recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תלמי** (ביוונית: **Πτολεμαῖος**‏; 295 לפנה"ס - 272 לפנה"ס) היה נסיך ומצביא אפירוטי, בנו של פירוס הראשון ושל אשתו הראשונה אנטיגונה. הוא נהרג לאחר המצור על ספרטה.

ביוגרפיה
--------

תלמי נולד ככל הנראה בשנת 295 לפנה"ס. אביו היה פירוס הראשון מלך אפירוס. אמו אנטיגונה ככל הנראה מתה במהלך הלידה. הוא נקרא על שם תלמי הראשון סוטר, מלך מצרים התלמיית, שסייע לאביו בעבר. הייתה לו אחות גדולה בשם אולימפיאס השנייה, ושני אחים למחצה שנקראו אלכסנדר והלנוס. יוסטינוס מתאר אותו כאדם אמיץ, אך פזיז מאוד.

בשנת 280 לפנה"ס כאשר יצא אביו למסע מלחמה באיטליה, הוא הפקיד אותו כעוצר הממלכה. בשנת 274 לפנה"ס, חזר אביו מאיטליה ויצא למסע לכיבוש יוון. תלמי היה קצין בצבאו, והוא נזכר כמי שכבש את האי קרקירה עם 60 איש בלבד. הוא גם פיקד על הכוח שכבש את סלוניקי מידי אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון. במהלך המצור על ספרטה, תלמי פיקד על המשמר האישי של אביו. ישנן שתי גרסאות בנוגע למותו. על פי יוסטינוס, הוא הסתער בראש החיילים אל מרכז העיר, אולם הוקף באנשים ונהרג. על פי פלוטרכוס, תלמי ניהל קרב נסיגה נגד המצביא הספרטני אוואלקוס, שנועד להבטיח נסיגה בטוחה של הכוח האפירוטי אל ארגוס. עם זאת, במהלך הקרב חייל כרתי בשם אוריסוס הכה למוות את תלמי.

פירוס זעם כששמע על מות בנו. פלוטרכוס כותב שהוא דהר בעצמו בראש פרשיו והרג את כל הכוח הספרטני כנקמה. בהסתמך על תיאוריו אצל ההיסטוריונים העתיקים, מעריך ויליאם סמית שאילו תלמי היה חי זמן רב יותר, הוא היה מתחרה במוניטין של אביו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנטיגונה באתר Ptolemic Dynasty
2. ↑  פלוטרכוס, "**חיי פירוס**", 6.
3. 1 2 3  יוסטינוס, ספר עשרים וחמישה, 4.
4. ↑  יוסטינוס, ספר שמונה עשר, 1.
5. ↑  יוסטינוס, ספר עשרים וחמישה, 3.
6. ↑  פלוטרכוס, "**חיי פירוס**", 30.
7. ↑  Smith, **Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology**, "Ptolemaeus", 1873
**דיפלודוקימורפה** (שם מדעי: Diplodocimorpha) היא קבוצת דינוזאורים צמחוניים בני אינפרא-סדרת הזאורופודים שהתקיימו מהיורה התחתון עד הקרטיקון העליון לפני 175 עד 93 מיליון שנה מזמננו. קבוצה זו כוללת את מרבית בני קבוצת דמויי-דיפלודוקיים, למעט את ההפלוקנטוזאורוס שהוא בעל אב קדמון משותף קדום יותר.

הקבוצה הוגדרה ב-1995 בידי החוקרים קלבו וסלגדו (Calvo & Salgado) והיא כוללת שלוש משפחות: רבאצ'יזאוריים, דיקראוזאוריים ודיפלודוקיים - שתי האחרונות שייכות גם לקבוצה פלגליקאודטה, אשר תוארה בעת האחרונה על סמך דמיון גדול בין שתיהם.

מינים אלה שגשגו הן ביורה והן בקרטיקון וחלקם היו מינים ענקיים, בעוד אחרים כמו האמרגזאורוס היו צנועים יותר בגודלם ובעלי רצועת "מוטות", שנוצרו מהחוליות הארוכות שלהם, לאורך הגב והצוואר. ייתכן שאף היה להם מפרש לאורכו.

מיון
----

* קבוצה **דיפלודוקימורפה** (Diplodocimorpha)
	+ משפחה רבאצ'יזאוריים (Rebbachisauridae)
	+ קבוצה פלגליקאודטה (Flagellicaudata)
		- משפחה דיקראוזאוריים (Dicraeosauridae)
		- משפחה דיפלודוקיים (Diplodocidae)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיפלודוקימורפה** בוויקישיתוף
טירת בראן
**טירת בראן** (ברומנית: **Castelul Bran**) היא טירה ברומניה הממוקמת בעיירה בראן על גבול מונטניה וטרנסילבניה.

היסטוריה
--------

ב-1212 הוקמה במקום טירה עשויה מעץ על ידי המסדר הטבטוני, אך ב-1242 היא נהרסה על ידי המונגולים. האזכור הראשון בכתובים של הטירה הוא במסמך של לאיוש הראשון, מלך הונגריה שבו הוא מרשה לסקסונים מקרונשטדט (בראשוב) להקים טירה עשויה מאבן על חשבונם.

הטירה הוקמה ב-1382, בעקבות הקמתה מקימיה קיבלו פטור מתשלום מיסים למשך מספר מאות. בעקבות הקמת הטירה היישוב בראן החל להתפתח. בין 1438–1442 הטירה שימשה להגנה במלחמה נגד העות'מאנים.

הטירה החליפה בעלים מספר פעמים. היא הייתה בבעלותו של מירצ'ה הזקן, יותר מאוחר היא הועברה לבעלותם של תושבי בראשוב. לאחר מלחמת העולם הראשונה תושבי בראשוב העניקו את הטירה במתנה למלכת רומניה מארי והטירה החלה לשמש בתור מעון קיץ של משפחת המלוכה הרומנית עד 1947 אז נאלצו לוותר על כתרם.

ב-2006 הטירה הוחזרה לדומיניק הבסבורג, נכדה של המלכה מארי, ב-2007 הטירה הוצעה למכירה, אך ב-2009 הוחלט להשאיר את הטירה בתור מוזיאון.

מוזיאון
-------

ב-1957 נפתח מוזיאון בטירה. לטירה, המוצגת לתיירים בתור "טירת דרקולה", יש למעשה קשר דל לולאד המשפד (ולא ידוע אם שהה בה בעצמו). הטירה התפרסמה בעיקר בזכות הרומן של ברם סטוקר, "הרוזן דרקולה".

גלריית תמונות
-------------

|  |
| --- |
| * החצר הפנימית של הטירההחצר הפנימית של הטירה
* צלב בגן של הטירהצלב בגן של הטירה
* בתוך הטירהבתוך הטירה
* המעבר הסודי המחבר את הקומה הראשונה עם הקומה השלישיתהמעבר הסודי המחבר את הקומה הראשונה עם הקומה השלישית
 |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **טירת בראן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טירת בראן** |

* אתר האינטרנט הרשמי של טירת בראן (באנגלית)
* הטירה של דרקולה? לא בטוח, אבל טירת בראן שווה ביקור גם ככה

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 316735530
* WorldCat: viaf-316735530

 |
**מנחם שטיין** (נולד ב-1954), טניסאי שולחן, אלוף ישראל ליחידים 3 פעמים (1971, 1974 ו-1977). אימן בקבוצת מכבי צפון תל אביב.

ביוגרפיה
--------

שטיין החל להתאמן מגיל 14 וחצי בטניס שולחן בהדרכתו של יוסף ישועה בקבוצת מכבי צפון תל אביב. הוא בוגר מגמה ריאלית בתיכון עירוני א'. כבר ביותו בן 17 זכה באליפות ישראל וייצג את ישראל באליפות העולם שנערכה בנגויה, יפן.

בשנת 1974 זכה בפעם השנייה באליפות ישראל בטניס שולחן לבוגרים לאחר ניצחון במשחק הגמר על דרור פולק מהפועל שער הנגב בן ה-14 שנים וחצי בתוצאה של 2-3.

בשנת 1977 זכה שטיין בפעם השלישית באליפות ישראל בטניס שולחן לבוגרים.

חייו האישיים
------------

בשנת 1977 גילה שטיין את כת ההרא קרישנה. הוא גילח שער ראשו ונסע לצרפת. לאחר שנתיים פרש מהכת וחזר לישראל. ב-1988 הוא נישא לטניסאית השולחן איריס כרמי שהתאמנה בהדרכתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* התלמיד שעלה על מוריו, מעריב, 28 בינואר 1971
* משה לרר, "שטיין נולד עם כדור", מעריב, 14 באוקטובר 1974

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחם שטיין אלוף ישראל, מעריב, 13 באוקטובר 1974
2. ↑  אלכס דורון, האלוף החדש בטנ"ש הוא תלמידו של הרב צבי יהודה הכהן קוק בי-ם, מעריב, 11 בדצמבר 1977
3. ↑  מנחם שטיין פורש מה"גורו", מעריב, 27 במרץ 1979
4. ↑  שבוע שכולו מסיבות, מעריב, 31 במרץ 1988
**תלמוד עשר הספירות** הוא ספר קבלה של הרב יהודה לייב הלוי אשלג, "בעל הסולם", על כתבי האר"י ובו מבוארים בהרחבה עניינים בחכמת הקבלה בסדר לימוד מובנה.
הספר יצא לאור החל בשנת תרצ"ו (1935–1936) והוא הרחבה של ביאורו הקודם של הרב אשלג על ספר עץ החיים, הניקרא בשם "פנים מאירות" ו"פנים מסבירות".

