recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
גנרל סילבנוס ת'אייר, "אבי וסט פוינט" (פורטרט מאת רוברט וולטר וייר)
**מפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית** (שם התפקיד באנגלית: **Superintendent of the United States Military Academy**) הוא הראש הצבאי והאקדמי של מוסד זה (USMA), הידוע יותר בשם "וסט פוינט".

התפקיד ותולדותיו
----------------

תפקידו של מפקד האקדמיה שקול בקירוב לזה של נשיא אוניברסיטה אזרחית, אם כי בזכות מעמדו הפיקודי יש לו השפעה גדולה יותר על חיי היומיום של הצוערים משיש לנשיא מוסד אקדמי אזרחי על הסטודנטים בו.

על פי המסורת מתמנה לתפקיד קצין שהוא בוגר האקדמיה. תקן הדרגה של מפקד האקדמיה כיום הוא של לוטננט גנרל, והוא כפוף ישירות לראש מטה צבא ארצות הברית (CSA).

המפקד הראשון של האקדמיה (1801–1803, שירת שוב ב-1805–1812) היה הקולונל ג'ונתן ויליאמס (אנ').

המינוי לפיקוד על האקדמיה היווה בעבר לא פעם כעין מקפצה לתפקיד פיקודי בכיר יותר בצבא ארצות הברית (USA). אחדים ממפקדי האקדמיה שירתו בהמשך כגנרלים המפקדים של הצבא (תפקיד שהוחלף בהמשך בתפקיד ראש מטה הצבא), ושלושה מהם התמנו בהמשך שירותם לרמ"טים. חמישה ממפקדי האקדמיה היו קצינים שעוטרו במדליית הכבוד של הקונגרס (MOH).

כיום התפקיד הוא תפקידו האחרון בצבא של מפקד האקדמיה: כתנאי למינויו על המועמד לתפקיד להצהיר כי יפרוש מן השירות הצבאי עם סיום תפקידו זה. הכלל נועד לאפשר למפקד האקדמיה להיות חופשי מכל השפעה בלתי ראויה של פיקוד הצבא. מאידך, מצב זה פוגע בכוחם ובהשפעתם של מפקדי האקדמיה מול הצבא, ובעבר התקיים דיון בדבר האפשרות לשנות את כלל הפרישה.

מפקד האקדמיה מ-2022, ה-61 במספר, הוא לוטננט גנרל סטיבן גילנד (אנ').

מפקדים ידועים של האקדמיה
------------------------

* סילבנוס ת'אייר (אנ') (מפקד בשנים 1817–1833) – מייסד לימודי ההנדסה באקדמיה. כונה "אבי וסט פוינט" ופרס נוסד בה על שמו;
* רוברט לי (1852–1855) – גנרל בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית ומפקד צבא זה בשלהי המלחמה;
* פ.ג.ט. בורגארד (1861) – מראשוני הגנרלים של צבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית.
* דאגלס מקארתור (1919–1922) – ראש מטה צבא ארצות הברית (1930–1935), מפקד כוחות בעלות הברית בדרום האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה ומפקד כוחות האו"ם (1950–1951) במלחמת קוריאה;
* מקסוול טיילור (1945–1949) – מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101 במלחמת העולם השנייה וראש מטה הצבא (1955–1959);
* ויליאם וסטמורלנד (1960–1963) – מפקד כוחות ארצות הברית במלחמת וייטנאם (1964–1968) וראש מטה הצבא (1968–1972).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית** בוויקישיתוף
* עמוד מפקד האקדמיה באתר האקדמיה הצבאית הלאומית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  המפקד הרביעי של האקדמיה, בריגדיר גנרל ג'וזף סוויפט (1812–1814), היה הבוגר הראשון שלה.
**גבינת מאסדמר** (בהולנדית: **Maasdammer**) היא גבינה הולנדית בסגנון אמנטל. עשויה מחלב פרה, ומיושנת לפחות ארבעה שבועות.

מאפיינים
--------

גבינה זו מבשילה מהר יותר מאשר גבינות אחרות המיוצרות בהולנד. למאסדמר יש חללים פנימיים, או חורים מתהליך ההבשלה וקליפה חלקה וצהובה. לפעמים, היא מכוסה בשעווה כמו הגאודה. הגבינה נוצרה כדי להתחרות בגבינות אמנטלר השווייצריות בהיותה זולה יותר ומהירה יותר לייצור. בתהליך הכנת הגבינה עם אותם רכיבים כלליים כמו הגבינות שווייצריות, ההולנדים קיבלו בסופו של דבר גבינה אגוזית ומתוקה, אך רכה יותר מהאמנטל, בשל אחוזי לחות גבוהים יותר.

סגנון גבינה זו הוצג בשנת 1984 על ידי חברת Baars כגבינת Leerdammer כסימן המסחרי, למרות שהיא מיוצרת כעת על ידי חברות הולנדיות אחרות תחת השם Maasdammer. שם זה נבחר לכבוד הכפר מאסדמר במחוז דרום הולנד.

לקריאה נוספת
------------

* Brigitte Engelmann, Peter Holler: *Das Feinschmecker-Handbuch Käse*. Ullmann, Königswinter 2008, S. 231, ISBN 978-3-8331-5023-4.
* Leerdammer – Marke der Firma Fromageries Bel
* *Ammerländer Maasdamer* – Marke der Molkerei Ammerland

ראו גם
------

* רשימת גבינות
* Food portal

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאסדמר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Veldhuyzen Maasdam Cheese". *veldhuyzenkaas.nl*. נבדק ב-25 באוקטובר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**רייצ'ל ל' לוין** (באנגלית: **Rachel L. Levine**; נולדה ב־28 באוקטובר 1957) היא רופאת ילדים יהודיה-אמריקאית המכהנת כעוזרת מזכיר הבריאות ושירותי האנוש האמריקאי, קודם לכן כיהנה כמזכירת הבריאות של מדינת פנסילבניה. היא משמשת במקביל פרופסורית לרפואת ילדים ופסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. היא שימשה כרופאה הכללית של פנסילבניה (2015–2017) ומזכירת הבריאות של פנסילבניה (2017–2021). היא אחת מקומץ פקידי ממשל טרנסג'נדרים גלויים בארצות הברית.

ב-19 בינואר 2021 הכריז הנשיא הנבחר ג'ו ביידן שלוין תכהן כעוזרת מזכיר הבריאות של ארצות הברית, תחת חבייר ביסרה. עם אישור מינויה בסנאט, נהייתה לוין לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית שמכהנת בתפקיד פדרלי שעבר אישורו של הסנאט.

ביוגרפיה
--------

לוין נולדה וגדלה בעיירה וייקפילד שבמסצ'וסטס בשם ריצ'רד, למשפחה יהודית. היא למדה בבית ספר של יום ראשון יהודי ועשתה בר מצווה. היא בוגרת תואר ראשון מהרווארד ודוקטור לרפואה מאוניברסיטת טוליין. בשנים 1988–1993 עבדה בבית החולים מאונט סיני שבניו יורק וסיימה התמחות ברפואת ילדים והתמחות-על במתבגרים.

בשנת 1993 עברה לוין ממנהטן למרכז פנסילבניה והצטרפה לצוות בית הספר לרפואה של אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה (פן סטייט) שבהרשי. היא הקימה את המחלקה לרפואת מתבגרים ואת היחידה להפרעות אכילה. בשנים 2015–2017 שימשה בתפקיד הרופאה הכללית של פנסילבניה.

ביולי 2017 מושל פנסילבניה טום וולף מינה אותה למזכירת הבריאות של המדינה באישור של כל חברי הסנאט של המדינה.

לוין כיהנה כחברת דירקטוריון בארגון "שוויון פנסילבניה", שעיסוקו בשוויון זכויות ללהט"ב. ב-24 במרץ 2021 אישר הסנאט של ארצות הברית את מינויה לעוזרת מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית. מדובר באישור המינוי הראשון בהיסטוריה של ארצות הברית של אדם טרנסג'נדר כלשהו למשרה פדרלית. האישור עבר בתמיכתם של 52 סנאטורים מול 48 שהתנגדו.

באוקטובר 2021 מונתה לאדמירל (4 כוכבים) כראש שירות בריאות הציבור.

