recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רודיגר פולבורן** (בגרמנית: **Rüdiger Vollborn**, נולד ב-12 בפברואר 1963 בברלין המערבית שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בבאייר לברקוזן בעמדת השוער. פולבורן ערך 401 הופעות בבונדסליגה במדי באייר לברקוזן, והוא נחשב לשיאן ההופעות של הקבוצה בבונדסליגה בכל הזמנים.

קריירת מועדונים
---------------

פולבורן חתם כנער בבאייר לברקוזן בשנת 1981, ובעונת 1982/83 החל לשחק בקבוצה הבוגרת. בעונה זו לא ערך הופעות ליגה, ושימש כשוער המחליף של אובה גריינר. החל מעונת 1983/84 פולבורן הפך לשוער הקבוע של באייר לברקוזן, תפקיד אותו מילא עד לעונת 1994/95, כולל עונה זו, כאשר הוא החמיץ 15 משחקי ליגה בלבד לאורך 12 עונות. בעונת 1987/88 זכה פולבורן עם באייר לברקוזן בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש גמר כפול על אספניול. במפגש הראשון ניצחה אספניול בתוצאה 3-0, ובגומלין ניצחה באייר לברקוזן בתוצאה דומה, והמשחק הגיע לבעיטות הכרעה, בהן באייר לברקוזן ניצחה, כשפולבורן עצר בעיטה אחת ושתי בעיטות נוספות נבעטו החוצה לאחר הטעיות של פולבורן, שנהג להזיז את ידיו במקום בתנועות מעגליות מהירות על מנת להטעות את הבועטים. 

בעונת 1995/96 איבד פולבורן את מקומו בהרכב לשוער דירק היינן, ולא ערך ולו הופעת ליגה אחת. פולבורן המשיך לשמש כשוערו המחליף של היינן עד לעונת 1997/98, וערך הופעות בודדות בהרכב. בעונת 1998/99 שימש פולבורן כשוער המחליף של אדם מטישק. במחזור האחרון של עונה זו, בהפסד 2-1 לבאיירן מינכן, החליף פולבורן את מטישק בדקה ה-80 על מנת לקבל את עידודו של הקהל, במשחק האחרון שלו בקריירה. לאחר פרישתו, החל פולבורן לעבוד כמאמן שוערים בבאייר לברקוזן.

בשנת 2004 נבחר פולבורן לקבוצת המאה של באייר לברקוזן, במשאל שנערך לרגל מאה שנים להקמת המועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

פולבורן הופיע תשע פעמים במדי נבחרת גרמניה עד גיל 21, בין השנים 1982 ו-1984, אך מעולם לא זומן לנבחרת גרמניה.

תארים
-----

עם באייר לברקוזן:

* גביע אופ"א: 1987/88

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיאני ההופעות של באייר לברקוזן בבונדסליגה באתר worldfootball.net
**טמפל בר** (באירית: **Barra an Teampaill**, באנגלית: **Temple Bar**), הוא שמו של אזור בגדה הדרומית של נהר הליפי במרכז העיר דבלין, בירת אירלנד. האזור מהווה את המרכז התרבותי של דבלין, וכן רובע חיי הלילה הדבלינאים, ומוקד תיירותי.

טמפל בר, בניגוד לחלקי העיר הסובבים אותו, שמר על תבנית הרחובות מתקופת ימי הביניים והוא מתאפיין ברחובות צרים המרוצפים באבני רחוב.

היסטוריה
--------

בחלקו הצפוני של האזור עובר נהר הליפי, בחלקו הדרומי רחוב דיים, בחלקו המזרחי רחוב ווסטמורלנד ובחלקו המערבי רחוב פישהמבל. 
מקור השם טמפל בר כנראה בא משמה של משפחה בעלת מעמד ששכנה באזור במהלך המאה ה-17, משפחת טמפל. אבי המשפחה, סר ויליאם טמפל, שהיה אחד ממנהלי טריניטי קולג', היה בעליהם של בית וגנים באזור. הסבר נוסף לשם יכול לבוא מהשפעה של אזור טמפל בר שבלונדון. התיעוד ההיסטורי המוקדם ביותר של האזור כ"טמפל בר", הוא במפה משנת 1673. 

במהלך המאה ה-19, האזור איבד פופולריות, ובמאה ה-20 סבל מהזנחה, עם בניינים רבים נטושים. ייתכן ומצב זה הציל את האזור מהרס שעבר בשנות ה-60 על דבלין.

בשנות ה-80, חברת התחבורה הציבורית תכננה את רכישת האזור ובניית תחנה מרכזית לאוטובוסים. התוכנית בוטלה לאחר סירוב דיירי האזור ובעלי גלריות וחנויות אומנים.
בשנת 1991 ממשלת אירלנד החליטה להקים חברה ללא מטרות רווח בשם "נכסי טמפל בר" אשר תפתח ותתחזק את האזור כרובע תרבותי של דבלין.

האזור כיום
----------

כיום האזור משמש כמרכז למוסדות תרבות אירים רבים, כולל את מרכז הצילום האירי (מאגד את המכון לצילום של דבלין, ארכיון הצילום הלאומי והגלריה לצילום), מרכז התרבות ילדי ארק, מכון הסרטים האירי (מאגד את ארכיון הסרטים האירי) מרכז המוזיקה טמפל בר, מרכז מולטימדיה ארטהאוס, סטודיו וגלריית טמפל בר, מרכז פרויקטי האומנות, בית הספר למשחק גייטי וכן גם את הבורסה לניירות ערך של אירלנד והבנק המרכזי של אירלנד. 
כשיורד הלילה, האזור הופך למרכז של חיי לילה, עם מועדוני לילה רבים, מסעדות וברים. הפאבים המפורסמים באזור הם "פורטרהאוס ברורי קומפני", "אוליבר סט. ג'ון גוגרטי", "טורק'ס הד", וכמובן ה-"טמפל בר".

שני רבעים שוחזרו בשנים האחרונות – "רובע מיטינגהאוס" ו"רובע טמפל בר". שוק הספרים של הטמפל בר פועל בשבתות וימי ראשון ברובע הטמפל בר.

רובע מיטינגהאוס, משמש לצילומי חוץ בחודשי הקיץ. מאז קיץ 2004, רובע מיטינגהאוס מהווה בית לפרויקט "רובע הנואמים" הדומה לפינת הנואמים בלונדון ולשוק המזון של טמפל בר כל יום ראשון.

גלריה
-----

* טמפל בר - הרחוב הראשיטמפל בר - הרחוב הראשי
* הפאב "אוליבר סנט ג'ון גוגארטי" בטמפל ברהפאב "אוליבר סנט ג'ון גוגארטי" בטמפל בר
* פאב הנושא את שם הרובעפאב הנושא את שם הרובע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טמפל בר** בוויקישיתוף
* ארגון ללא מטרות רווח המייצג עסקים וסוחרים בטמפל בר
* פסטיבל התרבות והמוזיקה האירית המסורתי של הטמפל בר
* אתר נאמנות תרבות טמפל בר

הערות שוליים
------------

1. ↑  האינדיפנדנט 14 ביוני 2006 Obituary Charles Haughey
2. ↑  תוכנית תשתיות טמפל בר - תאגיד דבלין (1991)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542616805171
* LCCN: n97043958
* VIAF: 147921072
* WorldCat: lccn-n97043958

 |
**אקס סילנטיו** (לטינית, argumentum ex silentio, טיעון מן השתיקה. מילולית: **שתיקה כהודאה**) הוא כשל לוגי שבו שתיקתו של הדובר או הכותב בנוגע לשאלה מסוימת מוכיחה או מצביעה על כך שאין לדובר מה לומר ביחס ל-X או שהפגין את בורותו בנושא. 

טיעונים המתבססים על "שתיקה כהודאה" עשויים להיות נכונים או סבירים ובמקרים מסוימים, במיוחד בהקשרים משפטיים, שתיקה בנושאים מסוימים עשויה להחשב כתורמת לסבירות הנחה מסוימת, אך התייחסות אליה כהוכחה בלעדית היא כשל לוגי. 

שתיקה עשויה להתפרש כהודאה באמיתות הטענה במקרים כמו הבא:

**ראובן**: גד, האם הכנת את שעורי הבית שלך?
**גד**: (שותק)
**ראובן**: אם כן, אני מבין משתיקתך שלא הכנת אותם.
במקרה זה אפשר להניח שגד לא הכין את שיעורי הבית שלו, שכן אם הוא היה מכין אותם, לא הייתה לו סיבה לא לומר זאת. במקרה הבא, לעומת זאת, זו הנחה שגויה:

**ראובן**: האם אתה מסכים איתי שהמנהל שלנו, שמעון, הוא נבל?
**גד**: (שותק)
**ראובן**: אתה שותק, ואני יכול להבין מזה שאתה מסכים איתי.
כאן, לא ניתן לקבל ששתיקתו של גד מהווה קבלה של הטיעון של ראובן. ייתכן והוא מחבב את שמעון, אך חושש מראובן, ייתכן ולדעתו ראובן הוא הנבל האמיתי, אך חושש להתמודד עמו, ייתכן שהוא מבקש שלא להחל בוויכוח עמו, וכן הלאה.

