recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בן ציון (בנצי) נוה** (נולד ב-8 בפברואר 1938) הוא מהנדס ומנהל ישראלי, אשר שימש כמנכ"ל רפא"ל - רשות לפיתוח אמצעי לחימה וראש מפא"ת.

ביוגרפיה
--------

בן ציון נוה נולד בתל אביב ב-1938 לשלמה והניה וולצקי, תעשיינים שעלו מפולין ב-1934. הוא גדל בשכונת פלורנטין ולמד בבית הספר תחכמוני ובהמשך בתיכון עירוני ב'. עשה תואר ראשון בטכניון במסגרת העתודה האקדמית ושירת ברפא"ל - רשות לפיתוח אמצעי לחימה.

בן ציון נוה (מימין), כמנכ"ל רפאל, יחד עם ראש הממשלה מנחם בגין
בשנת 1962 נוה סיים בהצטיינות תואר שני באווירונאוטיקה בטכניון. שנה מאוחר יותר נשלח לפריז מטעם משרד הביטחון, ובינואר 1967 חזר לישראל ושב לרפא"ל, בה עבד כראש תחום.

ב-1971 קודם לתפקיד ראש חטיבת אווירומכניקה ברפא"ל, בשנה זו זכה בפרס ביטחון ישראל. שנתיים לאחר מכן נשלח ללימודי דוקטורט באווירונאוטיקה באוניברסיטת נוטרדאם בארצות הברית, שאותם סיים בהצטיינות כעבור שנתיים בלבד.

בן ציון נוה (משמאל), עם הרמטכ"ל רפול
בשנת 1978 מונה למנכ"ל רפא"ל. בתקופת כהונתו הונחה אבן הפינה להקמת מכון לשם - מתקן נוסף של רפאל בגליל.

בשנת 1982 הושאל למשרד הביטחון, לשם הקמת מפא"ת, ולאחר שיזם את חיבור המחקר והפיתוח עם ניהול התשתיות במשרד הביטחון, כיהן כראש מפא"ת הראשון בשנים 1982–1985. במסגרת תפקידו זה, נוה גם היה חבר במטכ"ל.

בשנים 1985–1987, בעודו בשבתון מרפא"ל, כיהן כמנכ"ל סאיטקס. בתקופה זו הוביל תוכנית רה-ארגון והתייעלות בחברה, והשקעה של החברה בתחום המזל"טים, בחברת ההזנק "חץ הכסף" (שלימים הפכה חלק מחברת אלביט מערכות).

בשנת 1988 פרש מרפאל, והקים עם שותפים חברת ייעוץ בשם "בינה" שהייתה פעילה כעשור בעולמות הייעוץ הביטחוני. שימש גם כיועץ בחברת Wales העוסקת בייעוץ אסטרטגי ביטחוני לגופים בינלאומיים.

נוה שימש כדירקטור בממגורות דגון ויו"ר הדירקטוריון במפעלים הקיבוציים כבירן וכפר סאלד. הוא נמנה גם עם חבר הנאמנים של הטכניון במשך כעשרים שנה.
בין השנים 1986–1995 שימש כחבר מועצת המנהלים של קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי, שמטרתה לעודד שיתוף פעולה מחקרי בין האוניברסיטאות במדינות.

פרסים
-----

פרס ביטחון ישראל בשנת 1971.

ספריו
-----

* **ניהול תעשיות עתירות-ידע בישראל**, רמות, 1995.
* **Theater ballistic missile defense**, עם עזריאל לורבר, הארגון האמריקאי לאווירודינמיקה ואסטרונאוטיקה, 2001. הספר עוסק באסטרטגיית הגנה מפני טילים בליסטיים.

נוה חתום גם על עשרות פרסומים מקצועיים נוספים בתחומי האווירונאוטיקה והניהול.

חיים פרטיים
-----------

נוה נשוי לנעמי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן ציון נוה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי ברקאי, נתתם היסכם על הארגון מחדש במשרד הבטחון, דבר, 3 במרץ 1982
2. ↑  אברהם פלג, ההפתעה שלנו במלחמת לבנון: המזל "טים והמיגון על הטנקים, מעריב, 22 בספטמבר 1985
3. ↑  ארזי צוחק אחרון, חדשות, 5 בספטמבר 1988  
מאיר נויבך, טיבר, ארזי והחברים, חדשות, 18 באוגוסט 1987
4. ↑  אודי עציון, "יום אחד גם קרבות אוויר יתבצעו עם מל"טים חמושים", באתר ynet, 18 בדצמבר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 74151963678500312224
* WorldCat (עם VIAF): 74151963678500312224

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רות בן-מאיר** (נולדה ב-1947) היא חוקרת ומרצה במחשבת ישראל ופרשנות המקרא. עמדה בראש המדרשה לנשים ובראש המסלול להכשרת מורים לתנ"ך בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשנת 1947 בסלובקיה ליעקב גרשון ומינדל בש, ניצולי השואה. בשנת 1949 עלתה לישראל עם הוריה והמשפחה התיישבה בחיפה. סיימה תואר ראשון במכללה בירושלים. בתום לימודיה החלה ללמד באולפנת צפירה בצפריה, וכן לימדה שנים רבות במכון גולד.

בסוף שנות ה-60 נישאה לרב יהושע בן-מאיר. באמצע שנות ה-70 נסעה עם בעלה לשליחות בארצות הברית, שם למדה לתואר שני במחשבת ישראל בישיבה-אוניברסיטה בניו יורק. כששבה לישראל השלימה תואר שלישי באוניברסיטה העברית, בנושא "פירוש רלב"ג לקהלת, ניתוח וטקסט".

באמצע שנות ה-80 הצטרפה לצוות המרצים במדרשה לנשים בבר-אילן, שבאותה עת היה מורכב ממרצים גברים בלבד. תחומי התמחותה והוראתה הם מחשבת ישראל ופרשנות המקרא. כעבור זמן הצטרפה גם לצוות המורים בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת בר-אילן.

בשנת 1996 התמנתה לעמוד בראש המסלול להכשרת מורים לתנ"ך בבית הספר לחינוך בבר-אילן. בשנת 2007 מונתה לסגנית ראש המדרשה לנשים, ובשנת 2011 מונתה לעמוד בראש המדרשה.

בן-מאיר היא חברת הוועדה האקדמית המייסדת של האתר "גיליונות נחמה".

השקפתה הפדגוגית בהוראת התנ"ך
----------------------------

ד"ר בן-מאיר סבורה כי משרד החינוך צריך להפוך את לימודי התנ"ך לאטרקטיביים ומאתגרים. תפקידו של המורה הוא לגרום לתלמיד לאהוב את המקרא ולא רק להכיר את החומר הנלמד. לדעתה, השינון בעל פה, למרות שיש לו ערך מסוים של זכירת החומר, משעמם את התלמידים.

חיים אישיים
-----------

בן-מאיר ובעלה הרב יהושע בן-מאיר מתגוררים בירושלים ולהם שבעה ילדים. בנם אלי בן-מאיר היה ראש חטיבת המחקר באגף המודיעין, בדרגת תת-אלוף. בתם, דסי בארי, היא ראש האגף לחינוך על-יסודי במשרד החינוך (אשת הרב חגי בארי)

חמיה הוא הרב ישראל שלמה בן-מאיר (רוזנברג), חבר הכנסת מטעם המפד"ל, וגיסה הוא יהודה בן-מאיר (רוזנברג), אף הוא חבר כנסת לשעבר ממפלגה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

* רות בן-מאיר, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007570669805171
* LCCN: nr2003000468
* VIAF: 54088860
* WorldCat (עם VIAF): 54088860

 |
**קולביאקה** (ברוסית: кулебяка) הוא סוג של פירוגי ממולא מהמטבח הרוסי.

מאפיינים

המאכל ממולא בדרך כלל בסלמון או בחדקן, אורז או כוסמת, ביצים קשות, פטריות, בצל ושמיר. הפשטידה נאפית במעטפת של מאפה, בדרך כלל של בריוש או בצק עלים. קולביאקה עשוי היום גם עם מילויים צמחוניים פשוטים יותר כמו כרוב או תפוחי אדמה.

היסטוריה

בראשית המאה ה-20, אוגוסט אסקופיה, השף הצרפתי המפורסם, הביא אותו לצרפת וכלל מתכונים עבורו ביצירת המופת שלו The Complete Guide to the Art of Modern Cookery.

