recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
קובץ:מחניך תמונה.jpgתשעת הגיליונות הראשונים של כתב העת מחניך
**מחניך** הוא כתב עת תורני היוצא לאור על ידי ענף ההלכה של הרבנות הצבאית ועוסק בהלכות צבא ובהלכות מלחמה. הגיליון הראשון יצא לאור בתשס"ז, ועד לתשפ"ד יצאו לאור תשעה גיליונות.

מאפייני כתב העת
---------------

מטרת כתב העת הוגדרה על ידי עורכיו:

> 
> לשמש מצע שעליו יפרח ויגדל לימוד התורה בצה"ל ואיתו יעלו ויתגדלו גם הרבנים הצבאיים, שהתורה והם חד הוא.
> 
> 
> 
> — פתיחה לגיליון א
> 

כתב העת ממשיך את מחניים, שהיווה ביטאון הרבנות הצבאית בשנים תש"ט-תשל"ב ותשנ"ב-תשנ"ו, אך בשונה ממחניים שהיה פתוח לכותבים מחוץ לרבנות הצבאית ועסק בנושאים מתחלפים, במחניך רוב מוחלט של המאמרים עוסקים בהלכות צבא ונכתבים על ידי רבנים צבאיים. החל מגיליון ו, כל המאמרים ללא יוצא מן הכלל נכתבים על ידי רבנים צבאיים. רוב המאמרים עוסקים בשאלות הלכתיות שמתעוררות בצה"ל בימינו, ומקצתם במחקרים בנושאים צבאיים מגוונים, הלכתיים והגותיים, וכן בנושאים צבאיים בתנ"ך ובמלחמות המתוארות בו. חלק מהמאמרים נכתבים במסגרת שבוע בית מדרש שאותו מקיימים הרבנים הצבאיים לצורך השתלמות תורנית בשטף עשייתם הצבאית. חלק מהכותבים הם רבנים צבאיים במילואים.

בפתח כל גיליון מצוין שהמאמרים משקפים את דעת כותביהם, ולא בהכרח את עמדתה הרשמית של הרבנות הצבאית. ליד שמו של כל מחבר מצוינים דרגתו הצבאית ותפקידו בצבא, וכך גם ליד שמותיהם של חברי המערכת.

כתב העת הוקם ביוזמת הרב יהושע לביא, שגם ערך את שלושת הגיליונות הראשונים, שלושתם הודפסו בהוצאה לאור של משרד הביטחון. שמו של כתב העת לקוח מהפסוק בתורה: "והיה מחניך קדוש" (דברים כג, טו), שמתייחס לקדושת המחנה הצבאי. הגיליונות הבאים נערכו על ידי עורכים שונים. הגיליון השישי הוקדש לזכרו ולעילוי נשמתו של הרב שלמה גורן, והגיליון השמיני הוקדש לזכרו ולעילוי נשמתו של הרב חיים קניבסקי, שנפטר זמן קצר לפני פרסום הגיליון.

לקריאה נוספת
------------

* שרגא דהן, מהרבנות הצבאית תצא תורה וחסידות, חב"ד און ליין, י"ב סיון תשס"ז

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמרי כתב העת מחניך, באתר ספריית אסיף
* והיה מחניך קדוש - ביטאון הרבנות הצבאית, בקטלוג הספרייה הלאומית
* גיליונות א-ג באתר דעת

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקשר בין כתב העת להשתלמות מוזכר, בין היתר, בדברי הפתיחה של הרב רפי פרץ לגיליון ד.
2. ↑  הרב אביחי רונצקי, ברכה בפתח גיליון ג.
3. ↑  הרב אייל קרים, הקדמה לגיליון ח.
**כשאת בוכה את לא יפה** - הוא שיר שכתב יהונתן גפן והלחין ועיבד שמוליק קראוס. התפרסם ב-1969 כחלק מהאלבום פוזי.

קראוס חיבר את הלחן לאחר פירוק להקת "החלונות הגבוהים", שבה היו הוא ואיינשטיין חברים. איינשטיין העביר את הלחן ליהונתן גפן, שכתב את מילותיו. בקולות הרקע של השיר השתתפו שלום חנוך ורוב האקסלי.

יהונת גפן סיפר שכתב את השיר תוך 2 דקות בזמן שקראוס מכה בו.

> 
> את השיר 'כשאת בוכה את לא יפה' כתבתי תוך שתי דקות, כששמוליק תופס אותי מאחור ושוב בצוואר (מה יש להם עם הצוואר שלי?) בתפיסת נלסון רופפת, ומדי פעם מביא לי חבטה קלה על הראש. הוא חשב שזה יזרז את תהליך היצירה. כתבתי מהר משפטים כמו 'בוקר, לחי יבשה', ו'שמש, כמו ביצה קשה', רק שיעזוב לי את הצוואר.
> אגב, איני מתלהב ממילות השיר הזה, אבל תמהתי מאוד שכעבור כמה שנים קראתי כמה מאמרים של פמיניסטיות כועסות שטענו שהשיר 'כשאת בוכה את לא יפה' זה שיר שוביניסטי של אחד שרוצה שהאובייקט שלו יהיה יפה כל הזמן. מעניין מה הן היו כותבות כששמוליק מחבק אותן חזק מאחור
> 
> 
> 
> — יהונתן גפן, "חומר טוב", עמ' 207–208
>

ביצועים נוספים
--------------

השיר "כשאת בוכה את לא יפה" זכה לעשרות גרסאות כיסוי, ובהן של להקת תיסלם בשנות ה-80 וזכה לפופולריות רבה מחודשת וביצוע משותף של יהודית רביץ ונורית גלרון.

ראו גם
------

* פוזי - האלבום

קישורים חיצוניים
----------------

1. כשאת בוכה את לא יפה, שירונט
2. ניר שחק, שיר שחלמתי, 28 בדצמבר 2009, וואלה!
3. ראיון עם יהונתן גפן ב 7 ימים

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר שחק‏, שיר שחלמתי, באתר וואלה!‏, 28 בדצמבר 2009
2. ↑  כשאת בוכה את לא יפה, אתר אקו"ם
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**פולו ראלף לורן** (באנגלית: **Polo Ralph Lauren Corporation**) היא חברת אופנה של המעצב האמריקאי-יהודי ראלף לורן. מלבד תחום הפעולה העיקרי של החברה - ביגוד יוקרתי לגברים ונשים, היא מוכרת אביזרי אופנה, בשמים ורהיטים ביתיים.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1967 כאשר ראלף לורן, שנולד כראלף ליפשיץ קיבל 50,000 דולר כהלוואה, עבד עד אז בייצור עניבות. ב-1968 הוא התחיל קו של חולצות טי לגברים, שנה לאחר מכן הוא פתח חנות בוטיק בכלבו ברובע מנהטן שבניו יורק. בשנת 1971 הוא יצר את קולקציית הנשים הראשונה שלו ואת החנות הראשונה משלו בבוורלי הילס, קליפורניה. עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1981 פתחה פולו ראלף לורן, סניף ראשון מחוץ לארצות הברית, בלונדון. בשנת 1993 השיקה החברה את קו הספורט שלה.

החברה כיום
----------

כיום מייצרת החברה בגדים, אביזרי אופנה, בשמים, רהיטים ואף מפעילה מסעדה בשם RL בשיקגו.

חנות הדגל של המותג נמצאת בשדרת מדיסון, בניו יורק. כמו כן למותג ישנן חנויות דגל נוספות הממוקמות בשיקגו, איסט המפטון, לונדון, מיאמי, מילאנו, פאלם ביץ' וטוקיו.

ראלף לורן הוא אחד ממעצבי האופנה הגדולים ביותר בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פולו ראלף לורן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פולו ראלף לורן
* פולו ראלף לורן, ברשת החברתית פייסבוק
* פולו ראלף לורן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פולו ראלף לורן, ברשת החברתית אינסטגרם
* פולו ראלף לורן, ברשת החברתית LinkedIn
* פולו ראלף לורן, באתר פינטרסט
* מידע עסקי על חברת פולו ראלף לורן באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית)
* פולו ראלף לורן, בגוגל פיננסים

* פולו ראלף לורן, באתר Crunchbase (באנגלית)
* פולו ראלף לורן, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית)
זרוע רובוטית במפעל פנדור
**פן-דור תעשיות בע"מ** היא חברה ישראלית לייצור דלתות פנים המוכרת תחת שם המותג "דלתות פנדור".

היסטוריה
--------

חברת פן-דור תעשיות בע"מ הוקמה על ידי אהוד גת ובנימין פניגשטיין בשנת 1989, על יסודותיה של נגרייה קטנה מבאר שבע. בנוסף לנגרייה רכשו גת ופניגשטיין נכסים נוספים. בשנת 1993 הפכה החברה לציבורית והונפקה בבורסה. את שנת ההנפקה סיימה החברה ברווח של 4.5 מיליון שקלים, אך את השנה שלאחריה סיימה בהפסד של 4.3 מיליון שקל בשל חברות אחרות שהיו בבעלותה. בשל כך, ב-1996 היא מכרה את חברת "החופר", הבעלים רכש את כל מניותיה והחברה חזרה להיות חברה פרטית. 