טיעונים המתבססים על שתיקה כהוכחה על דרך ההיפוך למשהו נפוצים במחקר, במיוחד כזה שבסיסו טקסטים כתובים או מושמעים. לדוגמה, העובדה שהמילה "ירושלם" אינה מוזכרת בחומש בתנ"ך מתפרשת אצל חלק מהחוקרים כהוכחה לחשיבותה הזוטרה יחסית עבור הכותבים בעת כתיבת החומש. אצל כמה חוקרי נצרות, העובדה שפאולוס (שאול התרסי) אינו מאזכר את לידת הבתולין של ישו מהווה עדות לכך שטיעון זה לא היה מוכר בזמנו. בשני המקרים, שתיקת המקורות הכתובים עשויה להצביע על נכונות הטיעונים, אך היא אינה הופכת אותם לנכונים בוודאות. דרך יעילה לאשש הוכחה "מן השתיקה", תהיה להצביע על נימוקים מדוע יש לצפות במקרה זה ל"אמירה מפורשת".

| מסקנות לא-רלוונטיות (איגנורטיו אלנכי) וכשלים לוגיים |
| --- |
| כללי | דיקטו סימפליקיטר • אד נאוסאם • אקס סילנטיו • כשל הסתברות קודמת • בורות בלתי-מנוצחת • איש קש |
| פנייה אל הרגש | אד מטום • הסתמכות על החנופה • אד מיסריקורדיאם • בשם הלעג • לא הומצא כאן • אד אודיום • בשם ההומור • בשם הפטריוטיות • בשם הרצינות • בשם התועלת • כבוד בגלל קרבה |
| כשל גנטי | אד הומינם • אד ורקונדיאם • פנייה למניעים אישיים• אד אנטיקוויטם • אשמה בגלל קרבה • הרעלת בארות • רדוקטיו אד היטלרום • אד פופולום |
| אד קונסקוונטיאם | אד בקולום • בשם המשאלה |
| טווח ביניים | אבחנת פנטום • חשיבה בשחור לבן • מדרון חלקלק • דיקטו סימפליקיטר • אד טמפרנטיאם |
| כשלי סילוגיזם | איליקיט מיור • איליקיט מינור • כשל אמצע לא מופץ • מסקנה מחייבת מהנחה שוללת • כשל הנחות בלעדיות • כשל קיומי • אישור מופרד • דיקטו סקונדום |
| נון סקוויטור | אישור הסוגר • הכחשת הפותח • חוסר עקביות |
| שגיאת דגימה | גורמים לא מבוקרים • היקש עצל • מדגם לא מייצג • היפרבולה היקשית • הכללה נמהרת • הקבלה שגויה • חיוניות מטעה • יותר מדי חריגים • כשל אי הכללה • עיסוי נתונים |
| כשלי הסחה | אד איגנורנטיאם • כשל נטורליסטי • פלוריום אינטרוגטיונום • משתי עוולות יוצא צדק • כשל התנגדויות זניחות |
| פנייה אל הסמכות | אד אנטיקוויטם • אד לזרום • אד נוביטם • אד קרומנם • בשם האינדיבידואליזם • בשם האמינות • מומחים לא מזוהים • סמכות בלתי מעורערת • תמיכת המפורסם |
| שגיאות תצפית | דגימה מוטה • דגימה מוכתמת • הטיית הנסיין |
**אקסוֹסֶט** (צרפתית: Exocet) הוא טיל נגד ספינות מתוצרת צרפת. לטיל מספר גרסאות שמאפשרות את שיגורו מהיבשה, מהים, מהאוויר ואף מצוללות. מקור השם "אקסוסט" הוא מהמילה הצרפתית לדג הדאון, המתחמק מטורפים באמצעות דאיה מעל המים.

היסטוריה
--------

האקסוסט נבנה על ידי חברת MBDA, חברה אירופאית לייצור טילים. פיתוחו החל בשנת 1967 כטיל מדגם MM38 המשוגר מספינות.
הגרסה המשוגרת ממטוסים החלה להיבנות בשנת 1974 ונכנסה לשירות ב-1979.
הטיל מיועד לפגוע בספינות גדולות. ההנחיה מתחילה כניווט אינרציאלי ועוברת לביות מכ"מי לקראת הפגיעה במטרה.
הטיל מונע על ידי מנוע דלק מוצק לטווח מרבי של 70 קילומטרים. גרסת הטיל לשיגור מצוללות משוגרת בתוך מעטפת שיגור שמתפרקת לאחר היציאה מהמים.

### גרסאות

* MM38 - שיגור מהקרקע
* AM39 - שיגור ממטוסים
* SM39 - שיגור מצוללות
* MM40 - שיגור מהקרקע

לגרסה החדשה ביותר, **MM40 block 3,** טווח מרבי של 180 קילומטרים והוא מונע על ידי מנוע טורבו סילון.

"טבילת האש" הראשונה של הטיל הייתה במלחמת פוקלנד בשנת 1982 על ידי צבא ארגנטינה שהשתמש בו בהצלחה יחסית, פגע במספר ספינות מלחמה בריטיות גרם להן נזקים קשים ואף הטביע שתיים מהן. הבריטים פחדו מאוד מהיכולות המוכחות של הטיל ומחוסר האונים שלהם נגדו והיו מודעים לכך, שאם יפגעו טילי אקסוסט בנושאות המטוסים שלהם, הם עלולים להפסיד במלחמה.
עקב כך, יצאו הבריטים למבצעים מודיעיניים גדולים על-מנת למנוע מהארגנטינאים לרכוש טילים נוספים מהסוג הזה (בזמן המלחמה ברשות הארגנטינאים היו חמישה טילים בלבד).

עיראק שיגרה כ-200 טילי אקסוסט אוויריים על ספינות איראניות במידה מסוימת של הצלחה במהלך מלחמת איראן–עיראק.
מכליות דלק וספינות אזרחיות נפגעו, למרות שבמרבית המקרים הטילים לא התפוצצו.
ב-17 במאי 1987 שיגר מטוס עיראקי שני טילי אקסוסט לעבר ספינת המלחמה האמריקאית "סטארק". שני הטילים פגעו, אבל רק אחד התפוצץ. 37 מלחים נהרגו ו-21 נפצעו. הספינה ניזוקה קשה אך לא טבעה ונשלחה לתיקונים.

מדינות המחזיקות בטילי אקסוסט
----------------------------

המשחתת USS Stark לאחר פגיעת שני טילי אקסוסט במפרץ הפרסי, 1987

* ארגנטינהארגנטינה ארגנטינה
* ברזילברזיל ברזיל
* צ'ילהצ'ילה צ'ילה
* קולומביהקולומביה קולומביה
* קפריסיןקפריסין קפריסין
* אקוודוראקוודור אקוואדור
* מצריםמצרים מצרים
* צרפתצרפת צרפת
* גרמניהגרמניה גרמניה
* יווןיוון יוון
* אינדונזיהאינדונזיה אינדונזיה
* כוויתכווית כווית
* לובלוב לוב
* מלזיהמלזיה מלזיה
* מרוקומרוקו מרוקו
* עומאןעומאן עומאן
* פקיסטןפקיסטן פקיסטן
* פרופרו פרו
* קטר (מדינה)קטר (מדינה) קטאר
* דרום אפריקהדרום אפריקה דרום אפריקה
* תאילנדתאילנד תאילנד
* טורקיהטורקיה טורקיה
* איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות
* אורוגוואיאורוגוואי אורוגוואי

### החזיקו בעבר

* בלגיהבלגיה בלגיה
* גאורגיהגאורגיה גאורגיה
* עיראקעיראק עיראק
* ונצואלהונצואלה ונצואלה
* הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקסוסט** בוויקישיתוף
* נועם אופיר, ‏שעתו היפה של הדג המעופף, באתר חיל האוויר הישראלי, 1 בפברואר 2001
* שיגור אקסוסט במלחמת פוקלנד באתר YouTube.
* צילומי וידאו של טילי אקסוסט בפעולה באתר YouTube.

* 

**Exocet, the flying fish that is the hunter of ships** Weapon Detective Nov 30, 2020

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562822905171
* LCCN: sh85046382

 |
**M29** (קיצור של **Messier 29**; גם: **NGC 6913**) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים ברבור המכיל כ-90 כוכבים ומרחקו ממערכת השמש אינו ידוע בשל ענני אבק המעמעמים את האור של כוכביו ומקשים על קביעת תכונותיהם.

היסטוריה
--------

הצביר התגלה ב-29 ביולי 1764 על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה, שזיהה אותו כצביר של 7-8 כוכבים, הנראים כערפילית. בשנת 1833 זיהה האסטרונום ג'ון הרשל 12-20 כוכבים נוספים, עמומים מאלו שראה מסיה.