### חייה האישיים

לוין הייתה נשואה למרתה פיזלי ולזוג שני ילדים, דייוויד ודיאנה. בשנת 2011 עברה לוין את השינוי המגדרי והפכה מגבר לאישה, וב-2013 התגרשו בני הזוג. היא מספרת כי נהגה להופיע במחזמר ולדבריה יש לה "בריטון נחמד מאוד" והיא "לא הצליחה ללמוד לשיר אלט".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רייצ'ל לוין** בוויקישיתוף
* רייצ'ל לוין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* AP, ביידן מינה טרנסג'נדרית לסגנית במשרד הבריאות, באתר ynet, 19 בינואר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאור הוימן, ‏ביידן שם את הקהילה הטרנסג׳נדרית על המפה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 בינואר 2021
2. 1 2  Katie Zezima, Meet Rachel Levine, one of the very few transgender public officials in America, וושינגטון פוסט, ‏1 ביוני 2016 (באנגלית)
3. ↑  דייוויד קרארי, A first: US Senate confirms transgender doctor for key post, באתר AP‏, 25 במרץ 2021 (באנגלית)
4. ↑  אלכס רוג'רס, Senate confirms first out transgender federal official, Rachel Levine, as assistant health secretary, באתר CNN‏, 24 במרץ 2021 (באנגלית)
5. ↑  לורל ומסלי, Rachel Levine Makes History As 1st Openly Trans Federal Official Confirmed By Senate, באתר NPR‏, 24 במרץ 2021 (באנגלית)
6. ↑  ארנון איתיאל, מה יש לך, גברת לוין, באתר ישראל היום, 26 ביולי 2022
**חצי מעגל** בעל רדיוס r.
המחשה מונפשת של משפט תאלס. הזווית B נותרת ישרה לאורך כל תנועת הנקודה על פני הקשת.
בגאומטריה, **חצי מעגל** הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות במישור אשר נמצאות מצדו האחד של קו ישר הנמצא במישור, ואשר מרחקן מנקודה הנמצאת על גבי הישר קבוע. חיתוך של מעגל לאורך הקוטר שלו יוצר שני חצאי מעגל. בגאומטריה אוקלידית וגם ברוב הגאומטריות האחרות אורכה של קשת חצי מעגלית שווה תמיד ל-180 מעלות. חלק המישור הכלוא בתחום שנוצר על ידי חיבור קצות הקשת בקטע ישר הוא צורה גאומטרית דו-ממדית שהיא חצי עיגול. זוהי צורה סימטרית בעלת ציר סימטריה אחד, שהוא האנך האמצעי לקטע שמחבר את קצות הקשת. הקטע המחבר את קצות הקשת הוא למעשה הקוטר של מעגל התוחם במדויק את החצי-מעגל, והקטע המחבר את מרכז הקוטר עם כל נקודה על החצי-מעגל הוא הרדיוס. 
לפי משפט תאלס כל המשולשים החסומים בחצי מעגל כך ששניים מקדקודיהם מונחים על קצות הקוטר וקודקוד נוסף מונח במקום כלשהו על פני הקשת, הם משולשים ישרי זווית. 
כל הישרים החותכים את החצי-מעגל והמאונכים לו מתכנסים לנקודה אחת שהיא מרכז הקוטר.

נוסחאות
-------

מיקום מרכז המסה של חצי-עיגול.
אורך הקשת של חצי-מעגל שרדיוסו {\displaystyle \ r} שווה ל- {\displaystyle \pi r}, והיא חוסמת חצי-עיגול ששטחו שווה ל- {\displaystyle \ \pi r^{2}/2}.

בגאומטריה אנליטית משוואת החצי-מעגל הנמצא ברביעים הראשון והשני, ואשר מרכזו בראשית הצירים היא:

{\displaystyle y=|{\sqrt {r^{2}-x^{2}}}|}
מיקום מרכז המסה של חצי-עיגול:

{\displaystyle y={\frac {4r}{3\pi }}}

שימושים גאומטריים
-----------------

תיאור של בניה הנדסית של ממוצע חשבוני וממוצע הנדסי של אורכי שני קטעים בעזרת חצי מעגל.
חצי מעגל יכול לשמש לבניה גאומטרית של ממוצע חשבוני וממוצע הנדסי של אורך שני קטעים. אם בונים בעזרת מחוגה חצי מעגל על קוטר שהוא סכום שני הקטעים, הרי שאורך רדיוס המעגל, השווה באורכו למחצית הקוטר, הוא הממוצע החשבוני של אורכי הקטעים.
בעזרת משפט פיתגורס ניתן להוכיח שאורכו של קטע המאונך לשני הקטעים, כך שאחת מנקודות הקצה שלו נמצאת על החצי-מעגל, ונקודת הקצה השנייה מתלכדת עם נקודות הקצה המשותפות לשני הקטעים, שווה באורכו לממוצע ההנדסי של אורכי הקטעים. דבר זה יכול לעזור במשימה של תרבוע מלבן, מאחר ששטחו של מלבן שווה לשטחו של ריבוע שצלעו שווה באורכה לממוצע ההנדסי של אורכי ניצבי המלבן.

שימושים אדריכליים
-----------------

קשת חצי עגולה קשתות חצי מעגליות בשרידי אמת המים בקיסריה
קונסטרוקציית מתכת חצי מעגלית בחממת ניו גרדנס בלונדון
פתח מנהרה בגואנזואטו מקסיקו
באדריכלות של הזמן הקדום, ובעיקר בתקופת הרומאים, הייתה לצורת הקשת החצי מעגלית חשיבות מרכזית בקירוי מבנים, בגישור ובהובלת מים (אקוודוקט). יתרונותיה המבניים של צורה זו איפשרו בניית מבנים רחבי ידיים, בעלי יכולת נשיאה של עומסים גדולים. בימינו משמשת הקשת החצי מעגלית בקירוי מבנים רחבי ידיים כמו בריכות שחיה ותחנות רכבת, וכן בקירוי חממות. גם צורתן של מנהרות היא, בדרך כלל, חצי מעגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חצי מעגל** בוויקישיתוף
* חצי מעגל, באתר MathWorld (באנגלית)
**יארלסברג** (בנורווגית: **Jarlsberg**) היא גבינה חצי קשה מחלב פרות שמקורה בנורווגיה.

גבינת יארלסברג היא גבינה שצבעה צהוב ועטופה בקליפת שעווה צהובה גם כן. טעמה עדין, נקי ועשיר, מעט מתוק ואגוזי. הגבינה משמשת לאכילה ולבישול. היא מיושנת שנה אחת לפחות ומאופיינת בחורים בינוניים עד גדולים שמקורם בפעילות הבקטריה Propionibacterium freudenreichii. מיוצרת בדרך כלל בגלגל של כ-10 קילוגרם שקוטרו 33 סנטימטר וגובהו כ-10 סנטימטר.

באמצע המאה ה-19 החל חוואי בשם אנדרס לארסן באקה לייצר גבינה בכפר וול שבמחוז יארלסברג ולארוויקס (היום וסטפולד), כ-80 קילומטרים מדרום לאוסלו. הגבינה שייצר הייתה דומה מאוד לאמנטל, אותה הביאו לאזור יצרנים שווייצרים בין 1830–1840. גבינה זו תועדה לראשונה בדוח השנתי של מחוז יארלסברג ולארוויק בשנת 1855. לאחר כמה שנים הגבינה נעלמה מן השוק.

גבינת יארלסברג מודרנית פותחה בשנת 1956 על ידי אולה מרטין יסטגארד מהמכון לחלב באוניברסיטה החקלאית של נורווגיה (היום האוניברסיטה למדעי החיים). המתכון פותח על בסיס נוסחה של יצרני גבינה שווייצריים שהגיעו לנורווגיה באותה תקופה.

"יארלסברג" הוא סימן מסחר רשום של חברת טינה (Tine), יצרנית מוצרי החלב הגדול בנורווגיה, מאז שנת 1972. נוסחת הייצור היא סוד מסחרי. טינה היא גם יצרנית היארלסברג הגדולה בעולם, וגבינה זו מהווה 80% מהייצוא שלה. לטינה חברות בת (בארצות הברית, הממלכה המאוחדת ועוד) הפועלות בשם נורסלנד (Norseland) ומייצרות יארלסברג. הגבינה מיוצרת גם על ידי חברת Alpine Cheese באוהיו שבארצות הברית ועל ידי חברת Dairygold באירלנד, על פי רישיונות מטינה.

ראו גם
------

* גבינה שווייצרית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יארלסברג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יארלסברג
* גבינות חצי קשות
**ג'וליו פניאנו** (באיטלקית: **Giulio Fagnano**;‏ 26 בספטמבר 1682 – 18 במאי 1766) היה מתמטיקאי איטלקי. המתמטיקאי הראשון שהפנה את תשומת ליבו לתאוריה של אינטגרלים אליפטיים. תוצאתו המפורסמת ביותר קובעת שניתן לחלק באמצעות סרגל ומחוגה את עקום הלמניסקטה של ברנולי ל-2, ‏3 ו-5 חלקים שווים.

עבודתו המתמטית
--------------

פניאנו רכש השכלה גבוהה ב-Collegio Clementino ברומא, והצטיין במידה רבה בכל המקצועות למעט מתמטיקה – אשר הסלידה שחש ממנה הייתה קיצונית. רק לאחר שסיים את לימודיו בקולג' הוא ניסה שוב להתעמק במקצוע המתמטיקה; אלא שאז, ללא עזרה חיצונית ממורה כלשהו, הוא השתלט מן היסוד על מרבית הידע המתמטי בזמנו.

באלגברה, פניאנו הציע שיטות חדשות לפתרון משוואות פולינומיות ממעלה שלישית ורביעית. הוא גם ארגן בצורה יותר קוהרנטית ורציונלית את הידע של מדענים באותה תקופה אודות המספרים המרוכבים (מספרים המערבים את הגודל ה"דמיוני" {\displaystyle i={\sqrt {-1}}}) שלא נתקבלו על ידי הקהילה המתמטית באותה תקופה. במסגרת זאת הוא הוכיח את הנוסחה:

{\displaystyle \pi =2i\log {1-i \over 1+i}},
עוד בטרם גילה לאונרד אוילר את נוסחת אוילר הידועה.