בשנת 1996 החברה הכניסה רובוטים לקווי הייצור של המפעל. הדבר איפשר לחברה לייצר דלתות בדיוק רב יותר, ברמת גימור גבוהה יותר, ובהיקפים גדולים יותר. כמו כן, אופן הייצור הממוחשב איפשר התאמה אישית של הדלתות לטעם העיצובי ולצרכים הטכניים של לקוחות החברה. על שם החברה רשום פטנט ישראלי: "מנעול לדלת והתקן ושיטה לחיבור ידית למנעול זה".

בשנת 2001 ביצעה גרלם בע"מ, חברה בשליטה מלאה של אהוד גת, הצעת רכש וקנתה את כל מניותיה של פן-דור תעשיות בע"מ. מאז פיתחה החברה דלתות, משקופים פולימריים ודלתות עמידות למים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פן-דור תעשיות

הערות שוליים
------------

1. ↑  רון שטיינבלט, בעלי פנדור מנסה לחזור לבורסה מהדלת האחורית, באתר גלובס, ‏13 במרץ 2014
2. ↑  משרד המשפטים, יומן הפטנטים, 29 במאי 2017, עמ' 177
**כידון קסום** (באנגלית: **AccuLAR-160**) היא רקטה ארטילרית מונחית מתוצרת תעש מערכות והמשכה אלביט מערכות יבשה.

הרקטה היא בעלת פולסרים (מערכת ניהוג ותיקון סטייה) ומונחית באמצעות מערכת GPS. לרקטה טווח מקסימלי של כ-40 קילומטר ודיוק פגיעה גבוה במיוחד (הסטייה מהמטרה היא עד 10 מטר). קוטרה החיצוני של הרקטה הוא 160 מ"מ (זהו קוטר המנוע, שהוא החלק הגדול ביותר של הרקטה). כידון קסום היא למעשה מונחית, אך למרות זאת היא נחשבת רקטה ולא טיל מכיוון שנועדה לשמש כארטילריה ונבנתה בדרך זו.

ניסויים ושימוש מבצעי
--------------------

בשנים 2010 ו-2011 התקיימו ניסויים מוצלחים של המערכת, ובהם פגעו הרקטות במטרות בדיוק של מטרים ספורים. בשנת 2012 פורסם כי צה"ל מקים גדוד בחיל התותחנים, שיצויד בנשק זה. מטרת הגדוד היא לתת מענה ארטילרי לכוחות היבשה בטווחים ארוכים וכן לסייע בפגיעה במטרות טרור נקודתיות, משימה שנפלה עד כה בעיקר על כתפי חיל האוויר.

במהלך השנים 2014–2016 נקלטה בצה"ל ה"רומח", גרסה של "כידון קסום" המותאמת לירי ממשגר רקטות M-270 MLRS "המנתץ" שנמצא בשירות חיל התותחנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כידון קסום** בוויקישיתוף
* ניר קוסטי, פיתוח חדש של תעש: רקטה ארטילרית עם ג'י–פי–אס, "במחנה", 13 במאי 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  חשיפה: סרטון ניסוי "כידון קסום", אתר Israel Defense
2. ↑  גילי כהן, צה"ל מקים גדוד שיתמחה בירי רקטות לעבר ריכוזי אוכלוסין , באתר הארץ, 3 באפריל 2012
פירוש נוסף ערך זה עוסק במורה ישראלי. אם התכוונתם לבית הספר שייסד, ראו בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע.

**יואל גבע** (נולד ב-1 בינואר 1951) הוא מורה ישראלי למתמטיקה ואיש עסקים. גבע הוא מחבר ספרי לימוד לבית ספר תיכון ומקים "בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע".

ביוגרפיה
--------

גבע נולד בפתח תקווה ולמד בבית הספר היסודי פיק"א ובתיכון אחד העם בעיר. גבע היה פעיל בתנועת הצופים והוא בוגר שבט "ראשונים" בעיר. לאחר מכן סיים תואר ראשון במתמטיקה עיונית (B.Sc) באוניברסיטת תל אביב (1968- 1972).

בשנת 1975 החל ללמד מתמטיקה בבית הספר הפרטי "אנקורי" בתל אביב, ובהמשך בתיכון עירוני ה'. גבע יצר שיטת לימוד מדורגת, המותאמת לרמת התלמידים. בנוסף אימץ שיטת מרתון לימודי הכוללת לימוד אינטנסיבי של כשלושה שבועות, בסמוך לבחינות הבגרות.

בשנת 1991 בעקבות עליית הביקוש ללמוד אצל גבע, ומאחר שהתנאים שהציע בית ספר בו עבד לא היו טובים מספיק, לדעתו, תכנן גבע לעבור ללמד בבית ספר מתחרה. אבל, בית הספר שבו הוא לימד פנה לבית המשפט והוציא צו המונע מגבע להצטרף לאחד מבתי הספר המתחרים לכמה שנים. לאור זאת, החליט הוא להקים בית ספר משלו ללימודי בגרויות. במועד הראשון לימדו בבית הספר, שהוקם בבניין הגימנסיה העברית "הרצליה", המקצועות מתמטיקה, אנגלית ולשון בלבד. מהמועד השני ועד היום מלמדים בבית הספר את כל מקצועות החובה לתעודת בגרות וכן מספר מקצועות בחירה. בית הספר מצהיר כי מטרתו "לאפשר לתלמידים לחוות חוויה-מתקנת לתהליך שעברו בבית הספר התיכון".
ב-1997 פתח גבע קורסי הכנה לבחינה הפסיכומטרית, ובית ספרו שינה שמו ל"בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע".

ב-2014 החל בית הספר להציע קורסי פסיכומטרי גם לאוכלוסייה דוברת הערבית, וקורסי הכנה לבחינת ה-GMAT, וכמו כן הקים אתר בשם MYGEVA (אתר מסחרי בתשלום) ללימודי מתמטיקה לתלמידים המתכוננים לבחינות הבגרות.

ב-2016 התחיל יואל גבע ללמד לימודי ליבה לחרדים המעוניינים להשתלב בלימודים אקדמיים או בשוק העבודה.

ב-2017 הקים יואל גבע בית ספר ללימוד "אנגלית מדוברת" בשם "English Mentor".

### ספרי לימוד שכתב

במשך השנים פרסם גבע ספרי לימוד רבים. החל מ-1978 כתב ופרסם במשך חמש שנים שלושה ספרים ללימוד עצמי של אלגברה בהיקף של 3 יחידות לימוד (יח"ל). ב-1990 התחיל לכתוב ספרי תרגילים לתוכנית הלימוד החדשה ב-3, 4 ו-5 יח"ל. תוכנית זו השתנתה בשנות ה-2000, וכעת גבע שותף לכתיבת ספרי לימוד לתוכנית הנוכחית.

בשנת 2010 הוציא יואל גבע סדרת ספרים חדשה לתוכנית הלימודים החדשה ל-3, 4 ו-5 יח"ל. בנוסף, יואל גבע כתב גם ספרי לימוד ברמת 5 יח"ל לתוכנית ״בר-אילן״ לנוער מוכשר במתמטיקה לכיתות ח', ט' ו-י'.

### הופעות בטלוויזיה

גבע צילם במסגרת ערוץ "הטלוויזיה החינוכית הישראלית", סדרת שיעורים ללימוד סטטיסטיקה, ובמהלך שנות ה-90 הופיע במשך שש שנים בתוכנית הטלוויזיה "תיק תק" כשופט תחום המתמטיקה. בנוסף, חיבר חידות לתוכנית "מלך הטריוויה".

  
גבע גרוש ואב לשלושה.

ראו גם
------

* בני גורן

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יואל גבע
* אתר למנויים בלבד שוקי שדה, יואל גבע: "במקום לשנות את רמת החינוך, מנסים כל מיני קיצורי דרך", באתר TheMarker‏, 23 באוקטובר 2014
**ארטיום "ארט" ניקולייביץ' פרחוסקי** (בבלארוסית: **Арцё́м Мікала́евіч Парахо́ўскі**, נולד ב-6 באוקטובר 1987 במינסק, בלארוס הסובייטית, ברית המועצות) הוא כדורסלן בלארוסי המשחק בעמדת הסנטר. פרחוסקי הוא חבר בנבחרת הלאומית של בלארוס.

קריירה
------

### קריירה טרום-מקצוענית

פרחוסקי שיחק כדורגל עד גיל 16, אז גדל גופו לממדים לא ריאליים עבור קריירה במשחק הרגלי - והוא החל לשחק כדורסל בעל כורחו. סקאוט של אוניברסיטת בינגהאמטון, עלי טון, זיהה את הכישרון שלו ועזר לו להגיע למכללת דרום איידהו. אחרי שנתיים בהן לא הסתדר באיידהו, עבר לאוניברסיטת רדפורד, שם שיחק תחת המאמן בראד גרינברג, זכה פעמיים בתואר שחקן השנה של קונפרנס הביג סאות' והיה הריבאונדר המוביל ב-NCAA בעונת הסיניור שלו, עם 13.4 כאלו למשחק בנוסף ל-21.4 נקודות. פרחוסקי העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA‏ ב-2010, אך לבסוף לא נבחר ופנה לשחק כדורסל מקצועני באירופה.

