recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נוף חנה** הוא מבנה היסטורי ברחוב יפה נוף 34 בחיפה, שנבנה בתחילת המאה ה-20 והיה מראשוני הבניינים על הר הכרמל. המבנה הנוכחי הוא על שמה של הציירת חנה אייכינגרין, וניתן לו בשנת 2005 בידי בנה, משה אלון, לאחר ששיפץ את הבית. המבנה הוכר על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל כאתר מורשת.

המבנה שוכן בקרבת טיילת לואי, ונשקף ממנו נוף נרחב של מפרץ חיפה.

הבניין נבנה בשנת 1922 ושימש בתחילה כבית מגורים פרטי. מאז החליף בעלים מספר פעמים, ולאחרונה שופץ מבפנים תוך כדי שימור האדריכלות החיצונית הייחודית.

היסטוריה
--------

בין השנים 1922–1928 שימש כבית מגורים פרטי. משנת 1928 שכן בו מלון הרצליה, ששכן לפני כן ברחוב קלר במרכז הכרמל והיה אחד משלושת בתי המלון מרשת "מלונות הרצליה". בית המלון נודע כאחד מבתי המלון האיכותיים ביותר על הכרמל ואירח אישים ידועים, בהם חיים נחמן ביאליק, שלום אש, ארתור בירם, שמריהו לוין, הלורד בלפור, חיים ויצמן ועוד.

בין השנים 1936-1932 היה ידוע כ"פנסיון בית טלטש". בשנת 1936 עבר המבנה לידי הצבא הבריטי ושכנה בו המפקדה הצפונית של הצי הבריטי.

בשנת 1948 השתלט ארגון אצ"ל על המבנה והפך אותו למחנה צבאי לאימון אנשי הארגון. בשנות החמישים של המאה ה-20 הועבר הנכס לאפוטרופוס על נכסי נפקדים. לאחר מכן עבר לשימוש צה"ל, ובתקופה זו נקרא גם "בית המילואים".

בשנת 2005 רכשה חברת "אלון גלובל בע"מ" את המתחם, והוא שופץ ושומר ומשמש כבית מגורים. מאחוריו נבנה במסגרת אותו פרויקט מבנה מודרני בן תשע קומות.

גלריה
-----

* מבנה מלון הרצליה, היום נוף חנה בשנת 1927מבנה מלון הרצליה, היום נוף חנה בשנת 1927
* המבנה לפני השיפוץ שעבר בשנת 2005המבנה לפני השיפוץ שעבר בשנת 2005
* מבט מהצדמבט מהצד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נוף חנה** בוויקישיתוף
* המבנה ההיסטורי, באתר "נוף חנה"
* רונית נוביק, עיצוב "נוף חנה", באתר Net Art, יוני 2010
* בית חנה (בית המילואים), חיפה, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2008
* עידו אפרתי, לא רק בתל אביב: 10,000 דולר למ"ר בחיפה, באתר nrg‏, 19 במאי 2009
ים המשברים
**ים המשברים** (בלטינית: **Mare Crisium** - "מארה קריסיום") הוא ים ירחי הממוקם באזור אגן המשברים על הירח, צפונית מזרחית לים השלווה.

בדומה לשאר ימות הירח, אין מדובר בים, אלא בעמק המכוסה בזלת. אגן המשברים נוצר בעידן הפרה-אימבריאני - לפני כ-4 מיליארד שנים.

קוטרו של ים המשברים כ-555 ק"מ, ושטחו 176,000 קמ"ר.

אזור ים המשברים מישורי. בדרום המישור מצויים שרידי מכתשים, שכוסו בזלת (:מכתשי רפאים").

היסטורית גילוי
--------------

בדומה למרבית ימות הירח, שמו של ים המשברים ניתן לו על ידי ג'ובאני ריצ'ולי בשנת 1651. השם קיבל תוקף בינלאומי בשנת 1935.

במהלך המאה ה-17 כונה ים המשברים בשם "הים הכספי" על ידי תומאס הריוט, פייר גסנדי ומיכאל פון לאנגרן, בשל מיקומו היחסי על פני הירח (הממוקם במיקום המקביל למיקום הים הכספי על פני כדור הארץ).

האסטרונום האנגלי ויליאם גילברט כינה את ים המשברים בשם "בריטניה" על שם בריטניה הגדולה.

בשנת 1969 התרסקה בים המשברים החללית הסובייטית לונה 15. ב-22 באוגוסט 1976 במסגרת משימת לונה 24 הובאו לכדור הארץ דגימות קרקע מים המשברים.

בתרבות
------

ים המשברים הוא אתר ההתרחשות של עלילת ספר המדע הבדיוני "עריצה היא הלבנה" מאת רוברט היינליין. כמו כן עלילת הסיפור הקצר "The Sentinel" ("הזקיף") של ארתור סי. קלארק עליו מבוסס הסרט 2001: אודיסיאה בחלל מתרחש בים המשברים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ים המשברים** |

* נתוני ים המשברים באתר USGS

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550867705171
* LCCN: sh85081030

 |
**הדוכסות הגדולה של הסן** (בגרמנית: **Großherzogtum Hessen und bei Rhein**; ידועה גם כ**הסן-דרמשטאדט**) הייתה מדינה ששודרגה על ידי נפוליאון בשנת 1806 מרוזנות הסן-דרמשטאדט, והתקיימה עד לסיום מלחמת העולם הראשונה.

היסטוריה
--------

הארמון של הדוכסים הגדולים של הסן בדרמשטאדט
לאחר מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן, חולקה נחלתו בין בניו, בנו הצעיר גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט ירש את רוזנות הסן-דרמשטאדט, ואילו אחיו ירשו את שאר הנחלה. במהלך מלחמת שלושים השנים לחמה רוזנות הסן-דרמשטאדט ברוזנות הסן-קאסל עקב סכסוכי ירושה וסכסוכי דת.

בשנת 1790 עלה לשלטון לודוויג העשירי, רוזן הסן-דרמשטאדט. בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, וחלוקתם בין הנסיכויות החילוניות. בעקבות זאת גדלה הרוזנות באופן משמעותי, על ידי צירוף שטחים מהנסיכויות של קלן, מיינץ, ווורמס, ובעיקר את דוכסות וסטפאליה, ובשנת 1806 שודרגה הרוזנות למעמד של דוכסות גדולה.

במהלך קונגרס וינה נאלץ לודוויג לוותר על דוכסות וסטפאליה לממלכת פרוסיה, אך קיבל בתמורה שטח בגדה המערבית של נהר הריין, כולל המבצר החשוב במיינץ.

בשנת 1815 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1816 שונה שם הדוכסות ל"הדוכסות הגדולה של הסן ועל הריין".

בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחו חלק משטחי הסן התחתית לממלכת פרוסיה, אך הדוכסות קיבלה בתמורה שטחים קטנים שהשתייכו לנסיכות הבוחר מהסן ולדוכסות נסאו. בשנת 1867 המחצית הצפונית של הדוכסות (הסן העליונה) הפכה לחלק מהקונפדרציה הצפון-גרמנית, ואילו המחצית הדרומית (הסן הריינית) לא הצטרפה לקונפדרציה. בשנת 1871 עם איחוד גרמניה, הפכה הדוכסות למדינה באימפריה הגרמנית.

בסוף מלחמת העולם הראשונה נאלץ ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול האחרון של הסן (נכדה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ואחיה של הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה) לרדת מכיסאו בעקבות המהפכה הגרמנית, והדוכסות הפכה למדינה העממית הסן.

דוכסי הסן
---------

* לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של הסן (1806–1830)
* לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן (1830–1848)
* לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן (1848–1877)
* לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן (1877–1892)
* ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן (1892–1918)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדוכסות הגדולה של הסן** בוויקישיתוף
* הדוכסות הגדולה של הסן 1806–1918
* חוקת הדוכסות מ-17 בדצמבר 1820
* דגלי הסן-דרמשטאדט
* מפות של הסן 1817-1918
* מידע סטטיסטי והיסטורי על הסן-דרמשטאדט בHGIS
* הדוכסות הגדולה של הסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מדינות הקיסרות הגרמנית (1871–1918) הקיסרות הגרמניתהקיסרות הגרמנית |
| --- |
| ממלכות | פרוסיה • בוואריה • סקסוניה • וירטמברג |  |
| דוכסויות גדולות | באדן • הסן • מקלנבורג-שוורין • מקלנבורג-שטרליץ • אולדנבורג • סקסוניה-ויימאר-אייזנך |
| דוכסויות | אנהלט • בראונשווייג • סקסוניה-אלטנבורג • סקסוניה-קובורג-גותה • סקסוניה-לאוונבורג (עד 1876) • סקסוניה-מיינינגן |
| נסיכויות | שאומבורג-ליפה • שוורצבורג-רודולשטדט • שוורצבורג-זונדרסהאוזן • ליפה • רויס הקו המבוגר • רויס הקו הצעיר • ולדק-פירמונט |
| ערים חופשיות | ליבק • המבורג • ברמן |
| שטחים אחרים | אלזס-לורן • מושבות גרמניות |
**שלמה (סלומון) יעקב פלורנטין** (1864 – 10 בנובמבר 1946) היה קבלן ויזם ממוצא סלוניקאי שהקים בשנות השלושים של המאה העשרים את שכונת פלורנטין בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

פלורנטין נולד בשנת 1864 בסלוניקי, ליעקב ולסול, במשפחה אמידה שמוצאה מפירנצה (מקור שם המשפחה) וקיבל חינוך מסורתי. 
התעשר מעסקי ביטוח וטבק, ונישא לדורון בת חזקיה לוי. עם השנים רכש מעמד בקהילת סלוניקי והשפעה בחוגי ממשלת יוון. מגיל צעיר היה ציוני, ובעודו ביוון החל לרכוש קרקעות בפלשתינה.

בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ויחד עם סוחרים נוספים שעלו מסלוניקי, קנה אדמות באזור שלימים הפך לשכונת קריית שאול. הם הקימו מגדל מים ובאר וניסו להקים מושבה חקלאית. בשנת 1929 התחיל לבנות עם דוד אברבנאל שכונה מצפון יפו, היא שכונת פלורנטין. הבתים נמכרו במחירים נמוכים יחסית, ליהודים מחוסרי אמצעים - בעיקר בני הקהילה הספרדית מיפו. 
שלמה פלורנטין נפטר בתל אביב בט"ז בחשון תש"ז, 1946. הותיר אחריו שלוש בנות ובן.

שכונת פלורנטין קרויה על שמו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד תדהר (עורך), "שלמה פלורנטין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1913
**הקרב על בייג'ינג-טיינג'ין** (במנדרינית: 平津作战; "מבצע פֵּאִי-גִ'ינְג") היה הקרב הראשון במלחמת סין-יפן השנייה לאחר תקרית גשר מרקו פולו, אשר במסגרתו כבש הצבא היפני הקיסרי את הערים הסיניות המרכזיות בייג'ינג וטיינג'ין ביחד עם ממשלת בובות במזרח חביי.

רקע
---

היחסים בין ממשלת הקוומינטנג השלטת על הרפובליקה הסינית והאימפריה היפנית הורעו זה זמן מה עקב עליית הדרישות הקולוניאליות של יפן. בשנת 1931, תקרית מוקדן שימשה כתירוץ למספר קצינים רדיקלים בתוך הצבא היפני הקיסרי במטרה לפלוש למנצ'וריה נגד דרישות הממשלה בטוקיו ולהשליט בה את מנצ'וקוו, מדינת חסות תחת קיסר סין לשעבר, פויי. עם משבר פנימי התבצעו מספר התנקשויות פוליטיות אשר העלו את הכוח הרדיקלי בתוך הצבא לראשות הממשלה היפנית והותירו את הקיסר הירוהיטו רק כחותמת גומי.

לבסוף, לאחר מספר התנגשויות צבאיות אשר נגמרו ברגיעה כגון תקרית שאנגחאי, תקרית גשר מרקו פולו, מצפון לעיר בייג'ינג, הביאה להסלמה ולבסוף לתחילתה של מלחמת סין–יפן השנייה, בניסיון של הכוחות הרדיקלים השלטים בממשל היפני להשליט ממשלות בובות על כל מזרח אסיה, ובראשם סין.

הקרב
----

ב-25 ביולי הגיע הגדוד היפני ה-20 לעיר לנגפאנג, שהייתה על מסילת הברזל בין בייג'ינג לטיינג'ין, שם התרחש הקרב הגדול הראשון. ב-26 ביולי תקפה חטיבה יפנית את שער גואנגהואה המרכזי בחומות העיר בייג'ינג, בתמיכת הפצצת מטוסים. ב-27 ביולי, כאשר היפנים הטילו מצור על כוחות סיניים בטונגצ'וב, עיר בפריפריה של בייג'ינג, פרץ גדוד סיני אחד את המצור וישר נסוג חזרה לעבר בייג'ינג.

ב-28 ביולי, החטיבה היפנית ה-20 ושלוש חטיבות משולבות עצמאיות, עם תמיכה אווירית, פתחו במתקפה נגד בייג'ינג. המטרה העיקרית הייתה נאניואן, מדרום לעיר, והמשנית הייתה ביי-יואן ממזרח. בלחימה זו נהרגו גנרל טונג לינגה (סגן מפקד צבא הדרך ה-29) וגנרל ג'או דנגיו (מפקד אוגדה 132). הכוחות הסיניים ספגו בדרך כלל תבוסה בזה אחר זה, אם כי הושגו ניצחונות טקטיים קטנים שהאטו את ההתקדמות היפנית.

בליל 28 ביולי הכריז הגנרל סונג ג'ה-יואן, ראש המועצה הפוליטית בחביי-צ'הר וקצין מפקד צבא הדרך ה-29 של מסילת הברזל, על תבוסה והורה לחייליו לסגת דרומה במטרה להימנע מכיתור. ראש העיר האזרחי של טיינג'ין נותר בבייג'ינג לקחת את האחריות על העניינים הפוליטיים במחוזות חביי וצ'אר עם אך ורק החטיבה ה-29 של הגנרל ליו רוז'ן לתמיכה בשמירה על הסדר הציבורי.

ב-27 ביולי בוצעה התקוממות אזרחית מרכזית בעיר טונגג'ואו נגד הכיבוש היפני.

ב-29 ביולי, הותקפה העיר טיינג'ין לחופי הים הצהוב בנפרד על ידי הגדוד החמישי של הצבא היפני וכוחות הצי הקיסרי היפני. חיילים סיניים בטיינג'ין החזיקו בעיר עד 30 ביולי לפני שנצטוו לסגת. ב-4 באוגוסט נסוגה החטיבה ה-29 של הגנרל ליו רוז'ן מבייג'ינג. כעת חסרת כל הגנה. היפנים נכנסו לבייג'ינג ב-8 באוגוסט.

ראו גם
------

* הקרב על שאנגחאי
* תקרית גשר מרקו פולו
* הקרב על נאנג'ינג
* הקרב הראשון על צ'אנגשה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקרב על בייג'ינג-טיינג'ין** בוויקישיתוף
* תקרית גשר לוגואו והקרב השני על חביי, באתר מלחמת העולם השנייה
* תקרית גשר מרקו פולו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
**קְלֵאַנְתֶס** (**Κλέανθης**; ‏301 – 232 או 252 לפנה"ס) היה פילוסוף סטואי יווני.

נולד בעיר אסוס בצפון-מערב אסיה הקטנה, שם עסק באיגרוף. הגיע לאתונה כשבכיסו ארבע דרכמות בלבד, שם שמע את הרצאותיו של הפילוסוף קראטס מן האסכולה של הציניקנים. אחר כך למד במשך תשע עשרה שנה אצל זנון מקיטיון, מייסד האסכולה הסטואית. הוא סירב לקבל תמיכה ציבורית והתפרנס מעבודת לילה כסבל של כדי מים בשירותו של גנן. היה חזק בגופו ולמוד-סבל. הוא זכה להערכה רבה הודות למוסריותו. בשנת 263 לפנה"ס, עם מותו של זנון, הפך ליורשו כראש האסכולה הסטואית, אך המשיך להתפרנס מעבודת כפיים.

קלאנתס כתב כחמישים חיבורים, שמהם נשתמרו קטעים בלבד. חיבורו "שיר הלל לזאוס" (ראש האלים ואל השמים במיתולוגיה היוונית) נשתמר אצל סטובאוס, מלקט כתבי יד יווניים עתיקים בן המאה החמישית לספירה. קלאנתס חשב על השמש כמקום משכנו של אלוהים, שהוא התבונה העילאית שבטבע, או האש האלוהית שביקום (על פי התורה הסטואית אלוהים לא ברא את היקום, אלא הוא היקום עצמו).

לדעת קלאנתס המידות הטובות מהוות הסכמה מרצון עם התבונה שבטבע, ולפיכך, לחיות בהתאם למידות הטובות פירושו לחיות בהתאם לטבע. הוא פיתח תורה חדשה בדבר נפש האדם, וחשב כי הישארות הנפש לאחר המוות תלויה בדרך חייה בעולם הזה. הקטעים העיקריים של חיבוריו נמצאים בלקט של סטובאוס ובספרו של דיוגנס לארטיוס, סופר בן המאה השלישית לספירה שחיבר סקירה על חיי הפילוסופים היווניים ודעותיהם. קטעים אחרים מופיעים בכתביהם של מרקוס טוליוס קיקרו ושל סנקה.

קלאנתס מצא את מותו בהימנעות מכל מזון. הוא לקה בכיב בחניכיו שהתנפחו ונרקבו. הרופאים ציוו עליו להימנע מאכילה לזמן מה. מצבו השתפר עד כדי כך שהרופאים הכריזו עליו כאדם שנרפא, והרשו לו לשוב לשיגרת חייו. אך משום שהיה כבר במחצית הדרך אל מותו, הוא אמר שהחליט לא לחזור לאחור, להמשיך בצום ולעבור את השלב שבו התקדם כל כך.

