recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
דורון אראל על פסגת הר האוורסט.
**דורון אראל** (נולד בשנת 1959) הוא מטפס הרים ישראלי, הישראלי הראשון שהגיע אל פסגת הר האוורסט.

קורות חייו
----------

דורון אראל נולד בגבעתיים בשנת 1959. עם גיוסו לצה"ל התנדב לסיירת מטכ"ל. אראל עבר טירונות צנחנים ולאחר מכן השלים מסלול הכשרה כלוחם ביחידה.

לאחר שחרורו סיים לימודי גאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. תוך כדי לימודיו יצא לטייל בהימלאיה הנפאלית ואלסקה ובסיום לימודיו יצא למסע של חמש שנים. אראל טייל וטיפס ברחבי העולם. במהלך שנים אלה ארגן דורון את משלחות הטיפוס הראשונות שיצאו מישראל, יצר קשרים בעולם הטיפוס והחל לטפס עם מיטב המטפסים בעולם.

ב-1992 הצליח דורון להעפיל לפסגת הר האוורסט במסגרת משלחת מטפסים ובכך היה לישראלי הראשון שהגיע לפסגת ההר. מסע טיפוס זה תועד בסרט טלוויזיה ובספרו "שעה על גג העולם". לאחר שהיה לישראלי הראשון שכבש את פסגת האוורסט יצא אראל במסע לכיבוש שבע הפסגות (הפסגה הגבוהה ביותר בכל אחת משבע היבשות, כאשר דרום וצפון אמריקה נספרות בנפרד, ואילו אוסטרליה ואוקיאניה - יחד), הוא השלים מסע זה והיה לישראלי הראשון שעשה זאת, כאשר עמד ביוני 2000 על פסגת הר קושצ'ושקו באוסטרליה[דרוש מקור].

בשנת 2011 פתח דורון עסק תיירותי במערב קנדה, בצמוד לשמורת הטבע Tweedsmuir Provincial Park.

לקריאה נוספת
------------

* דורון אראל, "**שעה על גג העולם**", בהוצאת ידיעות אחרונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דורון אראל
* דב גיל-הר‏, למצוא את האושר: המושבה הישראלית הנידחת בסוף העולם, באתר וואלה!‏, 19 בנובמבר 2015
* Nuk Tessli - הדרכת טיולים בהרי קנדה - בבעלותו של דורון
* אתר למנויים בלבד דורון אראל, אחרי שטיפסת על האוורסט, מה עוד נשאר לך לעשות, באתר הארץ, 13 במרץ 2014
* ענת כהן, ‏7 המופלאים: המרצים העסקיים המחוזרים ביותר על ידי חברות וארגונים ובישראל, באתר גלובס, 6 בנובמבר 2007
* יורם יובל, שיחת נפש עם דורון אראל, הטלוויזיה החינוכית, 30 באפריל 2018
* הטיפוס על האוורסט: שעה על גג העולם, מסע אחר

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות דורון, האתר של דורון אראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008554155505171
* LCCN: n95108602
* VIAF: 16480902
* WorldCat: lccn-n95108602

 |
**ללכת שבי** הוא ספר שנכתב על ידי אהרן ברנע ועמליה ארגמן ברנע. הספר יצא לאור לראשונה בשנת 1986 בהוצאת עידנים. הספר מספר על מערכת היחסים של המחברים עם אחד ממנהיגי הפת"ח, צלאח תעאמרי, ועל הסכסוך הישראלי-פלסטיני.

עלילה
-----

במהלך שנת 1983 כתב "קול ישראל" לענייני ערבים, אהרן ברנע, הלך לראיין בכלא את צלאח תעאמרי, איש הפת"ח הבכיר ביותר שנפל לידי ישראל אי פעם, בזמן מלחמת לבנון הראשונה. תוך זמן קצר הם מגלים כי יש ביניהם הרבה במשותף ונרקמת ביניהם חברות. לאחר מספר מפגשים ביניהם מגלה ברנע, כי אשתו של תעאמרי, דינה בינת עבד אל חמיד, היא מלכת ירדן לשעבר והיא מתגוררת בלונדון.

במהלך תקופת מאסרו של תעאמרי הוא נפגש עם ברנע מספר רב של פעמים, במחנה המעצר לשבויים כלא אנצאר, שם הנהיג את אסירי המחנה. יום אחד גילה תעאמרי לברנע את סקרנותו הגדולה בנוגע לשואה. באישור שלטונות צה״ל, נטל ברנע את תעאמרי השבוי וערך לו סיור מקיף בישראל, בין היתר ביקר באתר ההנצחה "יד ושם". הוא ביקר בביתו של ברנע ברמת השרון, הכיר את אשתו ואף נלקח לראות מה זה קיבוץ. בחולדה, שם נפגש עם הסופר עמוס עוז. ב-24 בנובמבר 1983, בעקבות עסקה לשחרור שבויים שארגנה דינה, משוחרר צלאח מהכלא הישראלי בתמורה למספר שבויים ישראלים.

דמויות
------

אהרן ברנע - כתב קול ישראל לענייני ערבים, מסקר המון אירועים צבאיים. בתחילה, הוא מעט מופתע מכמה שיש לו במשותף עם צלאח אך הם מצליחים להתחבר ולהבין, אפילו אם במעט, אחד את השני.

עמליה ארגמן ברנע - אשתו של אהרן.

צלאח תעאמרי - בכיר הפת"ח שנתפס על ידי צה"ל, נחשב למתון יחסית בין חברי הפת"ח ומתנגד לפעולות טרור אלימות.

דינה בינת עבד אל חמיד - מלכת ירדן לשעבר, אשתו של צאלח, מוצגת כאישה חכמה ועצמאית המצליחה להרכיב עסקת שבויים גדולה.

קישורים חיצוניים
----------------

הספר "ללכת שבי", באתר "סימניה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ללכת שבי, באתר הספרייה הלאומית
2. ↑  ללכת שבי, באתר סימניה
3. ↑  גיא בכור, רב המחבלים ביקר ב״יד ושם", חדשות, 21 במאי 1986
**דיסקוגרפיה** (מאנגלית: **Discography**) הוא מונח מתחום המוזיקה, המתייחס למחקר וקיטלוג פרטי הקלטות הרלוונטיות לאמן או לסוגה מוזיקלית מסוימת. השם מורכב משילוב בין המינוחים דיסק וגרפיה. דיסק הוא כינוי מקובל לתקליט וגרפיה הוא מונח המתייחס לרישום נתונים.

תוכני הדיסקוגרפיה
-----------------

המידע הכלול בדיסקוגרפיה משתנה בהתאם לסוגה והיקפה, אך מכיל בדרך כלל את שמות האמנים המבצעים, תאריכי ביצוע ההקלטות, משך כל רצועה, שם הרצועה המוקלטת, תאריכי הפקתה והפצתה, נתוני מכירות ובסוגות הרלוונטיות גם מיקום הרצועה במצעדי הפזמונים. הדיסקוגרפיה עשויה לכלול גם חלוקה גאוגרפית בהתייחס לנתוני מכירות ומצעדים ביבשות ובמדינות ספציפיות. הדיסקוגרפיות הוסיפו על המידע שהיה מודפס על עטיפות התקליטים השונים וכללו גם מידע על אולפני ההקלטות וכתובותיהם, כלי הנגינה השונים, פירוט מקיף על הנגנים ובסוגות הרלוונטיות גם על זמרי הליווי.

היסטוריה
--------

ארכיון תקליטי ויניל
דיסקוגרפיות חלקיות נוצרו לראשונה בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20. חברות תקליטים ובמיוחד קטנות, לא הקפידו על קטלוג התקליטים שהפיצו ועל רישום תאריכי ההפקה וההפצה וכך נולד הצורך בשימור המידע ותיעודו. האזכור הראשון למילה דיסקוגרפיה הופיע ב-1932 במילון אוקספורד. ב-1934 היה שארל דלונאי, מבקר מוזיקה צרפתי לראשון שפרסם דיסקוגרפיה מקיפה ושנה מאוחר יותר פורסמה הדיסקוגרפיה הראשונה בבריטניה שנקראה ‏"Rhythm on Record". המונח הפך לנפוץ מאמצע שנות ה-30 על ידי אספני תקליטי ג'אז בארצות הברית, אשר חקרו ופרסמו מאות דיסקוגרפיות של תקליטי הסוגה, האמנים הרלוונטיים וחברות התקליטים.