### קריירה מקצוענית

פרחוסקי החל לשחק בואף ריגה מליגת העל הלטבית והליגה הבלטית. כבר בעונתו הראשונה העמיד ממוצעים של 10.3 נקודות ו-4.4 ריבאונדים בליגה, וזכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה בליגה הבלטית ובמקום בחמישיית העונה. באותה עונה זכתה הקבוצה באליפות והפסידה בגמר הפלייאוף בליגה הבלטית לז'לגיריס קובנה בתוצאה 75-67.

בעונה שלאחר מכן חתם פרחוסקי בפלקנסטרו קאנטו, אך ביקש להשתחרר מחוזהו בקבוצה לאחר יום אחד ולפני שהספיק לשחק בה, וחתם בבודיוולניק קייב מהסופרליגה האוקראינית. בעונתו היחידה בקבוצה רשם ממוצעים של 7.9 נקודות ו-3.9 ריבאונדים. בסוף העונה עבר פרחוסקי לליגת העל הטורקית, לקבוצת אולין אדירנה. אחרי עונה אחת בטורקיה עבר להפועל ירושלים מליגת העל בכדורסל והיורוקאפ. בעונתו היחידה בקבוצה תחת מאמנו לשעבר, בראד גרינברג, העמיד ממוצעים של 12.8 ו-6.4 נקודות וריבאונדים ביורוקאפ ו-8.7 ו-3.6 נקודות וריבאונדים בליגה. פרחוסקי גמר את העונה בסדרת רבע גמר הפלייאוף נגד הפועל חולון כשנפצע בידו.

בסיום עונת 2013/2014 חתם פרחוסקי בניז'ני נובגורוד לשתי עונות,
אך שיחק בה עונה אחת כשהוא קולע 14.3 נקודות ומוריד 7.3 ריבאונדים למשחק בליגת ה-VTB. אחרי סיום עונה זו חתם באוניקס קאזאן, ששיחקה אז ב-VTB וביורוקאפ. בעונתו הראשונה בקבוצה קלע 8.1 נקודות והוריד 5.6 ריבאונדים ביורוקאפ. בעונת 2016/2017 העמיד פרחוסקי ממוצע מדד PIR של 14.1 ב-21.2 דקות בממוצע למשחק.

ב-27 באוגוסט 2017 חתם פרחוסקי במכבי תל אביב לשנה עם אופציה לעונה נוספת. בסיום השנה שוחרר מהקבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארטיום פרחוסקי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* אור שקדי‏, סופו צריך לפחד? מדור המעקב התרשם מארטיום פרחוסקי, באתר וואלה!‏, 26 בנובמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל באתר הרשמי של היורוליג
2. ↑  Powers, Scott (2009). "A Journey to (Good) Madness: Artsiom Parakhouski". ESPN the Magazine.
3. ↑  דף העונה בליגה באתר Eurobasket.com
4. ↑  דף המשחק באתר Eurobasket.com
5. ↑   LA BENNET CANTU' INGAGGIA ARTSIOM PARAKHOUSKI, האתר הרשמי של פלקנסטרו קאנטו בתאריך 1 ביולי 2011, בארכיון האינטרנט (באיטלקית)
6. ↑  ורד כהן‏, הפועל ירושלים החתימה את הסנטר ארטיום פרחוסקי, באתר וואלה!‏, 01 בספטמבר 2013
7. ↑  פרופיל שחקן באתר הרשמי של הפועל ירושלים
8. ↑  אריאל פלקסין, ארטיום פרחוסקי חתם בניז'ני נובגורוד, באתר nrg‏, 24 ביוני 2014
**בית בסאראב** (ברומנית: **Basarab**) הייתה משפחה שהיה לה תפקיד מרכזי בהקמת נסיכות ולאכיה.
מעמדה כשושלת מוגדר כבעייתי עקב מערכת הבחירה הרשמית, אשר אפשרה כי גברים בני אותה משפחה, כולל צאצאים לא לגיטימיים, יבחרו לשלטון על ידי מועצה של בויארים.

בין השליטים המוזכרים כחברי הבית (וענפיו) כלולים (בסדר כרונולוגי): מירצ'ה הזקן, דן השני, ולאד דראקול, ולאד המשפד, ולאד הנזיר, ראדו הגדול, וראדו מאפומאץ.

השם ומקורותיו
-------------

השושלת נקראת על שמו של בסאראב הראשון, שזכה בעצמאותה של ולאכיה מתוך ממלכת הונגריה.

שמו המקורי של בסאראב הראשון היה בסאראבי (Basarabai),אך התקצר כשהושאל לרומנית. מקור השם הוא קומני או פצ'נגי וכוונתו ככל הנראה "אב כובש" או "אב שולט". 
אמנם שמו העיד על מוצאו הקומני או הפצ'נגי, אך בני דורו של בסאראב הראשון החשיבו אותו לוולאכי מאז ומתמיד.

מורשת
-----

שמו של בסאראב הראשון הוא המקור לשמות של מקומות שונים, כולל האזור של בסרביה (חלק מהרפובליקה של מולדובה ואוקראינה) וכן כמה עיירות, כגון בסאראב (Basarabi) ברומניה.

ראו גם
------

* בית דרקולשט
* בית דנשט
* שליטי ולאכיה
* ולאד המשפד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית בסאראב** בוויקישיתוף
* גנאלוגיה של בית בסאראב (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  S. Brezeanu, *Identităţi şi solidarităţi medievale. Controverse istorice*, pp. 135–138; 371–386.
**גונסאלו מנואל גארסיה גארסיה** (בספרדית: **Gonzalo Manuel García García**; נולד ב-13 בספטמבר 1983) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי-ספרדי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, וכיום המאמן בקבוצת (כדורגל) טוונטה ההולנדית.

קריירה
------

גארסיה נולד באורוגוואי, ובגיל 14 עבר עם משפחתו לספרד. החל את הקריירה שלו במדי ריאל מדריד קסטיליה (קבוצת המילואים של הקבוצה), ומכיוון שלא השיג דקות משחק בקבוצה הבוגרת אלא רק בקבוצת המילואים עזב את הקבוצה. בשנת 2003 עבר לאלקורקון. בשנת 2004 עבר לקבוצת מרידה, אך שיחק חמישה משחקים בלבד.

בקיץ 2006 עבר לקבוצת אפלדורן מהליגה ההולנדית השנייה. לאחר מכן עבר לשחק בליגת העל ההולנדית, במדי הירנביין, ולאחר 2 עונות הושאל להראקלס אלמלו אך לא הצליח לסייע למועדון להינצל מירידה לליגת המשנה. לאחר מכן חתם בחרונינגן. ובשנת 2010 הושאל ל-פנלו. בקיץ 2011 חתם בא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית ואיתה הצליח גם לכבוש שלושער במוקדמות הליגה האירופית, בניצחון 0-8 על פלוריאנה.

לקראת עונת 2012/2013 הגיע גארסיה לישראל, וחתם במכבי תל אביב. בעונה זו זכה עם הקבוצה באליפות. ב-12 ביולי 2013 הושאל לקבוצה הקפריסאית אנורתוסיס פמגוסטה, ובתום העונה שוחרר ממכבי תל אביב וחתם על חוזה חדש באנורתוסיס.

תארים
-----

כשחקן

אליפות ישראל בכדורגל: 2012/13

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גונסאלו גארסיה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* עמוד השחקן באתר מכבי תל אביב
**אילן לוּקאץ'** (נולד ב-7 במאי 1962) הוא עיתונאי ישראלי. משמש ככתב בחברת החדשות של ערוץ 12.

ביוגרפיה
--------

לוקאץ' נולד בחיפה ולמד בתיכון חוגים. אביו עבד כמסגר מכני בתחנת הכוח בחברת החשמל והיה שחמטאי חובב, ואמו, שנפטרה ממחלת הסרטן כשהיה בכיתה י"ב, עבדה כאחות.

בצבא שירת בגדוד הקשר של פיקוד הצפון. בתום השירות, נרשם ללימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה.

לוקאץ' מנגן על גיטרה בס וקונטרבס. בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 היה מוזיקאי פעיל. ב-1988 היה שותף בהרכב בשם "מקהלת השירות הבולאי", יחד עם הגיטריסט אופיר לוקיי והמתופף אסף מרוז (שמאוחר יותר הצטרף ללהקת "אבטיפוס" ולאחר מכן ל"איפה הילד?"). לאחר מכן ניגן עם רע מוכיח בהרכב שנקרא "בלוז אביוז". בשנת 1992 היה חבר בלהקת הליווי של טל גורדון, בסיבוב הופעות שנערך לאחר צאת אלבום הבכורה שלה.