בגאומטריה זכור פניאנו בשל עבודותיו על תכונות של נקודות מיוחדות במשולש, ויש המחשיבים אותו ל"מייסד החקר הגאומטרי של המשולש". בין הבעיות אותן פתר באופן סינתטי בפרסומיו:

* למצוא נקודה *P* בתוך משולש *ABC* כך שהסכום {\displaystyle PA^{2}+PB^{2}+PC^{2}} יהיה מינימלי.
* למצוא נקודה *P* בתוך מרובע מישורי *ABCD* כך שהסכום {\displaystyle PA+PB+PC+PD} יהיה מינימלי.

פניאנו גילה גם את המשפט שקובע כי אם *X* היא מרכז הכובד של משולש *ABC* אז מתקיים: {\displaystyle XA^{2}+XB^{2}+XC^{2}={\frac {AB^{2}+BC^{2}+CA^{2}}{3}}}.

הלמניסקטה מחולקת ל-15 חלקים שווים. מכיוון שהגורמים הראשוניים של 15 הם 3 ו-5, התוצאה של פניאנו קובעת שניתן לחלק את הלמניסקטה ל-15 חלקים שווים בעזרת סרגל ומחוגה.
במחקריו על חישוב אורך הקשת של הלמניסקטה של ברנולי, פניאנו הציג טרנספורמציות אנליטיות מבריקות אשר סיפקו את הניצוץ הראשוני שהתניע את פיתוח התאוריה של אינטגרלים אליפטיים. תוצאתו החשובה ביותר במסגרת זו היא הגילוי שניתן לחלק את הלמניסקטה ל-2, ‏3 ו-5 חלקים שווים או למספר חלקים שווים המורכב מגורמים אלו, בעזרת סרגל ומחוגה. פניאנו עצמו קיבץ את מרבית פרסומיו, כמו גם כמה כתבים לא מפורסמים שלו, במסגרת חיבור בשני כרכים שנקרא Produzioni matematiche שפורסם ב-1750, וב-1751 נתבקש אוילר לבחון חיבור זה, והוא מצא בו לא מעט קשרים מתמטיים מפתיעים בין אינטגרלים אליפטיים. בניסיונותיו להכליל את ממצאיו של פניאנו, אוילר החל ליצור תאוריה כללית ראשונית של אינטגרלים אליפטיים, ובפרט את משפט החיבור שלו (Euler's addition theorem) בעבור אינטגרלים אליפטיים. המתמטיקאי בן המאה ה-19 קרל גוסטב יעקב יעקובי החשיב את עבודתו זו של אוילר – שהושפעה במידה רבה מממצאיו של פניאנו – כרגע שבו נולדה התאוריה של פונקציות אליפטיות.

ראו גם
------

* למניסקטה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וליו פניאנו** בוויקישיתוף

* ג'וליו פניאנו, באתר MacTutor (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb107413217 (data)
* GND: 117498068
* ICCU: MILV192477
* ISNI: 0000 0000 1363 6586
* LCCN: n2019041794
* RERO: 02-A011095868
* SUDOC: 147626927
* VcBA: 495/62654
* VIAF: 27850041
* WorldCat: lccn-n2019041794

 |
המונח "בימבה" מפנה לכאן. לערך העוסק במאסטר בקפואירה, ראו מסטרה בימבה.

**היי! בִּינְבָּה** (ביפנית: **へーい！ブンブー**, תעתיק: הֶיי! בּוּנְבּוּ) היא סדרת אנימציה יפנית. הסדרה בת 100 הפרקים (בגרסה היפנית המקורית היו 130 פרקים) הופקה ע"י ניפון אולפני אנימציה לטלוויזיה בין השנים 1985–1986. 

בישראל הסדרה שודרה בתחילה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בדיבוב לעברית בין השנים 1988–1990 ובשידורים חוזרים לאורך השנים. ב-1 במרץ 2009 הסדרה עלתה לשידור בערוץ ג'וניור.

את שיר הפתיחה בעברית ביצעה עליזה אברג'יל.

תקציר העלילה
------------

הסדרה מתמקדת בבובי, נער צעיר אשר חלם תמיד על מכונית משלו, ובבינבה מכונית צהובה קטנה ומדברת שבקעה מתוך ביצה בתוך משחטת רכב. בובי, אשר שומע אותה בוכה יוצא לעזרתה רגע לפני שהיא נהרסת, ומאז הם נעשים חברים טובים. 

בינבה, בובי והכלב שלו פונפון, יוצאים יחדיו למסע הרפתקאות בעולם במטרה למצוא את אמהּ של בינבה, ובמהלך דרכם הם נאלצים להתחמק מזעם (שנקרא גם זעם הרשע) שמנסה לתפוס את בינבה בכל הזדמנות.

במהלך המסע הם עוברים הרפתקאות רבות, ועוזרים לאנשים בהם הם נתקלים בדרכם. הם גם נתקלים במכוניות מדברות אחרות עמן בינבה נוהגת להתחרות, ובינבה תמיד מנצחת בזכות הכוח והמהירות שהיא מקבלת כאשר היא מריחה פרחים. 

בסוף הסדרה בינבה, בובי ופונפון מוצאים את אמהּ של בינבה, ולאחר מכן בובי ובינבה ביחד עם זעם, אביה ואמהּ של בינבה ושאר המכוניות המדברות שרים את שיר הסיום של הסדרה.

השפעות תרבותיות
---------------

בעקבות הפופולריות של הסדרה בישראל, נעשה נפוץ השימוש בכינוי "בימבה" (שיבוש נפוץ ונוח יותר להגייה של "בינבה") בעבור צעצועי פעוטות בצורת מכונית שניתן לשבת עליה.

כמו כן, הכינוי "בימבה" היה נפוץ למכונית מסוג פולקסווגן חיפושית[דרוש מקור].

קישורים חיצוניים
----------------

* "היי! בינבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "היי! בינבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* היי! בינבה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מילות השיר "היי! בינבה", באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑
פסלו של אנדריאס מיאוליס בהידרה
**אַנְדְרֵיאַס ווֹקוֹס מִיָאוּלִיס** (ביוונית: **Ανδρέας Βώκος Μιαούλης**‏; 20 במאי 1768 - 24 ביוני 1835) היה אדמירל ומדינאי יווני, שפיקד על הצי היווני במהלך מלחמת העצמאות של יוון.

ביוגרפיה
--------

מיאוליס נולד באֶבְיָה והשתקע באי הידְרָה שבמזרח הפלופונסוס. בעת בה פרצה מלחמת העצמאות של יוון נודע בקרב בני עירו כסוחר דגן עשיר שתרם מהונו למען הציבור. הוא היה רב-חובל של אוניות סוחר, ועל כן נבחר להנהיג את הכוחות הימיים של האיים כאשר תושביהם התקוממו נגד הסולטאן הטורקי.

מיושבי האיים נחסכו במידת מה מעשי הזוועה של הפקידים הטורקים, אך הם סבלו רבות בשל הגיוס בכפייה לאוניות הטורקיות, וחרף היותם חשופים במיוחד להתקפה מן הים של כוחות הסולטאן, נטלו חלק פעיל בהתקוממות כבר מראשיתה. ב-1822 התמנה מיאוליס ל"נָבְאַרְכוֹס" (אדמירל) של עדת כלי שיט קטנים שהיוותה את ציים של המורדים, ועוד באותה שנה פיקד על המסע הצבאי שנשלח לקחת נקם על טבח כיוס.

מיאוליס הוסיף לעמוד בראש הכוח הימי היווני עד 1827, אז הצטרף לשורותיו קצין הצי המלכותי לשעבר תומאס קוקרן. הוא פרש כדי לאפשר לקצין האנגלי לפעול בחופשיות כמפקד הצי היווני, אך המשיך להנהיג את הפן הימי של המאבק היווני לחירות. למיאוליס היה חלק בשחרור מיסולונגי מן המצור הראשון שהוטל עליה בדצמבר 1822 ובינואר 1823.

ב-1824, לאחר כיבוש פסארה (Psara) בידי הטורקים, פיקד מיאוליס על הכוחות היווניים שמנעו את המשך התקדמותו של צי הסולטאן, אם כי במחיר אובדן ספינות הבערה ולוחמים רבים. ברם, ההצלחה לא האירה לו שוב פנים עוד באותה שנה לסכל את כיבושה של נאוורינו (Navarino) בידי שייטת אוניות מצריות, אף שהסב לה אבדות לא מעטות. במהלך 1825 הצליח מיאוליס להעביר אספקה ותגבורות אל מסולונגי בעת המצור השני שהוטל עליה, אך לא עלה בידו למנוע את נפילתה.

מאמציו לשבש את קווי הקשר הימיים של הכוחות המצריים נכשלו בשל הפער העצום בגודלן של שתי השייטות היריבות ועוצמתן אוניותיהן. ככל שנמשכה המלחמה הלך כוחם הימי של היווניים ונחלש, הן בשל הידלדלות משאביהם הכספיים הן בשל התעצמות הפירטיות באנרכיה הכללית ששררה באגן המזרחי של הים התיכון.