ב-1957 פורסמה בארצות הברית דיסקוגרפיה בשם "המדריך השלם להקלטות ג'אז ובלוז", שנחשבה למקיפה והמקצועית שנוצרה וכללה מיון לפי מספר רב של מפתחות ומידע נרחב נוסף לגבי היצירות. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הוחל בעריכת דיסקוגרפיות מקיפות לסוגות מוזיקליות נוספות כגון מוזיקה קלאסית, רוק אנד רול ובהמשך מוזיקה אתנית. במהלך שנות ה-70 החלו לפרסם דיסקוגרפיות גם בכתבי עת שעסקו במוזיקה. הכניסה לעידן המחשב ככלל והאינטרנט בפרט, הרחיבה מאוד את יכולות יצירת מסדי נתונים ואת אפשרויות אחסונם והפצתם. כמו כן נוצרה אינטראקציה מקוונת ומהירה בין יוצרי מסדי נתונים שונים בעולם. כך נוצר מאגר דיסקוגרפיות ממוחשב שחלקו שיתופי ונגיש לגולשים באינטרנט וכן גדלה בצורת משמעותית כמות המידע בתחום ורמתו המקצועית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיסקוגרפיה** בוויקישיתוף
* אטקינס, ג'רי, הדיסקוגרפים: כפייתיות מופלאה, IAJRC Journal, חורף 1989–1990

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  שפרד, ג'ון, האנציקלופדיה למוזיקה פופולרית בעולם, באתר גוגל ספרים (באנגלית).
2. 1 2  שאקר, רוי, מוזיקה פופולרית – תפישות מפתח, באתר גוגל ספרים (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555305305171
* BnF: cb11976273h (data)
* GND: 1071864416
* LCCN: sh85038344
* NKC: fd132026

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכדורגלן קבוצת מכבי יפו. אם התכוונתם לרמטכ"ל צה"ל, ראו דוד אלעזר.

כדורגלני מכבי יפו ב-1968. מימין לשמאל: יוסף סדרינה, יצחק שטיילינג, יצחק בלום, ודוד אלעזר
**דוד (ג'ונס) אלעזר** (16 באפריל 1950 יפו, ישראל – 24 ביוני 2018, בת ים, ישראל), היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקיצוני הימני בקבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

דוד אלעזר נולד ביפו לקלרה ונתן בני יהדות בולגריה אשר עלו לישראל במהלך העלייה ההמונית. ב-1960 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי יפו ביחד עם חברו משה אוננה. בעונת 1966/1968 בליגה הלאומית עלה לקבוצה הבוגרת ומשחקו הראשון בשורות מכבי יפו היה ב-23 בדצמבר 1967. במשחק גברה מכבי יפו על הכח מכבי רמת גן 0-1, ואלעזר בישל את שער הניצחון. אלעזר אשר כינויו היה ג'ונס, שיחק במדי יפו ב-138 משחקי ליגה ובהם כבש 9 שערים. לרוב תפקד כקיצוני ימני. משחקו האחרון בשורות יפו היה ב-19 באפריל 1975 בסיומה של עונת 1974/1975 בליגה הלאומית. אלעזר היה שחקן ספסל למשך עונה נוספת ובמהלכה ב-1976 פרש ממשחק פעיל.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, הפסיק אלעזר את עיסוקו בכדורגל. הוא התגורר בבת ים, היה נשוי לאורה והם היו הורים לשני בנים ובת וסבים לנכדים. אלעזר הלך לעולמו ב-2018 לאחר התמודדות עם מחלה קשה והובא למנוחות בבית עלמין גני אסתר.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד אלעזר** בוויקישיתוף
* דוד אלעזר באתר GRAVEZ
* מכבי קביליו יפו לזכרו של דוד (ג'ונס) אלעזר ז"ל, באתר יוטיוב
* אשר גולדברג, זוהר ומוצי לאון על אותו מגרש, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2004
* ניצחון יפואי בכדור 11, מעריב, 9 באוקטובר 1974
* קיצוני אלמוני מיפו הכריע אלופי אסיה, דבר, 21 בינואר 1968

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 191–192. נתונים היסטוריים: ירון משעל
2. ↑  דוד אלעזר, באתר GRAVEZ
סמליל כתב העתסמליל כתב העת
"**כרמל**" הוא כתב עת ספרותי היוצא לאור בהוצאת "כרמל" הירושלמית. כתב העת מוקדש לשירה עברית מקורית, שירה מתורגמת, דברים קצרים על השירה וסיפורים קצרים.

היסטוריה
--------

"כרמל" נוסד בשנת תש"ס 2000, ועד נובמבר 2015, נדפסו 17 חוברות שלו.

העורך והמייסד של כתב העת "כרמל" הוא המשורר הירושלמי שלמה לאופר. לצדו פועלת מערכת קטנה של משוררים מתרגמים ועורכים, בהם עורך התרגום פטר קריקסונוב, אסתר אטינגר, אלכס זהבי, אסף בן מנחם, עמוס גורן, רמי סערי, רונן סוניס ודוד ויינפלד.  
 בתחילה היה כתב העת משותף עם כתב העת שבו, וגיליון ראשון יצא בהוצאת "שבו-כרמל". החל מהגיליון השני כתב העת "כרמל" הוא עצמאי.

בכתב העת פורסמו משיריהם של מיטב המשוררים, החל מדליה רביקוביץ, חיים גורי ואגי משעול, דרך שירי אסתר אטינגר, מרדכי גלדמן, יונדב קפלון, אדמיאל קוסמן, שמעון שלוש, זמיר בן דוד, מאיה בז'ראנו ועוד.

עיקר המוניטין של "כרמל" באוסף תרגומי השירה שבו. בחוברות כרמל לאורך השנים התקבץ אוסף נרחב משירי אוסיפ מנדלשטם בתרגום פטר קריקסונוב, שליווה את תרגומיו במבואות ובהערות. כן הופיעו יצירות ממורשת תרגומיו הנדירים של משה זינגר הנעמי, שהלך לעולמו בגיל צעיר: להוציא את תרגומיו הידועים ליצירותיו של רילקה, פורסמו ב"כרמל" הפרק הראשון מיצירת דנטה "התופת" וגם סונטות של ויליאם שייקספיר, שירים של אודן, אליזבת בראונינג ורבים אחרים.   

כמו כן פורסמו בכתב העת פואמות בפרוזה של גאורג טראקל בתרגומו של יורם ברונובסקי ותרגומים רבים של פבלו יצחק הלוי קורצ'אק, שהעביר לעברית מן השירה הספרדית והלטינו-אמריקאית יוצרים כגון אלחנדרה פיסארניק, בורחס, חלמן ואחרים. בכתב העת הופיעו תרגומיו של רמי סערי לשירי סירקה טורקה, ומשיריו שלו עצמו, תרגומו של רונן סוניס למרינה צבטייבה, ופרופ' שמעון זנדבנק שתרם משירי הלדרלין ומשוררים אחרים.  

בכרמל הופיעו גם מסות של מאיה קגנסקיה ומאמרים נרחבים של שחר ברם, שגם כתב שירים שראו אור בחוברת. התפרסמו מסות של פרופ' אריאל ראטהאוז ופרופ' אריאל הירשפלד, שכתב מסה קצרה על תרגומי הסונטות של שייקספיר ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של כרמל
* כרמל: כתב-עת לשירה, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* דפנה שחורי, שגעת מכונות הדפוס 2, באתר nrg‏, ראיון עם עורכי כתבי עת ספרותיים, ריאיון עם שלמה לאופר, 3 במרץ 2006
* מנחם בן על כתב העת כרמל, באתר nrg
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "האולטראס".

**אולטראס** היא להקת סינת'-פופ מישראל, שהוקמה בשנת 2005 בתל אביב.

הלהקה יצרה מוזיקה אלקטרונית מקורית בעברית.

ביוגרפיה
--------

אולטראס מונה שני חברים: ששי צור (הסולן, היוצר והמפיק המוזיקלי) ודדי מישאלי (תופים ותכנותים).
ההרכב משלב מוזיקת סינת'-פופ עכשווית יחד עם טקסטים ולחנים מלודיים. הלהקה זוכה לפופולריות בסצנה האלקטרונית המקומית וידועה בהופעותיה החיות האנרגטיות. בפברואר 2007 חיממה אולטראס את להקת הענק הגרמנית In Strict Confidence (אנ') בהופעתה בתל אביב.

אלבום הבכורה "לא מריר אבל משועמם" יצא לחנויות בשנת 2008. לסינגל הראשון מתוכו "יום הולדת לסופרמן" צולם קליפ מושקע בבימוי אדם דויטש. אף על פי ששירי הדיסק לא חדרו לפלייליסטים של תחנות הרדיו הגדלות, הם הצליחו לעורר דיון על מקומו של הסינתפופ (ושל המוזיקה האלקטרונית בכלל) בשוק המוזיקה הישראלי של היום.

הלהקה זכתה בהישג יוצא דופן במרץ 2008 בכך שחתמה בחברת התקליטים האוסטרלית Base Records, על הפצה דיגיטלית של אלבום הבכורה.