קוליביאקה גראנד קלאסי כולל מספר מילויים, לעתים קרובות תערובת של דג לבן ואורז לשכבות העליונות והתחתונות עם פילה של חדקן או סלמון ביניהם. בדרך כלל את המילויים מחלקים לבליני דקים, כדי למנוע ערבוב. המרכיב היוצא דופן ביותר שנכלל בדרך כלל בגרסה הגדולה של המנה הוא vesiga, מח עצם עמוד השדרה של החדקן.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת מנות רוסיות
* בקר ולינגטון

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Beyond the Kitchen Wall: Coulibiac". אורכב מ-המקור ב-2011-11-17. נבדק ב-2012-03-05.
2. ↑  Madison Books; Andrews McMeel Publishing (1 בנובמבר 2007). *1,001 Foods to Die For*. Andrews McMeel Publishing. pp. 280–. ISBN 978-0-7407-7043-2. נבדק ב-8 בפברואר 2011. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "What is Coulibiac, Kulebiaka, Kulebyaka?". אורכב מ-המקור ב-6 באפריל 2015. נבדק ב-27 בדצמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Coulibiac With Cabbage". Skeeterskitchen.com. נבדק ב-2015-01-21.
5. ↑  Kulebyaka with 5 fillings(rus.)
6. ↑  "Food Facts & Trivia: Vesiga". נבדק ב-27 בדצמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**קיליאן הייז** (באנגלית: **Killian Hayes**; נולד ב-27 ביולי 2001) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בעמדת הרכז.

נעוריו
------

הייז נולד בעיר לייקלנד שבפלורידה, ארצות הברית, לאב אמריקאי ולאם צרפתיה, ובגיל שנה עברה משפחתו להתגורר בשולה שבצרפת. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצת הנוער של שולה באסקט, אשר השתתפה בליגה הצרפתית לנערים עד גיל 21; לאורך אותה עונה היה בן 15 – צעיר בפער משמעותי ממרבית שחקני הליגה. בעונת 2017/2018 הפך לשחקן המוביל של קבוצתו, הוליך אותה לזכייה באליפות ליגת הנוער, וזכה בתואר השחקן המצטיין של העונה לאחר שרשם ממוצעים של 16.6 נקודות ו-7.2 אסיסטים למשחק.

קריירה מקצועית
--------------

במקביל לליגת הנוער, שיחק הייז בעונת 2017/2018 גם עבור קבוצת שולה באסקט הבוגרת, מליגת העל הצרפתית. ב-21 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הבוגרים, בגיל 16 בלבד. בעונת 2018/2019 שיחק באופן בלעדי בקבוצת הבוגרים, ותרם 7.1 נקודות ו-3.1 אסיסטים בממוצע למשחק.

באוגוסט 2019 עבר לשחק בקבוצת רטיופארם אולם מליגת העל הגרמנית והיורוקאפ. ב-18 בדצמבר 2019 קלע שיא קריירה של 25 נקודות, במשחק היורוקאפ מול מכבי ראשון לציון. לאחר השבתת הליגה הגרמנית בשל מגפת הקורונה, במרץ 2020, חזר הייז להתגורר עם משפחתו בפלורידה. ב-33 משחקיו באותה עונה ביורוקאפ, בליגה הגרמנית ובטורניר הגביע הגרמני, רשם ממוצעים כוללים של 11.6 נקודות, 5.4 אסיסטים, 2.8 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק.

בדראפט ה-NBA‏ 2020 נבחר הייז בבחירה השביעית, על ידי דטרויט פיסטונס.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### ביורוקאפ

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אולם | 10 | 10 | 26.8 | 0.455 | 0.390 | 0.909 | 2.3 | 6.2 | 1.5 | 0.2 | 12.8 |

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | דטרויט | 26 | 18 | 25.8 | 0.353 | 0.278 | 0.824 | 2.7 | 5.3 | 1.0 | 0.4 | 6.8 |
| 2021/2022 | דטרויט | 66 | 40 | 25.0 | 0.383 | 0.263 | 0.770 | 3.2 | 4.2 | 1.2 | 0.5 | 6.9 |
| 2022/2023 | דטרויט | 76 | 56 | 28.3 | 0.377 | 0.280 | 0.821 | 2.9 | 6.2 | 1.4 | 0.4 | 10.3 |
| **קריירה** |  | 168 | 114 | 26.6 | 0.376 | 0.274 | 0.803 | 3.0 | 5.3 | 1.3 | 0.4 | 8.4 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיליאן הייז** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הייז מגיע לגבות את זכות הבכורה שלו, באתר bleacherreport.com,‏ 2 באוגוסט 2019
2. ↑  שולה באסקט זוכה באליפות ליגת הנוער הצרפתית, באתר basketeurope.com,‏ 27 במאי 2018 (בצרפתית)
3. ↑  הייז חתם על חוזה באולם, באתר היורוקאפ, 2 באוגוסט 2019
4. ↑  סיכום המשחק בין רטיופארם אולם לראשון לציון, באתר היורוקאפ, 18 בדצמבר 2019
5. ↑  הייז מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2020, באתר ESPN,‏ 27 במרץ 2020
6. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של הייז, באתר realgm.com
**אראס אוזביליז** (בארמנית: **Արազ Օզբիլիս**; נולד ב-9 במרץ 1990) הוא כדורגלן ארמני המשחק באוררטו ירוואן ובנבחרת ארמניה.

קריירת מועדונים
---------------

אוזביליז נולד באיסטנבול שבטורקיה להורים ארמנים, בגיל צעיר המשפחה עבר להולנד. אוזביליז התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של אייאקס אמסטרדם אליה הגיע בגיל 8. ב-24 ביולי 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק ידידות נגד אינדפנדיינטה, בו הוא גם הצליח לכבוש שלושער ב-7 דקות. בפברואר 2009 הוא סיכם על חוזה לשנתיים וחצי במועדון. בנובמבר 2010 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה נגד פ.ס.ו. איינדהובן וכמה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית נגד ריאל מדריד במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. ב-14 באפריל 2011 הוא האריך את חוזהו במועדון עד יוני 2014. ב-24 בפברואר 2014 הבקיע בניצחון 1-2 נגד מנצ'סטר יונייטד והפך לשחקן הראשון של אייאקס שמבקיע באולד טראפורד.

ב-8 באוגוסט 2012 אוזביליז חתם בקובאן קרסנודאר תמורת מיליון אירו. ב-20 באוגוסט 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה נגד אלניה ולדיקווקז. ב-2 בספטמבר 2012 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד דינמו מוסקבה כאשר אוזביליז הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-93.

ב-26 ביולי 2013 חתם בספרטק מוסקבה תמורת 10 מיליון אירו. ב-27 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה כשעלה כמחליף בניצחון 4-1 על דינמו מוסקבה. ב-22 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 3-0 על צסק"א מוסקבה.

ב-22 בינואר 2016 חתם בבשיקטש הטורקית. ב-23 בינואר הושאל לראיו ואיקאנו הספרדית. ב-7 בפברואר 2018 הושאל לשריף טירספול מליגת העל המולדבית עד לסיום העונה.

באוגוסט 2018 אוזביליז הושאל לוילם II.

ב-31 באוגוסט 2019 אוזביליז חתם בפיוניק ירוואן מליגת העל הארמנית.

קריירה בינלאומית
----------------

במאי 2010 זומן אוזביליז על ידי ההתאחדות לכדורגל בארמניה לאימוני נבחרת הנוער. אוזביליז אמנם הציג יכולת טובה, אך לא יכל להמשיך בעקבות בעיות במסמכים האישיים שלו. לאחר שהתלבט בין ארמניה והולנד, אוזביליז החליט לייצג את נבחרת הולנד אך כעבור זמן קצר שינה את דעתו והחליט לייצג את ארמניה.

ב-10 באוגוסט 2012 זומן לסגל הנבחרת לקראת משחק ידידות נגד ליטא. אוזביליז לא שותף וארמניה הפסידה 3-0. ב-29 בפברואר 2012 אוזביליז ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד קנדה בו הוא גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. המשחק נגמר בניצחון 1-3 לטובת ארמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אראס אוזביליז** בוויקישיתוף
* אראס אוזביליז, ברשת החברתית פייסבוק
* אראס אוזביליז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אראס אוזביליז, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
עמק טמפה שבתסאליה, יוון
**טמפה** (ביוונית **Τέμπη**; ביוונית עתיקה נהגה tempe, ביוונית מודרנית Témbi) הוא עמק בצפון תסאליה שביוון, בין הר אולימפוס בצפון והר אוסה בדרום.

גאוגרפיה
--------

אורך העמק 10 קילומטרים, רוחבו בכמה מקומות מצטמק עד כדי 25 מטרים לערך, ולו מצוקים המתנשאים לגובה של 500 מטרים בקירוב. נהר פיניוס זורם דרכו אל הים האגאי. העמק התפרסם על ידי משוררי יוון העתיקה כמקום משכנם של אפולון והמוזות.