אחרי מותו, תלמידו כריסיפוס מסולי הפך לראש האסכולה הסטואית.

ראו גם
------

* דיאלוגים על הדת הטבעית - ספר של דייוויד יום בו מוזכר קלאנתס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאנתס** בוויקישיתוף
* קלאנתס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285035505171
* BIBSYS: 90527276
* BNE: XX1189205
* BnF: cb134846623 (data)
* CiNii: DA10942303
* GND: 118834606
* ICCU: RMLV038932
* ISNI: 0000 0000 6299 1453
* LCCN: nr93016745
* NKC: uk2006305266
* NLG: 160261
* NLP: a0000003805859
* NTA: 069889112
* RERO: 02-A003110673
* SELIBR: 321185
* SUDOC: 035575506
* VcBA: 495/7666
* VIAF: 31867941
* WorldCat: lccn-nr93016745

 |
**ג'וב סמואל פטריק בלינגהאם** (באנגלית: **Jobe Samuel Patrick Bellingham**; נולד ב-23 בספטמבר 2005 בסטורברידג' שבווסט מידלנדס, אנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת סנדרלנד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.

חיים אישיים
-----------

בלינגהאם הוא אחיו הצעיר של כדורגלן נבחרת אנגליה וריאל מדריד ג'וד בלינגהאם.

קריירת מועדונים
---------------

בלינגהאם גדל במחלקת הנוער של ברמינגהאם סיטי. הוא ערך 24 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.

ב-14 ביוני 2023 חתם בלינגהאם בסנדרלנד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאיפסוויץ' טאון במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2023/2024. ב-19 באוגוסט הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדוון, צמד שערים בניצחון 2-1 על רות'רהאם יונייטד במסגרת המחזור השלישי בליגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Why Jude Bellingham is already on the radar of football's powerhouses באתר הגרדיאן, 20 בפברואר 2020 (באנגלית)
2. ↑  Jobe Bellingham explains why he chose Sunderland as club land second summer signing באתר Sunderland Echo, ‏ 14 ביוני 2023 (באנגלית)
ים העננים
**ים העננים** (בלטינית: **Mare Nubium** - "מארה נוביום") הוא ים ירחי הממוקם באזור אגן נוביום שעל פני הצד הקרוב של הירח. הים ממוקם בקצה הדרום מזרחי של אוקיינוס הסערות. 

ים העננים ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 21.3° דרום 16.6° מערב.

בדומה ליתר ימות הירח, אין מדובר בים או ימה אלא בעמק המכוסה בזלת. האזור בו ממוקם ים העננים נוצר בעידן ההפרה נקטריאני - העמק נוצר בתקופה האימבריאנית התחתונה והבזלת כיסתה את העמק בעידן ההאימבריאנית העליונה. ממערב לים ממוקם מכתש בוליאלדוס, המאוחר להיווצרות הימה. בדרום הימה ממוקם מכתש פיטאטוס.

קוטרו של ים העננים 715 ק"מ.

היסטוריה
--------

בדומה ליתר ימות הירח, שמו של ים העננים ניתן לו על ידי הסלונוגרף האיטלקי ג'ובני ריקולי משנת 1651. שיטתו אומצה רשמית על ידי ה-IAU בשנת 1935. האסטרונום ויליאם גילברט הגדר את ים העננים כחלק מ"היבשת הדרומית" (Continens Meridionalis) שלו במפה משנת 1600 לערך, והאסטרונום מיכאל פון לאנגרן כינה את הים "ים בורבוניקום" (Mare Borbonicum) על שם בית בורבון במפה משנת 1645.

ים העננים צולם לראשונה על ידי הלונר רנסאנס אורביטר בשנת 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ים העננים** בוויקישיתוף
* נתוני ים העננים באתר USGS
**ג'ורג' אילניחנה** (באנגלית: **George Ilenikhena**; נולד ב-16 באוגוסט 2006) הוא כדורגלן צרפתי-ניגרי המשחק כחלוץ עבור רויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית.

קריירה
------

אילניחנה נולד בלאגוס, ניגריה להורים ניגרים, אך הגיע לצרפת בגיל 3 וגדל באנטוני במחוז או-דה-סן.

לאחר שעבר בכל קבוצות הנוער של קבוצת החובבים אנטוני, הצטרף אילניחנה לאמיין מהליגה הצרפתית השנייה לעונת 2021/2022. באותה עונה כבש 24 שערים עבור נבחרת צרפת עד גיל 17, ומשך תשומת לב ממועדונים גדולים בצרפת ומחוצה לה כבר בגיל 15.

אילניחנה ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו עבור אמיין בנובמבר 2022, כשנכנס כמחליף בניצחון 0-10 על אייגלון דו למנטן בגביע הצרפתי.

ביוני 2023 חתם אילניחנה באלופת בלגיה, רויאל אנטוורפן ל-4 שנים.

נבחרת לאומית
------------

אילניחנה שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת החל מ-2021.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' אילניחנה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  SPITS GEORGE ILENIKHENA TEKENT CONTRACT BIJ RAFC, royalantwerpfc
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט משנת 2017. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו חדר בריחה (פירושונים).

**חדר בריחה** (באנגלית: **Escape Room**) הוא סרט אימה אמריקאי אשר בוים על ידי ויל וורניק, לפי תסריט שכתבו ויל וורניק ונואה דורסי. את הדמויות הראשיות מגלמים אוון ויליאמס, אנאבל סטיבנסון ואליזבת' האוור. במקור, יצא הסרט בשנת 2017.

בישראל, עלה הסרט לאקרנים ב-15 בפברואר 2018.

תקציר העלילה
------------

בתחילת הסרט, ניתן לראות את טיילר (אוון ויליאמס), כשהוא חוגג את יום ההולדת ה-30 שלו ביחד עם בת הזוג שלו, נטשה (אנאבל סטיבנסון) ולאחר מכן, היא מודיעה לו כי היא רכשה עבורו ועבור החברים שלהם כרטיסים לחדר הבריחה היוקרתי ביותר בלוס אנג'לס.

החבורה מתלהבת ועושה את דרכה אל חדר הבריחה. תחילה, מסבירים להם כי יש להם שעה לברוח מתוך חדר הבריחה ולאחר מכן, מתחילה החבורה את המשחק. לאורכו של הסרט, מגלים כולם כי חדר הבריחה מציאותי וכי הסיכויים שיצאו משם חיים, אפסיים.

בסוף הסרט, נשארת כריסטן לבדה, לאחר שכל החבורה שלה כולל בן זוגה נרצחו בתוך חדר הבריחה. היא מצליחה לחמוק מחדר הבריחה, תוך שהיא רצה עירומה ברחובות העיר על מנת להזעיק עזרה בעקבות כל מה שעברה.

ליהוק
-----

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
| אוון ויליאמס | **טיילר** |
| אנאבל סטיבנסון | **נטשה** |
| אליזבת' האוור | **כריסטן** |

קישורים חיצוניים
----------------

* "חדר בריחה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חדר בריחה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "חדר בריחה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Escape Room (2017) - IMDb*, נבדק ב-2021-03-27
2. 1 2 3  *Escape Room*, נבדק ב-2020-03-23
3. ↑  חדר בריחה, באתר Seret.co.il | אתר סרט
**חיים הדומי** (בנקל) (27 ביולי 1924 – 29 בנובמבר 1986) היה מחנך ישראלי. פרופ' באוניברסיטת חיפה, מנהל מכללת אורנים וקונסול לענייני תרבות בבוסטון.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-1924 בעיר בז'זין (על יד לודז') בפולין. גדל בבית ציוני, לא מסורתי. אביו היה יידישיסט, והייתה לו ספרייה עשירה של סופרי יידיש מפורסמים.

בשנת 1934 עלה חיים לארץ עם משפחתו. היה פעיל בתנועת הצופים, ובין מייסדי צופים ב' (קיבוץ בארי בהמשך) ומדריך בצופים בירושלים. בתקופת הפילוג בקיבוץ המאוחד, כאשר חברי מפא"י עזבו את הקיבוץ, עזב הדומי את הקיבוץ ופנה ללימודים בסמינר למורים בגבעת השלושה.

בשנת 1950 לאחר שהות בארצות הברית עבר לקיבוץ רמת יוחנן. הדומי לימד בבית הספר של גוש זבולון במשך 18 שנה ובתוך זמן זה גם ניהל את בית הספר.

הדומי למד ביולוגיה בתל אביב ובירושלים והיה חבר בצוות המרכז להוראת המדעים באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת המרכז עסק בהכנה של תוכניות לימודים בביולוגיה.
בשנים 1966–1968 היה קונסול לענייני תרבות בבוסטון מטעם משרד החוץ.