לצביר דרגת בהירות נראית 7.1 וקל להבחין בו באמצעות משקפת. הכוכבים הבהירים של הצביר הם מדרגת בהירות נראית 9 כך שגם הם ניתנים לצפייה באמצעות משקפת איכותית. טלסקופ חובבים יאפשר לצפות גם בכוכבים עמומים יותר. הצביר נמצא כ-105 דקות קשת מדרום לכוכב γ בברבור (סאדר), כך שקל למדי לאתר אותו.

מאפייני הצביר
-------------

קוטרו של M29, כמו גם מרחקו ממערכת השמש לא ידועים. גודלו הזוויתי הוא כ-7 דקות קשת, והערכות המרחק אליו נעות מ-4,000 שנות אור, שאז קוטרו כ-8 שנות אור, ועד ל-7,000 שנות אור, שאז קוטרו מגיע בהתאמה לכ-14 שנות אור. הצביר מכיל כ-50 כוכבים שצפיפותם אינה ניתנת לחישוב מדויק בשל חוסר הוודאות לגבי גודלו של הצביר. הצביר צעיר ביותר וגילו מוערך בכ-10 מיליוני שנים בלבד.

שבעת הכוכבים הבהירים של הצביר הם כוכבים צעירים וחמים מאוד מסוג ספקטרלי B0, שעוצמת ההארתם עשויה להגיע לפי 160,000 מעוצמת ההארה של השמש. ארבעה מהם יוצרים צורה של ריבוע והשלושה הנוספים קו לצידו של הריבוע. את הצביר מלווה ערפול קל - שרידי ענן האבק והגז שייצר את כוכבי הצביר, אך אותו ניתן לראות רק בצילום עם זמן חשיפה ארוך.

בשנת 1954 העלו תצפיות של מצפה הכוכבים יירקס שאורם של כוכבי הצביר מקוטב, ככל הנראה בעקבות מעבר דרך אבק שנמצא בשדה מגנטי. עוצמת הקיטוב מראה שמדובר באבק צפוף יחסית ושייתכן שהוא בולע חלק ניכר מקרינת הכוכבים ואלמלא אותו אבק היה הצביר בהיר יותר בשלוש דרגות בהירות. כמו כן, חלק מהתצפיות הראו גם עמעום חולף של חלק מהכוכבים, תופעה שעשויה להגרם ממעבר של עננים צפופים יותר של ענן האבק על פני אותם כוכבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M29** בוויקישיתוף
* M29 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* M29, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**אן מברטאן** או **אן, דוכסית ברטאן** (בצרפתית: **Anne de Bretagne**; ‏25 בינואר 1477 – 9 בינואר 1514) הייתה אחרונת שליטי ברטאן ואשת שני מלכי צרפת. נולדה בנאנט, בראטן (כיום חלק מחבל פיי דה לה לואר), לפרנסואה השני, דוכס ברטאן ולמרגרט, בתה של אלינור, מלכת נווארה. לאחר מות אביה, ירשה את תואריו והייתה לאישה העשירה באירופה.

עלייתה לשלטון ונישואיה
----------------------

מאז מלחמת הירושה הברטאנית ב-1364, חוק הירושה הנהוג בברטאן היה החוק הסאלי, על פיו בת יכולה לרשת את אביה רק אם השושלת הגברית נקטעה. ואכן בעת לידתה של אן אביה, פרנסואה השני, היה הגבר האחרון לבית מונפורט.

אביה, שרצה לשמר את עצמאותה של ברטאן, חיפש לבתו בעל שיאפשר את קיומה העצמאי של הממלכה. אן הובטחה לאדוארד החמישי, מלך אנגליה. הנישואים לא מומשו עקב היעלמותו המסתורית של אדוארד לאחר מות אביו. מועמד אחר כבעל לאן היה מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהתאלמן מאשתו מארי, דוכסית בורגונדיה.

לאחר מות אביה, ב-9 בספטמבר 1488, הפכה אן לדוכסית ברטאן והצורך בבעל הפך לנואש. ההחלטה להנשא למקסמיליאן התקבלה, דבר שצרפת ראתה בו סיבה למלחמה. שארל השמיני, מלך צרפת כבש את העיר רן, ולאחר מכן נשא את אן כאשה. טענות הושמעו כי הנישואים היו בלתי-חוקיים, בגלל אי הסכמתה של אן, וכי למעשה אן כבר הייתה נשואה למקסימיליאן בזמן נישואיה לשארל אך האפיפיור אינוקנטיוס השמיני אישר את הנישואים ב-15 בפברואר 1492. בהסכם הנישואים צוין, כי אם שארל השמיני ימות בלא בן יורש, על אן להנשא לממלא מקומו.

אף על פי שילדה ארבעה ילדים והרתה שבע פעמים מבעלה, לא הגיע אף אחד מבניה של אן לבגרות, ורק אחד מהם (שארל אורלנד) חי יותר משלוש שנים.

שארל השמיני מת ב-1498 ללא בן יורש, ואן בת ה-21 הייתה מחויבת להנשא ליורשו, אך לואי השנים עשר היה כבר נשוי לאחותו של שארל השמיני. אולם נישואיו של לואי בוטלו, ואן נישאה בשנית ללואי ב-8 בינואר 1499.

לאן וללואי השנים עשר נולדו שתי בנות שהגיעו לבגרות: קלוד (שנישאה ליורשו של בעלה, פרנסואה הראשון) ורנה (שנישאה לארקולה השני ד'אסטה, דוכס פרארה).

פסל של אן מברטאן בעיר נאנט
קבר של לואי השנים עשר, מלך צרפת ואן מברטאן בבזיליקת סן-דני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אן מברטאן** בוויקישיתוף
* אן מברטאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אן מברטאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אן (1476-1514), מברטאן, בת זוגו של לואי ה-12, מלך צרפת, דף שער בספרייה הלאומית

* כתבה על אן מברטאן באתר פרנקופילים אנונימיים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257708505171
* BNE: XX5389912
* BnF: cb11940258j (data)
* GND: 119020688
* ISNI: 0000 0001 1568 4415
* LCCN: n92059537
* NKC: ola2002145204
* NLP: A11807027
* NTA: 191370770
* SELIBR: 211469
* SUDOC: 027339009
* VIAF: 44273323
* WorldCat: lccn-n92059537

 |
**לאורנטיוס** (בלטינית: **Laurentius**) היה אנטי-אפיפיור בין השנים 498–506.

לאורנטיוס נבחר לתפקיד אפיפיור ב-22 בנובמבר 498 על ידי מיעוט של הגמונים, בתמיכת קיסר האימפריה הביזנטית אנסטסיוס הראשון. במהלך אותה קונקלבה נבחר האפיפיור סימכוס על ידי מרבית ההגמונים, ובבחירתו תמך המלך האוסטרוגותי תאודוריק הגדול.

לימים, בשל מחלוקת שפרצה בין תאודוריק לסימכוס, אשר סירב לעמוד במשפט בפני המלך בשל האשמות שהועלו נגדו (ככל הנראה האשמות שווא שהועלו על ידי תומכיו של לאורנטיוס), ואף סירב להגיע לסינוד כנסייתי שנערך ב-23 באוקטובר 502 ואשר כונה לימים "סינודוס פאלמריס" (*Synodus Palmaris*) - ככל הנראה מאחר שנערך באתר שנקרא פאלמה, לצורך בירור ההאשמות (מחשש לחייו, שכן כאשר ניסה להגיע אל הסינוד הותקפו שיירתו של סימכוס, וחלק מהכמרים המלווים אותו נרצחו), קבע הסינוד כי אין לו סמכות לשפוט את האפיפיור, ואישר את כהונתו של סימכוס. תאודוריק, אשר זעם על החלטת הסינוד, העביר את תמיכתו ללאורנטיוס, והתיר לו להתגורר בארמון הלטראנו כאפיפיור.

תקופה זו, בה כיהנו ברומא שני אפיפיורים במקביל כונתה לימים הפילוג הלאורנטיאני או הסכיזמה הלאורנטיאנית.

רק לאחר ארבע שנים, ובשל אי שביעות רצונו של תאודוריק מעמדותיו הפרו- ביזנטיניות של לאורנטיוס, השיב תאודוריק את תמיכתו לסימכוס, וגירש את לאורנטיוס מרומא בשנת 506.

קישורים חיצוניים
----------------

* המחלוקת בין סימכוס לבין לאורנטיוס
* לאורנטיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סכיזמה היא ביטוי שבו מכנה הכנסייה הקתולית כל מקרה בו נותקו יחסים עם פטריארך ביזנטי כלשהו, מסיבה כלשהי. **הסכיזמה** היא הפילוג בין שתי הכנסיות ב-1054

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118778935
* LCCN: nr95041568
* VcBA: 495/55842
* VIAF: 78672382
* WorldCat: viaf-78672382

 |
**דון קרלוס ביואל** (באנגלית: **Don Carlos Buell**;‏ 23 במרץ 1818 - 19 בנובמבר 1898) היה מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית שנלחם בקרבות הסמינול, במלחמת ארצות הברית–מקסיקו ובמלחמת האזרחים האמריקנית.