אלבומם השני של אולטראס "עבדים ואדונים" יצא בנובמבר 2011. הוא משלב הפקה אלקטרונית עדכנית עם קריצה לענקי הסינתפופ של שנות השמונים כדוגמת דפש מוד.

מאז 2013, הלהקה לא פעילה יותר והופעותיה נפסקו מסיבות לא ידועות.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2008 - לא מריר אבל משועמם
* 2011 - עבדים ואדונים

### מיני אלבומים

* 2006 - מהדורת דמו מוגבלת

### סינגלים

* 2008 - יום הולדת לסופרמן
* 2011 - סימן קטן
* 2011 - עבדים ואדונים
* 2011 - מסיבת פרידה
* 2012 - אני שלי
* 2013 - איך אנחנו משתנים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של להקת אולטראס

* להקת אולטראס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* להקת אולטראס, באתר Discogs (באנגלית)
* ראיון ב- nrg מעריב לרגל צאת אלבום הבכורה, 6 באוגוסט 2008
* ריאיון עם רבקה מיכאלי לרגל השקת אלבום הבכורה, 1 באוגוסט 2008
* כתבה בג'רוזלם פוסט לרגל הוצאת האלבום בארצות הברית, 19 ביוני 2008
* ביקורת באתר מומה על הסינגל "טוב שבדיוק הזכרת לי", 21 בספטמבר 2008
* ביקורת באתר נענע10 על הסינגל "איך אנחנו משתנים", 17 באוגוסט 2008
* האולטראס ירקידו אותך גם במשרד, באתר ‏מאקו‏, 14 ביולי 2011
* ראיון בידיעות השרון לרגל צאת האלבום "עבדים ואדונים", 16 בדצמבר 2011
* ביקורת במקומון מעריב על האלבום "עבדים ואדונים", 16 בדצמבר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 4a9e01ab-695f-480d-bc42-236ee04a5b51

 |
**אנטוניו פיגאפטה** (באיטלקית: **Antonio Pigafetta**;‏ 1491 בקירוב –1531 בקירוב) היה איטלקי משכיל, הרפתקן ממשפחה עשירה ברפובליקה של ונציה. הצטרף למגלה הארצות הפורטוגזי פרדיננד מגלן שיצא בצו קרלוס הראשון מלך ספרד (הוא הקיסר קרל החמישי), למסע בחיפוש דרך ימית לאיי התבלין ובסופו של דבר הקיף את העולם. במהלך המסע, הוא שימש כעוזרו של מגלן וניהל יומן מסע מדויק אשר מאוחר יותר סייע לו לתרגם את שפת הסבואנו. כתביו הם העדות הכתובה הראשונה בנוגע לשפה זו.

פיגאפטה היה אחד מתוך 18 אנשים שהצליחו לחזור בשנת 1522 לספרד, שלוש שנים אחרי שהחל המסע עם כ-270 איש. מסע זה הוא הראשון שהשלים את הקפת כדור הארץ. לאחר מותו של מגלן במהלך המסע ב-1521, שירת תחת פיקודו של חואן סבסטיאן אלקנו. יומן המסע של פיגאפטה הוא אחד מהמקורות החשובים ביותר להבנת מסעו של מגלן ואלקנו.

בזכות יומנו של פיגאפטה הונצחה דמותו של מגלן כמגלה ארצות. כשחזר פיגאפטה לספרד הואשם מגלן במצבם הנורא של אנשי הספינה ששרדו, ונטען שגילה טיפשות ולא היה מנהיג ראוי. אלקנו לעומתו זכה לאהדה ושבחים על חזרת הספינה לספרד והוכרז כאדם הראשון שהקיף את העולם. כעבור שנים זכה היומן, שבו שיבח פיגאפטה את מגלן והתייחס אליו כאל מעין קדוש, לפופולריות רבה, ובזכותו נחשב מגלן לאדם הראשון שהקיף את העולם. אלקנו בסופו של דבר נשכח.[דרוש מקור]

כפי הנראה הדמויות סבסטיאן ואנטוניו במחזה הסערה מאת ויליאם שייקספיר נכתבו בהשראת סיפור המסע של פיגאפטה. לפחות אחת מספינות המלחמה של חיל הים האיטלקי נקראה על שמו בשנת 1931.

* מפה של בורניאו צויירה על ידי פיגאפטהמפה של בורניאו צויירה על ידי פיגאפטה
* ביתו של פיגאפטה בויצ'נצהביתו של פיגאפטה בויצ'נצה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוניו פיגאפטה** בוויקישיתוף
* כתבי אנטוניו פיגאפטה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תאריך הלידה המדויק של פיגאפטה אינו ידוע לפי הערכות הוא כנראה בין התאריכים 1480 עד 1491. היסטוריונים מעריכים שהגיוני יותר שיצא למסע בגיל 30 מאשר בגיל 40.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007506192505171
* BIBSYS: 90527546
* BNE: XX889523
* BnF: cb12002909h (data)
* CANTIC: a20118284
* GND: 119316498
* ICCU: PUVV357331
* ISNI: 0000 0001 2096 717X
* LCCN: n50036742
* NKC: jn19981001980
* NLA: 35422951
* NLG: 87077
* NLP: a0000001180907
* NTA: 069567379
* RERO: 02-A003694097
* SELIBR: 262394
* SUDOC: 028134060
* Trove: 947270
* VcBA: 495/238875
* VIAF: 100176226
* WorldCat: viaf-24611390

 |
סמליל
**היי פייבר הפקות** היא חברת תקליטים למוזיקת אינדי ישראלי שהוקמה על ידי נמרוד דוויק, יוצא להקת ההיפ הופ "פרברים רפיוג'יז". הלייבל הוקם בשנת 2004 במטרה לתת בית למוזיקת רחוב ישראלית שחברי הלהקה מצאו שאין חברת תקליטים בישראל שתייצג אותם. הלייבל עוסק בעיקר בהיפ הופ, בפאנק רוק, בסקא ובמוזיקה אלקטרונית.

בשנים הראשונות להקמתו עסק הלייבל גם בהפקת אירועים ובוקינג, תוך שהוא פועל בישראל ובאירופה. הפקות הלייבל העניקו במה מיינסטרימית לסצנות המטאל, הפאנק רוק וההיפ הופ. בין היתר הפיק במות במסגרת עיר הבירה בשנים 2006–2007, מוטורולה מוטומיוזיק ופסטיבלים כדוגמת בוםבמלה.

מבין אמני הלייבל, יצאה להקת הסקא פאנק קיובן בי, בשנת 2007 לסיבוב הופעות באירופה.

הלייבל הוציא בשנת 2008 את אוסף הפאנק רוק הישראלי הראשון Punkrock.co.il‏, אשר לווה במגזין אינטרנטי שפעל במשך שנה וסיקר את סצנת הפאנק רוק הישראלית. האוסף יצא בישראל וביפן.

בשנת 2009 הודיע על צמצום פעילותו ומעבר להפצה בלבד של מוזיקה. בשנים האחרונות קידם הלייבל משמעותית בעיקר את סצנת ההיפ הופ בישראל ובין האמנים שפעלו במסגרתו ניתן למנות את אורטגה, לוקץ', נועה פארן, פלד, נצ'י נצ', שירי לדלסקי ואחרים.

עוד אמנים שפעלו במסגרתו: להקת הפאנק רוק Man Alive, להקת הפופ פאנק ביט69 ואמן ההארדקור טכנו VndrShmkn, לימים המפיק גד ברוך חינקיס, סולן להקת Dirty Honkers.

הלייבל מיוצג בפי"ל, הפדרציה הישראלית למוזיקה ישראלית וים תיכונית ואמניו מופצים דיגיטלית ברחבי העולם.

במהלך פעילותו הלייבל הוציא לאור מספר ספרי קומיקס והפצתם ועסק בהפקת שוקי קומיקס.