בראשית שנות השבעים היה מזכיר קיבוץ רמת יוחנן, מנהל האגף לחינוך התיישבותי במשרד החינוך וחבר המזכירות הפדגוגית. בשנת 1972 ריכז הדומי בסמינר אורנים את המחלקה לחינוך בחטיבה האקדמאית. הדומי הקים את המכון לשיפור דרכי ההוראה באורנים.

בשנת 1976 הוענק להדומי תואר דוקטור מאוניברסיטת לסטר באנגליה על מחקריו בתחום הכשרת מורים להוראת המדעים. בשנת 1982 הוענק לו תואר פרופסור מאוניברסיטת חיפה. משנת 1982 ועד מותו הפתאומי ב-1986 ניהל את סמינר אורנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים הדומי באתר "בצרור החיים: מורשת והנצחה – קבוץ רמת יוחנן"
* חוברת לזכרו של חיים הדומי
* חיים הדומי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד גורן, יהודם ויפנים - בקולקטיב, על המשמר, 20 בפברואר 1970
2. ↑  מוסד עלייה בפתח תקוה חוגג 25 שנה לקיומו, הצופה, 8 בדצמבר 1969
3. ↑  ריפורמה אירגונית במשרד החינוך, על המשמר, 21 באוקטובר 1970
4. ↑  מונו מפקחי המחוזות במשרד החינור, דבר, 18 במרץ 1971

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306260705171
* ISNI: 0000 0000 7716 2949
* VIAF: 107514226
* WorldCat (עם VIAF): 107514226

 |
**אנתוני מוריס** (נולד ב-29 באפריל 1990) הוא כדורגלן לוקסמבורגי ממוצא בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית ובנבחרת לוקסמבורג.

קריירת מועדונים
---------------

מוריס היה השוער השלישי במועדון סטנדרד לייז' לעונת 2008–2009.

בינואר 2014, הושאל מוריס למועדון הבלגי סינט טרוידן.

ב-1 בפברואר 2014, ערך מוריס את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 ביתי מול רואסלייר, כשעלה כמחליף בדקה ה-79.

בתחילת 2015, מוריס חתם במכלן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במועדון ב-5 באפריל 2015, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 בניצחון 4 - 1 נגד ואסלנד-בוורן.

ב-25 באפריל 2015, במשחקו השלישי במועדון, סבל מוריס מקרע ברצועה הצולבת בברך שמאל, ובכך סיים את עונתו הראשונה במועדון בטרם עת.

ב-19 ביולי 2018, חתם מוריס במועדון וירטון מהליגה השלישית בבלגיה בהעברה חופשית.

ב-30 ביולי 2020, חתם מוריס על חוזה לשלוש שנים ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת המשנה בבלגיה דאז.

באותה העונה הפך מוריס לחלק משמעותי במועדון ואף עלה איתם בעונתו הראשונה לליגת העל הבלגית, כשרשם 26 הופעות מתוכן שמר על 10 שערים נקיים.

נבחרת לאומית
------------

בצעירותו שיחק אנתוני בנבחרות הצעירות של בלגיה. בסוף 2013, הודיע שהוא מוכן לשחק בנבחרת לוקסמבורג מפני שמוצא אביו מלוקסמבורג.

בפברואר 2014, אנתוני מוריס זומן לראשונה לנבחרת לוקסמבורג.

ב-26 במאי 2014, רשם מוריס את הופעת הבכורה של בנבחרת בהפסד 5-1 לנבחרת בלגיה, ואף בישל את השער היחידי של לוקסמבורג באותו המשחק.

תארים
-----

#### רויאל אוניון סן-ז'ילואז

* ליגת המשנה בבלגיה: 2020/2021

#### סטנדרד לייז'

* ליגת העל הבלגית: 2008/2009

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר footystats

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקציר המשחק, באתר SOCCERWAY, ‏5 באפריל 2015
2. ↑  ‘Dit wordt vooral in het kopje een zware beproeving’, GVA, ‏28 באפריל 2015
3. ↑  OFFICIEEL: Eén dag na zijn contractontbinding bij KV Mechelen heeft doelman Moris een nieuwe club, voetbalkrant, ‏19 ביולי 2018
4. ↑  הכרזה על חתימתו של מוריס, באתר אינסטגרם, ‏30 ביולי 2020
5. ↑  תקציר המשחק בין בלגיה ללוקסמבורג, באתר TRANSFERMARKT, ‏26 במאי 2014
**אנדריי נסימנטו דוס סנטוס** (בפורטוגזית: **Andrey Nascimento dos Santos**; נולד ב-3 במאי 2004 בריו דה ז'ניירו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג.

קריירת מועדונים
---------------

סנטוס גדל במחלקת הנוער של ואסקו דה גאמה. הוא ערך 37 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת המשנה הברזילאית, בהן הבקיע שמונה שערים.

ב-6 בינואר 2023 חתם סנטוס בצ'לסי מהפרמייר ליג.

ב-2 במרץ 2023 הושאל בחזרה לואשקו דה גמה עד ליוני 2023.

ב-25 באוגוסט 2023 הושאל סנטוס לנוטינגהאם פורסט לעונה אחת.

קריירה בינלאומית
----------------

נכלל בסגל נבחרת ברזיל עד גיל 20 לטורניר אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת 2023. נבחרת ברזיל זכתה בטורניר, וסנטוס סיים כמלך השערים של הטורניר עם ששה שערים, בצוותא עם חברו לנבחרת ויטור רוקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנדריי סנטוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אנדריי סנטוס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Boa sorte, Andrey Santos! באתר הרשמי של ואסקו דה גאמה, 6 בינואר 2023 (בפורטוגזית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנדריי סנטוס"**.
**דינאן** (בצרפתית: **Dinant**) היא עיר הממוקמת על הנהר מז במחוז נאמור באזור ולוניה שבבלגיה.

היסטוריה
--------

לאורך השנים חשף המיקום האסטרטגי על הנהר את העיר לקרבות ולביזה. ב-1466 דוכס בורגונדיה פיליפ השלישי "הטוב" ובנו, שארל "האמיץ", הענישו את מורדי דינאן, השליכו 800 מאזרחי העיר לתוך הנהר, והעלו את העיר בלהבות.

דינאן של ימי הביניים התמחתה בעבודות מתכת, וייצרה סחורות מוגמרות עשויות תערובת של כסף ונחושת קלל, ובהן פמוטות, קערות מנחה ופריטים אחרים לשימוש המזבח הנוצרי, שנמכרו בעמק המז ובחבל הריין שבגרמניה, וכונו בשם "דינאנטרי".

אתר התיירות העיקרי של העיר הוא כנסיית הקולג' של נוטרדאם, שנבנתה מחדש בסגנון גותי, אחרי שמפולת סלעים מן הצוק הנמצא בקרבתה החריבה את הכנסייה הרומנסקית ב-1227. מעל הכנסייה מתנשא מבצר מן המאה ה-11 המשקיף על עמק המז. ב-1530 בישוף העיר ליאז' בנה מחדש את המבצר. ב-1703 הצרפתים החריבו אותו. המבצר קיבל את צורתו הנוכחית, עם 408 מדרגות עשויות אבני סלע מסותתות, ב-1821 בתקופת הממלכה המאוחדת של הולנד.

אחד מבני העיר המפורסמים הוא אדולף סאקס, שהמציא את הסקסופון בשנות הארבעים של המאה ה-19.

 ערך מורחב – **קרב דינאן**  

בתחילת מלחמת העולם הראשונה, במהלך הפלישה הגרמנית לבלגיה, כבשו הגרמנים ב-15 באוגוסט 1914 את מבצר דינאן, אך זמן קצר לאחר מכן גורשו במתקפת נגד של כוחות צרפתיים. בלילה שבין 21-22 באוגוסט פשטו הגרמנים לדינאן, בפשיטה שהסתבכה ועלתה ב-19 הרוגים ו-117 פצועים. הגרמנים בכעסם הוציאו להורג שבעה אזרחים ושרפו 15-20 בתים בהאשימם את האוכלוסייה בירי על כוחותיהם. ב-23 באוגוסט 1914 תקפו כוחות צבא הקיסרות הגרמנית שוב את דינאן וטבחו 674 אזרחים בלתי חמושים, בטבח הגדול ביותר שנעשה על ידי הגרמנים במלחמת העולם הראשונה.

נכון ל-1 בינואר 2005 מנתה העיר 12,907 תושבים. שטח העיר 99.80 קמ"ר. צפיפות: 128.33 תושבים לקמ"ר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דינאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דינאן
* דינאן, ברשת החברתית פייסבוק

* דינאן, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  המלחמה הגדולה בבלגיה, הצפירה, 20 באוגוסט 1914
2. ↑  נצחון הצרפתים ליד דינאן, הצפירה, 18 באוגוסט 1914

בתים בדינאן, על שפת נהר המז.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555270905171
* BnF: cb124400468 (data)
* GND: 4085442-5
* LCCN: n82106082
* MusicBrainz: bbe61497-845b-4992-b7ee-10056079b15a
* SUDOC: 033542910
* VIAF: 125513258
* WorldCat: lccn-n82106082

 |
כתב המינוי של "ועדת בן שחר"
בישראל, **ועדה ציבורית** היא ועדה שממונה על ידי הממשלה או על ידי רשויות שונות במדינה, לעיתים בשיתוף פעולה עם גופים ציבוריים אחרים, לשם בירור יסודי ובלתי מוטה של עניין הנמצא על סדר היום הציבורי. 

