di Cigoli) שממערב לסן מיניאטו, ומכאן כינויו. הוא גדל וחי רוב שנותיו בפירנצה. בשנת 1604 עבר לרומא.

את הכשרתו הראשונית רכש אצל הצייר המנייריסט אלסנדרו אלורי, בהמשך עבר לסדנה של ברנרדו בונטלנטי (Bernardo Buontalenti) שם גם למד גאומטריה יישומית מאוסטיליו ריצ'י. בהמשך הושפע על ידי הציירים הקונטרה מנייריסטים החשובים סנטי די טיטו וברוקי.

בפירנצה צייר עבור פאלאצו פיטי, לפי הזמנת פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, את "ונוס והסאטיר" ו"עקידת יצחק".

ברומא צייר, לפי הזמנת הפטרון הרומאי שלו, הקרדינל מסימו מסיני, את "זה האיש" (Ecce Homo) (הנמצאת כיום בפאלאצו פיטי בפירנצה). מסיני הזמין תמונות באותו נושא גם מהאמנים המפורסמים יותר: קאראווג'ו ומפסינינו Passignano).

יצירות חשובות נוספות משלו:

* "פטרוס מרפא את חולה הצרעת" בבזיליקת סן פיירו בותיקן.
* "החיזיון של פאולוס" בכנסיית בזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות ברומא.
* פרסקו של פסיכה בוילה בורגזה ברומא.
* "בנדיקטוס הקדוש" במוזיאון האקדמיה האטרוסקי בקורטונה.

בין תלמידיו היו קריסטופנו אלורי, ג'ובאני בוליבטי, דומניקו פטי, ג'ובאני אנטוני ללי, אורליו לומי, גרגוריו פגאני, ואנדריאה קומודי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'יגולי** בוויקישיתוף
* צ'יגולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Matteo Valleriani, Galileo Engineer, Springer 2010, page 13, Google Books

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007442676905171
* BNE: XX888573
* BnF: cb119432615 (data)
* CiNii: DA07828605
* DSI: 919
* GND: 119172798
* ICCU: RAVV034272
* ISNI: 0000 0001 0798 6069
* KulturNav: 43d2faa8-30c5-40a8-8317-c66ca8734a31
* LCCN: n81106343
* NGV: 5026
* NTA: 073177830
* RERO: 02-A003107575
* RKD: 16872
* SNAC: w6sg74kq
* SUDOC: 02737792X
* ULAN: 500115264
* VcBA: 495/26694
* VIAF: 29804962
* WorldCat: lccn-n81106343

 |
**צ'יבורקי** (ברוסית: **Чебуреки**) הוא כיסון בצק מטוגן, הממולא לרוב בבשר טחון ובבצל. צורתו של הצ'יבורקי היא כחצי סהר.

מקורו של הצ'יבורקי במטבח של הטטרים של קרים, אך הוא נפוץ גם באזורי הקווקז, ומרכז אסיה, וכן במדינות רוסיה, ליטא, לטביה, אסטוניה, אוקראינה ומזרח אירופה, כמו גם בפזורות של הטטרים של קרים בטורקיה וברומניה. ניתן למצוא את הצ'יבורקי גם בישראל, בחנויות ובמסעדות של עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר.

מרכיבי הצ'יבורקי
----------------

צ'יבורקי מוגש בבית קפה בסנקט פטרבורג, רוסיה
הצ'יבורקי הוא בורק חצי עגול, ממולא בשכבת בשר טחון דקה, עם בצל ותבלינים. את המילוי עוטפת שכבת בצק דקה אף היא, כך שהמילוי יתבשל היטב בעת טיגון הצ'יבורקי.

וריאציות
--------

בטורקיה, הצ'יבורקי מכונה "צ'י בורק" (בטורקית: çiğ börek, שמשמעו "בורק נא"). הוא פופולרי מאוד במקומות בהם נמצאת קהילה טטרית, ובמיוחד באסקישהיר.
טובורק (Töbörek) הוא וריאציה נוספת של המאפה, בה הצ'יבורק לא מטוגן בשמן אלא נאפה בתנור לבנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'יבורקי** בוויקישיתוף
* מתכון לצ'יבורקי, סרטון באתר יוטיוב
* מתכון לצ'יבורקי באתר "מבשלים ואופים עם רון יוחננוב"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Karen Evans-Romaine; Helena Goscilo; Tatiana Smorodinskaya, eds. (2013). Encyclopedia of Contemporary Russian Culture. Taylor & Francis. p. 100
2. ↑  Kraig, Bruce; Sen, Colleen Taylor (2013). Street Food Around the World: An Encyclopedia of Food and Culture. ABC-CLIO. p. 364
**קפוצ'ין לבן-ראש** או **קפוצ'ין לבן-ראש קולומביאני** (שם מדעי: *Cebus capucinus*) הוא מין קוף מסוג קפוצ'ין, הנפוץ באמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית.

מאפיינים
--------

אורכו של הקפוצ'ין 335–453 מ"מ ומשקלו עד 3.5 ק"ג. הקפוצ'ין בעל פרווה שחורה עם חזה צהוב, שערות ראש ולחי צהובות ופנים ורודות-לבנות (ולא לבנות כשמו).

קופים אלה חברתיים מאוד והם פעילי יום הנוטים לנוע על ענפי העצים ביערות הגשם בחיפוש אחר מזון. כמו רוב הקופים הוא אוכל-כול הניזון מפירות, זרעים, חרקים, ביצים, דבש ולעיתים גם מחולייתנים קטנים. מספר קופים התאימו את עצמם לחיים בביצות מנגרובים בהם יש כמה חסרי חוליות כמו סרטנים קצרי בטן וצדפות. לפתיחתם של אלה מסוגלים הקפוצ'ינים להקיש בחוזקה על אבנים עד שתיפתח הקונכייה והם יוכלו לחלץ ממנה את הדייר. הקפוצ'ינים מפתחים מיומנות מגיל צעיר בשימוש זה.

מספר חיות, כגון האגוטי וטאיאסו לבן-שפתיים, נוהגים לעקוב ביער אחרי להקות הקפוצ'ינים בתקווה שיפילו מזון לקרקע.

תת-מינים
--------

* *C. c. capucinus*
* *C. c. limitaneus*

המין קפוצ'ין לבן ראש פנמה (*Cebus imitator*) נחשב בעבר לתת-מין של המין הזה. אך בעקבות בדיקות גנטיות שהראו על שוני ניכר, הוחלט ב-2013 להפרידו למין אחר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפוצ'ין לבן-ראש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קפוצ'ין לבן-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מיכאל וקסמן** (1922 - 16 במאי 1941) היה איש אצ"ל, שהוצא להורג על ידי הארגון מחשש שהוא מלשין על המחתרת בפני משטרת המנדט.

קורות חייו
----------

מיכאל וקסמן נולד בפולין בשנת 1922. עלה לארץ ישראל והצטרף לאצ"ל בשנת 1933.

האצ"ל הציב את וקסמן למחלקת המודיעין של הארגון תחת פיקודו של ישראל פריצקר. במחלקת המודיעין יצר וקסמן קשרים בין הבולשת הבריטית למחלקת המודיעין של האצ"ל, כדי להשיג מידע על פעילות הקומוניסטים בארץ וכן כדי לנסות לדלות מידע על הנעשה בבולשת.

באפריל 1941 תפסה המשטרה הבריטית מחסן נשק של האצ"ל בבת ים, ובארגון חשדו בווקסמן במסירת המידע על המחסן לבריטים. הוא נורה בגבו מאקדח שלוש פעמים על ידי איש האצ"ל דוד רוזנצוייג, בפינת הרחובות בצלאל והמלך ג'ורג' בתל אביב ב-16 במאי 1941. הוא נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.

