recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ארטילריה מצרית
**המתקפה המצרית ב-8 במרץ 1969** הייתה מתקפה רחבה ואינטנסיבית כנגד כוחות צה"ל בסיני שבעיני רבים סימנה את תחילתה של מלחמת ההתשה. מטרת המתקפה הייתה כיבוש חלקים מחצי האי סיני. המתקפה נשתבשה ביומה השני עקב הריגת רמטכ"ל צבא מצרים הגנרל עבד אל-מונעם ריאד באש צה"ל.

רקע
---

במלחמת ששת הימים נחל צבא מצרים תבוסה מוחצת, כאשר בסדרה של קרבות בזק כבש צה"ל ממצרים את חצי האי סיני. לאחר המלחמה נפרשו כוחות צה"ל בבסיסים המצריים במרחבי סיני והקימו מערך של מוצבים חדשים לאורך הגדה המזרחית של תעלת סואץ (שנקראו לימים קו בר-לב). לאחר המלחמה מיהרה מצרים לשקם את צבאה בסיוע סובייטי נרחב. ככל שנתשתקם הצבא המצרי ובנה מערך בצידה המערבי של תעלת סואץ כך נתרבו תקריות האש ביוזמה מצרית. תקריות האש בהדרגה שינו את פניהן והפכו מתקריות ירי נק"ל ביוזמה מקומית לתקריות מתוכננות ביוזמה מצרית בכירה יותר. בחלוף החודשים ובמקביל להתעצמות הצבאית הצהיר נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר כי בכוונתו לשחרר את סיני בכוח. על אף שהצבא המצרי לא השלים את שיקומו, נדחף במידת מה נאצר ליזום פעולות התקפיות בלחץ העם כפי שבא לידי ביטוי בהפגנות פברואר 1968.

תוכנית המבצע
------------

לאחר הסלמה הדרגתית החליטה מצרים לפתוח במתקפה רחבה ואינטנסיבית כנגד כוחות צה"ל שבצידה המזרחי של התעלה ב-8 במרץ. המתקפה תוכננה להתבצע בשלבים:

* שלב א' - ריכוך ארטילרי. בשלב זה יופגזו ביצורי צה"ל לאורך התעלה.
* שלב ב' - לאחר ריכוך המוצבים הישראלים ובחסות הפגזה ארטילרית יצלחו את התעלה כוחות קומנדו מובחר על גבי סירות ויתקפו את המוצבים הישראלים.
* שלב ג' - מבצע צליחה של יחידות יבשה גדולות שיכבשו שטחים סמוכים לתעלה.

המתקפה המצרית
-------------

בבוקר 8 במרץ חדרו מטוסי מיג 21 למערב סיני. כנגדם הוזנקו מטוסי ירוט ישראלים. בקרב אוויר הופל בשעה 11:20 מטוס מיג 21 מצרי וטייסו נשבה. בשעה 17:30 כמתוכנן פתחו המצרים בהפגזה כבדה על מוצבי צה"ל לאורך כל תעלת סואץ. ההפגזה הייתה אינטנסיבית והונחתו בתוך זמן קצר כ-40 אלף פגזים. בהפגזה נהרגו ארבעה חיילי צה"ל ונפצעו 14 חיילים, אחד מן ההרוגים היה טייס מטוס פייפר שהופל בטיל SA2. בתגובה פתחו כוחות צה"ל בהפגזה ארטילרית ובירי טנקים לעבר מטרות בגדה המערבית של התעלה. בשעה 20:10 הפגיז צה"ל את בתי הזיקוק בעיר סואץ והבעירם. ביום השני למתקפה בעוד נמשכת ההפגזה הכבדה ירו כוחות צה"ל רקטת זאב ניסיונית לעבר מוצב קדמי באזור שבין אסמאעיליה לבין פורט סעיד שבו שהה באותו הזמן הרמטכ"ל המצרי, עבד אל-מונעם ריאד. הרמכ"ל המצרי ומספר קצינים מצרים בכירים נוספים נהרגו במקום. הריגת הרמטכ"ל המצרי שיבשה את מהלך הקרב המתוכנן ומכאן נמשכה פעילות ההפגזה בלבד מבלי לשלב את כוחות החי"ר ומבלי ליישם את שלבי המבצע הבאים.

תוצאות המתקפה
-------------

* הריגת הרמטכ"ל המצרי שיבשה את המתקפה המצרית.
* בהלווית הרמטכ"ל השתתפו כמיליון איש שקראו בזעם לנקמת דמו ודרשו פתיחה במלחמת שחרור כנגד ישראל.
* לאחר מותו של ריאד הגבירה מצרים את המתקפות על כוחות צה"ל בקו בר-לב בעיקר באמצעות הפגזות שנמשכו בחודשים מרץ, אפריל, מאי ושיאן היה ביוני 1969.
* הפגזת מתקני הזיקוק בסואץ יצר מחסור בדלק במצרים.

לקריאה נוספת
------------

* מוסטפא כבהא, **חרב אל-אסתנזאף: מלחמת ההתשה בראי המקורות המצריים**, אפעל: יד טבנקין, מכון ישראל גלילי לחקר מדיניות ההתיישבות, הביטחון והחוץ; אוניברסיטת תל אביב, 1995, עמ' 84–85
* פסח מלובני, הארטילריה המצרית במלחמת ההתשה, תמיד תותחן, ספטמבר 2021, עמ' 52–56

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי לנדאו, מתקני הנפט המצריים ליד התעלה עדיין בוערים, מעריב, 9 במרץ 1969
2. ↑  אלי לנדאו, שותק השייט המצרי במפרץ סואץ, מעריב, 10 במרץ 1969
מקווה האר"י בצפת, הוא למעשה מעיין ומימיו מתחלפים באופן קבוע באופן טבעיגשם היורד לתוך מעין, יש לחשוש שמא רבו מי הגשמים על מי המעיין
**טבילה במעיין** היא הטבילה המהודרת ביותר בהלכות טומאה וטהרה, שרק באמצעותה אפשר לזב לטהר מטומאתו, בשונה מטבילה במקווה המועילה רק לטבילת טהרה, ולטבילת נידה. 

למעיין הלכות שונות ומקלות יותר מאשר הלכות המקווה. בשונה ממקווה הנחשב לכזה רק אם מימיו אינם "זוחלין" - נדים ונעים, אלא ב"אשבורן" - מים העומדים על מקומם ללא תנועה, הרי שמעיין מטהר אפילו אם מימיו זורמים, כדרך המעיין.

מים חיים
--------

מלבד דיני הטבילה במעיין השונים מאלה של מקווה, למי המעיין ישנה מעלה מיוחדת והם נקראים במקרא "מים חיים". אם כי, לא כל מימי מעיין נחשבים למים חיים, והם נחשבים לכאלו רק אם היו תמיד מחוברים למי המעיין, ורק אם הם מים מתוקים.

במים כאלו מבצעים את השלב הראשוני בטהרת המצורע, כמתואר בתחילת פרשת מצורע. הוא לוקח שתי ציפורים חיות, שוחט את האחת לתוך כלי שבו מים חיים שנשאב ממעיין באופן ישיר, וטובל את השנייה (יחד עם אגודת האזוב) במים החיים שבה מעורב דם הציפור הראשונה.

גדר המעיין
----------

על פי ההלכה, למעיין נחשב כל מקור נובע מתחת לאדמה, הנובע מששת ימי בראשית. אם כי נחלקו הראשונים בגדר המעיין: לפי הר"ש, מהותו של המעיין הוא מקור מים שגם מקומו נוצר "בידי שמים", ולכן אם אדם הרחיב את מקום התפשטות המעיין על ידי חפירת תעלות הגורמות למעיין להתפשט לעבר מקומות שלא היה בהם מתחילה, אין מקומות אלו נחשבים למעיין אלא למקווה, ומכיוון שכך, הם אינם כשרים לטבילה, שהרי מקווה אינו מטהר אלא ב"אשבורן", מים עומדים על מקומם ואינם זוחלים למקום אחר. לעומת זאת סבורים רוב הראשונים, ביניהם הרמב"ם והר"ן, כי בצורה כזו שמקום המעיין הורחב, אין כל פסול בטבילה בתעלות המעיין. 