ועדות ציבוריות מתמנות למטרות העיקריות הבאות:

* בירור סוגיה המצריכה חקיקה, כגון הצעה לרפורמה במס, לשם גיבוש המלצות למהלך הרצוי.
* בירור התנהלותו של גוף ציבורי, לשם גיבוש המלצות לשינוי התנהלות זו.
* ועדת חקירה, לבירור נסיבותיה של תקלה חמורה בהתנהלותו של גוף ציבורי, לשם גיבוש המלצות למניעת הישנותה של תקלה כזו ולהסקת מסקנות כלפי האחראים לתקלה.
* ועדה לבחינתם של מועמדים לפרס ציבורי ובחירת הזוכים.

חבריה של ועדה ציבורית הם בדרך כלל אישים בעלי שיעור קומה ומומחיות בתחומים הנוגעים לעבודת הוועדה, כאלה שאינם מעורבים בפעילות פוליטית, כך שיובטח שמסקנות הוועדה יהיו אובייקטיביות ומועילות. 

לשם הקמתה של ועדת ציבורית ניתן לה כתב מינוי מטעם השר המתאים, שבו מפורטים:

* שמות יו"ר הוועדה וחברי הוועדה.
* מטרתה של הוועדה.
* לוח הזמנים הנדרש להגשת המלצותיה של הוועדה.

בעת הקמתה של ועדה ציבורית ניתן לה שם, המשקף את מטרתה, אולם בדרך כלל ידועה הוועדה על-שם העומד בראשה, כגון ועדות שונות הקרויות ועדת שמגר על שם מאיר שמגר שעמד בראשן.

בסיום עבודתה מוציאה הוועדה דו"ח מקיף, המסכם את ממצאיה ואת המלצותיה. לא תמיד עומדת הוועדה בלוח הזמנים שנקבע לה, ולעיתים היא מוציאה דו"ח ביניים. בדרך כלל דו"ח הוועדה זמין לעיון הציבור, ועיקריו מופיעים באמצעי התקשורת (עם התפתחות האינטרנט, פעמים רבות מתפרסם הדו"ח המלא באינטרנט). משיקולים של ביטחון המדינה לעיתים מחולק הדו"ח לשניים: חלק גלוי, המתפרסם בציבור, וחלק סודי, המוגש רק למוסמכים לקבלו. המלצותיה של הוועדה אינן מחייבות, ולעיתים הן אכן לא ממומשות, או שחולפות שנים רבות עד למימושן. יחד עם זאת, להמלצותיה של ועדה ציבורית מיוחס משקל רב, ונחוצה סיבה טובה שלא למלאן. 

ועדות ציבוריות מארבעה סוגים מוקמות על-פי חוק:

* ועדת חקירה ממלכתית מוקמת בהתאם להוראותיהם של חוק ועדות חקירה, תשכ"ט-1968 או חוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958.
* ועדת חקירה פרלמנטרית מוקמת בהתאם להוראותיו של חוק יסוד: הכנסת.
* ועדת בדיקה ממשלתית מוקמת בהתאם להוראותיו של חוק הממשלה, התשס"א-2001.
* ועדת חקירה המוקמת בהתאם להוראותיו של חוק השיפוט הצבאי, תשט"ו-1955.

מרבית הוועדות הציבורית מוקמות למטרה מסוימת, ולאחר השלמתה הן מסיימות את כהונתן. לעיתים מוקמת ועדה ציבורית למטרה ארוכת טווח. דוגמאות לוועדות כאלה:

* ועדה לבדיקתם ולבחירתם של מועמדים למשרה ציבורית בכירה.
* ועדת הבחירות המרכזית.
* ועדת השמות הממשלתית.

ביצירתו הסאטירית "על המיסים" מתאר ש"י עגנון את פעולתה של ועדה ציבורית:

> 
> נכנסו גדולי המדינה עם נבחרי העם לישיבה דחופה לבית שפתותיים, הוא בית המורשים, שכל שאלות המדינה נחתכות שם. ישבו ודנו היאך להציל את המדינה ובאו לידי מסקנה שצריכים לעשות דבר. ולא סתם דבר, אלא דבר של ממש. לא זזו משם עד שהסכימה דעת הרוב להרכיב ועדה של מומחים שיבדקו את המצב. הרכיבו את הוועדה ממיטב הכלכלנים שבמדינה והם צירפו להם ממיטב הסטטיסטיקונים. החרימו בית אחד לשם הוועדה. באה וקבעה את ישיבתה ובדקה את הדברים לכל פרטי פרטיהם. לא היו ימים מרובים עד שהביאה תוצאות חקירותיה, שחייבת היא המדינה לפקידים שכר חודש, והגישה חשבון שכר עבודתה וחשבון כל הוצאות הוועדה.
> 
> 
> 
>
**אורן קפריסאי** (שם מדעי: ***Pinus brutia***) הוא מין עץ מחטני ממשפחת האורניים, הקרוב למינים אורן ירושלים ואורן קנרי.

תפוצה
-----

העץ גדל בגבהים נמוכים של עד 600 מטר אם כי בדרום תפוצתו ניתן למצוא אותו בגבהים של עד 1,200 מטר.

מרבית תפוצתו של האורן היא בטורקיה, אם כי ניתן למצוא אותו גם באיים האגאיים המזרחיים, בקפריסין, בחצי האי קרים, באיראן, בגאורגיה ובאזורים במערב סוריה, לבנון ובישראל. שמו העברי הוא אורן קפריסאי, אף כי השם המקובל בשפות רבות בעולם הוא אורן טורקי.

מאפיינים
--------

זהו עץ בינוני בגובהו המגיע לגובה של 20–35 מ', והיקף גזעו אינו עולה על מטר אחד.

העלים המחטניים מופיעים בזוגות, אורכם 10–16 סנטימטר וצבעם ירוק בהיר. האצטרובלים כבדים וקשים, אורכם 6–11 סנטימטר ורוחבם 4–5 סנטימטר כאשר האצטרובל סגור. זמן ההבשלה של האצטרובל הוא 24 חודשים, והוא נפתח בהדרגה במשך כשנה-שנתיים. הזרעים מופצים על ידי הרוח.

שימושים
-------

האורן משמש כעץ לבנייה ונגרות הן באזור הגידול הטבעי והן באזורים החורגים מאזור תפוצתו הטבעי, כגון פקיסטן. כמו כן, הוא משמש כצמח נוי במיוחד באזורים בעלי אקלים יבש כגון קליפורניה ואריזונה.

בישראל מגדלים אותו כעץ נוי בגנים ובמיוחד בחורשות הקרן הקיימת, מאז התגלה כי הוא עמיד יותר מאורן ירושלים לפגעי טוואי התהלוכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורן קפריסאי** בוויקישיתוף
* אורן ברוטיה, דף שער בספרייה הלאומית
* אורן קפריסאי, באתר ITIS (באנגלית)

* אורן קפריסאי, באתר NCBI (באנגלית)

* אורן קפריסאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* אורן קפריסאי, באתר צמח השדה

* אורן קפריסאי, באתר צמחיית ישראל ברשת

* אורן קפריסאי, באתר Tropicos (באנגלית)

* אורן קפריסאי, באתר GBIF (באנגלית)

* אורן קפריסאי, באתר The Plant List (באנגלית)

* אורן קפריסאי, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורן קפריסאי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548565005171
* GND: 4314230-8
* LCCN: sh85102283

 |
כניסת המצורעים לתחום היישוב נמנעת
**בהלת המצורעים** של שנת 1321 (מוכרת גם כ**מזימת המצורעים**) היא מזימה לכאורה של מצורעים צרפתיים להפיץ את מחלתם על ידי זיהום מי השתייה עם אבקות ורעלים. בתקופת ימי ביניים היו מצורעים על פי רוב עוברים התעללויות רבות לאור האמונה שרווחה כי מחלתם מדבקת. בין היתר היו המצורעים מגורשים מאזורי היישוב והיו זוכים ליחס של חיות בר. נטען כי יהודים ומוסלמים היו מעורבים בעלילה זו, דבר שהעניק תירוץ לרשויות המקומיות לתקוף את קהילות היהודים והמצורעים. ההיסטריה התפשטה במהירות למחוזות השכנים, בעיקר לממלכת אראגון.