בגדה הימנית של הנהר ניצב מקדש לאפולון, שסמוך לו לוקטו עלי הדפנה מהם נשזרו זרי המנצחים במשחקים הפיתיים. עמק טמפה היה לפנים גם משכנו של אריסטאיוס, בנם של אפולון וקירנה; כאן רדף אחר אורידיקה, אשת אורפיאוס, אשר במנוסתה הוכשה על ידי סרפנט ומתה. במאה ה-13 הוקמה בעמק כנסייה לכבוד פאראסקווי הקדושה.

למעבר טמפה חשיבות אסטרטגית רבה, מאחר שהוא הנתיב הראשי מלאריסה דרך ההרים אל חוף הים, ועל כן היה זירה לקרבות רבים במהלך תולדותיה של יוון. ניתן לעוקפו דרך מעבר סרנטופורו הארוך יותר. ב-480 לפנה"ס ניסו 10,000 הופליטים יוונים לבלום את פלישת חשיארש הראשון, אך הפרסים עקפו את הכוח היווני בעוברם דרך סרנטופורו. ב-169 לפנה"ס, במהלך המלחמה המקדונית השלישית, פרצו הרומאים את קווי ההגנה של פרסאוס מלך מוקדון במקום, ואחר כך ניצחו אותו בקרב פידנה. במהלך מרד אנדריסקוס ב-148 לפנה"ס, היה המעבר אחת מזירות הלחימה. במקום זה ניטשו קרבות גם בעת פלישות הברברים, שהביאו לקץ השלטון הרומי ביוון, ובתקופות בהן היה האזור בשליטת האימפריה הביזנטית והאימפריה העות'מאנית. כיום מוכר מעבר טמפה ליוונים בעיקר בשל הכביש הגרוע העובר דרכו ובשל תאונות הדרכים המחרידות שנגרמו עקב כך, כמו התאונה ב-2003, בה קיפחו את חייהם תלמידי כיתה שלמה מבית ספר באימתיה.

הערים טמפי באריזונה וטמפי בניו סאות' ויילס נקראות על שמו של העמק. זהו גם שמה של חווה בכף המזרחי של דרום אפריקה, שסמוך לה מצויות חוות נוספות הנקראות "אולימפוס" ו"אוסה".

גלריה
-----

* הערוץ במבט מן הנהרהערוץ במבט מן הנהר
* גשר תלוי המוליך אל המנזרגשר תלוי המוליך אל המנזר
* מנזר אגיה פאראסקווימנזר אגיה פאראסקווי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טמפה** בוויקישיתוף
* טמפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ג'ו אן הארדין מורגן** (באנגלית: **JoAnn Hardin Morgan**; נולדה ב-4 בדצמבר 1940) היא מהנדסת אווירונאוטיקה אמריקאית, שהייתה האישה הראשונה בתפקיד הנדסי כלשהו במרכז החלל על שם קנדי בפלורידה, ארצות הברית. כמו כן הייתה מורגן לאישה הראשונה ששימשה בתפקיד ניהולי בכיר במרכז החלל קנדי. במהלך הקריירה שלה בנאס"א, שהתפרשה על פני 40 שנה, הייתה מעורבת בהיבטים מגוונים של טיסות חלל מאוישות.

במרכז החלל קנדי
---------------

בשנת 1963 החלה מורגן לעבוד במשרה מלאה במרכז החלל קנדי. היא הייתה אז המהנדסת היחידה בצוות גדול של מהנדסים, ובאירועים שונים ציינה כי הייתה האישה היחידה במרכז החלל בתפקיד הנדסי "למשך זמן רב מאוד". מורגן הייתה האישה היחידה בתפקיד מהנדסת בחדר הבקרה של השיגורים לחלל, בעת שיגור משימת אפולו 11 לירח, ב - 16 ביולי 1969. בראיונות שהעניקה ברבות השנים, נזכרה מורגן כי במשך 15 שנות עבודתה הראשונות במרכז החלל, לא היו שירותי נשים בבניין בו עבדה.

מורגן זכתה במלגה ייחודית ללימודים על מנת להכשירה לתפקידי ניהול במרכז החלל, ופנתה ללימודי תואר שני במדעים באוניברסיטת סטאנפורד, אותו קיבלה בשנת 1977. שנתיים לאחר מכן מונתה לתפקיד ראש המחלקה לשירותי המחישוב במרכז החלל קנדי. מאוחר יותר שימשה מורגן בתפקיד מנהלת קשרי חוץ ופיתוח עסקי של מרכז החלל, ובשנת 2002 הייתה לסגנית בפועל של מנהל מרכז החלל קנדי. היא פרשה משירות בנאס"א בשנת 2003 לאחר קריירה בת 45 שנה.

 ג'ו אן מורגן במרכז בקרת השיגור בעת השיגור של אפולו 11

אותות הוקרה והחיים לאחר הפרישה מנאס"א
-------------------------------------

מורגן זכתה לאותות הוקרה רבים, עוד בעת שירותה בנאס"א.

בשנים 1995 ו -1998 קיבלה אות הוקרה נשיאותי על תפקידי ניהול, מנשיא ארצות הברית דאז, ביל קלינטון.

מורגן נכללה בקיר התהילה של פלורידה לנשים (Florida Women's Hall of Fame). זכתה במדליות נאס"א להנהגה יוצאת דופן בשנים 1991 ו-2001 ובאותות הוקרה רבים מארגוני מהנדסים בארצות הברית. מורגן חברה בארגון מהנדסי התעופה והחלל של ארהב"ב (AIAA) וארגונים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ו אן מורגן** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של מורגן באתר נאס"א
* Marina Koren (19 ביולי 2019). "The Apollo Engineer Who Almost Wasn't Allowed in the Control Room". The Atlantic. `{{cite web}}`:  (עזרה)
* Natalie Angley (23 ביולי 2019). "She endured obscene phone calls, had to use men's bathrooms, as one of NASA's first female engineers". CNN. `{{cite web}}`:  (עזרה)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'ו אן מורגן"**.
**טאיפן פנים-יבשתי** (שם מדעי: *Oxyuranus microlepidotus*), ידוע גם בשם **טאיפן מערבי**, **נחש קטן הקשקשים** או **הנחש העז**, הוא נחש ארסי במיוחד מסוג טאיפן השייך למשפחת הפתניים. הוא נחשב לנחש הארסי בעולם, בהתבסס על ערכי LD50, וחי אך ורק באזורים מדבריים מסוימים באוסטרליה. למרות ארסיותו הגבוהה, הוא מאוד ביישן, ויעדיף תמיד להימלט מאיום (השם *הנחש העז* ניתן לו בגלל ארסו ולא בגלל מזגו).

תיאור
-----

אורכו הממוצע הוא 1.8 מטר, אולם פרטים גדולים יכולים להגיע לאורך של 2.5 מטר.

צבעו חום, הנע מחום כהה ועד חום בהיר-ירקרק, תלוי בעונה בשנה. גבו, צידו וזנבו יכולים להיות בעלי גוונים שונים של חום ואפור, כאשר קשקשים רבים יכולים להיות בעלי קצה שחור.

הראש המעוגל והצוואר בדרך כלל כהים משאר הגוף. הצבע הכהה מאפשר לו לחמם את עצמו כאשר רק חלק קטן מגופו חשוף בפתח המאורה שלו. עיניו בגודל בינוני עם קשתית חומה-שחורה וללא טבעת הניתנת לזיהוי סביב האישון.

### התאמה עונתית

הטאיפן הפנים-יבשתי מתאים את עצמו לסביבה על ידי שינוי צבע עורו במהלך חילופי העונות. הוא נוטה להיות בהיר יותר במהלך הקיץ וכהה יותר במהלך החורף. שינוי צבע זה משרת אותו למטרת וויסות חום גופו, ומאפשר לו לספוג יותר אור במהלך חודשי החורף.

תפוצה
-----

הנחש נפוץ באזורים המדבריים של מרכז ומזרח אוסטרליה. טווח המחייה שלו משתרע מהחלק הדרום מזרחי של הטריטוריה הצפונית לתוך מערב קווינסלנד. ניתן למצוא את הנחש גם צפונית לאגם אייר ומערבית לפיצול של נהר מארי, דרלינג ומורומבידג'י.

התנהגות ותזונה
--------------

הטאיפן הפנים-יבשתי ניזון בעיקר ממכרסמים, יונקים קטנים אחרים וציפורים. בניגוד לנחשים ארסיים אחרים שמכישים בצורה מדויקת פעם אחת ונסוגים על מנת לאפשר לטרף למות, הוא יכיש עד ל-7 הכשות ארסיות בהתקפה אחת.

הנקבה מטילה בין ביצה אחת ל-24 ביצים. הביצים בוקעות חודשיים לאחר ההטלה. לרוב הביצים יוטלו בתוך מאורות נטושות של חיות או חריצים עמוקים בין סלעים. קצב ההתרבות תלוי בחלקו באכילה שלהם. אם אין מספיק מזון, הנחש יתרבה פחות.