חשש אחר, המקובל לפי רוב הראשונים, הוא כאשר בזמן שיורדים גשמים מרובים או בזמן הפשרת שלגים, כאשר קיים חשש כי רוב מימי המעיין אינם אלו אשר נובעים ממקורו, אלא רובם מי גשמים. באופן כזה, נחלקו האמוראים: לפי רב באופן כזה אסור לטבול במעיין, שכן רובו מי גשמים ומי גשמים אינם מטהרים אלא באשבורן, ולפי שמואל מותר לטבול במקווה כזה, מכיוון שכל המימות שבעולם מקורם בנהר פרת, שנקרא כך על שם שמימיו פרים ורבים, וכאשר יש גשם הוא מתרחב וגדל לא רק מימי הגשמים אלא בעיקר ממקורו שנובע וגדל בכל עת. ונחלקו הראשונים כמי ההלכה, הר"ן פוסק כשמואל שכן ישנה משנה כדבריו, וראשונים אחרים פוסקים כרב, שכן גם אבוה דשמואל סבור כמותו. אם כי דין זה, כי יש לחשוש לרוב מי גשמים במעיין, הוא רק במקום שבו הנהר לא התפשט מתחילה, אך במקום שהנהר או המעיין התפשט מתחילה, מותר לטבול בו למרות שמתחילה היו בו מים מועטים ועכשיו יש בו מים מרובים

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת מקואות, פרק ה', משנה א'.
2. ↑  משנה, מסכת מקואות, פרק א' סוף הפרק
3. ↑  בפירושו על המשניות
4. ↑  נדרים ל"ד ע"ב.
5. ↑  משנה, מסכת מקואות, פרק ה', משנה ג'.
ב-6 בפברואר 1974, השתלטו מחבלים פלסטינים על שגרירות יפן בעיר כווית, בירת כווית, ולקחו את השגריר ועשרה עובדים כבני ערובה. המניע של המחבלים היה לתמוך באנשי הצבא האדום היפני ובמחבלים פלסטינים, שהחזיקו בני ערובה במעבורת סינגפורית בתקרית לאג'ו. בני הערובה שוחררו, והמחבלים הורשו לטוס לעדן, בירת תימן.

החטיפה
------

לפני הצהריים ב-6 בפברואר 1974, מספר לא ידוע של מחבלים פלסטינים שהזדהו כחברי החזית העממית לשחרור פלסטין כבשו את שגרירות יפן בכווית. הם לקחו את שגריר יפן בכווית וכמה מחברי הצוות שלו כבני ערובה. המניע של החמושים היה לתמוך באנשי הצבא האדום היפני ומחבלים פלסטינים אחרים שהחזיקו בני ערובה במעבורת סינגפורית בתקרית לאג'ו. בשיתוף עם קבוצה שלישית המכונה "בני השטחים הערביים הכבושים", קבוצות אלו לקחו אחריות לתקרית לג'ו ודרשו מממשלת יפן לשלוח מטוס לסינגפור. לאחר מכן, המטוס היה אמור לאסוף את האנשים האחראים לתקרית לג'ו, שגם החזיקו בני ערובה במעבורת שנחטפה, לכווית. ממשלת יפן פנתה למחרת ביום חמישי, 7 בפברואר, לממשלת כווית כדי שיוכלו להנחית מטוס מיוחד עם המחבלים מלאג'ו. ממשלת כווית סירבה. זו הייתה הפעם הראשונה שמחבלים פלסטינים תקפו בכווית, אף על פי שמשפחת המלוכה הכוויתית, בראשות השייח סבח אלסלים אל-סבח (אנ'), מימנה את תנועת ההתנגדות הפלסטינית. כווית שימשה בעבר נקודת קצה קבועה לחטיפת מטוסים פלסטיניים.

למחרת, ביום חמישי 7 בפברואר, ממשלת יפן נכנעה לדרישות המחבלים וסיפקה מטוס למבצעי תקרית לג'ו. המחבלים שחררו את בני הערובה ללא פגע והוטסו לתימן יחד עם מבצעי תקרית לאג'ו.

קישורים חיצוניים
----------------

* שגרירות יפן בכווית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Guerrillas in Kuwait Seize Tokyo Envoy and Embassy Staff". *The New York Times*. 7 בפברואר 1974. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**טֵבִּי** (בשוודית: **Täby**) היא עיר במחוז סטוקהולם, שוודיה, השוכנת 16 קילומטרים מצפון לבירה סטוקהולם.

גאוגרפיה
--------

טבי מוכרת בזכות מסלול מרוצי הסוסים שבה, שנחנך ב-1960 כשהוא מחליף את המסלול הוותיק שהיה בסולנה. כפרוור של סטוקהולם, מצטיינת טבי בבנייה-למגורים צפופה וגבוהה יחסית בעיקר בחלקה המרכזי, כשאחד המבנים הדומיננטיים הוא בית-הדירות "סטורסטוגן" ("הבקתה הגדולה") שבשכונת טיבְּלֵה, שבנוי בחצי-סהר ובו 16 קומות שבהן 704 דירות. בנייתו הסתיימה ב-1970, והוא מבתי-הדירות הגדולים בשוודיה. המרכז המסחרי "טבי סֵנְטרוּם" שבחזיתו של הבניין, הוא מהקניונים הגדולים בשוודיה.

בשוודיה אין חפיפה בין שטח העיריות לשטח היישובים בפועל, וכך היישוב טבי, ששטחו 25.82 קמ"ר, מתחלק למעשה בין שלוש עיריות (קומינים) סמוכות, כשהנתח הגדול הוא עיריית טבי, נתח קטן יותר שייך לעיריית דנדריד וחלק קטנטן תחת עיריית סולנטונה. ב-2005 גרו בטבי כ-58,600 נפש ואילו בשטח המוניציפלי של עיריית טבי, שמקיף אוכלוסייה סמוכה, מתגוררים 63,335 תושבים נכון ל-2010.

הקהילה הכנסייתית של טבי היא הגדולה ביותר בשוודיה, ומונה קרוב ל-47,000 חברים.

בקרקע שעליה נבנתה טבי נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טבי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טבי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 6392a8ed-f871-433b-a877-122ea8a71059
* VIAF: 239171356
* WorldCat (עם VIAF): 239171356

 |
**קלאו קרנפי** (שם מדעי: *Buceros rhinoceros*) הוא מין של קלאו ממשפחת הקלאוניים. קלאו הקרנף הוא הציפור הלאומית של מלזיה, ועבור שבטים מסוימים מייצג את אל המלחמה.

מאפיינים
--------

לקלאו גודל כשל ברבור. הקסדה שלו מזדקרת בצורת משולש מעל הראש בצבע כתום, והיא בולטת ביותר למרות שהיא מגיעה לגודלה המלא רק בגיל 5-6. הגוף שחור, ואזור הרגליים בצבע קרם. המקור לבן ובקצה שלו יש כתם כתום. הקסדה כתומה. אורכו של הקלאו כ-91 עד 122 ס"מ ומשקלו כ-2-3 ק"ג. כמו אצל מינים אחרים של הקלאונאים לזכר יש קשתית אדומה ולנקבה קשתית לבנה. תוחלת חייו מגיעה ל-35 שנים.

### התנהגות

הנקבה כולאת את עצמה בתוך קנה באמצעות בוץ, והזכר מביא לה מזון. היא מטילה 1-2 ביצים ודוגרת על הביצים במשך 37-46 ימים. הקלאו הקרנפי אוכל פירות (בעיקר תאנים ופיקוסים) הפרטים ממין זה מייבשים את נוצותיהם בדומה לקורמורניים על ידי פריסתם לגודל מלא. הקלאו מצוי בגובה של כ-1400 מטרים.

### מיון

ישנם שלושה תת-מינים: הראשון חי בסומטרה, תאילנד ומלזיה, השני באי ג'אווה והשלישי מוגבל לבורנאו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

לקריאה נוספת
------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |
| --- |
| **צלילים של קלאו קרנפי**
קריאתו של קלאו קרנפי  
הקריאה של הקלאו הקרנפי
צליל הכנף של הקלאו הקרנפי  
נפנוף הכנף של הקלאו הקרנפי. בעת נפנוף הכנפיים של הקלאו הקרנפי, נשמע צליל חזק במיוחד הנוצר בעקבות חיכוך הכנף עם הרוח. |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

* דייוויד אטנבורו, **חיי הציפורים**, הוצאת מודן, 2003
* אלסטר פותרגיל, **עולם מופלא**, כנרת, 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאו קרנפי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* מידע (בצ'כית) על קלאו הקרנף,(הקישור אינו פעיל) אתר גן החיות של פראג

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלאו קרנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קלמוספונדילוס** (שם מדעי: ***Calamospondylus***; מילולית: "חוליות קולמוס") הוא סוג של דינוזאור תרופוד שהתקיים באנגליה של הקרטיקון התחתון שלפני 130 מיליון שנה מזמננו.

הממצאים של דינוזאור זה התגלו ותוארו ב-1866 בידי וויליאם פוקס (אנ') בתצורות וסקס (אנ') שבאי וייט, מדרום לאנגליה. הסוג הכיל מין בודד - *Calamospondylus oweni*.

הממצאים כללו רק שרידי עצם העצה ובסיס אגן ירכיים חלקי באורך של 6 ס"מ שדמה לזה של תרופודים קטנים ודו-רגליים מממשפחת הקומפסוגנתוסיים כמו האריסטוסוכוס, כאשר מספר חוקרים רואים בו מין של אריסטוסוכוס. חוקרים רבים רואים בסוג זה מוטל בספק מאחר שטיב הממצאים הבודדים לא מתאים לקביעת סיווגו והוא נחשב למין של אריסטוסוכוס.

