בתורת המשחקים, **הרחבה של משחק לאסטרטגיות מעורבות** היא משחק בצורה אסטרטגית שבו קבוצת האסטרטגיות של כל שחקן היא קבוצת האסטרטגיות המעורבות שלו במשחק המקורי (התפלגות על קבוצת האסטרטגיות הטהורות) ופונקציית התשלומים היא תוחלת התועלת של האסטרטגיות הטהורות.

הגדרה
-----

יהי {\displaystyle \ G=(N,(S\_{i})\_{i\in N},(u\_{i})\_{i\in N})} משחק בצורה אסטרטגית שבו:

* \ N היא קבוצת השחקנים.
* לכל שחקן {\displaystyle \ S\_{i},i\in N} היא קבוצת האסטרטגיות הטהורות שלו. קבוצה זו היא קבוצה לא ריקה וסופית.
* {\displaystyle \ u\_{i}} היא פונקציה המתאימה לכל וקטור אסטרטגיות תשלום לשחקן \ i .

**ההרחבה של \ G לאסטרטגיות מעורבות היא המשחק בצורה אסטרטגית**

{\displaystyle \ \Gamma =(N,(\Sigma \_{i})\_{i\in N},(U\_{i})\_{i\in N})} שבו:

* \ N היא קבוצת השחקנים.
* קבוצת האסטרטגיות של שחקן \ i היא {\displaystyle \ \Sigma \_{i}=\Delta (S\_{i})}, כאשר {\displaystyle \ \Delta (S\_{i})} היא קבוצת כל ההתפלגויות על {\displaystyle \ S\_{i}}.
* פונקציית התשלומים לשחקן \ i היא הפונקציה {\displaystyle \ U\_{i}:\Sigma \longrightarrow \mathbb {R} } המתאימה לכל וקטור אסטרטגיות {\displaystyle \ \sigma =(\sigma \_{1},\ldots ,\sigma \_{n})\in \Sigma =\Sigma \_{1}\times \ldots \times \Sigma \_{n}} את התשלום

{\displaystyle \ U\_{i}=E\_{\sigma }[u\_{i}(\sigma )]=\sum \_{(s\_{1}\ldots s\_{n})\in S}u\_{i}(s\_{1}\ldots s\_{n})\sigma \_{1}(s\_{1})\sigma \_{2}(s\_{2})\ldots \sigma \_{n}(s\_{n})}

שיווי משקל במשחק עם אסטרטגיות מעורבות
-------------------------------------

משפט נאש קובע כי לכל משחק בצורה אסטרטגית שבו מספר סופי של שחקנים ולכל שחקן יש מספר סופי של אסטרטגיות טהורות, קיים שיווי משקל באסטרטגיות מעורבות.

דוגמה
-----

במשחק בעיטות העונשין בכדורגל, האסטרטגיות הטהורות של הבועט הן לבעוט לצד ימין של השער (R) או לבעוט לשמאלו (L). האסטרטגיות הטהורות של השוער הן לקפוץ לצד ימין (R) או לזנק לצד שמאל של השער (L). כאשר השוער קופץ לכיוון הנגדי, הבועט מצליח להכניס את הכדור לשער ומרוויח נקודה (השוער מפסיד נקודה). כאשר השוער קופץ לכיוון הבעיטה הוא מצליח לבלום את הכדור ומרוויח נקודה (הבועט מפסיד נקודה).

משחק זה יכול להיות מתואר על ידי מטריצת התשלומים הבאה:

משחק בעיטות עונשין|  | שוער קופץ ימינה(R) | שוער קופץ שמאלה(L) |
| שחקן בועט ימינה(R) | *1*, *1-* | *1-*, *1* |
| שחקן בועט שמאלה(L) | *1-*, *1* | *1*, *1-* |
|
|

אם הבועט ישתמש תמיד באותה אסטרטגיה טהורה השוער ידע זאת ויוכל לעצור את הכדור. כאשר כל אחד מהשחקנים ישחק באסטרטגיות מעורבות, השחקן יבעט לימין בסיכוי 
\ \alpha  ויבעט לשמאל בסיכוי {\displaystyle \ 1-\alpha } והשוער יקפוץ לימין בסיכוי {\displaystyle \ \beta } ולשמאל בסיכוי {\displaystyle \ 1-\beta } .
פונקציית התשלום של הבועט:

{\displaystyle \ U\_{1}(\sigma )=(-1)\cdot \alpha \beta +1\cdot \alpha (1-\beta )+1\cdot (1-\alpha )\beta +)(-1)\cdot (1-\alpha )(1-\beta )}
ובדומה פונקציית התשלום של השוער:

{\displaystyle \ U\_{2}(\sigma )=1\cdot \alpha \beta +(-1)\cdot \alpha (1-\beta )+(-1)\cdot (1-\alpha )\beta +1\cdot (1-\alpha )(1-\beta )}
שיווי המשקל היחידי במשחק זה הוא אסטרטגיה מעורבת כאשר השוער והבועט בוחרים כל אחת מהפעולות שלהם בהסתברות \ {\frac {1}{2}} כלומר {\displaystyle \ \beta ={\frac {1}{2}}}, {\displaystyle \ \alpha ={\frac {1}{2}}} ותוחלת התשלום של כל שחקן היא 0.

ראו גם
------

* עקרון האדישות

לקריאה נוספת
------------

* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, **תורת המשחקים**, מאגנס, 2008