recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**JCB** (במקור ראשי התיבות של **Japan Credit Bureau**) היא חברת כרטיסי אשראי יפנית העוסקת בהנפקת וסליקת כרטיסי אשראי, ובעלת שותפויות אסטרטגיות עם הרשת האמריקאית Discover (בישראל פועלת תחת המותג של חברת הבת דיינרס קלאב אינטרנשיונל), UnionPay הסינית, American Express בקנדה וחברת RuPay ההודית.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה והחלה לפעול בשנת 1961, אך התבססה בשוק היפני רק בשנת 1968 עם רכישת תאגיד "Osaka Credit Bureau" בשנת 1968. כרטיסי החברה הונפקו ל-130 מיליון לקוחות ב-23 מדינות בשנת 2020.

מאז שנת 1981, הרחיבה JCB את פעילותה העסקית מחוץ ליפן. כרטיסיה מופצים ב-24 מדינות, לרוב בידי בנקים מקומיים הפועלים תחת זיכיון התאגיד ובאמצעות חברת הבת JCB International Credit Card Co. Ltd, אשר נשלטת במלואה על ידי חברת האם.

נכון למרץ 2021, החברה בעלת הכנסות שנתיות של 2.793 מיליארד דולר, עם רווחים שנתיים של כ-405 מיליון דולר.

בישראל
------

בישראל כרטיסי JCB אינם מונפקים כלל, ונסלקים על ידי ישראכרט בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **JCB** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של JCB (ביפנית)
* אתר האינטרנט הרשמי של JCB (באנגלית)
* אתר תאגיד JCB (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Why JCB?". *JCB*. נבדק ב-5 ביוני 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 254242215
* WorldCat: viaf-254242215

 |
רבי **נפתלי צבי הורוביץ** מרופשיץ (ו' בסיון ה'תק"כ, 1760 – י"א באייר ה'תקפ"ז, 1827) היה אדמו"ר בגליציה ומייסד חסידות רופשיץ.

ביוגרפיה
--------

נולד בחג השבועות תק"כ, יום פטירתו של הבעל שם טוב. לרבי מנחם מנדל רובין רבה של לינסק (-כ"ב בתשרי תקס"ד) ובילה בתו של רבי איצק'ל המבורגר. 
למד אצל סבו רבי יצחק מהמבורג, ואצל דודו רבי משולם איגרא בטיסמניץ. אימץ את שם משפחתו של סבו, הורוביץ במקום שמו המקורי רובין. התקרב מצעירותו לחסידות, ונסע ללמוד את דרכי עבודת ה' אצל רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב ורבי אלימלך מליז'נסק. לאחר פטירת הנ"ל למד אצל רבי מרדכי מנשכיז, המגיד מקוז'ניץ, רבי מנחם מנדל מרימנוב והחוזה מלובלין כשאת השניים האחרונים מחשיב לרבותיו המובהקים. נהג לבקר אדמו"רים רבים אפילו צעירים ממנו. 

בהמלצת רבי מנדל מרימנוב מונה לכהן ברבנות רופשיץ, ובה כיהן שנים רבות. לאחר מכן כיהן במשותף גם כרבה של לינסק (מקום רבנותו של אביו), סטריז'וב וסאנוק. לאחר פטירתם של רבותיו בשנת תקע"ה, החל לכהן באדמו"רות והיה לגדול אדמור"י גליציה בדורו, אך גם בתקופה זאת היה נוסע לפעמים לרבי אברהם יהושע השיל מאפטא. התנגד רבות לדרכם של היהודי הקדוש מפשיסחא ותלמידו רבי שמחה בונים מפשיסחה. התפרסם בפקחותו ובאמרותיו השנונות. נפטר בלנצוט בי"א באייר תקפ"ז ושם נקבר. 

את מקומו ברבנות העיר רופשיץ מילא חתנו הרב אשר ישעיה רובין (מחבר ספר "אור ישע") ורוב חסידיו ביניהם בניו וגדולי תלמידיו (כמו רבי חיים מצאנז ורבי שלום מקמינקה) הסתופפו בצילו.

חיבוריו ודברי תורתו
-------------------

* **זרע קודש** - על התורה והמועדים
* **אילה שלוחה** - על התורה

כמו כן נלקטו מדברי תורתו והנהגותיו בספרים: "עשר צחצחות" - דברי חסידות, "אהל נפתלי", "אמרי שפר" ו"אוצרות זרע קודש".

משפחתו צאצאיו
-------------

אשתו בזיווג ראשון שיינדל סטוקער, בת וועלוועל סטוקער. (התנהגותה לא מצאה חן בעיניו, ובעצת ר' יחיאל מיכל מזלוטשוב, הוא גירש אותה)

אשתו בזיווג שני רבקה גולדהמר, בת הנגיד צבי הירש גולדהמר מדוקלא, בן יעקב גולדהמר. 

צאצאיו: 

* רבי אברהם חיים מלינסק.
* רבי יעקב ממעליץ.
* רבי אליעזר אב"ד דז'יקוב, ואדמו"ר מדז'יקוב.
* רייצא אשת רבי אשר ישעיה רובין.

מתלמידיו
--------

* רבי שמעון מירוסלב.
* רבי משה מסאמבור.
* רבי צבי הירש מרימנוב.
* רבי אלעזר מקוז'ניץ.
* היהודי הטוב מניישטאט.
* רבי חיים מצאנז.
* רבי שלום מקמינקא.
* רבי יעקב צבי יולס מדינוב, מחבר "קהלת יעקב" ו"מלא הרועים".
* רבי חנוך הניך מייער, מחבר "לב שמח", "סידור לב שמח". אבי חסידות אלעסק.
* רבי ישראל דוב בער גילרנטר, רבה של שטפנשט, סטריז'וב ויאשינצה.
* רבי יוסף באב"ד מחבר ספר מנחת חינוך.
* רבי שלמה זלמן מוויליפולי.
* רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב.
* רבי יצחק אייזיק מקומרנא.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק אלפסי, ‏רבי נפתלי צבי מרופשיץ וצדיקי הדור, באתר "דעת"
* ספרו "אילה שלוחה" באתר היברובוקס.
* ספר "אמרי שפר" באתר היברובוקס.
* ספר "אהל נפתלי" באתר היברובוקס.
* ערכו בספר "עשר צחצחות" באתר היברובוקס.
* ליקוט מספריו בספר "אוצרות זרע קודש" באתר היברובוקס.
* נפתלי צבי בן מנחם מנדל הורוויץ (1760-1827), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אב"ד אה"ו ומחותנו של הרב יחזקאל לנדא (בעל ה"נודע ביהודה")

| תקופת חייו של הרב נפתלי צבי הורוביץ על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280624705171
* GND: 1125473231
* ISNI: 0000 0001 0954 7182
* LCCN: n84229776
* VIAF: 11262810
* WorldCat: lccn-n84229776

 |
שלט האצולה של פייטרו מוצ'ניגו.
**פייטרו מוצ'ניגו** (באיטלקית: **Pietro Mocenigo**;‏ 1406–1476) היה הדוכס ה-70 של ונציה. מוצ'ניגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1474, ועד פטירתו.

מוצ'ניגו היה אחד ממפקדי הצי הוונציאני הטובים ביותר. מוצ'ניגו שיקם את הצי לאחר תבוסתו באביה שביוון, בשנת 1470. בשנת 1472 כבש את סמירנה ובאותה שנה המליך את קתרינה קורנארו כמלכת קפריסין (בחסות ונציה), ולבסוף בשנת, בהיותו דוג'ה 1475 הפך את האי כולו לשטח בשליטת ונציה. לאחר מכן יצא מוצ'ניגו בראש צי נגד הטורקים אשר צרו על סקוטארי והביסם, אולם בהיותו בסקוטארי חלה, ונפטר זמן קצר לאחר מכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייטרו מוצ'ניגו** בוויקישיתוף
* פייטרו מוצ'ניגו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ניקולו מרצ'לו** | **דוכסי ונציה** 1474–1476 | **הבא**:**אנדראה ונדראמין** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265408405171
* GND: 1013357809
* ISNI: 0000 0001 2209 5037
* LCCN: nr90009880
* NLG: 148592
* VcBA: 495/127881
* VIAF: 24448988
* WorldCat: lccn-nr90009880

 |
**גיורא מרטונוביץ'** (נולד ב-1 בספטמבר 1950) הוא נוירולוג ישראלי ולשעבר קצין רפואה ראשי בצה"ל.

קורות חיים
----------

מרטונוביץ' נולד בקיבוץ משמר העמק וגדל ברמת גן. למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית בוגר בית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, מחזור ג' 1968–1975) עבר קורס חובשים תוך כדי שירות מילואים במהלך הלימודים, שירת כחובש במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים בה שירת בבית חולים שדה 294 שהיה בשדה התעופה פאיד, ממערב לתעלת סואץ. 