ביוגרפיה
--------

ביואל נולד בעיר מריאה שבאוהיו, וחי באינדיאנה לפני פרוץ מלחמת האזרחים. הוא סיים את האקדמיה הצבאית ב-1841 והוצב כסגן משנה בחיל הרגלים. במלחמת מקסיקו הוא שירת תחת פיקודם של זאכרי טיילור ווינפילד סקוט, קיבל שלושה עיטורי גבורה ונפצע בקרב על צ'ורובוסקו. בין המלחמות שירת כשליש צבאי בקליפורניה.

עם פרוץ מלחמת האזרחים סייע ביואל בארגון ארמיית הפוטומק ופיקד למשך זמן קצר על אחת מיחידותיה. בנובמבר 1861 החליף את ויליאם שרמן בראש מחוז אוהיו (שהפך לארמיית אוהיו ולאחר מכן לארמיית קמברלנד), והוטל עליו לפעול במזרח טנסי - אזור שהיה ידוע באהדתו לצפון והיה בעל חשיבות למאמצים הפוליטיים של המלחמה. ביואל התעלם מהפקודות שקיבל ויצא לעבר נאשוויל, אותה כבש ב-25 בפברואר 1862, תוך שהוא נתקל בהתנגדות מועטה בלבד. ב-21 במרץ קודם ביואל לדרגת מייג'ור גנרל.

בקרב שילה תגבר ביואל את כוחותיו של יוליסס גרנט, וסייע לו להביס את כוחות הדרום ב-7 באפריל 1862. ביואל גרס כי כניסתו לקרב מנעה את תבוסתו של גרנט, דבר שגרם לגרנט לנטור לו טינה לשנים לבוא. ביואל המשיך תחת פיקודו של הנרי האלק במצור על קורינת', ובחודשים יוני ויולי החל במסע בראש ארבע דיוויזיות לעבר צ'טנוגה, אך קווי האספקה שלו נותקו על ידי פרשיו של נייתן בדפורד פורסט, והתקדמותו נעצרה.

ביואל היה אחד הקצינים הבודדים בצבא הצפון שהיה בעל עבדים עם פרוץ המלחמה (שאותם ירש ממשפחתה של אשתו), ולכן נחשד על ידי רבים באהדה לדרום. חשדות אלה רק התגברו לאחר שביואל אכף מדיניות של התעלמות מאזרחי הדרום במהלך פעולותיו בטנסי ובאלבמה. ב-2 במאי 1862, כאשר העיר את'נס באלבמה נבזזה על ידי חיילי הצפון, העמיד ביואל למשפט צבאי את נציגו בעיר, ג'ון טורצ'ין. ב-30 בספטמבר 1862 נכנע הנשיא אברהם לינקולן ללחצים שהופעלו עליו, והורה כי הגנרל ג'ורג' תומאס יחליף בתפקידו את ביואל. תומאס סירב לקבל עליו את המינוי, ולינקולן נסוג בו והותיר בתפקיד את ביואל, אך טורצ'ין לא עמד לבסוף למשפט צבאי ואף קודם לדרגת בריגדיר גנרל.

בסתיו 1862 פלש הגנרל הדרומי ברקסטון בראג לקנטקי וביואל נאלץ לסגת צפונה עד לנהר האוהיו. צבאותיהם של השניים נלחמו ב-8 באוקטובר 1862 בקרב פריוויל, שהסתיים ללא הכרעה, אך עצר את התקדמות צבא הדרום ואילץ אותו לסגת לטנסי. לאחר שביואל לא הצליח לרדוף אחר כוחות הדרום הנסוגים הוא הודח מהפיקוד לטובת ויליאם רוזקרנס. ביואל נותר ללא תפקיד צבאי רשמי למשך שנה וחצי, אותן בילה באינדיאנפוליס, עד שעזב את השירות הצבאי ב-23 במאי 1864.

לאחר סיום המלחמה התגורר ביואל באינדיאנה ובקנטקי, עבד בתעשיית הברזל והפחם כנשיא "חברת הברזל של נהר גרין". הוא נפטר ברוקפורט שבמדינת קנטקי ונקבר בסנט לואיס, מיזורי, בבית הקברות בלהפונטיין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דון קרלוס ביואל** בוויקישיתוף
* דון קרלוס ביואל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* דון קרלוס ביואל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 122060628
* ISNI: 0000 0000 2964 3940
* LCCN: n86000547
* NARA: 10569575
* SNAC: w6bv7j52
* SUDOC: 078761883
* VIAF: 67339052
* WorldCat: lccn-n86000547

 |
**הסכם שפייר**, שנחתם במהלך הדיאט של שפייר (אנ') בשנת 1570, היה הסכם שלום בין שתי הממלכות ההונגריות, הונגריה המלכותית בראשות מקסימיליאן השנייה, לבין ממלכת הונגריה המזרחית, שבשליטתו של יאנוש ז'יגמונד זאפויה.

טרנסילבניה לפני הסכם שפייר
--------------------------

שלא כמו ממלכת קרואטיה האוטונומית, טרנסילבניה בימי הביניים לא הייתה ארץ נפרדת של הכתר הקדוש של הונגריה, אלא הייתה ייחודית מבחינה מנהלית, וחלק בלתי נפרד מממלכת הונגריה מימי הביניים.

מעמדה של טרנסילבניה לאחר ההסכם
------------------------------

יאנוש ז'יגמונד ויתר על תוארו כמלך הונגריה, אולם מקסימיליאן השני הכיר בסמכותו של יאנוש ז'יגמונד כ"נסיך טרנסילבניה" ובתמורה קיבל יאנוש ז'יגמונד את מקסימיליאן השני כמלך הונגריה השליט על נסיכותו.

ממלכתו של יאנוש ז'יגמונד בשנת 1570
יאנוש ז'יגמונד הפך *לנסיך Transsylvaniae et partium regni Hungariae dominus* - נסיך טרנסילבניה וחלק מממלכת הונגריה. על פי ההסכם, נסיכות טרנסילבניה המשיכה להיות חלק מממלכת הונגריה במובן של המשפט הציבורי.

אמנה זו, בדומה להסכם Nagyvárad הקודם, אישרה את העיקרון של הונגריה מאוחדת. פרטיום וטרנסילבניה הופקדו בידי יאנוש ז'יגמונד זאפויה, כווסאל של מקסימיליאן. כפי שצוין לעיל, בית זאפויה כבר החזיקו בנחלה, אך כעת ההבסבורגים הכירו בשלטונם. במובן מסוים, יאנוש ז'יגמונד החליף את תוארו המלכותי בנחלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carlile Aylmer Macartney (2008). *Hungary: From Ninth Century Origins to the 1956 Uprising*. Transaction Publishers. p. 23. ISBN 9780202366654. אורכב מ-המקור ב-2020-05-14.
2. ↑  Felicia Rosu (2017). *Elective Monarchy in Transylvania and Poland-Lithuania, 1569-1587*. Oxford University Press. p. 24. ISBN 9780192506436. אורכב מ-המקור ב-2020-05-14.
3. ↑  Rogers Brubaker; Margit Feischmidt; Jon Fox; Liana Grancea (2018). *Nationalist Politics and Everyday Ethnicity in a Transylvanian Town*. Princeton University Press. p. 57. ISBN 9780880334792. אורכב מ-המקור ב-2020-05-14.
4. ↑  Andrew Pettegree, *The Reformation World*, Routledge, 2000, p. 192
5. ↑  István Keul, *Early modern religious communities in East-Central Europe: ethnic diversity, denominational plurality, and corporative politics in the principality of Transylvania (1526–1691)*, BRILL, 2009, p. 61
6. ↑  Anthony Endrey, *The Holy Crown of Hungary*, Hungarian Institute, 1978, p. 70
**הסכם רמת תפעול השירות (OLA)** הוא הסכם אשר מגדיר את היחסים ההדדיים התומכים בהסכם רמת השירות (SLA(אנ')). ההסכם מתאר ומגדיר את האחריות בין קבוצת התמיכה הפנימיות, כולל התהליך ומסגרת הזמן עבור אספקת השירותים שלהם.

מטרת ה־OLA היא להציג תיאור ברור, תמציתי ומדיד של יחסי התמיכה הפנימיים של ספק השירות.

ה־OLA הוא איננו תחליף ל־SLA אלא נועד לסייע ולתמוך בפעולות שמבוצעות על ידי מספר קבוצות תמיכה כדי לעמוד ביעדים של ה־SLA (אמנת השירות כלפי הלקוחות).