ואולם מחקר של החוקר נאיש (Naish,‏ 2002) הציג הבדלים גדולים בין מבנה הכסל והעצה של האריסטוסוכוס לממצאי המין ומוכיח שהממצאים הראשונים היו של דגימה נפרדת שאינה שייכת לאותו הסוג, כך שהסוג עדיין לגימיטי.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Naish, D. (2002). The historical taxonomy of the Lower Cretaceous theropods (Dinosauria) Calamospondylus and Aristosuchus from the Isle of Wight. Proceedings of the Geologists' Association 113: 153-163
2. ↑  Naish, D. 2011. Theropod dinosaurs. In Batten, D. J. (ed.) English Wealden Fossils. The Palaeontological Association (London), pp. 526–559
**קלמאן מואמבה** (בצרפתית: **Clément Mouamba**;‏ 13 בנובמבר 1943 – 29 באוקטובר 2021) היה פוליטיקאי קונגולזי, שכיהן כראש ממשלת הרפובליקה של קונגו מאז 2016 ועד להתפטרותו ב-2021. כיהן כשר האוצר בשנים 1992–1993.

ביוגרפיה
--------

מואמבה נולד בסוף 1943 בסיביטי. תחת הנשיא פסקל ליסובה, הוא היה שר האוצר מספטמבר 1992 עד יוני 1993. מואמבה היה חבר מוביל באיחוד הפאן-אפריקאי לסוציאל-דמוקרטיה (UPADS), שהיה המפלגה השלטת תחת ליסובה ונכנס לאופוזיציה לאחר הדחת ליסובה במלחמת האזרחים ב-1997.

מואמבה היה אחד מכמה בכירים ששירתו תחת ליסובה והתמודד עם האשמות בשחיתות ב-1993. עם זאת, ב-27 בדצמבר 2001 נגנזו ההאשמות נגד מואמבה בטענה שרק מילא הוראות שניתנו לו. ליסובה וארבעה בכירים אחרים – שנשפטו בהיעדרם הורשעו ונידונו לעשרות שנים של עבודת פרך.

בקונגרס הראשון של המפלגה, שנערך בסוף בדצמבר 2006, נבחר מואמבה לאחד מ-25 סגני הנשיא. מואמבה התחזק עם מפלגתו בתקופה שקדמה למשאל העם החוקתי ב-2015. הוא לקח חלק בשיח הלאומי בחסות הממשלה בנוגע לשינוי החוקה (שהוחרם על ידי האופוזיציה). משאל העם אפשר לנשיא דניס ססו-נגוסו להתמודד לכהונה נוספת בבחירות לנשיאות במרץ 2016. כשבוע לאחר שססו נגוסו הושבע לכהונה נוספת באביב 2016, מואמבה הושבע לראשות הממשלה.

מואמבה הוגדר כמועמד של מפלגת העבודה הקונגולזית השלטת (PCT) בעיירה סיביטי לבחירות לפרלמנט ביולי 2017. סאסו נגוסו מינה אותו מחדש לראשות הממשלה ב-21 באוגוסט. הרכב הממשלה החדשה של מואמבה הוכרז ב-22 באוגוסט. הממשלה הייתה מעט קטנה יותר מממשלתו הקודמת (35 חברים לעומת 38), והשינויים בהרכב הממשלה נחשבו מינוריים יחסית.

במאי 2021 התפטרו מואמבה וממשלתו. נפטר ב-29 באוקטובר 2021 בפריז מסיבוכים של מחלת הקורונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלמאן מואמבה** בוויקישיתוף
* קלמאן מואמבה, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "FORMER MINISTERS | Ministry of Finance and Budget". *www.finances.gouv.cg*.
2. ↑  "Clément Mouamba le 1er Ministre illégal et illégitime affirme sa co-responsabilié des crimes contre l'humanité au Congo et le génocide en cours au Congo" (בצרפתית). FRTDH. 5 במאי 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "Congo Republic president names one-time opposition leader as PM", Reuters, 23 April 2016.
4. ↑  "Congolese ex-leader guilty of treason", BBC News, 29 December 2001.
5. ↑  Ancien premier ministre du Congo, Clément Mouamba est décédé à Paris, LEFIGARO, ‏29 באוקטובר 2021 (בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1166775054
* VIAF: 25153713799158661798
* WorldCat: viaf-25153713799158661798

 |
האונייה לאחר הטביעה
**טביעת האונייה קיאנגיה** (SS Kiangya) התרחשה ב-4 בדצמבר 1948. האונייה, שהשיטה פליטים בין שני נמלים בסין, טבעה תוך אבדות כבדות בנפש.

האונייה, בעלת הדחק של 2,100 טון ומנועי קיטור, הוכנסה לשימוש בשנת 1939. היא הייתה אחת משמונה אוניות בשירות חברת קבוצת המסחר של שאנגחאי. היא הגיעה לנמל שאנגחאי מנאנג'ינג והפליגה ב-4 בדצמבר כשיעדה העיר נינגבו (Ningbo). הימים היו ימי מלחמת האזרחים בסין והיא הייתה עמוסה בפליטים שנמלטו מפני הכוחות הקומוניסטיים. 

כשמונים קילומטרים מדרום לשאנגחאי עלתה האונייה ככל הנראה על מוקש ימי שהניח הצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. גוף האונייה נשבר לשניים. היא שקעה במים רדודים יחסית, אך מכשיר הרדיו שלה נפגע ולכן לא ניתן היה להזעיק עזרה וזו הגיעה רק לאחר מספר שעות. 

מספר הנספים באסון איננו ידוע: קיבולת האונייה הרשמית הייתה 1,186 איש, אך היו עליה בוודאות לפחות 2,150 איש ועוד מספר רב של נוסעים סמויים. מעריכים כי בסך הכל טבעו 2,750 עד 3,920 איש
. 700 עד אלף ניצולים נמשו מהמים על ידי כלי שיט אחרים.

בשנת 1956 נמשו שני חלקי האונייה, הובלו למספנה בשאנגחאי ושם חוברו יחד. האונייה שופצה והוחזרה לשימוש תחת השם דונגפנג הונג 8 (Dongfang Hong 8). היא שימשה כמעבורת עד שהוצאה משירות ב-1983.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טביעת האונייה קיאנגיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joe Jackson, Unsafe at Sea: Asia’s History of Deadly Ferry Disasters, ‏20 בינואר 2012 (באנגלית)
2. ↑  Jan Lettens, SS Kiangya or Kiang Ya, ‏12 במרץ 2012 (באנגלית)
**קלאודיו סאלה** (באיטלקית: **Claudio Sala**; נולד ב-8 בספטמבר 1947) הוא מאמן וכדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. כיום, סאלה משמש כפרשן כדורגל.

קריירה
------

סאלה ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון הכדורגל מונזה, שבו שיחק גם בקבוצת הנוער. לאחר מכן, עבר למועדוני כדורגל כמו נאפולי, טורינו וגנואה. יש לו בסך הכל מאזן של 323 משחקים ו-27 שערים בסרייה א'. עם טורינו, הוא זכה באליפות בעונת 1975/76 ובגביע האיטלקי בעונת 1970-71.

סאלה שיחק עבור המדים הלאומיים של נבחרת איטליה 18 פעמים, והיה חלק מהסגל שלה למונדיאל 1978, שבו היא סיימה במקום הרביעי.

סגנון המשחק
-----------

סאלה תופקד בדרך כלל בעמדת הקיצוני, אך לעיתים שיחק בעמדת הקשר ההתקפי או אפילו כחלוץ מרכזי. סאלה נודע כאחד הקיצונים הטובים ביותר של איטליה, הוא היה מהיר ובעל יכולת יצירתית גבוהה. הוא נודע גם כמבשל שערים מחונן עם יכולת טכנית טובה, בנוסף ליכולות המסירה וההגבהה המדויקות שלו, שאיפשרו לו להיות עושה משחק יעיל. סאלה היה שחקן עם יכולת בעיטה טובה בשתי הרגליים, כשהיה יכול לתקוף משני האגפים.

תארים
-----

טורינו
* סרייה א' (1): 1975/76
* הגביע האיטלקי (1): 1970/71

מונזה
* סרייה C‏ (1): 1966/67

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאודיו סאלה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלאודיו סאלה

| **נבחרת איטליה – מונדיאל 1978** |
| --- |
| 1 זוף • 
2 בלוג'י • 
3 קבריני • 
4 קוצ'ורדו • 
5 ג'נטילה • 
6 מאלדרה • 
7 מנפרדוניה • 
8 שיראה • 
9 אנטוניוני • 
10 בנטי • 
11 פצ'י • 
12 קונטי •
13 פ. סאלה • 
14 טארדלי •
15 זקארלי •
16 קאוזיו •
17 ק. סאלה •
18 בטגה •
19 גרציאני •
20 פוליצ'י •
21 רוסי •
22 בורדון •
מאמן: ביארזוט | איטליהאיטליה |
**קלאודיו בראגה** (בפורטוגזית: **Cláudio José Ferreira Braga**; נולד ב-23 בנובמבר 1974) הוא מאמן כדורגל המשמש כמנהל המקצועי של אקדמיית הנוער של מועדון מכבי תל אביב.