הוא חזר לשירות סדיר ב-1975, בוגר המחזור הראשון של רופאים שעברו קורס קצינים בבה"ד 1. החל את שירותו כרופא גדודי בחטיבת גולני, שם שובץ בגדוד 51. כרופא של גדוד 51 השתתף מרטונוביץ' כרופא-לוחם במבצע אנטבה, ולאחר מכן עבר לחטיבת הצנחנים. הוא שימש בתפקיד הרופא הגדודי של גדוד הנח"ל המוצנח, ובמסגרתו עבר קורס צניחה. בהמשך שירת כרופא היחידתי של סיירת מטכ"ל, השתתף במבצעי היחידה ולחם איתה בקרב "המיוערת" במלחמת של"ג. לאחר מכן עבר לשמש כרופא של עוצבת האש במערב ביירות. במקביל לשירותו הצבאי התמחה בנוירולוגיה בבית חולים שיבא.

היה מפקד הרפואה הפיקודי בפיקוד הדרום וסגן קצין הרפואה הראשי. עמד בראש המשלחת הראשונה של חיל הרפואה לטורקיה לאחר רעידת האדמה ב-1999. בעל תואר שני במנהל ציבורי בהרווארד, ובוגר המכללה לביטחון לאומי. היה מנהל תוכנית הניסוי לבדיקת החיסון לאנתרקס בקרב חיילי צה"ל. היה יו"ר הוועדה הבין-משרדית לקביעת תקן לצלילה במי הים עבור צוללני חיל הים. התמנה לתפקיד קצין הרפואה הראשי בדרגת תת-אלוף וכיהן בתפקידו עד 2003 כולל בתקופת האינתיפאדה השנייה, יציאת צה"ל מדרום לבנון ובתקופת חומת מגן.

ד"ר מרטונוביץ' היה מעורב בנושאים בעלי הד ציבורי נרחב: ניסויים בבעלי חיים במסגרת קורסי החייאה לרופאים צבאיים, נושא הצלילות במימי נחל הקישון וועדת שמגר, וניסוי החיסון לאנתרקס. הוא היה המייסד והעורך הראשון של עיתון "הרפואה הצבאית" וממשיך לשמש חבר מערכת בעיתון.

לאחר שחרורו מצה"ל כיהן כדירקטור חיצוני בחברת ווידמד. העוסקת בפיתוח אלגוריתמים לעיבוד וניתוח אותות ביו-רפואיים לצורך אבחון הפרעות פיזיולוגיות בנשימה, שינה וקרדיולוגיה. כמו כן כיהן כדירקטור חיצוני בחברת סינופסיס העוסקת באספקת שירותים רפואיים.

חיים אישיים
-----------

מרטונוביץ' נשוי לזהבה ולזוג שלוש בנות. אחיו הוא ההמטולוג אורי מרטינוביץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיורא מרטונוביץ'** בוויקישיתוף
* גיורא מרטונוביץ' באתר חיל הרפואה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתן הבר, ישעיהו בן-פורת, זאב שיף, **מבצע אנטבה, טיסה 139**, תל אביב, 1991, עמוד 390.
2. ↑  בן כספית, בגלל המלחמה ההיא: אודי אדם שובר שתיקה ומדבר על לבנון, באתר nrg‏, 1 ביוני 2012.
3. ↑  בג"ץ 9374/02 "תנו לחיות לחיות" נ' תת-אלוף ד"ר גיורא מרטינוביץ', ניתן ב־27 במרץ 2003
4. ↑  מערכת הרפואה הצבאית. אתר ההסתדרות הרפואית בישראל

| קציני רפואה ראשיים (קרפ"ר) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| חיים שיבא • אברהם עצמון • ברוך פדה • אליהו גילון • ראובן אלדר • משה קורדובה • דן מיכאלי • ערן דולב • משה רֶוַח • יהודה דנון • מיכאל וינר • יהושע שמר • אריה אלדד • גיורא מרטונוביץ' • חזי לוי • נחמן אש • יצחק קרייס • דודו דגן • טריף בדר • אלון גלזברג |

 |
**לאסינה ז'אן אפולונייר ג'וניור דאו** (בצרפתית: **Lassina Jean Apollinaire Junior Dao**; נולד ב-20 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בפיוניק ירוואן בעמדת החלוץ.

קריירה
------

דאו התחיל את הקריירה שלו בסקסאן מליגת העל המולדובית. ב-10 באפריל 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לזאריה בלץ. ב-20 במאי 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-4 נגד אקדמיה קישינב. ב-2 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 2-0 לאפולון לימסול במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-15 ביולי 2015 חתם בזאריה בלץ. כעבור 10 ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לזימברו קישינב. בסיום העונה זכה עם זאריה בגביע.

ביוני 2016 חתם באקטובה מליגת העל הקזחית. ב-19 ביוני 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-2 לקאיראט אלמטי.

ב-14 בספטמבר 2016 חתם בהפועל אשקלון מליגת העל, אך עבר בבקרה רק לאחר כחודש וחצי. ב-29 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 5-0 למכבי חיפה. ב-29 בינואר 2017 חתם בבני סכנין.

בקיץ 2017 חתם בהומל מליגת העל הבלארוסית. בפברואר 2019 חתם בפיוניק ירוואן הארמנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי זריהן, ‏לאסינה דאו חתם לעונה באשקלון: מקווה לתרום, באתר ערוץ הספורט, 14 בספטמבר 2016
2. ↑  נדב צרפתי, ‏החלוץ לאסינה דאו עבר בבקרה התקציבית, באתר ONE‏, 27 באוקטובר 2016
3. ↑  תומר לוי, ‏ג'אבר סיכם בסכנין. דאו חתם עד סיום העונה, באתר ערוץ הספורט, 29 בינואר 2017

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לאסינה דאו"**.
**בלינזי** הוא גזע של חתול הבית.

היסטוריה של הגזע
----------------

הבלינזי הוא סיאמי ארוך שער. מדי פעם מופיעים סיאמיים ארוכי שיער כמוטציה עצמונית בשגרים של סיאמיים "רגילים". בעבר, אותם ארוכי שיער לא היו רצויים על ידי המגדלים כי לא עמדו בתקן הגזע של הסיאמי, ולכן הוציאו אותם מקווי הגידול. המצב השתנה בשנות החמישים, כאשר שתי מגדלות של הגזע הסיאמי, מריון דורסי מקליפורניה והלן סמית מניו יורק, גילו גורים ארוכי שער בין גורי הסיאמי שהומלטו אצלן. השתים החלו בתוכנית רבייה להפקת סיאמיים ארוכי שער. הייתה זו הלן סמית אשר הציעה להעניק לחתולים האלה את השם "בלינזי" בזכות הדמיון בין החתולים האלו לבין רקדני המקדשים הבלינזים. בשנת 1961 הגזע הוכר באמריקה, ורק באמצע שנות השבעים הגיע לאירופה.

מבנה כללי
---------

הבלינזי מופיע בדיוק באותם הצבעים של הסיאמי:

סיל-פוינט: פרווה בצבע שנהב כהה, חודים בצבע חום-אפרפר.

בלו-פוינט: פרווה בצבע לבן-כחלחל, חודים בצבע כחול-אפור.

צ'וקולט-פוינט: פרווה בצבע שנהב, חודים בגוון שוקולד חלב.

ליילק-פוינט: פרווה בצבע לבן-ורדרד, חודים בצבע אפור-ורדרד.

מלבד ארבעת הזנים הללו, קיימים זנים חדשים, המכונים בארצות הברית Javanese, ומופיעים במגוון גדול של צבעי חודים כמו: אדום, שנהב, לינקס (טאבי), טורטי, עשן ועוד.

לכל הזנים עיניים כחולות.

משקלם נע בין 3–5 ק"ג.

הגורים נולדים לבנים, ומפתחים את דוגמת החודים כשהם בני שבוע עד עשרה ימים.

תוחלת חייהם היא כממוצע 12 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלינזי** בוויקישיתוף
**דנאה** (באיטלקית: **Danae**) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר אנטוניו דה קורג'ו משנת 1531 המתאר את דנאה. היצירה מוצגת בגלריה בורגזה ברומא.

הסיפור המיתולוגי
----------------

הציור מתאר בגודל טבעי את הרגע במיתולוגיה היוונית שבו דנאה, האסורה בידי אביה בתא תת-קרקעי (פרט אשר אנטוניו דה קורג'ו מתעלם ממנו), מברכת את זאוס מלך האלים (יופיטר בגרסת המיתולוגיה הרומית) המתגנב אל חדרה בדמות גשם של זהב. הוא מעבר אותה, וזמן קצר לאחר מכן נולד בנם פרסאוס.

היסטוריה
--------

היצירה הוזמנה על ידי הדוכס ממנטובה, פדריקו גונזגה השני, כחלק מסדרת יצירות המתארת את אהבותיו של יופיטר, על בסיס השיר האפי מטמורפוזות מאת המשורר הרומי אובידיוס. ייתכן שהיא יועדה להצגה באחוזתו של הדוכס. לאחר מותו של פדריקו, היצירה נשלחה לספרד.