הרוצח נתפס על ידי עוברים ושבים והובא לדין. הוא היה מיוצג על ידי עורך הדין אשר לויצקי. בבית המשפט הציג עצמו כפועל במפעל לממתקים, הציג פנקס חבר של מפא"י והכחיש כי הוא בכלל רוויזיוניסט. אנשי האצ"ל הטילו אימתם על העדים והאיש זוכה מחוסר הוכחות והובא למעצר, במחנה המעצר במזרעה, על סמך חוקי החירום שהיו אז. משם הועבר ללטרון וגורש, יחד עם 251 חברי אצ"ל, לאריתריאה. שבע שנים היה עצור. חזר לישראל רק אחרי הקמת המדינה.

הרקע להריגתו
------------

מאז 1939 עברה התנועה הרוויזיוניסטית זעזועים רבים. דוד רזיאל ואברהם שטרן נאבקו זה בזה על הנהגת התנועה. רעיון שיתוף הפעולה עם הבולשת לא בא אלא כדי שדוד רזיאל יוכל להשתחרר מן המעצר בו היה נתון אז. ישראל פריצקר היה משוכנע כי רעיון שיתוף הפעולה עם הבולשת הבריטית מבטא את הקו של דוד רזיאל אך היה באצ"ל מי שסבר כי פריצקר ומיכאל ווקסמן הגדישו את הסאה ומכאן בא הרעיון להורגם (פריצקר הוצא להורג בידי לח"י בספטמבר 1943).

לקריאה נוספת
------------

* ספר תולדות ההגנה - כרך 3,חלק 1 - דף 483 הוצאת עם עובד
* Nachman Ben-Yehuda, **Political Assassinations by Jews: A Rhetorical Device for Justice**, State University of New York Press, 1992, page-163
* דן יהב, **דמו בראשו: רציחות פוליטיות והוצאות להורג על ידי יהודים בתקופת היישוב (1948–1917)**, הוצאת המחבר 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

* האם נרצח מיכאל וקסמן מטעמים "פוליטיים"?, הַבֹּקֶר, 18 במאי 1941
* יהודה קורן, מדוע נרצח מיכאל וקסמן, "דבר", 23 במאי 1986; 30 במאי 1986
מבנה הלוויין
**KH-9 Hexagon** הייתה סדרת לווייני ריגול של ארצות הברית ששוגרה בשנים 1971–1986. הלוויינים פעלו בשיטה זהה ללווייני מיזם קורונה והחזירו סרט צילום לא מפותח לכדור הארץ. הסדרה כללה 20 לוויינים. הלוויינים הגיעו לרזולוציה של 0.6 מ'. הם נבנו בלוקהיד קורפוריישן וצוידו במצלמה מתוצרת פרקין-אלמר. משך פעולת הלוויין גדלה בהדרגה ובדגמים אחרונים הגיע ל-275 ימים. דגמים מאוחרים צוידו ב-4 קפסולות נחיתה. כל קפסולה הייתה יכולה להחזיר 227 ק"ג של סרט צילום. הלוויינים הופעלו על ידי משרד הסיור הלאומי. הנתונים שוחררו לידיעת הציבור בשנת 2011. בשנת 2012 לוויין הוצב במוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית.

פרויקט התחיל כפיתוח המשך של לווייני צילום קודמים. כל הלוויינים שוגרו מבסיס חיל האוויר ונדנברג בעזרת משגר טיטן 3. מכלל השיגורים רק שיגור בודד לא הצליח להביא את הלוויין למסלול המתוכנן. סרט של הלוויין הראשון טבע באוקיינוס השקט עקב בעיה במצנח. הלוויינים פעלו במסלול לווייני נמוך. במהלך הפעילות לוויינים עברו מספר שדרוגים. בשנת 1971 הוחלפה המצלמה הראשית של הלוויין לדגם מתקדם.

צילום שדה תעופה סובייטי
לוויינים היו במשקל כ-13,300 ק"ג. רוב המשימות שוגרו עם לוויין נוסף. משימות מס' 5 ו-7 כללו מכ"ם דופלר למיפוי צפיפות אטמוספירה בגובה רב. נתונים שוחררו לציבור על ידי נאס"א. משימות מס' 3,7,8,9,12, ו-19 כללו לוויין מודיעין אותות. משימות מס' 10, 11, ו-12 כללו לוויינים מדעיים. 

עלות כלל התכונית הייתה 3.3 מיליארד $ במחירים שוטפים, שווך ערך ל-16.8 מיליארד $ של שנת 2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **KH-9 Hexagon** בוויקישיתוף
* תיאור הלוויינים
* תיאור פעילות הלוויין
* נתוני שיגורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  עלות התוכנית
**קורנליס תאודורוס מריה "קייס" ואן דונגן** (בהולנדית: **Cornelis Theodorus Maria "Kees" van Dongen**; ‏26 בינואר 1877 – 28 במאי 1968) היה צייר הולנדי אשר פעל בעיקר בפריז, המזוהה עם זרם הפוביזם.

ביוגרפיה
--------

ואן דונגן נולד בדלפסהאפן (Delfshaven) ישוב בעל עירייה עצמאית צמוד לרוטרדאם אשר ב-1886 חובר לעיר. בשנת 1892, כשהוא בן 16, החל ללמוד באקדמיה לאמנות יפה ברוטרדאם. בתקופה הזאת נהג לפקוד את רובע החלונות האדומים בנמל העיר ולצייר סצנות של מלחים וזונות.

בשנת 1897 חי מספר חודשים בפריז ובדצמבר 1899 חזר אליה, ושם נישא בשנת 1901 לציירת אוגוסטה פריטינגר (Augusta Preitinger). הזוג התגרש בשנת 1921. הוא הציג בפריז והשתתף בתערוכה בשנת 1905 עם אנרי מאטיס וציירים אחרים אשר הצבעים החזקים שבהם השתתפו זיכו אותם בכינוי "החיות הפראיות" אשר ממנו הכינוי פוביזם לקבוצה בצרפתית. במשך תקופה קצרה היה חבר בקבוצה הגרמנית האקספרסיוניסטית "הגשר".

ב-1906 עבר הזוג לרובע המונמארטר בפריז, שם התחברו עם פבלו פיקאסו וחברתו פרננד אוליביה.

ב-1926 הוענק לו אות לגיון הכבוד הצרפתי ובשנת 1927 הוענק לו אות מסדר המלך הבלגי. בשנת 1929 החלו להציג את יצירותיו במוזיאון לוקסמבורג בפריז וזכה לאזרחות צרפתית.

בשנת 1968 נפטר בביתו במונטה קרלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קייס ואן דונגן** בוויקישיתוף
* אסופת יצירות באתר ArtNet
* קייס ואן דונגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275935505171
* BNE: XX1124739
* BnF: cb119275815 (data)
* BPN: 30802730
* CiNii: DA05084518
* GND: 118638858
* ISNI: 0000 0001 2134 0467
* KulturNav: 0a3a2148-c033-4c96-97e8-6dd7a93c26de
* LCCN: n50046695
* NDL: 00465705
* NKC: xx0008610
* NLG: 62864
* NLP: A26451323
* NTA: 069379033
* RKD: 23712
* SNAC: w63b9d9m
* SUDOC: 027437469
* TePapa: 17185
* ULAN: 500005833
* VcBA: 495/312572
* VIAF: 56617272
* WorldCat: lccn-n50046695

 |
**Baculites** הוא סוג של אמוניטים שחיו בסוף הקרטיקון. מאובנים אלו היו ידועים כבר מתקופתו של ז'אן-בטיסט דה לאמארק שתיאר אותם מ-1799. משמעות השם Baculites הוא: "מקל הליכה מאובן". שם זה ניתן להם עקב דמיונם של אחורי הקונכיות שלהם למקלות.