הסכמי התמיכה קובעים אילו קריאות יטופלו על ידי כל אחד מן הצוותים, באילו מקרים יועברו קריאות מצוות מטפל אחד למשנהו, וכן את משך הזמן לטיפול בקריאות מסוגים שונים בכל רמת תמיכה, בהתאם לעדיפות הטיפול ולאמנת השירות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תהליך ניהול רמת השירות – Service Level management, באתר www.itil.co.il (באנגלית)
2. ↑  "מילון מונחים - Danbert". *Danbert* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-01.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הסכם רמת תפעול השירות"**.
**ביקורת טלוויזיה** היא פעולה של כתיבה או התבטאות לגבי תוכניות טלוויזיה במטרה להעריך את ערכה, משמעותה והיבטים אחרים עליה. ביקורת כזו ניתן למצוא בעיתונים היומיים, בתוכניות דיון על תרבות (בטלוויזיה וברדיו), בספרים ובכתבי עת, שכולם נמצאים בתחרות ישירה על קהל הטלוויזיה.

סקירה כללית
-----------

מאחר שהטלוויזיה נגישה מאוד לכמות רבה של אנשים, ברוב העיתונים קיימים רק מדריכי טלוויזיה ואלה מלווים לעיתים קרובות בביקורת או אפילו רק בהמלצה על תוכנית או תוכניות מסוימות מתוך מבחר הצפייה באותו יום. ביקורת טלוויזיה היא דרך עבורנו לשתף ולקבל מידע על תוכניות טלוויזיה. יש כל כך הרבה סדרות שניתן לצפות בהן כך שקשה לצפות בכולן באופן עצמאי, כך שביקרות הטלוויזיה עוזרת לדעת עוד לגבי התוכנית.

לעיתים קרובות הטלוויזיה תספק פורום לביקורת על עצמה. בבריטניה, בתוכנית The Review Show ב-BBC Four מתקיים דיון מדי חודש בנושא אומנויות, ולעיתים קרובות כוללים בו גם סדרת טלוויזיה. בנוסף בבריטניה יש את הסרט Screenwipe של צ'רלי ברוקר, שמסתכל בטלוויזיה הנוכחית בצורה חריפה אך הומוריסטית.

בשל טבע הסקירה האפיזודית, היה קשה לביקורת הטלוויזיה להמריא באמת לפני עידן האינטרנט.[דרוש מקור] כעת למבקרי הטלוויזיה יש את המותרות לסקר תוכנית טלוויזיה שבועית כמעט באופן מיידי באמצעות אתר אינטרנט.

ראו גם
------

* קטגוריה:מבקרי טלוויזיה

קישורים חיצוניים
----------------

* עצת המבקרים שלנו - הגרדיאן, 8 ביולי 2008. במאמר זה ננסי בנקס-סמית נותנת עצות למבקרי טלוויזיה צעירים ושאפתנים.
* Flett, Kathryn (20 בדצמבר 2009). "Can I finally turn the telly off now?". *The Guardian*. London: Guardian News and Media. ISSN 0261-3077. OCLC 60623878. נבדק ב-20 במאי 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)

הערות שוליים
------------

1. ↑  O'Donnell, Victoria (2016-01-22). *Television Criticism*. ISBN 9781483377698.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565801905171
* BnF: cb12070475w (data)
* GND: 4016835-9
* LCCN: sh85133531
* NKC: ph126511

 |
**חזית קלינין** (ברוסית: **Калининский фронт**) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

החזית הוקמה ב-19 באוקטובר 1941 על פי הוראת הסטבקה מ-17 באוקטובר, וכמפקדה הראשון מונה איוואן קונייב. החזית ריכזה את הכוחות שהגנו על עיר הבירה מוסקבה מצפון-מזרח, וכללה את הארמיות ה-22 ה-29 וה-30, וכוחות אוויר שונים שמאוחר יותר הפכו להיות הארמייה האווירית ה-3. בהנהגתו של קונייב, ביצעה החזית מתקפת נגד מוצלחת אשר הביאה לשחרור העיר קלינין. בהמשך עבר קונייב לפקד על החזית המערבית ומקסים פורקאייב עבר לפקד על חזית קלינין. בנובמבר 1942 תקפו שתי החזיתות את מבלט רז'ב ב"מבצע מארס", וכמתאם הפעילויות ביניהם מונה גאורגי ז'וקוב. באפריל 1943 הוחלף פורקאייב באנדריי יריומנקו, ותחת הנהגתו ביצעה הארמייה מתקפות רבות באזור רז'ב. ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה לחזית הבלטית הראשונה.

מפקדים
------

* איוואן קונייב (אוקטובר 1941 - אוגוסט 1942)
* מקסים פורקאייב (אוגוסט 1942 - אפריל 1943)
* אנדריי יריומנקו (אפריל 1943 - אוקטובר 1943)

קישורים חיצוניים
----------------

* חזית קלינין (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקביל לקבוצת ארמיות בצבאות מערביים
הרב **מנחם סופר** (ה'תר"ם, 1880, סנט מיקלאש - ט' בסיוון ה'תש"ד, 1944, אושוויץ) היה רבה של וואשוהי שבטרנסילבניה, מחבר שו"ת "מנחם משיב". נספה בשואה.

תולדות חייו
-----------

נולד בסנט-מיקלאש (אנ') בשנת ה'תר"ם לצירל ורבי ישראל מרדכי אפרים פישל סופר, רבה של שארוואר ובעל "זיכרון אפרים". נתייתם מאביו כשהיה בן 12, וגדל בבית דודו ר' יוסף לייב סופר מדרטשקע (אנ'), בעל "ילקוט סופר", שם למד בישיבה המקומית. בגיל 18 נסע ללמוד אצל סבו רבי אליעזר זוסמן סופר בפאקש, שם למד במשך שנתיים, ולאחריהן למד בישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר (בעל "שבט סופר"). 

בשנת ה'תרס"ב הוסמך על ידי אב"ד פרשבורג, הרב דוד ניימן-לאקנבך. שנה לאחר מכן הוצעה לו משרת הרבנות בדרטשקע במקום דודו (שעבר למלא מקום אביו בפאקש), אך הוא סירב מפאת כבוד דודו הנוסף רבי שמואל בנימין סופר. 

נשא את בתו של רבי שמחה בונים ארנפלד ממטרסדורף (בעל "מענה שמחה"), ובשנת ה'תר"ע התמנה לרבה של ביהרנאג'באיום. בשבתו שם, סידר לדפוס את הספר "חתן סופר" של סב אשתו, וכן כתב הקדמה לספרו של חמיו "מענה שמחה".

בשנת ה'תרע"ח התמנה לרבה של מורוש-וואשארהעלי, ועמד בראשות ישיבה שמנתה בשיאה כ-100 תלמידים, רבים מהם בני עניים מכפרי האזור, וכדי לאפשר להם ללמוד מבלי לדאוג למזון ולינה, הוקמה בה פנימייה. באותה העת, ישבה בעיר אוכלוסייה חסידית ניכרת, שקירבה אותו לדרכי החסידות ולמנהגיה (לעיתים היה נוסע לאדמו"רי חסידות בעלז). בפרט, התיידד עם האדמו"ר מנאסויד, רבי אברהם יהושע פריינד, שישב בה לפרקים, ובעידודו התקין בה מקווה כשיטת רבי חיים הלברשטאם. הוא זכה למעמד מכובד בקרב רבני טרנסילבניה בפרט והונגריה בכלל, והיה מראשי המדברים באסיפות הקהילות ובאסיפות הרבנים, ושאלות מכל האזור הופנו אליו. בשנת ה'תש"ג הוצעה לו משרת הרבנות בבודפשט, אך הוא סרב. 

נספה עם בני עדתו באושוויץ, בט' בסיוון ה'תש"ד. והונצח ברחוב "מנחם משיב" בשכונת קריית מטרסדורף בירושלים, שהוקמה על ידי גיסו הרב שמואל ארנפלד.

משפחתו
------

לרב סופר ולאשתו נולדו שמונה ילדים, רובם נספו עמו באושוויץ. 

* בנו הרב שמואל חיים (חתן הרב משה יוסף מייזלס מאויוואר) כיהן לצדו כרב בוואשוהי, ונספה יחד עם אביו.
* חתנו הרב אפרים פישל קליין מילא את מקומו בוואשוהי, לאחר עלותו לישראל, הוציא את כתביו לאור.
* חתן נוסף היה הרב אברהם יוסף ליכטנשטיין, רבה של אטשאד (נספה בשואה).
* אחיו הרב יצחק צבי סופר כיהן כרבה של טמשוואר.
* אחיו הרב אברהם יעקב כיהן כרב בטט.

לאחר פטירת אשתו הראשונה, נשא את פרל בת הרב זאב וולף ויינשטוק.

חיבוריו
-------

* **מנחם משיב** - שו"ת. יצא לאור על ידי חתנו הרב קליין, ירושלים, ה'תשל"ג.
* **הלכה ממקרא** - הלכות היוצאות מפסוקי המקרא. צורף לספר "מנחם משיב".
* **הלכה משמעתתא** - הלכות היוצאות מסוגיות הגמרא. צורף לספר "מנחם משיב".
* **אהל הינדל** - חידושי אגדה על ספר בראשית. צורף לספר "מנחם משיב".