בשנת 1584 מציין הצייר ג'ובאני פאולו לומצו את הציור כחלק מאוסף הפסל ואספן האמנות לאונה לאוני. בנו של לאוני מכר את הציור לרודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהעבירה לפראג (1601–1603). במהלך מלחמת שלושים השנים היא נלקחה כשלל מלחמה על ידי גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, שהעבירה לסטוקהולם. כריסטינה, בתו ויורשתו של המלך, הביאה את הציור אתה לרומא אחרי שהתפטרה מתפקידה. לאחר מותה היצירה הגיעה לידיו של פיליפ השני, דוכס אורליאן. בשנת 1792, יחד עם מרבית "אוסף אורליאן" (אנ'), היצירה נמכרה לדוכס אנגלי והועברה לאנגליה. בשנת 1827 היא נמכרה לקמיליו בורגזה והועברה לגלריה בורגזה ברומא.

תיאור היצירה
------------

דנאה שוכבת על המיטה כאשר מולה יושב קופידון, בדמות נער מכונף המסיר מעליה סדין שמכסה את גופה. אין אזכור של קופידון בסיפור המיתולוגי ולכן החידוש של קורג'ו הוא יוצא דופן. למרגלות המיטה, שני קופידונים נראים בוחנים את גשם הזהב.
דנאה מוצגת בתור נערה, שלא מודעת לנוכחותנו, אשר מחייכת לעצמה כשהיא מברכת בעדינות את טיפות הזהב הזורמות מהענן אל תוך רחמה. בשונה מתיאורים רבים אחרים של אותו מיתוס, שום הפרעה לא מלווה את דמותה, וגם לא את דמות קופידון, אשר מתבונן בפליאה בענן הגשם המוזהב. מקור האור העיקרי מגיע מימין והוא מייצר אפקטים רכים של אור וצל (טכניקה הקרויה קיארוסקורו ואשר אנטוניו דה קורג'ו התמחה בה). מן החלון הפתוח נשקפים נוף טבעי, עננים ושמיים בצבע כסף בוהק, המנוגד לצבעים החמים והעמוקים בהם מתואר פנים החדר. הווריאציות המופלאות של התאורה המלטפת רומזות כי הדמויות נחקרו בקפידה על ידי מודלים חיים.

יצירה זו הייתה בעלת השפעה רבה על טיציאן, שהעריץ אותה וצייר לפחות שש גרסאות של דנאה. בעקיפין הייתה לה השפעה גם על גרסאות של רמברנדט ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דנאה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sluijter, Eric Jan (2006). *Rembrandt and the Female Nude*. Amsterdam University Press. p. 226. ISBN 978-90-5356-837-8.
**כוח המשטרה הלאומית של הולנד** (בהולנדית: **Korps Nationale Politie**) היא גוף אכיפת החוק ושמירת הסדר הציבורי וביטחון הפנים של הולנד.

כוח המשטרה הלאומית מורכב מעשר יחידות אזוריות (כל יחידה היא מחוז מוניציפלי), ואת היחידה לתפקידים מיוחדים. כוח האדם של משטרת הולנד מונה כ-65,000 עובדים, מתוכם 51,000 שוטרים לובשי מדים ו-14,000 עובדים הממלאים תפקידים אחרים התומכים בעבודת המשטרה.

היסטוריה
--------

עד הקמתו של כוח המשטרה הלאומית היו בהולנד משני סוגי גופי משטרה ואכיפת חוק עצמאיים – משטרות אזוריות ומשטרה לאומית, כל אחד בגזרתו שלו. לאחר שנת 2010 ולאחר עבודת מטה ממשלתית הוכר הצורך בגוף משטרתי לאומי אחד שיאגד את כלל גופי אכיפת החוק במדינה. בינואר 2013 הוקם כוח המשטרה הלאומית של הולנד.

מבנה
----

כוח המשטרה הלאומית של הולנד בנוי ממספר יחידות שהייתה כל אחת נפרדת עד הקמתה בינואר 2013. כיום כלל היחידות מאוגדות תחת כוח המשטרה הלאומית:

* מרכז שירות מבצעי ארצי
* שירות החקירות הפליליות
* שירות המידע הלאומי
* שירות הביטחון המלכותי והדיפלומטי
* היחידה להתערבות ולוחמה בטרור
* האקדמיה המשטרתית הלאומית

גלריה
-----

* אופנוענים של משטרת הולנדאופנוענים של משטרת הולנד
* ניידת משטרה של משטרת הולנד מסוג חיפושיתניידת משטרה של משטרת הולנד מסוג חיפושית
* ניידת משטרה מסוג פולקסוואגן טרנספורטרניידת משטרה מסוג פולקסוואגן טרנספורטר
* שוטרת תנועה הולנדיתשוטרת תנועה הולנדית
* ספינה של השיטור הימי ההולנדיספינה של השיטור הימי ההולנדי
* מסוק של משטרת הולנדמסוק של משטרת הולנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוחות המשטרה הלאומית של הולנד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כוחות המשטרה הלאומית של הולנד

הערות שוליים
------------

1. ↑  Topics | politie.nl, www.politie.nl
הרב **מוזש פלדמן** (**משה פלדמן**; בהונגרית **Feldmann Mózes**; ט"ו בטבת ה'תר"כ‏ 10 בינואר 1860 – י"ג באב ה'תרפ"ז 11 באוגוסט 1927) היה רב הונגרי, יליד סלובקיה, רבה הראשי של פשט בין השנים 1901–1927. מרכז פעילותו היה בית הכנסת ברחוב רומבך בבודפשט.

ביוגרפיה
--------

פלדמן נולד ב-ט"ו בטבת ה'תר"כ‏ 10 בינואר 1860 בפוזדישובצה (פַּזדיץ') בסלובקיה, באזור קושיצה. למד בישיבות סיקסו (בצפון הונגריה) ומטרסבורג (בהונגרית "סנטמרטון", באזור בורגנלנד). בשנת 1882 התיישב הרב פלדמן עם אשתו, יוזפינה, בגלנטה (סלובקיה, אז בשטח הממלכה ההונגרית), בבית חמיו, הרב שמעון פרידמן, שהיה רב היישוב. אחרי מותו של הרב פרידמן בשנת 1891 ירש את תפקידיו כרב של גלנטה וראש הישיבה המקומית. 

חלק מהקהילה לא קיבל את דבר בחירתו ובשנת 1893 התקיים דין תורה בלשכה האורתודוקסית הגדולה בבודפשט בנימוק שלפי תקנון הקהילה לרב, שהוא "משועבד" לציבור, אסור שיהיו קרובים בתוך הקהילה. הרב שרגא צבי טננבוים פסק נגד בחירת הרב פלדמן בהצדיקו את טענות יריביו לגבי הכתוב בתקנון. ליישוב הובא המהרי"ץ, הרב יוסף צבי דושינסקי, כדי להיות הרב הראשי וראש הישיבה. עקב פסק הדין חל פילוג בתוך יהודי גלנטה וקמו שתי קהילות אורתודוקסיות נפרדות - כל אחת עם רבנים, מוסדות וישיבה משלה ושתיהן הוכרו על ידי השלטונות.

ב-1901 הוזמן הרב פלדמן על ידי קהילת פשט לרשת את מקומו של הרב שמואל לב בריל כרב הראשי של פשט. בנוסף, התמנה כמורה בבית המדרש לרבנים בבודפשט ולימד שם בין השנים 1926-1921 קורס על עבודת הקודש (ליתורגיה) ועל ספרות הפסיקה הרבנית. פלדמן כתב בעברית מספר ספרים בנושאים הלכתיים שנשארו בכתב יד. מוכרת עבודתו בתחום התרת עגינות למקרים של אלמנות מלחמה, שפורסמה בעצומה של מלחמת העולם הראשונה בבודפשט ב 1916.

פלדמן הלך לעולמו בבודפשט ב-י"ג באב ה'תרפ"ז 11 באוגוסט 1927. היו לו עשרה ילדים, אחד מהם, פרופ' שאנדור פלדמן, היה נוירו-פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי בהונגריה ואחר כך בעיר רוצ'סטר שבארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* Szerk.) Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929)
* ק. פרוימוביץ, ג. קומורוצי, ו. פוסטאי, א. שטרביק- בודפשט היהודית -אתרים, פולחנות, היסטוריה -(באנגלית) -

K.Frojimovics,G.Komoroczy, V.Pusztai and A. Strbik - Jewish Budapest,CEU Press,Budapest,1999 

* על דין התורה בנוגע לירושת התפקיד של הרב פרידמן מגלנטה באתר "מאורות הדף היומי" מבני ברק - בעברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דין התורה בגלנטה - באנגלית
2. ↑  גלנטה בספריה הווירטואלית היהודית - אנציקלופדיה יודאיקה 2008, קבוצת גייל, באנגלית
3. ↑  אתר על שאנדור פלדמן ברשת
**סוזן בנט** (באנגלית: **Susan Bennett**; נולדה ב-31 ביולי 1949) היא מדבבת אמריקאית ולשעבר זמרת הליווי של רוי אורביסון וברט בכרך. בקולה נעשה שימוש בתוכנת סירי.