קריירת אימון
------------

בראגה, החל את קריירת האימון בשנת 1998 כאשר מונה למאמן קבוצת הנוער של אקסלסיור רוטרדם.

בשנת 2001, מונה לתפקיד מאמן הנוער בקבוצת ספרטה רוטרדם.

בשנת 2004, מונה לתפקיד מאמן הנוער בקבוצת פיינורד.

בשנת 2006, חזר לאמן את קבוצת הנוער של ספרטה רוטרדם.

בעונת 2009/2010, מונה לתפקיד עוזר המאמן בקבוצת ויטוריה סטובל מליגת העל הפורטוגזית.

בשנת 2010, מונה לתפקיד מאמן הנוער בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן.

בשנת 2014, מונה למאמן הראשי של קבוצת סנטה קלרה ששיחקה בליגה הספרדית השנייה, אך פוטר בסוף חודש אוקטובר באותה השנה.

בחודש פברואר 2015, מונה למאמנה הראשי של קבוצת חרבנזנדה.

בעונת 2016/2017, מונה למאמנה הראשי של קבוצת ניווקרק.

בשנת 2017, מונה למנהל המקצועי של אקדמיית הנוער בקבוצת פורטונה סיטארד, אך לאחר התפטרותו של מאמן הקבוצה, סאנדיי אוליסה, מונה בראגה למאמן הראשי.

בעונת 2018/2019, מונה למאמן הראשי של קבוצת מאריטימו ששיחקה בליגת העל הפורטוגזית, אך פוטר בחודש נובמבר 2018.

בחודש דצמבר 2018, מונה למאמן הראשי של קבוצת דורדרכט, אך פוטר בחודש פברואר 2020.

בעונת 2020/2021, מונה למנהל הטכני של קבוצת אל ווהדה מאבו דאבי.

ביולי 2021 מונה למנהל המקצועי של אקדמיית הנוער של מועדון מכבי תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cláudio Braga - Manager profile, www.transfermarkt.com (באנגלית)
2. ↑  Succescoach Braga verlaat Fortuna voor klus in Portugal, 1Limburg | Nieuws en sport uit Limburg, ‏2018-06-12 (בהולנדית)
3. ↑  Claudio Braga at Fortuna Sittard - AroundDeal - B2B Contact & Company Info, www.arounddeal.com
4. ↑  Claudio Braga demitido de treinador do Marítimo, www.dn.pt (ב־European Portuguese)
5. ↑  Anonym, FC Dordrecht dismisses trainer Braga after failing 'desired turnaround' | tellerreport.com, www.tellerreport.com (באנגלית)
6. ↑  DPG Media Privacy Gate, myprivacy.dpgmedia.nl
7. ↑  קלאודיו בראגה מונה למנהל המקצועי של אקדמיית הנוער, באתר מכבי תל אביב, ‏26 ביולי 2021
**קלמליזאורוס** (שם מדעי: ***Klamelisaurus***; מילולית: "לטאת הרי קלמלי") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הממנצ'יזאוריים, אשר התקיים במשך היורה התיכון של סין, לפני 165 מיליון שנה מזמננו.

המאובנים של הדינוזאור התגלו בתצורות שישוגו (אנ') שבשינג'יאנג ואלה תוארו למדע ב-1993 בידי החוקר הסיני ג'או שיג'ין. בסוג תואר מין יחיד - *Klamelisaurus gobiensis*. הממצאים כללו שלד די שלם למעט הגולגולת.

דינוזאור זה היה בעל צוואר ארוך וחוליות קשותות שתמכו במבנה הארוך שלו. לפי החוקר גרגורי ס. פאול הוא הגיע לאורך 13 מטרים, כשמחצית האורך כולל את הצוואר ולמשקל של 6 טונות בממוצע. מבנה הצוואר יכל להזדקף כדי להגיע לצמרות עצים ולאכול מעליהם והזנב איזן אותו ואולי אף הגן עליו מטורפים מקומיים כמו המונולופוזאורוס והסינרפטור.

לצידו התגלו ממצאי בלוזאורוס שלעיתים נחשב לחבר בסוג זה, אף שכיום רוב החוקרים רואים בבלוזאורוס סוג עצמאי, מאחר שמבנה העצמות שונה מעט וגם גיל הממצאים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלמליזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**סמל גגאוזיה** הוא סמלה של גגאוזיה, אזור אוטונומי בדרום-מזרח רפובליקת מולדובה. הוא מופיע גם לצד סמליה הרשמיים של מולדובה. הסמל מורכב ממגן הרלדי, בחלקו התחתון חצי עיגול בצבע זהב, המסמן את השמש העולה עם עלות השחר, על רקע כחול. הקישוטים הלאומיים מונחים באופן סימטרי בצידי המגן, ושזורות בהם שיבולים זהובות העטופות בדגל גגאוזיה. בדגל צבעים אופקיים: החלק העליון עבה יותר ובצבע כחול, ומתחתיו פסים בצבע לבן ואדום. הצבעים מייצגים את הסדר השבטי ומעידים על מוצאם של הגגאוזים. כל צבע מתייחס לאב הקדמון: הפצ'נגים, הקימצ'קים, והטורקים-אוג'וזים.

בחלקו התחתון של המגן יש עלי גפן וענבים, המסמלים את מה שהרפובליקה מתקיימת ממנו. שלושה כוכבים זהובים מסודרים בצורה של משולש שווה-צלעות ממש מעל המגן. הכוכבים הללו נמצאים גם בדגל גגאוזיה ומייצגים את העבר, ההווה, והעתיד, או לחלופין, את שלוש הרשויות המרכיבות את גגאוזיה: הקומרט, צ'אדיר לונגה, וולצ'נשטי. באזור השמש הכיתוב "GAGAUZ YERI" שפירושו "רפובליקת גגאוזיה".

הסמל מושפע מסמל ברית המועצות. מעצב סמלה של גגאוזיה הוא האמן פיודור דולוגלו, והוא אושר בשנת 1994.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל גגאוזיה** בוויקישיתוף
* LEGAL CODE OF GAGAUZIA (GAGAUZ-YERI) (באנגלית)
* גגאוזיה (מולדובה), באתר דגלי העולם (באנגלית)

| סמלי מדינות אירופה |
| --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • ותיקן • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ | אירופה |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אולדרני • אולנד • איי פארו • גגאוזיה • גיברלטר • ג'רזי • גרנזי • דרום אוסטיה • האי מאן • הרם • טרנסניסטריה • נגורנו קרבאך • סרק • צפון קפריסין |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הדרומית • אמריקה הצפונית |
**דגרתל מיקרונזי** (שם מדעי: *Megapodius laperouse*) הוא עוף טרופי קרקעי ממשפחת הדגרתיליים והוא הקטן מבני המשפחה. מין זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע באזור חיותו - איי מיקרונזיה.

הדגרתל הוא עוף בינוני החי על קרקע. אורכו 38 ס"מ והוא בעל כסות נוצות שחורה או חומה כהה וראש בהיר יותר ובעל ציצה קנה ממעל. המקור כתום ועל הצוואר חלק עור אדום. הרגליים גדולות ביותר וצהובות. הוא קורא בקול גבוה.

הוא חי בשטחים מיוערים באיי האוקיינוס השקט וניזון על קרקע היער ממגוון מזונות מהחי והצומח. הוא חי באיי מריאנה באסנשן, אגריגן, פאגן, אגויגאן ואלמגן וכמה בודדים נצפו בסאיפאן וטיניאן.

הדגרתל מצוי בסכנת הכחדה בטבע מכיוון שהתקיים במשך תקופה ארוכה באיים מבודדים שהפכו אותו לחסר פחד מפני ציידים ומטורפים שהובאו על ידי האדם לאיים. כמו כן שריפת צמחייה והכנסת צמחים פולשים שפגעו ביערות גרמו למין להתמעט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגרתל מיקרונזי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דגרתל מיקרונזי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532662805171

 |
**דגרתל וולאס** (שם מדעי: *Eulipoa wallacei*) הוא מין יחיד בסוגו של עוף קרקע ממשפחת הדגרתיליים החי באיים באינדונזיה.

מאפיינים
--------

אורך הדגרתל הוא 31 ס"מ וצבעו חום-זית. הזכר גדול מעט מהנקבה אבל דומה לה בצבעו. המקור כחלחל והנוצות כתומות לאורך הגוף עם בטן ורדרה ורגליים חזקות ושחורות. על הגב ותחילת הכנפיים פסים אדומים-כהים מאונכים אותם יש רק לזכרים.