כאשר פרש מיאוליס ומסר את הפיקוד על הצי לידי קוקרן, עבר למעשה ניהול המאבק לידי המעצמות הגדולות. לאחר הכרזת העצמאות, וכשהוא כבר בזקנתו, הסתבך מיאוליס בעימותים הפנימיים בארצו, והיה יריב ליואניס קפודיסטריאס והמפלגה הרוסית. הוא השתמש במומחיותו לתקיפתם באוניות הבערה בפורוס (Poros) ב-1831. מיאוליס היה אחד מחברי המשלחת שהזמינה את המלך אותון לקבל את כתר המלוכה של יוון, ונתמנה על ידו לסגן אדמירל ואחר כך לתת-אדמירל. הוא נפטר ב-24 ביוני 1835 באתונה, נקבר בפיראוס סמוך לקברו של תמיסטוקלס, מייסד הצי של אתונה העתיקה, ולבו שמור בכד במיניסטריון הצי המסחרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדריאס מיאוליס** בוויקישיתוף
* אנדריאס מיאוליס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117013072
* ISNI: 0000 0000 4210 7667
* LCCN: no99067443
* NLG: 107809
* SUDOC: 140529721
* VIAF: 71029796
* WorldCat: lccn-no99067443

 |
**המרכז הציבורי הטטרי** המכונה גם **המרכז החברתי הטטרי** (בטטרית לטינית: **Bötentatar İctimağí Üzäge**‏ (**BTİÜ**); קירילית: **Бөтентатар Иҗтимагый Үзәге**‏ (**БТИҮ**); ברוסית: **Всетатарский Общественный Центр**‏ (**ВТОЦ**)) הוא ארגון חברתי טטרי בעל סדר יום לאומני. מטהו שוכן בקאזאן, טטרסטן.

היסטוריה
--------

הקונגרס הראשון של הלאומנים הטטרים נערך בפברואר 1989. הארגון שזה עתה הוקם נקרא **המרכז הציבורי הטטרי** (**Tatar İctimağí Üzäge**). האמנה והתכנית אומצו בקונגרס השני (פברואר 1991). בקונגרס זה שונה שמו של הארגון למרכז הציבורי ונבחרה הנשיאות בת 35 החברים. לאחר מכן, לאחר נפילת ברית המועצות, השם שונה שוב (1992).

בסוף שנות השמונים ובראשית שנות התשעים, הארגון ארגן הפגנות וישיבות ציבוריות רבות בדרישה שממשלת טטרסטן תכריז על רפובליקה עצמאית מרוסיה. הפעם היחידה בה גילויים אלו גרמו לעימותים ולחימה ברחובות הייתה ב-15 באוקטובר 1991, אז לאומנים רוסים ערכו הפגנה נגדית שעוררה עימות אלים.

בשנים שלאחר מכן, ממשלת טטרסטן בראשותו של מינטימר שאימייב קיבלה עמדה נוגדת יותר כלפי מוסקבה, שהחלישה משמעותית את תפקידה הייחודי של התנועה כמגנה על הטטרים האתניים. כתוצאה מכך, הפופולריות ירדה בקרב רוב האוכלוסייה בעוד הפופולריות של הנשיא שאימייב גברה. מעמדו המיוחד של טטרסטן בתוך הפדרציה הרוסית והוויתורים הכלכליים ממוסקבה שהושגו על ידי שאימייב הפכו דרישות רבות של לאומנים טטריים למיותרים.

בשנים האחרונות הארגון לא היה פעיל כבעבר. רוב המשתתפים בהפגנות האחרונות הם גמלאים. היוצא מן הכלל היחיד הוא יום הזיכרון (*Xäter Köne*) שנערך באוקטובר של כל שנה לציון המצור על קאזאן בשנת 1552. אירוע זה מושך אליו משתתפים רבים, צעירים ומבוגרים כאחד, מכל חלקי אידל אורל ומלווה בצעדת לוויה וקונצרטים של מוזיקת רוק טטרית.

באזורים מסוימים ברוסיה, סניפים מקומיים של המרכז הציבורי משתפים פעולה עם גורמים מקומיים ומתרכזים בעיקר בפעילויות תרבותיות בקהילות טטריוצ מקומיות. עם זאת, בבשקורטוסטן הארגון שיחק תפקיד פוליטי חשוב ככוח אופוזיציה עיקרי נגד המשטר של הנשיא מורטאזה רחימוב.

בשנת 2022 האגורן הורכז כארגון טרור ופעילותו נאסרה.

משימות
------

המטרות העיקריות הן: השגת עצמאות עבור טטרסטן, כינון יחסים דיפלומטיים עם הפדרציה הרוסית כמו עם מדינה זרה, הגנה על השפה והתרבות הטטרית, הפיכת טטרית לשפה הרשמית היחידה של טטרסטן או שפה רשמית ברוסיה לצד רוסית. הארגון שואף גם להחיות את האסלאם בטטרסטן, לתמוך בפזורות טטריות ולהגן על זכויותיהם של טטרים אתניים בכל רחבי העולם.

הפרסומים העיקריים של הארגון הם: Taşqın (זרם), Millät (אומה) וביטחון בשפה הרוסית. גופי השלטון בארגון הם Qorıltay (הקונגרס), Ğäli Mäcles (מליאה), נשיאות והיו"ר.

על פי אמנת הארגון, הארגון רודף להשיג את יעדיו בדרך דמוקרטית. עם זאת, מקורות מסוימים מציינים כי בשנות התשעים ניהלו מנהיגי הארגון קשרים עם הוואהבים באיצ'קריה ועם הטליבאן באפגניסטן. יש שמועות ודיווחים לא מבוססים על כמה מתנדבי הארגון המצטרפים לשורות המיליטנטים בקווקז ובמרכז אסיה. עם זאת, טענות אלה טרם הוכחו. אותם מקורות מציינים גם כי הארגון כולל זרועות צבאיות - אידל ואלטניזאן.
**טיון דביק** (שם מדעי: ***Dittrichia viscosa* (L.) W. Greuter**) הוא עשבוני רב-שנתי או בן-שיח ממשפחת המורכבים, הצומח בר בארץ ישראל וידוע כבעל סגולות רפואיות רבות.
גבעוליו ועליו דביקים ושעירים.

שמו בערבית طيون (טיון) או طباق (טובאק), ובאנגלית Lesser elecampane או False yellowhead.

כללי
----

מקור שם הסוג העברי הוא בשם הערבי, שנגזר מהמילה הערבית טין طين, שהיא בית גידולו העיקרי בעבר – אדמה בוצית בשולי ביצות. כיום הוא נפוץ מאוד בארץ בשולי כבישים ובתעלות, בשולי מחצבות וגלי עפר, וכן באזורים אשר מוצפים מים בחורף. גובהו מגיע עד לכמטר.

הטיון הדביק הוא אחד המינים העיקריים המהווים את השלב הראשון (חברת החלוץ) בתהליך הסוקצסיה המתרחש לאחר הפרעת הקרקע – אלו המתנחלים הראשוניים (צמחי החלוץ), המשתלטים על הקרקע החשופה, בטרם נוצרת צפיפות משמעותית של צמחים הגורמת לתחרות ביניהם. עקב הפיתוח המואץ שחל בארץ ישראל מאז קום המדינה, הפרעות של הקרקע הפכו מאורע שכיח ביותר, ובעקבותיהן נפוץ גם צמח הטיון בבית גידולו החדש, עד שנהיה כיום לאחד הצמחים הנפוצים ביותר בארצנו.

שם המין נגזר מדביקותם של עליו וגבעוליו, שהם גם שעירים ומדיפים ריח חזק וחריף. הפריחה צהובה, ומשכה ארוך – מיולי עד סוף דצמבר. הפריחה חביבה מאוד על דבורת הדבש. הטיון נחשב לצמח צופני חשוב בעונת הסתיו, עונה שבה יש מיעוט בפריחה. הפרי הוא זרעון שאליו צמודה ציצת זיפים; הזרעונים מסודרים בראש עגול בדומה לזרעי הסביון ומורכבים אחרים.

שמות מדעיים נרדפים:

* ***Cupularia viscosa* (L.) Gren. & Godr.**
* ***Inula viscosa* (L.) Ait.**

שימושים
-------

שימושי הצמח רבים, ובהם:

### ברפואה העממית

ברפואה העממית של ערביי ישראל מככב הטיון הדביק בראש רשימת צמחי המרפא, כמרפא ארבעים סוגי חולי ומכאוב, ביניהם דלקת מפרקים והרפס (שלבקת).

### ברפואה בזמננו

הצמח מהווה כיום נושא למחקרים רפואיים רבים בכל העולם, לטיפול בפטריות ברגליים, תולעי מעיים ועוד. תמציות מהצמח לשימוש רפואי נסחרות בשווקים רבים בעולם.

### שימושים נוספים

* תמציות מהצמח משמשות גם במלחמה במחלות של צמחים, כגון נגד מטרדי פטריות ובקטריות
* ענפי הצמח משמשים להסקה ולאפיית פיתות
* הטיון משמש לזירוז קרישת דם[דרוש מקור].