אלבומים
-------

* 2004 - פי.אר. טרופרז - מתוך הזוהמה
* 2004 - VNDRSHMKN, The VNDRSHMKN Experiense
* 2007 - פרברים רפיוג'יז - ראפרריום
* 2007 - שיטי סיטי - תרבות הפארקים
* 2007 - פלד ואורטגה - ממשיכים לבעוט
* 2007 - ביט69 - חומרים רטובים
* 2007 - קיובן בי - Hero WannaBeez
* 2008 - ביט69 - בנות אוהבות בנים חזקים
* 2008 - איתי לוקץ' - לא דובים ולא יער
* 2008 - MAN ALIVE - MAN ALIVE
* 2008 - End/Of -The Lowest Fi
* 2009 - Punkrock.co.il - אוסף פאנק רוק ישראלי
* 2010 - פלד ואורטגה - משלוח מיוחד
* 2011 - נצ'י נצ' - צדיק אחד בסדום
* 2013 - נצ'י נצ' - בור ועם הארץ
* 2014 - שירי לדלסקי - 3 שניות
* 2015 - נצ'י נצ' - ברוכים הבאים לפתח תקווה
* 2015 - אורטגה - החיים על פי אורטגה
* 2016 - פלד - הכל עליי
* 2016 - אורטגה - החיים על פי אורטגה פרק ב'
* 2017 - סול ג'יי - נשמיה[דרוש מקור]
* 2019 - Gabriel Ehrlich - Sinking Ship
* 2019 - EDER - EDER
* 2024 - אבגדה - קוקו

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היי פייבר הפקות
* היי פייבר הפקות, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  חן רוזנק‏, הלייבל היי פייבר רענן מתמיד, באתר וואלה!‏, 09 במאי 2007
2. ↑  גל ד. תכירו: קיובן בי
3. ↑  מוזיקה נטו, Punkrock.Co.Il (ארכיון)
4. ↑  מיוצגים בפי"ל
5. ↑  אביב מזרחי, מסיבת הקומיקס הגדולה, באתר nana10‏, 24 בפברואר 2005
**הרברט פישר** (בגרמנית **Herbert Fischer**;‏ 12 באוקטובר 1882 – 23 באוקטובר 1939) היה מפקד בכיר ברייכסווהר ובוורמאכט.

ביוגרפיה
--------

פישר נולד ב-12 באוקטובר 1882 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1901 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-119 (וירטמברג ה-1 (המלכה אולגה). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח לאימפריה העות'מאנית, שם שירת במשלחת הגרמנית בצבא העות'מאני עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות במלחמת העולם קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, ואות מסדר המג'ידיה.

עם תום מלחמת העולם הראשונה הצטרף פישר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1928 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, ומונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-17. ב-1 באפריל 1931 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1933 מונה לנספח הצבאי באיטליה. ב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בדצמבר 1935 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-1 באוקטובר 1936 מונה למפקד הדיוויזיה ה-31, וב-1 באפריל 1937 פרש מתפקידו.

ב-31 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ופרש מהצבא לביתו. עם זאת, לקח חלק, מוסווה לחלוטין, בתוך הקבוצות המבצעיות של לגיון קונדור. תחום האחריות המיוחד שלו היה הובלת ההגנה במסגרת "קמפף 88" כדי לספק תמיכה מודיעינית לפריסת טייסות הקרב הגרמניות כדי להביס את הרפובליקנים הספרדים.

ב-23 באוקטובר 1939, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, מת פישר ממחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרברט פישר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
* הרברט פישר, באתר armedconflicts.com (בטורקית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mecidiye-Orden, www.eslam.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 133360245
* VIAF: 55334808
* WorldCat (עם VIAF): 55334808

 |
**כריס מאנימייקר** (באנגלית: **Chris Moneymaker**; נולד ב-21 בנובמבר 1975) הוא שחקן פוקר אמריקאי וזוכה הטורניר המרכזי של אליפות העולם בפוקר ב-2003. זכייתו תרמה להגברת ההתעניינות העולמית בפוקר, אשר נקראה על שמו "אפקט המאנימייקר". בשנת 2019 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.

ביוגרפיה
--------

מאנימייקר נולד באלנטה, ג'ורג'יה, והוא בעל תואר שני בחשבונאות מאוניברסיטת טנסי. לפני זכייתו באליפות העולם בפוקר והמעבר לשחקן פוקר מקצועני, הוא עבד כחשב.

פוקר
----

מאנימייקר שיחק במשחקי כסף בבתי קזינו ובטורנירים קטנים באינטרנט. ב-2003 הוא זכה בכרטיס לטורניר המרכזי באליפות העולם בפוקר לאחר שניצח בטורניר בעלות 86 דולר בפוקרסטארס. הוא הגיע לשחק בטורניר כאשר זהו טורניר הפוקר הרשמי הראשון בו הוא שיחק שלא ברשת האינטרנט. על אף שבאוטוביוגרפיה שכתב ב-2005 ציין שהטורניר בו זכה היה בעלות 40 דולר, עורך מגזין All In Poker, אריק רסקין, גילה במהלך סדרת ראיונות על סיפורו של מאנימייקר שמדובר בטורניר בעלות 86 דולר.

בעקבות הזכייה בטוניר המרכזי באליפות העולם בפוקר, מאנימייקר הפך לידוען פוקר והשתתף בתוכניות אירוח רבות. הוא התפטר מעבודתו כחשב, והועסק כמיחצן ברשת פוקרסטארס והחל לשחק בטורנירים רבים תחת חסותם.

נכון לפברואר 2022, מאנימייקר זכה בסך של כ-4 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-2.6 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.

ב-2019 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.

### צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2003 | $10,000 No Limit Hold'em World Championship | $2,500,000 |

ספריו
-----

* 2005 - Moneymaker: How an Amateur Poker Player Turned $40 into $2.5 Million at the World Series of Poker
* 2015 - Chris Moneymaker: A True Story

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריס מאנימייקר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כריס מאנימייקר
* כריס מאנימייקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* כריס מאנימייקר, ברשת החברתית אינסטגרם

* כריס מאנימייקר, ערוץ באתר Twitch.tv

* כריס מאנימייקר, באתר The Hendon Mob

* כריס מאנימייקר, באתר Global Poker Index

* כריס מאנימייקר, באתר אליפות העולם בפוקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Moneymaker Effect: Five Years Later, באתר PokerNews, ‏23 במאי 2008 (באנגלית)
2. ↑  אריק רסקין, Interview with All In Magazine Editor and Moneymaker Effect Author Eric Raskin, באתר Cards Player Lifestyle, ‏3 באוגוסט 2014 (באנגלית)
3. ↑  Chris Moneymaker and David Oppenheim Inducted into the Poker Hall of Fame, באתר PokerNews, ‏16 ביולי 2019 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5418551
* BnF: cb15078809j (data)
* ISNI: 0000 0000 4771 903X
* LCCN: n2004102454
* VIAF: 1866890
* WorldCat: lccn-n2004102454

 |
לאחר מלחמת ששת הימים אלופי המטכ"ל בבית הנשיא זלמן שזר, בתמונה: גורן יושב שלישי מימין
**משה גורן** (גורניצקי) (19 במרץ 1921 – 8 באפריל 2009, י"ד בניסן ה'תשס"ט) היה אלוף בצה"ל ששימש כראש אגף האפסנאות (אג"א) וכנספח צה"ל בבריטניה.

ביוגרפיה
--------

נולד בגרודנו שבפולין, עלה לארץ ישראל ב-1934, למד בבית ספר יסודי בחיפה ובתיכון ביגור. הצטרף לארגון "ההגנה", עבר קורס מפקדי כיתות, מפקדי מחלקות וקורס מודיעין ושירת כקצין סיירים ארצי. יצא ללימודים בארצות הברית אך לא השלים אותם, חזר ב-1948 לישראל ופיקד על גדוד 15 ב"גולני" במלחמת העצמאות. בשנים 1951–1952 היה סגן מפקד חטיבת גבעתי. בשנת 1953 למד בבית הספר הגבוה למלחמה בפריז, ובמבצע קדש היה ראש מחלקת ארגון באגף כוח אדם. בשנת 1958 שימש ראש מחלקת תחזוקה במטכ"ל - אג"א. בשנת 1959 שימש ראש מטה פיקוד צפון, ובשנת 1960 מונה לראש אג"א ושנה אחר כך קודם לדרגת אלוף. ב-1964 מונה לנספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון בבריטניה. השתחרר משירותו בצה"ל בשנת 1966.

במלחמת ששת הימים גויס למילואים כמפקד כוחות צה"ל בעזה ובצפון סיני ובמלחמת יום הכיפורים מונה לעוזר ראש אג"א (לימים אט"ל) ואחראי לרכבת האווירית מארצות הברית. לאחר המלחמה מונה על ידי ועדת אגרנט לחקור את האירועים בפיקוד הדרום.

לאחר השחרור היה מנהל המשביר לתעשייה, ולאחר מכן מנהל חברת OVI להשקעות וחיפושי נפט. בשנים 1974–1976 היה מנהל מרכז ההשקעות ורשות ההשקעות, ולאחר מכן יו"ר מועצת המנהלים של תעשיות רוגוזין באשדוד.

גורן נישא לנעמי נוימן, לוחמת פלמ"ח שהייתה חברה בפלוגה המיוחדת שהתנקשה בגוטהילף וגנר, ב-1948. לזוג שני בנים, רזי, דוקטור לפילוסופיה וספרות, ויובל, סופר.