צרפת
----

באביב 1321 החלו לפרוץ השמועות על הקנוניה באזור דרום צרפת. בעקבות עינויים שהעבירו הרשויות את המצורעים בסופו של הדבר יצאה הודאה מאולצת שקבעה כי המצורעים פועלים תחת פקודת היהודים, שבתורם שוחדו על ידי המוסלמים של ספרד. זאת במטרה "להרעיל את האוכלוסייה הנוצרית של אירופה". הבהלה פרחה בעקבות מסעות הצלב שהתקיימו שנה קודם לכן; מסע הצלב של הרועים, בהם ההמון שכלל נשים וצעירים כפריים תקפו את יהודי צרפת וממלכת אראגון השכנה למרות הוראות יוחנן העשרים ושניים, פיליפ החמישי, מלך צרפת וג'יימס השני של אראגון. כבר ב-1320, בזמן ביזת מושבות המצורעים, מספר צלבנים טענו כי מצאו חביות מלאות בלחם רקוב והפכו את ההאשמה המוזרה הזו לבולטת, בטענה כי המצורעים התכוונו להשתמש בלחם על מנת להכין רעלים ולזהם את באר השתייה. בעוד מסע הצלב של הרועים הובל על ידי ההמונים, רדיפת המצורעים הייתה מתוזמרת על ידי הרשויות מקומיות. מה שהפך את זה לשיפוטי למרות שהיה חוץ-משפטי.

בזמן שהסיפורים החלו המלך פיליפ היה בסיור אזורי ולכן מצא עצמו במצב קשה; הוא לא יכל היה לתמוך או לגנות את הרדיפות בפומבי. שכן האופציה הראשונה הייתה מובילה לעוד אלימות והשנייה מערערת את סמכותו. האינקוויזיטור הדומיניקני ברנרדו גי הורה לערוך חקירה מקיפה. ב-21 ביוני, המלך פיליפ הוציא צו שהורה לכלוא ולתחקר את כל המצורעים תחת עינויים. אלו שנמצאו אשמים הועלו המוקד; ומאחר ופשעיהם הוכרזו כביזיון המלכות, רכוש המצורעים הוחרם על ידי הכתר. אולם החלטה זו נקראה תיגר תחת הוואסלים והוכרעה כהצלחה.
**חומר מונע קיצוף** (**defoamer** או **anti-foaming agent**) הוא חומר כימי המונע היווצרות בועות אוויר בנוזל, ובכך מונע היווצרות קצף.

לרוב חומר זה אינו מסיס בנוזל, וכן חומר זה חייב להיות בעל צמיגות נמוכה על מנת שיוכל להתפשט בנוזל אליו הוא מוכנס ולהגיב עם בועות האוויר שבו. חומר זה פוגע ביציבות בועות הקצף ובכך גורם לפיצוצן ולשבירת הקצף.

היסטוריה
--------

החומרים הראשונים בהם נעשה שימוש למנוע קיצוף היו שמנים כגון קרוסין ודלק. מאוחר יותר נעשה שימוש גם בשמן צמחי ובשמני אלכוהול. 

החל משנות ה-50 של המאה ה-20 החל השימוש בחומרים מונעי קיצוף על בסיס צורן. חומרים אלה התבססו על פולידימתילצורן (שמן צורן). בשנת 1963 החל השימוש בחומרים מונעי קיצוף הידרופוביים, אף הם על בסיס צורן, ובשנות ה-70 החל השימוש בשעווה הידרופובית.

שימושים
-------

חומרים מונעי קיצוף מוכנסים לתוך חומרי ניקוי, על מנת להפחית את הקיצוף הנוצר בהם ולהקל על השימוש בהם (כך למשל נעשה שימוש בחומרים מונעי קיצוף בסבוני מדיח כלים שכן הקצף מפריע לפעולת המכונה).

כתוסף מזון נעשה שימוש בחומרים אלה על מנת למנוע קיצוף במשקאות מוגזים ובריבות, וכן מוכנס לעיתים חומר מונע קיצוף לחלב עמיד על מנת להאריך את חיי המדף שלו.

שמן סיליקון מוסף לעיתים לשמן בישול על מנת למנוע קיצוף השמן בעת טיגון.

ראו גם
------

* חומר מקציף
* פרשת הסיליקון בחלב

קישורים חיצוניים
----------------
**רם בן חצרון** הוא דמות מקראית משבט יהודה, מאבותיו של דוד המלך.

הוא בנו השני של חצרון בן פרץ.

בתנ"ך
-----

רם מוזכר מספר פעמים בתנ"ך:

> 
> וְאֵלֶּה תּוֹלְדוֹת פָּרֶץ, פֶּרֶץ הוֹלִיד אֶת חֶצְרוֹן. וְחֶצְרוֹן הוֹלִיד אֶת רָם, וְרָם הוֹלִיד אֶת עַמִּינָדָב. וְעַמִּינָדָב הוֹלִיד אֶת נַחְשׁוֹן, וְנַחְשׁוֹן הוֹלִיד אֶת שַׂלְמָה. וְשַׂלְמוֹן הוֹלִיד אֶת בֹּעַז, וּבֹעַז הוֹלִיד אֶת עוֹבֵד. וְעֹבֵד הוֹלִיד אֶת יִשָׁי, וְיִשַׁי הוֹלִיד אֶת דָּוִד.
> 
> 
> 
> — מגילת רות, פרק ד', פסוק י"ח
> 

> 
> וּבְנֵי חֶצְרוֹן אֲשֶׁר נוֹלַד לוֹ אֶת יְרַחְמְאֵל וְאֶת רָם וְאֶת כְּלוּבָי. וְרָם הוֹלִיד אֶת עַמִּינָדָב וְעַמִּינָדָב הוֹלִיד אֶת נַחְשׁוֹן נְשִׂיא בְּנֵי יְהוּדָה.
> 
> 
> 
> — ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק ט'-י
> 

אין לטעות בין רם בן חצרון לבין אחיינו, רם בנו של ירחמאל, בנו של חצרון:

> 
> וַיִּהְיוּ בְנֵי-יְרַחְמְאֵל בְּכוֹר חֶצְרוֹן, הַבְּכוֹר רָם; וּבוּנָה וָאֹרֶן וָאֹצֶם, אֲחִיָּה.
> 
> 
> 
> — ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק כ"ה
> 

בספר איוב מצוין שאליהוא בן ברכאל הבוזי הוא "ממשפחת רם". פירוש האבן עזרא כותב שרם זה הוא רם אבי עמינדב, אולם מפרשים אחרים, כמו רש"י ורלב"ג פירשו אחרת.

הסבר שמו
--------

הפירוש המילולי של השם רם הוא גבוה, מעל כולם, נשגב, חזק. ישנם הרואים בשם תקווה שהילד יהיה רם כשיגדל ואחרים מייחסים את השם לאל.

בתרגום השבעים, שמו מופיע כ"ארם" (יוונית: Ἀράμ) ו-"Arni" (יוונית: Ἀρνὶ).

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאולה כהן, הערך: "רם", אנציקלופדיה מקראית, כרך ז, עמ' 373
**הוֹרִילקַה** (באוקראינית: горілка; ברוסית: горилка ) היא וודקה אוקראינית. הורילקה מזוקקת לרוב מדגן, מתפוחי אדמה או מקליפותיהם. בשפה האוקראינית משמשת המילה גם לציון כהילים מזוקקים חזקים אחרים, כוויסקי. הורילקה המזוקקת באופן ביתי קרויה בשם "סמוהון" (Самого́н).

הורילקה אוקראינית מסורתית בדרך כלל מתובלת ועזה יותר בטעמה מוודקה רוסית. כיום מיוצרת הורילקה באופן מסחרי, אך באופן מסורתי היא מיוצרת בבית במגוון סוגים: "נליבקה" ו"ספוטיקאץ'" מבוססי חליטת הפירות, "מלינבקה" העשויה מפטל, "טרטוחה" (תות שדה), "אגרוסיבקה", "טרניבקה" ו"קליניבקה" מפירות יער שונים, "שיפשיניק" מניצני וורדים, "זובריבקה", "וישניאק" (דובדבנים), "סליביאנקה" (שזיפים), "מורליבקה" (אפרסקים) וסוגים רבים נוספים.

מין ידוע במיוחד של הורילקה הוא ה"פרצובקה", אשר מושרים בה פלפלים אדומים חריפים שלמים, המקנים לה טעם מאוד חריף.

רוב סוגי ההורליקה מיושנים במשך שבועות עד מספר חודשים, עם הפרי המקנה להם טעם. לאחר מכן מסננים את הנוזל ומבקבקים אותו. ישנם אופני הכנה בהם מעמידים את הבקבוקים על גג הבית, לשם הלבנת המשקה בקרינת אולטרה סגול מהשמש. אחרים מוסיפים סירופ מתוק לתסיסה שנייה והפקת אלכוהול רב יותר. אופן מסורתי ומעניין של איטום כלי ההורילקה הוא אפייתה בכד חרס עם "מכסה" בצק, המכונה "זפיקנקה" או "פלנקה".

