recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מטרה
----

מטרת השעבוד היא בראש ובראשונה להבטיח לנושה אמצעים מהם הוא יכול ליטול את המגיע לו אם החיוב אינו מקויים. עם זאת, יש הרואים כמטרה לגיטימית של השעבוד יצירת לחץ על בעל הנכס המשועבד, המנוע מלבצע עסקאות מסוימות בנכס המשועבד, כדי שיקיים את החיוב.

סוגי שעבוד
----------

משכון הוא שעבוד הנעשה מרצונו של החייב, בעוד עיכבון הוא שיעבוד הנעשה על ידי בעל החיוב, במקרה בו החיוב לא קויים.

משכנתה היא שעבוד מקרקעין. שעבוד צף מתאר שעבוד של כלל נכסיו של תאגיד.

מבחינים, בין היתר, בשיעבוד סמלי, שיעבוד ספציפי, שעבוד צף ושעבוד שלילי.

רישום
-----

לרוב דורש השעבוד רישומו במקום המיועד לכך כלשכת רישום המקרקעין, רשם המשכונות או רשם החברות וזאת כתנאי לתוקפו כלפי צד ג' שעליו לדעת על השיעבוד. אם נרשם השעבוד, הוא דבק בנכס גם אם זה נמכר לצד ג', דהיינו: הנושה רשאי לממש את השעבוד ולגבות את חובו אף אם הבעלות בנכס המשועבד עברה לצד ג'.

אותו נכס עצמו ניתן לשעבוד מספר פעמים לנושים שונים, בדרגות שונות, כאשר זכותו של נושה לו שעבוד מדרגה ראשונה קודמת לזכותו של נושה לו שעבוד מדרגה שנייה, וכן הלאה. המונח "פארי פאסו" (pari passu) מתייחס לשעבודים שונים על אותו נכס שדרגתם שווה.

שיעבודים בחוק החברות
--------------------

חוק החברות מתייחס לשלושה סוגי שעבודים - שעבוד קבוע, שעבוד צף, שעבוד צף עם מגבלה ושסל"ן (שעבוד ספציפי לרכישת נכס).

### שעבוד קבוע

שעבוד קבוע (לעיתים, שעבוד ספציפי) הוא כינויו של שעבוד של רכוש ספציפי של החברה, ובא להבטיח לנושה שיוכל לקבל את המשועבד אם הלווה לא יוכל להחזיר את חובותיו (ולתת לנושה עדיפות על נושים אחרים במקרה של פירוק החברה)

השעבוד נרשם ברשם החברות, ולעיתים ברשמים נוספים במידת הצורך. (למשל, שעבוד מקרקעין צריך להירשם הן ברשם החברות והן במרשם המקרקעין) השעבודים הרשומים עבור כל חברה ניתנים לבירור (בתשלום עמלה) ברשם החברות.

### שעבוד צף ושעבוד צף עם מגבלה

מוגדר בסעיף 169 לפקודת החברות. מציין שעבוד על כלל נכסי החברה אשר לא שועבדו באופן ספציפי. כשלעצמו אינו מונע שעבוד לאחרים של הנכסים שמכוסים תחת מטרייה זו, כך שבפועל, ניתן עדיין לשעבד אותם בשעבודים קבועים, ולצמצם דרמטית את הבטוחות אותן מספק שעבוד זה. על מנת למנוע זאת, ניתן להשתמש לצרך לשעבוד מגבלה על שעבודים עתידיים בעת יצירתו ללא בעל השעבוד. שעבוד עם מגבלה זו מכונה לרוב פשוט **שעבוד צף עם מגבלה**, ומתואר בסעיף 169(ב) לפקודת החברות.

### שסל"ן - שעבוד ספציפי לרכישת נכס

נוסף על השעבודים האמורים, ניתן למנות שעבוד ספציפי לרכישת נכס (שסל"ן בקיצור), אשר מצוין בסעיף 169(ד) כי הוא קודם לשעבוד צף עם מגבלה אשר נקבע לפניו, היות ששעבוד זה ניתן בצמוד להגדלת נכסי החברה (ההלוואה שנלקחה) באותו השיעור או גדול ממנו. (כמו גם השיקול הפרקטי שאחרת, מרגע הטלת שעבוד צף עם מגבלה לא תוכל החברה להצמיד כל שעבוד עתידי להלוואותיה, מה שמצמצם את אפשרותה להמשיך ולנהל עסקים)

ראו גם
------

* אחריות נכסים
* דיני חדלות פירעון
* כינוס נכסים
* פירוק חברות
* שעבודים ובטוחות בהקשר של איגרות חוב קונצרניות

הערות שוליים
------------

1. ↑  רע"א 1554/16 י.ש. אבן ישראל בע"מ נ' שולמן ראובן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555701705171
* BnF: cb12649860j (data)
* GND: 4045466-6
* LCCN: sh85103463
* NDL: 00571278
* NKC: ph127754

 |
**וינסנט פריירה פסטיניה** (בפורטוגזית: **Vicente Ferreira Pastinha**; ‏5 באפריל 1889 – 13 בנובמבר 1981), הידוע בכינוי **מסטרה פסטיניה**, הוא אמן קפוארה ברזילאי, בעל תואר מסטרה (mestre).

ביוגרפיה
--------

נולד בסלבדור שבבאהיה, ברזיל. בנם של חוזה סניור פסטיניה ויוג'יניה מריה קרבליו. נחשף לראשונה לאמנות הלחימה קפואירה בגיל שמונה, ולמד במשך שלוש שנים אצל אפריקאי בשם בנדיטו (Benedito). אביו התנגד להתמקצעותו בתחום זה, ושלח אותו בנערותו לבית ספר למלחים, שם לימד את חבריו קפואירה. בגיל 21 עזב את בית הספר, התאמן בקפואירה ולימד את התחום. הוא פעל בהסתר, מכיוון שעד 1920 החוק בברזיל אסר על עיסוק בקפואירה.

ב-1941, הוזמן על ידי תלמידו אברה (Aberrê) למעגל לחימה של קפואירה (רודה), בהשתתפות גדולי המסטרים באזורו. במהלך השתתפותו התבקש על ידי המסטרים להוביל קבוצת קפואירה בסגנון "קפוארה אנגולה", סגנון ריקודי איטי וקרוב לקרקע. בהמשך לכך פתח פסטיניה ב-1942 את בית הספר הראשון לקפואירה אנגולה, "Centro Esportivo de Capoeira Angola". הוא הנהיג בבית הספר תלבושת שכללה מכנסים שחורים וחולצות צהובות, צבעי מדיה של קבוצת הכדורגל אותה אהד, "יפירנגה קלוב" (Ypiranga Clube); תלבושת זו נהוגה עד היום בקרב אמני קפואירה אנגולה.

פסטיניה השתתף בפסטיבל הבינלאומי הראשון לאומנויות השחורים בסנגל, ב-1966, והביא איתו מספר אמני קפואירה ידועים, בהם מסטרה ג'ו גראנג'י ומסטרה גאטו פרטו.

לאורך חייו התפרנס פסטיניה באמצעות עבודות מזדמנות שונות, בהן מצחצח נעליים, חייט, סלקטור (בקזינו), מאבטח ופועל בניין, ובשעות הפנאי הקדיש עצמו לקפואירה אנגולה. בשנות חייו האחרונות נותר עיוור וחולה. הרשויות פינו אותו מביתו, שלא הוחזר לו מאז, והעבירו אותו לבית מחסה עירוני, שם מת ב-1981.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007416949005171
* BnF: cb16269218c (data)
* GND: 1056306114
* ISNI: 0000 0003 6430 4225
* LCCN: no2006054721
* SUDOC: 150016050
* VIAF: 227407379
* WorldCat: lccn-no2006054721

 |
הרב **שבתי שמואלי** (1902–1989; תרס"ב-כ"ט בחשון תש"ן) היה אחד משני התלמידים הראשונים בישיבת מרכז הרב ומזכיר הישיבה משך שנים רבות.

ביוגרפיה
--------

נולד בתחום האימפריה הרוסית בעיר סקידל הסמוכה לגרודנה לרב חנוך הענך טובולסקי ולינטה בריינה. אביו, תלמיד חכם ציוני, היה מבאי ביתם של הרב משה יהודה רבינוביץ רבה של גרודנה, הרב שמעון שקופ ראש ישיבת "שער התורה" בגרודנה, וה"חפץ חיים". 

בגיל צעיר לקחו אביו אל העיר גרודנא, שם החל את לימודיו אצל הרב חיים לייב זופובינץ, ולאחר מכן אצל הרב שמעון שקופ, בישיבת "שער התורה", שם עוצבה אישיותו בין השנים תר"פ-תרפ"ב לערך. בגרודנה התוודע לתנועת ה"מזרחי", והקים אגודה שאיתה נמנו כ-30 צעירים ביניהם חיים משה שפירא, לימים שר בממשלת ישראל, שנבחר ליושב ראש הארגון. כן למד בהנחיית אביו בישיבת ראדין אצל ה"חפץ חיים" תקופה קצרה שחותמה נותר בו כל ימי חייו.

בשנת תרפ"ג יצא מראדין ועלה לארץ ישראל בכ"ד באייר. ביפו שהה מספר שבועות שלאחריהם עלה לירושלים, שם פגש במקרה את חברו ללימודים בישיבת גורדונה, הרב אריה בויארסקי. השניים הלכו לפגישה אצל הרב הראשי, הרב קוק, שם הציע להם הרב להיות התלמידים הראשונים של הישיבה העומדת להיפתח.