הארס
----

ארסו של הטאיפן הפנים-יבשתי מכיל בעיקר את רעל העצבים טאיפוקסין. כשהטאיפוקסין מגיע לגוף, הוא הורס את רקמת השריר וגורם לדום לב ולקוצר נשימה. רעילות הארס בהכשה אחת של הטאיפן הפנים-יבשתי יכולה להרוג לפחות 100 אנשים בוגרים באופן תאורטי. לאחר הכשה אדם יכול למות תוך 30–45 דקות מזמן ההכשה ללא טיפול רפואי של נסיוב-נוגד-ארס; ארסו מדורג כ-0.025 בסולם LD50. כמעט כל הקורבנות, מהכשות המזוהות ממין זה, היו הרפטולוגים שטיפלו בנחש למטרות מחקר, כולם טופלו בצורה מוצלחת על ידי נסיוב נגד ארס, לא תועדו מקרי מוות מנחש הטאיפן הפנים-יבשתי מאז הכנסת הנסיוב הייעודי הנוגד את הארס של מין זה.

* טאיפן פנים-יבשתי במופע כהה (חורף)טאיפן פנים-יבשתי במופע כהה (חורף)
* טאיפן פנים-יבשתי במופע בהיר (קיץ)טאיפן פנים-יבשתי במופע בהיר (קיץ)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טאיפן פנים-יבשתי** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Oxyuranus microlepidotus** |

* טאיפן פנים-יבשתי, באתר ITIS (באנגלית)
* טאיפן פנים-יבשתי, באתר NCBI (באנגלית)
* טאיפן פנים-יבשתי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* טאיפן פנים-יבשתי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טאיפן פנים-יבשתי, באתר GBIF (באנגלית)
* אנציקלופדיה ynet, מהו הנחש הכי ארסי?, באתר ynet, 28 במאי 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  טאיפן פנים-יבשתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
משגר ואנגארד על כן השיגור LC-18A
**תוכנית ואנגארד** (באנגלית: **Project Vanguard**) הייתה תוכנית שנוהלה על ידי מעבדת המחקר של צי ארצות הברית (NRL) שתוכננה לשגר את הלוויין המלאכותי הראשון של ארצות הברית למסלול סביב כדור הארץ, על גבי משגר ואנגארד שישוגר מנמל החלל קייפ קנוורל.

כתגובה לשיגור המפתיע של הלוויין ספוטניק 1 על ידי ברית המועצות ב-4 באוקטובר 1957, ארצות הברית חידשה את תוכנית אקספלורר שהוצעה קודם לכן על ידי הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים (ABMA). עם זאת, ה-CIA ידע שהרוסים מקדמים את תוכנית ספוטניק מצילומים של מטוסי ריגול. יחד עם JPL,‏ ABMA פיתחה את אקספלורר 1 תוך 81 יום ושיגרה אותו ב-31 בינואר 1958. עם זאת, לפני שהסתיימה בנייתו של אקספלורר 1, שיגרו כבר הרוסים את ספוטניק 2 עם הכלבה לייקה בתוכה ב-3 בנובמבר 1957. בינתיים, הכישלון של הוואנגארד TV3 ששודר בטלוויזיה ב-6 בדצמבר 1957 הוריד את מורל האמריקאים והציב את ארצות הברית במצב שבו לרוסים יש יכולות בליסטיות טובות הרבה יותר מהם.

ב-17 במרץ 1958 הפך הוואנגארד 1 להיות הלוויין השני המוצלח של ארצות הברית שסבב את כדור הארץ. היה זה הלוויין הראשון שהופעל על ידי אנרגיה סולארית. הוואנגארד 1 שהיה בקוטר של 152 מ"מ ושקל רק 1.4 ק"ג כונה על ידי נשיא ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב "לוויין האשכולית".

ואנגארד 1 הוא הלוויין הוותיק ביותר שמרחף בחלל, מעל 56 שנים, לאחר שספוטניק 1, ספוטניק 2 ואקספלורר 1 נשרפו באטמוספירה.

שיגורים
-------

השיגור הראשון המוצלח בתוכנית ואנגארד היה שיגור הוואנגארד TV0 לתת-מסלול ב-8 בדצמבר 1956. ב-1 במאי 1957 בוצע שיגור מוצלח של המשגר הדו-שלבי TV1. ה-TV2 שוגר גם הוא בהצלחה לתת-מסלול ב-23 באוקטובר 1957.

מתוך 11 שיגורים בתוכנית, רק 3 לוויינים הגיעו למסלול:

* ואנגארד TV3 – שוגר ב-6 בדצמבר 1957, נכשל להביא למסלול לוויין במשקל 1.36 ק"ג;
* ואנגארד TV3 (גיבוי) – שוגר ב-5 בפברואר 1958, נכשל להביא למסלול לוויין במשקל 1.36 ק"ג;
* **ואנגארד 1 – שוגר ב-17 במרץ 1958, הביא למסלול לוויין במשקל 1.47 ק"ג**;
* ואנגארד TV5 – שוגר ב-28 באפריל 1958, נכשל להביא למסלול לוויין במשקל 9.98 ק"ג;
* ואנגארד SLV1 – שוגר ב-27 במאי 1958, נכשל להביא למסלול לוויין במשקל 9.98 ק"ג;
* ואנגארד SLV2 – שוגר ב-26 ביוני 1958, נכשל להביא למסלול לוויין במשקל 9.98 ק"ג;
* ואנגארד SLV3 – שוגר ב-26 בספטמבר 1958, נכשל להביא למסלול לוויין במשקל 9.98 ק"ג;
* **ואנגארד 2 – שוגר ב-17 בפברואר 1959, הביא למסלול לוויין במשקל 10.8 ק"ג**;
* ואנגארד SLV5 – שוגר ב-13 באפריל 1959, נכשל להביא למסלול לוויין במשקל 10.3 ק"ג;
* ואנגארד SLV6 – שוגר ב-22 ביוני 1959, נכשל להביא למסלול לוויין במשקל 10.3 ק"ג;
* **ואנגארד 3 – שוגר ב-18 בספטמבר 1959, הביא למסלול לוויין במשקל 22.7 ק"ג**.

ראו גם
------

* תוכנית אקספלורר
* תוכנית ספוטניק
* משבר הספוטניק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכנית ואנגארד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  PBS.org - NOVA:Sputnik Declassified

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10643468

 |
**חבורת הארבעה של קליין**, או פשוט **חבורת קליין**, היא חבורה אבלית בת ארבעה איברים הקרויה על שם פליקס קליין, ונהוג לסמנה באות V, קיצור לשם שקליין נתן לה: Vierergruppe. חבורת הארבעה של קליין איזומורפית ל-Z2 × Z2, המכפלה הישרה של שני עותקים של החבורה הציקלית מסדר 2, והיא החבורה הקטנה ביותר שאינה ציקלית.

חבורת הארבעה של קליין מורכבת מקבוצה {\displaystyle \ \{e,a,b,c\}} ופעולה \* המוגדרת על ידי לוח הכפל:

| **c** | **b** | **a** | **e** | **\*** |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| c  | b  | a  | e‏ | **e**‏ |
| b  | c  | e  | a‏ | **a**‏ |
| a  | e  | c  | b‏ | **b**‏ |
| e  | a  | b  | c | **c**‏ |

כל איבר בחבורה הופכי לעצמו (ולכן הסדר של כל איבר בחבורה, פרט לאיבר היחידה e, הוא 2). המכפלה של כל שניים מבין שלושת האיברים הלא טריוויאלים (a, b, c) היא האיבר השלישי. בגלל הסימטריה הזו בין שלושת האיברים, כל תמורה על שלושת האיברים האלו מהווה אוטומורפיזם של חבורת הארבעה של קליין, ולכן חבורת האוטומורפיזמים של חבורת הארבעה איזומורפית לחבורה הסימטרית S3.

חבורת הארבעה והחבורה הציקלית Z4 הן החבורות היחידות מסדר 4 (עד כדי איזומורפיזם). החבורה איזומורפית לחבורה הדיהדרלית D2 ולחבורת הסימטריות של מעוין ושל מלבן (שאינם ריבוע) - ארבעת האיברים הם העתקת הזהות, שיקוף בציר אנכי, שיקוף בציר אופקי וסיבוב בזווית שטוחה. היא גם חבורת הסימטריות של כל תיבה לא ריבועית. תת החבורה הנורמלית {\displaystyle \ \{1,(12)(34),(13)(24),(14)(23)\}} של החבורה הסימטרית {\displaystyle \ S\_{4}}, איזומורפית לחבורת הארבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חבורת הארבעה של קליין** בוויקישיתוף
* גדי אלכסנדרוביץ', שימוש בחבורת קליין לניתוח המשחק "מחשבת", באתר "לא מדויק", 25 ביוני 2009
* FiniteGroupC2xC2, KleinFour-Group.html חבורת הארבעה של קליין, באתר MathWorld (באנגלית)
**סרטי שפטסברי** (באנגלית: **Shaftesbury Films**) היא חברת הפקת סרטים קנדית. היא פועלת בתחום הפקת סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ומוצרים שונים במדיה דיגיטלית. מטה החברה ממוקם בטורונטו.