לעיתונות הגיע במקרה, אחרי שהתחיל את לימודי התואר השני. תחילה עבד כמגיה בעיתון "העיר", הפך לעורך לשוני ואז עורך. לאחר מכן עבר לוקאץ' לקבוצת מירור של איל העיתונות הבריטי רוברט מקסוול, שפעלה בישראל עד תחילת שנות ה-90 ורכשה את העיתון "מעריב". לאחר זמן קצר התפטר ועבר לעיתון "הארץ", שם שימש כסגן עורך המוסף, המשיך לדסק היומי ולבסוף מונה לעורך "גלריה". כשרצה לעסוק יותר באקטואליה, עבר לדסק הלילה של העיתון ובשנת 1995 עבר לחברת החדשות של ערוץ 2 כעורך משנה במהדורה המרכזית ואחר כך כעורך המהדורה ו"סדר עולמי". לאחר מכן התמנה לכתב התרבות, וערך גם את "אולפן שישי" ב-2005. מאז 2007 הוא כתב מגזין ותחקירים ב"אולפן שישי".

לוקאץ' הוא חבר ארגון מנסה והיה תקופה מסוימת חבר הנהלת הסניף הישראלי שלו.

ב-2014 נערך ללוקאץ' בירור משמעתי בחברת החדשות בעקבות תגובה שכתב בפייסבוק, לפיה "יש ימנים (בחברת החדשות), כמובן שיש יותר שמאלנים, אבל זה בגלל שיש מיתאם בין איי-קיו לבין נטייה שמאלה, ובכירים בתקשורת נמצאים בדרך כלל מעל לממוצע".

חיים אישיים
-----------

לוקאץ' מתגורר בתל אביב, נשוי לד"ר רונית פוריאן ואב לשלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אילן לוקאץ'** בוויקישיתוף
* 

* אילן לוקאץ', ברשת החברתית פייסבוק

* אילן לוקאץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* כתבות ותחקירים של אילן לוקאץ', באתר חדשות 12

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילן לוקאץ', ‏מיקי חיימוביץ' חגגה 50 עם החבר'ה מבית הספר, באתר ‏מאקו‏, 8 ביוני 2012  
פגוש את העיתונות - 07.05.2022, באתר קשת 12, (34:50)
2. ↑  "מקהלת השירות הבולאי", חדשות, 7 בספטמבר 1988
3. ↑  הגר רם, יפה מאוד, חדשות, 1 באוגוסט 1988
4. ↑  שוליים רכים- שוליים קשים, מעריב, 3 בדצמבר 1990
5. ↑  יואב בירנברג, נערה בכוך חשוך - טל גורדון בתיאטרון פרגוד, ירושלים, חדשות, 22 במאי 1992
6. ↑  יגאל לביב, מקסוול החליט להפסיק להשקיע כספים בישראל, חדשות, 18 בנובמבר 1990
7. ↑  יגאל לביב, אומדן חובות ״מעריב״ – יותר מ־25 מיליון דולר, חדשות, 10 בדצמבר 1991
8. ↑  חגית גינזבורג, לה וידה לוקאץ', באתר ynet, 11 בינואר 2008
9. ↑  יעל גאוני, ‏אילן לוקאץ' יערוך באופן זמני את "אולפן שישי" בערוץ 2, באתר גלובס, 26 ביולי 2005
10. ↑  דוד אברהם‏, נתלה על אילן גבוה: לוקאץ' זומן לבירור משמעתי - וננזף, באתר וואלה!‏, 2 בפברואר 2014
**פיצ'י** היא פסטה עבה ומגולגלת ביד, כמו ספגטי עבה. מקורה במחוז סיינה שבטוסקנה. באזור מונטלצ'ינו (אנ') הם מכונים גם פינצ'י.

הבצק עשוי בדרך כלל מקמח ומים בלבד. הוספת ביצה היא אופציונלית, והיא נקבעת על פי מסורות משפחתיות. לחלופין, ניתן להשתמש בתרד קצוץ דק או מגורר במקום מים.

מרדדים את הבצק ליריעה שטוחה ועבה, ואז חותכים לרצועות.

בניגוד לספגטי או מקרוני, פסטה זו אינה אחידה בגודלה ויש לה סוגים שונים של עובי לאורכה.

היא נאכלת עם מגוון מאכלים, במיוחד:

| קטגורית אוכל | איטלקית | עברית |
| --- | --- | --- |
| רוטב | *briciole* | פירורי לחם |
| *aglione* | רוטב עגבניות שום חריף |
| *boscaiola* | פטריות פורצ'יני (אנ') |
| *cacio e pepe* | גבינה ופלפל שחור |
| *ragù* | רוטב על בסיס בשר |
| בשר ציד | *cinghiale* | חזיר בר |
| *lepre* | ארנבת |
| *anatra* | ברווז |

ראו גם
------

* אודון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיצ'י** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Types of Pasta Shapes: How To Cook Them & How To Serve Them, www.nonnabox.com, ‏2018-06-06 (באנגלית אמריקאית)
**נילס פוליט** (בגרמנית: **Nils Politt**; נולד ב-4 במרץ 1994) הוא רוכב אופני כביש גרמני בקבוצת בורה–הנסגרוהה.

ביוגרפיה
--------

פוליט נולד ב-4 במרץ 1994 בקלן.
הוא התחיל לרכוב בקבוצת שטולטינג החובבנית ב-2013, באותה שנה סיים במקום השני באליפות גרמניה בנגד השעון עד גיל 23 וב-2014 סיים ראשון באותה התחרות, ב-2015 הגן בהצלחה על התואר.

### קטושה (2016–2019)

פוליט החל לרכוב בקטושה בשנת 2016, אף על פי שחתם שם כבר ב-2015. הוא סיים במקום התשיעי במרוץ שלושת הימים של דה פאנה-קוקסייד.

ב-2017 סיים במקום השישי במרוץ אטואל דה בסז' בצרפת. הוא סיים במקום השלישי באליפות גרמניה בנגד השעון, 1:17 דקות אחרי טוני מרטין המנצח, ובמקום הרביעי במרוץ הכביש. פוליט ערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס ובגרנד טור בכללי, הוא שימש בעיקר כפועל של חברי קבוצתו וסיים במקום ה-95 הכללי.

ב-2018 פוליט סיים שביעי בפריז - רובה, 2:31 דקות אחרי פטר סאגאן המנצח, כשהוא הראשון מתוך דבוקה של שבעה רוכבים. הוא סיים חמישי באליפות גרמניה בנגד השעון ונבחר שוב לטור דה פראנס, גם הפעם שימש רק כפועל וסיים במקום ה-87 הכללי. פוליט רשם את הניצחון המקצועני הראשון שלו בטור של גרמניה, כשהוא מנצח את הקטע הרביעי וגם מסיים במקום השני הכללי. במרוץ האחרון שלו בעונה, ספארקסן מונסטרלנד ג'ירו, סיים במקום השלישי.

ב-2019 פוליט רשם התקדמות גדולה, והראה יכולת גבוהה מאוד בקלאסיקות האביב. זה התחיל עם מקום שישי ב-E3 בינקבנק קלאסיק ולאחר מכן מקום חמישי ברונדה ון פלנדרן, אך רגע השיא שלו בעונה הגיע כשסיים שני בפריז - רובה, שנחשב למרוץ החד יומי הנחשב ביותר בענף, כשהוא מפסיד לפיליפ ז'ילבר בספרינט סיום. פוליט סיים רביעי במרוץ הרונד אום קלן ובאליפות גרמניה באופני כביש, ושני בנגד השעון. הוא השתתף בפעם השלישית ברצף בטור דה פראנס, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום שמיני בקטע החמישי. הוא סיים במקום החמישי בטור בריטניה וזכה במדליית כסף יחד עם נבחרתו, גרמניה, במקצה המעורב באליפות העולם בנגד השעון.

### Israel Start-Up Nation (2020)

לאחר מיזוגה של קבוצת קטושה עם קבוצת Israel Cycling Academy (בהמשך שמה שונה), שבפועל גרם לכך שאקדמי תהיה בעלת השליטה, הצטרפו מספר רוכבים מקטושה לקבוצה, ביניהם פוליט.

### בורה–הנסגרוהה (2021–)

ב-3 באוגוסט 2020 הודיעה קבוצת בורה–הנסגרוהה הגרמנית שתצרף את פוליט לשורותיה החל משנת 2021 לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים.

  

### התמודדויות בגרנד טורס

| גרנד טורס | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| A pink jersey הג'ירו ד'איטליה | — | — | — | — |
| A pink yellow הטור דה פראנס | 95 | 87 | 64 | 120 |
| A pink red וואלטה אספניה | — | — | — | — |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נילס פוליט** בוויקישיתוף
* 
* נילס פוליט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* נילס פוליט, ברשת החברתית אינסטגרם

* נילס פוליט, באתר Cycling Archives

הערות שוליים
------------

1. ↑  Roubaix runner-up Politt signs with Israel Cycling Academy: Daily News Digest, cyclingtips.com
2. ↑  Nils Politt signs three-year deal with Bora-Hansgrohe, VeloNews.com
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**עמנואל ארנסט סימון** (1898–1989) היה רופא, חלוץ רפואת הספורט בישראל, ומיוזמי הקמת המכון על שם וינגייט.

ביוגרפיה
--------

ספר "תרגילי גוף ליישור היציבה" מאת ד"ר סימון, הוצאת "בית הבריאות שטראוס" בירושלים, תרצ"ג
סימון נולד בברלין. סימון למד רפואה בגיסן, ברלין, וירצבורג וסיים את חוק לימודיו במינכן. בהמשך התמחה בדנמרק, שוודיה ופינלנד.