לאחר נישואיו בשנת תרפ"ז התמנה להיות אחד מעוזריו של הרב וכן התמנה למזכיר הישיבה, תפקיד אותו מילא כשישים שנה, תקופה ארוכה שבה עברה הישיבה הרפתקאות רבות. כן היה גבאי הישיבה כשלושים שנה, בעל התוקע ושליח הציבור בתפילות הימים הנוראים.

מטבע הדברים היה מעורב רבות בניהולו של בית הרב קוק ותיפקד לעיתים רבות כמזכירו של הרב קוק. שמואלי ניהל, יחד עם הרצי"ה קוק, את השגת הסרטיפיקטים להעלאת תלמידי ישיבות מן הגולה. כך ניצלו ידידיו הרב משה צבי נריה, הרב אברהם הלל גולדברג, ועוד רבים. כן היה מעורב בניסיון להעלות לארץ את רבו, הרב שמעון שקופ, על מנת שישמש כר"מ בישיבת מרכז הרב, ניסיון שלא צלח. 

בשנות החמישים והשישים עמל לקדם יצירת מטבע ישראלי מיוחד לשם מצוות "מחצית השקל".

נפטר בירושלים בכ"ט חשון תש"ן. הספידו אותו הרב שאול ישראלי והרב אברהם אלקנה שפירא. ילדיו הם ציפורה, דבורה, חיה, יוסף ואברהם דוד.

לקריאה נוספת
------------

* שבתי שמואלי, 'שני הראשונים', **הצופה**, 3 במאי 1966
* הרב יצחק גולדברג (עורך), **הרב שבתי שמואלי**, ירושלים תשס"ח
* 'הרב שבתי שמואלי', **מגד ירחים**, גיליון 146, חשוון תשע"ב, עמ' 4
* הרב פרופ' נריה גוטל, 'שבעה לפטירתו', **הצופה**, ו כסלו תש"נ
* הרב חיים אביהוא שוורץ, 'דברים על הרב שבתי שמואלי', **מתוך התורה הגואלת**, כרך ד', ירושלים תשנ"א, עמ' ריט-רכב
* שמריה גרשוני, 'עד אשר אמצא מקום במשכנות לאביר יעקב : רבי שמעון שקופ ז"ל וכהונת ראש ישיבת 'מרכז הרב' - מסורות ועובדות', **המעין**, טבת תשע"ח [נח, ב]

קישורים חיצוניים
----------------

* ראיון נדיר עם מר שבתאי שמואלי , מזכיר ישיבת מרכז הרב, על דמותו של הרב קוק. מראיין: הרב יוחאי רודיק, סרטון בערוץ "בית הרב קוק", באתר יוטיוב (אורך: 10:33)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם רותם, ר' שבתי נלחם ל"מחצית השקל", מעריב, 22 בפברואר 1962, עמ' 10; ד. יצחק, בכורי-ישראל ייפדו בשקלים שיונפקו על ידי חברה זרה, הצופה, 24 באוקטובר 1966, עמ' 3
2. ↑  הרב שבתי שמואלי, אוהב ציון איש העוז והענוה, ספר לזכרו בעריכת הרב יצחק גולדברג ,פרק יד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007521272005171
* VIAF: 308282612
* WorldCat: viaf-308282612

 |
**אמנון סעד** (נולד ב-23 באוקטובר 1961) הוא ראש עיריית יהוד-מונוסון.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל באור יהודה. ביסודי למד בבית הספר "אורים" באור יהודה ו"רוקח" בתל אביב. למד בתיכון מקיף פרקאוף.

בשנת 1980 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון. ב-1983 עם שחרורו מצה"ל עבר להתגורר ביהוד-מונסון.

נבחר לראשונה למועצת העיר יהוד בשנת 2003, אז הוצב במקום השני ברשימת "לצידך", והחל משנת 2006 שימש כסגן ראש העיר, תחת ראש העיר יוסי בן-דוד. בבחירות בשנת 2008 התמודד לראשונה לראשות העיר יהוד-מונוסון והגיע למקום השני מתוך ארבעה מועמדים. באותן בחירות ניצח שוב יוסי בן-דוד. התמודד לראשות העיר בשנת 2013, ולאחריהם מונה לסגן ראש העיר, ובשנת 2018, אז לא עלה לסיבוב השני.

בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו בפברואר 2024, התמודד לראשות העיר יהוד-מונוסון מטעם סיעת "יעד בראשות אמנון סעד". בסיבוב הראשון זכה ב-35% מהקולות, יותר מכל מועמד אחר, אך נדרש לסיבוב שני, שבו התמודד מול ראש העיר המכהנת, יעלה מקליס, וניצח עם 61.4% מהקולות.

ניהל חברת לוגיסטיקה להטמעת מוצרים ברשתות שיווק.

נשוי לגלית, אב לשלושה וסב לשתי נכדות. מתגורר ביהוד-מונסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנון סעד** בוויקישיתוף
* 

* אמנון סעד, ברשת החברתית פייסבוק
* עידן וינגרטן בחירות 2023: הכר את המתמודד – מי אתה אמנון סעד?, באתר אונו ניוז, 9 בפברואר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוצאות בחירות מקומיות משרד הפנים
2. ↑  מהפך ביהוד: ראש העיר הודחה לאחר עשור בתפקיד, באתר מעריב אונליין, 11 במרץ 2024
**וסילי ציבלייב** (ברוסית: **Василий Васильевич Циблиев**; ‏‏נולד ב־20 בפברואר 1954) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל מיר.

ביוגרפיה
--------

וסילי ציבלייב נולד בכפר חצי האי קרים. לאחר סיום בית הספר הוא התקבל לבית ספר לטייסים בחרקיב אותו סיים בשנת 1975. הוא נשלח לשרת ביחידת חיל האוויר של ברית המועצות שהייתה מוצבת בשטח גרמניה המזרחית. בשנת 1980 הוא הועבר לאזור אודסה. בשנת 1984 ציבלייב סיים לימודים באקדמיה של חיל האוויר.

בשנת 1987 ציבלייב התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. במספר טיסות חלל הוא היה חבר בצוות משנה. בשנת 1993 ציבלייב טס לחלל מפעם הראשונה בחללית סויוז TM-17. החללית התחברה לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 13 בפיקוד גנאדי מנאקוב. לאחר הליך חפיפה אחריות עבר למשלחת מס' 14 בפיקוד ציבלייב. ציבלייב שהה בחלל במשך 196 ימים וביצע פעילות חוץ רכבית 5 פעמים. הוא חזר לכדור הארץ בינואר 1994. 

ב-1995 הוא מונה לסגן מפקד יחידת הקוסמונאוטים. בשנת 1997 ציבלייב טס לחלל מפעם השנייה בחללית סויוז TM-25. החללית התחברה לתחנת החלל מיר. ציבלייה שהה בחלל במשך 184 ימים וביצע פעילות חוץ רכבית. צילבייב חזר לכדור הארץ ביולי 1997.

בשנת 1997 ציבלייב סיים לימודים באוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וכרטוגרפיה. בשנת 2003 הוא סיים לימודי תואר שלישי.

ציבלייב עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 1998 ועבר לתפקיד ניהולי במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנים 2003–2009 הוא היה מפקד המרכז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסילי ציבלייב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה (ברוסית)
**לונגיירבין** (בנורווגית: **Longyearbyen**) היא עיר הבירה של הארכיפלג סבאלברד שבאוקיינוס הארקטי, ושוכנת באי שפיצברגן. אוכלוסיית העיר מונה יותר מ-2,000 תושבים, והיא נחשבת ליישוב הקבע הצפוני ביותר בעולם המונה יותר מ-1,000 איש (למעלה מ-1,300 ק"מ צפונית לחוג הארקטי).

לוגיירבין הוקמה וקרויה על שמו של התעשיין האמריקאי ג'ון מונרו לונגייר. לונגייר ביקר בשפיצברגן כתייר ב-1901, ונפגש עם משלחת שחיפשה פחם. ב-1903 חזר לשפיצברגן וקיבל דגימות ומידע על שדות פחם. יחד עם מקורבו פרדריק אייר, לונגייר קנה את הזכויות לכריית פחם באי. בשנת 1906 חברת Arctic Coal, שבסיסה בבוסטון, עם אייר ולונגייר כבעלי המניות העיקריים, החלה לכרות פחם באי. מאז ועד שנת 2017, עת פחת הביקוש לפחם, כריית הפחם היוותה מרכיב משמעותי בכלכלת העיר.

מבחינה פוליטית ומדינית, הארכיפלג שייך לנורווגיה, ודגל האי הוא כדגל המדינה.

בגלל מיקומה הצפוני של העיר, לילות חוג הקוטב בעיר מתחילים בסוף חודש אוקטובר ונמשכים עד אמצע חודש פברואר (כשלושה וחצי חודשים), וימי חוג הקוטב מתחילים בה באמצע אפריל ומסתיימים באמצע אוגוסט.

רוב התיירים המבקרים בלונגיירבין מגיעים בתקופת האביב והקיץ (מאי-אוגוסט). האביב הוא הזמן המועדף על התיירים, מכיוון שבתקופה זו זהו אחד המקומות הבודדים בנורווגיה שמותר לנסוע בו באופנוע שלג בחופשיות[דרוש מקור]. אולם, עקב החוקים המחמירים בנוגע לאיכות ושמירת הסביבה, לא כל האזורים סביב העיר ובאי נגישים.