משפחת גורן התגוררה ברמת חן ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה גורן** בוויקישיתוף
* אביב פרנקל, צילומים נדירים של איראן בשנות השישים, חדשות ערוץ 10, 27/8/2010
* אביב פרנקל, זכרונות מהבוידעם, חדשות ערוץ 10, 27/7/2010
* אלוף משה גורן (גורניצקי) (הקישור אינו פעיל), באתר צה"ל
* אמיר בוחבוט, האלוף במיל' משה גורן הלך לעולמו בגיל 88, nrg ‏, 8/4/2009
* אורי דרומי, איש במדים שוחר שלום, באתר הארץ, 17 באפריל 2009
* יוסף ארגמן, מותו של אלוף המילואים, "במחנה", 6.5.2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  הלווייתו של אלוף (מיל') משה גורן תיערך מחר בקיבוץ נחשון 11 באפריל 2009 ערוץ 7
3. ↑  רמטכ"לים ואלופי צה"ל שהיו חברי ה"הגנה", אתר ההגנה
4. ↑  פרש מנהל מרכז ההשקעות, מעריב, 25 באוגוסט 1976

| ראשי אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל) (בעבר אג"א, אלר"ם)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יוסף אבידר • מונטי גרין • אפרים בן ארצי • צבי איילון • מאיר אילן • משה גורן • מתי פלד • עמוס חורב • נחמיה קין • אריה לוי • יוחנן גור • חיים ארז • מנחם עינן • אילן בירן • שלום חגי • עמי סגיס • אהרן זאבי-פרקש • אודי אדם • אבי מזרחי • דן ביטון • יעקב ברק • אהרון חליוה • יצחק תורג'מן • מישל ינקו |

 |
**נורמה ג'ודית טורֶס** (באנגלית: **Norma Judith Torres**; נולדה ב-4 באפריל 1965) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-35 של מדינת קליפורניה. טרם כהונתה בבית הנבחרים הייתה חברת בית המחוקקים של קליפורניה וראשת העיר פומונה.

ביוגרפיה
--------

נורמה ג'ודית בארילָס (Barillas) נולדה בעיר אקסווינטה השוכנת בגואטמלה. כשהייתה בת חמש היגרה לארצות הברית ביחד עם דודה, וכעבור שנה הלכה אמה לעולמה. אף על פי שבמקור שהתה בארצות הברית תחת אשרת שהייה כתיירת, בשנות נעוריה זכתה למעמד של תושבת קבע ובשנת 1992 נעשתה באופן רשמי אזרחית ארצות הברית.

טורס עבדה כמוקדנית ב-911, שם בשנת 1994 הובילה מערכה שקראה לחייב העסקת עובדים הדוברים שתי שפות לפחות כמוקדנים. היא הייתה חברה פעילה ב"פדרציה האמריקאית לעובדי מדינה, מחוז ועירייה" (AFSCME), איגוד העובדים הגדול בארצות הברית. בטרם נבחרה ב-2006 לראשות העיר, הייתה חברת מועצת עיריית פומונה. ב-2008, הכריזה על תמיכתה בהתמודדותו של ברק אובמה למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות, והייתה צירת-על בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית באותה השנה. היא נבחרה לבית המחוקקים של קליפורניה בנובמבר 2008. ב-2012, בגיל 47, השלימה במכללת העבודה הלאומית שבמרילנד לימודי תואר ראשון במדעי עבודה.

מיד עם סיום כהונתה כראשת עיריית פומונה, ב-1 בדצמבר טורס הושבעה לתפקידה כחברת האספה המדינתית של קליפורניה, הבית התחתון של בית המחוקקים. ב-2013 נבחרה בבחירות מיוחדות לסנאט של קליפורניה.

ב-19 בפברואר 2014 הודיעה טורס על התמודדותה למועמדות המפלגה הדמוקרטית בבחירות המקדימות במחוז הקונגרס ה-35 של קליפורניה. היא זכתה ב-65.7% מהקולות, ובבחירות הכלליות נבחרה על פני עמיתתה הדמוקרטית כריסטינה גניגר עם כ-63% מקולות הבוחרים. מאז בחירות 2014, הוסיפה להיבחר מחדש כל שנתיים כשהפעם האחרונה הייתה בבחירות 2018. בקונגרס ה-116 היא חברה בוועדת ההקצבות של בית הנבחרים.

בנה הבכור רוברט הוא חבר מועצת עיריית פומונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נורמה טורס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נורמה טורס בבית הנבחרים (באנגלית)
* נורמה טורס, ברשת החברתית פייסבוק

* נורמה טורס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* נורמה טורס, ברשת החברתית אינסטגרם

* נורמה טורס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* נורמה טורס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
2. ↑  פטריק מקגריבי, Assemblywoman Norma Torres wins election for Senate seat, באתר לוס אנג'לס טיימס, 14 במאי 2013 (באנגלית)
3. ↑  בו יארברו, State Sen. Norma Torres announces run for Congress, באתר Daily Bulletin‏, 19 בפברואר 2014 (באנגלית)
4. ↑  Rep. Norma J. Torres wins California's 35th Congressional District seat, באתר וושינגטון פוסט, נובמבר 2018 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6dp4wms
* US Congress: T000474

 |
**נמו ת'ומסן** (בדנית: **Nemo Thomsen**; נולד ב-5 באפריל 2004) הוא כדורגלן גרינלנדי המשחק בעמדת החלוץ בקולדינג.

קריירת מועדונים
---------------

ת'ומסן נולד באילוליסאט, גרינלנד. בשנת 2018 הצטרף לקבוצת הכדורגל הבוגרת של נגדלונגוואק במדיה כבש שלושער כאשר היה בן 14. שנה לאחר מכן הצטרף לאקדמיה לכדורגל של סונאוסקה.

בשנת 2019 עזב לדנמרק והצטרף לאקדמיה לכדורגל של סונאוסקה. בגיל 17 הצטרף לנוער של קולדינג. בפברואר 2023, ת'ומסן הצטרף למחנה אימונים של של הקבוצה הבוגרת שנערך בטורקיה. את עונת 2022/2023 סיים כמלך שערים עם 25 שערים.

ב-8 באוגוסט 2023, ת'ומסן כבש שלושער בניצחון 19–1 נגד אבראסיה במסגרת הגביע הדני, הניצחון הגדול ביותר בהיסטוריה של המפעל. כעבור מספר שבועות חתם ביאנג בויז אף.די. מהליגה השלישית.

קריירה בינלאומית
----------------

בשנת 2018 ת'ומסן ייצג את גרינלנד במשחקי הקטרגל במסגרת משחקי החורף הארקטי, בה כבש 22 שערים היה מלך שערי הטורניר ועזר לגרינלנד לזכות במדליית זהב.

באוקטובר 2020 זומן לראשונה לסגל נבחרת גרינלנד כאשר היה בן 16 והיה השחקן הצעיר ביותר בסגל של שהיו בו 40 השחקנים. לקח חלק במשחק הידידות נגד נבחרת קוסובו הצעירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"נמו ת'ומסן"**.
**לואיש מנואל ארנצ'יס מקסימיאנו** (בפורטוגזית: **Luís Manuel Arantes Maximiano**; נולד ב-5 בינואר 1999 בסליירוש שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אלמריה מלה ליגה, בהשאלה מלאציו.

קריירת מועדונים
---------------

מקסימיאנו גדל במחלקות הנוער של סליירוש, פריירנסה, ספורטינג בראגה וספורטינג ליסבון. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של ספורטינג ליסבון. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הפורטוגלית.

ב-15 באוגוסט 2021 חתם על חוזה לארבע שנים בגרנדה מלה ליגה. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לריאל בטיס במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022. הוא ערך 35 הופעות ליגה בעונה זו.

ב-13 ביולי 2022 חתם בלאציו מהסרייה א'. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשקיבל כרטיס אדום בדקה השישית בניצחון 2-1 על בולוניה 1909 במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. זו הייתה הופעת הליגה היחידה שלו בעונה זו, והוא ערך מספר הופעות בקופה איטליה ובקונפרנס ליג לעונת 2022/2023.

ב-16 באוגוסט 2023 הושאל מקסימיאנו למשך עונת 2023/2024 לאלמריה מלה ליגה. ב-19 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לריאל מדריד במסגרת המחזור השני בליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

מקסימיאנו היה חלק מסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21.

תארים
-----

ספורטינג ליסבון
* אליפות פורטוגל (1): 2020/2021
* גביע הליגה הפורטוגלית (1): 2018/2019, 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיש מקסימיאנו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  El Granada ata el fichaje de Luís Maximiano, ya en la ciudad באתר Ideal, ‏ 15 באוגוסט 2021 (בספרדית)
2. ↑  Comunicato 13.07.2022 באתר הרשמי של לאציו, 13 ביולי 2022 (באיטלקית)
3. ↑  Luís Maximiano, séptimo fichaje del Almería באתר הרשמי של אלמריה, 16 באוגוסט 2023 (בספרדית)
**פול דה מאן** (פלמית: Paul de Man; ‏6 בדצמבר 1919 - 21 בדצמבר 1983), היה פילוסוף וחוקר ספרות דקונסטרוקציוניסט.