מאפיינים
--------

מיני סוג זה היו בעלי קונכיות קשיחות ומגוונות שחלקם ישרות וחלק מעוקמות שאורכם בין כמה סנטימטרים עד לשני מטרים. בתוך הקונכיות היה מקום חלול בדומה לקונכיית הנאוטילוסיים המודרניים. ייתכן שהיצור שחי בו היה דומה לו מאוד ונע באמצעות הנעה סילונית. מאפיין של רכיכות אלה הוא שהזכרים היו קטנים בחצי או שליש מהנקבות ואולי היו קלים יותר. 

מאובני רכיכות אלה התגלו ברחבי אמריקה הצפונית וכמה מינים חיו באירופה. הם חיו בעיקר במימי הים הפנימי המערבי לצד אמוניטים אחרים, זוחלים ימיים גדולים ויצורים ים שונים. ככל הנראה הם ניזונו רק מזואופלנקטון צף שתפסו בעזרת זרועותיהם.

ראו גם
------

* דיפלומוצרס - סוג קרוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Baculites** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

* Baculites, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גנרל **אלפרד שלם** (בגרמנית: **Alfred Schlemm**;‏ 8 בדצמבר 1894 – 24 בינואר 1986) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שלם נולד ב-8 בדצמבר 1894 ברודולשטאדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס שלם לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הארטילריה ה-56 (פוזן ה-2), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. שלם נפצע מספר פעמים במהלך הקרבות, וב-16 בספטמבר 1917 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר שלם ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בספטמבר 1935 הועלה שלם לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1936 יצא ללימודים באקדמיה של הורמאכט בברלין. ב-1 באוקטובר 1937 מונה לקצין מטה במשרד התעופה, וב-1 בפברואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט בלופטוואפה. בהתחלה מונה לקצין מטה בפיקוד הלופטוואפה, וב-1 ביוני 1938 מונה לראש מטה של אזור ההגנה האווירית המערבית.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה שלם ראש מטה של אזור ההגנה האווירית המערבית, ובאוקטובר 1939 מונה לראש מטה האזור האווירי ה-11. ב-1 ביולי 1940 הועלה שלם לדרגת גנרל מיור, וב-19 בדצמבר 1940 מונה לראש מטה הקורפוס האווירי ה-11, והשתתף עמו במהלך הקרב על כרתים. באמצע פברואר 1942 מונה שלם למפקד קבוצת הקרב שלם, שפעלה כחלק מהקורפוס הממונע ה-40, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס הממונע ה-56. ב-1 ביוני 1942 הועלה שלם לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה האווירית ה-1, וב-25 ביוני 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 באוקטובר 1942 מונה שלם למפקד קורפוס השדה של הלופטוואפה ה-2, שפעל כחלק מקבוצת ארמיות מרכז, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל האוויר. בסתיו 1943 הועבר הקורפוס לאיטליה, ובדצמבר 1943 אושפז שלם בבית חולים עקב מחלה. בינואר 1944 הפך הקורפוס שבפיקודו לקורפוס הצנחנים ה-1, שפעל כחלק מהארמייה ה-14. ב-11 ביוני 1944 קיבל שלם על פעולותיו בקרב אנציו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1944 מונה שלם למפקד קורפוס הצנחנים ה-3, אך המינוי לא יצא לבסוף אל הפועל, עקב אי הקמת הקורפוס. ב-4 בנובמבר 1944 מונה שלם למפקד ארמיית הצנחנים הראשונה, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות H בקרבות נגד הקנדים בהולנד, וקיבל את דרגת גנרל חיל הצנחנים. ב-21 במרץ 1945 נפצע שלם בהתקפה אווירית על מטה הארמייה ופרש מתפקידו, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה

ב-22 במרץ 1948 שוחרר שלם מהשבי. לאחר שחרורו התגורר שלם באהלטן ליד הנובר עד למותו ב-24 בינואר 1986.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפרד שלם** בוויקישיתוף
* אלפרד שלם באתר www.lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
* אלפרד שלם באתר specialcamp11 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 127407871
* VIAF: 50248952
* WorldCat: viaf-50248952

 |
**קיימן רחב-חרטום** (שם מדעי: *Caiman latirostris*) הוא מין קיימן ממשפחת האליגטוריים שנפוץ באזורים באמריקה הדרומית.

מאפיינים
--------

בתי הגידול הטיפוסיים שלו הם ביצות ומנגרובות. המאפיין הפיזי הבולט שלו הוא החרטום הרחב שלו, שממנו נגזר שמו. צבעם של מרבית הקיימנים רחבי-החרטום הוא ירוק זית, כאשר גון הצבע יכול להשתנות בהתאם לאקלים הספציפי במקום החיות שלו. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות קטנים, וביכולתו למחוץ קליפות על מנת לאכול צבים ושבלולים. הסכנות המרכזיות הנשקפות למין הן ציד בלתי חוקי ואובדן של בתי גידול.

אורכן של מרבית הנקבות אינו עולה על שני מטרים, ושל מרבית הזכרים אינו עולה של שלושה מטרים. גודלו המרבי של הקיימן רחב-החרטום הוא שלושה וחצי מטרים. הוא צבוע בצבעי חום-זית ואפור, לרוב במידה שווה. חוטמם של הקיימנים רחבי-החרטום קצר ורחב למדי, ומכאן שמם. את הקיימנים רחבי-החרטום ניתן למצוא בעיקר במקווי מים מתוקים גדולים, אולם ניתן למצואם גם באגמים, נהרות ומנגרובות. תחום תפוצתו כולל את החוף המזרחי של אמריקה הדרומית וכן אזורים הנמצאים פנימה יותר בתוך היבשת (ראו תמונה).

הקיימנים רחבי-החרטום בונים את קיניהם מאדמה ומצמחייה, ובה הם מטילים בין 30 ל-60 ביצים בכל פעם. הקיימנים הצעירים ניזונים בעיקר מחרקים ושבלולים. ככל שהם מתבגרים, תזונתם נעשית מורכבת יותר ויותר מבעלי חיים גדולים יותר, וכך כשהם בוגרים הם ניזונים גם מסרטנים, דגים, עופות ויונקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיימן רחב-חרטום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* על הקיימן רחב-החרטום באתר ה-IUCN

הערות שוליים
------------

1. ↑  קיימן רחב-חרטום באתר הרשימה האדומה של IUCN

| תנינאים |
| --- |
| תניניים |
| תנין | תנין אמריקני • תנין אורינוקו • תנין ג'ונסטון • תנין פיליפיני • תנין מורלט • תנין היאור • תנין מערב אפריקני • תנין גינאה החדשה • תנין האלי • תנין הביצות • תנין הים • תנין קובני • תנין סיאמי • תנין בורנאו |    |
| תנין גמדי (סוג ומין יחיד) | תנין גמדי |
| תנין צר-חרטום | תנין צר-חרטום מערב-אפריקני • תנין צר-חרטום מרכז-אפריקני |
| גוויאליים |
| גוויאל הודי (סוג ומין יחיד) | גוויאל הודי |
| גוויאל חקיין (סוג ומין יחיד) | גוויאל חקיין |
| אליגטוריים |
| אליגטורים | 

|  |  |
| --- | --- |
| אליגטור              | אליגטור אמריקני • אליגטור סיני |

 |
| קיימנים | 

|  |  |
| --- | --- |
| קיימן שחור (סוג ומין יחיד) | קיימן שחור |
| קיימן | קיימן ז'קרה • קיימן ממושקף • קיימן רחב-חרטום |
| קיימן גמדי | קיימן גמדי של שניידר • קיימן גמדי של קיוויה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544418005171
* LCCN: sh97007087

 |
**אבודים ביונקרס** (באנגלית: **Lost in Yonkers**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1993, בבימויה של מרתה קולידג', עם ריצ'רד דרייפוס, מרסדס רוהל ואיירין וורת' בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על המחזה שלו "אבודים ביונקרס" שהועלה בברודוויי בהצלחה וזיכה אותו בפרס פוליצר. המחזה זכה בפרס טוני ומרסדם רוהל ואיירין וורת' זכו בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.