מבנה הספר
---------

הספר נסוב סביב קטעים מספריו של האר"י. בכל פרק מובאים דברי האר"י בלשונם ועליהם שני פרושים:

* **אור פנימי** – פירוש על סדר הטקסט.
* **הסתכלות פנימית** – ביאור נרחב על הסוגיות העיקריות באותו חלק.

בנוסף, מובאים בסיום כל חלק בספר שאלות ותשובות על החומר הנילמד:

* **לוח השאלות והתשובות לפירוש המילות** – שאלות ותשובות על מילים והגדרות.
* **לוח השאלות והתשובות לעניינים** – שאלות ותשובות על הנושאים הנלמדים.

ההקדמה
------

בתחילת ההקדמה לספר כותב הרב אשלג על מטרתו בכתיבת ההקדמה: "בריש מלים, מצאתי לי צורך גדול לפוצץ מחיצת ברזל, המצויה ומפסקת בינינו לבין חכמת הקבלה, מעת חורבן הבית ואילך, עד דורנו זה, שהכבידה עלינו במדה חמורה מאד, ומעוררת פחד שלא תשתכח ח"ו מישראל".
בהקדמה זו מאריך הרב אשלג בביאור הצורך והחובה ללמוד קבלה.

בסיום ההקדמה, הרב אשלג מדריך את הקורא לסדר הלימוד הנכון:

> 
> "למד תחילה את ה"פנים", דהיינו דברי האריז"ל, המודפסים בראשי העמודים עד סוף הספר. ואע"פ שלא תבין, חזור עליהם כמה פעמים ע"ד "מתחילה למגמר והדר למסבר". אח"ז, למד את הביאור "אור פנימי", והשתדל בו, באופן שתוכל ללמוד ולהבין היטב את ה"פנים" גם בלי עזרת הביאור, ואח"ז למד את הביאור "הסתכלות פנימית" עד שתבינהו ותזכרהו כולו. ואחר כולם, נסה עצמך בלוח השאלות, ואחר שהשבת על השאלה, הסתכל בתשובה המסומנת באותה האות של השאלה, וכן תעשה בכל שאלה ושאלה. ותלמד ותשנן ותחזור עליהם כמה פעמים עד שתזכרם היטב כמונחים בקופסא, כי בכל מלה ומלה ממש, שבחלק השלישי, צריכים לזכור היטב כל שני החלקים הראשונים, אף מובן קטן לא יחסר. והגרוע מכל הוא, שהמעיין לא ירגיש כלל מה ששכח, אלא, או שהדברים יטשטשו בעיניו, או שיתקבל לו פירוש מוטעה בענין, מחמת השכחה. וכמובן, שטעות אחת גוררת אחריה עשר טעויות, עד שיבא לאי הבנה לגמרי, ויהיה מוכרח להניח את ידו מהלימוד לגמרי."
> 
> 
> 
> 

הדרכה זו, יחד עם הסידור ההדרגתי של החומר ושאלות החזרה המפורטות, מצביעים על ניסיונו של המחבר להעניק לספר מבנה דידקטי המאפשר לימוד שיטתי ומסודר של חוכמת הקבלה.

מבנה הספר
---------

הספר מחולק ל-16 החלקים הבאים:

1. צמצום וקו
2. עגולים ויושר
3. אור ישר ואור חוזר
4. עשר הספירות של עקודים
5. עשר ספירות דעקודים בהתפשטות השנייה הנקראים מטי ולא מטי
6. עשר הספירות של עולם הנקודים
7. עשר הספירות דז' מלכין קדמאין דמתו
8. עשר הספירות של עולם האצילות
9. זיווגי הספירות
10. עיבור ראשון דז"א
11. תיקון אורות ניצוצין וכלים בעובר ועיבור הב'
12. לידה ויניקה של הז"א
13. תיקוני רישא ודיקנא דא"א
14. מוחין דגדולות של זעיר אנפין
15. בנין הנוקבא דז"א
16. ג' העולמות בריאה יצירה עשיה

קישורים חיצוניים
----------------

* תלמוד עשר הספירות להורדה ושיעורים מוקלטים של הרב ברוך שלום הלוי אשלג על הספר
* שיעורים על כל תלמוד עשר הספירות לצפייה באתר הדף היומי בתע"ס- שיעורים לצפייה וקריאה על פי סדר הדף היומי בתלמוד עשר הספירות
* שיעורים בשאלות ותשובות בתלמוד עשר הספירות וביאורים לפי לוח השאלות מתוך הספר לפי סדר החלקים.
שרידי המגדלים המזרחיים של הטירה.
**טירת האדלי** (באנגלית: **Hadleigh Castle**) היא טירה הממוקמת במחוז אסקס, באנגליה שבממלכה המאוחדת. הטירה צופה אל שפך נהר התמזה, בסמוך לעיירה האדלי. 

הטירה נבנתה בשנות ה-30 של המאה ה-13, בתקופת שלטונו של הנרי השלישי, מלך אנגליה, ושרידיה מהווים כיום מבנה לשימור המנוהל על ידי ארגון מורשת אנגליה.

היסטוריה
--------

שרידי החומה. מבט מדרום. תחריט משנת 1783.
ציור שמן של הטירה מעשה ידי ג'ון קונסטבל.
הקמת הטירה החלה בשנת 1230, בתקופת שלטונו של הנרי השלישי, עבור יוברט דה בורג, הארל הראשון מקנט אשר כיהן כשופט העליון של אנגליה. לאחר כליאתו של יוברט על ידי הנרי השלישי בשנת 1232 הולאמה הטירה.

הטירה נבנתה תוך שימוש באבן שהובא מקנט. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-13 הורחבה הטירה במצוות המלך אדוארד השלישי. במהלך השנים שימשה הטירה כרכושן של מספר מלכות אנגליה ובהם אליזבת וודוויל (רעייתו של אדוארד הרביעי) ושל שלוש מנשותיו של הנרי השמיני: קתרין מארגון, אן מקליווס וקתרין פאר. בשנת 1551 מכר המלך אדוארד השישי את הטירה עבור 700 ליש"ט עבור הלורד ריץ', אשר לימים מכר אותה למשפחת ברנרד.

לאחר עשרות שנים של הזנחה בהם הטירה לא הייתה בשימוש, הפכה הטירה, במאה ה-17, לאיי חורבות.

הצייר האנגלי ג'ון קונסטבל ביקר בטירה בשנת 1814 ושרטט אותה, לימים צייר עשרה ציורי שמן של הטירה. היצירות הוצגו בשנת 1829 באקדמיה המלכותית וזכו להצלחה רבה. אחת מהיצירות מוצגת כיום במוזיאון טייט בריטניה שבלונדון, ואחרת מוצגת במרכז ייל לאמנות בריטית בניו הייבן שבארצות הברית.

הפארק הכפרי האדלי
-----------------

הפארק הכפרי הממוקם סביב הטירה מוחזק על ידי מועצת מחוז אסקס ומנוהל על ידי מועצת המחוז כאתר נופש. בשנת 2008 הוחלט כי בפארק ייערכו תחרויות אופני ההרים במסגרת אולימפיאדת לונדון שצפויה להיערך בשנת 2012.

גלריה
-----

* תחריט של הטירה. שנת 1810 לערך.תחריט של הטירה. שנת 1810 לערך.
* תחריט של הטירה. 1850.תחריט של הטירה. 1850.
* שרידי שני המגדלים המזרחיים.שרידי שני המגדלים המזרחיים.
* תצלום פנורמי.תצלום פנורמי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת האדלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טירת האדלי
* הטירה באתר "תמונות אנגליה"
* ההיסטוריה של הטירה

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות ה-BBC. ההכרזה על אתר תחרות הרכיבה באופני ההרים.

| אתרי אולימפיאדת לונדון (2012) |
| --- |
| האזור האולימפי | האצטדיון האולימפי • מרכז ספורט המים • ולופארק • ריברבאנק ארנה • הארנה לכדורסל • קופר בוקס • הארנה לכדורמים |
| אזור הנהר | מרכז התערוכות אקסל • צפון גריניץ' ארנה • פארק גריניץ' • קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי |
| אתרים אחרים בלונדון | אצטדיון ומבלי • הארנה של ומבלי • אצטדיוני הטניס בווימבלדון • מגרש הקריקט לורדס • ריג'נטס פארק • רחבת משמר הסוסים • הייד פארק • מרכז התערוכות ארלז קורט • מסלול המרתון |
| אתרים מחוץ ללונדון | מרכז החתירה במים סוערים עמק לי • אגם דורני • אקדמיית השיט הלאומית ויימות' ופורטלנד • טירת האדלי |
| אצטדיוני כדורגל | אצטדיון ומבלי • האמפדן פארק • אצטדיון המילניום • אולד טראפורד • סנט ג'יימס פארק • ריקו ארנה |
**מנחם (ראקוץ') רק-עוז** (30 באוגוסט 1923 - 16 בנובמבר 2001) היה אתלט ישראלי, אלוף ושיאן ישראל בקפיצה לגובה. סגן-אלוף בצה"ל ומפקד בה"ד 8 ואיש המוסד.

ביוגרפיה
--------

רק עוז נולד בחיפה וגדל בשכונת קריית חיים ליצחק ויפה ראקוץ'. אביו היה צלם ובעל חנות צילום. הוא התאמן בקבוצת הפועל קריית חיים.

בשנת 1942 התנדב ראקוץ' לחיל ההנדסה של הצבא הבריטי. הוא השתחרר בדרגת סרג'נט בשנת 1946. שימש כסמל מחלקה בגדוד 21 של חטיבת כרמלי. בגלל היותו ספורטאי מצטיין היה אחראי על אימון הגופני בגדוד.

באליפות הפועל שנערכה בתל אביב ביוני 1944 זכה ראקוץ' במדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.8 שניות.

באליפות ארץ ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב במאי 1948 זכה ראקוץ' במדליית זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.76 מטר.

ב-14 במאי 1948 קבע ראקוץ' בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של "1.80,8 מטר" (הטעות במקור).

בשנת 1950 נשלח רקוץ' לבית ספר צבאי לאימון גופני בצרפת.

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב ביוני 1955 זכה רקוץ' במדליית כסף, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.71 מטר, אחרי אריה קלינשטוב-נווה ממכבי הצפון תל אביב (1.86 מטר).

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני 1956 זכה ראקוץ' במדליית כסף, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.70 מטר, אחרי אריק איינשטיין מהפועל תל אביב (1.80 מטר).

בשנת 1958 נשלח עם רעייתו לשליחות במרוקו מטעם המוסד, על מנת לארגן את המחתרת היהודית במרוקו.

פיקד על בית הספר הצבאי לאימון גופני בה"ד 8 ועם סיום תפקידו זה בשנת 1965, התמנה לראש ענף אימון גופני. בשנת 1970 השתחרר מהצבא בדרגת סגן-אלוף.

משנת 1972 ניהל את המדור לפעילות ספורט עממי במינהל הספורט ויזם את מבצע צב"ר (צעיר, בריא, רענן).

קישורים חיצוניים
----------------

* לזכר מנחם רק-עוז/רקוטש
* אספורט - ינובר קפץ לגובה 1.79.5 מטר, משמר, 23 במרץ 1947

הערות שוליים
------------

1. ↑  ז'. פרחי, אספורט - אתלטיקה קלה קציר של שיאים באליפות "הפועל", משמר, 11 ביוני 1944
2. ↑  אליעזר רואי, האליפות באתלטיקה קלה, דבר, 14 במאי 1948
3. ↑  שלושים וחמש שנות הפועל, דבר, 30 באפריל 1961
4. ↑  אליפות ישראל באתלטיקה קלה ריכזה משתתפים מעטים קושניר קפץ לרוחק - 7.04 מ', על המשמר, 19 ביוני 1955
5. ↑  2 שיאים לבוגרות באליפות ישראל בא"ק, דבר, 1 ביולי 1956
6. ↑  אלי סט, דמויות מן העבר מנחם רק עוז, באתר www.gshavit.net
המבנה הכימי של דיפנילבוטילפיפרידין
**דיפנילבוטילפיפרידינים** (בצרפתית ואנגלית: **Diphenylbutylpiperidines**) הם קבוצת תרופות אנטיפסיכוטיות מן הדור הראשון שסונתזו, פותחו ושווקו על ידי חברת Janssen Pharmaceutica.
חמרים אלה, המקורבים לבוטירופנונים, מתאפיינים בשרשרת אָלִיפַטית, בה האטום פחמן (C) האחרון מחובר לשני רדיקלים פ-פלואורופניל. בקצה השני של השרשרת מתחברים מתמירים המבדילים את החומרים זה מזה.

הדיפנילבוטילפיפרידינים בדומה לבוטירופנונים משמשים בפסיכיאטריה לטיפול ממושך בהפרעות עם תסמינים פסיכוטיים כמו סכיזופרניה או ההפרעה הדלוזיונלית, לפעמים גם בתסמונת טורט.

הדיפנילבוטילפיפרידינים כוללים את התכשירים:

* כלופימוזיד Clopimozide (R-29,764)
* פלוספירילן Fluspirilene) Imap Redeptin)
* פנפלורידול (Penfluridol) Semap, Micefal, Longoperidol
* פימוזיד Pimozide) Orap)

קיים בקבוצה זו תכשיר יוצא מן הכלל - Amperozide - הנחשב ל"אנטי-פסיכוטי לא טיפוסי" אך הוא משמש ברפואה הווטרינרית.

פעילות
------

פימוזיד, פלוספירילן ופנפלורידול הם תרופות אנטי-פסיכוטיות בעלות חוזק גבוה (ביחס לכמות במיליגרמים), קצת פחות מזה של הבוטירופנונים.

תופעות לואי
-----------

תופעות לוואי דומות לאלו של הבוטירופנונים אבל בגלל החוזק המופחת במקצת, יכולות להיות פחותות מאלו.

היסטוריה
--------

התכשירים פותחו מתוך ציפייה - שלא התגשמה - לפיתוח תרופות בטוחות יותר
השמות המסחריים שנבחרו להם הם קיצורים כדלהלן:

* IMAP - (פלוספירילן) - משמעותו "intramuscular + antipsychotic" ("תוך שרירי"+ אנטי-פסיכוטי. זריקת IMAP נועדה למתן פעם בשבוע.
* ORAP - (פימוזיד) - משמעותו "oral + antipsychotic" ("פומי" +

אנטיפסיכוטי") - התרופה נועדה למתן פומי יומיומי. (בגלל מחצית זמן חיים ארוכה נוסה גם בשימוש ארוך-טווח יותר)

לקריאה נוספת
------------

* Stephen Bazire *Psychotropic Drug Directory* Quay Books, Mark Allen Publishing, Wilts 2000 מסת"ב 1 85642 180 5 עמ' 105
**ביוטיט** – מינרל סיליקטי נפוץ המורכב מאשלגן, מגנזיום, ברזל ואלומיניום. הוא מכונה לעיתים "נציץ ברזל" ומצוי בסלע היסוד גרניט ובסלעים המותמרים גנייס ושיסט. כמו מינרלי נציץ אחרים הוא מתקלף בקלות לפתיתים אלסטיים. לעיתים מוצאים יריעות גדולות של ביוטיט במיוחד בעורקים בתוך פגמטיטים. גבישים קטנים של ביוטיט שעברו בליה מקבלים גוון זהוב מנצנץ ולכן הם אחד מסוגי זהב השוטים שהטעה רבים.

הביוטיט הוא חלק ממשפחה של מינרלים סיליקטיים במבנה תלת־ממדי הקרוי פילוסיליקטים - (סיליקטים במבנה בצורת לוחיות) הבנוי מטטרהדרונים של SiO4. במשפחה זו הטטרהדרונים מחוברים במעגלים ויוצרים משטחים שהקשרים ביניהם רופפים דבר המסביר את נטיית המינרל להתפצל לפתיתים.

המינרל קרוי על שמו של הפיזיקאי הצרפתי ז'אן-בטיסט ביו.

ניתן למצוא את הביוטיט בלבה של הר הוזוב ובמקומות נוספים באירופה כדוגמת סיציליה ורוסיה. כמו כן אפשר למצוא ביוטיט במחוז אונטריו שבקנדה ובסלעי הגרניט של פסגת פייק שבקולורדו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ביוטיט** |

* ביוטיט באתר webmineral
* ביוטיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**מרטין B-26 מראודר** (באנגלית: **Martin B-26 Marauder**.‏ Marauder פירושו "משחר לטרף" או "משוטט") הוא מטוס הפצצה בינוני אמריקאי, דו מנועי, שנבנה ויוצר על ידי חברת גלן ל. מרטין משנת 1941 עד 1945. שימש לראשונה בזירת האוקיינוס השקט בתקופת מלחמת העולם השנייה, כבר בתחילת 1942. המטוס שימש גם בזירה המזרח תיכונית ובזירת מערב אירופה.

אחרי הכניסה לשירות ביחידות האוויריות של צבא ארצות הברית, זכה המטוס במהרה למוניטין של "יצרן־אלמנות" ("widowmaker") בשל שִׁעוּר התאונות הגבוה בדגמים המוקדמים, במהלך המראות ונחיתות. זאת בשל הצורך להטיס את המטוס במהירויות מדויקות כדי לבצע את אלה, במיוחד בעת גישה סופית אל המסלול טרם נחיתה, כשאחד המנועים לא פועל. המהירות הרגילה של 150 מייל לשעה (241 קמ"ש) בעת גישה סופית אל המסלול, הייתה מעוררת אימה לטייסים רבים, שהיו מורגלים במהירויות גישה איטיות יותר, וכשהאטו למהירויות שמתחת למה שצוין בספר ההדרכה והשימוש, הזדקר המטוס לעיתים קרובות והתרסק.

ה-B-26 הפך לכלי טיס בטוח יותר לאחר שצוותי הטיסה הוכשרו מחדש, ולאחר שבוצעו שינויים אווירודינמיים במטוס – הגדלת מוטת הכנפיים וזווית הפגיעה (אנ') כדי לאפשר יכולת המראה טובה יותר, וכן הגדלתם של המייצב האנכי והגה הכיוון. המטוס סיים את מלחמת העולם השנייה עם שיעור האבדות הנמוך ביותר מכל מפציץ אחר של צבא ארצות הברית.

בסך הכל יוצרו 5,288 מטוסים מסוג זה בין פברואר 1941 למרץ 1945, 522 מאלה הוטסו על ידי חיל האוויר המלכותי וחיל האוויר הדרום-אפריקאי. עד העת בה נוצר חיל האוויר של ארצות הברית כשירות צבאי עצמאי נפרד מצבא ארצות הברית, בשנת 1947, כל מטוסי ה"B-26 מראודר" כבר הוצאו מהשירות. לאחר שה"מראודר" הוצא משירות, קיבל הדאגלס A-26 אינוויידר את סימול הדגם "B-26", מצב שהוביל לבלבול בין שני כלי הטיס, עד שתוקן בשנת 1965.