הדגרתל של וולאס שקרוי ע"ש אלפרד ראסל וולאס, מצוי ביערות גשם של כמה איים בארכיפלג מאלוקו: הלמהרה, בורו, סראם, אמבון, טרנאטה, הארוקו ובאצ'אן. ייתכן שהוא חי גם באי מיסואול שבפפואה המערבית.

כמו רוב מיני הדגרתליים הנקבה מטילה ביצים בגומות קרקעיות ביער או ליד החופים והחול מחמם את הביצים. הזכר בוחן את חום הקן ומוסיף או מוריד חול או בוץ לפי הצורך.

הדגרתל נפגע באזור חיותו כתוצאה מפגיעה ביערות והוא בסכנת הכחדה כיום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגרתל וולאס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דגרתל וולאס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קלאודיה מרקלה** (לטינית: Claudia Marcella; ‏41 לפנה"ס - ?) הייתה אצילה רומאית מהשושלת היוליו-קלאודית.

ביוגרפיה
--------

מרקלה נולדה בשנת 41 לפנה"ס ברומא, אביה הקונסול גאיוס קלאודיוס מרקלוס היה צאצא של המצביא הנודע מרקוס קלאודיוס מרקלוס והשתייך לבית האב של הקלאודיים אמה אוקטביה הייתה אחותו של אוקטביוס שעתיד להיות הקיסר הראשון של רומא.

בשנת 40 לפנה"ס אביה נפטר ואמה אוקטביה נישאה מחדש בנישואים פוליטיים למרקוס אנטוניוס במטרה לבסס את הברית בין אוקטביוס לאנטוניוס. מרקלה התגוררה עם אמה ואביה החורג באתונה עד שאנטוניוס נטש את משפחתו לטובתה של מלכת מצרים קלאופטרה השביעית ואוקטביה וילדיה חזרו להתגורר ברומא.

מרקלה חותנה עם מרקוס ויפסניוס אגריפס בשנת 28 לפנה"ס על ידי דודה אוקטביוס במטרה להעמיק את בריתו עם אגריפס על ידי הפיכתו לחלק מהמשפחה השולטת. שמרקוס קלאודיוס מרקלוס שהיה אחיה של מרקלה ובעלה של יוליה בת אוגוסטוס נפטר בשנת 21 לפנה"ס אוגוסטוס הורה לאגריפס להתגרש ממנה כדי שיוכל לשאת את יוליה. לזוג היה מספר ילדים שעליהם אנו לא יודעים דבר.

מרקלה חזרה להתגורר בבית אמה שהשיאה אותה לאחיה החורג יולוס אנטוניוס, בנו של מרקוס אנטוניוס, ונולד להם בן בשם לוקיוס אנטוניוס. בשנת 2 לפנה"ס התאבד יולוס אנטוניוס (ויש הטוענים כי אולץ לשים קץ לחייו). הסיבה הייתה קנוניית רצח טיבריוס, בעלה של יוליה, עימה ניהל יולוס אנטוניוס רומן במשך מספר שנים. אוגוסטוס ששמע על הקנוניה שלח שליחים אל יולוס אנטוניוס על מנת לאסרו אולם זה התאבד קודם לכן. 

לאחר מכן נישאה מרקלה בשלישית לסקסטוס אפוליוס, ולזוג נולדה בת בשם אפוליה ורליה.
אנדוסקופיה של linitis plastica, סוג של סרטן קיבה
**קרצינומה של הקיבה** הוא גידול סרטני בקיבה (ראו סרטן הקיבה), ממקור אפיתליאלי.

כ-91%-95% מהמקרים של סרטן קיבה הם קרצינומה של הקיבה. קרצינומה זו קרויה גם **אדנוקרצינומה** היות שהיא מאופיינת במבנה בלוטי. באזורים מסוימים, למשל יפן ופינלנד, מופיעה תדירות גבוהה של גידולי קרצינומות, ובאזורים אחרים התדירות נמוכה - כמו בארצות הברית. ייתכן שהסיכון המוגבר להופעת קרצינומה קשור באכילת מזון הנשמר על ידי ניטרטים, דגים מעושנים, או במיעוט מוצרי חלב, פירות וירקות בהרכב התזונתי.
כ-60% מהקרצינומות יתרכזו באזור הפיילורוס והאנטרום (החלקים הקרובים יותר לתריסריון. 

קרצינומה של הקיבה יכולה להופיע כגוש בולט, ככיב, או כהתעבות של הדופן. התעבות הדופן נקראת linitis plastica (הדופן הופכת קשה ועבה, linitis=עץ). נפוליאון סבל ככל הנראה מ- linitis plastica.

היסטולוגיה
----------

במיקרוסקופיה ניתן להבחין בין שני סוגים של קרצינומת הקיבה (ראו טבלה). השוני בין שני הסוגים, בנוסף על הרשום בטבלה, קשור לדלקת כרונית של הקיבה- במקרים של intestinal type (קרצינומה דמוית מעי) הקרצינומה קשורה לדלקות בקיבה כרוניות- גסטריטיס כרוני. מכאן שניתן להוריד את שכיחות הקרצינומה על ידי טיפול בגסטריטיס כרוני. במקרים של הסוג המפושט, אין קשר למטפלזיה של הקיבה, ולכן לא ניתן להוריד את שכיחות הופעת סרטן מסוג זה. 

|  | קרצינומה דמוית מעי | קרצינומה מפושטת |
| --- | --- | --- |
| הופעה | פוליפ- בולט לחלל הקיבה | לרוב צורה של linitis plastica |
| התמיינות | טובה מאוד, מורכב מבלוטות | התמיינות נמוכה, תאים הנראים כמו signet ring cell |
| הופעה של ריר | מועטה, בדרך כלל בתוך הבלוטות | יציאה של ריר במקרה פיצוץ התא- colloid carcinoma |
|

אופן התפשטות הקרצינומה
----------------------

הקרצינומה מתחילה להתפשט באופן מקומי, ולאחר מכן חודרת לדופן הקיבה, תת-רירית, שרירית, סרוזה וכן הלאה. 
הקרצינומה יכולה להיות שטחית ולהתפשט רק ברירית ולא יותר עמוק- זוהי קרצינומה שטחית הקרויה גם Early gastric carcinoma. הפרוגנוזה של קרצינומה שטחית היא טובה יחסית- 95% עד 100% שרידות לאחר 5 שנים, זאת לעומת קרצינומה חודרנית של הקיבה, עם פרוגנוזה גרועה יחסית.

הקרצינומה יכולה לשלוח גרורות, דרך לימפה וכלי דם. 

גרורות דרך נוזל הלימפה מופיעות בבלוטות לימפה הנמצאות בשומן העוטף את עקומות הקיבה, וכן לבלוטות לימפה מרוחקות יותר- כגון, בלוטות לימפה במדיאסטינום, בלוטות לימפה בצד ה- supra clavicular השמאלי, בלוטות לימפה של הכבד והלבלב. 
שליחת גרורות דרך מערכת הדם תביא לגרורות בכבד ובאיברי מערכת העיכול, אך גם לריאות, ואף לשחלות. גרורות של סרטן הקיבה לשחלות קרויה גם Kruckenberg tumor.

תסמינים וטיפול
--------------

רוב הקרצינומות בשלבים המוקדמים נטולות תסמינים. הופעת התסמינים נובעת מהפרעות בתנועתיות הקיבה או מחסימות בה כתוצאה מהגידול. החולה יחוש מלאות, חולשה, ירידה במשקל וחוסר תיאבון. הירידה במשקל היא תסמין בולט, המעיד בדרך כלל על נוכחות מפושטת של הגידול. הקאות מופיעות בשלב מאוחר של החסימה. גם דימום חד עלול להיות סממן לקרצינומה של הקיבה, ולעיתים יש התנקבות של החלל. בבדיקה ניתן למשש גוש קשה, לא רגיש ונייד באפיגסטריום. 
הטיפול המקובל בקרצינומה הוא כריתת הגידול. כריתה זו מביאה להחלמה מלאה רק בחלק מהמקרים (כ- 30% עד 60%). ההישארות בחיים מעל 5 שנים אינה גבוהה- בממוצע כ- 15% מהמקרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "קרצינומה של הקיבה - היבטים כירורגיים - Gastric carcinoma - surgical aspects", באתר ויקירפואה

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
במתמטיקה, **קרקטר** הוא הומומורפיזם מחבורה אל החבורה הכפלית {\displaystyle \mathbb {C} ^{\times }} של שדה המספרים המרוכבים, ובאופן כללי יותר אל החבורה הכפלית של שדה כלשהו. קרקטר אל תת-החבורה הכפלית {\displaystyle \mathbb {T} :=\left\{z\in \mathbb {C} \mid \left|z\right|=1\right\}} נקרא **קרקטר אוניטרי**.