לונגיירבין היא מקום המושב של מושל סבאלברד והמרכז המינהלי של הארכיפלג.

ראו גם
------

* המרפסט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לונגיירבין** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לונגיירבין
* לונגיירבין באתר נורווגיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564793405171
* GND: 4099794-7
* VIAF: 158379637
* WorldCat (עם VIAF): 158379637

 |
המושג **גלי רקיע** בתקשורת מתייחס להתפשטות גלי רדיו המוחזרים או משתקפים בחזרה לכיוון כדור הארץ מהיונוספירה, מהשכבה הטעונה חשמלית באטמוספירה העליונה. גלים אלו אינם מוגבלים על ידי עקמומיות כדור הארץ, לכן ניתן להשתמש בגלים אלו ליצירת תקשורת בין-יבשתית ולמרחקים ארוכים.
מרבית השידורים לטווחים ארוכים המתבצעים בתדרים גבוהים, בין 3MHz ל-30MHz, הם כתוצאה מהתפשטותם של גלי רקיע. מאז שנות ה-20 המוקדמות, שדרני רדיו חובבנים, שהוגבלו לשידור בהספקים נמוכים מאשר אלו של תחנות השידור, ניצלו את היתרונות בגלים אלו לתקשורת ארוכת טווח.

יש להבדיל גלים אלו משני שידורים אחרים:

* התפשטות גלי קרקע - בה גלי הרדיו נעים בצמוד לאדמת כדור הארץ מבלי להתבדר או להתפזר באטמוספירה. שיטת שידור זו אופיינית לתדירויות נמוכות.
* התפשטות Line of sight- בה גלי הרדיו נעים בקו ישר. התפשטות זו אופיינית למרבית התדרים הגבוהים.

אופן ההתפשטות
-------------

היונוספירה היא תחום באטמוספירה העליונה, הנפרשת בגובהה בין 80 ל-1000 קילומטרים. בגובה זה האוויר מיונן על ידי רוח סולרית וקרניים קוסמיות. כאשר אותות בתדר גבוה נכנסים לאזור זה בצורה אלכסונית, הם מוחזרים בחזרה כפי שגלים מוחזרים מתווך בעל מקדם שבירה שונה. אם היינון של השכבה חזק מספיק ביחס לתדר האות, ההחזרה שקולה כמעט להחזרה של גל ממראה. לאחר מכן, הגלים נעים בחזרה לקרקע כדור הארץ, וזה מבצע החזרה דיפוסיבית לגלים, קרי- הם מוחזרים בטווח של זוויות שונות מכדור הארץ, לכיוון היונוספירה. כתוצאה מכך, האות כאילו "מקפץ" הלוך ושוב בין היונוספירה לבין כדור הארץ, פעמיים או יותר. ההחזרות הללו מלוות בהפסדים נמוכים מאוד ולכן גם סיגנלים בהספקים של וואטים בודדים יכולים להתקבל במרחקים של אלפי קילומטרים מנקודת השידור, וליצור תקשורת גלובלית. בכל "קפיצה" של הגלים, הם יכולים לעבור עד כ-3500 קילומטרים, כך ששידורים טרנס-אטלנטיים יכולים להתקבל על ידי 2 או 3 קפיצות.

אם היינון של היונוספירה אינו מספיק חזק, הגלים מוחזרים בהתחלה מטה, ולאחר מכן מעלה אל מעל לשכבה העליונה של היונוספירה, כשהם סוטים מכיוונם המקורי.

שיקולים נוספים
--------------

סיגנלים בתדרים בתחום תדרים גבוהים ביותר (VHF- very high frequencies) לרוב חודרים את היונוספריה ולא מוחזרים לפני כדור הארץ.
סיגנלים בתדרים נמוכים מ-10MHz מתפשטים בשיטת גלי רקיע בצורה מיטבית בלילות. תדירויות מעל 10MHz מתפשטות ביעילות דווקא במהלך היום. תדירויות מתחת ל-3kHz הן בעלות אורך גל הגדול מהמרחק בין האדמה לבין היונוספירה. התדירות המקסימלית המאפשרת שימוש בשיטת שידור גלי רקיע מושפעת בצורה חזקה על ידי מספר כתמי השמש הקשורים ישירות ליינון האטמוספירה.
שידור בגלי רקיע לעיתים מונחת לרעש בשל סערות גאומגנטיות. שיטה זו יכולה להיות מופרעת בצורה ישירה ומהירה כתוצאה מהפרעות פתאומיות ביונוספירה, כמו שינוי בצפיפות הפלזמה בשכבה זו ובתנועתה כתוצאה מהתפרצות שמשית.
בשעות הלילה, השכבות הנמוכות יותר ביונוספריה נעלמות, מה שגורם לכך שאינדקס השבירה האפקטיבי של היונוספירה לעלות מעל לערכו של אינדקס השבירה של כדור הארץ. הדבר מוביל ל"קפיצות" גדולות יותר במרחקים של שידורי הלילה.

ראו גם
------

* גלי קרקע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלי רקיע** בוויקישיתוף
* Navy- Propagation of Waves
* Basics of Radio Waves Propagation

1. ↑  גלי רקיע – לתקשורת ארוכת טווח, באתר New-Tech OnLine, ‏2013-07-07
**הולו קובס** (באנגלית: **Hollow Coves**) היא להקה עצמאית מגולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה. הלהקה מורכבת משני חברים, ריאן הנדרסון (Ryan Henderson) ומאט קארינס (Matt Carins), ששרים ומנגנים בגיטרה בסגנון פולק.

קריירה
------

הצמד הקליטו מוזיקה במוסך, שהועלה רגע לפני שנפרדה דרכם לקנדה ואנגליה. תוך פרק זמן קצר המוזיקה הפכה פופולרית בספוטיפיי, שהוביל לעסקת תקליטים.

הם נוסדו רשמית ב-2013. באוקטובר 2014 הם הוציאו את המיני אלבום הראשון שלהם, "Drifting", וכעת שניהם מתגוררים בקווינסלנד.

ב-16 בנובמבר 2016 הוציאו לאור את סינגל הבכורה שלהם, Coastline, אשר זכה להסמכת זהב בקנדה ובאוסטרליה.

בינואר 2024, הקבוצה הכריזה על יציאתו הקרובה של אלבום האולפן השני שלהם "Nothing to Lose". הוא הופק על ידי מאט קורבי (אנ').

חברים
-----

ריאן הנדרסון גדל ללא רקע מוזיקלי. כשהיה בתיכון, חבריו לקחו אותו לפסטיבל הפולק של וודפורד, להזין להופעה של להקת הפופ העממית והאינדי אנגוס וג'וליה סטון (אנ'). מוזיקה הזו נתנה לו השראה ללמוד גיטרה ובסופו של דבר להמשיך לקריירה מוזיקלית.

מאט קארינס גדל בסביבה מוזיקלית בבריסביין. אביו היה חלק מלהקת קאברים מקומית וכתב אלבומים. אמו מנגנת ומלמדת פסנתר וחליל. אחותו מנגנת בפסנתר ואחיו חבר בלהקת רוק אלטרנטיבי.

קארינס הצהיר בעבר שהוא היה נגר ובמהלך מחלת נגיף הקורונה ב-2019, הוא והנדרסון בנו אולפן הפקה ו"חדר" אטום לרעש כדי לתרגל ולהקליט את המוזיקה שלהם.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

| כותרת | פרטים |
| --- | --- |
| *Moments* | * פורסם: 18 באוקטובר 2019
* חברת תקליטים: Hollow Caves
 |
| *Nothing to Lose* | * פורסם: 1 במרץ 2024
* חברת תקליטים: Hollow Caves, AWAL
 |

### מיני אלבום

| כותרת | פרטים |
| --- | --- |
| *Drifting* | * פורסם: 2014
 |
| *Wanderlust* | * פורסם: פברואר 2017
* חברת תקליטים: Hollow Caves
 |
| *Blessings* | * פורסם: יוני 2021
* חברת תקליטים: Hollow Caves, AWAL
 |

פרסים
-----

בטקס פרסי המוזיקה של גולד קוסט לשנת 2018, הלהקה זכתה בשני פרסים: אמן הפריצה של השנה ושיר השנה עם "Coastline".

קישורים חיצוניים
----------------

* הולו קובס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* הולו קובס, באתר Genius

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "For Folk's Sake | Hollow Coves Share Their Vision Of Experiencing "The Richness Of Life"". *NBHAP* (בגרמנית). 2021-07-15. נבדק ב-2022-09-03.
2. ↑  Browne, Sally (9 במרץ 2017). "These Guys are Licensed to Chill". `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Barr, Eliza (13 בינואר 2017). "Brisbane band Hollow Coves take new music on tour". `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Hollow Coves, Our new song 'Coastline' is on Hype Machine. Check it out. Please click the <3. We would really appreciate it!, טוויטר, ‏16 בנובמבר 2016
5. ↑  Hollow Coves, Beyond grateful to announce that Coastline and The Woods have both received Gold accreditation in Canada!!!, טוויטר, ‏30 באוקטובר 2021
6. ↑  "Hollow Coves Announce Highly Anticipated New Album 'Nothing To Lose'". *The Music*. 12 בינואר 2024. נבדק ב-14 בינואר 2024. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. 1 2  *Hollow Coves interview - Ryan and Matt (part 1)* (באנגלית), נבדק ב-2022-09-03
8. ↑  "Amy Shark, Hollow Coves Win Big At The 2018 Gold Coast Music Awards". *The Music*. 3 במאי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: f50e7f7a-7c45-4cd1-b541-c2302a1fda65

 |
**גיל (גילי) ורנר** (נולד ב-16 באוקטובר 1973) הוא שחקן, קומיקאי וכוכב ילדים ישראלי. מוכר בעיקר בשם הבמה "גילי בא לבקר".