מטוסי **B-26 מראודר** של להק הפצצה 322, מתיישרים בטור לקראת המראה לגיחת הפצצה (שנת 1944).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטין B-26 מראודר** בוויקישיתוף
* מרטין B-26 מראודר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  (צבא ארצות הברית)

* **Aircraft of World War II**. Ethell, L. Jeffrey. Glasgow: HarperCollins Publishers, 1995. מסת"ב 1-874023-72-7.

1. ↑  Aircraft of World War II, עמוד 242
2. ↑  Aircraft of World War II, עמודים 242–243
3. ↑  Aircraft of World War II, עמוד 243

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550871105171
* GND: 4680219-8
* LCCN: sh85080937
* NARA: 10643226

 |
**דיפלודוקיים** (שם מדעי: **Diplodocidae**) היא משפחה של דינוזאורים מקבוצת זאורופודה, המאופיינים בין השאר בראש קטן ומוארך עם שיניים דמויות עיפרון, צוואר ארוך וזנב ארוך במיוחד דמוי שוט.

מאפיינים
--------

הדיפלודוקיים חיו בתור היורה העליון וסוג אחד - ליינקופל התקיים בקרטיקון התחתון. הם ניזונו בעיקר מצמחייה נמוכה אך כנראה אכלו לעיתים גם מעלי העצים הגבוהים.

הדיפלודוקים היו ארוכים אך רזים יחסית: אורכו של הדיפלודוקוס היה כ-27 מטר ומשקלו לא יותר מ-20 טון. דיפלודוקיים אחרים היו כבדים יותר אך עדיין בעלי מבנה גוף רזה יחסית לטיטאנוזאורים. הגדולים שבמשפחה היו האפטוזאורוס (הדינוזאור הכבד ביותר במשפחה) והסופרזאורוס (הדינוזאור הארוך ביותר במשפחה) והסיסמוזאורוס (שמאוחר יותר סווג מחדש כמין של דיפלודוקוס). הם הגיעו לארכים של עד 34 מטרים, משקל של למעלה מ-40 טונות והיו מן היצורים הארוכים ביותר שחיו אי-פעם עלי אדמות, ומענקי תור היורה. 

ב-2015 התפרסם ב-PeerJ מחקר שמסווג מחדש את מיני משפחת הדיפלודוקיים, ובין השאר קבע שברונטוזאורוס הוא טקסון תקף ונפרד מאפטוזאורוס.

סוגי המשפחה
-----------

* אמפיקוליאוס (*Amphicoelias*)
* אפטוזאורוס (*Apatosaurus*)
* אטלנטוזאורוס (*Atlantosaurus*)
* ברונטוזאורוס (*Brontosaurus*)
* בארוזאורוס (*Barosaurus*)
* דינהרוזאורוס (*Dinheirosaurus*)
* דיפלודוקוס (*Diplodocus*)
* Galeamopus
* Kaatedocus
* ליינקופל (*Leinkupal*)
* סופרזאורוס (*Supersaurus*)
* טורניאריה (*Tornieria*)

גלריה
-----

* שלד של אפטוזאורוס, שזוהה אז כברונטוזאורשלד של אפטוזאורוס, שזוהה אז כברונטוזאור
* דגם (מודרני) של אפטוזאורוסדגם (מודרני) של אפטוזאורוס
* ציור של אפטוזאורוסציור של אפטוזאורוס
* ציור של דיפלודוקוס קרנגיציור של דיפלודוקוס קרנגי
* דיפלודוקוס הלורוםדיפלודוקוס הלורום
* גולגולת של דיפלודוקוסגולגולת של דיפלודוקוס
* איור של סופרזאורוסאיור של סופרזאורוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיפלודוקיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* Tschopp, E. Mateus, O. & Benson, R. B. J. PeerJ  (2015).

הערות שוליים
------------

1. ↑   Tschopp, E. Mateus, O. & Benson, R. B. J. PeerJ  (2015).
**תלמטוזאורוס** (שם מדעי: ***Telmatosaurus***; משמעות השם: "לטאת ביצה") הוא סוג דינוזאור אוכל צמחים שחי על האי הקדום האצג שבטרנסילבניה, רומניה.

מאפיינים
--------

בדומה לדינוזאורים אחרים באי דינוזאור זה עבר גמדות איים. ביחס לקרוביו ההדרוזאוריים הוא היה קטן בהרבה, באורך של 5 מטר ומשקל של חצי טון מטרי בלבד.

היצור התגלה לראשונה ב-1895 וקיבל את השם "Limnosaurus", אך השם שונה עקב הקבלתו לשמו הקודם (מאת עתניאל מארש) של התנין הקדום פריסטיכאמפסוס ואז קיבל את שמו הנוכחי. בהמשך מאובנים נוספים שלו שויכו לסוג *Hecatasaurus* שכיום נחשב לטקסון מוטל בספק.

היצור חי על האי לצד פאונה גמדית, אף על פי שהיו בה גם פטרוזאורים ענקיים מסוג הטצגופטריקס ואורזדרכו שאולי צדו אותו.

אחד ממאובני היצור שהיה כנראה צעיר נראה עם גידול שפירי על לסתו וייתכן כי דבר זה הרג אותו. עד לאותו ממצא נחשבו תאי השפיר לדבר הנפוץ רק ביונקים.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע בסדרות פלאווורלד וכוכב פרהיסטורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תלמטוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

שחזור של תלמטוזאורוס
"האקולייד" מאת אדמונד בלייר לייטון (1901)
בימי הביניים באירופה, **אקולייד** היה טקס מעבר שבו מוענק לאדם תואר אבירות, בדרך כלל על ידי טפיחת חרב על כתפיו.

לטקס האקולייד מספר צורות. בצורתו השכיחה המועמד לתואר כורע ברך מול איש המלוכה. אז מעניק האבירות טופח בעדינות על כתפו הימנית של המועמד עם צידה השטוח של החרב, מעביר אותה מעל ראשו וטופח על כתפו השמאלית. לאחר שעשה זאת, נעמד האביר והמלך מעניק לו את הסמל של מסדר האבירות אליו צורף.

במהלך השנים, שונה הטקס מפעם לפעם.

קיימת אי הסכמה בין היסטוריונים, הן לגבי הטקס עצמו והן לגבי התקופה בה התקיים. טפיחת החרב על הצוואר הייתה כפי הנראה מזכרת מתקופות קודמות, בהן נהוג היה להכות בחוזקה באגרוף חשוף בצווארו של המועמד לתואר, מעמד שמבטא את כפיפותו לאיש המלוכה ועל מנת שיטבע בזיכרונו. במהלך הזמן הוסבה תנועה זו לטפיחה קלה של החרב בצוואר המועמד, ובהמשך בכתפיו, כפי שעדיין מקובל בטקסי הכתרה בבריטניה כיום.

הטקסים עברו גילגולים ושינויים במרוצת השנים. טקס מעבר גרמני עתיק, של הצגת בני נוער על ידי הצבעה עליהם תוך שימוש בנשקם, הפך במאה ה-10 וה-11 לטקס בו מובהר כי אותו צעיר כבר אינו קטין אלא בוגר. מקור אחר לטקס הוא בהבהרת המחויבות המוחלטת של המועמד כלפי המנהיג, כאשר גם לאחר קבלת מכה בעורפו או בצווארו הוא נשאר רכון ומקבל את מרות המנהיג. בשטיח באייה משנת 1077 מתואר טקס הכתרתו כאביר של הרולד השני, מלך אנגליה על ידי ויליאם הראשון, אולם ברקמה זו לא מתואר במלואו פירוט הטקס. להנפת החרב נלוותה אמירת טקסטים קבועים ובעלי חשיבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקולייד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4705225-9

 |
**תלמי** (ביוונית: Πτολεμαίος‏; ? - 57 לפנה"ס), מלך קפריסין מבית תלמי.

תולדות חייו
-----------

תלמי היה בנו הלא חוקי של תלמי התשיעי ואחיו של תלמי השנים עשר. בשנת 103 לפנה"ס נשלח על ידי סבתו קלאופטרה השלישית יחד עם אחיו ובן דודו תלמי אלכסנדר (תלמי האחד עשר) לאי קוס בים האגאי לשם הגנתו בשנת 80 לפנה"ס כאשר אחיו תלמי השנים עשר הומלך למלך מצרים התלמיית הוא הצליח להשתלט על האי קפריסין ולהמליך את עצמו כמלך עליה.

אף על פי שתלמי הצליח לשלוט בקפריסין הוא לא היה בעל הבנה מדינית מספקת כדי לדאוג שהרפובליקה הרומית, שהייתה המעצמה בעלת הגמוניה בים התיכון, תכיר ותאשר את ריבונותו על קפריסין. כמו כן הוא הסתכסך עם פובליוס קלודיוס פולכר כאשר סירב לפדותו לאחר שהוא נפל בשבי שודדי ים, הדבר הזה קנה את איבתו של פולכר ולעובדה הזאת עתידה להיות משמעות גדולה. עוד סיבה לאובדן ממלכתו היו הכספים הרבים שנמצאו באוצר המלכותי, כספים שהרומאים חשקו לשים את ידיהם עליהם.