בין השנים 1917–1918 השתתף סימון במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה עבד, בין השנים 1923–1924, במכון להיגיינה בברלין. שם עבד עד עלייתו לארץ ישראל.

בארץ ישראל היה סימון רופא הספורט הראשון בארץ. בין השנים 1924–1927 היה סימון לעבוד בבית הספר הריאלי כרופא ומורה לחינוך גופני. הוא ביסס את החינוך הגופני על יסודות מדעיים ונתמנה למורה ראשי להתעמלות ולספורט ולרופא הפנימיה. סימון שהיה בעברו אלוף ברלין ובוואריה בריצות 400 מטר ו-800 מטר הביא סגנון חדש של הוראת החינוך הגופני והספורט בישראל.

משנת 1927–1936 ניהל סימון את מחלקת ההיגיינה ב"מרכז הבריאות שטראוס" בירושלים. רופא הספורט ויקטור גוטהיינר היה אסיסטנט שלו. אז נקרא שנית על ידי ארתור בירם, מייסד הריאלי, לשוב וללמד התעמלות בבית ספר הריאלי.

בשנת 1939 השתתף סימון בהקמת המחלקה להכשרה גופנית של הוועד הלאומי ועמד בראשה עד שנת 1954. סימון היה מיוזמי הקמת מכון וינגייט, השיג את המימון הראשוני, ואת מתן שמו של אורד צ'ארלס וינגייט למכון.

סימון הקים את איגוד "international committee for sports and physical (icspe)" והתמנה לחבר כבוד באיגוד לכל חייו.

הניח רעיה צרויה (בתו של ד"ר אליהו אורבך), ושלושה ילדים.

מכתביו
------

* "מסע בסוריה ובארץ ישראל" (1930), ירושלים
* "התעמלות טבעית למדריכים בספורט השימושי", המחלקה להכשרה גופנית שע"י הוועד הלאומי לכנסת ישראל בארץ ישראל, 1939
* "סולם קיר: תרגילים לבית הספר ולאגודת הספורט", המחלקה להכשרה גופנית של הוועד הלאומי, 1940

הערות שוליים
------------

1. ↑  "רופאיה של ארץ ישראל 1948-1979", נסים לוי, יעל לוי, מהדורה שנייה, מרץ 2012, איתי בחור הוצאה לאור, ערך: סימון עמנואל (ארנסט) - חלוץ רפואת הספורט בארץ, עמוד 312
2. ↑  יעקב סובביץ, ראשית החינוך הגופני והספורט בחיפה, אתר העמותה לתולדות חיפה
3. ↑  התעמלות טבעית למדריכים בספורט השימושי - ד"ר עמנוטל ארנסט סימון, המחלקה להכשרה גופנית שע"י הוועד הלאומי לכנסת ישראל בארץ ישראל, 1939
4. ↑  סולם קיר - תרגילים לבית הספר ולאגודת הספורט, המחלקה להכשרה גופנית של הוועד הלאומי, 1940

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268209305171
* GND: 130639842
* ISNI: 0000 0001 1804 0391
* LCCN: no2010099221
* NTA: 072295163
* VIAF: 33110962
* WorldCat (עם VIAF): 33110962

 |
**פטרו הצעיר** (רומנית: Petru cel Tânăr; ‏1546 - 19 באוגוסט 1569), שליט ולאכיה בין ספטמבר 1559 ליוני 1568.

חייו
----

פטרו כונה הצעיר משום שהיה בן 13 בלבד בעלייתו לשלטון. הוא היה הבן של מירצ'ה החמישי (הרועה) ושל קיאז'נה, בתו של פטרו רארש ונכדתו של שטפן הגדול. 

אחרי מותו של מירצ'ה הרועה, ב-21 בספטמבר 1559 בויארים גולים ניסו לקחת את השלטון מידי אלמנתו קיאז'נה ובנה. בין התאריכים 25 בספטמבר 1559 ו-24 באוקטובר 1559 התקיימו שלושה קרבות בין צבא הגולים ובין לתומכי המשפחה של מירצ'ה הרועה.
בקרב הראשון בכפר רומנשט ניצחו הגולים, אולם בעימות השני בשרפטשט ידם של תומכי השליט המנוח הייתה על העליונה. הקרב המכריע התנהל ביישוב בויאן (Boiani) ובו ניצח פטרו הצעיר, בתמיכת הטורקים. ב-24 באוקטובר 1559 הוא קיבל את האישור להכתרתו מידי הסולטאן. 

מתואר כבעל אופי רך ונוטה לאדיקות, פטרו הצעיר היה שונה מאביו. בגלל גילו, רסני המדינה נמצאו בידי אמו, קיאז'נה, שהייתה מיומנת בניטרולן של הקנוניות של הטוענים השונים לכתר ושל הקובלנות שהועלו נגדה בפני הסולטאן על ידי הנסיך של טרנסילבניה, יאנוש ז'יגמונד. 

בשנת 1563 השיאה קיאז'נה את בנה לאלנה קרפוביץ', בתו של הבאן של לוגוז' וקאראנסבש, מיקלוש קרפוביץ'. אולם הנישואים התפרקו כעבור שלוש שנים והאלנה חזרה לבאנאט. 
אחרי שסר חינה של קיאז'נה בעיני הטורקים, פטרו נקרא לאיסטנבול ונכלא. הוא נפטר ב-19 באוגוסט 1569 בקוניה ונקבר שם בכנסיית הטרנספיגורציה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטרו הצעיר** בוויקישיתוף
* על הבאנים של לוגוז' וקאראנסבש

Sorin Bulboacă *Prerogativele militare ale banilor de Caransebeş în secolele XVI-XVII*, Studii de ştiinţă şi cultură, Anul 6, Nr.2 (21), iunie 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  S.Bulboacă עמוד 86
אלכסנדרו איפסילנטי, שליט בוולאכיה ובמולדובה
**אלכסנדר איפסילנטי** (ביוונית: **Αλέξανδρος Υψηλάντης** - **אלכסנדרוס איפסילנטיס**, ברומנית: **Alexandru Ipsilanti - אלכסנדרו איפסילנטי**;‏ 1725 – 13 בינואר 1805) היה וויווד פנריוטי. שליט ולאכיה בשנים 1775–1782, וכן בשנים 1796–1797, ובנוסף שליט נסיכות מולדובה בשנים 1786–1788. נכדו, אלכסנדר איפסילנטי, גיבור מלחמת העצמאות היוונית, נושא שם זהה.

ביוגרפיה
--------

איפסילנטי, בנו של יואניס איפסילנטי, נולד בקונסטנטינופול למשפחת דרגומנים מהאצולה הפנריוטית והצטרף כמקובל אצל בני משפחתו ומעמדו לפקידות השלטונית העות'מאנית. היה מלומד ושלט בשפות טורקית, יוונית, צרפתית, איטלקית, ערבית ופרסית ובשלבים מאוחרים יותר למד שפות של נתיניו.

בשנת 1774, כדיפלומט בשירות השער הנשגב, נטל איפסילנטי חלק בחתימה על הסכם קוצ'וק קאינרג'ה, שנה מאוחר יותר, בזכות השירות שנתן, זכה למינוי של הדרגומן הראשי ובהמשך אותה שנה, לאחר נסיגת הכוחות הרוסים מבוקרשט הוענק לו הכס של ולאכיה (שהיה פנוי מאז פלישתם של הרוסים ב-1771), תפקיד בו החזיק עד פברואר 1782. בדצמבר 1786 הוכתר לנסיך של מולדובה ובאוגוסט 1796 בשנית לנסיך ולאכיה. ב-1785, הגיש תוכנית לעצמאותה של יוון לקיסר יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וליקטרינה הגדולה הרוסית.

במהלך שלטונו בוולאכיה, איפסילנטי יזם שורה של רפורמות. ב-1780 פרסם אוסף חוקים המבוססים על החוקים המקובלים הביזנטים, במטרה לתקן פגמים בחוק שהיה נהוג עד אז ולארגן את השירות הציבורי ומערכת המיסוי, קודקס החוקים של איפסילנטי מהווה פריצת דרך משום שהוא כלל גם חוק אזרחי ולא רק חוק כנסייתי וחוק פלילי. בנוסף, הקים בתי משפט אזרחיים בכל מחוז ומחוז ועשה רפורמה במערכת החינוך. פעולות אלו נתקלו בהתנגדות מצד הבויארים השמרנים. נחשב לאחד השליטים הטובים שבין הפנריוטים שהנהיגו את הנסיכויות הרומניות ושלטונו תואר על ידי אחדים כמעין "תור הזהב של ולאכיה" באותה תקופה.
עם פרוץ המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792), עמדו נסיכויות הדנובה בסכנה עקב הצטרפות האימפריה ההבסבורגית למלחמה ב-9 בפברואר 1788. איפסילנטי מונה כמפקד כל הכוחות העות'מאניים באזור. הצליח ליצור צבא מאומן היטב בהיקף של 60 גדודים שכללו 2 גדודי סרבים ובולגרים, והשאר יוונים.