החברה הוקמה בשנת 1987 על ידי כריסטינה ג'נינגס שגם כיום, בשנת 2022 מכהנת כמנכ"לית של החברה.

מוצר הדגל של החברה היא 11 עונות של סדרת טלוויזיה Murdoch Mysteries. סדרה בלשית זו מוקרנת במספר ערוצי טלוויזיה של קנדה ובמדינות נוספות. במרוצת השנים לסדרה עצמה התווספה סדרת רשת וסרט טלוויזיה.

סדרת טלוויזיה "לחיות עם דרק" הופקה בתקופת 2005–2009. היא זכתה במספר פרסים של הטלוויזיה הקנדית. בשנת 2020 הוכרז שמתוכנן להוציא ספין אוף של הסדרה.

בשנת 2009 החלה הקרנה של סדרה The Listener שנמשכה במשך חמש עונות.

מוצר בולט נוסף הוא Frankie Drake Mysteries. סדרה זו הוקרנה בשנים 2017–2021.

בשנת 2016 החברה הייתה שותפה להפקת סדרה Houdini & Doyle שהוקרנה בקנדה, בריטניה וארצות הברית.

סדרת טלוויזיה Slasher הוקרנה לראשונה בשנת 2016 ובשנת 2022 החלה הקרנה של העונה חמישית.

בנוסף לסדרות טלוויזיה החברה הפיקה מספר סרטי קולנוע. סרט Swann הופק בשנת 1996 והיה מועמד לקבלת מספר פרסים בקנדה. סרט Conquest ‏ (1998) הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במונטריאול ובשנת 1999 זכה בפרס ג'יני.

חטיבה Smokebomb Entertainment פועלת בתחום יצירת סדרות רשת ו-Shaftesbury Kids מפיקה הופעות וסרטים המיועדים לילדים.

החברה פועלת גם בתחום סרטי תעודה. בשנת 2019 היא הפיקה את הסרט Queering the Script.

בשנת 2013 החברה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם ABC.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סרטי שפטסברי

* "סרטי שפטסברי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  A. J. Marechal, A. J. Marechal, Shaftesbury signs first-look deal with ABC, Variety, ‏2013-02-12 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2006013156
* VIAF: 146944317
* WorldCat: lccn-no2006013156

 |
**מוסטפא אקינצ'י** (בטורקית: **Mustafa Akıncı**; נולד ב-28 בדצמבר 1947) הוא פוליטיקאי צפון-קפריסאי ששימש כנשיא המדינה בין אפריל 2015 לאוקטובר 2020, כסגן ראש הממשלה וכראש עיריית לפקושה הראשון.

קורות חיים
----------

אקינצ'י נולד ב-28 בדצמבר 1947 בלימסול, ובצעירותו למד אדריכלות בטורקיה. הוא חזר לקפרסין בשנת 1973 והתחתן כשנה מאוחר יותר. במאי 1976 נבחר לראשונה לכהן כראש עיריית לפקושה עם כמעט 49% מהקולות. הוא נבחר שוב לתפקיד בבחירות שהתקיימו בשנים 1980 ו-1986. שנות שלטונו בעיר התאפיינו בשיתוף פעולה עם עיריית ניקוסיה. בשנים 1993–2001 כיהן אקינצ'י כחבר באספה הלאומית של צפון קפריסין. בשנת 1995 ניסה אקינצ'י להתמודד לנשיאות, ללא הצלחה, לאחר שקיבל כ-14% מהקולות והגיע למקום ה-4. בשנת 2000 התמודד שוב לנשיאות, וקיבל 11.7% מהקולות והגיע למקום השלישי.

בשנת 2003 הקים אקינצ'י את מפלגת התנועה הסוציאליסטית לדמוקרטיה. המטרות העיקריות של המפלגה היו קידום איחוד קפריסין בהתבסס על תוכנית של המזכיר הכללי של האומות המאוחדות קופי אנאן והצטרפות לאיחוד האירופי.

ב-19 באפריל התמודד אקנינצ'י לנשיאות, והגיע למקום השני עם כרבע מהקולות. בסיבוב השני השיג יותר מ-60 אחוזי תמיכה ובכך נבחר לתפקיד. מיד לאחר הבחירות הביע נשיא קפריסין ניקוס אנסטסיאדיס תקווה כי הבחירה באקינצ'י תוביל לאיחוד בין המדינות.

הוא תומך ותיק של איחוד קפריסין והתנגד להשפעתה הגוברת של טורקיה בארצו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסטפא אקינצ'י** בוויקישיתוף
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0764 8596
* LCCN: no2010177516
* VIAF: 160338015
* WorldCat: lccn-no2010177516

 |
אבירם זינו במהלך מבצע צוק איתן, יחד עם לוחמי חטיבה 7, 2014
**אבירם זינו** (נולד ב-10 בספטמבר 1980 בירושלים) הוא עיתונאי ישראלי, כתב לענייני משפט ב"מעריב".

ביוגרפיה
--------

זינו גדל בירושלים. הוא החל את דרכו העיתונאית בגיל 16 בעיתון בית הספר. את שירותו הצבאי עשה בחיל ההנדסה הקרבית כלוחם וחובש. משרת במילואים בפיקוד העורף.

לאחר שחרורו מצה"ל החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והיה חבר באגודת הסטודנטים, ולאחר מכן שימש בתפקיד רשמי באגודה. במהלך לימודיו כתב בביטאון הסטודנטים "פי האתון". לאחר מכן עבר ללמוד בקריית אונו.

אחר כך עבר לעבוד בחדשות "נענע" וכפרילאנסר עבור "סאנדיי טיימס" הבריטי, לאחר שמארי קולווין הייתה זו שפתחה לו את הדלת לעיתון הבריטי.

ב-2005 החל לעבוד ב-ynet ככתב לענייני משפט בירושלים. במסגרת עבודתו היה אחראי על סיקור פרשת משה קצב וועדת וינוגרד וכן סיקר את מלחמת לבנון השנייה ואף היה שליח ynet לבינת ג'ביל בלבנון.

היה דובר מפלגת צדק חברתי בראשות ארקדי גאידמק. שימש מנהל המחלקה המשפטית במשרדו של מוטי מורל, ולאחר מכן יועץ שדולת ישראל באירופה. כתב עבור מגזינים בארץ ובעולם, בהם Playboy Magazine, ו"מעריב" מקבוצת הג'רוזלם פוסט.

ב-2014 מונה לכתב המשפט והפלילים של "מעריב". מאז חטיפת שלושת הנערים בקיץ 2014 ועד לסיום מבצע צוק איתן שימש זינו ככתב הצבאי של "מעריב".

ב-2015 נטען בתקשורת כי זינו חשף בפני המחלקה לחקירות שוטרים התכתבות בינו לבין אפרים ברכה, קצין משטרה שנטען שהיה אחד ממקורותיו.   

בסוף דצמבר 2015 נערך דיון בבית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות, בעקבות תלונה שהוגשה כנגד זינו על הפרת סעיף 22 של תקנון האתיקה, האוסר לחשוף מקור עיתונאי חסוי. המועצה קבעה בהחלטתה כי זינו הפר את סעיף 22 של תקנון המועצה, וחשף את אפרים ברכה. בשל הסבל שנגרם לזינו מאז התאבדותו של תת-ניצב ברכה, החליטה המועצה להסתפק באזהרה, וחייבה את עיתון "מעריב" לפרסם טקסט ובו החלטתה.