הסוג טיון
---------

הסוג טיון כולל כ-200 מינים הגדלים באירופה, באסיה ובאפריקה; בישראל גדל בר מין נוסף, **טיון חריף** *Dittrichia graveolens –* הוא נבדל ממנו בהיותו עשב חד-שנתי שגובהו עד חצי מטר, ובכך שהפרחים הלשוניים של תפרחתו קצרים יותר מן הפרחים הצינוריים. הוא צומח במעזבות ובבתי גידול לחים בצפון הארץ. 

המין **בן-טיון בשרני** שויך אף הוא בעבר לסוג טיון.

מקורות ועיון נוסף
-----------------

* חיפוש פרסומים מדעיים על הצמח באתר המרכז הלאומי האמריקאי למידע ביוטכנולוגי - National Center for Biotechnology Information (באנגלית)
* מחקר לטיפול בתולעי מעיים באמצעות הצמח (באנגלית)

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טיון דביק** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Dittrichia viscosa** |

ראו גם
------

* טיונית החולות – צמח פולש אשר שם הסוג שלו נגזר מדמיונו לסוג טיון.

קישורים חיצוניים
----------------

* טיון דביק, באתר ITIS (באנגלית)
* טיון דביק, באתר NCBI (באנגלית)
* טיון דביק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טיון דביק, באתר צמח השדה
* טיון דביק, באתר צמחיית ישראל ברשת
* טיון דביק, באתר Tropicos (באנגלית)
* טיון דביק, באתר GBIF (באנגלית)
* טיון דביק, באתר The Plant List (באנגלית)
* טיון דביק, באתר IPNI (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb150203510 (data)

 |
**המפלגה הליברטריאנית** (בספרדית: **Partido Libertario**, בראשי תיבות **PL**) היא מפלגה ארגנטינאית שנחשבת למפלגת ימין-ימין רדיקלי, והיא מפלגת השלטון במדינה.[דרושה הבהרה] המפלגה מקדמת אלמנטים של אולטרה-שמרנות חברתית, אולטרה-ליברליזם כלכלי, ליברטריאניזם מינארכיזם ותפיסת מדינת שומר הלילה. המפלגה הוקמה ב-2018, ומאז 2019 מונהגת על ידי נשיא ארגנטינה הנבחר חאבייר מיליי, שזכה בבחירות הכלליות ב-2023. המפלגה היא חברה מייסדת בקואליציית "החירות מתקדמת" (La Libertad Avanza), שגם אותה מוביל מיליי.

למפלגה יש נציגות לאומית החל מאוקטובר 2023, ויש לה נציגויות ב-11 מפרובינציות ארגנטינה (בואנוס איירס (עיר), בואנוס איירס (פרובינציה), לה פמפה, לה ריוחה, מנדוסה, סן חואן, סנטה פה, סנטיאגו דל אסטרו, קורדובה, קוריינטס וקטמרקה).

היסטוריה
--------

חאבייר מיליי, מנהיג המפלגה ונשיא ארגנטינה הנבחר מאז 2023
המפלגה נוסדה בשנת 2018 על ידי קבוצה של צעירים שהתאגדו בעיקר ברשתות החברתיות ובפורומים אינטרנטיים שתמכו ברעיונותיו הליברטריאניים ואנרכו-קפיטליסטיים של הכלכלן חאבייר מיליי. ב-23 בפברואר 2019 הצטרף מיליי בעצמו למפלגה והפך לנשיא הכבוד שלה.

בבחירות 2019 השתתפה המפלגה בשם "חזית ההתעוררות" רק בבחירות לבית הנבחרים של ארגנטינה בפרובינציית קורדובה, אך לא עברה את הבחירות המוקדמות.

בבחירות 2021 התמודד מיליי מטעם המפלגה בבחירות לבית המחוקקים במחוז הבחירה של העיר בואנוס איירס, ונבחר עם 17% מהקולות.

בבחירות 2023 התמודד מיליי לנשיאות ארגנטינה מטעם קואליציית "החירות מתקדמת" (La Libertad Avanza). בבחירות המקדימות הוא סיים במקום הראשון עם 29.86% מהקולות, בסיבוב הראשון הוא קיבל 29.99% מהקולות אך הפסיד לשר הכלכלה סרחיו מאסה מהאיחוד למען המולדת (Unión por la Patria), שזכה ב-36.78% מהקולות. בסיבוב השני הוא ניצח את מאסה ברוב של 55.69% מול 44.30% ונבחר לנשיא ארגנטינה.

אידאולוגיה
----------

סמל ארגון הנוער של המפלגה, הנוער הליברטריאני
המפלגה מתוארת לעיתים קרובות כמפלגת ימין עד ימין רדיקלי. האידאולוגיה של המפלגה מתוארת במצע שלה ככזו שמתמקדת בליברטריאניזם, נשענת על שוק חופשי ודרגולציה ודוגלת בחילוניות ומינארכיזם. חלק נכבד מחברי המפלגה תומך גם בליברליזם קלאסי, אנרכו-קפיטליזם ואנטי-קומוניזם.

מנהיג המפלגה, חאבייר מיליי, הביע בעבר דעות אולטרה-שמרניות, כולל התנגדות להפלות מלאכותיות, כולל במקרים של התעללות מינית, ולחינוך מיני בבית הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המפלגה הליברטריאנית** בוויקישיתוף
* המפלגה הליברטריאנית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הליברטריאנית (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Plataforma". *המפלגה הליברטריאנית* (בספרדית). נבדק ב-2023-11-20.
2. ↑  סרחיו מורסי (29 באוגוסט 2021). ""Libertarios": ¿Nada nuevo bajo el sol?" ["ליברטריאנים": אין חדש תחת השמש?]. *אל דיאריו* (בספרדית). נבדק ב-2023-11-20. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  טלטלה בארגנטינה: מועמד הימין הקיצוני, המעריץ את טראמפ, ניצח בפריימריז לנשיאות, באתר וואלה!‏, 14 באוגוסט 2023
4. ↑  הפתעה בארגנטינה: שר האוצר ניצח את מועמד הימין הקיצוני בסיבוב הראשון בבחירות לנשיאות, באתר וואלה!‏, 23 באוקטובר 2023
5. ↑  מועמד הימין הקיצוני ניצח בארגנטינה: "יש לנו בעיות אדירות לפנינו", באתר וואלה!‏, 20 בנובמבר 2023
דפים מתוך ספר עשבים, מהדורה לחיבורו של פדניוס דיוסקורידס, 'De Materia Medica'
**ספר עשבים** (בלטינית: **Herbarius**) הוא מונח היסטורי המתייחס ל"אוסף של תיאורי צמחים שנאספו יחד למטרות שימוש לצורכי רפואה". בהרחבה, זהו ספר שכולל שמות ותיאורי צמחים, לרוב עם תיאור הסגולות הרפואיות שלהם, בייחוד תכונות ושימושם לצורכי רוקחות, מאכל, רעל, הזיה, ארומה וכישוף, זאת לצד תיאור אגדות המתקשרות לצמח.

חלק מספרי העשבים כוללים מיון של הצמחים המוזכרים באוסף, זיהוים, וכן מתכונים של תמציות צמחים, תמיסות ושיקויים להכנה. בחלקם אף ישנם כאלה הכוללים בשימוש בבעלי חיים לצרכים המוזכרים.

חשיבותם של ספרי העשבים היא בתיעוד הידע שהצטבר בעת פרסומו בתחום הבוטניקה והרפואה, וגם התפתחות הספרות וייצור הנייר שהיו דרוש לכתיבתו. במספר תרבויות, כגון מצרים העתיקה, סין, הודו ואירופה, ספרי העשבים נמנים עם הספרים הראשונים שהוכנו. בהתאמה, היו ספרים אלו גם בין הראשונים להיות מודפסים עם התפתחות טכנולוגית הדפוס. העיסוק בספרות העשבים פרח במשך מאתיים השנים הראשונות להמצאת הדפוס במערב אירופה (1470–1670).

בסוף המאה ה-17, עם עליית ענפי מדע הכימיה, טוקסיקולוגיה ורפואה המודרניים, ירדה חשיבותם של ספרי העשבים. סוגה מדעית זו, שהייתה המקור העיקרי לעיון בצמחים בזמנה, הלכה ופינתה את מקומה לפלורות, שמתארות את מצאי מיני הצומח באזור גאוגרפי מסוים. ספרי העשבים זכו לעדנה מחודשת בעשורים האחרונים של המאה ה-20 כאשר ההרבליזם ודיסציפלינות קשורות, כגון הומיאופתיה וארומתרפיה, הפכו לצורות מקובלות בקרב הציבור כרפואה משלימה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספר עשבים** בוויקישיתוף
* ספר עשבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הרבל, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558055205171
* LCCN: sh85060336
* LNB: 000247225

 |
דוגמה לתיק גב
**תיק גב** (נקרא גם **תרמיל גב**) הוא שם לקבוצת תיקים הנישאים באמצעות רצועה המונחות על הכתפיים. השימוש בתיקי גב נעשה לעיתים קרובות במוסדות חינוך כמו בבתי־הספר ובגנים, כמו גם בטיולים, מסעות, צבא ועוד.