יש טענות בלתי מוכחות שאיפסילנטי שקל ברית עם אוסטריה, וניהל משא ומתן עם שליחיו של הקיסר יוזף השני. כאשר האוסטרים כבשו את יאשי, כל המגעים חדלו ואיפסילנטי הוחזק במעצר בברנו עד לחתימת חוזה סיסטובה (סתיו 1791).

בשנת 1805 חזר לאיסטנבול. באותה שנה פרצה המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) ובנו קונסטנטין איפסילנטי ערק לרוסים, עובדה שגרמה למתיחות ביחסיו עם בנו. הסולטאן הטורקי זעם על ההתנהגות והורה לעצור ולכלוא את אלכסנדר. כעבור כמה ימים לאחר עינויים הורה על עריפת ראשו של איפסילנטי והחרמת רכושו הרב.

בנו, קונסטנטין איפסילנטי, היה אף הוא שליט נסיכות מולדובה ושליט ולאכיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר איפסילנטי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007427262605171
* GND: 14301420X
* LCCN: no2011025358
* VIAF: 160886383
* WorldCat: lccn-no2011025358

 |
מוכר עיתונים מציג את הדף הראשון של חזית העם מ-8 בינואר 1934
"**חזית העם**" היה שבועון של התנועה הרוויזיוניסטית שהופיע במחצית הראשונה של שנות ה-30 של המאה ה-20.

השבועון נוסד בשנת 1931 על ידי יהושע ליכטר ("איש ברוריה"). עורכו הראשי היה יהושע השל ייבין. השבועון שימש ככלי ביטוי לאגף הימני-קיצוני של התנועה הרוויזיוניסטית, "המקסימליסטים" בהנהגת אב"א אחימאיר.

בתקופת קיומו של השבועון החריף המאבק בין הרוויזיוניסטים למפלגות תנועת העבודה. בשער גיליון 2 בדצמבר 1932 הופיע מאמרו של זאב ז'בוטינסקי "כן, לשבור!", שהיה גרסה עברית למאמרו ביידיש "יא, ברעכן!" שפורסם בעיתונות הרוויזיוניסטית בחו"ל, שבו תקף בחריפות את ההסתדרות הכללית ואת העבודה העברית המאורגנת.

ב-31 במרץ 1933, מספר שבועות לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון בגרמניה, קבע העיתון כי "טרם הרע היטלר כשם שהרע סטלין לנו" והסביר את ההבדל ביחס אל הנאציזם בין השמאל והימין: "הסוציאליסטים והדמוקרטים למיניהם סבורים שתנועת היטלר היא כולה קליפה, ואנחנו סבורים שיש בה קליפה וגם תוך. את הקליפה האנטישמית יש לזרוק, אבל לא את התוך האנטי מרקסיסטי שבו". העיתון קבע שמשום כך המלחמה בנאצים מכוונת רק נגד האנטישמיות שלהם. ז'בוטינסקי כתב לעורכי העיתון שהמאמרים על היטלר הם "נעיצת סכין בגב", "קלון" ו"זנות מילולית" ודרש להפסיק את פרסומם מיד. כעבור מספר שבועות, ב-2 ביוני 1933, כבר כתב העיתון: "המוני ירושלים העברית מזדהים עם עמדתו של ז'בוטינסקי נגד גרמניה".

בתקופת רצח חיים ארלוזורוב (נרצח ב-16 ביוני 1933) ומשפטם של אב"א אחימאיר, אברהם סטבסקי וצבי רוזנבלט, הוטחה כלפי "חזית העם" ביקורת על ההסתה החריפה נגד ארלוזורוב, שקדמה לרצח. בין היתר הוזכר המאמר שהופיע בעיתון בבוקר יום הרצח בשם "ברית סטלין—בן-גוריון–היטלר". במאמר זה הותקף ארלוזורוב על שליחותו לגרמניה הנאצית להצלת רכוש יהודי, ואף כונה בו בשם "הינוקא האדום".
העיתון האשים כי כבודו, זכויותיו, ביטחונו ומעמדו בעולם של העם העברי "נמכרו להיטלר בעד בצע כסף ואתנן" והצהיר כי העם היהודי "יֵדע להגיב על הנבלה הזאת".

"חזית העם" נסגר באמצע שנות ה-30, ובמקומו החל להופיע כביטאונה של התנועה הרוויזיוניסטית העיתון 'הירדן', שבו היה ניסיון למתן את התדמית הקיצונית שאפיינה את "חזית העם".

לקריאה נוספת
------------

* גבריאל צפרוני, '"חזית העם": העיתון שרבים אהבו לשנוא', **קשר**, 2, נובמבר 1987, עמ' 85–94.

קישורים חיצוניים
----------------

* חזית העם, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
* יואב קרני, 6 ביוני 1933, 'חזית העם' נגד מיסטר ארלוזורוב
* חזית העם, באתר "עיתונות יהודית היסטורית" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר חתם בין השאר בשם העט אבא סיקרא
2. ↑  תוכן המאמר, באתר תנועת בית"ר, סניף נתניה.
3. ↑  ראו מכתב למערכת "חזית העם", 17.5.1933. בתוך: **כתבים: מכתבים**, עמ' 331.
4. ↑  תום שגב, **המיליון השביעי: הישראלים והשואה**, 1, א, עמ' 20.
5. ↑  תום שגב, **המיליון השביעי**, א, 1, עמ' 24.
**מתן בראשי** (נולד ב-6 במאי 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

בראשי החל לשחק כדורגל כשהיה בן שמונה בקבוצת הילדים של בית"ר ירושלים. ב-28 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-2 לבני יהודה תל אביב במסגרת גביע הטוטו.

בקיץ 2009 הושאל להפועל ירושלים מהליגה הלאומית. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה א', ובראשי חזר לבית"ר. ב-19 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0-1 נגד הפועל חיפה.

בקיץ 2011 עזבו את בית"ר שחקנים רבים, ובראשי קיבל יותר הזדמנויות בהרכב. עד לסיום העונה ערך 18 הופעות. בעונת 2012/2013 הפך לשחקן הרכב קבוע בבית"ר, ושותף ב-32 משחקים מתוך 33 שערכה הקבוצה.

בספטמבר 2013 יצא להתרשמות בקבוצת וידז'ב לודז' מליגת העל הפולנית, אך בסופו של דבר המעבר לא יצא לפועל ובנובמבר 2013 הושאל להפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. בסיום העונה הקבוצה ירדה בחזרה לליגה א'. ב-22 בספטמבר 2014 הושאל להכח עמידר רמת גן, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.

ב-16 ביולי 2015 חתם בהפועל באקה אל-גרבייה, העולה החדשה לליגה א'. באוקטובר של אותה שנה שוחרר מהמועדון וכעבור זמן קצר חתם בהפועל הוד השרון מליגה א' דרום. בינואר 2016 עבר לאיחוד בני מג'דל כרום מליגה א' צפון, ובמדיה שיחק עד תום העונה.

לקראת תחילת עונת 2016/2017 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים. באוקטובר 2016 חתם בעירוני בית שמש.

ב-8 באוגוסט 2017 חתם במכבי עירוני קריית מלאכי.

לקראת עונת 2019/2020 חתם במ.כ. ירושלים מליגה ג'.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוטי פשכצקי, ‏נשאר בבירה: בראשי הושאל להפועל קטמון, באתר ערוץ הספורט, 5 בנובמבר 2013
2. ↑  חלון בשיגעון: כל ההעברות במקום אחד, באתר דאבל פס, 22 בספטמבר 2014
3. ↑  מתן בראשי חתם בבאקה אל גרביה, באתר דאבל פס, 16 ביולי 2015
4. ↑  חיזוק להגנת הפועל הוד השרון: מתן בראשי הצטרף לקבוצה אור אבולעפיה, 20 באוקטובר 2015
5. ↑  "סגירת מעגל: הבלם מתן בראשי חתם וישחק בקבוצה בעונה הקרובה | בית"ר נורדיה ירושלים". *בית"ר נורדיה ירושלים*. 2016-09-13. נבדק ב-2016-11-25.
6. ↑  "עירוני מתחזקת: מתן בראשי חתם בקבוצה המקומית | שמשנט ספורט". נבדק ב-2016-11-25.
7. ↑  מיכאל וייסרמן, מתן בראשי חתם בקריית מלאכי, באתר דאבל פס, 8 באוגוסט 2017
**אחיה** הוא מאחז הנמנה עם יישובי גוש שילה שבצפון-מזרח מועצה אזורית מטה בנימין, סמוך לשבות רחל.

אטימולוגיה
----------

המאחז קרוי על שמו של הנביא אחיה השילוני שפעל בממלכת ישראל בשומרון.

היסטוריה
--------

המאחז הוקם ב-1997 על גבעה בגובה 857 מעל פני הים, כ-1.2 ק"מ צפונית-מזרחית לשבות רחל. מתחילה הוגדר המאחז כשכונה של שבות רחל, ונקרא 'שבות רחל ד''. במקום ישנם בתי קבע לצד קראוונים, וכן בית כנסת ומקווה טהרה.

נכון ל-2023 גרות בו כ־82 משפחות. תעסוקת התושבים: מטעים, בית בד, יקב, בניין, מקצועות חופשיים, הייטק ועוד. המאחז ממוקם על אדמות מדינה ויש לו הסכם הרשאה לתכנון מטעם ההסתדרות הציונית עד לינואר 2005. משרד הבינוי והשיכון מימן הקמת תשתיות בסכום של 1,675,000 ש"ח.