חייו
----

דה מאן נולד בבלגיה, לאנרי דה מאן שהיה יו"ר מפלגת הפועלים הבלגית ופנה לכיוון הנאציונל-סוציאליזם, ולאחר מלחמת העולם השנייה לימד בארצות הברית.

דה מאן ידוע במיוחד בקריאותיו המעודנות בשירה ובפילוסופיה רומנטית, ובשל מאמריו הקצרים על מגוון שאלות פילוסופיות וספרותיות. המאמר, "ההתנגדות לתאוריה" ("The Resistance to Theory"), שחוקר את מטרות והנחות היסוד הפילוסופיות של תורת הספרות, הוזמן כהקדמה לספר על חקר הספרות, ונדחה לאחר מכן על ידי האגודה לשפות מודרניות. המאמר טוען, שההתנגדות הרחבה והפולמוסית לתאוריה היא, למעשה, התנגדות לקריאה עצמה, התנגדות לשימוש בשפה לשם דיבור על שפה. מאמר זה פורסם לאחר מותו, בשנת 1986, בספר בשם זה, שבו נכללים גם עוד כמה מהמאמרים הידועים שפרסם בשנותיו האחרונות.

תורתו של דה מאן חלחלה בעיקר דרך השפעת סטודנטים שלו, אם כי לאחרונה עבודותיו שלו נעשו יותר ויותר נפוצות.

מחלוקת חריפה פרצה בסוף שנות השמונים, כאשר, לאחר מותו של דה מאן, מאמריו לעיתון בלגי, ששיתף פעולה עם הנאצים, התגלו. חלק מהמאמרים מכילים דעות אנטישמיות. הכרך, *Responses : on Paul de Man's wartime journalism* (נערך על ידי ורנר המאכר, ניל הרץ ותומס קנן. נברסקה, 1989), מכיל אוסף מאמרים שנכתבו על ידי תלמידיו של דה מאן וקולגות שלו, שעוסקים במחלוקת חדשה זו סביב עבודתו של דה מאן. בין השאר, אף ז'אק דרידה, פילוסוף יהודי צרפתי, וידידו של דה מאן, ניסה להגן על שמו הטוב של חברו, ולהסביר את הביטויים האנטישמיים במאמרים אלו. מיכל בן-נפתלי, תלמידתו של דרידה, ומרצה באוניברסיטה העברית, כתבה מאמר בו היא מנסה להגן על הגנתו של דרידה על פול דה מאן.

הספר "ההתנגדות לתאוריה" תורגם לעברית על ידי שי גינזבורג, ויצא לאור בהוצאת רסלינג ב-2010.

קישורים חיצוניים
----------------

* Johns Hopkins Guide to Literary Theory
* פול דה מאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פול דה מן (1919-1983), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260345205171
* BIBSYS: 90053127
* BNE: XX869690
* BnF: cb120056903 (data)
* CANTIC: a10072767
* CiNii: DA00606751
* GND: 118887203
* ICCU: CFIV058348
* ISNI: 0000 0001 0913 5268
* LCCN: n79060229
* LNB: 000142826
* NDL: 00465418
* NKC: jn20020716471
* NLA: 35034260
* NLG: 64707
* NLK: KAC199606641
* NLP: a0000001182151
* NSK: 000027985
* NTA: 068603754
* RERO: 02-A000048134
* SELIBR: 183025
* SNAC: w69x2nrd
* SUDOC: 028167988
* Trove: 806761
* VcBA: 495/281431
* VIAF: 71401431
* WorldCat: lccn-n79060229

 |
**יו האנאגורומה** (ביפנית: **花車優**; נולד ב-28 בינואר 2000) הוא שחיין יפני, סגן אלוף עולם (בודפשט 2022) במשחה ל-200 מטר חזה.

ביוגרפיה
--------

### 2018

באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס שנערכה באוקטובר זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.63 דקות, ובמדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב.

### 2022

#### סגן אלוף עולם במשחה ל-200 מטר חזה

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.38 דקות, אחרי זאק סטבלטי-קוק מאוסטרליה (2:07.07 דקות) ויחד עם אריק פרשון משוודיה.

### 2023

באוניברסיאדת צ'נגדו שנערכה באוגוסט זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.31 דקות, ובמדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חזה: 27.98 שניות (2022)
* 100 מטר חזה: 59.76 שניות (2023)
* 200 מטר חזה: 2:07.99 דקות (2022)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* יו האנאגורומה, באתר olympedia.org
* יו האנאגורומה, באתר Swimrankings
**חיים ברק (ברלינר)** (נולד ב-1945) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד גדוד 82 במלחמת יום הכיפורים, מפקד חטיבה 211 ומפקד עורף פיקוד המרכז. לאחר שחרורו ניהל פרויקטי תשתית רבי היקף.

חייו
----

ברק נולד בשם חיים ברלינר בברית המועצות. עלה לישראל ב-1949. למד בבית הספר הריאלי והוא בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה כחניך מצטיין. התגייס לצה"ל ועשה את מרבית שירותו הצבאי בחיל השריון. כקצין הדריך בקורס מפקדי טנקים ובקורס קציני שריון. במלחמת ששת הימים לחם כקצין בפלוגת טנקי צנטוריון בחטיבת הראל שהשתתפה בקרבות על ירושלים. ב-1968 מונה למפקד פלוגה בגדוד 82. ב-1971 מונה במינוי חירום למפקד גדוד מילואים בחטיבה 679. 

ב-1973 מונה למפקד גדוד 82 בחטיבה 7. הוא פיקד עליו במהלך מלחמת יום הכיפורים. הגדוד היה באימונים בנגב של שתי פלוגות צמ"פ. שתי הפלוגות המבצעיות שלו נשלחו לפני המלחמה לתגבר את רמת הגולן, פלוגה א' בפיקוד אלי גבע שהוכשרה לגרור את גשר הגלילים, ופלוגה ג' בפיקוד מאיר זמיר סופחה לגדוד 77 של החטיבה ובמהלך המלחמה זכתה לכינוי "כוח טייגר". עם פרוץ הלחימה הוטסו שאר לוחמי הגדוד לצפון, הצטיידו בטנקים והגדוד סופח לחטיבה 188. במהלך קרבות הבלימה נפצע ברק ו-28 מלוחמי הגדוד נהרגו במלחמה, בהם סגן מפקד הגדוד. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 74 בחטיבה 188 שהוקמה מחדש. 

ב-1974 מונה למפקד קורס קציני שריון - גדוד 196 בחטיבה 460.

ב-1976 נשלח לקורס קציני שריון מתקדם בפורט נוקס, ארצות הברית.

ב-1977 מונה למפקד חטיבה 211 ולאחר מכן שירת כסגן מפקד אוגדה 162. במלחמת לבנון הראשונה לחם כסגנו של יוסי פלד ב"כוח יוסי". 

ב-1984 סיים תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן.

בשנים 1985 עד 1987 כיהן כמפקד עורף פיקוד המרכז. 

שימש יו"ר ועד התושבים של אלפי מנשה ומנכ"ל החברה לפיתוח היישוב. 

לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל ושותף בחברת הבינוי אוקיאניה מבנים וכמנכ"ל החברות אומניטק מקבוצת תים-מחשבים וטרנסטכניקה טכנולוגיה. ב-2002 מונה לראש מינהלת "תוכנית הקריה" במשרד הביטחון, שהייתה אחראית לביצוע תוכנית פינוי דרום הקריה ובינוי מתחם הקריה הנוכחי, במאי 2005 מונה לראש מינהלת עיר הבה"דים במשרד הביטחון וכיהן בתפקיד במשך שנה. כמו כן עמד בראש מנהלת ההקמה של מנהרות הכרמל וניהל פרויקטי תשתית נוספים.

כיום (2015) משמש כמנכ"ל פרויקט אגירה שאובה בהר הגלבוע מיסודן של אלקטרה ושיכון ובינוי, פרויקט ייחודי וראשוני מסוגו בארץ לייצור אנרגיה הידרו-אלקטרית.