ביוגרפיה
--------

סוזן בנט נולדה בברלינגטון. בשנת 1967 היא התחילה ללמוד בקולג' ובשנת 1971 היא סיימה אוניברסיטת בראון בה התמחתה בלימודים קלאסיים והתכוונה להיות מורה. 

לאחר הלימודים בנט השתתפה בכמה הצגות תיאטרון והייתה חברה בלהקת ג'אז.

בשנת 1974 היא הקליטה את קולה למערכת ממוחשת של בנק באטלנטה. בהמשך היא הקליטה עבור חברת תעופה דלתא איירליינס, תוכנות למידה ממוחשבת, חברות טלפון ומערכות GPS. בנט הוקלטה למספר רב של פרסומות. בנוסף לכך היא דיבבה בכ-10 סרטים. בשנת 1993 היא הייתה מפיקה של כמה פרקים בסדרת טלוויזיה Crossfire.

בשנת 2005 בנט הוקלטה על ידי חברת ScanSoft לצורכי פרויקט הקמת בסיס נתונים לניתוח דיבור. הקלטות קול אלו של בנט נוצלו עבור סירי על ידי חברת אפל בשנים 2011–2013. אפל אף פעם לא הצהירה של מי הקול, אך ניתוח שבוצע על ידי מומחים הוכיח שקול של "סירי" זה קול של סוזן בנט.

בשנת 2021 סוזן בנט הוקלטה עבור חברת UserWay. באותה שנה היא הצטלמה בסרט תיעודי Beyond Sixty.

בשנת 2022 דיבבה את קולה של מרגו, מערכת הבינה המלאכותית המתקדמת של הבית בסרט האימה "*Margaux*" בבימויו של סטיבן סי. מילר.

במקביל לקריירה בדיבוב בנט ממשיכה בקריירת זמרת. ביחד עם בעלה הם הקימה להקת ג'אז.

חיים אישיים
-----------

בתקופת לימודיה באוניברסיטה היא הכירה את בעלה הראשון, שחקן ההוקי קרח קורט בנט. לאחר גירושים היא התחתנה בשנית עם מהנדס הקול והגיטריסט ריק הינקל. הזוג מתגורר באטלנטה, ג'ורג'יה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוזן בנט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סוזן בנט
* סוזן בנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* סוזן בנט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* סוזן בנט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ראיון עיתונאי עם סוזן בנט
* ביוגרפיה ותאור הקלטות של "סירי"

הערות שוליים
------------

1. ↑
**סוס שייר** (באנגלית: **Shire horse**) הוא גזע סוס עבודה כבד, אשר פותח באנגליה במאה ה-18, ומיועד למשיכת עגלות משא וציוד חקלאי ומכאן שיוכו לקבוצת סוסי ה"דראפט" ("draft" באנגלית אמריקנית, "draught" באנגלית בריטית). גזע סוסים זה קיים במגוון צבעים, כולל שחור, ביי (Bay; גוף בצבע חום-אדמוני, בעוד הרעמה, הזנב, שולי האוזניים וחציין התחתון של הרגליים ("גרביים") שחור) ואפור. זהו גזע סוסים גבוה, סוסות בגובה 163 ס"מ ויותר, וסוסי הרבעה בגובה 173 ס"מ ויותר. לסוס זה יכולת גבוהה מאוד למשיכת משאות. בתערוכה שנערכה בבריטניה בשנת 1924, צמד סוסי שייר משכו ממצב עמידה מטען במשקל 45 טון לפחות, אף שהמשקל המדויק לא נקבע כיוון שהיה מעבר ליכולת מכשיר המדידה במקום. אותו צמד סוסים משך משקל של 16.5 טון, בתערוכה מאוחרת יותר, כשהם עובדים על משטח חלקלק. סוסי שייר החזיקו בשיאי עולם לגודל סוס (גובה ומשקל). סוס השייר הגדול ביותר שתועד בהיסטוריה נולד ב-1848, התנשא לגובה 218 ס"מ ומשקלו הוערך ב-1,500 ק"ג. במאה ה-20 נרשם בספר השיאים של גינס סוס שייר בשם "גולית" (Goliath) שהתנשא לגובה 193 ס"מ והיה הסוס הגבוה בעולם עד מותו בשנת 2001.

במהלך שנותיו של הגזע, הוא הפך אהוד בציבור כיוון שסוסים אלה משכו עגלות משא של מבשלות והביאו את חביות הבירה לבתי המרזח. מסורת זו נשמרת עד היום במקומות אחדים בבריטניה ובארצות הברית. סוסי שייר משמשים אף ביערנות, לצורך רכיבה בשעות הפנאי ובמופעי ראווה ופרסום.

בשנת 1884 נוסד בבריטניה מרשם גזע סוסי השייר, הידוע היום בשם החברה הבריטית לסוס השייר (British Shire Horse Society), האגודה האמריקאית לסוס השייר (American Shire Horse Association) החלה בפעילות בשנת 1885. בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 יוצאו מבריטניה לארצות הברית סוסי שייר רבים, אולם השימוש בסוס זה פחת עם החדרת המיכון לתחום החקלאות ונקודת השפל של הגזע הייתה בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. האהדה לגזע זה החלה לעלות שוב בשנות ה-70 ולאחריהן, אולם עדיין קיימים מעט מאוד סוסי שייר והקרן לשימור גזעים נדירים בבריטניה (Rare Breeds Survival Trust), כמו גם הארגון לשימור גזעי חיות משק האמריקאי (American Livestock Breeds Conservancy), הגדירו את סוסי השייר כגזע בסכנה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סוס שייר** |

* The Shire Horse Society - החברה הבריטית לסוס שייר (באנגלית)
* American Shire Horse Association - האגודה האמריקאית לסוס שייר (באנגלית)
* Canadian Shire Horse Association - האגודה הקנדית לסוס שייר (באנגלית)
* Shire Horse France - הארגון הצרפתי לסוס שייר (בצרפתית)
* סוס שייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538959405171

 |
**גדוד סיור 135** היה גדוד סיור תחת חטיבה 7 שפעל עד שנות השישים.

היסטוריה
--------

פלוגת הסיור הוקמה בסוף נובמבר 1948 במסגרת גדוד פשיטה ממוכן 19 בחטיבת גולני. בהמשך, לקראת מאי 1949 הוקם הגדוד מחדש בחטיבה 7 וקלט חיילים מיחידות שונות בצבא שהתפרקו, רובם היו מחטיבה 10. הגדוד שינה את שמו לפלוגת סיור 17, על מנת שמספר החטיבה יופיע בשמו. באותה התקופה רכבו לוחמי הגדוד על שריוניות, ג'יפים וזחל"מים.

בספטמבר 1953 עברה היחידה לפיקודו של גדוד 9 בחטיבה ופסקה להיות יחידה עצמאית. בתקופה זו השתתפה בפעולות התגמול השונות.

בפברואר 1954 נבנתה מחדש כגדוד סיור 135 והועברה תחת פיקוד מפקדת גייסות השריון. לקראת מבצע קדש חזרה להיות תחת פיקוד חטיבה 7 והייתה בפועל פלוגת הסיור החטיבתית.

במאי 1957 קיבלה היחידה את צל"ש אלוף על כיבוש מחנות ג'בל-לבני, לקיחת שבויים רבים לאחר כיבוש המחנות והשמדת טנק T-54.

* שריוניות T17E1 Staghound של יחידת סיור (גדוד סיור) 135 במפגן יום העצמאות ברמלה, 1954 (הסמל מופיע בצד שמאל, מעל הגלגל).שריוניות T17E1 Staghound של יחידת סיור (גדוד סיור) 135 במפגן יום העצמאות ברמלה, 1954 (הסמל מופיע בצד שמאל, מעל הגלגל).
* שריוניות T17E1 Staghound של יחידת סיור (גדוד סיור) 135 במסדר יום גייסות השריון הראשון – 19 במאי 1954 (הסמל מופיע בצד שמאל, מעל הגלגל).שריוניות T17E1 Staghound של יחידת סיור (גדוד סיור) 135 במסדר יום גייסות השריון הראשון – 19 במאי 1954 (הסמל מופיע בצד שמאל, מעל הגלגל).
* סמל גדוד סיור 135 עד שנת 1954סמל גדוד סיור 135 עד שנת 1954

קישורים חיצוניים
----------------

* צל"ש יחידתי - יחידת סיור 135 של השריון (חטיבה 7), באתר הגבורה
* 59 שנים להקמת מפקדת גיסות השריון, אל"ם (במיל') שאול נגר, כתבה באתר אינטרנט של יד לשריון, 22 ביולי 2019
גנרל **פרנץ בייר** (בגרמנית **Franz Beyer**;‏ 27 במאי 1892 – 15 באוקטובר 1968) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

בייר נולד ב-27 במאי 1892 בבאוצן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס לצי הגרמני הקיסרי, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה שירת באוניות המערכה **וסטפאליה** ו**פריזיה המזרחית**. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה פרש בייר מהצבא, והצטרף למשטרה, שם התקדם לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1935 הצטרף בייר לורמאכט, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-66. ב-1 באפריל 1938 הועלה בייר לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1939 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-131.

### מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה היה בייר מפקד רגימנט הרגלים ה-131, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-17. במהלך המערכה על צרפת לחם בייר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-31, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמו במסגרת הקורפוס ה-29. ב-12 בספטמבר 1941 קיבל בייר את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-30 בדצמבר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-331, ולחם עימה כחלק מקורפוסי הפאנצר ה-40 וה-56. ב-1 בפברואר 1942 הועלה בייר לדרגת גנרל מיור, ובתחילת 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 במרץ 1943 מונה בייר למפקד הדיוויזיה ה-44, שפעלה כחלק מהארמייה ה-15, וב-1 ביוני 1943 הוסבה לדיוויזיית הרייכסגרנדיר ה-44. ב-23 בנובמבר 1943 הועברה הדיוויזיה לאיטליה, שם לחמה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-14 במסגרת הארמייה העשירית בקרב מונטה קאסינו. ב-27 באפריל 1944 מונה בייר למפקד הקורפוס ה-17, שהיה חלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה, וב-25 במאי מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-57, שהיה חלק מהארמייה השמינית במסגרת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה. ב-2 ביוני מונה בייר למפקד הקורפוס ה-5, שהיה בעתודת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה, וב-26 ביולי מונה למפקד הקורפוס ההררי ה-49, שפעל תחת פיקוד הארמייה ההונגרית הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה. ב-7 באוגוסט 1944 מונה בייר למפקד הקורפוס ה-80, ופיקד עליו במהלך הקרב על הבליטה, כחלק מהארמייה השביעית. באפריל 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-19, עימה לחם עד לכניעת כל כוחות קבוצת ארמיות B בכיס הרוהר, ב-18 באפריל 1945.

### לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר קנייס מהשבי. לאחר שחרורו התגורר בייר בבאד וייסי עד למותו ב-15 באוקטובר 1968.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנץ בייר באתר www.lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273410105171
* GND: 1029976104
* LCCN: n87908568
* SUDOC: 138490295
* VIAF: 280257592
* WorldCat: lccn-n87908568

 |
**גרי הארל** (באנגלית: **Gary L. Harrell**;‏ ‏1 ביוני 1951 – 14 בפברואר 2023) היה קצין בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית, ששירת כסגן מפקד פיקוד הכוחות השלובים וכמפקד כוח דלתא.

ביוגרפיה
--------

הארל נולד וגדל בטנסי. הוא למד באוניברסיטת המדינה של מזרח טנסי (אנ') במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית. בתקופת לימודיו היה חבר בקבוצת הפוטבול של האוניברסיטה. בדצמבר 1973 סיים לימודי תואר ראשון והתגייס לצבא.

שירת כמפקדת מחלקה רובאית ומפקד מחלקת נ"ט בגדוד השני של רגימנט החי"ר 508 בדיוויזיה המוטסת ה-82. ב-1977 הצטרף לכוחות המיוחדים ושירת בקבוצת הכוחות המיוחדים השביעית. פיקד על פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר 505 בדיוויזיה המוטסת ה-82 והיה חבר בקבוצה הראשונה של כוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני. שימש קצין מבצעים אוויריים בדיוויזיה המוטסת ה-82 ואת טבילת האש שלו עשה ב-1983 במהלך "מבצע זעם דחוף", הפלישה האמריקאית לגרנדה. ב-1984 עבר לשרת בגדוד השני של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית. 

בדצמבר 1985 עבר את מבחני הקבלה לכוח דלתא ושימש מפקד פלגה במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה. במסגרת המבצע היה חבר בכוח המיוחד, שחילץ מכלאו את האזרח האמריקאי שנכלא על ידי משטר נורייגה באשמת ריגול. הוא נפצע במהלך התרסקות מסוק החילוץ. 

במהלך מלחמת המפרץ שירת בפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים והשתתף במאמצים לאיתור משגרי טילי הסקאד במערב עיראק. באפריל 1992 מונה למפקד פלוגה בכוח דלתא, והשתתף במבצע לאיתורו ולכידתו של ברון הסמים פבלו אסקובר בקולומביה. ב-1993 שימש עוזרו של מפקד כוח דלתא והשתתף כמפקד המבצעים הקרקעיים במבצע נחש גותי (אנ') וקרב מוגדישו בסומליה. במהלך הקרבות נפצע באורח קשה מפגיעת פצצת מרגמה. לאחר תקופת שיקום ממושכת מונה ביוני 1995 לסגן מפקד כוח דלתא. 

ביולי 1998 מונה למפקד כוח דלתא. ביולי 2000 מונה לראש האגף לאבטחה בפיקוד מרכז של ארצות הברית, האחראי לאבטחת אישים אמריקאים בכירים, מתקנים ובסיסים ב-26 מדינות, בעקבות הפיגוע במשחתת קול נשלח לתימן לפקח על אבטחת השורדים ועל צוות החקירה. לאחר פיגועי 11 בספטמבר הקים באוקטובר 2001, בפיקוד מרכז, כוח משימה המשלב סוכנויות שונות בהם ה-FBI,
השירות החשאי, NYPD וה-CIA. 

בנובמבר 2001 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד "כוח המשימה בואי", שריכז כוחות המיוחדים במהלך מלחמת אפגניסטן. שימש עוזר למפקד הדיוויזיה ההררית העשירית במהלך "מבצע אנקונדה". ביוני 2002 מונה למפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית, בתפקיד זה הוביל את הכוחות במהלך מלחמת עיראק. 

בנובמבר 2004 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית. בשנים 2005–2008 שימש סגן מפקד פיקוד הכוחות השלובים וכן שימש מפקד כוח הפריסה המהירה של נאט"ו. 

לאחר שחרורו מונה לסגן נשיא בחברת "Pacer Health Corp". בשנים 2009–2012 שימש ראש מרכז האימונים למבצעים מיוחדים על שם המלך עבדאללה השני (KASOTC) בירדן. היה נשוי לג'ניפר ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרי הארל** בוויקישיתוף
* Gary Harrell - Desert Storm, באתר בריסטול הארלד קורייר, 10 בנובמבר 2015
* Ex-Delta Force Commander Harrell Retires, באתר ‏navyseals.com
* ביוגרפיה, באתר taskforcedagger.org
**M&C Saatchi Group** (בעברית: אם. אנד סי. סאצ'י גרופ) היא חברה בריטית בתחום הפרסום. היא הוקמה בלונדון בשנת 1995 בעקבות פרישת האחים סאצ'י מ-Saatchi & Saatchi. החברה נרשמה למסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון. בחברה מועסקים כ-2,400 עובדים. נכון לשנת 2020 החברה פעלת ב-24 מדינות עם מרכזים אזוריים בלונדון, ניו יורק, מילאנו, קייפטאון וסידני.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה על ידי האחים מוריס וצ'ארלס סאצ'י בשנת 1995 כאשר הם פרשו מ-Saatchi & Saatchi ביחד עם מספר עובדים. מספר לקוחות משמעותיים עברו לחברה החדשה והיא זכתה במכרז בחוזה עם בריטיש איירוויז. בהמשך היא חתמה חוזה עם המפלגה השמרנית של בריטניה. בשנת 1996 היו לחברה משרדים במספר ערים בעולם. 

בשנת 1999 הקמה חברה בת, eMCSaatchi, המספקת שירותי פרסום בתחום האינטרנט והמסחר האלקטרוני ללקוחותיה.

בשנת 2015 הוקם משרד בתל אביב ובראשו הועמד אלון הוכדורף שבעבר עבד ב-Saatchi & Saatchi בלונדון.

בשנת 2019 התגלו אי-דיוקים במסמכים פיננסיים של החברה. ההערכה הייתה שמדובר בסכום של כ-6.4 מיליון פאונד. משרד רואי החשבון פרייס ווטרהאוס קופרס נשכר לבדוק את החשדות. בדצמבר 2019 הדירקטוריון הודיע שמדובר בסכום של 11.6 מיליון פאונד. בעקבות המשבר מייסדי החברה פרשו ממנה.

בינואר 2021 מורי מקלנן מונה למנכ"ל חדש של החברה. הוא הכריז על שינויים ארגוניים ותרבותיים בחברה. בעקבות תוצאות חיוביות מניית החברה קפצה מ-90 פני ל-150 במרץ 2021.

במאי 2022 פורסם שחברה תירכש על ידי Next Fifteen Communications Group תמורת 387 מיליון דולר.