תקציר העלילה
------------

בקיץ 1942 מביא אדי קורניץ (אדי לאופר) את שני בניו, ארתור "ארטי" בן 13 (מייק דאמוס) וג'אקוב "ג'יי" בן 15 (בראד סטול) לגור אצל אימו בעיר יונקרס ליד ניו יורק. אשתו של אדי נפטרה לאחר מחלה קשה והוא נכנס לחובות וקבל משרה כסוכן נוסע ולכן היה עליו להביא את ילדיו לאימו.

הסבתא (איירין וורת') היא אישה אלמנה נכה צולעת ונזקקת למקל הליכה. לפרנסתה היא בעלת חנות ממתקים ובית קפה. הסבתא היא אישיות דומיננטית. אתה גרה בתה בלה (מרסדס רוהל), בת 36 שמתנהגת כילדה ומתחברת מיד עם שני הילדים שרמת המשכל שלהם היא כשלה.

בלה אוהבת סרטים רומנטיים, ארבע פעמים היא הלכה לראות את "ועתה, הנוסע" עם בטי דייוויס. היא מתאהבת בסדרן של בית הקולנוע, ג'וני. ג'וני (דייוויד סטראתיירן) סובל מפיגור שכלי קל, הוא גר עם הוריו ואינו יודע לקרא ולכתוב. למרות זאת בלה אוהבת אותו, רוצה להתחתן אתו ולהקים משפחה. הוא דוחה אותה כל הזמן בטענה של "לא היום".

בן נוסף הוא לואי (ריצ'רד דרייפוס), עבריין שמתעסק בגניבות ובשוד ונרדף על ידי העבריין "הארי הוליווד" (רוברט מירנדה) שרוצה לחסלו. הוא מתחבא בבית הסבתא ומתחבר לשני הנערים שעוזרים לו להסתתר ונהנים מסיפוריו.

בת נוספת היא גרטרוד "גרט" (סוזן מרסון) שגרה בבית משלה.

לבלה יש תוכנית להתחתן עם ג'וני ולפתוח אתו מסעדה בהשקעה של 5,000 דולר. היא אוזרת אומץ ומכנסת את כל המשפחה כדי להודיע להם זאת. היא נתקלת בהתנגדות עזה מצד האם ומצד לואי שמביע התנגדותו שתינשא למפגר. בלה פורצת בבכי ואומרת שכל רצונה להקים משפחה וללדת ילדים. לבסוף לואי מרחם עליה ונותן לה את הכסף מכספי השוד שלו. האמא נשארת אדישה. כאשר האמא חושבת שאת הכסף היא גנבה ממנה, בורחת בלה מהבית לג'וני אבל הוא מודיע לה כי אינו יכול/מסוגל להתחתן.

לאחר מספר ימים אצל אחותה גרט, חוזרת בלה כנועה לאימה. הילדים מסייעים ללואי להימלט מרודפיו והאב אדי מגיע ומחזיר אותם לניו יורק. לבסוף בלה עוזבת את הבית לפלורידה לבנות את עתידה רחוק מאימה השתלטנית.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד דרייפוס | לואי קורניץ |  |
| מרסדס רוהל | בלה קורניץ |  |
| איירין וורת' | סבתא קורניץ |  |
| דייוויד סטראתיירן | ג'וני |  |
| מייק דאמוס | ארטי קורניץ |  |
| בראד סטול | ג'יי קורניץ |  |
| ג'ק לאופר | אדי קורניץ |  |
| סוזן מרסון | גרט קורניץ |  |
| רוברט מירנדה | הוליווד הארי | גנגסטר |

קישורים חיצוניים
----------------

* "אבודים ביונקרס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אבודים ביונקרס", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אבודים ביונקרס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אבודים ביונקרס", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "אבודים ביונקרס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לאבודים ביונקרס, באתר יוטיוב
**ישראל בויום** (נולד בשנת 1970) הוא מנטליסט ואמן חושים ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בויום, נולד בבאר שבע, בן למאיר ולזיווה לבית דוד, משפחת קוסמים בת ארבעה ילדים. מגיל צעיר מאוד התלווה לאביו הקוסם, מאיר, בהופעותיו. בהיותו בן חמש הפתיע את אביו כשהציג בפניו כמה להטוטים. בעיתונות התפרסם כקוסם הצעיר ביותר בארץ[דרוש מקור]. הוא שירת בצה"ל כקוסם הראשון בתולדותיו, כמנחה וכאקורדיוניסט בשירה בציבור. בסיום השירות עבר להתגורר באילת ועבד כקוסם ברשת המלונות "ישרוטל" והופיע ברחבי העיר. 

משנת 1995 ועד 2006 היה בויום בעל טור קבוע בעיתון "פנאי פלוס", בתחום הקסמים, חידות היגיון ומשחקי חשיבה. הוא השתתף בהפקה ובכתיבה של התוכנית "פוקר פייס" והיה בעל חברה "לצאת מהקופסה".

בויום שהחל כקוסם התפתח לכיוון של מנטליסט, משלב בהופעותיו קריאת מחשבות, אינטואיציה ושיטות פסיכולוגיות וטכניקות של מנטליזם, קריאה קרה, תורת הפנים, שפת גוף ועוד. הוא מופיע ברחבי הארץ ובעולם וכן בתוכניות טלוויזיה ובאירועים בתחום המנטליזם בלבד.

בשנים האחרונות הוא מופיע רבות ברומניה.

טלוויזיה
--------

* החופשה המושלמת

עיסוקים נוספים
--------------

בויום משמש כמנטור ומלווה אישי לחברות, לאנשי עסקים ולאנשים פרטיים.

ספרים שכתב
----------

* **זה סוד הקסם**, 1999, לימוד קסמים לילדים
* **קסמים ומדע**, 2006, לימוד קסמים לבני נוער

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ישראל בויום
* ישראל בויום, ברשת החברתית פייסבוק

* ישראל בויום, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מירב קריסטל, שובר שתיקה, באתר ynet, 7 בינואר 2007

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הקוסם בויום ז"ל / מאת ישראל זיסק, באתר תפוז, 11 בפברואר 2008
2. ↑  סרטונים, אנרגיה משותפת על משקפיים, YouTube
3. ↑  סרטונים, החופשה המושלמת עונה 3 פרק 5: מסע בין ספרים, YouTube
4. ↑  סרטונים, ישראל בויום במופע בתוכנית טלוויזיה ברומניה, YouTube, (באנגלית), (ברומנית)
**דיוויזיית הפרשים-שוצן של המשמר** (בגרמנית: **Garde-Kavallerie-Schützen-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ולאחר המלחמה השתתפה בדיכוי מרד הספרטקיסטים.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה הוקמה באביב 1918 על בסיס דיוויזיית הפרשים של המשמר. השם "שוצן" הוא כינוי לחיילי עילית רגליים בצבאות דוברי גרמנית. מפקד הדיוויזיה היה גנרלויטננט היינריך פון הופמן וראש מטהו היה ולדמר פאבסט. חיילי הדיוויזיה עברו אימון מיוחד בידי וילי רוהר לפני שנשלחו לחזית המערבית והשתתפו במתקפת האביב. 