השימוש החשוב ביותר לקרקטרים הוא באנליזה הרמונית. כך, הדוגמה היסודית לקרקטרים הם האקספוננטים {\displaystyle e\_{n}:\mathbb {R} \to \mathbb {T} } המוגדרים {\displaystyle e\_{n}(x)=e^{2\pi inx}} לכל {\displaystyle n\in \mathbb {Z} }. כפי שידוע מאנליזת פורייה הממשית, משפחת הפונקציות הזו צפופה במרחב {\displaystyle L^{2}\left(\mathbb {R} \right)} ומאפשרת להגדיר התמרת פורייה מעל מרחב זה. ברוח זו, המושג הכללי של קרקטרים מאפשר להכליל את אנליזת פורייה הממשית לאנליזת פורייה מעל חבורות אחרות. שימוש חשוב נוסף לקרקטרים הוא בתורת המספרים, באמצעות בניית קרקטר דיריכלה.

חבורת הקרקטרים
--------------

חשיבותם של קרקטרים נובעת בין השאר מכך שהם מהווים חבורה אבלית ביחס לכפל נקודתי. כלומר, אם {\displaystyle {\widehat {G}}} היא משפחת כל הקרקטרים מהצורה {\displaystyle \chi :G\to k}, אז יש עליה מבנה של חבורה כפלית באמצעות הפעולה {\displaystyle \left(\chi \_{1}\cdot \chi \_{2}\right)(g)=\chi \_{1}(g)\cdot \chi \_{2}(g)}.

יתרה מזו, אם {\displaystyle {\text{Hom}}\left(G,k\right)} היא משפחת כל הפונקציות מהצורה {\displaystyle G\to k} עם מבנה טבעי של מרחב וקטורי מעל k, אז {\displaystyle {\widehat {G}}} היא תת-מרחב ליניארי שלו שאיבריו בלתי תלויים ליניארית, כלומר: לכל אוסף סופי של קרקטרים שונים {\displaystyle \chi \_{1},\dots ,\chi \_{n}}, אם {\displaystyle a\_{1},\dots ,a\_{n}\in k} מקיימים כי {\displaystyle a\_{1}\cdot \chi \_{1}+\dots +a\_{n}\cdot \chi \_{n}=0}, אז בהכרח {\displaystyle a\_{1}=\dots =a\_{n}=0}.

קרקטר של חבורה טופולוגית
------------------------

במקרה ש-G היא חבורה טופולוגית, קרקטר הוא הומומורפיזם רציף מהצורה {\displaystyle G\to \mathbb {T} }. ידוע כי אם G חבורה אבלית וקומפקטית מקומית אז הקרקטרים שלה מפרידים נקודות, כלומר: לכל {\displaystyle g,h\in G} שונים, יש קרקטר רציף {\displaystyle \chi :G\to \mathbb {T} } שמקיים {\displaystyle \chi (g)\neq \chi (h)}. לכן ממשפט סטון-ויירשטראס תחת תנאים לא מחמירים נובע כי חבורת הקרקטרים {\displaystyle {\widehat {G}}} צפופה בתוך מרחב הפונקציות הרציפות מהצורה {\displaystyle G\to k} שיש להן תומך קומפקטי.

 ערך מורחב – **דואליות פונטריאגין**  

לחבורה טופולוגית אבלית וקומפקטית מקומית מתרחשת תופעה של דואליות, לפיה חבורת הקרקטרים של חבורת הקרקטרים של G, היא למעשה G עצמה. כלומר יש איזומורפיזם טבעי {\displaystyle {\widehat {\widehat {G}}}\cong G}. איזומורפיזם זה מתקבל על ידי {\displaystyle G\to {\widehat {\widehat {G}}}} שהיא ההערכה {\displaystyle g\mapsto \left(\chi \mapsto \chi (g)\right)}.

לקריאה נוספת
------------

* Artin, Emil (1966), *Galois Theory*, Notre Dame Mathematical Lectures, number 2, Arthur Norton Milgram (Reprinted Dover Publications, 1997), ISBN 978-0-486-62342-9 Lectures Delivered at the University of Notre Dame

קישורים חיצוניים
----------------

* קרקטר של חבורה, באתר אנציקלופדיה למתמטיקה (באנגלית)
* קרקטר, באתר MathWorld (באנגלית)
**הארי קיין** (באנגלית: **Harry Kane**; נולד ב-24 במאי 1933) הוא אתלט יהודי-בריטי בעבר, אלוף ושיאן המכביות (הרביעית 1953 והחמישית 1953) בריצת 400 מטר. אלוף (1954), שיאן בריטניה, סגן-אלוף חבר העמים הבריטי (ונקובר 1954) ומדורג חמישי בעולם (1954) בריצת 400 מטר משוכות.

ביוגרפיה
--------

קיין גדל באיסט אנד לונדון למשפחה ממוצא רוסי ופולני. אמו ואחיו הצעיר סטלני נפטרו כשהיה בן 10, עקב שרפה בביתם החדש.

באליפות בריטניה לנוער שנערכה בשנת 1952 זכה קיין בשתי מדליות זהב, בריצת 120 יארד משוכות (99 ס"מ) בתוצאה של 15.4 שניות ובריצת 200 יארד (76 ס"מ) בתוצאה של 23.3 שניות.

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכה קיין במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא מכבי חדש של 50.5 שניות, לפני לוינזון (51.0 שניות) ור. יפה (51.0 שניות), שניהם מארצות הברית.

באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1954 קבע קיין בריצת 440 יארד משוכות שיא אנגליה חדש של 53.4 שניות במשחקי חבר העמים שנערכו בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 400 יארד משוכות בתוצאה של 53.3 שניות, אחרי דייוויד לין מאוסטרליה שקבע שיא משחקים חדש של 52.4 שניות ולפני בוב שאו מוויילס (53.3 שניות). בתחרות שנערכה בלונדון ב-13 באוקטובר אותה שנה הוא קבע שיא בריטניה חדש של 51.5 שניות, שדירג אותו במקום חמישי בעולם בשנה זו.

בתחרות שנערכה במוסקבה, רוסיה ב-11 בספטמבר 1955 קבע קיין בריצת 400 מטר משוכות תוצאה של 52.5 שניות.

באולימפיאדת מלבורן (1956) סיים קיין במקום 11 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 52.95 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 51.85 שניות ועלה מהמקום השביעי.

בתחרות שנערכה בלונדון ב-8 ביוני 1957 קבע קיין בריצת 400 מטר משוכות תוצאה של 51.6 שניות, שדירגה אותו במקום עשירי בעולם בשנה זו. בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בספטמבר אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא מכבי חדש של 49.0 שניות, לפני אירווין דרדיק מארצות הברית (49.8 שניות) ודוד אברמוביץ' מאוסטרליה (51.2 שניות) ובכך הגן על תוארו ובריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.2 שניות, לפני רוברט ריטנברג מארצות הברית (54.8 שניות). מדליית כסף, בריצת 200 מטר משוכות בתוצאה של 25.3 שניות, אחרי רוברט ריטנברג (24.4 שניות) ולפני אלן קליין מארצות הברית (27.0 שניות).

שיאים אישיים
------------

* ריצת 400 מטר משוכות: 51.5 שניות (1954), **שיא בריטניה בעבר**

קישורים חיצוניים
----------------

* הארי קיין, באתר olympedia.org
* הארי קיין, באתר Track and Field (גברים)
* הארי קיין, באתר *Track and Field Statistics* (באנגלית)
* World Rankings — Men’s 400 Hurdles, (באנגלית)
* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
* י. פינקלסטון, יהודי אנגליה שלחו "תותחים רבים וכבדים", מעריב, 15 בספטמבר 1957
* תמונה של הארי קיין - אלופים ובעלי שיאים, מעריב, 15 בספטמבר 1957

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הארי קיין, באתר *Track and Field Statistics* (באנגלית)
2. 1 2  הארי קיין, באתר *gbrathletics* (באנגלית)
3. ↑  1953: שיאים והישגים מעולים, דבר, 3 ביולי 1977
מפה של אגן הקונגו
אפיק של נהר הקונגו ביערות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
פילים בקרחת יער בקונגו.
**אגן הקונגו** שבמערב אפריקה, הוא השני בגודלו מיערות הגשם בעולם, לאחר אמזוניה, ושטחו 3.7 מיליון קמ"ר רבועים. הוא מצוי במרכז ומערב אפריקה, לאורך קו המשווה האפריקני. היער מצוי בסמוך לנהר הקונגו הארוך החוצה אותו באפיקיו.

האגן מתחיל מאזור השבר הסורי אפריקני ומדרים עד לאנגולה ולזמביה. את היער חוצה נהר הקונגו העצום וכן הנהרות הקטנים יותר: נהר אוילה (אנ'), נהר אובנגי (אנ') ונהר צ'מבסי (אנ'). הנהרות נשפכים לים באזור מפרץ גינאה, המהווה את הגבול המערבי של היער ונגמר ביובלים שוטפים.