כאשר פולכר נבחר לטריבון הפלבס בשנת 58 לפנה"ס הוא חוקק חוק שלפיו על קפריסין להיות מסופחת לרפובליקה ולהיות מאורגנת כפרובינקיה. החוק נתמך על ידי חברי הטריומווירט הראשון, שהורכב מיוליוס קיסר, פומפיוס ומרקוס ליקיניוס קראסוס, הם שלטו בברית סודית ברפובליקה והחליטו בשלב כלשהו, שעל מנת שקאטו הצעיר לא יסכל את תוכניותיהם, יש לסלקו מרומא והתירוץ שנמצא לשם כך היה שליחו לארגון הפרובינקיה החדשה ולמינויו למושל קפריסין.

כאשר קאטו הגיע לקפריסין הוא החליט לנהוג עם תלמי בדרכי נועם, הוא הציע לספק לו פנסיה נדיבה, לתת תפקיד דתי ככוהן גדול באחד המקדשים ולערוב לשלומו. תלמי לא הסכים לכך ולא רצה להשלים עם אובדן ממלכתו אולם הוא הבין שלא יוכל להתנגד לרצונם של הרומאים ולכן הפתרון היחיד למצוקתו היה התאבדות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Berenice III, Ptolemy X Alexander II, Ptolemy XI Auletes ,Edwyn R. Bevan
**היטל על העסקת עובדים זרים** נקבע בישראל בחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (שהוא "חוק ההסדרים" לשנים 2003 ו-2004). ההיטל הוטל על מעסיקו של עובד זר, באחוז מסוים מהכנסתו החייבת של העובד הזר. ההיטל בוטל החל מ-1 בינואר 2022. 

בדברי ההסבר לחוק נאמר: 

"עלות העסקת עובד זר נמוכה מעלות העסקת עובד ישראלי. כדי להקטין את התמריץ להעסיק עובד זר, מוצע לחייב כל מעסיק של עובד זר בהיטל בשיעור של 15% מסך כל הכנסת העבודה ששילם לעובד הזר".
בקשת הממשלה להיטל בגובה 15% נתמלאה רק בחלקה והכנסת קבעה היטל בגובה 8%. בחוק נקבע שההיטל אינו חל על עובדים בתחום הסיעוד ועל עובדים מיהודה והשומרון וחבל עזה. לאחר שנה וחצי תוקן החוק למפרע ונקבע שההיטל לא חל על עובד מומחה המקבל משכורת גבוהה (הכנסתו החייבת היא לפחות פעמיים השכר הממוצע במשק) ועל עיתונאי חוץ וספורטאי חוץ. בתיקונים נוספים הוצאו מתחולת ההיטל קורבנות של סחר בנשים העובדים במהלך שהותם במקלט לקרבנות סחר, ועובד זר בעל אשרה ורישיון ישיבה שניתנו לו מכוח הסכם חופשת עבודה בין מדינת ישראל ובין מדינה אחרת.

בשנת 2010 עלה שיעור ההיטל ל-20% מההכנסה למרבית סוגי העובדים. בחקלאות ההיטל הוא בשיעור 10% בתעשייה ובבניין - 15% ובענף המסעדות האתניות בוצעה עליה מדורגת בשיעור ההיטל באופן הבא: שנת 2010 - 10.75%, שנת 2011 - 13.75% שנת 2012 ואילך - 15%.

בסעיף 45 לחוק נקבע כי "ההיטל לא ינוכה, במישרין או בעקיפין, מההכנסה של העובד הזר". ההיטל משולם על ידי המעסיק לרשות המיסים יחד עם מס ההכנסה שניכה מעובדיו. 

פסק דין שניתן על ידי השופט אלטוביה מגן בבית המשפט המחוזי בתל אביב, דן בהגדרת המונח תושב וקובע כי המונח "עובד זר" יהיה בהתאם להגדרתו בחוק עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים), התשנ"א-1991, וכך תבחן סוגיית התושבות של העובדים הזרים.

בג"ץ פסק כי חוק ההיטל אינו פוגע בעקרון איסור ההפליה באמנות למניעת כפל מס, באמנת ארגון העבודה הבינלאומי, ובהסכמי הסחר של ישראל.

בתיקון ל"חוק ההסדרים" בוטל ההיטל מתחילת שנת 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003 - פרק י': היטל על העסקת עובדים זרים, באתר חילן

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, ס"ח 1892 מ-1 ביוני 2003
2. ↑  הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, ה"ח הממשלה 25
3. ↑  תני גולדשטיין, יוענק פטור מהיטל עובדים זרים למעסיקי מומחים מחו"ל, באתר ynet, 1 בדצמבר 2004
4. ↑  סעיף 21 בחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו–2010), התשס"ט-2009, ס"ח 2203 מיום 23 ביולי 2009
5. ↑  עמ"ה 1061/07, טלרום משאבי אנוש בע"מ נ' פקיד שומה תל אביב יפו 5, ניתן ב-27 בנובמבר 2008
6. ↑  בג"ץ 2587/04 יצחק בוכריס ואח' נ' פקיד שומה חדרה ואח', ניתן ב־23 ביוני 2005
7. ↑  חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 20), התשפ"ב-2022, ס"ח 2956 מ-2 בפברואר 2022
היחידה לקידום נוער עכו - מצודה
**היחידה לקידום נוער** היא גוף חינוכי- טיפולי הפועל ברשויות מקומיות בפיקוח משרד החינוך, מנהל חברה ונוער, תחום קידום נוער. המנדט הראשוני המצוי בידי היחידה הוא טיפול וחינוך בני נוער בגילאי 14–18 המאופיינים במצבי ניתוק ממערכות חינוך פורמליות ומערכות נורמטיביות אחרות. כמו כן מטפלת היחידה בבני נוער במצבי סיכון לניתוק ממערכות חינוך פורמליות, בעלי קשיי הסתגלות ותפקוד ברמות שונות.

היחידה פועלת לשילוב מחדש של נוער מנותק במסלולים נורמטיביים של בני גילם: השכלה, תרבות ופנאי, קהילה, הכשרה מקצועית ותעסוקה והכנה לקראת שירות צבאי, מתוך אמונה כי בכל נער טמון פוטנציאל אישי ותפקיד היחידה הוא לאפשר ולסייע מימוש ומיצוי הכוחות והחזקות הטמונים בכל אדם באשר הוא.

השירות מתבסס על מספר עקרונות פדגוגים-טיפוליים אשר מהווים את תשתית הפעולה: "הנער כשלם"- תפיסת הנער/ה כאדם שלם בעל צרכים שונים והתכוונות היחידה למענה והתייחסות למכלול צורכי הנער/ה; "יישוג" (Reaching Out)- קשר עם בני נוער בסביבתם הטבעית וללא תנאים מקדימים; "תחנת מעבר"- שאיפת היחידה היא להוות תחנת מעבר זמנית עבור הנערים לקראת שילוב מחדש במסגרות נורמטיביות; "חליפה אישית"- התאמת תוכנית אישית בהתאם למצבם, רצונם, יכולתם וצרכיהם של כל נער/ה.

סל השירותים של היחידה מגוון וכולל תוכניות פרטניות וקבוצתיות בתחומים שונים: תוכנית היל"ה- השלמת השכלה החל מ-8 שנות לימוד ועד תעודת בגרות מלאה; שירות טיפול, תמיכה וייעוץ אישי; חינוך חברתי- ערכי, לדוגמה: סמינרים להכרת הארץ, הכנה לצה"ל; תוכניות מניעה, הפחתה וטיפול בהתנהגויות סיכוניות. לדוגמה: שימוש בחומרים אסורים, התנהגות מינית, נהיגה בסיכון ועוד'.

סל השירותים והתוכניות השונות מנוהלות על ידי מנהל היחידה לקידום נוער הכפוף לרוב למערך החינוך ברשות ותפקידו להוביל צוות רב תחומי הכולל: מנהל השכלה- היל"ה, עובדי קידום נוער, עובדי נוער עולה בסיכון, מורי היל"ה, מדריכים חברתיים, רכזי תוכניות, מורות חיילות, מד"נים ומתנדבים. 

עקרונות הפעולה מחייבים את צוות היחידה בשיתופי פעולה עם גורמים שונים הקשורים לצורכי הנער וייצוג היחידה: בתי ספר ומוסדות חינוך, שירות פסיכולוגי, מחלקת רווחה, עמותת מהמגזר השלישי, מתנ"סים, צה"ל.

משרד החינוך משתתף במימון והפעלת שירותים חינוכיים-טיפוליים הניתנים במסגרת היחידה ובתקצוב כוח האדם, על פי נהלים וקריטריונים מחייבים כלפי הרשות המקומית שבמסגרתה פועלת כל יחידה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היחידה לקידום נוער** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היחידה לקידום נוער
* האגף לקידום נוער
**תלמי הארבעה עשר תאוס פילופטור** (ביוונית:  **Πτολεμαῖος Θεός Φιλοπάτωρ**; נולד ב-59/60 לפנה"ס - בין אפריל לאוגוסט 44 לפנה"ס) היה מלך מצרים מבית תלמי, שמלך משנת 47 לפנה"ס ועד שנת 44 לפנה"ס, במשותף עם אחותו הבוגרת קלאופטרה השביעית. בפועל השלטון היה בידיה של קלאופטרה והתואר מלך הוסף לו רק פורמלית, על פי הנוהג שהיה קיים בבית תלמי שדרש שלטון של בן תלמי ביחד עם אישה שלטת.