מסורות
------

ההורילקה היא המשקה החריף העממי בחתונות באוקראינה, מזרח סלובקיה ודרום פולין:

> 
> הבו לנו הורילקה כדבעי, ולא מהסוג המתוחכם עם הצימוקים, או עם דברים אחרים ממין זה. הבו לנו הורילקה מהסוג הטהור ביותר, הבו לנו את משקה השדים שמשמח!
> 
> 
> 
> — "טאראס בולבה", ניקולאי גוגול
>

אטימולוגיה
----------

שורש המילה הוא בפועל הסלאבי "הוריטי" שמשמעותו "לבעור", בדומה לביטוי "יין שרף" היהודי ול"ברנדי" באנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הורילקה** בוויקישיתוף
**יהודית אוריין** (נולדה בשנת 1935) היא עיתונאית, מבקרת ספרות וקולנוע, יועצת לשונית ולקטורית (אנ') ישראלית, לשעבר מורה.

ביוגרפיה
--------

יהודית אוריין נולדה בשנת 1935 בחיפה, בתם היחידה של שרה לבית יעקובוביץ' ומאיר אוריין, סופר וחוקר ספרות תורנית וחסידות ופעיל ציבור חיפאי. גדלה בחיפה בבית דתי-חסידי. בהמשך חייה נטשה את הדת ועברה לחיים חילוניים.
למדה באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב. במשך למעלה מ-20 שנה לימדה בבית ספר תיכון פילוסופיה, ספרות ולשון. במשך שנים רבות הייתה מבקרת קולנוע בשבועון "לאשה" מבית ידיעות אחרונות. כחברה במערכת "ידיעות אחרונות" כתבה ביקורות תרבות, ספרות, תיאטרון וקולנוע. כיום משמשת אוריין לקטור בהוצאת משכל, מבקרת ספרות ויועצת מדעית בענייני לשון.

בעבר הייתה אשתו השנייה של יעקב בן-הרצל, ולשניים בן. מאז סוף שנות ה-70 נשואה בשלישית, לאיתן אבניאון, מנכ"ל הסנה ומנכ"ל בנק הפועלים לשעבר, ובימים אלה בעל הוצאת הספרים איתאב, המתמחה בהוצאת מילון ספיר, לקסיקונים ותזאורוסים.

בשנת 1967 עברה מהפך פוליטי בהשקפת עולמה ונעשתה שמאלנית, היא תומכת בפינוי התנחלויות ובהפלות ומתנגדת לפמיניזם[דרושה הבהרה].

ספריה
-----

* **שדות זרים: סיפורת מתורגמת 1975–1980**, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ב 1982. (קובץ מסות על ספרות כללית)
* **6 סיפורים שרירותיים ורומן**, תל אביב: זמורה-ביתן ("עמודים לספרות עברית"), תשנ"ו 1995.
* **כל יום רביעי**, תל אביב: משכל, 2001. (קובץ סיפורים והשקפות על אנשים ועל החיים; רשימות שפורסמו בעיתון ידיעות אחרונות)

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודית אוריין, דף שער בספרייה הלאומית

* יהודית אוריין, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* יהודית אוריין, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית"
* פרסומיה של יהודית אוריין בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלקסיקון המקוון של אורי ברייטמן למבקרי קולנוע בישראל.
2. ↑  יעקב בר-און, ‏סולם יעקב: מחלוצי הרדיו הישראלי שהסעיר מדינה שלמה, באתר מעריב אונליין, 12 באוגוסט 2015.
3. ↑  שרי שיין, הגשמת חלום ושמה: מילון, מוטק'ה, 26 ביולי 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269358405171
* BnF: cb14528762d (data)
* GND: 1158729960
* ISNI: 0000 0000 6657 3937
* LCCN: n89138002
* SUDOC: 076700224
* VIAF: 32232995
* WorldCat: lccn-n89138002

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **משה שלמה שטרנברג** (נפטר בט"ו בשבט ה'תשי"ח, 5 בפברואר 1958) היה רב באוקראינה, ובסוף ימיו מרבני הציונות הדתית בארץ ישראל בתקופת הקמת המדינה וממניחי היסוד לרבנות במושבי העובדים הדתיים בישראל, רבו הראשון של כפר פינס.

ביוגרפיה
--------

נולד באלכסנדריה שבמחוז רובנו באוקראינה לברכה ולרב חיים מרדכי שטרנברג שכיהן כרב העיירה והיה צאצא למשפחת רבנים ותיקה בפולין. למד ב'חדר' המקומי ואחר כך מפי אביו, ובמקביל למד לימודים כלליים אצל מורה פרטי, נסע ללמוד בישיבות הגדולות בפולין והצטיין בלימודיו. לאחר מלחמת העולם הראשונה נפטרו הוריו מטיפוס והותירו אותו עם אח ואחות צעירים, אנשי העיירה שהכירו בידיעותיו התורניות מינו אותו כרב במקום אביו אף על פי שלא הייתה לו סמיכה לרבנות רשמית. זמן קצר אחר כך נבחן וקיבל תעודת בגרות ובמקביל נסמך לרבנות לאחר שעמד בבחינות בפני קבוצת רבנים בראשות הרב שמחה מה יפית מרובנו.

בהשקפתו היה נאמן לציונות הדתית, הצטרף לשורות החלוצים הדתיים ועסק בחינוך, הוא שוחרר משירות בצבא פולין כדי לאפשר לו ללמד תלמוד בכיתות הגבוהות בבית הספר היהודי באלכסנדריה.

הוא השיא את אחותו רחל לבחור תורני והדריך את גיסו לקראת קבלת רבנות העיירה אלכסנדריה, לו עצמו הוצע להתמודד על רבנות בדנציג ובריגה, אך הוא נענה להצעת רבנות בקוסטופיל וכיהן כרב העיר עד עלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ה, 1935.

בשנת ה'ת"ש, 1940, התמנה כרבו של היישוב המתהווה כפר פינס שבו שימש כרב (לצד אברהם הלל גולדברג) במשך שמונה עשרה שנה עד לפטירתו.

במקביל לתפקידו הרבני בכפר פינס, ראה הרב שטרנברג בעצמו "חלוץ התורה בשדה העבודה", הוא סייר בהתיישבות העובדת ודאג למינוי רבנים ולפעילות תורנית ביישובי המזרחי והפועל המזרחי במסגרת תפקידו בחבר הרבנים של תנועות אלו. כן היה חבר בוועדת החינוך של הרבנות הראשית לישראל ובוועדה למען מצוות התלויות בארץ. לקראת שנת השמיטה ה'תש"ה (1944–1945) השתתף בוועדה הרבנית לענייני שמיטה שקבעה את נוהלי הרבנות הראשית לישראל ליישום מעשי של הלכות השמיטה, יחד עמו היו חברים בוועדה: הרב דוד סלומון מכפר אברהם והרב דוד אוקס, בראש הוועדה ישב הרב שאול ישראלי.

חלק מחידושי תורתו ומחקריו בהלכה התפרסם בגיליונות כתב העת "התורה והמדינה", ורבים מכתביו לא נדפסו.

הרב שטרנברג נפטר בפתאומיות ממחלה בט"ו בשבט ה'תשי"ח, 5 בפברואר 1958. והותיר אחריו את אלמנתו רבקה (נפטרה בתשע"ח) וארבעה ילדים. שנים מהם, תאומים שהיו בני תשע עם פטירתו, הם הרבנים מרדכי ועמיאל שטרנברג, ראשי ישיבת הר המור ומן הרבנים הבולטים בציונות הדתית בישראל בראשית המאה ה-21. שתי בנותיו, חווה וברכה, נשואות לרבנים עודד ולנסקי ויעקב לבנון, בהתאמה, גם הם ממקימי ישיבת הר המור.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; הרב משה שטרנברג, בתוך: **ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי**, כרך א, עמ' 501.
* הרב משה שטרנברג - לזכרו, **פנקס אלכסנדריא**, תל אביב תשל"ב, עמ' 105–126.

קישורים חיצוניים
----------------

* יחזקאל לוי, הרב משה שטרנברג ז"ל: חמש שנים לפטירתו, הצופה, 10 בפברואר 1963, עמ' 3

הערות שוליים
------------

1. ↑  פנקס אלכסנדריא, תל אביב תשל"ב, עמ' 66.
2. ↑  ש. אבידור, חבר הרבנים של הפועל המזרחי, תפקידיו ופעלו, הצופה, 4 באפריל 1956.
3. ↑  גאון בתורה ובמידות: פרקים לדרכו ולדמותו של ... הרב שאול ישראלי, ירושלים תשנ"ט, עמ' 49.
פירוש נוסף ערך זה עוסק באדגר ברונפמן האב. אם התכוונתם לבנו, איש עסקים אמריקאי, ראו אדגר ברונפמן (הבן).

**אדגר ברונפמן** (20 ביוני 1929 - 21 בדצמבר 2013) היה איש עסקים יהודי-קנדי ממשפחת ברונפמן המפורסמת, ששימש כנשיא הקונגרס היהודי העולמי בין 1979 ל-2007, תומך בתוכניות השונות לסטודנטים יהודיים.