בתקופת פעילותה החברה זכתה בפרסים רבים בתחום הפרסום.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של M&C Saatchi
* M&C Saatchi, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נפילתם ועלייתם של האחים סאצ'י, באתר גלובס, 15 באפריל 1997
2. ↑  רויטרס, האחים סאצ'י שוקלים חזרה לבורסה עם הנפקה של סוכנות הפרסום M&C סאצ'י, באתר TheMarker‏, 25 במרץ 2004
3. ↑  איי אונליין, M&C Saatchi תקים חברה חדשה לשירותי מסחר אלקטרוני, באתר TheMarker‏, 28 באוקטובר 1999
4. ↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏M&C SAATCHI הבינ"ל פותחת שלוחה חדשה בישראל, באתר גלובס, 18 בינואר 2015
5. ↑  M&C Saatchi crisis continues as company leaders flee, Accountancy Age, ‏2019-12-11 (באנגלית בריטית)
6. ↑  Saatchi isn't working: ad agency crisis as directors and co-founder quit, the Guardian, ‏2019-12-10 (באנגלית)
7. ↑  Stephen LepitakMay 20, 2022, M&C Saatchi's $387M acquisition deal by Next Fifteen Group (באנגלית אמריקאית)
**קופרה פורמנטור** (באנגלית: **Cupra Formentor**) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי קופרה משנת 2020. היא הוצגה במרץ 2020. הפורמנטור היא המכונית העצמאית הראשונה של קופרה.

במחן הבטיחות שערך היורו NCAP קיבלה הפורמנטור מקסימום של חמישה כוכבי בטיחות.

מבט קדמי

קונספט וייצור
-------------

הפרומנטור הוצגה לראשונה בפברואר 2019 כמכונית קונספט, שכללה מערכת הנעה היברידית פלאג-אין. במרץ 2020 הציגה את גרסת הייצור, השיווק באירופה החל ביולי 2020. הפרומנטור מיוצרת במרטורל, קטלוניה שבספרד.

מבט אחורי

עיצוב
-----

העיצוב של הפרומנטור הוא ספורטיבי כמו שאר דגמי קופרה. חיצונית הדגם הדגם מעוצב בעיצוב מודרני, מפואר וספורטיבי, בפנים המכונית האווירה שונה לגמרי, לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 10.25 אינץ', ומסך מגע המשדר את המולטימדיה בקוטר 12.0 אינץ', הגה בעיצוב ספורטיבי כמו שאר דגמי קופרה הכולל משטחי מגע במקום כפתורים מכניים.

מפרט טכני
---------

הפרומנטור משווקת עם חמש יחידות הנעה.

שלושה מנועי בנזין בנפחי 1.5 ו-2.0 ליטר טורבו המספקים 150 כ"ס (מנוע 1.5 ליטר, הנעה קדמית), 190 כ"ס (מנוע 2.0 ליטר, הנעה כפולה), 310 כ"ס (מנוע 2.0 ליטר, הנעה כפולה) המאיץ מ0 ל100 קמ"ש תוך 4.9 שניות בלבד. מנוע דיזל בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-150 כ"ס, והנעה קדמית.

מערכת הנעה היברידית פלאג-אין, המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.4 ליטר טורבו המספק כ-150 כ"ס ומנוע חשמלי המספק כ-114 כ"ס, שני המנועים מספקים יחד 245 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 13 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 50 ק"מ.

קופרה פורמנטור VZ5
------------------

היא גרסת הביצועים לגרסה הבסיסית, הכוללת כיול ספורטיבי למתלים, ומנוע בנזין בנפח 2.5 ליטר טורבו המספק כ-390 כ"ס בין 5,700 ל-7,000 סל"ד ומומונט מרבי של 48.9 קג"מ המתקבל בין 2,250 סל"ד ל-5,700 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 4.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 250 קמ"ש. היא הוצגה בפברואר 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קופרה פורמנטור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קופרה פורמנטור (באנגלית)

* חזי גורן, קופרה פורמנטור VZ במבחן דרכים, באתר פורטל הרכב גיר, 29 ביוני 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  קופרה פורמנטור - פנאי קופה חדש עם עד 310 כ"ס, באתר אוטו, ‏03 במרץ 2020
2. ↑  Cupra unveils Formentor crossover as brand’s first bespoke model, באתר אוטובלוג, ‏02 במרץ 2020
3. ↑  קופרה חשפה רכב עצמאי ראשון, באתר אוטו, ‏24 בפברואר 2019
4. ↑  מבחני ריסוק 2021: קופרה פורמנטור ופולסטאר 2, באתר קארטיוב, ‏03 במרץ 2021
5. ↑  קופרה פורמנטור - הדגם העצמאי הראשון של קופרה נחשף, באתר קארטיוב, ‏22 בפברואר 2019
6. ↑  קופרה פורמנטור 2021 - גרסת הייצור נחשפת, באתר קארטיוב, ‏02 במרץ 2020
7. ↑  מוכן לשיווק: קופרה פותחת את פנקס ההזמנות לפורמנטור, באתר קארטיוב, ‏28 ביוני 2020
8. ↑  קופרה פורמנטור 2021: יחידות ההנעה נחשפות, באתר קארטיוב, ‏07 באוקטובר 2020
9. ↑  2021 Cupra Formentor Debuts: Up To 306 HP, Plug-In Hybrid Available, באתר מוטור 1, ‏02 במרץ 2020
10. ↑  קופרה פורמנטור VZ5 נחשף עם מנוע 2.5 ליטר טורבו, באתר קארטיוב, ‏22 בפברואר 2021

| קופרה |
| --- |
| אישים | וויין גריפית' - מנכ"ל החברה • חורחה דיאז - מעצב החברה |  |
| כלי רכב | קופרה לאון • קופרה איביזה • קופרה אטקה • קופרה פורמנטור • קופרה בורן • קופרה טבסקאן • קופרה אורבן-רבל |
| אחר | סיאט (החברה בה נוסד המותג) • קבוצת פולקסווגן (תאגיד הרכב שהחברה היא חלק ממנו) |
**פריצת גבולות** - כיצד להגשים את החיים שתמיד רצית, הוא ספר מאת אלון אולמן, שיצא לאור ב-2017 ומכר 40 אלף עותקים[דרוש מקור].

מבנה הספר
---------

הספר כולל את סיפור חייו של אלון אולמן ואת הפיכתו למנטור מצליח. בשנת 1994 הוא עבר קריסת ריאה במהלך טיסה מטורקיה לארץ, ובעקבות כך נכרתה חלק מריאתו. לאחר האירוע, מצבו הרפואי השברירי הביא אותו לנסות למתוח את הגבולות הפיזיולוגיים שלו ולאתגר את עצמו. בגיל 41 הוא נרשם לתחרות איירון-מן באריזונה. אחרי כשמונה חודשים של אימונים הוא הצליח לשחות 3.8 קילומטר, לרכוב על אופניים 180 קילומטר (כמו המרחק מתל אביב לקריית שמונה) ואז לרוץ מרתון (42 קילומטר), וכל זה ברצף של קצת יותר מ-12 שעות. זו הייתה נקודת המפנה בחייו, וכדבריו "כשחציתי את קו הסיום הבנתי שאת האושר הזה משיגים כשמגשימים מטרות שיא. כשאתה עושה משהו שמרגש ומפחיד אותך, אתה מרגיש שצמחת". במהלך השנים לאחר מכן השלים אולמן את התחרות עוד שלוש פעמים.

בעקבות הצלחתו בתחרות השתנתה תפיסת עולמו של אולמן, לעמדה שלפיה שכל אדם מסוגל לממש את חלומותיו, ובלבד שיעשה זאת בדרך המתאימה ועם הדרכה צמודה. בעקבות כך הוא הקים את חברת "קוד המנצח", שבמסגרתה הוא מעביר סדנאות והרצאות על פריצת גבולות. הספר משלב תובנות, תבניות פעולה ומודלים להצלחה, השזורים בסיפור חייו של אולמן. הוא מסיים את ספרו: "בסוף - כולם מתים. בדרך חלק גם חיים".

הספר נמכר בכ-40,000 עותקים וקיבל אות פלטינה מאת התאחדות הוצאות ספרים בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבה על אלון אולמן ועל ספרו החדש חדשות השבת ערוץ 2 עם דנה ויס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלון אולמן היה על סף מוות, ניצל - ויצא למסע מתיחת גבולות גלובס, 7 באוגוסט 2014
2. ↑  אלון אולמן, "פריצת גבולות", הוצאת כתר, 2017, עמ' 323
רונדל חיל האוויר וההגנה האווירית של קזחסטן
**הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קזחסטן** (ברוסית: **Вооружённые силы Республики Казахстан**, בקזחית: **Қазақстанның Қарулы Күштері, *Qazaqstannyŋ Qaruly Küşterı***) הם הכוחות המזוינים המאוחדים של קזחסטן. הם מורכבים משלוש זרועות: כוחות יבשה, כוחות ימיים וכוחות הגנה אווירית. וכן מארבעה מערכים עצמאיים: כוחות תקיפה אוויריים, כוחות מיוחדים, כוחות ותותחנים וכוחות טריטוריאליים. המשמר הלאומי, ההגנה האזרחית, שירות הגבולות ושירות האבטחה הממלכתי משמשים כשלוחות צבאיות של הכוחות המזוינים. מדיניות ההגנה הלאומית מבוססות על חוקת קזחסטן. הם מבטיחים את השמירה על עצמאותה וריבונותה של המדינה ושלמות שטחה היבשתי, המים הטריטוריאליים והמרחב האווירי והסדר החוקתי שלה. הכוחות המזוינים של קזחסטן פועלים תחת משרד ההגנה של קזחסטן.

משרד ההגנה הקזחי

כוח אדם
-------

כוח האדם מונה כ-135,000 חיילים בשירות בפעיל ועוד 32,000 אנשים ביחידות שאינן חלק מזרועות האוויר, הים או היבשה.

המטה הכללי
----------

המטה הכללי הוא הגוף המרכזי לניהול הכוחות המזוינים של המדינה בימי שלום ומלחמה.

היסטוריה
--------

ב-7 במאי 1992, נשיא קזחסטן ביצע מספר פעולות בנושא הגנה: הוא חתם על צו ל'הקמת הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קזחסטן', הפיכתה של ועדת ההגנה הממלכתית של הרפובליקה של קזחסטן למשרד ההגנה ומינויו של הגנרל-קולונל סגאדת נורמגמבטוב לשר ההגנה של קזחסטן. מוכתר אלטינבאייב כיהן כשר ההגנה פעמיים, פעם האחרונה מדצמבר 2001 עד ינואר 2007.

ב-30 ביוני 1992 בעקבות התמוטטות ברית המועצות, התפרק המחוז הצבאי של טורקסטן של הכוחות המזוינים הסובייטים. קבוצת הכוחות החזקה ביותר מהמחוז הצבאי של טורקסטן הפכה למרכיב העיקרי של הצבא החדש של קזחסטן. קזחסטן קיבלה את כל יחידות הארמייה ה-40 (הארמייה ה-32 לשעבר) וחלק מהקורפוס ה-17, כולל 6 דיוויזיות של כוחות יבשה, בסיסי אחסון, חטיבות הנחיתה האוויריות ה-14 וה-35, 2 חטיבות רקטות, 2 גדודי ארטילריה וכמות גדולה של ציוד שהוצאה מאזור אוראל לאחר חתימת האמנה על הכוחות המזוינים הקונבנציונליים באירופה.

קזחסטן ערכה את המצעד הצבאי הראשון בתולדותיה ב-7 במאי 2013, במהלכו נחגג לראשונה יום מגן המולדת כחג הלאומי. במהלך הטקס הועלתה האישה הראשונה לדרגת מייג'ור גנרל. קזחסטן היא חברה מייסדת ב-CSTO וב-SCO. לקזחסטן יש גם תוכנית פעולה של שותפות אישית עם נאט"ו ושיתוף פעולה אסטרטגי עם הכוחות המזוינים הטורקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכוחות המזוינים של רפובליקת קזחסטן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  2021 Kazakhstan Military Strength, www.globalfirepower.com
2. ↑  "First Military Parade in Kazakhstan". *The Gazette of Central Asia*. Satrapia. 7 במאי 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Marketos, Thrassy N. (2008-11-21). *China's Energy Geopolitics: The Shanghai Cooperation Organization and Central Asia* (באנגלית). Routledge. ISBN 9781134106028.
4. ↑  "Kazakhstan and Turkey expand cooperation on defense". *The Republic of Kazakhstan Ministry of Foreign Affairs*. 1 באוקטובר 2014. אורכב מ-המקור ב-4 בפברואר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**טריבונו ממו** (באיטלקית: **Tribuno Memmo**; נפטר ב-991) היה הדוכס ה-25 של ונציה. ויטאלה כיהן כדוג'ה בין השנים 979–991. 

טריבונו ממו לא היה אדם משכיל, ואף לא ידע קרוא וכתוב, אולם היה אמיד ביותר בשל נישואיו למרינה, בתו של הדוג'ה ה-22 של ונציה, פייטרו קאנדיאנו הרביעי, ובשל עושרו והשפעתו נבחר לתפקיד דוג'ה.

למרינה ולטריבונו נולד בן אחד - מוריציו.

ככל הנראה טריבונו עבר לארמון הדוג'ה רק בשלהי כהונתו, מאחר שעבודות שיקום הארמון לאחר שריפתו בעת הדחתו של פייטרו קאנדיאנו הרביעי טרם הושלמו. בתקופת כהונתו של טריבונו הפכה בזיליקת מרקוס הקדוש לבזיליקה הדוכלית (הקפלה הפרטית של הדוג'ה).

ב-7 ביוני 983 נחתם הסכם בין ונציה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה אוטו השני אשר העניק מחדש את זכויות המסחר הייחודיות שהוענקו בעבר לסוחרים הוונציאניים ברחבי האימפריה (זכויות שבוטלו לאחר רצח פייטרו קאנדיאנו הרביעי).

טריבונו ממו נפטר בשנת 991. לאחר מותו נבחר לתפקיד הדוג'ה פייטרו אורסאולו השני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריבונו ממו** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ויטאלה קאנדיאנו** | **דוכסי ונציה** 979–991 | **הבא**:**פייטרו אורסאולו השני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1012025039
* VIAF: 171167004
* WorldCat: viaf-171167004

 |
**גיורגוס צבלאס** (ביוונית: **Γεώργιος Τζαβέλλας**; נולד ב-26 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן יווני המשחק בא.א.ק. אתונה ובנבחרת יוון בעמדת המגן שמאלי.

קריירת מועדונים
---------------

צבלאס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דוקסה וירונאס, ובשנת 2006 עבר לקרקירה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד לאריסה. בינואר 2008 חתם בפאניוניוס, ב-13 בספטמבר 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–1 נגד פאנסרייקוס. ב-7 בדצמבר 2008 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד לאריסה. במהלך העונה הראשונה שלו במועדון הוא הבקיע 2 שערים ב-17 משחקים.

ב-3 ביוני 2010, הוא חתם באיינטרכט פרנקפורט לשלוש שנים תמורת 1.2 מיליון אירו. עם הגעתו הוא הפך עד מהרה לחלק חשוב בהרכב של הקבוצה. ב-12 במרץ 2011, צבלאס הבקיע את השער הראשון שלו במועדון נגד שאלקה 04. השער נכבש ממרחק של 73 מ', ובכך צבלאס שבר את שיא ההבקעה מהמרחק הגדול ביותר אי פעם בליגה. ב-8 באפריל 2011, צבלאס סבל מקריעה חלקית של הרצועה הצולבת, ובכך סיים את העונה. בסיום העונה ירד עם המועדון לליגה השנייה.

ב-31 בינואר 2012, צבלאס חתם במונקו שאז שיחקה בליגה השנייה בצרפת. בסיום עונת 2012/2013 עלה עם המועדון בחזרה לליגה הראשונה.

ב-2 בספטמבר 2013, הוא חתם ל-4 שנים בפאוק סלוניקי ב-14 בספטמבר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד וריה. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד אטרומיטוס. ב-19 בספטמבר 2013, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית בניצחון 1–2 נגד שחטאר קאראגנדי. ב-9 במרץ 2014 הוא הבקיע את שער הניצחון נגד אולימפיאקוס.

ב-21 בינואר 2017 חתם באלניהספור מליגת העל הטורקית לשנתיים וחצי.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-15 בנובמבר 2009 זומן לראשונה לסגל נבחרת יוון לקראת המשחק השני נגד אוקראינה במסגרת פלייאוף מוקדמות מונדיאל 2010. הוא אף זומן לסגל המורחב לקראת מונדיאל 2010, אך לא נכלל בסגל הסופי. ב-7 בספטמבר 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד קרואטיה במסגרת מוקדמות יורו 2012. צבלאס נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012 ומונדיאל 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיורגוס צבלאס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

| **נבחרת יוון – יורו 2012** |
| --- |
| 1 צ'לקיאס • 
2 מניאטיס • 
3 צבלאס • 
4 מלזס • 
5 ק.פאפאדופולוס • 
6 מקוס • 
7 סמארס • 
8 א.פאפאדופולוס • 
9 ליברופולוס • 
10 קראגוניס • 
11 מיטרוגלו • 
12 צורבאס •
13 סיפקיס • 
14 סלפינגידיס •
15 טורוסידיס •
16 פוטקיס •
17 גקאס •
18 ניניס •
19 פאפאסטאטופולוס •
20 הולבאס •
21 קאטסוראניס •
22 פורטוניס •
23 פטפטזידיס •
מאמן: סנטוש | יווןיוון |

| **נבחרת יוון – מונדיאל 2014** |
| --- |
| 1 קרנזיס • 
2 מניאטיס • 
3 צבלאס • 
4 מנולאס • 
5 מוראס • 
6 ציוליס • 
7 סמראס • 
8 קונה • 
9 מיטרוגלו • 
10 קראגוניס • 
11 וינטרה • 
12 גליקוס •
13 קאפינו • 
14 סלפינגידיס •
15 טורוסידיס •
16 כריסטודולופולוס •
17 גקאס •
18 פטפאצידיס •
19 סוקראטיס •
20 הולבאס •
21 קאטסוראניס •
22 סמאריס •
23 טכטסידיס •
מאמן: סנטוש | יווןיוון |
**וִילְהֶלְם גְלִיזֶה** (גרמנית: **Wilhelm Gliese**‏, 21 ביוני 1915 - 12 ביוני 1993) היה אסטרונום גרמני שנודע בשל עבודתו לזיהוי הכוכבים הקרובים למערכת השמש ויצירת קטלוג גליזה לכוכבים קרובים המתעד אותם.