באגן ישנו יער גשם טרופי משגשג וכן ביצות גדולות ויובלי נהרות. האקלים הוא טרופי-משווני וישנה לחות גבוהה. ישנם כמה שבטים החיים ביער לרבות שבטי הבנטו והפיגמים האפריקנים (Congo Pygmies). שבטים אלה ייסדו את ממלכת קונגו ששרדה עד למלחמת העולם הראשונה, אז הבלגים, צרפתים וכעבור זמן גם הפורטוגזים הקימו בה שליטה קולוניוציונית במהלך המאה ה-19. לאחר מכן האזור התפרק למספר מדינות שהבולטות שבהם הם הרפובליקה של קונגו (ששטחה 342,000 קמ"ר) והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (ששטחה 2,344,858 קמ"ר).

כיום האזור מחולק למדינות הבאות:

* אנגולה
* בורונדי
* קמרון
* הרפובליקה המרכז אפריקאית
* הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
* הרפובליקה של קונגו
* רואנדה
* דרום סודאן (לשעבר סודאן)
* טנזניה
* זמביה

חיות וצמחים ביער
----------------

ביערות קונגו ישנה צמחייה טרופית עם עצים שונים בעלי גזעים עבים כמו הפיקוס וכן ישנם מספר דקלים וכן צמחים נמוכים יותר. באזורים שונים ישנן קרחות יער אליהן הולכים רבים מהמינים הגדולים ביער. ביערות ישנם פילי יערות, גורילות, שימפנזות, נמרים, תנינים כמו תנין היאור, תנין צר-חרטום והתנין הגמדי שהוא הקטן בתנינאים. ישנם גם עטלפי פרי ענקיים המקימים מושבות בביצות ומחפשים פירות שונים, עיטם קולני, אנומלוריים, סנאיים, חיפושית גוליית ועוד חרקים רבים כמו פשפשים, חגביים, פרפרים, עכבישי פרווניתיים גדולים, דינופידיים, חילזון אפריקאי טיגריסי, מרבי רגליים, נדלים, קלאוניים שונים, פנינייה מצויצת, פיטיים, רחבי-מקור, טנרק לוטרה ענק, שפן עצים, טוראקיים, עיט קסיני, נץ ארך-זנב, נץ שחור,ינשופיים, הליוטאיים,בברים אפריקנים,חטפיות פיה,סארוטרוניים ,אריצרוצרסיים,ניקטוריים,ארטרולפתיים, הרפליים,פרינוברצ'יים,מיקרוהיליים, דרבן עב-זנב אפריקני, היפרוליים, חדף משוריין, ארכף משובץ, פנגולין עצים, פנגולין ענק, קופי קולובוס וגנון וכן גלגויים, פוטו מצוי, פיתון מלכותי, פיתון סלעים אפריקני, חנק קלברי, עין-חתול חצי-טבעתי, תולעניים,אפרור אפריקני, עיט כתר, טווס קונגו, וליד הביצות עופות מים שונים. מבין הפרסתנים בולטים המינים:חזיר הסבך וחזיר נהרות, קובוס המים וקובוס המשקפיים, מינים רבים של צביונים, קרוב משפחתו הנדיר של הג'ירף - אוקאפי, בונגו, קודו הביצות, איילון המים, אנטילופת בייטס, חזיר יער ענק ותת-מין של תאו אפריקני - תאו היער.

ביערות ישנם מעט טורפים כמו אריות וצבועים, אך ישנם גם נמרים, לוטרה חסרת-טופר קונגולזית, חתול זהוב אפריקני, גחניים, נחשי ממבה,קוברה וביטיס וכן תנינים ודגי ענק בביצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגן הקונגו** בוויקישיתוף
* אגן הקונגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**כריש נהרות צפוני** (שם מדעי: *Glyphis garricki*) הוא מין של כריש השוכן במים מתוקים ומים מליחים באזור גינאה החדשה ובצפון אוסטרליה בנהרות הצפוניים של אוסטרליה המערבית והטריטוריה הצפונית. המין התגלה ב-2008 בנהר אליגטור (אנ') בשטחי הפארק הלאומי קקדו בארץ ארנהם, והוא נתון בסכנת הכחדה בטבע.

כריש זה הוא קרובו של כריש הגנגס והוא בעל קשקשים אפורים כהים, בטן לבנה וחוטם מעוגל ארוך, עיניים קטנות וסנפירי חזה רחבים ובשרניים. הוא מגיע לאורך ממוצע של 2.5 מטרים. נקבת הכריש משריצה עד 9 צאצאים חיים, לרוב בעונה הרטובה.

הכריש התגלה רק במספר נהרות רדודים ובשפכי נהרות כשהבוגרים נודדים לעבר מים מלוחים קרוב לחוף. הכריש הוא אוכל דגים הצד גם במים עכורים בעזרת חישה חשמלית חדה.

הוא נפגע בטבע מזיהום נהרות, דיג מסחרי ואחר וכנראה נותרו רק 250 פרטים ממנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריש נהרות צפוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  כריש נהרות צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**כְּרִישׁוֹן לְבַן-קְצָווֹת** (שם מדעי: *Triaenodon obesus*) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הכרישיים ומהווה מין יחיד בסוגו. הכריש נפוץ בשוניות אלמוגים ברחבי הימים הטרופיים השונים ברחבי האוקיינוס השקט וההודי מדרום-מזרח אפריקה ועד מרכז אמריקה.

מאפיינים
--------

זהו כריש קטן יחסית שאורכו עד 1.6 מטר ומשקלו כ-18.3 ק"ג והוא נראה רזה, בעל פה גדול ועטור שיניים רבות, עיניים גדולות עם תלמים ושני זיזים ליד הנחיריים. 
הכריש נח ביום על קרקעית הים, בדרך כלל בעומק 8-40 מטר ובניגוד לרוב הכרישים הוא לא צריך לשחות ללא הפסקה כדי לנשום. בלילה הכרישים יוצאים לציד בלהקות שמתנפלות על כל חיה קטנה, בין השאר דגים, סרטנים, דיונונים ותמנונים ולעיתים גם דגי סחוס קטנים יותר. עם זאת הם אינם מסוכנים לאדם.

הכרישים במצב פגיע, עקב דיג מופרז שלהם, שיעור רבייה איטי ואזורי חיות מוגבלים יחסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרישון לבן-קצוות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

כרישונים נחים בקרקעית האקווריום שלהם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרישון לבן-קצוות באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  כְּרִישׁוֹן לְבַן-קְצָווֹת במילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000, באתר האקדמיה ללשון העברית
**כְּרִישׁוֹן פְּלַג-שֵׁן** (שם מדעי: ***Hemipristis elongata***) הוא מין של דג סחוס מהמשפחה כרישי סמור שבסדרת הכרישאים החי במימי האזור האינדו-פסיפי, והוא המין הקיים היחיד בסוגו, אך בעבר התקיימו בסוג עוד כרישים לרבות כרישון סרה הענקי. הכריש מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב דיג בעיקר בשביל מרק סנפירי דגים הנפוץ בסין העממית.

מאפיינים
--------

כריש זה מצוי במימי האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט עד לעומק 130 מטר מחופי ים סוף ומזרח אפריקה עד לחופי הפיליפינים, דרום סין ודרום מזרח אוסטרליה. בדרך כלל הוא מצוי לאורך החופים, אך לעיתים יימצא באטולים באמצע האוקיינוס.

אורך כריש זה עד 240 סנטימטרים, והוא בעל קשקשים נוקשים בצבע אפור כהה ולעיתים גם ברונזה. הוא בעל מבנה שיניים מחודדות מאוד על הלסת העליונה בעוד ששיני הלסת התחתונה מעוצבים כקרסים. כרישים אלה ממליטים צאצאים חיים באיבר המזכיר שליה.

הכריש טורף דגי גרם, בטאים, כרישים קטנים יותר, סרטנים וסילוניות. מבנה שיניו עוזר לו להרוג את הטרף ולשסע אותו לחתיכות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרישון פלג-שן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרישון פלג-שן באתר הרשימה האדומה של IUCN
| יחסי ישראל–איי פארו |
| --- |
| ישראלישראל | איי פארואיי פארו |
|  |
|  |  |
| **ישראל** | **איי פארו** |
| **שטח (בקילומטר רבוע)** |
| 22,072 | 1,393 |
| **אוכלוסייה** |
| 9,769,550 | 49,417 |
| **תמ"ג (במיליוני דולרים)** |
| 522,033 | 3,650 |
| **תמ"ג לנפש (בדולרים)** |
| 53,435 | 73,859 |
| **משטר** |
| דמוקרטיה פרלמנטרית | דמוקרטיה פרלמנטרית בחסות מונרכיה חוקתית של דנמרק |
|  |  |

**יחסי איי פארו–ישראל** הם יחסים אשר עד 2021 התנהלו דרך דנמרק היות שאיי פארו תחת חסות של דנמרק עם אוטונומיה רחבה, איי פארו מיוצגת דרך דנמרק באופן זהה לגרינלנד.

למרות היותה תחת אוטונומיה של דנמרק, מחזיקה איי פארו משרד חוץ ומספר מצומצם של נציגויות דיפלומטיות.