לאחר סיום המלחמה חזרה הדיוויזיה לברלין. היא הפכה למזוהה מאוד עם הימין הקיצוני בגרמניה, ורבים מחייליה הצטרפו לפרייקור. כוח מהדיוויזיה השתתף בקרבות חג המולד בניסיון כושל לדכא את המרד של דיוויזיית הצי העממית. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרבות מרץ בברלין. מפקדת הדיוויזיה הייתה זו שריכזה את המצוד שהוביל ללכידתם ורציחתם של רוזה לוקסמבורג וקרל ליבקנכט. הדיוויזיה פורקה וחייליה פוזרו בין הבריגדות ה-7, ה-30 וה-31 של הרייכסווהר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיוויזיית הפרשים-שוצן של המשמר** בוויקישיתוף
* דיוויזיית הפרשים-שוצן של המשמר באתר axishistory
**נמל התעופה הבין-לאומי של איי סיישל**, ממוקם על האי מאהי ליד ויקטוריה, עיר הבירה של איי סיישל . שדה התעופה משמש כבסיס לחברת התעופה אייר סיישל ופועלות ממנו ואליו טיסות פנימיות ובינלאומיות.

בנמל פועלות 13 חברות תעופה בטיסות סדירות ועונתיות.

טיסות לישראל וממנה
------------------

ארקיע וסאן דור מפעילות טיסות עונתיות מנמל התעופה בן-גוריון. 

אייר סיישל מפעילה 5 טיסות שבועיות מנמל התעופה בן-גוריון.

החל מ-9 בדצמבר 2020 מפעילה אל על 3 טיסות שבועיות מנתב"ג.

סקירה
-----

נמל התעופה נמצא כ-11 ק"מ דרום מזרחית לעיר הבירה ויקטוריה, וניתן להגיע עליו בעזרת הכביש המהיר המחבר אותו ישירות לעיר. 

טרמינל הטיסות הפנימיות נמצא במרחק הליכה קצר, צפונית  לטרמינל הטיסות בינלאומיות ומציע טיסות לארכיפלג בכל 10–15 ד' המתואמות עם הטיסות הבינלאומיות בזמנים עמוסים וכל 30 דק' בזמנים אחרים.  טרמינל המטען נמצא דרומית לטרמינל הטיסות הבינלאומיות בנמל ממוקם גם בסיס צבאי של כוחות ההגנה של סיישל (SPDF) והוא ממוקם בקצה הדרומי-מזרחי של מסלול 13.

מטוסים חונים בנמל
מבט מהאוויר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה הבין-לאומי סיישל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי סיישל

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Offices & GSAs head Office."
2. ↑  גלי אזולאי, אל על תפעיל טיסות לאיי סיישל החל מ-9 בדצמבר, באתר PassportNews, ‏26 בנובמבר 2020
**טיראסיל דנגדה** (בתאית: **ธีรศิลป์ แดงดา**; נולד ב-6 ביוני 1988) הוא כדורגלן תאילנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פאת'ום יונייטד.

קריירת מועדונים
---------------

טיראסיל התחיל את הקריירה שלו במכללת ת'ונבורי אליה הצטרף בגיל 15.

בעונת 2004/2005 טיראסיל הצטרף לקבוצת בית הספר לאימונים טכנים. בשנת 2006 טיראסיל חתם בראג'פראצ'ה מהליגה התאילנדית השנייה בעונה זו היה מלך שערי הקבוצה עם 9 שערים ב-18 משחקים.

בשנת 2007 טיראסיל חתם במואנגת'ונג יונייטד שקמה עונה קודם לכן, בעונה זו הבקיע 7 שערים, בישל 6 ועזר לקבוצה לעלות לליגת העל התאילנדית.

ב-25 ביולי 2007 טיראסיל יצא למבחנים במנצ'סטר סיטי. לאחר שהרשים חתם בקבוצה ב-16 בנובמבר חתם על חוזה בקבוצה, אך עם זאת, לא הצליח להשיג אישור עבודה ולכן הושאל לגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית. בסיום העונה, טיראסיל התקשה לקבל דקות משחק לאחר שקבוצת אבו דאבי קנתה את הקבוצה.

בשנת 2009 טיראסיל חזר למואנגת'ונג יונייטד. ב-8 במרץ 2009 דנגדה ערך את הבכורה שלו בליגת העל התאילנדית בניצחון 0–3 נגד תאי פורט. את העונה, טיראסיל סיים עם 7 שערים ועזר לקבוצתו לזכות באליפות. ב-18 באוקטובר 2012 טיראסיל הבקיע ארבעה שערים בניצחון 1–8 נגד BBCU. בסיום העונה, טיראסיל יצא למבחנים באתלטיקו מדריד וחטאפה וביוני 2013 טיראסיל עורר עניין אצל טרבזונספור.

ב-21 בפברואר 2014 סוכמה השאלתו של טיראסיל לאלמריה מליגת העל הספרדית בסיום העונה. ב-9 ביוני הצטרף לקבוצה. ב-23 באוגוסט 2014 טיראסיל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אספניול ובכך הפך לכדורגלן התאילנדי הראשון שמשחק בליגה זו. ב-5 בדצמבר טיראסיל הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–4 נגד ריאל בטיס.

ב-20 בדצמבר 2017 טיראסיל הושאל לסאנפרצ'ה הירושימה מליגת העל היפנית.

ב-1 בפברואר 2020, דנגדה חתם בשימיזו ס-פולסה מליגת העל היפנית.

בינואר 2021, דנגדה חתם בפאת'ום יונייטד.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, טיראסיל שיחק בכל הנבחרות הצעירות של תאילנד. ב-7 ביולי 2007 טיראסיל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד עיראק במסגרת גביע אסיה 2007.

ב-8 באוקטובר 2007 טיראסיל הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–6 נגד מקאו. טיראסיל השתתף עם הנבחרת במשחק ראווה נגד ברצלונה והבקיע את השער היחיד של הנבחרת.

תארים
-----

מואנגת'ונג יונייטד
* ליגת העל התאילנדית: 2009, 2010, 2012, 2016
* גביע הקור רויאל: 2010
* גביע הליגה התאילנדי: 2016, 2017
* גביע האלופות התאילנדי: 2017
* אליפות מקונג קלאב: 2017

נבחרת תאילנד
* אליפות דרום מזרח אסיה: 2016
* גביע המלכים: 2016

אישיים
* מלך שערי ליגת העל התאילנדית: 2012
* כדורגלן השנה בליגת העל התאילנדית: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיראסיל דנגדה** בוויקישיתוף
* טיראסיל דנגדה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "המסדר הקפוצ'יני".

**קָפּוּצ'ינים** (שם מדעי: Cebinae) היא תת-משפחה של פרימטים ממשפחת הצבוסיים החיים באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית. בתת-משפחה זו שני סוגים (שבעבר נחשבו לסוג אחד).