### משק אחיה

 ערך מורחב – **משק אחיה**  

ב-1998 נוסד במקום משק אחיה על ידי הרב יוסי שוקר, ואשר היווה בית הבד המרכזי לתוצרת הזיתים החקלאית ביהודה ושומרון. בהמשך, בעקבות גידול בית הבד, הוא עבר אל אזור התעשייה של היישוב שילה. משק אחיה מדורג כאחד מעשרים וחמישה בתי הבד הטובים בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אחיה** בוויקישיתוף
* אחיה באתר המועצה אזורית מטה בנימין
* אחיה, באתר שלום עכשיו

הערות שוליים
------------

1. ↑  משק אחיה - דף הבית - M-achiya, באתר www.m-achiya.co.il
**ארמון ארדשיר פאפאכאן** (בפרסית: **دژ اردشير پاپکان**), מוכר גם בכינוי *אתש-כדה* (آتشکده), הוא מבצר הנמצא על מדרון ההר בו נמצא גם ארמון דוח'תר בפרובינציית פארס באיראן. הארמון נבנה בשנת 224 לספירה על ידי המלך הסאסאני ארדשיר הראשון. הוא ממוקם שני ק"מ מצפון לעיר העתיקה גור, היא העיר העתיקה של פירוזאבאד במחוז פארס של פרס העתיקה. הארמון הוא חלק מאתר המורשת העולמית של אונסק"ו "הנוף הארכאולוגי הסאסאני בחבל פארס".

תיאור האתר
----------

תרשים חיצוני של ארמון ארדשיר, 1905
תרשים המבנה הפנימי של הארמון, 1905
המבנה כולל שלוש כיפות, דבר שהופך אותו לגדול ומפואר יותר מן המבנה שקדם לו, ארמון דוח'תר הסמוך. עם זאת, נראה כי המתחם נועד להציג את דמותו המלכותית של ארדשיר הראשון, ולא לשמש כמבצר למטרות הגנה. לכן אולי עדיף לכנות את המבנה "ארמון" ולא "טירה", אף על פי שחומות ענק מקיפות אותו (החומות עבות כפליים מן החומות של ארמון דוח'תר), והוא מבנה מסוגר. מבחינה ארכיטקטונית, נראה כי הארמון שימש כמקום למפגש חברתי שבו האורחים הוצגו בפני כס המלוכה הקיסרי. 
מעניין במיוחד הוא העיצוב הארכיטקטוני שאינו תואם במדויק את העיצוב הפרתי או הסאסאני. העיצוב הוא ייחודי לארכיטקטורה של פארס.
הארמון נבנה בקרבת אגם שמימיו מגיעים ממעיין טבעי, אולי בהקשר של אלת המים והצמיחה הפרסית, אנאהיטה. המעיין אמור היה לספק מים לגן מלכותי, בדומה לאופן בו בנה כורש את הגן שלו בפסארגאדה. האגם היה מחופה באריחים בצדדיו ומוקף ריצוף.
גודל המבנה הוא 104 מ' על 55 מ'. גובה האיוואן הוא 18 מטר, אף על פי שקרס חלקית. המבנה נבנה מאבנים מקומיות ומטיט, וטיח על הקירות הפנימיים. הסגנון של עיצוב הפנים דומה לזה של ארמון תצ'ר, שבנה דריווש הראשון בפרספוליס.

התקופה המודרנית
---------------

תרשים של חורבות הארמון, 1887
זוג ארכאולוגים צרפתיים, ג'יין ומרסל-אוגוסט דיולפואה, ביקרו באתר בסוף המאה ה-19 ותיארו אותו בספרם **La Perse, la Chaldée et la Susiane**. 
רוברט ביירון ביקר באתר בפברואר 1934, וכתב על ביקורו בספר **The Road to Oxiana**. ביירון סבר כי הארמון כולל את אב-הטיפוס של קשת הזווית. לדעתו, מבנים כגון בזיליקת פטרוס הקדוש והטאג' מאהל לא היו קיימים ללא קשת הזווית והפנדנטיבה.

בשנת 1997, איראן הוסיפה את ארמון ארדשיר ואתרים אחרים באזור פירוזאבאד כאתרים פוטנציאליים לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. בסופו של דבר הוא הוכרז כחלק מאתר המורשת העולמית "הנוף הארכאולוגי הסאסאני בחבל פארס" ב-2018, שכולל עוד שבעה אתרים באזור.

גלריה
-----

* מבט מצפוןמבט מצפון
* מבט מדרוםמבט מדרום
* האיוואןהאיוואן
* קשת זווית בתוך המבנהקשת זווית בתוך המבנה
* תרשים ארמון ארדשירתרשים ארמון ארדשיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון ארדשיר** בוויקישיתוף

* Firuzabad - A Sassanian Palace or Fire Temple?

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dieulafoy, Jane, **La Perse, la Chaldée et la Susiane**, Hachette, Paris, 1887, chap. 26.
2. ↑  Byron, Robert, **The Road to Oxiana**, 1937 [2007], pp. 166–170.
3. ↑  "מכלול פירוזאבאד - אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו"
4. ↑  הנוף הארכאולוגי הסאסאני בחבל פארס באתר אונסק"ו.
**הערצת המאגים** הוא ציורו המפורסם ביותר של ג'נטילה דה פבריאנו (1370-1427), אמן איטלקי בסגנון הגותי הבינלאומי, אשר פעל בעיקר באזור טוסקנה. את הציור הוא השלים בשנת 1423 בפירנצה, וכיום היצירה מוצגת בעיר במוזיאון האופיצי. הציור הוזמן על ידי פלה סטרוצי, בנקאי, פוליטיקאי וסופר איטלקי, כבר בשנת 1420, כאשר הגיע ג'נטילה דה פבריאנו לפירנצה. על כן, גם פלה וגם אביו, אונופריו, מופיעים בציור. 

הציור מתאר את סיפורם של שלושת המגים, שלושה חכמים או מלכים שהגיעו מהמזרח אל בית לחם כדי לסגוד לישו לאחר לידתו. סיפורם של שלושת המגים (או שלושת האמגושים) מתואר בברית החדשה בבשורה על פי מתי. כאמור, בציור משולבים גם הפטרונים שהזמינו אותו כחלק מהקהל המלווה את המגים שמגיעים לברך את ישו.

מבחינה סגנונית, הציור אומנם מבטא בצורה מובהקת את הסגנון הגותי הבינלאומי, אך ניכרות בו גם השפעות של אמני הרנסאנס המוקדם שפעלו בפירנצה באותה התקופה. כנהוג בגותיקה הבינלאומית, הציור מכיל עומס של פרטים עיטוריים וקישוטיים, המעניקים לו מראה עשיר ותכשיטי. כמו כן, ניתן לזהות הבדלים בין האופן בו מתוארים האצולה או הדמויות הקדושות, לעומת המעמדות הנמוכים. הדמויות הקדושות ובני האצולה מתוארים באופן לא ריאליסטי כי אם קישוטי ביותר, עם ריקוע של זהב, ללא התייחסות לפרופורציות הנכונות ומבלי לנסות לשוות להם מראה טבעי או אנושי. דמויות האצולה הן מפוארות כמעשה צורפות, מוארכות בצורה לא טבעית, ונעדרות מסה ריאליסטית. 

מן הצד השני, כאשר מדובר בפשוטי העם, ניכרת השפעת ההומניזם הרנסאנסי של התקופה: הדמויות הרבה יותר אנושיות וניכר ניסיון לתארן בצורה ריאליסטית יותר. דוגמה לכך היא המשרת שמתכופף לטפל ברגלי הנסיך – אפשר לראות הקצרה בתיאור שלו והתייחסות לעומק החלל ולתנוחת גופו הטבעית. גם תיאורם של בעלי החיים הוא נטורליסטי וטבעי יותר.

מבין ההישגים הבולטים של אמנות הגותיקה הבינלאומית ניתן למנות גם את ההתבוננות בטבע שמביאה לריאליזם תוכניתי (ולא בהכרח תיאורי) בכל מה שנוגע לחלקים הלא דתיים או אציליים של הציור. היבט זה בא לידי ביטוי ב"הערצת המאגים" של דה פבריאנו גם בחלק העליון של היצירה בו מתוארות סצנות ג'אנר של השיירה שמגיעה עם המלאכים בתיאור נוף פנורמי. אפשר לראות בצד גם סצנות מחיי היום-יום כמו שני חיילים שעוצרים גנב. 

בפרדלות התחתונות של היצירה מתוארות "ההצגה במקדש" (מימין), "הבריחה למצרים" (במרכז) ו"הלידה" (משמאל). בסצנת "ההצגה במקדש" ניתן לזהות שוב את ההבדל באופן התיאור של האצילים למול תיאור פשוטי העם – בעוד שהאצילים מתוארים בצורה לא ריאליסטית ותוך הדגשת הפאר והאלגנטיות שלהם, פשוטי העם (הקבצנים) מתוארים בצורה טבעית ביותר. האצילים זקופים, גבוהים ומתוארים כחסרי מסה, הקבצנים שפופים, וניכר בתיאורים ניסיון לשוות להם נפחיות ונוכחות טבעית בחלל. 