מאפיינים
--------

תיק גב נישא על גוף האדם, בניגוד למזוודה או תיק בעל גלגלים, הנגרר על גבי הקרקע. מאפיין זה מגביל את המשקל האפשרי של הציוד בתיק הגב, מאחר שמשקל יתר עשוי לגרום אי-נוחות או אף נזק בריאותי בשימוש מצטבר. לדוגמה, על פי חוזה משרד החינוך משקל ילקוט לתלמיד בבית ספר יסודי לא יעלה על 15% ממשקל גופו של התלמיד. יתרונו של תיק גב בהשוואה למזוודה או תיק נגרר הוא במהירות התנועה עמו, בייחוד באזורים שאינם מישוריים ונוחים לגרירה, כדוגמת מדרגות, תחבורה ציבורית, שטחים פתוחים ועוד, וכן באזורים צפופים. בשל כך, תיק זה נמצא בשימוש נרחב בקרב תלמידים וסטודנטים, הנושאים לרוב תיקים קטנים יחסית.

תיג גב מתוצרת Fjällräven עם רצועות
חלק מתיקי הגב מצוידים ברצועות חזה ובטן, המאפשרים להעמיס חלק ממשקל התיק על אזור החזה והמותניים, ובכך להקל על העומס על אזור הכתפיים והגב. אמצעי עזר נוסף הוא מערכת גב, המקלה על העמסת התיק על הגב. אמצעים אלו נפוצים במיוחד בתיקים בינוניים וגדולים המיועדים לטיול ומסעות ארוכים, ולשימושים צבאיים. אמצעי נוסף המאפשר הקלת העומס הנוצר מנשיאת תיק הם מוטות הליכה.

היסטוריה
--------

תיק גב של מותג MarcoPolo, השייך לחברת קל גב
המונח "ילקוט" מופיעה בתנ"ך בספר שמואל א, בהכנותיו של דוד לקרב בפרשת דוד וגלית: "וַיִּבְחַר לוֹ חֲמִשָּׁה חַלֻּקֵי אֲבָנִים מִן הַנַּחַל, וַיָּשֶׂם אֹתָם בִּכְלִי הָרֹעִים אֲשֶׁר לוֹ וּבַיַּלְקוּט" (י"ז, מ').

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תיק גב** |

* מידע על המונח:"ילקוט" באקדמיה ללשון

הערות שוליים
------------

1. ↑  משקל ילקוט בית הספר, באתר כל זכות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4697371-0

 |
**קווארק** או **קווארג** (בגרמנית: **Quark**, בפולנית: **twaróg**) היא גבינה טרייה לבנה רכה לבישול, לאפייה ולמריחה. זוהי גבינה מסורתית במטבחים של מדינות בלטיות, גרמניות וסלביות, ובקרב יהדות אשכנז ועמים טורקיים.

אטימולוגיה
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הפקה
----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
החלב עובר תהליך החמצה בדרך כלל על ידי הוספת חיידקי חומצה לקטית (אנ'), שסוננו עד ליצירת תהליך הגיבון. ניתן להכין קווארק מסורתית ללא אנזים הגבנה, אך מחלבות מודרניות בדרך כלל מוסיפות כמות קטנה של האנזים. הגבינה אינה עוברת תהליך יישון ולרוב אין מוסיפים לה מלח או שהיא במליחות מועטה.

מנות
----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### גלריה

מנות המכילות גבינת קווארק:

* בלינצ'סבלינצ'ס
* פירוגיפירוגי
* פאשקה (רוסיה)פאשקה (רוסיה)
* תפוחי אדמה מבושלים עם קווארק ועשבי תיבול (גרמניה)תפוחי אדמה מבושלים עם קווארק ועשבי תיבול (גרמניה)
* קוגל עם קווארק וצימוקים קוגל עם קווארק וצימוקים
* פירוז'ק עם קווארק ועשבי תיבולפירוז'ק עם קווארק ועשבי תיבול
* קינוח קווארק עם ציפוי שוקולדקינוח קווארק עם ציפוי שוקולד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבינת קווארק** בוויקישיתוף
* גבינת קווארק באתר cheese (באנגלית)
* הדרכה להכנת קווארק בבית (באנגלית)
* מתכון לקווארק ביתית ללא אנזים הגבנה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4048007-0

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכדורגלן מכבי יפו ונבחרת ישראל. אם התכוונתם לרב ומרצה בתחומי היהדות, ראו אהרן לוי.

שחקני מכבי יפו בשורות נבחרת ישראל בכדורגל ב-1962. משמאל לימין: ישראל אשכנזי, אהרן לוי אהרונצ'ו, בובי קלמי ומוצי ליאון.
**אהרן (אהרונצ'ו) לוי** (25 בספטמבר 1943, רוסה, ממלכת בולגריה – 7 בספטמבר 2017, ראשון לציון, ישראל) היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת המגן ומזוהה עם קבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

אהרן לוי נולד בעיר רוסה אשר לגדות הדנובה בצפון בולגריה. ב-1948, במהלך העלייה ההמונית עלתה משפחתו לישראל והתיישבה ביפו. ב-1953 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי יפו. במהלך עונת 1958/1959 בליגה הלאומית הועלה לקבוצה הבוגרת, ומשחקו הראשון היה ב-10 בינואר 1959 מול הפועל רמת גן. ב-15 בינואר 1966 במהלך עונת 1965/1966 בליגה הלאומית נערך משחק ליגה בין מכבי יפו להפועל ירושלים. בדקה ה-81 פסק השופט מנחם אשכנזי בעיטת עונשין מ-11 מטרים לזכות הפועל ירושלים. מוצי ליאון ואהרן לוי "פוצצו את המשחק", ולדברי אשכנזי, אף בעט בו לוי ברגלו. יפו הועמדה בפני ועדת משמעת, ולוי הורחק לשנה בפועל ושנה על תנאי מהמגרשים, אף על פי שנחשב לשחקן הוגן וללא כל עבירות משמעת. מוצי ליאון הורחק לארבעה חדשים ועזב את הארץ לדרום אפריקה. אהרן לוי שב לפעילות ב-21 בינואר 1967 ושיחק במשחק הליגה בין מכבי יפו להפועל באר שבע שהסתיים בתיקו אפס.

לוי שיחק עד עונת 1966/1968 בליגה הלאומית "העונה הארוכה", ומשחקו האחרון בשורות הקבוצה היה ב-20 באפריל 1968 מול הפועל מחנה יהודה. בסך הכל השתתף ב-159 משחקי ליגה ובהם כבש 4 שערים. בסיום העונה פרש ממשחק פעיל. ב- 1961 זומן לסגל נבחרת ישראל בכדורגל על ידי המאמן גיולה מאנדי. לוי נכלל בסגל הרחב של הנבחרת גם תחת יוסף מרימוביץ' עד 1964. אהרן לוי היה שחקן אהוד על אוהדי הקבוצה ושחקניה והיה השראה לצעירים שחלקם הפכו לכדורגלנים.

לאחר פרישתו משדה הכדורגל היה לוי בעל מפעל לייצור אביזרי פלסטיק. הוא שמר על קשר עם ותיקי הקבוצה, ובין 2014–2016 ארגן והשתתף במפגשים חברתיים עם כדורגלנים יוצאי מכבי יפו. אהרן לוי התגורר בראשון לציון, היה נשוי ללבנה, אב לשתי בנות וסב לשבעה נכדים. הלך לעולמו ב-2017 והובא למנוחות בבית הקברות במושב נטעים.

הישגים
------

מכבי יפו
* סגנית אלופת ישראל: 1961/1962
* סגנית אלופת ישראל: 1963/1964

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אהרן לוי** בוויקישיתוף
* ברוך המאירי, חצי תריסר שערים ביפו, בית"ר ירושלים נוצח 6:0, מעריב, 25 בספטמבר 1960
* ישראל רוזנבלט, קירבה בולגרית לא עזרה למכבי יפו, מעריב, 19 בפברואר 1963
* אורן יוסיפוביץ‏, הסגניות: דירוג 10 הקבוצות הבלתי נשכחות שגמרו במקום השני, באתר וואלה!‏, 8 באוקטובר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכבי יפו והשחקנים ליאון ולוי הוזמנו לוועדת משמעת ביום ה', מעריב, 17 בינואר 1966.
2. ↑  ועדת הליגה העניקה ניצחון 0:3 להפועל ירושלים, למרחב, 23 בינואר 1966.
3. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 217. נתונים היסטוריים: ירון משעל
4. ↑  ישראל רוזנבלט, שבעה צורפו לסגל הנבחרת, מעריב, 15 באוקטובר 1963.
5. ↑  7 כדורגלנים צורפו לסגל הנבחרת, מעריב, 20 בדצמבר 1964.
6. ↑  אשר גולדברג‏, רפעת טורק: היינו 30 ילדים בכיתה, 8 מהם לא הגיעו לגיל 25, באתר וואלה!‏, 3 בפברואר 2023.
**פולק-פופ** (באנגלית: **Folk-pop**) היא סוגה מוזיקלית שעשויה להכיל בתוכה שירי פולק עכשוויים עם עיבודי פופ. כמו כן, היא עשויה להכיל בתוכה שירי פופ עם עיבודי פולק "אינטימיים" המוקלטים בצורה אקוסטית. הפולק-פופ התפתח במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20. אמנים מאזורים רבים ברחבי העולם מקליטים מוזיקה מסוגת הפולק-פופ.