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים ברק תא"ל בדימוס מג"ד 82 בחטיבה 7 בפיקודו של יאנוש בן גל קרבות הגולן מלחמת יום הכיפורים 73, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:07:12), 4 בנובמבר 2022
* חיים ברק באתר קבוצת גדיש
* יוסי ולטר, המלחמה הבאה, האם תל אביב מוגנת?, מעריב, 6 בפברואר 1987
* עדות ברק חיים - מג"ד 82, בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* עדות נוספת של ברק חיים - מג"ד 82, בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* חיים ברק, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים ברק (ברלינר), באתר "בהשקט ובבטחה".
2. ↑  אמנון ברזילי, מגדלים פורחים בלב תל אביב, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2002
3. ↑  ראש מינהלת עיר הבה"דים, אתר משרד הביטחון
4. ↑  יונתן הללי, הושלמו עבודות החפירה במנהרות הכרמל, באתר nrg‏, 6 במאי 2009
**משה פיזנטי** (נולד ב-1 במאי 1956 במצרים) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני בבית"ר תל אביב והפועל תל אביב.

ביוגרפיה
--------

פיזנטי נולד במצרים ובגיל חצי שנה עלה לישראל עם משפחתו. הוא החל לשחק כדורגל במסגרת מחלקות הנוער של בית"ר תל אביב. בשנת 1974, עלה לבוגרים ורשם את הופעת הבכורה שלו כשעלה בהרכב הראשון מול הפועל ירושלים. הופעת הבכורה המוצלחת של פיזנטי סללה את דרכו להרכבה הראשון של הקבוצה.

בשנת 1982 עבר פיזנטי לקבוצת הפועל תל אביב. פיזנטי שיחק בקבוצה במשך כמעט שנתיים תחת המאמן צביקה רוזן, ואף זכה עם הפועל בגביע המדינה לאחר ניצחון 2–3 בדרבי על מכבי תל אביב במשחק הגמר. בהפועל תל אביב שיחק לצידם של כדורגלנים כמו ג'ימי טורק, משה סיני, אלי כהן (קוקוס), מוריס ז'אנו, שבתאי לוי ואריה בז'רנו.

לאחר כמעט שנתיים בהפועל תל אביב, נכנע פיזנטי ללחצים מצד הנהלת בית"ר תל אביב, וחזר לקדנציה נוספת בקבוצת נעוריו. לקראת סוף שנות ה-80 עבר לקבוצת לזרוס חולון ששיחקה בליגה א', בה שיחק במשך שנתיים עד לפרישה. פיזנטי זומן פעמים רבות לסגל נבחרת ישראל, אך לא זכה לשחק במדיה.

בתחילות שנות ה-90 פנה משה פיזנטי לתחום האימון. פיזנטי אימן קבוצות בעיקר באזור גוש דן, הן קבוצות בוגרים והן קבוצות המשתייכות למחלקות נוער. בין הישגיו כמאמן ניתן למנות את ההגעה למקום החמישי בליגה הארצית (אז הליגה השנייה) עם הפועל בת ים בעונת 1996/1997, והעלייה עם מכבי עירוני בת ים לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית בשנת 2009. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, אימן את קבוצת הפועל צפרירים חולון, בעת ששיחקה בליגה א'.

תארים כשחקן
-----------

הפועל תל אביב
* גביע המדינה: 1982/1983

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי לרנר, אמיר גנין, משה פיזנטי: "לא מתחרט על שום דבר שעשיתי במכבי בת ים", באתר nrg מעריב, ‏18 ביולי 2009
**לואיס אדריאנו דה סוזה דה סילבה** (בפורטוגזית: **Luiz Adriano de Souza da Silva**; נולד ב-12 באפריל 1987) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אינטרנסיונל.

קריירה
------

אדריאנו נולד בפורטו אלגרה בברזיל וגדל במחלקת הנוער אינטרנסיונל שמהעיר.

כאשר השתתף באליפות העולם לקבוצות כדורגל 2006 בו הבקיע את שער הניצחון בחצי הגמר ושזכה עם הקבוצה בטורניר, צד את עיניהם של מועדונים גדולים באירופה.

ב-2 במרץ 2007 חתם אדריאנו בשחטאר דונצק האוקראינית עבור שלושה מיליון אירו. ב-19 במרץ ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה נגד יריבתה העירונית מטאלורג דונצק.

ב-26 באוגוסט 2008 כבש את שערו הבכורה באירופה בניצחון 1–3 נגד דינמו זאגרב, במסגרת מוקדמות ליגת האלופות אשר הבטיח את העלייה לשלב הבתים. ב-20 במאי 2009 כבש שער בגמר גביע אופ"א, בניצחון 1–2 נגד ורדר ברמן.

ב-20 בנובמבר 2012 במשחק במסגרת ליגת האלופות נגד נורסאלנד הדנית, אדריאנו הבקיע שער כאשר ויליאן מסר לו בעיטה לאחר ירד כדור. זה הוביל למחאות כבדות מהשחקנים והקהל הדני. כתוצאה מכך אופ"א אסרה על אדריאנו לשחק במשחק הבא כעונש. ב-21 באוקטובר 2014 הבקיע חמישית שערים נגד באטה בוריסוב הבלארוסית, והפך לשחקן השני אחרי ליונל מסי שמבקיע חמישה שערים במשחק בליגת האלופות.

ב-2 ביולי 2015 חתם לחמש שנים במילאן האיטלקית, אך כבר כעבור שנתיים עזב לאחר שחתם ב-16 בינואר 2017 בספרטק מוסקבה הרוסית.

ביולי 2019 חזר למולדתו ברזיל וחתם בפלמיירס.

ב-3 בפברואר 2022 חתם לשנה וחצי באנטליהספור הטורקית.

### נבחרת ברזיל

ב-23 באוקטובר 2014 זומן לראשונה לנבחרת ברזיל. ערך את הופעתו הבכורה ב-12 בנובמבר נגד נבחרת טורקיה בניצחון 0–4.

תארים
-----

אינטרנסיונל
* אליפות העולם לקבוצות: 2006

שחטאר דונצק
* גביע אופ"א: 2008/2009
* ליגת העל האוקראינית: 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014
* הגביע האוקראיני: 2008, 2011, 2012, 2013
* הסופר קאפ האוקראיני: 2008, 2010, 2012, 2013, 2014
* מלך השערים של ליגת העל האוקראינית - 2013/2014

מילאן
* הסופר קאפ האיטלקי: 2016

נבחרת ברזיל
* אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20: 2007

ספרטק מוסקבה
* הסופר קאפ הרוסי: 2017

פלמיירס
* הגבע הברזילאי: 2020
* גביע ליברטדורס: 2020, 2021
* אליפות סאו פאולו: 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיס אדריאנו** בוויקישיתוף
* לואיס אדריאנו, ברשת החברתית פייסבוק
* לואיס אדריאנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* לואיס אדריאנו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**הנריך מחיתריאן** | **מלך השערים של ליגת העל האוקראינית** 2014 | **הבא**:**אלכס טיישרה** |
**שרון תמם** (נולדה ב-4 בספטמבר 1973) היא מנהלת ישראלית. שימשה כמנכ"לית מועדון מכבי תל אביב בכדורגל.

ביוגרפיה
--------

תמם, ילידת איטליה, עלתה לישראל ב-1992. היא בוגרת תואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבדה בלוריאל ובהמשך בברקיט בנקיזר כמנהלת מוצר. ב-2006 הצטרפה למשה נמדר ושות' כמנהלת שיווק. ב-2009 הצטרפה ל-Flow Beyond כמנהלת פיתוח עסקי.

בפברואר 2011 החלה לעבוד במכבי תל אביב כמנהלת השיווק של המועדון. ב-2015 עברה לתפקיד סמנכ״ל שיווק וסחר. בנובמבר 2017 מונתה כסמנכ"ל התפעול והמשנה למנכ"ל, והייתה האחראית על הצד המסחרי והאופרטיבי של המועדון. החל מנובמבר 2019 תפקדה כמנכ"לית בפועל של המועדון, עד שביוני 2021 הודיע בעלי הקבוצה מיטשל גולדהאר על מינויה כמנכ"לית המועדון. במרץ 2023 הודיעה תמם על עזיבת התפקיד בסיום העונה.

תמם מכהנת בדירקטוריון ארגון המועדונים האירופיים מטעם מכבי תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרון תמם, באתר ארגון המועדונים האירופיים (באנגלית)
* שי ארצי, שרון תמם: "הדלת לעולם לא תיסגר בפני ערן זהבי", באתר ישראל היום, 24 באוגוסט 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוריאל דסקל, המשנה למנכ"ל מכבי ת"א: "אנחנו צריכים שהיריבות שלנו יהיו טובות יותר", באתר כלכליסט, 5 במרץ 2019
2. ↑  הודעת הבעלים מיץ' גולדהאר, באתר מכבי תל אביב, ‏22 ביוני 2021
3. ↑  נדב צנציפר, אחרי 12 שנה: שרון תמם תעזוב את מכבי ת"א בתום העונה, באתר ynet, 26 במרץ 2023
4. ↑  שרון תמם נבחרה לדירקטוריון ה-ECA, באתר מכבי תל אביב, ‏11 בספטמבר 2020
רבי **אהרן בלומלין** (או רבי אהרן פלוּמֶל, נהרג בט' בניסן ה'קפ"א, 24 במרץ 1421), ממנהיגי יהדות אוסטריה.