לקריאה נוספת
------------

* הרב אפרים פישל קליין, **הקדמת חתן המחבר**, שו"ת מנחם משיב, ירושלים ה'תשל"ג, עמ' ג-יב.
* יוסף יצחק כהן, **חכמי הונגריה והספרות התורנית בה**, מכון ירושלים עמ' 557.
* שלמה שפיצר, **קהילות הונגריה**, עמ' 217–218.

קישורים חיצוניים
----------------

* **שו"ת מנחם משיב**, אוצר החכמה המקוון (הצפייה מעמ' 40 מוגבלת למנויים בלבד).

הערות שוליים
------------

1. ↑  רחוב מנחם משיב אתר עיריית ירושלים.
2. ↑  שם הגדולים מארץ הגר חלק ב אות 13
**חזית הדון** הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בהשמדת הכוחות הגרמניים, שכותרו באזור סטלינגרד, במהלך קרב סטלינגרד.

היסטוריה
--------

החזית הוקמה על פי החלטת הפיקוד העליון הסובייטי ב-30 בספטמבר 1942, על בסיס המפקדה והגייסות שהשתייכו לחזית סטלינגרד, וכמפקדה מונה גנרל קונסטנטין רוקוסובסקי, אחד המפקדים המוכשרים ביותר של הצבא האדום. כוחות החזית החזיקו בקו החזית מצפון לסטלינגרד, מנהר הוולגה ועד ממערב לעיקול הגדול של נהר הדון. הם ניהלו סדרת התקפות נגד העמדות הגרמניות מצפון לסטלינגרד במטרה לרתק כוחות גרמניים חזקים ככל האפשר, ובכך להקל את הלחץ הגרמני על הארמייה ה-62 בתוך העיר.

בנובמבר 1942, ערב מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד כללה חזית הדון 3 ארמיות (הארמייה ה-24, הארמייה ה-65 והארמייה ה-66) בסיוע ארמיית האוויר ה-16. תחת פיקודה היו 22 דיוויזיות חי"ר, קורפוס שריון, ו-3 בריגדות טנקים עצמאיות. יעדה העיקרי של החזית במסגרת תוכנית מבצע אורנוס היה לרתק את שלושת הקורפוסים הגרמניים (קורפוס הפאנצר ה-14 והקורפוסים ה-8 וה-11), שהגנו על האגף השמאלי של הארמייה השישית, בעוד המתקפה הסובייטית העיקרית מונחתת על עמדות הארמייה הרומנית השלישית ממערב לנהר הדון במטרה לכתר את הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד. ב-19 בנובמבר פתחו כוחות החזית במתקפה על הכוחות הגרמניים שניצבו מולם, ולא איפשרו להם לבוא לעזרת הכוחות הרומניים ממערב להם. הכוחות הגרמניים מצפון לסטלינגרד, שהותקפו במקביל מחזיתם ומעורפם, נאלצו לסגת במהירות לכיוון העיר, לאחר שספגו אבדות כבדות בכוח אדם ובציוד.

לאחר שבראשית דצמבר 1942 נכשלו מספר ניסיונות סובייטיים לחסל את הכוחות הגרמניים, שכותרו בכיס סטלינגרד, הבין הפיקוד הסובייטי העליון שמדובר במבצע מורכב, ושיש צורך לרכז כוחות גדולים לצורך המשימה. רוקוסובסקי הופקד על תכנון המבצע לחיסול כיס סטלינגרד (שקיבל את השם מבצע טבעת) וקיבל פיקוד על כל הכוחות הסובייטיים באזור סטלינגרד. הארמייה ה-21 מהחזית הדרום-מערבית והארמיות ה-62, ה-64 וה-57 מחזית סטלינגרד סופחו לחזית הדון לצורך המבצע המתוכנן.

ב-10 בינואר 1943 פתחו כוחות חזית הדון במתקפה הסופית על כיס סטלינגרד לאחר הרעשה ארטילרית כבדה. הכוחות הגרמניים המכותרים התגוננו בעקשנות, אך לאחר שלושה שבועות של קרבות קשים, במהלכם נהרגו כ-100 אלף חיילים מכוחות הציר, נכנעו שרידי הארמייה השישית ב-2 בפברואר 1943. לאחר השלמת חיסול כיס סטלינגרד פורקה המפקדה של חזית הדון, ורוקוסובסקי הועבר לפקד על החזית המרכזית.
**שלום ואנו** (15 באפריל 1938 - 1 בינואר 2018) היה כדורגלן ישראלי, סוכן ביטוח, עסקן כדורגל וספורט, שדר ופרשן ב"שירים ושערים" וכתב "חדשות הספורט" שנים רבות. שחקנה של מכבי חיפה בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. יקיר העיר חיפה. בשנותיו האחרונות שימש כגזבר אגודת מכבי חיפה.

קורות חיים
----------

ואנו נולד בשכונת פלורנטין בתל אביב הקרויה על שם סבו שלמה פלורנטין מקים השכונה. ואנו הגיע למכבי חיפה בשנת 1956 מקבוצת גדנ"ע יהודה. באותן השנים גדנ"ע יהודה סיפקה מספר רב של שחקנים לליגה הבכירה והייתה מעלה באופן קבוע בין 4–5 שחקנים לליגה הבכירה. ואנו היה שחקן קבוע בנבחרת הצעירה של ישראל.

אלי פוקס, מאמנה של מכבי חיפה באותן שנים, חזה בשני משחקים והתרשם מסגנון משחקו האיכותי של ואנו, והציע לו לעבור לחיפה.

בשנת 1958 נתקל ואנו בגדעון טיש בדקה העשירית, כאשר שיחק נגד הפועל תל אביב ונפצע בראשו. באותה תקופה, בכל העולם, לא היו חילופים בכדורגל וכך אם שחקן היה נפצע ולא היה יכול להמשיך במשחק, הייתה קבוצתו משחקת עם שחקן פחות. ואנו הגיע מחוסר הכרה לבית החולים וכאשר התעורר ביקש לדעת את תוצאת המשחק והדקה. כאשר גילה כי מדובר במחצית בלבד, ביקש שיחבשו את ראשו ודרש לחזור למגרש כדי להמשיך המשחק. צילום מאוחר יותר גילה כי התיקול היה כה חזק עד כדי שלפני התפרים שלפו שן של טיש מראשו של ואנו.

בשנת 1962 זכה בגביע המדינה עם קבוצת מכבי חיפה והיה למצטיין במשחק הראשון מבין השניים בגמר.

לאחר פרישתו שימש כמאמן הנערים של קבוצת מכבי תל אביב ולאחר מכן כמאמן הנוער. הקבוצה אותה אימן הוציאה תשעה שחקנים לשורות הבוגרים ביניהם אורי סלימאן, ירון עוז, עזרא עוזרי ועוד.

שימש כחבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל כמו גם נציגה של מכבי חיפה בהתאחדות. היה חבר הנהלת מחלקת הכדורגל של מכבי חיפה. כמו כן, היה מבכירי סוכני הביטוח בארץ ומילא תפקידים בכירים ביניהם יו"ר הסניף החיפאי של לשכת סוכני הביטוח עד שנבחר להיות וכיהן במשך 9 שנים כיו"ר המועצה הארצית של סוכני הביטוח בישראל.

בשנת 2005, קיבל את תואר "יקיר חיפה". להחלטת השופטים לא הייתה כמעט נגיעה בקריירה הספורטיבית של ואנו, אלא היא התייחסה לרוח ההתנדבותית שגילה במשך עשרות השנים. זכה גם לתואר "יקיר מכבי ישראל".

שימש במשך 25 שנים כאחד השדרנים הבולטים בשירים ושערים והיה כתב העיתון חדשות הספורט.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלום ואנו(הקישור אינו פעיל), באתר של מכבי חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקבלי עיטור יקיר מכבי ישראל
**אנדור ארש** (במקור **ארבשטיין**, בהונגרית: **Erős Andor**; בודפשט, 10 ביולי 1889 – 1917) היה צייר יהודי-הונגרי. הוא למד ועבד במושבת האמנים של באיה מארה ואחר כך במושבת האמנים של קצ'קמט.

ביוגרפיה
--------

אנדור ארבשטיין נולד בבודפשט במשפחה יהודית כבנם של החייט יאנוש ארבשטיין ושל לינה וייסברגר. קארוי פרנצי היה המורה המאסטר שלו באוניברסיטה לאמנויות יפות בבודפשט. בקיץ צייר במושבת האמנים של באיה מארה ולאחר מכן במושבת האמנים של קצ'קמט בהנחייתו של בלה איוואני-גרינוולד. סגנונו היה פתוח לאקספרסיוניזם, בבאיה מארה הוא היה אחד מה"ניאו". אמנות הציור שלו מראה קירבה לסגנונו של הצייר יוז'ף נמש-למפרט, גם לאיוש קשאק הבחין בו ובכישרונו די מהר, כתב העת טט (Tett) פרסם שניים מהגרפיקות שלו במגזין.

בשנת 1912, עם ציורו של חורשת סצ'ני בבאיה מארה, ששמו היה "פארק", הוא השתתף בתערוכת היובל שהציג את עבודות מושבת האמנים של באיה מארה בת ה-15. בשנת 1914 הציג שתי תמונות נוף בהיכל האמנות (בודפשט), בשנת 1917 נכלל רק אוסף קטן מהמורשת שלו בתערוכה קבוצתית של הסלון הלאומי שאורגנה על ידי אמנים צעירים ( נופים, טבע דומם, לימודי עירום, דיוקנאות עצמיים). הוא נפל בשדה הקרב בגיל 28 במלחמת העולם הראשונה בשנת 1917 בחזית הצפונית.

עבודותיו
--------

* פארק (1912)
* קצ'קמט (1913)

גלריית תמונות
-------------

* נוף מעונןנוף מעונן
* פארק (1912)פארק (1912)
* קצ'קמט (1913)קצ'קמט (1913)
* בית עלמין קצ'קמט (1913)בית עלמין קצ'קמט (1913)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. אנדור ארש
* ינה חוראדין – ג'רג' סיץ': באיה מארה מאה שנה. מישקולץ-באיה מארה, 1996. אנדור ארש ראה עמוד 13
* חייו, שתי תמונות ב-hung-art.hu

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדור ארש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 1412/1889. folyószáma alatt".
2. ↑  Murádin Jenő i. m. 166. p.
**סוציאליזם בארץ אחת** הוא מושג בתאוריה הסטליניסטית לפיה יש לסגת מרעיון המהפכה המתמדת (הדוגל במהפכה עולמית) ולהתרכז תחילה בבניית הסוציאליזם בברית המועצות. 

במאמר של לנין מ-1915, נטען כי אפשר להתחיל את פיתוח הסוציאליזם בקבוצה של מדינות ואפילו במדינה אחת בלבד ואין מחויבות לחכות למהפכה הכלל עולמית. זו לא הייתה המדיניות הקומוניסטית, אלא רק משפט במאמר שהתייחס למצב אפשרי, אך לא סביר מבחינת האידאולוגיה הקומוניסטית. בעקבות מלחמת העולם הראשונה פרצו מהפכות קומוניסטיות במדינות שונות כגון גרמניה, הונגריה ועוד, אך הן דוכאו ורק המשטר הקומוניסטי של ברית המועצות שרד וגם הוא היה שרוי בקשיים גדולים מאוד.

על פי המרקסיזם הקלאסי, המהפכה הקומוניסטית אמורה הייתה לפרוץ במערב אירופה, שם היה פרולטריון (מעמד פועלים) מפותח, בעוד מדינות דוגמת רוסיה, שכלכלתה הייתה מבוססת על חקלאות, נחזו כלא מסוגלות למהפכה ללא עזרת הפרולטריון המערב אירופאי. המציאות בה המהפכות הקומוניסטיות במערב אירופה נכשלו ורק ברוסיה הצליחה המהפכה, הצריכה התאמה של האידאולוגיה למצב בשטח.

את התאוריה, על פיה אפשר לבנות את הסוציאליזם במדינה אחת, הגה יוסיף סטלין בשנת 1924, לאחר מותו של לנין, כשנראה שהמהפכה העולמית הולכת ומתרחקת. האידאולוגיה החדשה לא התנערה לחלוטין מהתמיכה במהפכה המתמדת, אך איפשרה העברת הדגש של מדיניות החוץ הסובייטית מתמיכה בקומינטרן להתדיינות עם המדינות הקפיטליסטיות השונות.

סטלין טען בספרו "יסודות הלניניזם", שיצא לאור ב-1924, שסוציאליזם במדינה אחת בלבד לא מספיק, אך במהדורה השנייה של הספר, באותה שנה, שינה את עמדתו מקצה לקצה וטען ש"הפרולטריון יכול וצריך לבנות את הסוציאליזם במדינה אחת".

ניקולאי בוכארין פיתח את התאוריה באפריל 1925, בעבודה הקרויה "היכולים אנו לבנות את הסוציאליזם במדינה אחת בלבד בהיעדר ניצחון הפרולטריון המערב אירופאי?" והיא אומצה כמדיניות רשמית של ברית המועצות ב-1926, לאחר צאת חיבורו של סטלין "על בעיות הלניניזם" (К вопросам ленинизма). 

לאון טרוצקי תחילה ובהמשך גריגורי זינובייב התנגדו לקו זה ולזניחת המהפכה המתמדת וסיפקו בכך לסטלין את הרקע האידאולוגי להדחתם מההנהגה. סטלין, ששינה למעשה את הקו הקלאסי של מפלגתו, האשים את האחרים ברוויזיוניזם ואפילו בהיותם מרגלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* Marxist.com בנושא 'סוציאליזם במדינה אחת' (באנגלית)
**תפילת המיסה** הקתולית מורכבת מכמה חלקים.
במקורה נכתבה תפילת המיסה כולה בלטינית, למעט החלק הראשון (Kyrie) אשר נכתב ביוונית.

השורות או הרעיון המרכזי בכל אחד מחלקי המיסה נלקחו מכתבי הקודש, מהברית הישנה או מהברית החדשה.  

מילות החלק הראשון **Kyrie** (אדון) מצויות במקומות רבים בשתי הבריתות (לדוגמה: ישעיה, ל"ג, ב'; תהילים, ו', ג', ט', י"ד; קכ"ג, ג'; מתי, ט',  27, כ',  30; לוקאס, י"ז,  13.

שורת הפתיחה של החלק השני **Gloria** (כבוד, הלל) מקורה במילים ששרו המלאכים כשהודיעו לרועים על הולדת ישו (לוקאס, ב',  14).

החלק השלישי **Credo** (אני מאמין) הוא הארוך ביותר, ומורכב משורה ארוכה של הצהרות ועקרונות. חלק זה חובר כבר בוועידת ניקיאה הראשונה שהתקיימה בשנת 325 לספירה, כשהיה צורך לקבוע ולהבהיר מהן הדרישות להשתייכות לכנסייה הקתולית.

מילות החלק הרביעי **Sanctus** (קדוש) מצויות בשני חזיונות, אחד בספר ישעיה, ו', ג', והשני (בהשראת הראשון) בחזון יוחנן, ד',  8. אלו הן מילות השרפים השרים מסביב לכס האלוהים. שתי הגרסאות דומות מאוד, אך אינן זהות. הנוסח המצוי במיסה נלקח מספר ישעיה. לחלק זה יש תוספת **Benedictus** (מבורך, ברוך) אשר בדרך כלל מולחמת ישירות אל תוך טקסט ה-Sanctus, על-אף שלעיתים היא נחשבת חלק נפרד כשלעצמו. המילים ל-Bendictus נלקחו מהבשורה על-פי מתי כ"א,  9, והן מופיעות גם במרקוס, י"א,  9–10, וביוחנן, ט',  13. הביטוי **הושע-נא** גם הוא מופיע במקורות לעיל ובמקורות נוספים דוגמת מתי, כ"א,  15, ובמזמורי תהילים בשינויים קלים.

חלקה האחרון של המיסה **Agnus Dei** (שה האלוהים) מתייחס למילותיו של יוחנן המטביל (יוחנן, א',  29), כשראה את ישו וכינה אותו שה האלוהים.

ראו גם
------

* מיסה
* מיסה (מוזיקה)

קישורים חיצוניים
----------------

- ויקיטקסט תפילת המיסה, באתר ויקיטקסט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb120083486 (data)
* GND: 4576066-4
* LCCN: n78040213
* SUDOC: 028200055
* VIAF: 182654828
* WorldCat (עם VIAF): 182654828

 |
**כלל אצבע** הוא כלל שאינו מתיימר להיות מדויק לחלוטין או מהימן בכל מקרה. במרבית המקרים כללי אצבע הם פשוטים וקל ללמדם וליישמם. העיקרון העומד מאחורי כלל אצבע דומה להיוריסטיקה.

מקור הביטוי
-----------

קריקטורה של השופט סר פרנסיס בולר, אשר נטען שהתיר הכאת נשים על ידי בעליהן בהתאם לכלל מהמשפט המקובל האנגלי, המתיר זאת בלבד שעובי המוט לא יעלה על עובי אגודל.
מקור הביטוי הוא כנראה תרגום מאנגלית או שפה אירופית אחרת (rule of thumb). בעבר נהגו לאמוד אורכים ומידות שונים באמצעות אגודל, ולאחר מכן להקיש ממדידה זו על דברים אחרים – לדוגמה מדידת גודל כף הרגל של ילד ולפיה אומדן גובהו כבוגר, או מדידה של הצוואר על ידי חייטים ואומדן המבנה הנדרש לכותונת על פי מדידה זו.

מקור אפשרי נוסף לביטוי נעוץ במנהג להרטיב את האגודל, להזקירו ברוח וכך להעריך את כיוונה.

אחת הסברות היא שמקור הביטוי בכלל מהמשפט המקובל בשיטת המשפט האנגלי, מתקופת המלך צ'ארלס השני, אשר התיר לבעל להכות את אשתו במוט שעוביו לא עולה על אגודלו.