איי פארו הודיע ב-2019 שהיא מכירה בירושלים כבירת ישראל למרות מעמדה האוטונמי.

איי פארו הייתה עד 2021 מיוצגת על ידי דנמרק, אך בחרה לפתוח נציגות עצמאית בישראל.

ישראל מיוצגת באיי פארו דרך שגרירות ישראל בקופנהגן.

איי פארו תחילה שקלה לפתוח את הנציגות שלה בירושלים אך בסוף פתחה את הנציגות בתל אביב צמוד לשגרירות דנמרק בישראל.

יחס האהדה של הפארואים לישראל הוסיפה בפתיחת נציגות דיפלומטית ועל הצורך בהעמקת היחסים.

אזרחי איי פארו וישראל נהנים מפטור מאשרה (ויזה) עבור כניסה לישראל או איי פארו מתוקף פטור מויזה בין מדינת ישראל ודנמרק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Faroe Islands to recognize Jerusalem as Israel’s capital, Times Of Israel (באנגלית)
2. 1 2  The Representation of the Faroe Islands to Israel, www.government.fo (באנגלית)
3. ↑  נטע בר, ‏איי פארו מתכננת להקים נציגות בירושלים, באתר ישראל היום
4. ↑  איתמר אייכנר, סלמון, תיירות ואהבה לישראל: איי פארו פתחה "שגרירות" בארץ, באתר ynet, 22 במרץ 2021
5. ↑  Visas and Work Permits, www.government.fo (באנגלית)
**יעקב אייכלר** (נולד בשנת תשי"ט, 1959) הוא עיתונאי ישראלי, כיום מגיש תוכנית יומית בכאן ב' העוסקת באקטואליה, וכן מגיש מדי פעם בערוץ כאן 11. בעבר הגיש חדשות ופרשן פוליטי בערוץ הכנסת ובגופי תקשורת נוספים.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים, למנשה אייכלר שהיה פעיל בלח"י ושירת בצנחנים לאחר קום המדינה. אחיו הוא ישראל אייכלר, חבר הכנסת מטעם יהדות התורה. 

אייכלר סיקר את פעילות הכנסת במסגרות שונות. שימש ככתב של "קו עיתונות דתית", וככתב הכנסת של העיתון. מדי יום חמישי הוא הגיש בערוץ 99 - ערוץ הכנסת את התוכנית "אייכלר יעקב" שבה הוא עוקב אחר עבודת חברי הכנסת.

בעבר שימש אייכלר ככתב החדשות של רשת א' וכתב פוליטי של העיתון "המחנה החרדי". בנוסף, שידר בערוץ החרדי הפיראטי "קול שמחה".

בדצמבר 2006 נבחר ליו"ר "תא הכתבים הפרלמנטריים" לאחר שבבחירות חשאיות זכה לתמיכת 17 מ-23 הכתבים הפרלמנטריים. 

בנוסף לעיסוקיו בתחומי התקשורת, עבד אייכלר כקבלן של חברת הבנייה "מ. קעניג". הוא אחד ממייסדי ארגון זק"א ופעיל בו במשך שנים, וכמו כן שימש בהתנדבות כנהג אמבולנס של מד"א.

במאי 2010 מונה יעקב אייכלר כאחד מחמשת נציגי הציבור במועצת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

באוקטובר 2016 פורסם כי אייכלר יעזוב את ערוץ הכנסת ויעבור לתאגיד השידור הישראלי.
ב-15 במאי 2017 התחיל להגיש תוכנית בכאן ב'. תחילה הגיש תוכנית בשעה 19:00, ולאחר מכן עבר להגיש את תוכנית סיום היום בשעה 23:00 למשך שעה, בימים ראשון שני שלישי ורביעי.

חיים אישיים
-----------

אייכלר, חסיד בעלז, מתגורר בירושלים, נשוי ואב ל-13 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מורן שריר, געגועי לניקסון, באתר הארץ, 29 ביולי 2011
* ירוחם שמואלביץ, העיתונאי יעקב אייכלר הגיש תלונה במשטרה נגד דובר אגד, באתר לדעת, ‏ז' אב תשע"ג
* הפודקאסט "כאן אייכלר", באתר תאגיד השידור כאן
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יעקב ליפשיץ** (נולד ב-16 ביולי 1944) הוא כלכלן ומנהל ישראלי. כיהן כמנכ"ל משרד האוצר, מנכ"ל אלקטרה ויו"ר התעשייה הצבאית.

ביוגרפיה
--------

ליפשיץ בעל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני בהצטיינות מהאוניברסיטה העברית ודוקטורט בכלכלה ומדיניות ציבורית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בשנים 1968 עד 1970 עבד ככלכלן ראשי ביחידת מתאם הפעילות בשטחים שבמשרד הביטחון. לאחר מכן שימש כסגן וכיועץ הכלכלי למשרד הביטחון עד 1979. ב-1979 מונה לסמנכ"ל בחברת אורדן תעשיות ובשנת 1982 מונה לסמנכ"ל בכלל תעשיות. ב-1984 מונה למנכ"ל אלקטרה. במהלך כהונתו זכה בפרס התעשייה מטעם התאחדות התעשיינים בישראל. בפברואר 1989 הומלץ על ידי שר האוצר שמעון פרס, שהכיר אותו ממשרד הביטחון, לכהן כמנכ"ל משרד האוצר, והמינוי אושר על ידי הממשלה בסוף פברואר 1989. הוא כיהן בתפקיד עד תחילת 1991. לאחר מכן כיהן כיו"ר בחברת רימון, סמנכ"ל בכיר הממונה על האשראי בבנק דיסקונט בשנים 1992 עד 1994. הוא כיהן כיו"ר התעשייה הצבאית בשנים 1996 עד 2001, כיו"ר החברה הממשלתית לביטוח סיכוני סחר חוץ, כיו"ר דור כימיקלים ודור אנרגיה, יו"ר המשביר לצרכן ויו"ר ספקטרוניקס.

כיהן כדירקטור בחברות רבות נוספות בהן פרוטרום, בנק כרמל, קלי סוכנויות לביטוח, אלביט מערכות, בנק דיסקונט, דור גז, ספרינג – ניהול קרן פנסיה, טסנת בדיקות תוכנה, בנק אגוד לישראל. שימש יו"ר המרכז הישראלי לניהול וחבר בחבר הנאמנים ובהנהלת אוניברסיטת בן-גוריון.

ליפשיץ שימש כמרצה בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון, מרצה בחוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב, מרצה במחלקה לכלכלה ובמחלקה למינהל ומדיניות ציבורית, באוניברסיטת בן-גוריון ובמחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.

מחבר הספרים "כלכלת ביטחון: התאוריה הכללית והמקרה הישראלי" בהוצאת משרד הביטחון, 2000 ו"ההתפתחות הכלכלית בשטחים המוחזקים" בהוצאת מערכות, 1970. בנוסף מחברם של מאמרים רבים בנושאי כלכלה וביטחון.

קישורים חיצוניים
----------------

* יעקב ליפשיץ, באתר חדשות מחלקה ראשונה
* יעקב ליפשיץ, התפקיד האסטרטגי והכלכלי של תעשיות הביטחון בישראל, מרכז בגין סאדאת (בס"א) למחקרי אסטרטגיה אוניברסיטת בר-אילן
* יעקב ליפשיץ (1944-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  טדי פרויס, פלשתין ב"גדה" - מדינה או מחנה עבודה גדול, דבר, 12 באפריל 1974
2. ↑  מערכת הבטחון תקצץ הזמנותיה, דבר, 8 בנובמבר 1977
3. ↑  מינויים חדשים, דבר, 14 במאי 1979
4. ↑  יעקב ליפשיץ - מנכ"ל אלקטרה, מעריב, 15 ביולי 1984
5. ↑  יצחק דיש, פרס החליט: ליפשיץ יתמנה מנכ"ל האוצר, מעריב, 24 בפברואר 1989
6. ↑  יוסי גרינשטיין, יעקב ליפשיץ - מנכ"ל האוצר, מעריב, 27 בפברואר 1989
7. ↑  לא הסתדר עם הזיגזגים של מודעי, מעריב, 30 בדצמבר 1990

| מנכ"לי משרד האוצר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דוד הורביץ • אהוד אבריאל • פנחס ספיר • שמחה גולן • יעקב ארנון • אברהם אגמון • ארנון גפני • עמירם סיון • יעקב נאמן • עזרא סדן • עמנואל שרון • ברוך ניסים • עמנואל שרון • ויקטור מדינה • יעקב ליפשיץ • שלום זינגר • אהרון פוגל • דוד ברודט • שמואל סלבין • בן-ציון זילברפרב • אבי בן-בסט • אוהד מראני • יוסי בכר • ירום אריאב • חיים שני • דורון כהן • יעל אנדורן • שי באב"ד • קרן טרנר אייל • רם בלינקוב • שלומי הייזלר |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264514005171
* LCCN: n88074463
* WorldCat (עם LCCN): n88-074463

 |