ביוגרפיה
--------

רבים מקורות חייו לוטים בערפל. נולד בעיירה קרימז (קרמס, Krems). אביו היה רבי חיים (חיטשל) מהרצוגנבורג, שזוהה על ידי מספר חוקרים בתור רבי חיים הענשל מהיינבורג (היימבורג, סלובקיה) שהיה סבו של רבי ישראל איסרלן. שם משפחתו המעניין, 'בלומלין' או 'פלומל', נקרא ע"ש אמו, שנפטרה כנראה בל"ג בעומר לפני 1407. ככל הנראה, נקברה האם בישיבת גיסו, רבי אברהם קלויזנר, בווינה. רבי אהרן עצמו היה נשוי, ונודע כי הייתה לו בת, שנישאה לתלמידו, רבי מורקלן.

למד בעיקר אצל רבי שלום מנוישטט, איתו למד כנראה בתור תלמיד חבר, בגיל מתקדם אחר נישואיו, ולא כבחור צעיר. עמד בקשרים טובים עם רבי יעקיל מאיגרא, ששימש יחד איתו ברבנות קרימז. כמו כן, שמר על קשר דרך מכתבים עם המהרי"ל ממיינץ ועם המהרז"ך בנירנברג.

בין תלמידיו הידועים נמנים אחיינו, רבי ישראל איסרלן, מחבר הספר תרומת הדשן; רבי דוד טעבלי שפרינץ מנירנברג, ורבי יצחק אייזיק מטירנא. ישנן עובדות המצביעות גם על כך שרבי חיים מיישטרליין מנוישטט היה דן לפניו[דרושה הבהרה].

רבי אהרן הושלך לכלא בזמן פרעות 1421, ונרצח עם מרבית מנהיגי היהודים, ועם אחותו, אמו של רבי ישראל איסרלין.

פעילותו התורנית והחברתית
------------------------

מרבית התשובות של רבי אהרן ששרדו[דרושה הבהרה] הן בענייני מנהגים, ובפרט מנהגי תפילה. ההכרעה המקובלת בתשובות היא לקולא ולא לחומרא. בין התקנות המקלות, ניתן למנות את ההיתר שגוי יוכל להביא מזון לאסירים יהודיים בכלא. באופן מפתיע, פעמים רבות פעל רבי אהרן נגד המנהגים המקובלים, וצודד בפסיקות הרמב"ם.

כנראה ביטא את עצמו בתוך הליטורגיה היהודית, ואולי היה מוזיקלי.[דרושה הבהרה]

מלבד תשובותיו, כתב פירוש לתורה. דבריו נזכרים רבות בדברי אחיינו, בעל תרומת הדשן.

ראו גם
------

* ישראל איסרלן
* תרומת הדשן (ספר)
* שלום מנוישטט
* יצחק אייזיק מטירנא

לקריאה נוספת
------------

* ישראל יובל, **חכמים בדורם**, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ט.
* מרדכי ברויאר, **אוהלי תורה**, הוצאת מרכז שזר, ירושלים תשס"ד.
* משה גידמן, **התורה והחיים**, הוצאת אחיאסף (תרגום פרידברג), וורשה 1899.
* מאיר וונדר, **אלף מרגליות**, הוצאת המרכז להנצחת מורשת יהדות גליציה ומשפחת מרגליות בלונדון, ירושלים תשנ"ג.
תיאור סכמטי של ממברנה חדירה למחצה בזמן המודיאליזה. דם מסומן באדום, הנוזל המבצע דיאליזה בכחול, והממברנה בצהוב
**ממברנה חדירה למחצה** (ידועה גם בשמות "ממברנה חדירה סלקטיבית" או "ממברנה חדירה חלקית"), היא ממברנה המאפשרת למולקולות או יונים מסוימים לעבור דרכה בתהליך של דיפוזיה, או בתהליך של דיפוזיה מסתייעת. קצב המעבר תלוי בלחץ, ריכוז וטמפרטורת המולקולות או המומסים בשני צידי הממברנה, ובחדירות הממברנה לכל סוג מומס. בהתאם לממברנה ולמומס, החדירות יכולה להיות תלויה בגודל המומס, מסיסותו, תגובות כימיות של החומר ועוד. דוגמה לממברנה חדירה למחצה היא דו-שכבה ליפידית, עליה מבוסס קרום התא בתאים ביולוגיים. קיימים חומרים טבעיים ומלאכותיים רבים חדירים למחצה, בעלי עובי רב מעובי ממברנה מסוג זה. דוגמה נוספת לכך היא הקרום הדק בצידה הפנימי של ביצה.

סוג אחד של דו-שכבה ליפידית מבוסס על פוספוליפידים (המורכבים מראש פוספט ושני זנבות חומצת שומן), המסתדרים בשכבה כפולה, כאשר הפוספטים ההידרופיליים חשופים לתמיסה המימית בתוך התא ומחוצה לו, והזנבות השומניים ההידרופוביים פונים אחד לשני באמצע השכבה הכפולה. שכבת הפוספוליפידים חדירה ביותר למומסים קטנים ולא טעונים. בשכבת הפוספוליפידים צפות תעלות חלבונים ותעלות יונים.

בתהליך אוסמוזה הפוכה, משתמשים בממברנה דקות מרוכבות (TFC או TFM), המיוצרות בעיקר לתהליכי טיהור והתפלת מים. הן משמשות גם ביישומים כימיים אחרים, כמו סוללות ותאי דלק. ביסודו, החומר TFC הוא מסננת מולקולרית, בצורת קרום דק הבנוי משתי שכבות (או יותר) של חומרים שונים. ממברנות לאוסמוזה הפוכה מיוצרות בעיקר מפוליאמיד (פולימר עשיר בקבוצות אמיד), שנבחר למטרה זו בזכות חדירות גבוהה למים, ונמוכה למגוון זיהומים מומסים, כמו מלחים ומולקולות קטנות אחרות, שמצליחות לעבור תהליך סטנדרטי.

ראו גם
------

* אוסמוזה
* דיאליזה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממברנה חדירה למחצה** בוויקישיתוף
**רתם ניר** (נולד ב-1998) הוא מנצח ונגן בסון ישראלי.
אח של רז, גיא, אביתר המלך

ביוגרפיה
--------

ניר נולד וגדל בנס ציונה ואת השכלתו המוזיקלית רכש בקונסרבטוריון העירוני. את לימודיו בתיכון תלמה ילין, סיים בהצטיינות. בצה"ל שירת כמוזיקאי מצטיין. במסגרת זו עיבד יצירות לרביעיית מיתרים ובמקביל למד ניצוח בהדרכת יואב תלמי ונגינה בבסון בהדרכת דניאל מזעקי, בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה. במהלך לימודיו השתתף בכיתות אמן בניצוח עם המנצחים אוסמו ונסקה ואיוואן פישר.

רתם ניר הוא מנצח הבית של האופרה הישראלית ועוזר המנהל המוזיקלי בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, ששם היה משנה לנגן בסון ראשון בין השנים 2019 - 2022.

ניר ניצח בין היתר על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים, תזמורת סימפונט רעננה, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית חיפה, אנסמבל המאה ה-21 והוביל את כנס הקיץ של תזמורת הנוער הלאומית לכלי נשיפה. באוקטובר 2023 ניצח לראשונה בגרמניה על התזמורת הקאמרית הגאורגית באינגולשטאדט בהפקה בימתית של האורטוריה 'ניצחון הזמן וההתפכחות' מאת גאורג פרידריך הנדל בשיתוף התיאטרון העירוני.

בקיץ 2023 הוזמן רתם לקחת חלק בתוכנית ההכשרה למנצחים צעירים של פסטיבל ורבייה בשווייץ, במסגרתה עבד עם תזמורת הפסטיבל ועם המנצחים גאבור טקאץ'-נאג', להב שני וכריסטוף אשנבאך.

ניר זכה בתחרויות הניצוח "שרביט הזהב" (בשיתוף בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה והתזמורת הסימפונית חיפה) ו"חממת המנצחים" של התזמורת הקאמרית הישראלית, אשר בעקבותיה שימש כעוזר מנצח בתזמורת בין השנים 2020 - 2023. בשנת 2013 זכה במלגות הצטיינות של קרן התרבות אמריקה-ישראל בנגינה בסקסופון, בבסון ובניצוח.

קישורים חיצוניים
----------------

* יעקב בר-און, ‏רק בן 23: רתם ניר הוא המרענן של עולם הניצוח הישראלי, באתר מעריב אונליין, 8 בפברואר 2022