זינו מתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבירם זינו** בוויקישיתוף
* אבירם זינו, ברשת החברתית פייסבוק
* אבירם זינו, באתר GoGay
* מיה מנע‏, "נחצה קו שישפיע על כולנו, אתה לא יכול כעיתונאי לרוץ ולספר דברים במח"ש", באתר וואלה!‏, 1 ביולי 2015

**ממאמריו**:

* אבירם זינו, ‏הריצה של החרדים בבחירות ללשכת עורכי הדין מבורכת. דעה, באתר מעריב אונליין, 5 ביוני 2015
* כיפת ברזל לפלסטינים? נציבות האו"ם מסוכנות (אורכב 11.06.2016 בארכיון Wayback Machine), מעריב השבוע, 2 באוגוסט 2016
* היום שאחרי המהפכה הצבאית במצרים - התמונות והקולות (אורכב 11.06.2016 בארכיון Wayback Machine), מעריב סופהשבוע, 4 במרץ 2013
* שתיקת הצבועים. ארגוני זכויות האדם העולמיים מחרישים מול הטבח בסוריה, באתר מגפון ניוז, 10 במרץ 2012
* אבירם זינו‏, מספרת הסיפורים שנשארה בקרב עד הרגע האחרון, באתר וואלה!‏, 22 בפברואר 2012
* אבירם זינו, חשיפה: כך התנהל הראיון שסיבך את א', באתר ynet, 12 בפברואר 2007
* הרהורים על השגחה עליונה, באתר GoGay, 17 בספטמבר 2002
* חיוך בצל האהבה, באתר GoGay, 22 בספטמבר 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורן פרסיקו, פגיעה חמורה, באתר העין השביעית, 10 בינואר 2016
**רָאיוֹן** (ברוסית ואוקראינית: **райо́н**, בבלארוסית: **раён**, באזרית: **rayon**, לטבית: **rajons**, בגאורגית: **რაიონი**, **ראיוֹני**, בבולגרית: **Район** ‏ ברומנית: **raion** ) הוא אחד משני סוגי תת-מחוזות בחלק ממדינות ברית המועצות לשעבר וברומניה תחת המשטר הקומוניסטי; יחידה מנהלית ותת-חלוקה של עיר (בבולגריה) ובבירת רומניה, בוקרשט. במשמעות זו המונח יתורגם כמחוז או כנפה. 

בברית המועצות וברומניה הקומוניסטית הייתה החלוקה לראיונים נהוגה בכל רחבי המדינה. כיום, ראיון הוא תת-חלוקה של יחידה מנהלית, או במילים אחרות נפה של מחוז באוקראינה, אזרבייג'ן, בלארוס, גאורגיה, לטביה, מולדובה ורוסיה ובה ראיון יתורגם כ"נפה". 

המילה "ראיון" במשמעותה חלק של יחידה מנהלית גבוהה יותר, הונהגה לראשונה ברפורמה המנהלתית הסובייטית בין השנים 1923 עד 1929, שסיווגה מחדש יחידות וולוסט (во́лость), אויזד (уе́зд), אולוס (улу́с) וקוז'ואון (кожуун) של האימפריה הרוסית כ"ראיונים". 

הראיון הוא בדרך כלל יחידה הניצבת שתי דרגות מתחת לדרגה הלאומית, והיא יכולה להיות כפופה לאחד מהבאים: 

* אובלסט בבלארוס;
* אובלסט, קראי (край), רפובליקה אוטונומית, מחוז אוטונומי ברוסיה;
* רפובליקה סובייטית בברית המועצות
* אובלסט, עיר גדולה, או הרפובליקה האוטונומית של קרים באוקראינה;
* מחרה בגאורגיה.
* אזור או רג'יונה - ברומניה
* עיר גדולה ברחבי ברית המועצות לשעבר (ראיון עירוני)

לראיונים בדרך כלל מידה מסוימת של ממשל עצמי, וראשו לעיתים נבחר ולעיתים ממונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראיון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4402766-7

 |
רבי **מְנַחֵם מֶנְדֶּל אַיְּיכְנְשְׁטֵיין** (ה'ת"ר - י"א באדר ה'תרס"א), היה רב במיקולייב ואדמו"ר בדור השלישי בשושלת זידיטשוב.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת ה'ת"ר בגליציה לרבי יצחק אייזיק אייכנשטיין **המהרי"א מזידיטשוב**. (מקובל כי לאחר לידתו הופיע רבי מנחם מנדל מרימנוב בחלומו של אביו ואמר לו כי יעניק לילדו את השם 'מנחם מנדל' על שמו וכי ייתן לו זכר טוב בעולם הזה וכך היה). כבר בצעירותו נחשב לגאון ועילוי ובעל זיכרון פנומנלי. כך מסופר כי אביו היה דורש בתורה במשך זמן רב ובנו רבי מנחם מנדל היה מסכם את כל דברי תורתו. 

לאחר נישואיו לפריע בתו של רבי חיים אברהם רדליך (נכד רבי מאיר מפרמישלאן) העביר לו חמיו את משרת הרבנות במיקולייב. לאחר פטירת אביו סירב ליטול עליו את האדמו"רות כשאר אחיו ורק לאחר פטירת אחיו רבי אלכסנדר סנדר יום-טוב ליפא אייכנשטיין בי"א בתשרי ה'תרמ"ד נאות למלא את מקומו יחד עם אחיינו רבי יששכר בעריש (בעל המלבוש לשבת ויום טוב). מדברי תורתו נדפסו עשרות ספרים.

נפטר בי"א באדר ה'תרס"א, את מקומו מילא בנו רבי חיים אברהם אייכנשטיין.

צאצאיו
------

* רבי חיים אברהם, אדמו"ר מזידיטשוב (נפטר ה'תרס"ט)
* שרה שלומצא, אשת רבי ברוך רובין מבריזדוביץ'
* רבקה, אשת רבי דוד מארילוס מירוסלב
* אסתר ליבא, אשת רבי יצחק הורוביץ מסטוטשין
* חנה, אשת רבי אהרן מאיר פרידלנדר-אייכינשטיין, כיהן כרב בקאשוי. נפטר בי"א באדר תרס"א.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל הכהן בראווער, קאלאמעא, מחזיקי הדת, 8 במרץ 1901
2. ↑  ראו אודותיו כאן.
**פאידיאה** (ביוונית: **παιδεία**) הוא מונח ביוונית שמשמעו "מכלול הידע וההכשרה שבן התרבות נדרש להם כדי להשיג שלמות אנושית", או "חינוך של החבר האידיאלי בחברה". הוא מבוסס הן על רכישת ידע ומיומנויות, אך חשוב יותר - על תרגול אזרחות פעילה ומשתתפת בתהליכים הפוליטיים. 

במדינה היוונית העתיקה, הפוליס, הילדים זכו לחינוך שכלל מגוון של מקצועות, כמו אריתמתיקה, פילוסופיה, רטוריקה, מוסיקה, ותרגילים גופניים. אידיאלים חינוכיים אלה נחשבו בעיני היוונים בסיסיים, חיוניים, ובעלי תפקיד משמעותי בפיתוח עתידו של הילד. הם התפשטו מאוחר יותר לעולם היווני-רומי בכלל, ונקראו בלטינית הומניטאס, והם בתורם היוו את שורשי מדעי הרוח המודרניים.

עקרונות הפאידיאה
----------------

היוונים ראו את הפאידיאה כחינוך האידאלי עבור מעמד האצולה, שנטה לאינטלקטואליזציה של תרבותם ורעיונותיהם. התרבות והנוער נוצרו לאידיאל של kalos kagathos ("יפה וטוב"). פאידיה נועדה גם כדי ללמד ידע כשעצמו, אך לא פחות חשוב - להנחיל את הסגולות הנדרשות מאזרח הפוליס האידאלי. אזרח כזה יהיה בעל חינוך מעולה, מושחז ומעודן הן באינטלקט, הן במוסר והן בגוף, ויוכל לתפוס את מקומו כחבר מעורב בניהול ענייני הפוליס ובקביעת מדיניותה. בהתאם לכך, כללה הפאידיאה לימודים של תחומי ידע שונים וגם התמקדות בסוציאליזציה של ילדים ונערים בתוך הסדר האריסטוקרטי של הפוליס. ההיבטים המעשיים שלה כללו נושאים כמו רטוריקה, דקדוק ופילוסופיה, כמו גם חשבון ורפואה. התעמלות והיאבקות זכו להערכה בשל השפעתן על הגוף לצד החינוך המוסרי שהעניקו לימודי מוזיקה, שירה ופילוסופיה. 

גישה זו לגידולו של גבר יווני בעל השכלה מוקפדת ומאוזנת הייתה נפוצה בעולם דובר היוונית, למעט בספרטה שבה היתה נהוגה שיטה פדגוגית אחרת שנקראה "**אגוגה**", שטפחה כישורים צרים יותר ונתנה עדיפות לתרבות צבאית.

הוגים בולטים
------------

איסוקרטס עסק רבות במושג בפדאידיאה ובסוגיית החינוך האידאלי לנער ולחברה. 

אריסטו מתאר את הפאידיאה בספר השמיני של הפוליטיקה, וטוען שחינוך צריך להיות מערכת ציבורית, ולא להישאר בידי יחידים. הוא ממשיך ומתלבט מה צריך לכלול חינוך ראוי, ומנסה לקבוע מהי תרומתו של כל תחום לטיפוח המידות הטובות. הוא מפרט את הדרכים שבהן הוא מאמין שצריך לבצע אימוני התעמלות, ומעלה כמה תרגילים ספרטניים כדי לראות את היתרונות והחסרונות של המערכת שלהם. הוא גם עורך השוואה בין הפאידיאה הפן-הלנית לאגוגה הספרטנית.