הקפוצ'ינים הם קופים שובבים החיים בין העצים ביערות הגשם של אמריקה הדרומית והמרכזית. הם חיים במשפחות קטנות הנעות בין הענפים ומחפשים פריטים אכילים שונים.

תבונה
-----

קופי הקפוצ'ין נחשבים לאינטליגנטיים ביותר מבין קופי העולם החדש, ומשמשים לעיתים קרובות כחיות מעבדה. המין קפוצ'ין מצויץ ידוע במיוחד בשל השימוש ארוך הטווח שהוא עושה בכלים, אחת הדוגמאות היחידות של שימוש בכלים על ידי קופים שאינם הומינידים. לאחר שהם צופים בתוכיי ארה מפצחים אגוזי קוקוס בעזרת מקוריהם, יבחרו קופי הקפוצ'ין באגוזים הבשלים ביותר, יורידו את ראשו של הפרי וישתו את החלב. לאחר מכן, יתנהגו כאילו שוויתרו על הפרי וישליכו אותו, כשליבת האגוז עוד בתוכו. כשהפירות המושלכים יתייבשו, יקשיחו ויהפכו לשבירים מעט, יחזרו אליהם הקופים, ייקחו אותם למשטח אבן ויפצחו אותם בעזרת אבנים, חלקן במשקל העולה על משקלם העצמי, כדי להגיע אל לב האגוז. הקופים הצעירים יביטו בקופים הבוגרים כדי ללמוד כיצד לבצע זאת.

בעונת היתושים, קופי הקפוצ'ין נוהגים לרסק רבי-רגליים ולמרוח אותם על גבם, כדי שישמשו כדוחה חרקים טבעי.

מיון
----

* תת-משפחה **קפוצ'ינים** (Cebinae)
	+ סוג קפוצ'ין (*Cebus*)
		- מין קפוצ'ין לבן-ראש (*Cebus capucinus*)
		- מין קפוצ'ין לבן-חזית (*Cebus albifrons*)
		- מין קפוצ'ין מקונן (*Cebus olivaceus*)
		- מין קפוצ'ין קאפורי (*Cebus kaapori*)
	+ סוג קפוצ'ין כהה (*Sapajus*)
		- מין קפוצ'ין מצויץ (*Sapajus apella*)
		- מין קפוצ'ין שחור-פס (*Sapajus libidinosus*)
		- מין קפוצ'ין שחור (*Sapajus nigritus*)
		- מין קפוצ'ין זהוב-גחון (*Sapajus xanthosternos*)
		- מין קפוצ'ין בלונדיני (*Sapajus flavius*)
		- מין קפוצ'ין גדול-ציצה (*Sapajus robustus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפוצ'ינים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
 |
**דריק אוסדה** (בספרדית: **Derik Osede**; נולד ב-21 בפברואר 1993 במדריד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

אוסדה נולד במדריד למשפחה עם אב מניגריה ואם ספרדייה. הוא התחיל להתאמן בכדורגל ובגיל 8 והגיע לקבוצת ריאל מדריד בה בשנת 2012 שיחק במסגרת "ריאל מדריד ג'". בהמשך הוא שיחק כמה עונות בריאל מדריד קסטיליה בליגת משנה הספרדית.

ביולי 2015 אוסדה חתם בבולטון וונדררס שאז שיחקו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא שיחק בקבוצה מספר עונות עד לשנת 2018. בשנת 2018 הוא חזר לספרד בה חתם בנומנסיה ונכנס להרכב הראשון על חשבון דני קלבו. הוא עזב אותם ביולי 2020 עם סיום החוזה ובעקבות ירידת המועדון לליגה נמוכה. באוקטובר 2020 הוא חתם בדפורטיבו לה קורוניה. השתתפותו במשחקים הייתה מוגבלת לאור הפציעה.

נבחרות נוער
-----------

אוסדה שיחק בנבחרות נוער של ספרד בשנים 2009-2014. בשנת 2012 הוא היה שותף לזכייה באליפות אירופה עד גיל 19. באליפות העולם עד גיל 20 בשנת 2013 הוא הגיע עם הנבחרת עד לשלב שמינית הגמר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דריק אוסדה** בוויקישיתוף
* דריק אוסדה, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  La lesión del defensa del Deportivo Derik se queda en un mes de baja, La Voz de Galicia, ‏2020-11-02 (בספרדית)
**אריה לייב מוהליבר** (ב' בסיון תרס"ד, 1904 – ט"ז באדר תשנ"ו, 1996)
היה מאבות השחמט הארץ-ישראלי. בשנות ה-20 של המאה ה-20 ניהל את מועדון השחמט "לסקר" בירושלים וערך את ביטאונו "השחמט", ולאחר מכן שימש נשיא המועדון. במשך ארבעים שנה היה יועץ כלכלי של הקרן הקיימת לישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד בביאליסטוק שבפולין. אבי סבו היה הרב שמואל מוהילבר, מראשי הציונות. אביו הוא ד"ר יוסף מוהילבר, שהיה עסקן ורב בביאליסטוק ולימים מנהל הגימנסיה העברית בירושלים.

אריה מוהליבר דיבר עברית מהעריסה. בשנת 1920 עלה עם הוריו ואחיו לארץ ישראל והם התיישבו בירושלים.

בשנת 1922 היה מוהליבר ממייסדי מועדון "לסקר" בירושלים, שהיה מועדון השחמט היהודי הראשון בארץ ישראל. מוהליבר היה "אלוף לסקר" בשחמט הראשון, והחזיק בתואר במשך שלוש שנים.

מוהליבר ניהל את מועדון "לסקר". בין השנים 1923–1924 ערך את הירחון "השחמט" שהוציא מועדון "לסקר", שהיה ירחון השחמט הראשון בארץ ישראל. באותה תקופה ערך את מדור השחמט בעיתון "דואר היום", שהיה מדור השחמט הראשון בעיתון יומי בארץ ישראל. כמו כן היה בעל מדור שחמט בעיתון "Egyptian Post" שיצא בקהיר.

בשנת 1924 ארגן את משחק "השחמט החי" הראשון בארץ ישראל.

בשנות ה-30, עם עליית גל של שחקני שחמט מקצועיים מאירופה בעלייה החמישית, פינה להם את הבמה. עם זאת, מוהילבר לא הפסיק את פועלו והמשיך לקדם את השחמט בארץ. במשך שנים רבות שימש כנשיא של מועדון "לסקר".

מתחילת שנות ה-30 החל לעבוד כיועץ כלכלי בקרן קיימת לישראל, וכיהן בתפקידו במשך ארבעים שנה.

התגורר בשכונת רחביה בירושלים. אחיו הם שמואל מוהליבר והארכיטקט שלמה מוהליבר. בתו של שמואל היא מיה מוהליבר, שהייתה סמנכ"לית משרד הבריאות.

נפטר בשנת 1996, בגיל 92, ונקבר בהר המנוחות.

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר אריה לייב מוהילבר, האיגוד הישראלי לשחמט
* אביטל פלפל, פרש מכה מלכה, אלכסון, 17 בנובמבר 2019
* ההיסטוריה של השחמט היהודי
* קברו
**נמל התעופה הבין-לאומי סימון בוליבר** (בספרדית: **Aeropuerto Internacional Simón Bolívar**) הוא נמל התעופה הראשי והגדול ביותר של ונצואלה. הוא ממוקם בעיר מָאִיקֵטִיאַה (Maiquetía), כ-50 דקות ממרכז עיר הבירה קראקס. כמו כן הוא משמש כבסיס הפעולה המרכזי של חברת התעופה הלאומית של ונצואלה, קונביאסה ושל רוב חברות התעופה מוונצואלה.