קורות חיים
----------

תלמי הארבעה עשר היה בנו הצעיר של תלמי השנים עשר מאם לא ידועה. היו לו שלוש או ארבע אחיות בוגרות ממנו: ברניקי הרביעית, קלאופטרה השביעית וארסינואי הרביעית ואולי אחות נוספת שקיומה לא ודאי, קלאופטרה השישית, וכן אח בוגר ממנו, תלמי השלושה עשר. אביו מת בשנת 51 לפנה"ס ועל פי צוואתו ירשו אותו בתו קלאופטרה השביעית בת ה-18 ותלמי השלושה עשר בן ה-10, שנישא לאחותו והיה שליט שותף. 

בשנת 48 לפנה"ס, בזמן המאבק בין יוליוס קיסר וקלאופטרה כנגד המרד של אנשי אלכסנדריה בראשותם של אריסונאי הרביעית ואחר כך תלמי השלושה עשר, שהה תלמי הארבעה עשר בתוך הארמון הנצור תחת שליטתו של קיסר. לאחר מותו של תלמי השלושה עשר בקרב בו ניצחו קיסר וצבאו את צבא אנשי אלכסנדריה, דאג קיסר להשיא את תלמי הארבעה עשר לקלאופטרה והוא מלך איתה במשותף. הוא היה אז בן 13-12 שנים ואחותו בגיל 23-22. הם קיבלו את הכינוי המשותף "תאוס פילופטור" שמשמעותו "אלים אוהבי אביהם". למרות נישואיה, המשיכה קלאופטרה את הקשר שלה עם קיסר וביוני 47 ילדה קלאופטרה את בנו, קיסריון. 

בשנת 46 לפנה"ס נסעה קלאופטרה לרומא כדי להיות בחברתו של קיסר וצרפה לפמליה גם את תלמי הארבעה עשר. מטרתה הייתה לזכות בחוזה ברית בכתב עם רומא. בתקופת שהייתה ברומא חיה בביתו של קיסר מעבר לטיבר. קלאופטרה ותלמי הצליחו לקבל את התואר "בני ברית וידידים של העם הרומי".

כחודש לאחר הירצחו של קיסר במרץ 44 לפנה"ס, נמלטה קלאופטרה עם פמלייתה וחזרה למצרים. לאחר חזרתה דאגה לרצוח את אחיה, כנראה בהרעלה, והכריזה על בנה קיסריון כעל שותפה לכס. על פי המקורות נרצח כנראה בין חודש יוני לתחילת ספטמבר 44 לפנה"ס.

לקריאה נוספת
------------

* דוד גולן, **תולדות העולם ההלניסטי**, ירושלים: מאגנס, עמ' 779-777, מסת"ב 9652234109

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תלמי הארבעה עשר** בוויקישיתוף
* Cleopatra VI, Ptolemy XII, Ptolemy XIII, Ptolemy XIV (51‑30 B.C.), The House of Ptolemy, Edwyn R. Bevan
* Ptolemy XIV Theos Philopator II  בספר historical sourcebook של Mahlon H. Smith
* תלמי הארבעה עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד גולן, **תולדות העולם ההלניסטי**, הוצאת מאגנס, עמ' 779-778
2. ↑  Ptolemy XIV מאת Christopher Bennett

| בית תלמי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| תלמי הראשון • תלמי השני • תלמי השלישי • תלמי הרביעי • תלמי החמישי • קלאופטרה הראשונה • תלמי השישי • קלאופטרה השנייה • תלמי השביעי • תלמי השמיני • קלאופטרה השלישית • תלמי התשיעי • קלאופטרה הרביעית • תלמי העשירי • ברניקי השלישית • תלמי האחד עשר • תלמי השנים עשר • קלאופטרה החמישית • ברניקי הרביעית • קלאופטרה השביעית • תלמי השלושה עשר • תלמי הארבעה עשר • תלמי החמישה עשר |

 |
**Game Dev Story** הוא משחק מסוג משחקי סימולציה של עסקים שפותח בשנת 1997 על ידי חברת "קיירוסופט" היפנית עבוד Microsoft Windows. בשנת 2010 הוא הותאם ל-iOS ואנדרואיד. בהמשך הוא הותאם ל-Windows Phone ב-2015, לנינטנדו סוויץ' ב-2018 ול-פלייסטיישן 4 בפברואר 2021.

השחקן (בדומה למשחק Game Dev Tycoon) מנהל חברה שמפתחת משחקי וידאו ומנסה להרחיב היקף מכירות של החברה. המשחקים שפותחו מקבלים תגובות המבקרים בתלות באיכות המשחק ומקבלים ציון 1–10 והערכת המכירות. במידה ושחקן מקבל ציונים טובים, הוא מקבל כלים נוספים לפיתוח משחקים. כאשר הוא מגיע ל"אולם התהילה" באפשרותו לקבל עובדים נוספים לפיתוח משחקים. להגעה ל"אולם התהילה" הוא צריך להגיע לציון כולל של 32 מחבר המבקרים.

המשחק קיבל ציון 86/100 באתר Metacritic.

משחקיות
-------

השחקן שולט על מפתח משחקי וידאו מתחיל, במטרה לייצר את משחקי החמשב והכונסולות הכי מוצלחות כדי להרוויח כסף.השחקן שולט במספר גורמים שיכולים לעזור או לעכב את איכות המשחקים שפורסמו, כולל העסקת צוות, שליטה בכיוון ומהירות הפיתוח ושימוש בפריטים שנותנים חיזוקים לעובדים או משנים את עבודתם. ככל שהשחקן מתקדם ומרוויח יותר כסף, המבנה שלו משתפר והם רשאים לשכור יותר צוות, וכך ליצור משחקים טובים יותר.

משחקים מקבלים ציוני ביקורת עם סיום משחק הנעים בין 1-10 עם הערה מהמבקר המשויך לניקוד שלו. הציונים בדרך כלל משפיעים על המכירות הנלוות למשחק, וכמו שהם בחיים האמיתיים, המכירות מדורגות במספר לפי האופן שבו הן נמכרו באותו שבוע.

כאשר השחקן מגיע לרמת היכל התהילה, הוא יכול ליצור סרטי המשך למשחק שלו. כדי להגיע להיכל התהילה, השחקן צריך לגרום למבקרים לתת ציון של לפחות 32.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Game Dev Story
* תיאור המשחק באתר pocketgamer
* תיאור המשחק באתר eurogamer
* Game Dev Story, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
**Game Maker** (**מחולל המשחקים**) היא תוכנת מחשב שנכתבה על ידי מארק אוברמרס בשפת התכנות Delphi. אוברמרס הפיץ את הגרסה המקורית בשנת 2000. 

התוכנה עוצבה כדי לאפשר למשתמשיה לפתח בקלות משחקי מחשב בלי צורך ללמוד שפות תכנות כמו שפת C, פסקל או Java. בשביל משתמשים מנוסים, מחולל המשחקים כולל שפת תכנות פנימית שנקראת "**GML**", או "**Game Maker Language**". ניתן להפיץ משחקים תחת כל רישיון (כולל בלי רישיון), כקובץ שלא ניתן לעריכה, או כקוד מקור שניתן לעריכה. התוכנה תומכת בעריכה באמצעות גרירה ושחרור (drag-and-drop) של פקודות ואירועים.

בשנת 2012 שוחררה הגרסה הבאה של התכנה, שנקראת GameMaker: Studio, ושכוללת אפשרויות רבות נוספות, כגון יכולת לייצא את משחקים לפלטפורמות שונות.

ראו גם
------

* scratch

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **Game Maker** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **Game Maker** |

* אתר האינטרנט הרשמי של Game Maker (באנגלית)

### דף הבית של game maker

* אתר בעברית לתרגום מדריך המשתמש של גרסה 7.0
* אתר חינוכי באנגלית עם הרבה סרטי הדרכה על gamemaker
**היחידה ללוחמה בטרור** של הודו, המכונה: **ATS** (ראשי תיבות של **A**nti-**T**errorism **S**quad) היא יחידת עילית של המשטרה ההודית שהוקמה בשנת 1990 במטרה להתמודד עם איומי טרור בתוך הודו.

היחידה מונה מחלקות במספר מדינות בתוך הודו, כולל מהאראשטרה, גוג'ארט, קרלה, אוטר פרדש, רג'סטן וביהר. היחידה סיכלה מספר פיגועי טרור ועצרה התארגנויות טרור לאורך השנים.

במהאראשטרה היא הוקמה ב-1990 על ידי מפקח משטרת מומבאי דאז, אפטר אחמד חאן (המכונה A.A.Khan). חאן קיבל השראה לאופי היחידה מהיחידה המקבילה של לוס אנג'לס, ה-SWAT, כדי להתמודד עם איומי טרור מודרניים. מאז הקמתה, זכו יותר מ-20 חברי היחידה בעיטורי עוז.

במומבאי יושבת גם כן מפקדת יחידת הקומנדו Force One שמטרתה היא מלחמה בטרור באזור המטרופולין של מומבאי.

מטרות מוצהרות
-------------

ליחידה 5 מטרות מוצהרות:

* להשיג מידע על גורמים אנטי-לאומיים
* לתאם עם סוכנויות ביון מרכזיות כגון IB, RAW, ולשתף מידע איתן.
* לתאם עם סוכנויות דומות במדינות אחרות
* לעקוב ולחסל פעילות מאפיה וארגוני פשע מאורגן אחרים
* לעקוב אחר זיופים בתחום הכלכלה וסחר בחומרים בלתי-חוקיים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר היחידה, סניף מהאראשטרה
**היחידה לניהול משברים** היא יחידת צה"ל האחראית על ניהול משא ומתן מול מחבלים וגם נותנת ייעוץ באירועי משבר.

היסטוריה
--------

היחידה נוסדה ב-1980 לאחר סדרה של פיגועי מיקוח (בין היתר הפיגוע במשגב עם). בשם **יחידת משא ומתן מטכ"לית**. היחידה הוקמה על ידי ראש ענף לוט"ר, רן בג, כגוף שייעודו לנהל משא ומתן במקרים של חטיפה ושחרור בני ערובה. 

בין המשרתים בצוות ניתן למנות את הפרופסור אריאל מררי ואת איתי שטרום. 

עם השנים היחידה החלה להתמחות בניהול משברים וכיום פועלת במגוון רחב של אירועים בהם נדרשת השפעה על הצד השני במטרה להביא לפתרון משבר באמצעות שיח בלבד.

### פעולות ידועות

המצור על כנסיית המולד, ב-2 באפריל 2002 התבצרו כ-50 חמושים פלסטינים עם רובי סער ומטעני חבלה שלקחו כבני ערובה את הכמרים במקום וכמאתיים אזרחים נוספים.
ב-9 במאי, לאחר משא ומתן שניהלה היחידה, הוסכם כי המבוקשים החמושים יועברו לקפריסין או לעזה בתמורה לשחרור בני הערובה..

היחידה ניהלה משא ומתן לשחרור נהג מונית אליהו גוראל שנחטף ביולי 2003 והוחזק בביתוניא.

ב-2005 לפני תוכנית ההתנתקות, ייעצו אנשי היחידה שכל החיילים המפנים ילבשו וסטים כחולים. זה נעשה בעצת הפסיכולוגים כדי להרגיע את הרוחות וכדי לא ליצור אנטגוניזם לצה"ל שהוא צבא העם. כמו כן, במשא ומתן מול אריה יצחקי, היחידה השיגה פינוי מרצון של מתחם "הרשות היהודית העצמאית בחבל עזה".

כוח אדם
-------

היחידה מורכבת מיותר ממאה אנשי מילואים. בין החיילים ישנם פסיכולוגים, סוציולוגים, מזרחנים, חוקרי טרור, מגשרים ומומחי משא ומתן. חלק ניכר הם יוצאי סיירת מטכ"ל ויחידות מודיעין אחרות.

לכל אירוע שהם נדרשים להתמודד איתו, מורכב צוות רב-תחומי שכולל מספר בעלי תפקידים רלוונטיים.

ראו גם
------

* ניהול משברים
* צוות משא ומתן משטרתי

קישורים חיצוניים
----------------

* עילי זוזובסקי, "רואים ובלתי נראים", עיתון במחנה, גיליון 49 (3304), 11 בדצמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑   זמן אמת עונה 6 | פרק 7 - המצור על הכנסייה, חלק א, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 49:04)
2. ↑  עמוס הראל ויהונתן ליס, "עברו עלי ארבעה ימים קשים", 16 ביולי 2003, אתר וואלה
3. ↑  לדברי סא"ל (מיל') ל', "רואים ובלתי נראים", עיתון במחנה, גיליון 49 (3304), 11 בדצמבר 2014
ב-31 בדצמבר 1917, לפי הוראה של ולדימיר איליץ' לנין, נעצר שגריר רומניה ברוסיה, קונסטנטין דיאמנדי ונחבש, יחד עם חברים נוספים של המשלחת הרומנית, במצודת פטרופבלובסק, שבסנקט פטרבורג, תוך הפרת החסינות הדיפלומטית.

למחרת פנו שגרירי ארצות הברית, יפן, צרפת, שוודיה, נורווגיה, שווייץ, דנמרק, תאילנד, הרפובליקה הסינית (1912–1949), סרביה, פורטוגל, ארגנטינה, יוון, בלגיה, ברזיל, איראן, ספרד, הולנד, איטליה והאימפריה הבריטית במחאה אל משרד החוץ הסובייטי ותבעו את שחרור השגריר.

הרקע
----

בתקופה זו התנהלה מלחמת העולם הראשונה, מלחמה בה רומניה ורוסיה היו בנות ברית ובמהלכה היו ברומניה לא מעט יחידות צבא רוסיות. בשנת 1917 התרחשו ברוסיה שתי מהפכות, כשבאחרונה שבהן, מהפכת אוקטובר, השלטון נתפס על ידי הבושלביקים, שדגלו ביציאה מהמלחמה ועשיית שלום עם הגרמנים.

באזור שבין הערים הרומניות בקאו ורומאן, ליד מוינשט, התלקח קונפליקט בין הרגימנט הרוסי 194 מדיוויזיית 49 ובין קבוצת טאזלאו הרומנית. ב-27 בדצמבר 1917 תבעו הרומנים מהרוסים למסור את נשקם, אך הרוסים סירבו ויחד עם רגימנט 6 של חיל הרגלים הרוסי איימו להמשיך לכיוון רומאן, כדי לשחרר מנהיג בולשביקי, שנעצר שם. הרומנים פתחו בירי תותחים, היו רוסים שנפצעו, היו שברחו והיו שמסרו את נשקם - הירי היה הסיבה למעצר הדיפלומטים הרומנים.

סיום הפרשה
----------

ביום 2 בינואר 1918 אחרי הצהריים שחררו הסובייטים את השגריר הרומני ודרשו ממנו לחתום בשם רומניה על מחילה לחיילים הרוסים שהיו מעורבים בתקרית האש. השגריר סירב לחתום ובכל זאת שוחרר, אך נאלץ ללכת ברגל עד השגרירות. החברים האחרים של המשלחת הרומנית, שנעצר, לא שוחררו בשלב זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* O arestare la cumpăna dintre anii 1917/1918: Constantin Diamandy, ministrul român la Petrograd (ברומנית)
* DOSARE DECLASIFICATE / Arestarea ambasadorului Diamandi (ברומנית)
כרזת עונת 1912
**שיגיונות זיגפלד** (באנגלית: **Ziegfeld Follies**) היו סדרת מופעי רביו שהפיק פלורנץ זיגפלד בברודוויי בין השנים 1907 עד 1931, עם עונות נוספות ב-1934 ו-1936 (לאחר מותו של זיגפלד, בהרשאת אלמנתו). המופעים הועלו כניסיון לשחזר את מופעי הבורלסקה של מועדון הפולי ברז'ר הפריזאי, תוך התאמתם לרוח הקהל האמריקאי וזכו להצלחה גדולה. המופעים שילבו מופעי וודוויל בדגש מוזיקלי, שירים, קסמים, להטוטנות ומופעי רקדניות-שורה מרהיבים, בתלבושות ססגוניות. הרקדניות נבחרו בקפידה לפי מראן החיצוני ונקראו "נערות זיגפלד".

עם האמנים שהחלו את דרכם בשיגיונות נמנים וו. סי. פילדס, אדי קנטור, ז'וזפין בייקר, פאני ברייס, ריי בולג'ר, סופי טאקר ורבים אחרים. עם הכותבים למופעים נמנו, בין השאר, ג'רום קרן, ורנון דיוק, אירווינג ברלין וג'ורג' גרשווין. עם "נערות זיגפלד" נמנו בצעירותן כוכבות הקולנוע פולט גודארד וברברה סטנוויק.

בשנת 1927 פתח זיגפלד את "תיאטרון זיגפלד" בפינת רחוב 54 והשדרה השישית במנהטן. עונת 1931 של ה"פולי'ס" הועלתה על בימתו של תיאטרון זה (שנהרס ב-1966).

תוכנית הרדיו
------------

התוכנית "The Ziegfeld Follies of the Air" (שיגיונות זיגפלד באוויר) שודרה ב-CBS מדי יום א' בערב בשנת 1932. לאחר מותו של זיגפלד הופסק שידור התוכנית והיא התחדשה לכחצי שנה ב-1936. במעבר למדיו החדש התבססה התוכנית על קטעי מוזיקה ומערכונים שהמוצלח בהם היה "בייבי סנוקס", דמות פעוטה כביכול (בגילומה של פאני ברייס) שניהלה דיאלוגים שנונים בטון ילדותי עם "אביה" (בגילומו של אלן ריד) והפכה ללהיט. הדיאלוגים כללו סדרת שאלות "תמימות" שהובילו את האב למבוכה ולהסתבך בלשונו, דבר שגרר עוד פרץ שאלות, שהציגו את המוסכמות החברתיות באור מגוחך. כמו כן הופיעו בתוכנית כוכבים אורחים כפרנק סינטרה, בינג קרוסבי, בוב הופ, תזמורתו של פול וייטמן ועוד.

סרטים
-----

שיגיונות זיגפלד הגיעו למסך הגדול פעמיים. בשנת 1936 הופק הסרט "זיגפלד הגדול", ביוגרפיה מוזיקלית של זיגפלד. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר וזיכה את לואיז ריינר (בתפקיד אשתו הראשונה אנה הלד) בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ואת רוברט לאונרד בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.

פעם נוספת הופיע המופע בקולנוע בסרט "שיגיונות זיגפלד", שהיה סרט רביו מוזיקלי בבימויו של וינסנט מינלי עם שלל קטעי הופעה בכיכובם של ג'ין קלי, פרד אסטר, ג'ודי גרלנד, ריי בולג'ר, פאני ברייס, אסתר ויליאמס, לוסיל בול, קתרין גרייסון ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שיגיונות זיגפלד** |

* מידע רב על כל עונות המופע
* כל עונות המופע תוצאות חיפוש באתר IBDB
* אודות תוכנית הרדיו, כולל קטע להאזנה חופשית
* ״בואו אל הקברט״ - פרק בפודקאסט ״מינהרת הזמן״, תאגיד השידור הישראלי ״כאן״

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289159705171
* GND: 7669912-2
* LCCN: n2004078168
* VIAF: 225567707
* WorldCat: viaf-225567707

 |
**מקס אנטוני ויטלוק** (באנגלית: **Max Antony Whitlock**; נולד ב-13 בינואר 1993) הוא מתעמל בריטי. ויטלוק הוא אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) בקרקע ובסוס סמוכות, שלוש פעמים אלוף העולם בסוס סמוכות (2015, 2017 ו-2019) ואלוף אירופה בקרקע (2013) ובסוס סמוכות (2014, 2019).

ביוגרפיה
--------

ויטלוק נולד בהמל המפסטד שבמזרח אנגליה. בשנת 2010 זכה להישגים בולטים ראשונים בזירה הבינלאומית, במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בדלהי, בהם זכה במדליית כסף בסוס הסמוכות ובמדליית ארד במתח, וכן זכה במדליית כסף עם נבחרת אנגליה. באליפות העולם שנערכה ב-2011 בטוקיו היה חבר בנבחרת הבריטית, אך רק כמחליף. באליפות אירופה שנערכה ב-2012 במונפלייה היה שותף לזכייתה ההיסטורית של נבחרת בריטניה במדליית זהב. בתחרויות האישיות בלט בסוס הסמוכות, בו סיים במקום השישי.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה ויטלוק במדליית הארד בסוס הסמוכות, וכן היה שותף לזכייתה ההיסטורית של הנבחרת הבריטית במדליית הארד, 100 שנה לאחר המדליה האולימפית האחרונה שהשיגה נבחרת בריטניה בהתעמלות.

באליפות אירופה שנערכה ב-2013 במוסקבה חלק ויטלוק את מדליית הזהב בתרגיל הקרקע עם אלכס שטילוב, ובנוסף זכה במדליית הכסף בקרב-רב ובמדליית הארד בסוס הסמוכות. באליפות העולם שנערכה בהמשך השנה באנטוורפן זכה במדליית הכסף בסוס הסמוכות, וכן סיים במקום הרביעי בקרב-רב. באליפות אירופה שנערכה ב-2014 בסופיה זכה במדליית הזהב בסוס הסמוכות ובמדליית הכסף עם הנבחרת, וכן סיים במקום החמישי בתרגיל הקרקע. בהמשך השנה השתתף גם באליפות העולם שנערכה בנאנינג, בה זכה במדליית הכסף בקרב-רב, וסיים במקום הרביעי עם נבחרת בריטניה. במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בגלאזגו זכה בשלוש מדליות זהב: בקרב-רב, בתרגיל הקרקע, ועם הנבחרת האנגלית. בנוסף, זכה במדליית כסף בסוס הסמוכות ובמדליית ארד במקבילים. ב-2015 שב לתחרות גדולה נוספת בגלאזגו, אליפות העולם, והוכתר לאלוף העולם בסוס הסמוכות. בנוסף, זכה במדליות כסף בתרגיל הקרקע ועם נבחרת בריטניה, וסיים במקום החמישי בקרב-רב.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היה ויטלוק למתעמל הבריטי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליית זהב אולימפית בתחרות אישית, כשניצח בתרגיל הקרקע. בהמשך, זכה במדליית זהב גם בתרגיל על סוס הסמוכות, בו הקדים את בן-ארצו לואיס סמית'. בנוסף, זכה במדליית ארד בקרב-רב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקס ויטלוק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מקס ויטלוק
* מקס ויטלוק, ברשת החברתית טוויטר

* מקס ויטלוק, ברשת החברתית אינסטגרם

* מקס ויטלוק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* מקס ויטלוק, באתר olympedia.org

* מקס ויטלוק, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
* מקס ויטלוק באתר איגוד ההתעמלות הבריטי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2021000401
* VIAF: 6830161152508835190003
* WorldCat: lccn-nb2021000401

 |
**ולדימיר קוקול** (בסלובנית: **Vladimir Kokol**; נולד ב-3 בינואר 1972) הוא כדורגלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

קוקול התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ז'לייזניצ'אר מריבור במדיה רשם 32 הופעות וכבש 4 שערים. בסיום העונה ירדה מריבור לליגה השנייה וחתם במורה במדיה שיחק 4 עונות וזכה עמה בגביע בעונתו השנייה.

בקיץ 1997 חתם ברודאר ולנייה ובמהלך השנה חתם בסלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית.

בקיץ 2000 חזר לסלובניה וחתם במריבור עמה זכה באליפות בעונתו היחידה במועדון.

בקיץ 2001 חזר לקדנציה שנייה במורה. בינואר 2002 חתם באולימפיה ליובליאנה במדיה שיחק שנה וחצי בסיומן חזר למורה.

בקיץ 2005 חתם בהפועל נצרת עילית מליגת העל. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד הפועל פתח תקווה. בסיום העונה ירדה נצרת עילית לליגה הלאומית וקוקול שוחרר מהמועדון.

בהמשך הקריירה קוקול שיחק בוילדון, נ.ש. מורה, מרגרת'ן, מארקט הארטמנסדורף, גנצ'אני, צ'ארדה ורקיצ'אן.

ב-12 באוקטובר 1994 קוקול ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה בתיקו 0-0 נגד אוקראינה. ב-29 במרץ 1995 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד אסטוניה.

תארים
-----

מורה
* הגביע הסלובני: 1994/1995

מריבור
* ליגת העל הסלובנית: 2000/2001

אולימפיה ליובליאנה
* הגביע הסלובני: 2002/2003

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרבל הלון, ‏נצרת-עילית ממשיכה להתחזק - קוקול חתם, באתר ONE‏, 24 במאי 2005
לאה זמרי יושבת שלישית משמאל עם נבחרת ישראל לאולימפיאדה בהלסינקי
**לאה רביד הורביץ-זמרי** (25 באוגוסט 1933 - 6 בדצמבר 1956) הייתה אתלטית ישראלית ומורה לחינוך גופני. אלופת ישראל ושיאנית ישראל בריצת משוכות, אלופת המכביה השלישית בקפיצה לרוחק, אלופת המכביה הרביעית בריצת 80 מטר משוכות ונציגת ישראל באולימפיאדת הלסינקי (1952).

ביוגרפיה
--------

זמרי נולדה לרות ולפליכס-שרגא בעיר פפורצהיים בגרמניה, במשפחה בת שני ילדים. עלתה ארצה עם משפחתה בגיל שנה. גדלה בחיפה בשכונת קריית חיים. היא התאמנה בהפועל קריית חיים בהדרכת יצחק מנדלברוד. היא סיימה את המדרשה למורי חינוך גופני והחלה לעבוד כמורה בירושלים.

במכביה השלישית שנערכה בשנת 1950 זכתה זמרי במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.99 מטר, לפני טפר (4.92 מטר) ושושני (4.88 מטר).

באליפות ישראל שנערכה ביוני 1952 זכתה זמרי בשתי מדליות זהב, בריצת 80 מטר משוכות תוצאה של 12.5 שניות ובריצת 100 מטר תוצאה של 13.0 שניות. באולימפיאדת הלסינקי (1952) היא סיימה במקום 31 בריצת 80 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 12.4 שניות (12.74 שניות, מדידה אלקטרונית).

במכביה הרביעית שנערכה בשנת 1953 זכתה זמרי במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 12.8 שניות, לפני האלופה היוצאת רות איילון מישראל (13.5 שניות).

הורביץ נישאה לאורי זמרי, מורה לחינוך גופני בעצמו, שופט כדורסל בינלאומי ומאוחר יותר, ממקימי מכון וינגייט. לזוג נולד ילד, דרור, שהיה בן שנתיים בעת פטירתה מלוקמיה.
מחלתה פרצה זמן לא רב לאחר מות אחיה היחיד, ירוחם, במלחמת סיני בקרב המיתלה.
באותה עת נשלח בעלה לאולימפיאדת מלבורן (1956), לשמש כשופט ספורט באולימפיאדה, הישראלי
הראשון ששימש בתפקיד זה.

לאה זמרי נפטרה ב-5 בדצמבר 1956 ונקברה בחיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* לאה זמרי, באתר olympedia.org
* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
* לאה זמרי, דבר, 9 בדצמבר 1956

הערות שוליים
------------

1. ↑  דבר הספורט - במכביה, דבר, 1 באוקטובר 1950
2. ↑  על סף האולימפיאדה, דבר, 22 ביוני 1952
3. ↑  במכביה ה-4, דבר, 25 בספטמבר 1953
4. ↑  לאה זמרי באתר GRAVEZ

|  משלחת ישראל לאולימפיאדת הלסינקי (1952)  |
| --- |
| אתלטיקה **אתלטיקה** | אוריון גלין גלר • אריה גליק • לאה זמרי • אולגה וינטנברג • דוד טבק • תמר מטל-שומכר • אריה קלינשטוב-נוה |
| כדורסל **כדורסל** | דני ארז • משה דניאל • יהודה וינר • מרסל חפץ • פרדי כהן • עמוס לין • זכריה עופרי • אליהו עמיאל • ראובן פכר • מנחם קורמן • רלף קליין • שמעון שלח • אברהם שניאור (מאמן: מוריס רסקין) |
| קליעה **קליעה** | אלכס אלירז • דב בן-דב • שמואל לביב-לובין • צבי פנקס |
| קפיצה למים **קפיצה למים** | יואב רענן |
| שחייה **שחייה** | נחום בוך |