ראו גם
------

* גימנסיון
* ארטה
* שבע האמנויות החופשיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאידיאה** בוויקישיתוף
* פאידיאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכון שלום הרטמן, אם תרצו, אין זו רק אגדה: ללמוד הלכה גם ממי שמאתגר אותה, באתר מכון שלום הרטמן, ‏20/2/2020
2. ↑  Takis Fotopoulos, From (mis)education to Paideia, **The International Journal of INCLUSIVE DEMOCRACY** Vol. 2, No.1 (September 2005), 2005
3. ↑  מדעי הרוח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
**יאיר אור** (נולד בשנת 1978) שירת כקצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, המכהן כסגן מפקד עוצבת הגליל. קודם לכן פיקד על חטיבת קרייתי.

ביוגרפיה
--------

אור גדל בקיבוץ טירת צבי. אביו זולי (שלמה) אור היה קצין שריון ששימש קצין אג"ם וראש מטה חטיבה 679. אור התגייס לצה"ל בשנת 1996 לאחר מסלול לוחם עבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. הוא שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד פלוגת וולקן בגדוד 77 וקצין אג"ם של חטיבה 7. בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 77 וגדוד 196. בשנת 2012 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 77, ושימש בתפקיד עד שנת 2014. בהמשך שימש סגן מפקד חטיבה 7 בשנים 2014–2015 כולל במהלך במבצע צוק איתן. לאחר מכן מונה למפקד גדוד דקל בבה"ד 1 בשנים 2015–2016. ב-11 ביוני 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת קרייתי. במקביל לתפקידו כמפקד חטיבת קרייתי שימש כראש תחום שריון במפקדת זרוע היבשה. ב-2019 מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל.

בשנת 2022 פרש משירות פעיל. עדיין משמש בשירות המילואים כסגן מפקד עוצבת הגליל. לאחר פרישתו מונה לתפקיד מנכ"ל החברה הכלכלית של מועצה אזורית עמק המעיינות. 

אור נשוי ואב לארבע- זיו, אליה, זהר ונרי, הוא נכדו של מאיר אור, סופר והוגה דעות ציוני דתי, ונינו של הרב יוחנן זרחי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hamal Meniv (2014-09-27), *קול ישראל, ראיון עם סמח"ט חטיבה 7, סא"ל יאיר אור, 27.09.14*, נבדק ב-2017-02-02
2. ↑  שורת מינויים בצה"ל, ‏26/09/2016

| מפקדי חטיבת קרייתי  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מיכאל בן-גל • בן ציון פרידן • נחמיה ברוש • יוסף הרפז • אלעד פלד • משה יטבת • יוסף הרפז • שלמה אמבר • אביב ברזילי • אורי בר-רצון • יהודה גביש • יעקב הדר • צבי בר • אמנון אשכול • יוסי מלמד • אהוד גרוס • אמי פלנט • שלום חוטר • רפאל לנדסברג • גדעון טרן • רן ירום • אגאי יחזקאל • משה שטרית • גיא בר-לב • ליאור הוכמן • יאיר וולנסקי • גל שוחמי • רלי מרגלית • יאיר אור • חנוך דאובה • מיקי שרביט |

 |
הלוגו של גלידה באר שבע, מאז 2010
הלוגו הקודם של גלידה באר שבע
**גלידה באר שבע** היא רשת גלידריות ישראלית שראשיתה בגלידריה בבאר שבע.

הסניף הראשון של גלידה באר שבע בעיר העתיקה בבאר שבע
הגלידריה "גלידה באר שבע" הוקמה ב-1950 בעיר העתיקה בבאר שבע, ברחוב הדסה, על ידי יוליה רוטנברג. רוטנברג, ילידת פולין, היגרה לווינה והחלה לעסוק שם במסעדנות, אך עברה לאחר מכן לעסוק בייצור גלידה. עם קום המדינה עלתה לישראל והשתקעה בבאר שבע. את "גלידה באר שבע" הקימה כשברשותה שתי מכונות לייצור גלידה. העסק הוקם בבית ישן שהוסב למפעל קטן לגלידה ולחנות. הגלידה הוכנה משמנת אמיתית, ונמכרה בחמישה טעמים בסיסיים. הגלידריה הייתה פופולרית, והייתה תחנת עצירה ידועה בדרך דרומה לאילת.

בשנות ה-90 החליטה רוטנברג להפוך אותה לרשת סניפים. בשנת 2005 נפטרה רוטנברג, שנהגה לפקוד את הגלידריה עד פטירתה בגיל 93. את העסק ירשו נכדיה של רוטנברג, עודד ואליענה בר. כיום משמש עודד בר המנכ"ל והבעלים של הרשת, שמונה את הסניפים הבאים: שישה סניפים בבאר שבע וסניפים בחיפה, בתל אביב, בפתח תקווה, בחולון, בירושלים, בפצאל, באשדוד ובאשקלון.

הגלידות שנמכרות בגלידריות הרשת מיוצרות בשני מפעלים, בבאר שבע ובקריית גת. הגלידות המיוצרות נטולות חומרים משמרים, חומרים מייצבים או צבעי מאכל.

ב-2012 חנכה הרשת קונספט חדש בחנויותיה: סניפים שנבנים כמודל מוקטן של הסניף הראשון בבאר שבע, שבהם מיוצרת הגלידה במטבח פתוח למול הלקוחות. החנויות הן בגדלים של 20–70 מ"ר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של גלידה באר שבע
* אורן פייט, גלידה באר שבע (אורכב 07.01.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר סמליל - על מיתוג מחדש של הרשת, 25 בנובמבר 2010
* מיכל פלטי, מי רוצה לטעום מתפוז הקופים?, באתר הארץ, 15 באפריל 2004

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אורן פייט, גלידה באר שבע, באתר סמליל - על מיתוג מחדש של הרשת, 25 בנובמבר 2010
2. 1 2 3 4 5  יעל גרטי ואיוי לרר, הכי טובה ומשובחה: גלידה מדרום ועד צפון, באתר ynet, 22 ביוני 2007
3. ↑  או בשנת 1953. ראו: תיגל נשיא, ‏10 הכי: הגלידריות הכי שוות בארץ, באתר ‏מאקו‏, 9 במאי 2012
4. 1 2 3  אודות, באתר גלידה באר שבע
5. ↑  גלידה באר שבע, באתר fran
6. ↑  תיגל נשיא, ‏10 הכי: הגלידריות הכי שוות בארץ, באתר ‏מאקו‏, 9 במאי 2012
7. ↑  נתן בועז, גלידה הכי טובה, באתר rest
8. ↑  ב'גלידה באר שבע' משדרים עסקים כרגיל - "אמנם קצת קשה אבל החיים ממשיכים", מתוך תוכנית הרדיו של גבי גזית, באתר 103fm,‏ 12 במרץ 2012
9. ↑  סניפים, באתר גלידה באר שבע
10. ↑  זכיינות, באתר גלידה באר שבע

| ישראלישראל רשתות בתי קפה בישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ארומה אספרסו בר • ארקפה • גלידה באר שבע • גלידת תל חנן • לחם ארז • סטארבקס ישראל (נסגרה) • קופיקס • קפה ג'ו • קפה גן סיפור • קפה גרג • קפה הלל • קפה לנדוור • קפה נמרוד • קפה קפה • קפולסקי • רולדין |

 |
**פדרו נונו פרננדש פריירה** (בפורטוגזית: **Pedro Nuno Fernandes Ferreira**; נולד ב-13 בינואר 1995 בבוארקוס שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת קשר הכנף בסבאייל.

קריירת מועדונים
---------------

נונו גדל במחלקות הנוער של בוארקוס, נאבאל, בנפיקה ליסבון ואקדמיקה דה קוימברה. ב-16 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בתיקו 1-1 נגד ספורטינג ליסבון במסגרת ליגת העל הפורטוגלית. ב-23 במאי 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 לוויטוריה דה גימארייש במסגרת המחזור האחרון בליגה.

בעונת 2015/2016 הבקיע נונו ארבעה שערים ב-12 הופעות ליגה בלבד, וקבוצתו ירדה לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר 14 שנים בליגת העל הפורטוגלית. ב-28 בנובמבר 2016 הוא חתם על חוזה לארבע עונות וחצי בבנפיקה ליסבון, ותשעה ימים לאחר מכן הושאל לטונדלה.

ב-9 ביולי 2018 חתם נונו על חוזה לשלוש עונות במוריירנסה. הוא הבקיע חמישה שערים בעונת הבכורה שלו במועדון.

ב־7 ביוני 2021 חתם נונו על חוזה לשלוש עונות בבלננסש סאד מליגת העל הפורטוגלית. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע שני שערים ב-30 הופעות ליגה, וקבוצתו ירדה לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר שסיימה במקום האחרון בליגה.