### במשנה ובתלמוד

מדידה על פי האגודל מופיע במשנה ובתלמוד במקומות רבים, ו'אצבע' היא מידה עתיקה כפי שמידת הסנטימטר משמשת כיום. בירושלמי, מסכת מגילה (פרק א הלכה ט דף יב.), לדוגמה, כתוב בהקשר של כתיבת מגילה והמרחקים הנדרשים בין האותיות והשורות: "בין תיבה לתיבה: מלוא האות. בין אות לאות: כל שהוא. בין שורה לשורה מלוא גודל", כלומר: בין מילה למילה צריך להיות רווח של אות. בין האותיות צריך להיות רווח כלשהו, ואילו בין שורה לשורה צריך רווח של אגודל.

ראו גם
------

* חישוב על גב מעטפה
* הוכחה בנפנופי ידיים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כלל אצבע** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כלל אצבע** |

* ססיל אדמס, התייחסות למקור אפשרי לביטוי המקורי, The straight dope
* Rule of Thumb, באתר World Wide Words

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקורו של הביטוי "כלל אצבע" בשפה האנגלית
2. ↑  Henry Ansgar Kelly (September 1994). "Rule of Thumb and the Folklaw of the Husband's Stick". Journal of Legal Education. 44 (3): 341–365.
**אנדור ור** (במקור **וייס**, בהונגרית: **Vér Andor**; שאטוראליאויהיי, 6 באוגוסט 1897 – בואנוס איירס, 24 במרץ 1976) היה משורר, סופר, מתרגם, עיתונאי יהודי-הונגרי.

ביוגרפיה
--------

אנדור וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף ליפוט וייס, מורה בבית ספר עממי ושל ברתה שוורץ. הוא סיים את לימודיו באקדמיה המסחרית המזרחית בבודפשט. משנת 1917 לחם כקצין במלחמת העולם הראשונה, משנת 1920 עבד בבודפשט כפקיד. באותה תקופה התפרסם כרך השירה הראשון שלו. בין השנים 1925–1927 היה עיתונאי ב"חדשות הבוקר" (Reggeli Hírlap) במישקולץ. לאחר מכן שב לבודפשט והפך שוב לפקיד. בין השנים 1931–1937 עבד כעורך בעיתונו של אנדרה בייצ'י-ז'ילינסקי, "החירות" (Szabadság). שיריו הסאטיריים שמתחו ביקורת על עידן מיקלוש הורטי הופיעו ב"עיתון השעה שמונה" (8 Órai Újság), שאת חלקם פרסם גם בכרך נפרד. בשנת 1938 (עם פרסום החוק היהודי הראשון) היגר עם משפחתו לארגנטינה. הוא התפרנס תחילה מעבודות מזדמנות, כתביו ותרגומיו הופיעו בפרסומים הונגריים פרוגרסיביים. במאמריו שנכתבו לאחר 1945 הוא הצליף במהגרים הריאקציוניים שהגיעו לדרום אמריקה. לאחר מות אשתו כתב את השיר שכותרתו "אבלות" או "בכי". הוא חזר להונגריה בשנת 1963 והפך לעובד בסוכנות התרגום הלאומית. הוא תרגם משוררים לטינו-אמריקאים להונגרית. ביקר שוב בארגנטינה בשנת 1969, אך עקב מחלתו כבר לא יכול היה לחזור להונגריה.

אשתו הייתה אירמה וישנובסקי, בתם של מרק וישנובסקי ומלווין באך, איתה התחתן ב-20 בינואר 1924 בבודפשט.

העבודותיו העיקריות
------------------

* המנון החיים המנצחים (בודפשט, 1921)
* טוהר (Miskolc, 1926)
* דמדומי חצי-האלים (סאטירות פוליטיות, בודפשט, 1937)
* אבלות (בואנוס איירס, 1949)
* מהדנובה ללה פלאטה (שירים, בודפשט, 1963)
* חוסה הרנדז: מרטין פיירו (תרגום ספרותי, עם לאסלו סבו, בואנוס איירס, 1944)

הוקרה
-----

* מדליית הנצחה של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית

לקריאה נוספת
------------

* אגנש קניירש (עורכת ראשית), אנדור ור, בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי 1000–1900, בודפשט, כרך השלמה. 1981 (ברומנית) מסת"ב 9630525003
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. אנדור ור
* לקסיקון ספרותי הונגרי. עורך ראשי. בנדק מרסל. בודפשט, 1963–1965.
* בלה ויהר: שורות לפרידה מאנדור ויר (חיים וספרות, גיליון 14, 1976)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a sátoraljaújhelyi polgári születési akv. 487/1897. folyószáma alatt".
2. ↑  "Meghalt Vér Andor író (1976. április 2.) Népszabadság, 34. évfolyam, 79. szám, 9. oldal".
3. ↑  "Házasságkötési bejegyzése az erzsébetfalvai (ma Pesterzsébet) polgári házassági akv. 14/1924. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1038076846
* ISNI: 0000 0000 7999 1361
* LCCN: no96016425
* VIAF: 121448891
* WorldCat: viaf-121448891

 |
כף רגל ימין במבט תיכון. בכחול מובלטות המעטפות הסינוביאליות של הגידים. גיד השריר השוקתי האחורי נראה עובר מאחורי הפטישון התיכון.
**השריר השוקתי האחורי** (TA: Musculus tibialis posterior) נמצא עמוק בחלקה האחורי של השוק. כיווץ השריר מניע את הקרסול לכיוון כפיפה כפית ואת כף הרגל הוא מפנה כלפי פנים (אינוורסיה).

תיאור
-----

השריר השוקתי האחורי ממוקם במדור האחורי העמוק של השוק.

תחילתו של השריר בפנים האחוריים של השוקית והשוקה (מתחת לקו הסוליה) ובקרום הבין גרמי.

גיד השריר עובר מאחורי הפטישון התיכון ונאחז בגבששת עצם הסירה, בעצם הקוביה ובבסיסי עצמות המסרק השנייה, השלישית והרביעית.

עצבוב
-----

השריר השוקתי האחורי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך **עצב השוקה**.

תמונות נוספות
-------------

* עצמות השוק הימנית במבט אחורי. מסומנים באדום אזורי אחז של שרירים.עצמות השוק הימנית במבט אחורי. מסומנים באדום אזורי אחז של שרירים.
* שרירים עמוקים בשוק ימין במבט אחורי.שרירים עמוקים בשוק ימין במבט אחורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר השוקתי האחורי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.7.02.051

 |
סוק"ק שפורסם בשעשועון של הוצאת ענבר
דוגמה של סוק"ק פתור
**סוק"ק** הוא תשבץ מספרים, המהווה שילוב של סודוקו עם אלמנטים של קאקורו.

לוח הסוק"ק זהה ללוח רגיל של סודוקו ושיבוץ הספרות בו נעשה לפי הכללים לפתרון סודוקו. בנוסף יש בו חלוקה פנימית של מקבצי משבצות (2, 3, 4 או יותר משבצות). בפינה השמאלית העליונה של כל מקבץ מתוחם מצוין מספר המהווה סכום של הספרות שצריך לשבץ במשבצות המתחם. בדומה למקובל בתשבצי קאקורו, אין לציין ספרה כלשהי יותר מפעם אחת בכל אחד מהמתחמים המסוכמים.

המתחמים המסוכמים עוזרים לפותר, ולכן, כדי לשמור על הקושי המאתגר, מספר הספרות הניתנות מראש בסוג זה של סודוקו, קטן בהרבה מהמקובל בחידות סודוקו אחרות.

אדוקו
-----

**אדוקו** (Addoku) הוא גרסה של סוק"ק, שבה הפותר אינו מקבל על הלוח אף ספרה. היעדר הספרות מקשה על התחלת הפתרון, אך בנייה מתאימה של המתחמים המסוכמים, בשילוב חוקי הסודוקו, מאפשרים בכל זאת את פתירת התשבץ.

ראו גם
------

* סוק"ק אלכסונים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סוק"ק** |

* מאמר על הסוק"ק באתר של הוצאת ענבר
**ניקו טקהאשי סנדגורטה** (ביפנית: **高橋センダゴルタ仁胡**, בספרדית: **Niko Takahashi Cendagorta**; נולד ב-17 באוגוסט 2005 בקורנייה שבספרד) הוא כדורגלן יפני-ארגנטינאי-ספרדי המשחק בעמדת ההמגן השמאלי במחלקת הנוער של ברצלונה.

חיים אישיים
-----------

טקהאשי נולד בקורנייה שבספרד לאם יפנית ולאב ארגנטינאי.

קריירת מועדונים
---------------

טקהאשי גדל במחלקות הנוער של FCB פניאס, סן קוגאט וקורנייה. בשנת 2019 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה.

קריירה בינלאומית
----------------

נכלל בסגל נבחרת יפן עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניקו טקהאשי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  U-20日本代表メンバー　FIFA U-20ワールドカップアルゼンチン2023 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל היפנית, 9 במאי 2023 (ביפנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ניקו טקהאשי"**.