נמל התעופה קרוי על שם "אבי האומה" של ונצואלה, סימון בוליבר, שנולד בקראקס. בשנת 2009 עברו בנמל התעופה 8,675,409 נוסעים, מהם 4,787,637 בטיסות פנים ו-3,887,772 בטיסות בינלאומיות.

היסטוריה
--------

ב-22 באוגוסט 1942 אישרה ממשלת ונצואלה לחברת התעופה האמריקאית פאן אם את בניית נמל התעופה יחד עם עוד שני נמלי תעופה, של מרקאיבו ושל מטורין. ממשלת ארצות הברית סיבסדה את הבנייה כחלק מפרויקט ADP (באנגלית: Airport Development Program), שמטרתו הייתה ליצור בסיסים בים הקריבי בזמן מלחמת העולם השנייה וגם לסיים את התחרות האירופאית במסחר האווירי של אמריקה הלטינית. החברה המפעילה נקראה "פאן אמריקן איירפורטס" (Pan American Airports Corporation), שהפעילה גם מספר נמלי תעופה בברזיל, קולומביה, קובה, האיטי, פנמה והרפובליקה הדומיניקנית. החברה הפעילה את נמל התעופה עד 1 באוגוסט 1946, אז הועבר לידי ממשלת ונצואלה.

נמל התעופה נפתח ב-1 בינואר 1945 תחת השם "נמל התעופה של מאיקטיאה" על ידי נשיא ונצואלה איסאיאס מדינה.

בשנת 1978 התרחשה בנמל התרסקות מטוס ה-LAV HS 748 בוונצואלה.

הנמל הוא אחד מנמלי התעופה היחידים בעולם שקיבל את המטוס העל קולי קונקורד עד אמצע שנות ה-90 בטיסות סדירות על ידי שתי חברות התעופה שהמטוס היה בבעלותן, אייר פראנס ובריטיש איירווייז.

בשנות האלפיים הורחב נמל התעופה בצורה משמעותית.

חברות תעופה ויעדים
------------------

בנמל התעופה פועלות 10 חברות תעופה מוונצואלה, המגיעות לכל נמלי התעופה במדינה, ו-24 חברות תעופה זרות, המכסות 32 יעדים בינלאומיים, ובכך מחברות את קראקס אל רוב הערים המרכזיות במרכז ודרום אמריקה; וכן לארצות הברית, קנדה, ספרד, צרפת, פורטוגל, איטליה, גרמניה ודמשק שבסוריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה הבין-לאומי סימון בוליבר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי סימון בוליבר

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי סימון בוליבר
* אתר נמל התעופה
אבי אביבי (מימין) ויוסי אלפי בחזרות למחזמר "קפוץ"
**קפוץ** היה מחזמר פופ ישראלי שהועלה על הבמות ב-1971.

המחזמר נכתב בהשראת המחזמר "שיער" על ידי איזי אברהמי ורבקה רז, בהפקתו של בני אמדורסקי, ושיריו הולחנו על ידי דני סנדרסון ואייב אורצ'ובר, שאף השתתפו בו. עוד השתתפו: עוזי פוקס, הסגנונות, אבי אביבי, משה חסון, רבקה בכר, רוני כץ, יוסי אלפי ובהירה שלום.

המחזמר גרר ביקורת ציבורית שהתייחסה בעיקר לקטעי העירום שנכללו בו, ונחשבו נועזים לתקופה. במקומות שונים בהם התקיימה הצגה נערכו הפגנות של חוגים דתיים, שגרמו למיעוט צופים ובמקרים מסוימים לביטול המופע. עניינו של המחזמר אף עלה לדיון בהצעה לסדר היום של הכנסת על ידי נציגים של המפלגות החרדיות, ונדון בוועדת הפנים של הכנסת. 

כלפי מפיקי המופע נטען גם שהגישו למועצה לביקורת סרטים ומחזות תכנים שונים מאלה שהוצגו על הבמה. המועצה נתנה להצגה רישיון אשר כלל תנאי שלא יופיע בו עירום קבוצתי ושהשחקנים יופיעו בו בלבוש מלא או חלקי, וכן שלא יכללו בו משפטים שהם "ניבול פה". משלא עמדו מפיקיו בתנאי ההצגה הוגש נגדם כתב אישום בעוון "הצגה שלא על פי תנאי הרישיון". 

בסופו של דבר ירד המופע מהבמות, אחרי שבעלי אולמות מסחריים סירבו לאפשר את העלאתו אצלם - לטענתם בגלל שיקולים מסחריים, ולטענת המפיקים בגלל הלחץ הציבורי.

שירי "קפוץ" יצאו לאור על גבי תקליט ויניל, שנחשב נדיר.

קישורים חיצוניים
----------------

שירי המחזמר, מאתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  הועמדו למשפט על הפגנה נגד 'קפוץ' והכאת שחקניות, מעריב, 23 באפריל 1971
2. ↑  "קופצים על "קפוץ", מעריב, 19 בינואר 1971
**נמל התעופה הבין-לאומי סונאן** שוכן כ-25 ק"מ מפיונגיאנג בירת קוריאה הצפונית והוא שער הכניסה הראשי למדינה. הנמל הוא בסיס פעולה מרכזי של חברת התעופה הלאומית של קוריאה הצפונית, אייר קוריאו.

שדה התעופה הראשון בפיונגיאנג שכן ממזרח לנהר הטאדונג, אך עם הופעת מלחמת העולם השנייה הובהר הצורך בבניית נמל תעופה חדש, ונמל התעופה סונאן נבנה.

במהלך מלחמת קוריאה, נכבש נמל התעופה על ידי כוחות האו"ם למשך 7 שבועות עד סוף 1950, שם הם אחסנו כמות גדולה של ארטילריה. ב-13 במאי 1953, הוצף נמל התעופה בעקבות הפצצת סכר טוקסאן על ידי כוחות חיל האוויר האמריקאי. חודשיים לאחר החתימה על שביתת הנשק, החלה ממשלת קוריאה הצפונית בבניית נמל התעופה מחדש והרחבתו.

בשנת 2000 הפסיקה חברת אירופלוט הרוסית להפעיל את טיסותיה ממוסקבה, ומאוחר יותר אף את טיסותיה מחברובסק. באמצע שנות ה-2000 תפעלה חברת Russian Sky Airlines טיסות שכר לפיונגיאנג ממגוון יעדים מרוסיה באמצעות מטוסי איליושין Il-62 ואיליושין Il-86. באוקטובר 2006 הציעה חברת צ'יינה סאות'רן איירליינס מספר טיסות שכר מבייג'ינג לפיונגיאנג ובחזרה בעונות השיא בלבד. במרץ 2008 חברת אייר צ'יינה הפעילה מחדש את קו הטיסות מבייג'ינג באמצעות מטוס הבואינג 737, בתדירות של 3 פעמים בשבוע, אך טיסות אלו הופסקו ב-22 בנובמבר 2017 בשל חוסר התעניינות וביקוש. חברות התעופה אייר קוריו, קוריאן אייר ואסיאנה איירליינס, תפעלו אף הן טיסות שכר, לסיאול ולמחוז יאנגיאנג שבפרובינציית גאנג וואן בחופיה המזרחיים של קוריאה הדרומית. טיסות אלה שימשו בני משפחה שבאו לבקר את קרובי משפחתם הפרודים מעבר לגבול. הן הושעו עם תום מדיניות אור השמש בשנת 2008. ביוני 2018 המשיכה חברת אייר צ'יינה את שירות טיסותיה מנמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל לפיונגיאנג.