ב-23 ביוני 2022 חתם נונו במכבי בני ריינה, העולה החדשה לליגת העל הישראלית, אך ב-31 ביולי 2022 שוחרר מהקבוצה. ב-2023 חתם באדנספור מהליגה הטורקית.בתום העונה חתם בסאבייל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pedro Nuno pode facilitar as contas באתר Record, ‏ 9 ביוני 2016 (בפורטוגזית)
2. ↑  Pedro Nuno assina pelo Benfica por quatro épocas e meia באתר O Jogo, ‏ 28 בנובמבר 2016 (בפורטוגזית)
3. ↑  Pedro Nuno é reforço CD Tondela באתר הרשמי של טונדלה, 7 בדצמבר 2016 (בפורטוגזית)
4. ↑  Pedro Nuno abandona Benfica e assina por três épocas באתר A Bola, ‏ 9 ביולי 2018 (בפורטוגזית)
5. ↑  OFICIAL: Pedro Nuno é reforço do Belenenses באתר Mais Futebol, ‏ 7 ביוני 2021 (בפורטוגזית)
6. ↑  הקשר הפורטוגלי פדרו נונו חתם בבני ריינה באתר ONE, ‏ 23 ביוני 2022 (בעברית)
7. ↑  דורון בן דור, ‏פדרו נונו שוחרר מריינה, חלאילה לא ממהר להגיע, באתר ONE‏, 2 באוגוסט 2022
**פנחס ארצי** (23 במאי 1923–8 באפריל 2007) היה אשורולוג ישראלי, היסטוריון של המזרח הקדום ופרופסור באוניברסיטת בר-אילן.

קורות חייו
----------

פנחס ארצי נולד בשם **פטר לנדלר** בעיר בודפשט, בנם של חיה ויוסף לנדלר. בשנים 1942–1947 למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט, ובמקביל למד אשורולוגיה באוניברסיטת בודפשט אצל החוקר דוד אנטל (Antal) ובשנת 1948 קיבל תואר דוקטור; נושא הדוקטורט שלו היה "מדיניות החוץ של ממלכות יהודה וישראל".

בשנים 1944–1945, שבהן הייתה הונגריה תחת הכיבוש הנאצי, היה פנחס ארצי פעיל בתנועת הנוער הציונית, ובשיאן של האקציות מצא מחסה בבית הזכוכית וכך ניצל מגירוש. בשנת 1949 הוסמך לרבנות ומונה לרב של קהילת דיור והמחוז. בשנת 1950 עלה לישראל. עם עלותו ארצה עבד כשנה בספרייה הלאומית, שירת שנתיים ברבנות הצבאית, היה מורה בבית ספר תיכון ובשנת 1956 הצטרף כמרצה לאוניברסיטת בר-אילן.

באוניברסיטת בר-אילן ייסד פנחס ארצי את מסלול המזרח הקדום במחלקה להיסטוריה כללית ואת המסלול האשורולוגי במחלקה ללשון עברית וללשונות שמיות. כמו כן היה ראש המחלקה להיסטוריה כללית (1974–1977) וראש המחלקה ללשון עברית (1977–1980). בנוסף לתפקידיו באוניברסיטה יזם כמה פרויקטים אקדמיים, היה ממקימי המכון לאשורולוגיה ולחקר המזרח הקדום, היה ממייסדי האגודה הישראלית לאשורולוגיה ולחקר המזרח הקדום, הקים את רשות המחקר של האוניברסיטה, ייסד את ההוצאה לאור של האוניברסיטה יחד עם א' הראל (הרולד) פיש ויזם הוצאת ספרי שנה למדעי היהדות של אוניברסיטת בר-אילן.

ארצי שימש כפרופסור מן המניין עד פרישתו לגמלאות בשנת 1991 כפרופסור אמריטוס. בשנת 2000 הוענקה לו מדליית בכר מטעם הדירקטוריון וקבוצת המחקר במדעי היהדות של האקדמיה ההונגרית למדעים.

מחקריו
------

שנות המחקר העיקריות של פרופסור ארצי היו חמישים השנים הראשונות של מדינת ישראל, עם ישראל חוזר למולדתו העתיקה, ולשיטתו של פרופסור ארצי, ניתן להבין טוב יותר את מצבנו המדיני המורכב לאור הקורות את עם ישראל בארצו בעת העתיקה. לפיכך הקדיש את עבודתו לנושאים הקשורים לכך. הוא הקדיש פרק זמן לחקר ותרגום מכתבי אל עמרנה המשקפים את המבנה המדיני והחברתי בארץ ישראל סמוך לתקופת התנחלות השבטים בארץ.

כתבים
-----

* ספר S. Levy, P. Artzi: Sumerian and Akkadian Documents from Public and Private Collections in Israel, Jerusalem 1965
* "הרקע לעבדות במצרים" מחניים מ"ד תש"ך
* עריכה - Bar-Ilan Studies in History Vol. I
* עריכה - Bar-Ilan Studies in History II: Confrontation and Co-existence
* ספר לזכרו בעריכת יעקב קליין Bar-Ilan studies in Assyriology: Dedicated to Pinhas Artzi Bar-Ilan studies in Near Eastern languages and culture

חיים אישיים
-----------

היה נשוי לפני לבית ביר, התגורר בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנחס ארצי** בוויקישיתוף
* הספד: פרופ' פנחס ארצי על ידי פרופ' אמנון אלטמן
* הרב פרופסור פנחס ארצי ז"ל, דברים לזכרו על ידי פרופסור יעקב קליין
* דף המחבר, פנחס ארצי באתר הוצאת בר-אילן
* המכון לאשורולוגיה
* האגודה הישראלית לאשורולוגה
* פינחס ארצי (1923-2007), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' א' הראל (הרולד) פיש, באתר פרס ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257820305171
* BIBSYS: 90567253
* BnF: cb12001309m (data)
* CiNii: DA17541049
* GND: 1017897530
* ISNI: 0000 0001 0854 6196
* LCCN: n93093987
* NTA: 068530390
* RERO: 02-A002941567
* SUDOC: 196994098
* VIAF: 2480260
* WorldCat: lccn-n93093987

 |
**דאגלס כריסטופר ג'אדג'** (באנגלית: **Douglas Christopher Judge**; נולד ב-13 באוקטובר 1964) הוא שחקן טלוויזיה ומדבב אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות תפקידו כטיאלק בסדרת המדע הבדיוני "סטארגייט SG-1".

ביוגרפיה
--------

כריסטופר ג'אדג' נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה ולו אח אחד.

הוא התקבל לאוניברסיטת אורגון באמצעות מלגת פוטבול. הוא החליף מספר פעמים את המקצועות שהחליט ללמוד באוניברסיטה ולבסוף בחר בתקשורת וקולנוע כמקצוע ראשי ופסיכולוגיה כמקצוע משני.

קריירה
------

אחד מתפקידו הראשונים של ג'אדג' היה תפקיד אורח בפרק "תחיה ותלמד" בסדרה "מקגייוור". הוא השתתף גם בסדרה "הנסיך המדליק מבל אייר" בתפקיד אורח של פועל.

ג'אדג' מוכר בעיקר בזכות גילום דמותו של טילק מסדרת המדע בדיוני "סטארגייט SG-1", חייזר שהצטרף לצוות SG-1 לאחר שהיה יד ימינו של אפופיס, אל השקר והאויב העיקרי של בני כדור הארץ בימיה הראשונים של הסדרה. למעשה היה זה שיתוף הפעולה השני בין ג'אדג' לריצ'רד דין אנדרסון ("מקגייוור"), ששיחק בדמותו של ג'ק אוניל, מפקד הצוות. ג'אדג' גם כתב תסריט לארבעה פרקים מן הסדרה.

בין השאר דיבב ג'אדג' את דמותו של מגנטו בסדרת האנימציה "אקס-מן: הדור הבא".

בשנת 2015 שיחק בסרט הטלוויזיה "שארקנדו 3: אוי, אלוהים לא!", השלישי בסדרת סרטי "שארקנדו".

בשנת 2018 ג'אדג' לוהק לדמות של קרייטוס מסדרת משחקי "God of War"

חיים אישיים
-----------

ג'אדג' נשוי ויש לו שני בנים ושתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטופר ג'אדג'** בוויקישיתוף
* כריסטופר ג'אדג', ברשת החברתית פייסבוק
* כריסטופר ג'אדג', ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* כריסטופר ג'אדג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* כריסטופר ג'אדג', באתר AllMovie (באנגלית)
* כריסטופר ג'אדג', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* כריסטופר ג'אדג', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4884034
* BnF: cb144972800 (data)
* ISNI: 0000 0001 1662 4676
* LCCN: no2003036119
* NKC: xx0173745
* NLP: a0000002466875
* SUDOC: 161120377
* VIAF: 66695309
* WorldCat: lccn-no2003036119

 |