קורות חייו
----------

וילהלם גליזה נולד בשנת 1915 בעיירה גולדברג בשלזיה, סמוך לעיר לגניצה, אז חלק מגרמניה ומאז 1945 חלק מפולין (נקראת כיום זלוטורייה). אביו שנקרא גם כן וילהלם היה שופט מחוזי. מגיל צעיר התעניין גליזה באסטרונומיה וכבר בזמן לימודיו בבית הספר החל לבצע תצפיות בכוכבים. בשנת 1933 החל ללמוד אסטרונומיה, מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת ברסלאו ולאחר מכן באוניברסיטת ברלין. לאחר לימודיו החל לעבוד במכון לחישובים אסטרונומיים ששכן בדאהלם ועבר לאחר מלחמת העולם השנייה להיידלברג. בזמן המלחמה הוא גויס לשירות צבאי כמומחה לבליסטיקה ונשלח בשנת 1942 לחזית המזרחית, שם שירת עד לפברואר 1945 אז נפל בשבי הרוסי מצפון לפוזנן. גם בזמן שירותו ובתקופת השבי הוא המשיך לצפות בכוכבים, אך ללא כל ציוד עזר, עד לשחרורו בספטמבר 1949.

גליזה חזר לעבודתו במכון לחישובים אסטרונומיים במקומו החדש בהיידלברג ושם עבד עד למותו בשנת 1993, 13 שנים לאחר פרישתו הרשמית לגמלאות. החל משנת 1951, בעידודו של האסטרונום ההולנדי פטר ון קאמפ, החל גליזה בחקר הכוכבים הקרובים למערכת השמש, תחום בו עסק לאורך רוב שנותיו במכון, וב-1957 פרסם את הגרסה הראשונה של קטלוג גליזה לכוכבים קרובים.

עבודתו
------

בשנות עבודתו במכון עסק גליזה בזיהוי הכוכבים הקרובים למערכת השמש ובקיטלוגם ופרסם בשנים 1957 ו-1969 את שתי הגרסאות הראשונות של קטלוג גליזה. כמו כן היה מעורב ביצירת גרסאות 4 ו-5 של קטלוג הכוכבים היסודיים שכולל את המיקום המדויק של כוכבים נבחרים, שמשמשים לחישוב המיקום של שאר כוכבי השמים. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוא עבד בשיתוף עם הרטמוט יארייס ואיתו פרסם עדכון של קטלוג גליזה בשנת 1979 ואת המהדורה השלישית של הקטלוג בשנת 1991. כוכבים רבים שמופיעים בקטלוגים שפרסם נקראים בפרסומים מדעיים ופופולרים בציון שקיבלו בקטלוג (למשל גליזה 581 או גליזה 229). כמו כן גליזה הונצח בשמו של האסטרואיד 1823 גליזה שהתגלה בשנת 1951.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. 1 2  H. Jahreiß: Nachrufe: Wilhelm Gliese, Mitteilungen der Astronomischen Gesellschaft, Nr. 77, p. 5 (1994)
2. ↑  W. Gliese: Katalog der Sterne näher ALS 20 Parsek für 1950.0, Astronomisches Rechen-Institut, Heidelberg (1957)
3. ↑  W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars, Veröffentlichungen des Astronomischen Rechen-Instituts Heidelberg, Nr. 22 (1969)
4. ↑  W. Gliese & H. Jahreiß: Nearby Star Data Published 1969-1978, Astronomy and Astrophysics, Suppl. Ser. 38, p. 423 (1979)
5. ↑  W. Gliese & H. Jahreiß: Preliminary Version of the Third Catalogue of Nearby Stars, The Astronomical Data Center CD-ROM: Selected Astronomical Catalogs (1991)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90754528
* CiNii: DA04706055
* GND: 131638955
* ISNI: 0000 0000 8399 9905
* NLA: 35128399
* NLP: a0000002275395
* NTA: 120917122
* RERO: 02-A003301934
* SUDOC: 136518249
* VIAF: 91557258
* WorldCat: viaf-91557258

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**פי. אמ. איי. סחר וייזום בע"מ**, המוכרת במותג **P.M.I**, היא חברה ישראלית העוסקת בייבוא, ייצור, שיווק והפצה של מוצרי איסוף, הוצאה לאור, יומנים לתלמידים וצעצועים. החברה הוקמה בשנת 1997 על ידי בועז דקל. החברה משווקת בישראל כ-25 זיכיונות בינלאומיים בהם: סופרגול, פאוור ריינג'רס, בובספוג, כמעט מלאכים, האי, ובקינז, ערוץ הופ!, דיסני, האחים וורנר, אימוג'י, קופיקו, אנגרי בירדס, הזבלונים, שכונה, החממה, סוי לונה, מועדון ווינX, סוניק x, בראץ', דרגון בול Z, דרגון בול GT, יו-גי-הו! ועוד. החברה משווקת את מוצריה באמצעות חברת בר שיווק והפצה. לחברה חנות מותגים במתחם סינמה סיטי גלילות.

בחודש אוקטובר 2016 השיקה החברה את חברת הבת שלה אמיגו, אתר אינטרנטי לילדים. אמיגו תמכור באתר את מוצרי P.M.I ועוד אלפי מוצרים נוספים לילדים.

מוצרי החברה
-----------

### סופרגול

 ערך מורחב – **סופרגול**  

אלבום איסוף מדבקות בשיתוף עם ידיעות אחרונות, היוצא לאור בישראל מדי שנה מאז 1998. האלבום מכיל את תמונותיהם של כדורגלני ליגת העל, כדורגלנים בכירים בעולם ועוד. האלבום משווק על ידי חברת בר שיווק והפצה. בנוסף לקלפים הנאספים באמצעות רכישת חבילת קלפים, ישנם קלפים מיוחדים המכונים "אסים" אותם ניתן להשיג בדרכים שונות, לרוב באמצעות רכישת מוצרים של חברות אשר מעורבות בתהליך האיסוף לצורכי פרסום.

### אלבום קטנטנות

אלבום איסוף מדבקות של הטלנובלה "קטנטנות". הופץ בישראל בשנת 2002.

### ובקינז

 ערך מורחב – **ובקינז**  

בובות הוובקינז
בובות פרווה שמיוצרות על ידי חברת גאנז (Ganz) הקנדית, והיו ללהיט מצליח ברחבי אירופה ובמיוחד בצפון אמריקה. לכל בובת ובקינז שרוכשים יש "קוד סודי" שמאפשר לקונה להרשם לאתר "העולם של ובקינז" (Webkinz world) ולגדל חיית מחמד וירטואלית. המוצר הושק בשנת 2009 בישראל.

### גורמיטי

קו גדול של מוצרים, מבובות קטנות לאיסוף ועד בובות פעולה גדולות, של חברת Giochi Preziosi האיטלקית, חברת הצעצועים הרביעית בגודלה בעולם. השקת המותג לוותה בשידור סדרת הטלוויזיה גורמיטי בערוץ הילדים. המוצר הושק בשנת 2010.

### מושי מונסטרס

מותג המשלב בין הצעצוע הפיזי ובין אתר אינטרנט. מותג בריטי של חברת MindCandy. המותג מאפשר גידול מפלצת וירטואלית (הזהה לצעצוע הפיזי שנרכש), לאתר רשומים למעלה מ-100 מיליון ילדים מכל העולם. המוצר הושק בשנת 2012.

### אלבום Angry Birds

אלבום איסוף מדבקות של המותג Angry Birds. המוצר הושק בשנת 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של P.M.I
* אתר האינטרנט הרשמי של אמיגו
* אתר האינטרנט הרשמי של פלייסמארט
* פי. אם. אי. סחר וייזום בע"מ, באתר דן אנד ברדסטריט ישראל
* מיכל רז-חיימוביץ', ‏איך לנתק ילדים מהמחשב ולעבור לצעצועים מוחשיים?, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  צוות האתר, סדרת גורמיטי בישראל, באתר את זה, 24 בפברואר 2010