קורות חיים
----------

בנו של שמואל ברונפמן, מייסד חברת Distillers Corporation-Seagrams ושושלת אילי ההון בקנדה. אחיו הצעיר הוא צ'ארלס ברונפמן. למד באוניברסיטת מקגיל במונטריאול בקנדה וסיים בה תואר ראשון. ב-1957 הצטרף לעסק המשפחתי והגדיל בצורה משמעותית את היקף המכירות. לאחר מות אביו ב-1971 ירש אותו בתפקידי הנשיא, המנכ"ל, והמנהל הפיננסי של החברה. ב-1981 נבחר לתפקיד נשיא הקונגרס היהודי העולמי המאגד יהודים מחוץ לישראל, לאחר ששימש במשך כשנתיים כנשיא בפועל. לסגנו נבחר ישראל סינגר. בתפקידו לחם למען עלייתם של יהודי ברית המועצות לישראל, חשיפת פשעיו של נשיא אוסטריה קורט ולדהיים במלחמת העולם השנייה, ופיצוי קרבנות השואה מהבנקים השווייצריים. 

מאז שנות השמונים ברונפמן הקדיש זמן רב לעבודתו הפילנתרופית. הוא תפקד כנשיא "הלל: המרכז לחיים יהודיים בקמפוס" בארצות הברית וקידם את הרחבתה לדרום אמריקה ולישראל. הוא ייסד את תוכנית עמיתי ברונפמן The Bronfman Youth Fellowships - קהילה של מנהיגים יהודיים צעירים ברחבי ארצות הברית וישראל הכוללת בוגרים מפורסמים רבים

היה נשוי 5 פעמים. מאשתו הראשונה אן לויב לה נישא ב-1953 והיה נשוי לה עד 1973, נולדו חמישה ילדים, סאם (שמואל), אדגר הבן, מתיו, הולי ואדם. 

בשנת 1999 העניק לו נשיא ארצות הברית ביל קלינטון את מדליית החירות הנשיאותית.

לקריאה נוספת
------------

* **מי אתה אדגר ברונפמן? שיחות עם מיכאל ששר**, הוצאת ששר, 1999

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מדוע להיות יהודי?** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אדגר ברונפמן (האב)** |

* דני מולכו, אדגר ברונפמן, נשיא הקונגרס היהודי לשעבר, נפטר בגיל 84, באתר של "רשת 13", 22 בדצמבר 2013 (במקור, מאתר "nana10")
* אדגר ברונפמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אדגר ברונפמן (1929-2013), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bronfman Youth Fellowships Celebrates 25 Years, באתר Jewish Philanthropy

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305606605171
* GND: 120462427
* ISNI: 0000 0001 1487 5412
* LCCN: n96033638
* NARA: 10573417
* SNAC: w61c30tt
* SUDOC: 08561985X
* VIAF: 9108704
* WorldCat: lccn-n96033638

 |
**נקרופיליה** (מיוונית: νεκρός - גופות ו-φιλία - חיבה) הוא שמה של פאראפיליה המאופיינת במשיכה מינית לגופות ובהגעה לאורגזמה באוננות עם גופות אלה. בדרך כלל משמש המונח לתיאור תופעות כמו שאיבת הנאה מינית מהמתת אנשים אחרים, קיום קשר שבו הצד השני פסיבי ודומם לחלוטין, או לקיום דבקות חד-צדדית של אדם חי באדם שמת. הנקרופילים נחשבים לרוב לסובלים מבעיה נפשית.

ההפרעה מוכרת גם בשמות הבאים: נקרלגניה, קרופיליזם, נמקרוציטוס, אמטופיליה ונמקליזיס. 

במרבית המקרים, הנקרופילים סובלים מהפרעות נפשיות והפרעות אישיות מורכבות. מחקרים מראים שהם שואבים את הנאתם מעצם העובדה שהם צופים או מקיימים מגע מיני עם אדם חסר אונים שאינו מסוגל להתנגד.

נטיות נקרופיליות, על פי ה-DSM, הופכות לסטייה מינית ברגע שגורמות לאדם או לאחרים סבל, חוסר נוחות, בעיה בשיפוט או בניהול אורח חיים תקין. ה-DSM מסביר כיצד עשויה להתבטא הנקרופיליה, ביניהם אנשים שאוהבים שבני זוגם מעמידים פני מתים במהלך פעילות מינית, אנשים שמפנטזים על מגע מיני עם גופות על אף שמעולם לא התנסו בכך בפועל, אנשים שנהנים מעיסוק ומגע בגופות, גם כזה שאינו מינית, ונוספים.

ברוב התרבויות נקרופיליה נחשבת כפגיעה מוחלטת בכבודו של האדם המת. כך, ברוב המדינות המפותחות, קיום יחסים עם גופת אדם נחשבת לעבירה פלילית ומוטל בגינה עונש. ב-2018 פסק בית המשפט העליון כי החוק בישראל אינו מחשיב נקרופיליה כעבירה פלילית.

בדתות
-----

עבירה זו נחשבת לטאבו מוחלט ברוב הדתות ולאקט מיני לא לגיטימי.

### אסלאם

האסלאם אוסר באופן מוחלט על נקרופיליה, נקרופיליה נחשבת לחטא חמור ופגיעה בכבודו של המת. תורת האסלאם מדגישה את כבודו של המת וקובעת טקסי קבורה וגינוני התנהגות נאותים בעת מותו של אדם.

### יהדות

בהלכה היהודית, יש איסור כללי של הנאה מגופת המת, בכל מקרה, אדם המקיים יחסי מין עם אישה מתה שהייתה נשואה לאדם אחר טרם מותה, אמנם אינו עובר על איסור עריות, אך עובר על איסור 'מקשה עצמו לדעת' ומוציא זרע לבטלה.

היסטוריה
--------

על פי כתבי הרודוטוס, המצרים הקדמונים המתינו שלושה-ארבעה ימים בטרם הביאו לחניטה אישה יפה על מנת שתרקיב מעט, מחשש לפעילות מעין זו בקרב החונטים.

סיפור קדום של נקרופיליה מופיע בתלמוד בבלי: לאחר שמרים החשמונאית נהרגה, טמנה המלך הורדוס בדבש, למשך שבע שנים על מנת לשמר את גופתה. לדעה אחת על מנת לשכב איתה ולדעה אחרת על מנת שיראו שנשא בת מלך.

פרדי שטוייר הוא האדם היחיד בישראל שהורשע בנקרופיליה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **נקרופיליה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נקרופיליה** |

* מומחי מכון טמיר, "מה זה נקרופיליה? סטיה של משיכה מינית נקרופילית לגופות", באתר "מכון טמיר לפסיכותרפיה", 01 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתן טמיר, מה זה נקרופיליה? סטיה של משיכה מינית נקרופילית לגופות, באתר מכון טמיר לפסיכותרפיה
2. ↑  אסף גולן, בית המשפט העליון: נקרופיליה אינה עבירה לפי החוק הישראלי, באתר ישראל היום, 23 במאי 2018
3. ↑  היסטוריות, ספר שני, 89
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ג', עמוד ב'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563285805171
* BnF: cb122194306 (data)
* GND: 4171419-2
* LCCN: sh85090573
* NKC: ph659856

 |
**Be with Me** הוא סרט דרמה סינגפורי עטור פרסים, משנת 2005. הסרט ייחודי בזה שיש בו מעט מאוד דיאלוגים. הוא ייחודי גם בזה, שחלקים ממנו הם תיעודיים וחלקים אחרים בדיוניים. חלק מהדמויות המתועדות בחלקים התיעודיים, עוברות לשחק את עצמן, בקטעים הבדיוניים, לצד הדמויות הבדיוניות. שפות הסרט הן אנגלית וקנטון.

מרבית הסרט מתעדת את אורח חייה של תרזה פו לין צ'אן – מורה לאנגלית, חירשת ועיוורת. מדי פעם, הסרט עובר להתרכז בשתי עלילות בדיוניות, בלתי תלויות, שבהן מתוארים סיפורי אהבה. לקראת סוף הסרט, שלושת הסיפורים מתאחדים. עלילות האהבה מתגלות כאהבה נכזבת. תרזה פו לין צ'ין, שהופכת כביכול לעדה לשני סיפורים אלו, מספרת לקהל, בקצרה, את סיפור חייה.

תרזה פו לין צ'ין מספרת כי היא התעוורה והתחרשה בילדותה. אבל נפשה התגברה על האסון הזה. היא למדה אנגלית רק אחרי שהתעוורה והתחרשה. היא הצליחה במעשיה ואפילו הפכה למורה לאנגלית. אבל על דבר אחד היא לא התגברה מעולם – על פרשת אהבה נכזבת.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Be with Me

* "Be with Me", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "Be with Me", באתר נטפליקס

* "Be with Me", באתר AllMovie (באנגלית)

* "Be with Me", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)

* "Be with Me", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)