ארצות הברית
-----------

בארצות הברית, אמנים רבים כמו סיימון וגרפונקל, סילס אנד קרופטס, דון מקליין, ג'ים קרוצ'י, לובו ו-England Dan & John Ford Coley הקליטו שירי פולק-פופ. בהמשך השנים, אמנים כמו אד שירן ("Castle on the Hill") וטיילור סוויפט (*Evermore*) הקליטו שירים מסוגת הפולק-פופ.

אזור הבלקן
----------

באזור הבלקן בדרום-מזרח אירופה, פולק-פופ הוא מונח המתאר מוזיקת פופ בלקנית, המשלבת בתוכה מוזיקת פופ, פולק ואתנית. פולק-פופ היא הסוגה המוזיקלית המודרנית המקבילה למוזיקת העם הבלקנית, שבה המקצבים הדומיננטיים מושפעים מהמוזיקה המזרחית, ובמיוחד מהמוזיקה הערבית וממוזיקה עממית רומנית. כמו כן, ניתן להגדיר חלק ניכר ממוזיקה זו כשילוב של מוזיקה עממית בלקנית מסורתית ודאנס-פופ.

סוגת הפולק-פופ הבלקנית כוללת:

* צ'אלגה, בבולגריה
* טורבו-פולק, בסרביה
* לאיקו מודרנית, ביוון
* מנלי, ברומניה
* טאלאבה, באלבניה

ראו גם
------

* פולק
* פופ

הערות שוליים
------------

1. ↑  England Dan & John Ford Coley | Biography & History, AllMusic (באנגלית)
2. ↑  Taylor Swift 'Evermore' Album Review | SPIN, web.archive.org, ‏2020-12-22
וו עצירה של מטוס E-1 טרייסר
וו עצירה של מטוס F/A-18 הורנט
**וו עצירה** הוא מתקן הממוקם בחלקו האחורי של מטוס, המיועד לבלום את המטוס בעת נחיתה, נמצא בשימוש במטוסי קרב, כאשר בנחיתות על מסלולי טיסה קרקעיים השימוש מיועד לתקלות ומצבי חירום ואילו בנושאות מטוסים השימוש הוא לנחיתות בשגרה. 

וו העצירה הוא מוט מתכת חזקה (במטוסים מסוימים, ה-F-16 לדוגמה, המוט עשוי מתכת גמישה למדי) שבקצהו וו מעוקל המיועד להיתפס בכבל המתוח לרוחב מסלול הנחיתה, הקרוי כבל עצירה. את השימוש בוו משלימה לעיתים רשת עצירה מיוחדת שתופסת את המטוס בזמני חירום.

הוו מותקן בחלק האחורי של המטוס, והוא מחובר למנוע המאפשר לטייס להרימו ולהנמיכו על פי הצורך, בשעת תקלה, ובנושאות מטוסים לקראת כל נחיתה.

בנושאות מטוסים אמריקאיות ישנם ארבעה כבלי עצירה המתוחים לרוחב סיפון הנחיתה. אם הטייס מפספס את ארבעתם הוא ממשיך את הטיסה, הולך סביב לנושאת וחוזר לנחיתה חוזרת. אם אחד מהכבלים נתפס בוו, הוא נמתח וחוזר אחורה באטיות, תוך כדי העברת כוח הדחף של המטוס לבסיס הכבל עד לעצירה מוחלטת.

במסלולי נחיתה קרקעיים הכבלים משמשים רק כגיבוי למקרי חירום.

מסוקים וכלי טיס אחרים המסוגלים לבצע נחיתה אנכית לא יכולים להשתמש בוו עצירה, והוא מוגבל למטוסים רגילים בלבד.

מטוס התובלה הזעיר זיפליין נוחת חזרה במרכז ההפצה בעזרת בקרס בקצהו האחורי, שנתפס על כבל בין שתי זרועות שמתרוממות בדיוק ברגע הנכון כדי ללכוד אותו. לאחר מכן המטוס מתונדד על הכבל עד לעצירה, ואז הוא מוסר ועובר לפירוק לקראת הטיסה הבאה.

הערות שוליים
------------

1. ↑   מתקן התפיסה של מטוס התובלה הזעיר זיפליין

ראו גם
------

* רשת עצירה
* כבל עצירה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וו עצירה** בוויקישיתוף

| תעופה צבאית  • תעופה • תעופה אזרחית |
| --- |
| סוגי כלי טיס | מטוס קרב • מטוס תקיפה • מטוס קרב רב-משימתי • מפציץ • מטוס ריגול • מטוס תובלה • מסוק קרב • מסוק סער • כטב"ם • מטוס שליטה ובקרה | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלימטוס F-16I של חיל האוויר הישראלימסוק קרבמסוק קרבמטוס ספיטפייר מדגם 22מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| כלי נשק | פצצה (שימוש כללי ומונחית) • טיל אוויר-אוויר • טיל אוויר-קרקע • טיל שיוט • רקטה • תותח אוטומטי/מקלע כבד (כגון M2 בראונינג ו-M61A1 וולקן) |
| מושגים עיקריים | לוחמה אווירית • קרב אוויר • הפצצה אסטרטגית • הפצצה טקטית • תובלה אווירית • מודיעין אוויר |
| מערכות עיקריות | לוחמה אווירית במלחמת העולם הראשונה • לוחמה אווירית במלחמת העולם השנייה • לוחמה אווירית במלחמת קוריאה • לוחמה אווירית במלחמת וייטנאם • לוחמה אווירית במלחמת המפרץ |
| מושגים משניים | טייסת • אלוף הפלות • גיחה • נ"מ • יעף • חמקנות • לוחמה אלקטרונית |
תבנית {{אמן}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**קתרין לנגהורן אדמס**, באנגלית: **Katherine Langhorne Adams** ‏ (1885–1977) הייתה ציירת ויוצרת הדפסים אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בפליינפילד, ניו ג'רזי. אדמס למדה בליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק, שם המדריכים שלה כללו את ג'ון הנרי טוואצ'טמן ופרנק דומונד. ידוע שהיא הציגה עבודות עם אמנים מהמושבה Cos Cob בשנים 1912 ו-1913. היא הייתה גם במושבת האמנים ליים הישנה, קונטיקט. 

כנראה ב־1916 היא נישאה לבנג'מין פטנגיל אדמס, איתו עברה לניו יורק. לאחר מכן היא החלה להציג עבודות תחת שמה לאחר הנישואים. במהלך שנות ה-20 הופיעו עבודותיה בשלוש גלריות בניו יורק. עד סוף שנות ה-20, היא ובעלה עברו ל-Sneden's Landing באזור ניו יורק. שם היא עיצבה את ביתם, שזכה בפרס הראשון בתחרות הבית היפה ממזרח המיסיסיפי. מאוחר יותר היא עברה לווושינגטון די.סי.

במהלך הקריירה שלה הציגה עבודות במכון לאמנות של שיקגו, במוזיאון קליבלנד לאמנות, בגלריה לאמנות אולברייט, במוזיאון לאמנות בפילדלפיה ובגלריה לאמנות קורקורן.

ציורים שלה הופיעו בתערוכות באקדמיה הלאומית לעיצוב, באגודת האמנים העצמאיים ובאיגוד הציירים והפסלים הלאומיים, וקיבלה את פרס מרסיה טאקר מארגון הציירים והפסלים ב-1935 וציון כבוד ב-1936. שניים מציוריה הוגשו לתערוכה הבינלאומית של פנמה-פסיפיק בשנת 1915.

היא טיילה רבות בצעירותה, וביקרה באזורים רבים באירופה וביפן. בשנות ה-30 היא התגוררה בבואנוס איירס.

כציירת, אדמס העדיפה נושאי נוף, שאותם נטתה לתאר בצורה מופשטת שהזכירה את סגנון המורה שלה טוואצ'טמן. ציור שמן על בד מ-1934, "אדם וחיה", נמצא כעת באוסף של האקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה.  היא הייתה נושא של ציור משנת 1906 של צ'יילד האסאם, "הכיסא הוויקטוריאני". 

אדמס גם התגוררה תקופה בפיירפילד, קונטיקט.

היא מתה באלכסנדריה, וירג'יניה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Virgil E. McMahan, **The Artists of Washington, D.C. 1796-1996**, Artists of Washington, 1995, ISBN 978-0-9649101-0-2. (באנגלית)
2. 1 2  Katherine Langhorne ADAMS (1890-1977) Estimate, Auction prices, Value, Worth, Buy, Sell – Artprice, Artprice.com (ב־)
3. ↑  "Man and Beast – PAFA – Pennsylvania Academy of the Fine Arts"
4. ↑  Helene Barbara Weinberg, **Childe Hassam, American Impressionist**, Metropolitan Museum of Art, 2004, ISBN 978-1-58839-119-3. (באנגלית)
גבינה צ'רקסית.
**גבינה צ'רקסית** (בצ'רקסית: **Адыгэ къуае** - **גבינה אדיגית**) היא גבינה חצי קשה, מעט צמיגית, שניתן ונהוג להכין בבית. ניתן להכין את הגבינה מחלב בקר או צאן.

היסטוריה
--------

הגבינה הצ'רקסית קיבלה את שמה כיוון שהמחלבה הראשונה אשר הכינה אותה בישראל למדה את אופן ההכנה מאשתו של פועל צ'רקסי בקיבוץ.

הגבינה הוכנה בעיקר במחלבות קיבוצים למשך זמן מה, אך רוב ייצורה המסחרי הופסק מפאת חיי המדף הקצרים של הגבינה.

הגבינה קלה מאוד להכנה ביתית וניתנת להכנה גם מחלב מפוסטר הנרכש בסופרמרקט.

על אף שיוך הגבינה לעם הצ'רקסי בארץ, הגבינה נפוצה מאוד במדינות רבות בעולם בשל פשטות הכנתה, כאשר בכל מקום קיבלה שם מקומי, אך הכנתה כמעט וזהה. כך לדוגמה ניתן למצוא את הגבינה ההודית פניר וגבינות רבות אחרות.

תהליך הייצור
------------

הגבינה הצ'רקסית נעשית בתהליך של החמצה בלבד, ללא שימוש באנזים הגבנה, על כן ניתן להכין אותה גם מחלב מסחרי מפוסטר, למרות טמפרטורת הפיסטור הגבוהה של חלב זה. ההחמצה נעשית באמצעות מחמיץ אורגני כגון חומץ או מיץ לימון.

השימוש בגבינה
-------------

הגבינה המתקבלת יציבה וצמיגית. ניתן להשתמש בה לכריכים, אך ניתן גם לחתוך אותה לקוביות ולבשל איתה - היא אינה נמסה בחום. משמשת גם כמילוי בכיסוני מתאזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבינה צ'רקסית** בוויקישיתוף
* הכנה ביתית של גבינה צ'רקסית, אתר "עושים גבינות בבית".
**מוֹצרלה** (איטלקית: **Mozzarella**) הוא שם של קבוצת גבינות איטלקיות טריות.

מרבית סוגי המוצרלה מורכבים מחלב תאו בלתי מפוסטר, שעובר תהליך של סיבוב בעוצמה גבוהה שמסתיים בחיתוך הגבינה והפיכתה לגושים. טעמה העדין ומרקמה הרך של המוצרלה הפך אותה לפופולרית מאוד במטבח האיטלקי וברחבי העולם.

מקור הגבינה הוא מחבל קמפניה שבדרום איטליה. מקור השם הוא מהפועל האיטלקי Mozzare, שפירושו "לחתוך" - עובדה המעידה על אופן הכנתה של הגבינה.

מקובל להגיש את הגבינה בצורה בוקונצ'יני.

היסטוריה
--------

אגדה מספרת כי גבינת המוצרלה הראשונה נוצרה במפעל קטן בדרום איטליה, כאשר גבינה טרייה נפלה לתוך כד עם מים רותחים - וכך גילו את היכולת האלסטית של הגבן.

גבינות המוצרלה הראשונות נוצרו בחבל קמפניה שבדרום איטליה. מכיוון שבתהליך הייצור נזרק הגבן למים רותחים, הגבינה עוברת עיקור גם מ"חיידקים טובים". בנוסף לכך הגבינה לא עוברת המלחה וכתוצאה משני אלו חיי המדף של הגבינה היו קצרים במיוחד. בשל חיי המדף הקצרים של המוצרלה ובשל העובדה שרק בקמפניה ידעו לייצר אותה - רק לעיתים רחוקות יצאו מחוץ לגבולות קמפניה. במרוצת השנים התפתחו טכניקות פסטור וקירור שאפשרו חיי מדף ארוכים יותר למוצרלה, וזו התפשטה אל אזורים אחרים באיטליה.

החל מהמאה ה-18 קיים ייצור תעשייתי מאסיבי של מוצרלה בכל רחבי איטליה וכן בעולם כולו. אולם, חוות משפחתיות בדרום איטליה ממשיכות לייצר מוצרלה ביתית ואיכותית בכמויות קטנות עבור לקוחות מקומיים, בטכניקות שעוברות מדור לדור שנים רבות.

פיצה
----

המאכל המוכר ביותר שיש בו מוצרלה הוא פיצה. אף על פי שהיום קיימות גבינות רבות בהן משתמשים על מנת להכין פיצה, הפיצה הנפוליטנית המקורית הוכנה עם גבינת מוצרלה. האיטלקים משתמשים במוצרלה גם להכנת לזניה ולהכנת סלט קפרזה.

הכנת הגבינה
-----------

שיטות ההכנה של המוצרלה נגזרות מהשיטה המסורתית העתיקה של עשיית הגבינה. חלב באפלו גולמי, הוא המרכיב העיקרי בגבינה, נחשב למזין מאוד והוא עשיר בשומן ובקזאין - חלבון החלב. החלב מגיע מוחמץ ומוצק, ועובר תהליך בסיסי של ייבוש. הגֶבּן נטחן לחלקים קטנים ועובר תהליך של סיבוב מהיר במתקן מעגלי שדומה לטחנת קמח. בשלב זה, כאשר הגֶבּן הפך לפירורי גבינה קטנים, הוא נטבל במים חמים עד שמרקמו נהיה דומה לזה של גומי. כעת, לאחר שהגבן לש את גוש הגבינה מעט, נוצר גוש מוצרלה גולמי שאותו ניתן לחתוך (Mozzare, באיטלקית). לרוב מקובל להשרות את גוש הגבינה במי-מלח במשך מספר שעות בטרם הוא מוכן.

באיטליה מוצרלה נחשבת איכותית כשהיא רכה.

ערכים תזונתיים
--------------

המוצרלה עתירת שומן וחלבון, לפיכך יש לה ערך תזונתי גבוה. צבעה הלבן של המוצרלה נובע מכך שהיא מיוצרת מחלב באפלו ולא מחלב פרה, שכן מרבית הגבינות הקשות המיוצרות מחלב פרה הן בצבע צהוב. בעונות מסוימות המוצרלה עשויה לקבל צבע צהוב במקצת שמקורו בתזונת הבאפלו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מוצרלה** |

* על מוצרלה
* שגיא קופר, מוצרלה די בופלה - גם בישראל, באתר ynet, 17 בנובמבר 2005
* עוד על מוצרלה (באיטלקית)
* מוצרלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוצרלה המיוצרת מחלב פרה מכונה "פיור דה לאטה" (פרח החלב). באיטליה יש הקפדה על כינויי מקור.

| גבינות איטלקיות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בוראטה • גורגונזולה • טלג'ו • מוצרלה • מסקרפונה • פקורינו • פרובולונה • פרמזן • קשקבל • ריקוטה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539491205171
* LCCN: sh98005537

 |
**נושא העגל** (ביוונית: **μοσχοφόρος**; בתעתיק: **מוֹסְכֿוֹפֿוֹרוֹס**, **moschophóros**) הוא פסל שיש יווני, מן התקופה הארכאית, המתוארך לשנים 570–560 לפנה"ס. הפסל נמצא בחפירה ארכאולוגית באקרופוליס באתונה והוא מוצג כיום במוזיאון האקרופוליס באתונה.

הפסל, בגובה של 165 ס"מ, מציג גבר צעיר לבוש מעיל דק ארוך ופתוח, עטור זקן קצר, הנושא על כתפיו עגל. הדמות נמצאת בצעידה וידיה מצטלבות עם רגלי העגל על החזה. שרידי צבע מגלים כי העגל היה צבוע בגוון כחול-ירקרק. יש להניח כי חלקים נוספים של הפסל (כמו הזקן או המעיל) היו משוחים בצבע. פניו של הפסל מתוארים בהתאם לסגנון הארכאי - עיניו מודגשות וגדולות מעט והיו כנראה משובצות באבן צבעונית, שיער ראשו מעוצב בתסרוקת תלתלים דקורטיבית ועל פניו "חיוך ארכאי". גם תיאור הגוף משלב סממנים ארכאיים בשימוש בקווים גרפיים. עם זאת מורגשת בתיאור "ספונטניות" וחיות בהבעה ובתיאור השרירים אשר היו חסרים בפיסול של תחילת התקופה הארכאית.

אתונאי בשם '[ר]ומבוס', הזמין את הפסל וייתכן כי זה הוא דיוקנו. ייתכן כי הפסל מסמל את הקורבן אשר מביא הגבר למקדש ואולם ייתכן כי הוא זכה בעגל במשחקים הפאן-הלניים. מוטיב של אדם הנושא עגל או כבש ידוע באמנות היוונית בגרסאות ברונזה פשוטות אשר נמצאו במקדש הרמס בויאנוס (Viannos) אשר כרתים, וגם בפסל גדול שאינו גמור באי טסאוס (Thasos) אשר בים האגאי. דוגמאות אלו מקושרות בדרך כלל לחגיגות ואירועים דתיים אחרים.

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נושא העגל** |

* קורוס
* האקרופוליס באתונה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: אבי-יונה, מיכאל, **תולדות האמנות הקלאסית**, מוסד ביאליק, ירושלים, 2004, עמ' 65 (האות ר' היא השלמה).
2. ↑  Spivey, Nigel, **Understanding Greek Sculpture**, Thames and Hudson, London, 1996, p.93-94.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7845297-1

 |