חברות תעופה ויעדים
------------------

| חברות תעופה | יעדים |
| --- | --- |
| אייר צ'יינה | נמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל |
| אייר קוריו | נמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל, שאנגחאי פודונג, נמל התעופה הבינלאומי שן-יאנג, ולדיווסטוק
**עונתי:** נמל התעופה הבינלאומי ג'נג'וו שינג'נג, נמל התעופה הבינלאומי ינג'י צ'אויאנגצ'וואן, נמל התעופה הבינלאומי חרבין טאיפינג, נמל התעופה הבינלאומי דאליין ג'וושוויזי |

ראו גם
------

* תיירות בקוריאה הצפונית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה הבין-לאומי סונאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי סונאן
**ינס הגלר** (בגרמנית: **Jens Hegeler**, נולד ב-22 בינואר 1988 בקלן שבגרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

הגלר החל לשחק בקבוצת הנוער של באייר לברקוזן בשנת 2006, ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2008, כאשר הוא משחק לסירוגין גם בקבוצת המילואים. הגלר הושאל בפגרת החורף של עונת 2008/09 לאאוגסבורג, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. הגלר שיחק באאוגסבורג במשך עונה וחצי, ובעונת 2009/10 סיים עמה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה, שמקנה מקום במבחני העלייה לבונדסליגה. במשחקי מבחן אלה כשלו אאוגסבורג והגלר מול נירנברג, שנשארה בבונדסליגה. בתום עונה זו סיים הגלר את ההשאלה לאאוגסבורג, והושאל שוב מבאייר לברקוזן, הפעם למשך שתי עונות לאותה נירנברג, ששיחקה אז בבונדסליגה. הגלר הציג יכולת טובה בשתי עונותיו בנירנברג, כשבעונת 2010/11 סיימה נירנברג במקום השישי, ובעונת 2011/12 סיימה במקום העשירי. הגלר צבר 65 הופעות ליגה במדי נירנברג, בהן הבקיע ארבעה שערים. בתום תקופת ההשאלה חזר הגלר לבאייר לברקוזן, שם שיחק שתי עונות מלאות. בעונת 2012/13 הגיע עם באייר לברקוזן למקום השלישי כשהוא מרבה לשחק בהרכב. בעונת 2013/14 ירדה כמות ההופעות של הגלר באופן משמעותי, ובאייר לברקוזן סיימה רביעית בבונדסליגה.

בתחילת עונת 2014/15 עבר הגלר להרטה ברלין. בעונתו הראשונה בקבוצה צבר 24 הופעות והפך לשחקן הרכב. לאחר מכן ירד משמעותית מספר ההופעות של הגלר.

בינואר 2017 חתם הגלר על חוזה לשנתיים וחצי בבריסטול סיטי. בדצמבר 2018 שוחרר מהקבוצה בהסכמה משותפת, ולא חזר לשחק עוד כדורגל.

קריירה בינלאומית
----------------

להגלר ארבע הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינס הגלר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
קנקן יין וכוסות, וצלוחיות עם קרומי לחם, בכנסייה בפטיסטית בגרמניה.
**אֶוּכַרִיסְטִיַה** (מיוונית: **Ευχαριστία**, "הודיה"; בארמית: **ܩܘܪܒܢܐ ܩܕܝܫܐ**, "קורבנא קדישא" - הקורבן הקדוש; בעברית: **הוֹחָדָה**) היא טקס נוצרי, בו מקודשים ונאכלים לחם ויין, המייצגים את בשרו ודמו של ישו. 

לפי הברית החדשה, ישו עצמו ציווה על תלמידיו במהלך הסעודה האחרונה לקיים את הטקס, והוא נחגג על ידי המאמינים הנוצרים כבר בימי השליחים. האוכריסטיה היא מעשה הפולחן המרכזי והחשוב ביותר בנצרות, והיא מציינת את קורבנו של ישו על הצלב, המכפר על חטאי האנושות. האוכריסטיה נערכת ברוב מוחלט של זרמי הנצרות. היא המוקד של המיסה בכנסייה הקתולית ושל הליטורגיה הקדושה בכנסיות האורתודוקסיות, ושל טקסים ותפילות נוספים בכנסיות אחרות. היא מכונה בין היתר "הקרבן הקדוש" בכנסיות דוברות-הארמית, "סעודת האדון" בזרמים פרוטסטנטיים, "האחדות הקדושה" בקרב קתולים ועוד. 

בשל המעמד המרכזי שלה, האוכריסטיה הייתה מושא למחלוקות קשות, בייחוד בתקופת הרפורמציה. במאה ה-12 לערך, חדלה הכנסייה הקתולית (ללא החלטה רשמית, אך התמורה התפשטה במהרה ובאופן גורף) לאפשר לקהל לשתות מן היין, ורק הכומר לגם ממנו. הדבר נומק בדרך כלל בכך שאין זה יאה ש"דמו של ישו יטפטף מזקניהם". הדרישה לקבל יין עם הלחם, או "קומוניון משני הסוגים", הפכה לקריאת הקרב של ההוסיטים, ושל הפרוטסטנטים בכלל אחריהם. פולמוס חריף ועמוק יותר נסוב על מהות האוכריסטיה. הראייה התאולוגית הקלאסית של הטקס היא שהיין והלחם הופכים לדמו ולבשרו של ישו בפועל ממש, באופן נסי, ועל המאמינים לאכול אותם כדי לקחת חלק בקורבנו ולזכות בטובין הרוחניים שהוא מעניק. הבנה זו נשענת על דברי ישו בבשורה על פי מתי "קְחוּ וְאִכְלוּ זֶה הוּא גּוּפִי... שְׁתוּ מִמֶּנָּה כֻּלְּכֶם׃ כִּי זֶה הוּא דָּמִי" המוזכרים בניסוח דומה מאוד גם במרקוס, לוקס והאיגרת השנייה אל הקורינתים. הכנסייה הקתולית הגדירה תמורה זו במושג טרנסובסטנציאציה, והניסוח התאולוגי הרשמי הוא שמהותם הפשוטה של היין והלחם אובדת במהלך השינוי. הכנסיות המזרחיות נמנעו בדרך כלל מלדון בדקויות של האופן בו מתרחשת התמורה, אם כי השקפתן זהה. במאה ה-16, הלותרנים סירבו לקבל שהלחם והיין נעשים בשר ודם ממש, אך התעקשו כי ישו נוכח בטקס באופן ממשי ומהותו מצויה שם לצד זו של העצמים המקודשים. הצווינגליאנים סירבו להאמין בנוכחות ממשית כזו, והגדירו את האוכריסטיה כטקס קדוש ביותר אך סמלי בלבד, המהווה זיכרון ולא השתתפות בקורבן. בעמדת הביניים, הקלוויניסטים סברו שישו נוכח באמת אם כי רק באורח רוחני ולא גשמי. זרמי שוליים מעטים, בעיקר הקווייקרים, לא מקיימים את האוכריסטיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוכריסטיה** בוויקישיתוף
* סעודת האדון, דף שער בספרייה הלאומית

* אוכריסטיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  האח יוחנן: המילה "הוחדה", מתוך אתר נציגות יעקב הצדיק לקתולים הדוברים עברית בישראל.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536154405171
* BNE: XX525436
* BnF: cb11955293g (data)
* GND: 4015644-8
* LCCN: sh85078354
* LNB: 000078658
* NDL: 00570372
* NKC: ph120027

 |