ביוגרפיה
--------

ורנר נולד בחיפה וגדל בשכונת הכרמל הצרפתי כילד יחיד להוריו. כילד השתתף בפסטיגל וביצע עם יגאל בשן את השיר "אדוני ראש העיר". בצה"ל שירת בלהקת חיל האוויר. לאחר שהשתחרר למד לתואר ראשון במדעי ההתנהגות במכללת עמק יזרעאל אך לאחר פחות משנה עבר ללמוד משחק בבית צבי והשתתף בהצגות ילדים.

בשנת 1995 שיחק ורנר בקלטת "דגדוגים" בתפקיד השפן הקטן, ובקלטות ובהצגות "טיף וטף", "יובל המבולבל" ,"האריה שאהב תות", "עץ השירים" ועוד. בשנת 2009 החל לגלם את "גילי בא לבקר" בסדרות ובסרטים כגון: "מועדון המאפים הטובים", "גילי בא לבקר - מסע בקשת הרגשות", "טל והחברים", "החברים של גילי בא לבקר",, "הרפתקאותיה של מיכל הקטנה" ועוד.

בשנת 1998 השתתף במחזמר "מתנקשים" של תיאטרון בית לסין. באותה שנה השתתף בהצגה "סיסי הנסיכה" בתפקיד מרכזי. בשנת 2000 השתתף במחזמר "סינדרלה". בשנת 2004 השתתף בהצגת הבידור למבוגרים "המאלתרים". בשנת 2010 החל להשתתף במופע "מותק של פסטיבל", ובסך הכל השתתף במופע במשך חמש שנים. בשנים 2019-2018 השתתף במחזמר "אוליבר טוויסט" בתפקיד פייגין לסירוגין עם טוביה צפיר.

בשנים 2012–2016 הגיש את התוכנית "מועדון המאפים הטובים" בערוץ ניק ג'וניור.

בשנת 2017 השתתף בסדרה "ראש גדול" בערוץ KidZ.

בשנת 2013 השתתף בסדרה "כוח בלאגן" ששודרה בערוץ הכוכבים וביוקיד.

חיים אישיים
-----------

ורנר נשוי לליאה ואב לארבעה ילדים. מתגורר ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* גילי ורנר, ברשת החברתית אינסטגרם
* גילי ורנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלית עדות, ‏יהפוך לשיאן ישראל: גילי ורנר יופיע בפעם החמישית בפסטיבל חנוכה, באתר מעריב אונליין, 18 בדצמבר 2016
2. ↑  תומר קרן, כוכב הילדים התורן: "היו ימים שלא היה לי כסף לפלאפל", באתר nrg‏, 21 בספטמבר 2011
3. ↑  גילי ורנר באתר הסוכנות לויטין
**אלויז שטיינר** (בסלובנית: **Alojz Šteiner**;‏ נולד ב-22 ביוני 1957) הוא גנרל סלובני בדימוס, אשר כיהן כראש המטה הכללי הסלובני בין 2009–2012.

ביוגרפיה
--------

שטיינר נולד ב-22 ביוני 1957 בעיירה פויסקה קסטה. ב-1977 החל ללמוד בבית הספר לחי"ר ולקציני מילואים. בנובמבר 1978 הוא החל לשרת כלוטננט משנה בהגנה הטריטוריאלית של סלובניה. במהלך מלחמת עשרת הימים ב-1991, הוא שימש כסגן מפקד כוחות ההגנה הטריטוריאלית במריבור. בדצמבר 1992 הוא מונה למפקד כוחות ההגנה הטריטוריאלית במריבור, וכיהן בתפקיד עד יולי 1994. לאחר מכן החל לשרת במטה הכללי של צבא סלובניה, ובין 1997-1998 שימש כראש המחלקה לארגון מחדש של הכוחות המזוינים. בין השנים 1998–2000 הוא שימש כמפקד הפיקוד ה-3. בדצמבר 2006 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי הסלובני.

ב-23 באפריל 2009, שרת ההגנה לוביצה ילושיץ' בחרה את שטיינר לתפקיד ראש המטה הכללי החדש. הבחירה עוררה בסלובניה האשמות בנפוטיזם, שכן ילושיץ' ושטיינר נחשבו לידידים קרובים. כמו כן, נחשף כי שטיינר מעל בעבר בכספים צבאיים. הוא לא נשפט על עבירה זו, מכיוון שחלה עליה התיישנות. בינואר 2010, עלה שמו של שטיינר בקשר לפרשת פטריה - פרשה שזעזעה את ההנהגה הפוליטית והצבאית בסלובניה. נחשף כי שטיינר הציע להשמיד את אחד המסמכים המרשיעים בפרשה, אולם שטיינר טען שהצעתו נבעה מכך שהמסמך הכיל מידע מסווג.

ב-15 במאי 2011, איגוד החיילים הסלובנים פרס הודעה פומבית, בה קרא לממשלת סלובניה לפטר את שטיינר, מאחר שלטענתו, הוא מתעלם באופן סדיר ועקבי מזכויותיהם של החיילים. שטיינר דחה את ההאשמה, והגיש תביעת דיבה נגד נשיא האיגוד גוויד נובאק. ב-27 בפברואר 2012 הוא סיים את הקדנציה שלו כראש המטה הכללי. שטיינר משמש כיום כנשיא איגוד הקצינים הסלובניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלויז שטיינר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Zurnal24.si - Šteiner za dodatek na sodišče
2. ↑  Dnevnik.si - General Alojz Šteiner naročil uničenje dokumentov o Patrii
3. ↑  Sindikatvojakov.si - Poziv k zamenjavi načelnika generalštaba
4. ↑  SiOL.net - Sindikalist Novak užalil prvega vojaka v državi
**לורנס "לארי" סטייגר** (באנגלית: **Lawrence E. "Larry" Stager**; ‏5 בינואר 1943 – 29 בדצמבר 2017) היה ארכאולוג אמריקאי, פרופסור לארכאולוגיה של ארץ ישראל במחלקה לשפות ולציוויליזציות של המזרח התיכון הקדום באוניברסיטת הרווארד ומנהל המוזיאון השמי. בין השנים 1985 ל-2016 ניהל את חפירות משלחת ליאון לוי לאשקלון.

קורות חייו ופועלו
-----------------

סטייגר נולד בעיירה קטנה כחמישים ק"מ מצפון-מערב לקולומבוס, אוהיו, ולמד באוניברסיטת הרווארד, שם סיים תואר ראשון בהצטיינות ב-1965. את עבודות התואר השני והשלישי עשה בהנחיתם של חוקרי המקרא פרנק מור קרוס (אנ') וג'ורג' ארנסט רייט (אנ'), שניהם תלמידיו של אולברייט. נושא התזה שלו היה "חקלאות עתיקה במדבר יהודה: מקרה בוחן של הבקעה בתקופת הברזל".

לאחר שסיים את הדוקטורט שלו ב-1972 הועסק באוניברסיטת שיקגו בתפקידי הוראה ומחקר במסגרת המכון האוריינטלי וקודם במשך הזמן עד לדרגת פרופסור מן המניין.

ב-1986 חזר סטייגר להרווארד וקיבל את קתדרת קרן דורות לארכאולוגיה של ישראל, בה החזיק עד לפרישתו. סטייגר לימד קורסים בארכאולוגיה של ארץ ישראל ובתנ"ך והיה חבר פעיל בבית הספר האמריקאי לחקר המזרח (ASOR).

עבודתו הארכאולוגית החשובה ביותר של סטייגר נעשתה במשלחת ליאון לוי לאשקלון, שאותה ניהל מאז 1985. זה הוא אחד המיזמים הארכאולוגיים הגדולים והממושכים ביותר בישראל. תוצאות החפירות פורסמו על ידי המוזיאון השמי בהרווארד והוצאת Eisenbrauns (אנ') בסדרה בת עשרה כרכים שכותרהּ "Ashkelon". אחד הממצאים ייחודיים שנמצאו על ידי משלחתו של סטרינגר באשקלון היה בית קברות לכלבים, ובו שרידי 1,000 כלבים קבורים בצורה מכוונת.

לפני עבודתו באשקלון פעל סטייגר בחפירות בקרתגו בתוניסיה, באידליון (אנ') שבקפריסין, בתל גזר ובתל חסי. סטייגר דבק בדרך כלל בתיארוך המסורתי של ממלכת ישראל המאוחדת של דוד ושלמה.

בשנת 2009, יצא ספר יובל לכבודו של סטייגר – *Exploring the Longue Durée: Essays in Honor of Lawrence E. Stager*, בעריכת ג'יי דייוויד שלון, ובהוצאת Eisenbrauns.

ביולי 2016 הוענק לסטייגר פרס פרשיה שימל מטעם מוזיאון ישראל על תרומתו לארכאולוגיה של ארץ ישראל וארצות המקרא.

ב-2018 ראה אור **ספר סטייגר** – כרך ל"ג בסדרת "ארץ ישראל" בהוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה בשיתוף המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |
|  | **פורטל אישים** |

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה קצרה של סטייגר (באנגלית)
* דברים לזכרו של לורנס סטייגר בניו יורק טיימס, 2 בינואר 2018 (באנגלית)
* לורנס א. סטייגר (1943-2017), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  לורנס א. סטייגר, "קארתאגו הפיניקית - הנמל המסחרי וה'תופת'", קדמוניות י"ז (תשמ"ד-1884), עמ' 49-39
4. ↑
5. ↑  דברים על אודותיו באתר המוזיאון (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268330205171
* BnF: cb12209215j (data)
* GND: 137955324
* ISNI: 0000 0001 1561 9672
* LCCN: n88212195
* NKC: xx0016423
* NLK: KAC201426393
* NTA: 16319940X
* SUDOC: 069871337
* VIAF: 22190363
* WorldCat: lccn-n88212195

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באסטרונום תלמיד הרא"ש בן המאה ה-14. אם התכוונתם לרופא ופילוסוף בן המאה העשירית, ראו יצחק בן שלמה הישראלי.

**יצחק בן יוסף הישראלי** (או **ישראלי**), אסטרונום יהודי ספרדי בטולדו שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-14, תלמיד הרא"ש, מחבר ספר "יסוד עולם".

קורות חייו
----------

יצחק בן יוסף הישראלי נולד בטולדו במחצית השנייה של המאה ה-13.

### חיבורו 'יסוד עולם'

לבקשת רבו הרא"ש, שבא שנים מעטות קודם לכן מאשכנז לטולדו, חיבר בשנת ה'ע' (1310 בערך) בעברית את החיבור האסטרונומי "יסוד עולם" לשם הסברת כללי קביעת הלוח העברי.

בחמשת חלקי הספר ("מאמרים") ישנם: מבוא הסוקר את מושגי המתמטיקה, בפרט גאומטריה וטריגונומטריה, הנחוצים לנושא; תיאור מבנה היקום לפי המודל הגאוצנטרי, שהיה מקובל אז; תיאור תנועות השמש והירח; כללי קביעת הלוח העברי; לוחות אסטרונומיים ולוח שנה קבוע.

בהמשך מופיעה סקירה היסטורית של אישים בתולדות עם ישראל על פי "ספר הקבלה" של ר' אברהם אבן דאוד. לצורך החיבור חידש יצחק הישראלי כמה מונחים מקצועיים בעברית. "יסוד עולם" נחשב בזמנו החיבור החשוב ביותר בתחום זה בעברית, ורבים לרבות יצחק בן שלמה אלאחדב הסתמכו עליו במאות השנים הבאות.

הספר היה גם לפני רבי משה איסרליש, וכתב עליו הגהות רבות, שנדפסו אחרי מותו, על ידי המדפיס בקראקא, ר' שמואל פיהם, בסוף ספר יוחסין.

### מהדורות

החיבור יצא לאור בדפוס בראשונה בברלין תקל"ז (1777), על ידי ר' ברוך שיק משקלוב, ובשנייה בברלין תר"ו-תר"ח (1846 - 1848) על ידי בער גולדברג ואריה ליב רוזנקראנץ, עם מבוא מאת דוד קאסל.

קיצור של הספר בערבית נכתב על ידי בן המחבר, יוסף בן יצחק הישראלי, ותרגומו לעברית ("קיצור יסוד עולם" על ידי יצחק בן שלמה הישראלי) מצוי בכתב יד.

מלבד "יסוד עולם", הישראלי כתב חיבורים נוספים, ביניהם "שער השמים", "שער היסודות" ו"שער המילואים", שנשארו בכתב יד.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק בן יוסף ישראלי, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* יסוד עולם, מהדורת ברלין תקל"ז, באתר HebrewBooks.org
* יסוד עולם, מהדורת ברלין תר"ו-תר"ח, חלק א' וחלק ב' באתר HebrewBooks.org
* כתב יד, שער השמים - בחכמת התכונה, וינה, מאה 15-16, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחם מנדל כשר כותב (תורה שלמה חי"ג עמ' 26 ושרי האלף ח"ב עמ' תנב) שבהוצאה הראשונה המו"ל השמיט קטעים כאדם העושה בתוך שלו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463567405171
* BnF: cb16540863s (data)
* ISNI: 0000 0000 4574 7336
* LCCN: no2012011829
* SUDOC: 117689106
* VIAF: 21765128
* WorldCat: lccn-no2012011829

 |
"ברברוסה" מנצח בקרב פרבזה מול אנדראה דוריה ב-1538
**סנאן ראיס** היה שודד ים יהודי אשר הפליג עם האדמירל המפורסם של הצי העות'מאני, ח'יר א-דין, המכונה "ברברוסה".

ביוגרפיה
--------

ראיס נולד למשפחה ממוצא יהודי ספרדי שעברה בגירוש ספרד אל שטחי האימפריה העות'מאנית. ישנם מספר מקרים של יהודים שנמלטו מחצי האי האיברי והחליטו לנקום באימפריה הספרדית על ידי תקיפת ספינותיה בים, אסטרטגית נקמה רווחית כנגד הרדיפה הדתית של האינקוויזיציה. סנאן היה מבוסס בכמה נקודות בים התיכון אחת מהן היא האי סנטוריני, ונלחם בכמה קרבות חשובים כנגד הספרדים והאימפריה הרומית הקדושה, שבזמן ההוא נשלטו על ידי אותו אדם, קרל החמישי.

כינויו "היהודי הגדול", ניתן לו ב-1528 על ידי מושל הודו הפורטוגזית, אשר בטעות חשב שסנאן נשלח בפקודת סולימאן המפואר על מנת לסיע למלך קליקוט.

בשנת 1538, סנאן הפליג עם האדמירל המפורסם של הצי העות'מאני, ח'יר א-דין, לקרב פרבזה, נגד צי של קרל החמישי קיסר האימפריה הרומית, בפיקוד אנדראה דוריה. סנאן הציע להנחית את הכוחות באקטיום, אשר במפרץ ארטיה, ליד פרבזה. ברברוסה התנגד לרעיון בתחילה, אולם לאחר שהסכים, התברר מהלך כזה אשר הוביל לניצחון האימפריה העות'מאנית בקרב.

בסביבות שנת 1540, בנו של סנאן הפליג בים על מנת לפגוש את אביו לאחר אחד מניצחונותיו של האב. הילד נתפס ונלקח בשבי על ידי כוחותיו של קרל החמישי, ונמסר לידי הלורד של אלבה, אשר הטביל אותו וגידל אותו בחצר המלך. אדמירל ח'יר א-דין ניסה כמה פעמים לפדות את בנו של סנאן, אך לא הצליח. בזמן ששט בקרבת מקום ב-1544, ברברוסה שלח שליח אל אלבה על מנת לנסות לשחרר את בנו של סנאן. לורד האי השיב כי נקיפות מצפונו הדתי מונעות ממנו למסור נוצרי אשר עבר טבילה לכופר. ברברוסה נתקף זעם למשמע תגובתו, והורה לחיילו לפלוש אל העיר פיומבינו. חייליו בזזו, ופוצצו מבצר בעיר, ורק לאחר מכן הסכים הלורד של אלבה לשחרר את הילד.

מקום קבורתו של סנאן ראיס אינו ידוע. בעבר היו סבורים כי הוא קבור בבית הקברות היהודי באלבניה, אולם בהמשך התגלה שאין זה כך. הבלבול נוצר עקב העובדה שהיה אדמירל עות'מאני אחר, בשם דומה, "סנאן יוסוף פאשה", והאחרון שימש בצי העות'מאני בשנים 1550–1553, בסמיכות לשנות פעילותו של סנאן ראיס.

ראו גם
------

* שודדי ים יהודים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנאן ראיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007363602305171
* GND: 1037212959
* VIAF: 304933927
* WorldCat (עם VIAF): 304933927

 |
**מוסמוס** (נקרא גם: **מוצמוץ**; בערבית: **مُصْمُص**, תעתיק מדויק - מצמץ) הוא כפר בצפון מזרח ואדי עארה הנכלל במעלה עירון. הכפר משתרע משני צידי כביש 65, מזרח ומערב.

הכפר שוכן בגובה 366 מטר מעל פני הים, שטחו בתקופת המנדט הבריטי הגיע לכ-6,000 דונמים והופץ באזורי אלרוחה ומארג' בן עאמר, אך כיום הוא אינו עולה על 400 דונמים.

כפר מוסמוס נחשב לראשון מכפרי אום אל-פחם, ונבחרו הראשון היה חאג'י מחמוד איסמעיל. כיום ענייניו מנוהלים על ידי המועצה המקומית, טאלעת ערה, "מעלה עירון", הכוללת ארבעה כפרים נוספים: זלפה, סאלם, מושירפה ואל ביאדה. 

בכפר מתגוררים כ-4,215 נפש, כולם מוסלמים ערבים. בכפר יש ארבע משפחות (שכונות) גדולות - אגבאריה, אבו שהאב, מחאגנה, שרקאוי. המשורר ראשד חוסיין והאמן פואד אגבאריה נולדו בכפר.

היסטוריה
--------

במוסמוס נמנו 222 תושבים במפקד האוכלוסין המנדטורי של 1922 ו-256 תושבים במפקד של 1931. בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל נכלל הכפר בהערכה של אום אל-פחם וסביבותיה. במסגרת הסכם שביתת הנשק עם ירדן עבר הכפר לשליטת ישראל. בשנת 1954 הוקם בכפר מסגד. הכפר היה מאחרוני היישובים שהיה חסר מעמד מוניציפלי. בשנת 1973 ביקש משרד הפנים להכריז במקום על מועצה מקומית, אך התושבים סירבו והכפר המשיך להיות חסר מעמד מוניציפלי במשך שנים רבות. לבסוף הכפר הוכלל במועצה מקומית מעלה עירון שהוקם בשנת 1996.

ספורט
-----

לכפר קבוצת כדורגל, "בני מוסמוס", המשחקת בליגה ב'. במסגרת תחרות גביע המדינה בכדורגל 2017/2018 הפתיעה הקבוצה כשניצחה את קבוצת בני לוד מהליגה הלאומית.

ב05/04/2024, מחבל בן 17 מהכפר ניסה לתקוף שוטר באמצעות פטיש וחוסל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסמוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אתר למנויים בלבד עירד צפריר, נאסים אגברייה: "בני מוסמוס קבוצה עם אפס תנאים, צריך להוריד את הכובע", באתר הארץ, 21 בדצמבר 2017
2. ↑  על כבישים איטיים ומהירים כביכול, מעריב, 29 באוגוסט 1973
3. ↑  Musmus, Palestine Remembered
4. ↑  נחנך מסגד, דבר, 13 בינואר 1955
5. ↑  A Ghetto State of Ghettos: Palestinians Under Israeli Citizenship, page 577
6. ↑  הודעה בדבר הצגת רשימות הבוחרים לכנסת, מעריב, 19 במאי 1986

| ישובי מועצת מעלה עירון |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מוּסמוּס • זלַפה • מוּשֵׁיירִפה • סאלם • בַיָאדָה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568804605171
* VIAF: 133146461445027730018
* WorldCat (עם VIAF): 133146461445027730018

 |
**אריק ינקו** (נולד ב-21 בדצמבר 1991) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בהפועל אום אל פאחם.

קריירה
------

ינקו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ולזכותו 14 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל. בעונת 2008/2009 שיחק בקבוצת הנוער של הפועל תל אביב, ובמקביל שימש כשוער שלישי בקבוצה הבוגרת. ב-4 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 נגד מכבי פתח תקווה, כאשר נכנס במקום יניב מזרחי, שפתח בהרכב בעקבות הרחקתו של וינסנט אניימה במשחק הקודם והורחק בעצמו בדקה ה-80 של המשחק. בשתי העונות שלאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ופתח בהרכב הקבוצה הבוגרת בשני משחקים בגביע הטוטו.

בקיץ 2011 הושאל להכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, ובמדיה שיחק שנתיים. ביוני 2013 שימש כשוער שלישי בסגל הנבחרת הצעירה באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל, אך לא רשם דקות משחק במדי הנבחרת.

בקיץ 2013 הושאל להפועל רעננה, העולה החדשה לליגת העל. במהלך העונה הסתכסך שוערה הראשון של הקבוצה, גל ניר, עם ראשי המועדון, וינקו קיבל את חולצת ההרכב ורשם 13 הופעות בליגת העל. בסיום העונה הסתיים חוזהו בהפועל תל אביב וינקו חתם על חוזה חדש בהפועל רעננה. הוא שימש כשוער הראשון גם בתחילת עונת 2014/2015, אך בנובמבר 2014 פרק את הכתף בחימום לפני המשחק מול מכבי נתניה וכתוצאה מכך עבר ניתוח שהשבית אותו עד לסיום העונה. בעונת 2015/2016 חזר לעמדת השוער הראשון של הקבוצה, והגיע עמה לפלייאוף העליון לראשונה בתולדותיה.

ב-16 במאי 2017 חזר לקבוצת נעוריו הפועל תל אביב, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וחתם לשלוש עונות במועדון. בעונת 2017/2018 שימש כשוער הראשון של הקבוצה ועלה עמה בחזרה לליגת העל, לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה הלאומית. לאחר המחזור הראשון של עונת 2018/2019, בו הפסידה הקבוצה 1–2 להפועל חדרה, הוא איבד את מקומו בהרכב לרובי לבקוביץ' ולא שיחק עד תום העונה. ב-27 ביוני 2019 האריך את חוזהו בהפועל תל אביב עד 2023. את עונת 2019/2020 החל כשוער שני, אך במהלך העונה תפס את מקומו של יואב ג'ראפי בהרכב הראשון. בסך הכול ערך בעונה זו 14 הופעות בליגת העל, ובסופה שוחרר מהמועדון.

ב-20 ביולי 2020 חתם לעונה אחת במכבי פתח תקווה.

ב-5 ביוני 2022 חתם לעונה אחת במכבי בני ריינה.

ב-12 ביולי 2023 חתם בהפועל אום אל פאחם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק ינקו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב גולדשמיט, הפועל רעננה: אריק ינקו גמר את העונה, באתר ynet, 22 בנובמבר 2014
2. ↑  הפועל תל אביב: אריק ינקו חתם לשלוש עונות, באתר וואלה!‏, 16 במאי 2017
3. ↑  שירי אלג'ם, ‏סיבוב פרסה: ינקו האריך חוזה בהפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 27 ביוני 2019
4. ↑  עמית קרקו, ‏אריק ינקו חתם במכבי פ"ת, גם מגן שמאלי הצטרף, באתר ONE‏, 20 ביולי 2020
5. ↑  רענן ברנובסקי‏, עם סעיף יציאה למכבי חיפה: בני ריינה החתימה את אריק ינקו, באתר וואלה!‏, 5 ביוני 2022
**קדמה** היא עמותה שנוסדה ב-2013 ועוסקת בהתיישבות צעירים ביהודה ושומרון, בגליל ובנגב.

פעילות
------

המנהלת הכללית והמייסדת של העמותה היא תירא-אל חמישה כהן. כהן זכתה בשנת 2015 בפרס מוסקוביץ' לציונות בשל עשייתה בעמותה. משרדי העמותה שוכנים במעלה אפרים.

חלק משמעותי מהפרויקטים של "קדמה" ממוקמים מעבר לקו הירוק, מה שעורר ביקורת רבה מצד גורמי שמאל. העיתון "הארץ" ועמותת "כרם נבות" ביקרו את "קדמה" על כך שלכאורה שמרו על מאחזים לא חוקיים.

בשנת 2019 תקציב קדמה עמד על 5,465,359 ש"ח ועבדו בה כ-25 איש. קדמה נתמכת על ידי מפעל הפיס, יק"א, וכן פדרציות יהודיות באמריקה הצפונית.

כפרי הסטודנטים ופרויקטים נוספים
-------------------------------

נכון לשנת 2021, קדמה מקיימת כשמונה כפרי סטודנטים. בכל כפר סטודנטים גרים כ-25–30 סטודנטים המפעילים מסגרות חברתיות לצעירים בסביבה. הסטודנטים מתנדבים כמאות שעות בשנה, ומקבלים מלגת קיום. בשנת 2016 לקחו בפרויקט כ-300 סטודנטים.

כיום הכפרים הם:

**יהודה, שומרון ובקעת הירדן**

* רימונים
* פני קדם
* אלמוג
* מכורה
* מעלה אפרים

**הגליל**

* משגב עם
* מטולה

**עוטף עזה**

* ניר עוז

בנוסף על כפרי הסטודנטים, העמותה מפעילה מתנדבי שנת שירות, וקהילות לצעירים שסיימו לימודיהם (בגילאי 25–35) בסופה שבעוטף עזה, אדמית שבגליל, בית הערבה שבצפון ים המלח ובשמעה שבדרום הר חברון.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קדמה - התיישבות סטודנטים ויזמים
* קדמה - התיישבות סטודנטים ויזמים, ברשת החברתית פייסבוק

* קדמה - התיישבות סטודנטים ויזמים, ברשת החברתית אינסטגרם

* קדמה - התיישבות סטודנטים ויזמים, סרטונים בערוץ היוטיוב
* קדמה - התיישבות סטודנטים ויזמים, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kerem Navot, אתם מממנים שמירה על מאחזים לא חוקיים, באתר knavot, ‏28 בספטמבר 2020
2. ↑  אתר למנויים בלבד הגר שיזף, כפרי סטודנטים במימון המדינה מספקים שירותי שמירה למאחזים בלתי חוקיים, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2020
3. ↑  פרסומים ושותפויות, באתר קדמה
4. ↑  יהונתן פורת, ‏הארגון שמקים כפרי סטודנטים: "רוצים שבקצוות המדינה יהיו עוצמה וחדשנות", באתר מעריב אונליין, 31 במאי 2019
5. ↑  מרכזי תרבות צעירים, באתר קדמה
6. ↑  כפרי הסטודנטים: דיור מוזל לצד עשייה חברתית, באתר מומנטום
7. ↑  בואו לכפר, באתר myesha.org.il
8. ↑  כפרי הסטודנטים, באתר קדמה
9. ↑  קהילות צעירים, באתר קדמה
מחברי CX4/SFF-8470 על מתג InfiniBand
**אינפיניבנד** (באנגלית: **InfiniBand**) הוא תקן לרשתות מחשבים שנעשה בו שימוש במחשבים בעלי ביצועים גבוהים וחוות שרתים. התקן מציע קצבי העברה גבוהים במיוחד וזמני השהייה נמוכים.

חברות אנבידיה ואינטל מייצרות כרטיסי רשת ומתגים הפועלים בטכנולוגיה זו. החומרה של אנבידיה (הטכנולוגיה פותחה בחברת מלאנוקס הישראלית שנמכרה לאנבידיה בשנת 2020) נתמכת בסולאריס של אורקל, הפצות לינוקס רבות, Microsoft Windows, HP-UX ו-VMware ESX. היא מתוכננת להיות סקלבילית.

אינפיניבנד זוכה לתמיכה של ארגון *InfiniBand Trade Association*. כתגובה להקמת התקן הוקם Ultra Ethernet Consortium שמפתח תקן מתחרה.

ביצועים
-------

|  | SDR | DDR | QDR | FDR-10 | FDR | EDR | HDR | NDR | XDR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קצב אותות | 2.5 | 5 | 10 | 10 | 14.0625 | 25.78125 | 50 | 100 | 200 |
| תעבורה תאורטית (גיגה ביט/שנייה) | 2 | 4 | 8 | 9.70 | 13.64 | 24.24 | 48.48 | 100 | 200 |
| מהירות עבור X4 ו X12 (גיגה ביט/שנייה) | 8, 24 | 16, 48 | 32, 96 | 38.79, 116.36 | 54.54, 163.64 | 96.97, 290.91 | 193.94, 581.82 |  |
| קידוד (ביטים) | 8/10 | 8/10 | 8/10 | 64/66 | 64/66 | 64/66 | 64/66 |  |
| זמן השהיה (מיקרו שניות) | 5 | 2.5 | 1.3 | 0.7 | 0.7 | 0.5 | 0.6 |  |
| שנה | 2001-2003 | 2005 | 2007 |  | 2011 | 2014 | 2018 | 2022 | טרם נקבע |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **InfiniBand** בוויקישיתוף
* LightReading, מלנוקס מאמינה באינפיניבנד, באתר TheMarker‏, 4 ביוני 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירת חומרה באתר חברת מלאנוקס.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566350705171
* LCCN: sh2002000596

 |
צוות המשלחתגנאדי מנאקובאלכסנדר פולישצ'וק
תיאור תחנת החלל מיר במזן פעילות המשלחת
**משלחת מס' 13** (ברוסית: **основная экспедиция ‏я‏-13**) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-24 בינואר 1993 ועד ל-11 ביולי 1993. מפקד המשלחת היה גנאדי מנאקוב. פעילות המשלחת נמשכה 179 ימים.

הרכב המשלחת
-----------

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 24.01.1993–22.07.1993 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיהרוסיה גנאדי מנאקוב | מפקד המשלחת | סויוז TM-16 |  | סויוז TM-16 | חבר משלחת מס' 13 מפקד חלליית "סויוז TM-15" |
| רוסיהרוסיה אלכסנדר פולישצוק | מהנדס טיסה | סויוז TM-16 |  | סויוז TM-16 | חבר משלחת מס' 13 |

פעילות המשלחת
-------------

חללית עם חברי המשלחת המשלחת שוגרה ב-24 בינואר וב-26 בינואר היא התחברה לתחנת החלל מיר. החיבור בוצע למודול "קריסטל" כי חללית היית המצויידת ביחידת עגינה מיחדת. בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 12 בפיקוד אנטולי סולוביוב. החל הליך העברת אחריות למשלחת החדשה.

ב-1 בפברואר חללית סויוז TM-15 עם חברי צוות משלחת מס' 12 עזבו את תחנת החלל. משלחת מס' 13 החלה את פעילותה הסדירה.

ב-4 בפברואר מתחנת החלל נותקה חללית מטען פרוגרס M-14 (הגיע לתחנת החלל בתקופת פעילותה של משלחת מס' 12). לאחר ניתוק מתחנת החלל מחללית מטען שוחרר רפלקטור באורך של 20 מ' ובמשקל של 40 ק"ג. אור המוחזר ממנו היה נראה מעל שטח אירופה במשך 24 שעות. חללית מטען נשרפה בכניסה לאטמוספירה.

ב-23 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-16 ובוצע עגינה למודול. צוות התחיל בפינוי כ-2,500 ק"ג מטען לתחנת החלל. 

בחללית מטען הגיע מערכת מיזוג אוויר חדשה, ציוד תקשורת ומחשוב להחלפה וחלקי חילוף חדשים למערכת בקרת גובה הפגומה.

ב-19 במרץ הסתיימה החלפת חלקים במערכת בקרת גובה של מודול "קוואנט 2" וקוסמונאוטים הפעילו אותה ובחנו את תקפודה.

ב-24 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-18 ובוצע עגינה למודול. צוות התחיל בפינוי כ-2,500 ק"ג מטען לתחנת החלל. 

ב-26 במרץ חללית מטען פרוגרס M-16 נותקה מתחנת החלל וחוברה מחדש כעבור 20 דקות.

ב-27 במרץ חללית מטען פרוגרס M-16 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.

ב-2 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-17 ובוצע עגינה למודול. צוות התחיל בפינוי כ-2,500 ק"ג מטען לתחנת החלל. במקום דלק בחללית מטען הגיע מדחף לשיפור ביצוע של מערכת בקרת גובה.

ב-19 באפריל מנאקוב ופולישצ'וק ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. המטרה הייתה לבצע שינויים במערך פאנלים סולאריי של מודול "קוואנט 1" ופעולות נוספות.

ב-18 ביוני מנאקוב ופולישצ'וק ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5 שעות. המטרה הייתה להמשיך לבצע שינויים במערך פאנלים סולאריי של מודול "קוואנט 1" ופעולות נוספות.

ב-3 ביולי חללית מטען פרוגרס M-18 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.

במהלך שהות בחלל שנמשכה כחצי שנה משלחת ביצעה מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.

ב-3 ביולי הגיע חללית סויוז TM-17 עם משלחת מס' 14 לתחנת החלל מיר בפיקוד וסילי ציבלייב. החל הליך של מערכת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.

עם חברי משלחת מס' 14 הגיע גם ז'אן-פייר אניירה מצרפת שהחל בביצוע תוכנית Altair.

ב-22 ביולי חללית סויוז TM-16 וחברי המשלחת ואניירה עזבה את תחנת החלל ונחתה בהצלחה בכדור הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור פעילות המשלחת
* תיאור באתר אסטרונאוטיקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכנית Altair

| תחנת החלל מיר - משלחות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 |

 |
**דוד (דודי) תדמור** (נולד ב-9 באפריל 1960), הוא עורך דין ישראלי, אשר כיהן בתפקיד הממונה על ההגבלים העסקיים בשנים 1997–2001.

חייו
----

דוד תדמור נולד ב-ירושלים לאשורולוג חיים תדמור ולארכאולוגית מרים תדמור. סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים (1986); בתקופה זו שימש כעוזר הוראה לפרופסור אוריאל פרוקצ'יה בדיני חברות ומימון חברות. התמחה כעורך דין אצל השופט העליון מאיר שמגר וסיים תואר שני במשפטים (1988) ותואר דוקטור במשפטים (1992) בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק (NYU). נושא הדוקטורט שלו היה הפרטה ובעלות עובדים במניות מעסיקים. תדמור הוא חבר לשכת עורכי-הדין בישראל ולשכת עורכי הדין במדינת ניו-יורק שבארצות הברית.

בשנים 1988–1993 שימש כעורך דין בתחום דיני חברות במשרד עורכי הדין Wachtell, Lipton, Rosen & Katz בניו יורק.

בשנים 1996–1997 היה חבר בית הדין להגבלים עסקיים, ובשנים 1997–2001 כיהן כממונה על ההגבלים העסקיים. עם פרישתו מתפקיד זה הצטרף כשותף בכיר למשרד עורכי הדין כספי ושות' בראשות רם כספי. במסגרת זו מונה למנהל מורשה זמני של הבנק למסחר, בעקבות קריסתו עקב מעילת הענק של אתי אלון.

ב-1999 היה חבר בוועדת בן בסט לעניין שליטת הבנקים בקופות הגמל.

בשנת 2005 פרש ממשרד כספי ושות', והקים את משרד תדמור ושות' בתל אביב בו הוא שותף מנהל. משרדו מתמחה ברכישות ומיזוגים, הגבלים עסקיים ודיני תקשורת. במסגרת זו ייצג את בנק הפועלים, בנק לאומי, הבנק הבינלאומי ובנק דיסקונט בהסדר מחדש של החוב והמימון של חברות הכבלים, בהיקף של 4 מיליארד שקל. בשנת 2015, התמזג משרד תדמור ושות' התמזג עם משרד פרופ' יובל לוי ושות'. בעקבות מיזוג זה, שונה שם המשרד לתדמור ושות' פרופ' יובל לוי ושות'. בשנת 2018, כחלק מהליך מיתוג מחדש, שונה שם המשרד לתדמור לוי ושות'.

שימש כמורה מן החוץ בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים (דיני הפרטה, 1993–1995); במרכז הבינתחומי הרצליה (חוק ההגבלים העסקיים, 1998); ובפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב (חוק התקשורת, חוק ההגבלים העסקיים ודיני חברות, 1996–2003). מכהן כיו"ר ועדת התאגידים של לשכת עורכי הדין. יושב בחבר הנאמנים של קרן אבי חי.

כתב את הספר "דיני הגבלים עסקיים".

מגיש את תוכנית הרדיו "חקירה נגדית", התוכנית המשפטית של גלי צה"ל.

מרבה לעסוק בצילום ואף הציג תערוכות מעבודותיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדמור(הקישור אינו פעיל), באתר Dun's 100
* אורה קורן, עו"ד דוד תדמור ועו"ד טלי ירון-אלדר - עכשיו שותפים למשרד, באתר TheMarker
* חקירה נגדית, התוכנית המשפטית של גלי-צה"ל בהגשת דוד תדמור
* אתר התצלומים של דודי תדמור
* אתר הבית של משרד תדמור ושות'
* קרן צוריאל-הררי, ‏משחק מונופול, באתר גלובס, 31 בינואר 2001
* שלומית לן, ‏עו"ד דוד תדמור: "פעם התלהבנו מענקי רוח, היום מדוגמניות", באתר גלובס, 23 באוגוסט 2007
* משרד כספי ושות'
* משרד ארנון תדמור לוי ושות'

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב יצחק, הבנק למסחר התמוטט בעקבות מעילת ענק; עו"ד דוד תדמור מונה למנהל מורשה זמני, באתר News1, ‏26/04/2002 (ארכיון)
2. ↑  חן מענית, ‏משרדי עוה"ד תדמור ושות' ופרופ' יובל לוי ושות' מתמזגים, באתר גלובס, 24 בדצמבר 2014

| הממונים על התחרות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| יהושע יפה • שבתאי בן-דב • מרדכי הורוביץ • זאב גלמור • יורם טורבוביץ' • דוד תדמור • דרור שטרום • רונית קן • דיויד גילה • מיכל הלפרין • מיכל כהן | סמליל רשות התחרות |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433324905171
* VIAF: 70148874368349620634
* WorldCat (עם VIAF): 70148874368349620634

 |
**האיסור לכהן להיכנס למקדש ולעבוד את עבודת הקרבנות בבגדים קרועים** הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות התורה, לפיה אסור לכהן לעבוד במשכן או במקדש כשבגדיו קרועים.

מקור המצווה
-----------

לאחר מותם של נדב ואביהוא בני אהרון הכהן, שהקריבו אש זרה לפני ה', אמר משה לאהרון ולבניו הנותרים - אלעזר ואיתמר: "רָאשֵׁיכֶם אַל תִּפְרָעוּ **וּבִגְדֵיכֶם לֹא תִפְרֹמוּ** וְלֹא תָמֻתוּ וְעַל כָּל הָעֵדָה יִקְצֹף וַאֲחֵיכֶם כָּל בֵּית יִשְׂרָאֵל יִבְכּוּ אֶת הַשְּׂרֵפָה אֲשֶׁר שָׂרַף ה'. וּמִפֶּתַח אֹהֶל מוֹעֵד לֹא תֵצְאוּ פֶּן תָּמֻתוּ כִּי שֶׁמֶן מִשְׁחַת ה' עֲלֵיכֶם וַיַּעֲשׂוּ כִּדְבַר מֹשֶׁה".

בנוסף, כשהתורה מתארת את הכהן הגדול והמצוות המיוחדות שחלות עליו, היא אומרת: "וְהַכֹּהֵן הַגָּדוֹל מֵאֶחָיו אֲ‍שֶׁר יוּצַק עַל רֹאשׁוֹ שֶׁמֶן הַמִּשְׁחָה וּמִלֵּא אֶת יָדוֹ לִלְבֹּשׁ אֶת הַבְּגָדִים אֶת רֹאשׁוֹ לֹא יִפְרָע **וּבְגָדָיו לֹא יִפְרֹם**. וְעַל כָּל נַפְשֹׁת מֵת לֹא יָבֹא לְאָבִיו וּלְאִמּוֹ לֹא יִטַּמָּא. וּמִן הַמִּקְדָּשׁ לֹא יֵצֵא וְלֹא יְחַלֵּל אֵת מִקְדַּשׁ אֱ-לֹהָיו כִּי נֵזֶר שֶׁמֶן מִשְׁחַת אֱ-לֹהָיו עָלָיו אֲנִי ה'".

נחלקו הראשונים מה המקור ההלכתי לאיסור: הרמב"ם סובר שהדברים שציווה משה את אהרן ובניו מהווים את המקור ההלכתי לאיסור. הרמב"ן בהשגות על ספר המצות אומר שאין איסור מיוחד על קרועי בגדים, אלא כיוון שהבגדים קרועים הרי הם כמי שאינם, והאיסור הוא איסור עבודה במחוסר בגדים.

טעם המצווה
----------

ספר החינוך הסביר שטעם האיסור הוא משום כבוד המקדש, בדומה לאיסור עבודה במקדש פרוע ראש.

חומרת האיסור
------------

כהן שנכנס למקדש ועבד בעבודת הקרבנות כשבגדיו קרועים - חייב מיתה בידי שמים. ואם נכנס למקדש כשבגדיו קרועים כדרך אבלות אך לא עבד - הרמב"ם סובר שעבר באיסור תורה, ואילו הרמב"ן סבור שמדובר באיסור דרבנן בלבד.

דיני המצווה
-----------

המצווה חלה על הכהנים הזכרים, שלא יכנסו לעבוד במקדש כשבגדם קרוע באורך של טפח.

נחלקו לגבי המיקום בו חל האיסור: הרמב"ן סבור שהאיסור מהתורה הוא דווקא על מי שעובד ממש, ומדרבנן אסורה כניסה בלי עבודה רק בשטח שבין האולם למזבח, לא כולל השטח המקביל למזבח. הרמב"ם סבור שהאיסור מהתורה חל על כל השטח שמהמזבח ולפנים, כולל השטח שמקביל למזבח. בנוסף, לדעתו יש איסור מדרבנן על כל ישראל להיכנס לעזרת ישראל קרועי בגדים, מפני כבוד ומורא המקדש.

ראו גם
------

* איסור עבודה במקדש פרוע ראש

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר ויקרא, פרק י', פסוקים ו'–ז'.
2. ↑  ספר ויקרא, פרק כ"א, פסוקים י'–י"ב.
3. ↑  ספר המצוות, לאו קס"ג.
4. ↑  Hasagot HaRamban on Sefer HaMitzvot, Negative Commandments 163, www.sefaria.org
5. 1 2 3 4  ספר החינוך, מצווה ק"נ.
6. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות ביאת מקדש, פרק א', הלכה י"ד.
7. 1 2  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות ביאת מקדש, פרק א', הלכה ט"ו.
8. 1 2  ספר החינוך, מצווה קמ"ט.
9. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות ביאת מקדש, פרק א', הלכה י"ז.
**קאראק** (בצרפתית: Carac) היא מומחיות קולינרית שווייצרית המורכבת מקלתית שוקולד עם אייסינג ירוק. הקאראק נפוץ מאוד ברחבי רומאנדי, ומוכר גם בשווייץ דוברת הגרמנית .

אטימולוגיה
----------

לא קיים במילונים הצרפתיים, האטימולוגיה שלו מסתורית. נוכל להציץ בקשר פונטי עם קאראק (caraque), המציין, על פי המילון האוניברסלי למטבח מעשי של ז'וזף פאבר (Joseph Favre)(1894), סוג של "קקאו באיכות מעולה, כמו זה המיוצר סביב קראקס" .

היסטוריה
--------

על פי מקורות מסוימים, לגנאש, מרכיב בסיסי בהכנת קאראקים, יש מקורות אוסטריים. ואכן, זאכרטורטה, שהומצא ב-1832 על ידי צעיר אוסטרי, מכיל גנאש. עם זאת, אין הוכחה שהקאראק מגיע מארץ משם.

שף קונדיטור לשעבר טוען שהקאראק הופק בשווייץ דוברת הצרפתית כבר בשנות ה-20. זה היה מוצר מותרות, שהיה מוכר רק בערים.

עם זאת, לא ספרי מתכונים ולא מאמרים הנוגעים למסורת האוכל בשווייץ לא מזכירים את המאפיינים. היעדר התייחסות זו מוסבר בהחלט בעובדה שעבודה עם שוקולד מעולם לא הייתה חלק ממסורות האיכרים, שעליהן מבוססות רוב הסקרים והביקורות בתרבות הפופולרית. רק בחמישים השנים האחרונות אנו מוצאים אזכורים כתובים על הקאראק, בעיקר בעלונים מקצועיים המיועדים לקונדיטורים.

ייצור הקאראקים לא השתנה בעשורים האחרונים, אך כיום המרכיבים הבסיסיים (תחתית, גנאש, פונדנט) לרוב כבר מוכנים מראש.

הרכב
----

הוא מורכב מבסיס בצק, בדרך כלל כמו של עוגת חמאה פּרִיכה, במילוי גנאש עשוי שמנת מלאה (Crème entière) ושוקולד. הכל מכוסה באייסינג ירוק עם שוקולד צ'יפס אחד במרכז. יש גדולים (בסביבות 25 ס"מ בקוטר) אך הקוטר הסטנדרטי של הקאראק הוא כ-8 ס"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

* « Carac », sur le site web du Patrimoine culinaire suisse.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joseph Favre (1905). *Dictionnaire universel de cuisine pratique* (בfrançais). Paris. p. 483.`{{cite book}}`: תבנית ציטוט עם ציון שפה לא מזוהה (link)
2. 1 2 3 4  "Patrimoine culinaire Suisse Patrimoine culinaire". *www.patrimoineculinaire.ch*. נבדק ב-2021-09-06.