סצנת הלידה היא סצנה לילית בה ניכרת השפעתו של האמן האיטלקי תדיאו גאדי בתיאור האור הבוקע מהמלאך בשמיים. המלאך הוא מקור האור, ואילו הרועים תחתיו מטילים צל – דבר שהוא כלל לא מובן מאליו באמנות התקופה ומדגיש שוב את הסגנון הנטורליסטי שדה פבריאנו משתמש בו לתיאור הדמויות הפשוטות ביצירה, לצד התיאור הבלתי ריאליסטי של הקדושים והאצילים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הערצת המאגים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2006013470
* RKDimages ID: 221810
* VIAF: 176465087
* WorldCat (עם VIAF): 176465087

 |
**צ'יינה מובייל** (באנגלית: **China Mobile Communications Corporation**; בסינית מפושטת: 中国移动通信集团公司‏, NYSE: CHL, SEHK: 0941) הוא תאגיד טלקומוניקציה שנוסד בספטמבר 1997, המכיל חברה ציבורית בבעלות ממשלתית סינית המספקת שירותי טלפוניה ומולטימדיה הכוללת רשת תקשורת אלחוטית המקיפה את כל סין.

היא חברת הסלולר הגדולה בעולם במונחי שווי שוק ונסחרת בבורסות ניו יורק והונג-קונג. שווי השוק של החברה (נכון לאוגוסט 2018) עומד על סך 193.62 מיליארד דולר.

מאז יולי 2013, צ'יינה מובייל היא מפעילת הסלולר הגדולה בעולם עם כ-760 מיליון משתמשים.

בסוף 2013 לאחר משא ומתן ממושך, חתמה אפל על הסכם עם צ'יינה מובייל והזמינה ממנה כמות עצומה של כ-70 מיליון מכשירי אייפון 6 פלוס במטרה לפרוץ לשווקים המתעוררים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'יינה מובייל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'יינה מובייל

הערות שוליים
------------

1. ↑  צ'יינה מובייל, באתר ביזפורטל‏, 28 באוגוסט 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0466 5552

 |
סמלילה הקודם של החברה
**קבוצת eTeacher** היא חברה ישראלית פרטית אשר עוסקת בהקמת והפעלת בתי ספר בין-לאומיים וירטואליים סינכרוניים באמצעות רשת האינטרנט. החברה מפעילה כיום חמישה בתי ספר וירטואליים.

החברה משתפת פעולה עם משרד החוץ בתור גוף המשמש בית ספר מקוון לעברית עבור משפחותיהם של עובדי המשרד הנמצאים מחוץ לארץ. בנוסף, היא משתפת פעולה עם האוניברסיטה העברית בירושלים ביצירת תוכניות לימוד לעברית ומקרא, בשיתוף עם האוניברסיטה.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 2000 על ידי זוג האחים בועז ויריב בן-נון. מייסדי החברה העריכו את היכולות של רשת האינטרנט כפלטפורמה ללימוד, תוך היכולת להגיע למספר רב יותר של תלמידים ברחבי העולם. בשנת 2002, משרד החוץ החל לעבוד עם החברה במטרה להעניק מסגרת לימוד עברית למשפחות עובדי השירות הדיפלומטי הישראלי מסביב לעולם, כך יצרה החברה מעין בית ספר מקוון לעברית.

בשנת 2008 החברה הרחיבה את פעילות לתחום השפות הפופולריות אנגלית וסינית. באותה שנה החברה גייסה כסף מקרן השקעות שווצרית בשם "Pamoja Capital" כדי להרחיב את הפעילות הבינלאומית שלה.

בינואר 2010 החלה החברה לשתף פעולה עם האוניברסיטה העברית בירושלים בלימוד השפות עברית, יידיש, עברית תנכית וארמית. תוכניות לימוד אלו מבוססות גם הם על לימוד מקוון וכוללות מימד אקדמי של עולם המחקר בשפות אלו. קורסים אלו ניתנים גם לסטודנטים של האוניברסיטה כחלק ממבנה הלימודים האקדמי.

בשנת 2017 החלה החברה להפעיל את "בית הספר הבינלאומי ללימוד תכנות לילדים".

בשנת 2020 השיקה החברה את "בית הספר הבינלאומי ללימוד אנגלית לילדים".

בתי הספר הווירטואליים
---------------------

כאמור, שיטת הלימוד היא מקוונת ומבוססת על לימוד מבית התלמיד בצורה של שיעורים בזמן אמת, פורומים לדיון, תרגולים שונים וכלים נוספים. בחברה מועסקים כ-350 מורים בכל העולם

החברה מפעילה 5 בתי ספר וירטואליים:

* TekkieUni - בית ספר ללימוד תכנות לילדים ונוער (בישראל ממותג בשם "המרכז לפיתוח מנהיגות טכנולוגית") - במסגרת זאת נלמדים קורסים לפיתוח אפליקציות, רובוטיקה, ו-Scratch וקורס ללימודי צילום ועריכת וידאו ותפעול ערוץ יוטיוב.
* Highway To English - בית ספר ללימוד אנגלית. בית הספר מציע מגוון קורסים ברמות שונות המועבר בקבוצות קטנות או בשיעורים פרטיים על ידי מורים מוסמכים אמריקאים.
* Langaroo - בית ספר ללימוד אנגלית לילדים מגיל 5 עד 13, המציע שיעורים פרטיים אונליין המועברים על ידי מורים מוסמכים.
* The Rosen School of Hebrew - בית ספר ללימודי עברית מודרנית בשיתוף האוניברסיטה העברית. שבעה קורסים ברמות שונות ללימוד עברית מודרנית על ידי צוות מורים ישראלי
* The Israel Institute of Biblical Studies - בית ספר ללמודי מקרא ושפות מקראיות בשיתוף האוניברסיטה העברית. לימוד שפות מקרא, ארכאולוגיה ומגוון נושאים בתחום חקר המקרא.

לימוד העברית והשפות התנכיות נעשה בסיוע אנשי אקדמיה מהאוניברסיטה העברית, איתה עובדת החברה בין היתר גם בתוכניות לימוד כחלק מהתוכניות האקדמיות של הסטודנטים. ככל הנראה הקורסים בשפה העברית הם הגדולים יותר, במיוחד לאור שיתוף הפעולה עם משרד החוץ, הקורסים ביידיש מצד שני הם החדשים ביותר וקטנים יותר מבחינת היקף התלמידים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אודות קורסי השפות, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* אתר למנויים בלבד רותי לוי, האחים שהקימו בית ספר וירטואלי חושפים את הסוד להצלחה בלימודים, באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2019
* פרופיל החברה באתר "בלומברג"
**אנדריי אלכסנדרוביץ' גורבונוב** (בבלארוסית: **Андрэй Аляксандравіч Гарбуноў**; נולד ב-29 במאי 1983) הוא כדורגלן ערב בלארוסי ששיחק בעמדת השוער.

קריירת מועדונים
---------------

גורבונוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דניפר מוהילב. בשנת 2000 הושאל לויינו ועונה לאחר מכן לספרטק שקלוב. מחזרתו בעונת 2002 גורבונוב שימש כשוער שני, עד שבעונת 2006 הפך לשוער הראשון של הקבוצה.

לפני עונת 2008 גורבונוב חתם בדינמו מינסק. במינסק, מעמדו של גורבונוב לא היה יציב וביוני 2011 גורבונוב חתם בניימן הורדנה.

בינואר 2012 גורבונוב חתם בבאטה בוריסוב. בבוריסוב, גורבונוב הפך לשוער הראשון של הקבוצה. בסיום העונה, גורבונוב נבחר לכדורגלן העונה בבלארוס. בינואר 2014 באטה צירפה לשירותיה את השוער סרגיי צ'רניק, ולגורבונוב נמסר כי הוא לא חלק מהתוכניות של הקבוצה. ב-1 באפריל 2014 שוחחר רשמית מהמועדון והפך לשחקן חופשי.

ביולי 2014 גורבונוב חתם באטרומיטוס מליגת העל היוונית. גורבונוב התחיל כשוער שני, עד שבדצמבר 2014 הפך לשוער הראשון. במהלך עונת 2015/2016, גורבונוב איבד את מקומו בהרכב של אטרומיטוס, אך חזר אליו עונה לאחר מכן. ב-17 במאי 2017 פורסם כי גורבונוב יעזוב את קבוצה בסיום העונה.

את עונת 2017/2018 גורבונוב התחיל ללא קבוצה ובינואר 2018 חזר לקדנציה שנייה בדינמו מינסק.

בינואר 2021, גורבונוב הודיעעל פרישה מכדורגל.

### קריירה בינלאומית

במרץ 2015 גורבונוב זומן לראשונה לסגל נבחרת בלארוס. ב-30 במרץ 2015 גורבונוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד גבון.

תארים
-----

באטה בוריסוב
* ליגת העל הבלארוסית: 2012, 2013
* הסופר קאפ הבלארוסי: 2013

תארים אישיים
* כדורגלן העונה בבלארוס: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt