recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
איור משנת 1855 של כס אדוארד הקדוש ובו אבן סקון
כס אדוארד הקדוש בשנות האלפיים, ללא אבן סקון
**כס אדוארד הקדוש** (באנגלית: **St Edward's Chair**) או **כס המלך אדוארד** (**King Edward's Chair**) הוא כס ההכתרה של המלוכה הבריטית. הכיסא נוצר עבור המלך אדוארד הראשון בשנת 1296. בתחתית הכיסא חלל שנועד להכיל את אבן סקון - אבן ההכתרה של מלכי סקוטלנד שנלקחה על ידו ממנזר סקון. הכיסא נקרא על שם המלך הקדוש האנגלי היחיד - אדוארד המודה והוא שמור בקפלת אדוארד הקדוש שבמנזר וסטמינסטר.

מאז הכנת הכיסא כל מלכי אנגליה, ממלכת בריטניה הגדולה והממלכה המאוחדת הומלכו על הכיסא למעט המלכה מרי השנייה אשר הומלכה על העתק של הכיסא, וכן אדוארד החמישי ואדוארד השמיני, אשר לא הומלכו כלל.

תיאור הכס
---------

הכיסא בנוי בסגנון גותי מעץ אלון. הכיסא נבנה על ידי הנגר המכונה "האמן וולטר" (מאסטר וולטר - "Master Walter") אשר קיבל סכום של 100 שילינגים עבור עבודתו. רגלי הכיסא מגולפים כארבעה אריות עץ מוזהבים, ואלה נוספו לכיסא בשיפוץ שנערך בו בשנת 1727, וככל הנראה החליפו שאריות עץ שנוספו לכיסא במהלך המאה ה-16.

עד שנת 1996 הכיל המדף שבתחתית הכיסא את אבן סקון (למעט תקופה קצרה בה האבן נגנבה), אולם בשנה זו החליט הפרלמנט הבריטי להשיב את האבן לסקוטלנד למשמורת.

ככל הנראה הכיסא היה מעוטר וצבוע, וייתכן אף שמצופה זהב. יש סברה כי על גב הכיסא היה מצויר אדוארד המודה. אולם כיום העץ חשוף, ועליו סימני השחתה ואף חריטות שנעשו על ידי תיירים, עולי רגל ונערי מקהלה שהתגוררו במנזר וסטמינסטר במאה ה-18 חרטו גרפיטי על הכיסא.

מיקום הכס
---------

במהלך שמונה מאות השנים מאז נוצר הוצא הכיסא ממנזר וסטמינסטר פעמיים בלבד - בפעם הראשונה עבור הטקס שנערך באולם וסטמינסטר בו הוכרז אוליבר קרומוול כלורד פרוטקטור, ובפעם השנייה במהלך מלחמת העולם השנייה על מנת להגן על הכיסא מפני הפצצות הבליץ. בתקופה זו הועבר הכיסא לקתדרלת גלוסטר.

בעשור השני של המאה ה-21 ממוקם הכיסא על במה בסמוך לקברו של הנרי החמישי, ומועבר למרכז הקתדרלה, בסמוך למזבח הקתדרלה רק לצורך טקסי ההכתרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כס אדוארד הקדוש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישנה סברה לפיה גם המלכה מרי הראשונה לא הוכתרה על הכיסא, אלא על כס שנשלח לה על ידי האפיפיור

| תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת |
| --- |
| כתרים | כתר אדוארד הקדוש • כתר האימפריה הממלכתי • הכתר האימפריאלי של הודו • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הרביעי • כתר סקוטלנד • כתר מרי ממודנה • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון • כתר פרידריק, נסיך ויילס • כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי • כתר המלכה אדלייד • כתר היהלומים הקטן של המלכה ויקטוריה • כתר המלכה אלכסנדרה • כתר ג'ורג', נסיך ויילס • כתר המלכה מרי • כתר המלכה אליזבת • כתר צ'ארלס, נסיך ויילס |  |
| שרביטים | שרביט אדוארד הקדוש • שרביט היושר והרחמים • שרביט סקוטלנד |
| חרבות | חרב המתת • חרב הרחמים • חרב סקוטלנד |
| אחרים | אבן הגורל • סמל מסדר פטריק הקדוש • אודם הנסיך השחור • גלובוס הריבון |
**אוניברסיטת האו"ם** (ביפנית: **国際連合大学**;‏ בראשי תיבות: **UNU**) היא הזרוע האקדמית והמחקרית של האו"ם. המטה המרכזי של האוניברסיטה ממוקם בטוקיו שביפן. לאוניברסיטה מעמד דיפלומטי כמוסד של האו"ם, ומשימתה היא לסייע בפתרון נושאים גלובליים הקשורים להתפתחות ורווחת האדם באמצעות מחקר וחינוך משותפים.

בשנת 1969 הציע מזכ"ל האו"ם, או תאנט להקים אוניברסיטה מטעם האו"ם. לאחר שנתיים שדנו בנושא, אישרה האספה הכללית של האו"ם (UNGA) את הקמת אוניברסיטת האו"ם בדצמבר 1972. טוקיו נבחרה כמיקומה העיקרי בשל התחייבות ממשלת יפן להשקיע בה 100 מיליון דולר מקרן תרומות.

מאז שנת 2010, UNU הוסמכה על ידי UNGA להעניק תארים, ומציעה מספר תוכניות לתואר שני ולדוקטורט.

היסטוריה
--------

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1973 והחלה רשמית את פעילותה בשנת 1976 בעקבות חתימת הסכם המטה הקבוע בין האומות המאוחדות ליפן.

במהלך השנים נוצרו כמה מכונים של האו"ם שעזרו ביוזמות המחקר של האומות המאוחדות.

בדצמבר 2009, האספה הכללית של האו"ם תיקנה את אמנת האו"ם כדי לאפשר לאו"ם "להעניק תארים מתקדמים ותארים דוקטורטים, תעודות והבחנות אקדמיות אחרות בתנאים שנקבעו לשם כך בתקנון על ידי המועצה."

בשנת 2013 הודיעה UNU-ISP על כוונתה לבקש הסמכה מהמוסד הלאומי לתארים אקדמיים והערכת אוניברסיטאות (NIAD-UE) שהוא סוכנות ההסמכה היפנית של מוסדות להשכלה גבוהה. UNU-IAS הוסמך רשמית באפריל 2015, והפך אותו לארגון הבין-לאומי הראשון שהוכר על ידי NIAD-UE.

ארגון ומנהיגות
--------------

בראש האוניברסיטה עומד רקטור המחזיק בדרגת תת-מזכ"ל האו"ם (USG).

עד כה היו באוניברסיטת UNU שבעה רקטורים. הרקטור הנוכחי, מאז מרץ 2023, הוא ד"ר שילדז'י מרוואלה מדרום אפריקה. מרוואלה ירש את דיוויד מ. מאלון מקנדה, שכיהן מאז 2013 (שתי קדנציות).

מועצת UNU היא הוועד המנהל של האוניברסיטה ומורכבת מ-12 חברים שמונו על ידי מזכ"ל האו"ם בהסכמת המנכ"ל של אונסק"ו.

ראו גם
------

* מכון האומות המאוחדות להדרכה ולמחקר
* אוניברסיטה למען השלום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת האו"ם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת האו"ם (באנגלית וביפנית)
* אוניברסיטת האו"ם, ברשת החברתית פייסבוק

* אוניברסיטת האו"ם, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אוניברסיטת האו"ם, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  UNTC, treaties.un.org
2. ↑  UNU Charter - United Nations University, unu.edu (באנגלית)
3. ↑  UNU Council - United Nations University, unu.edu (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269137005171
* BIBSYS: 90056886
* BNE: XX137753
* BnF: cb11865783k (data)
* CANTIC: a10247233
* CiNii: DA00027914
* GND: 1047782-2
* ISNI: 0000 0001 1931 1704
* LCCN: n78050731
* LNB: 000128756
* NDL: 00288311
* NKC: kn20010710051
* NLA: 35173468
* NLG: 9300
* RERO: 02-A000194033
* SUDOC: 02640415X
* VIAF: 124422233
* WorldCat: lccn-n78050731

 |
**נס וסטילה** הם צמד מוזיקלי ישראלי. חברי ההרכב הם נסיה לוי (נס) ודור סורוקר (סטילה).

היסטוריה
--------

שני היוצרים נס וסטילה שיתפו פעולה בפעם הראשונה ב-2023 בשיר "תיק קטן". השיר הפך ללהיט ויראלי והגיע היישר אל המקום הראשון במצעד "היטליסט" של מגזין מאקו. נוסף על כך, זכה להצלחה בתחנות הרדיו והגיע למקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט. גם במצעדים השנתיים, הגיע השיר לעשירייה הפותחת, ובעקבות הצלחת השיר, זכה הצמד בפרס "פריצת השנה" של כאן גימל ו"פיק השנה" במצעד השנתי של היטליסט.

בנובמבר 2023 הוציאו הצמד יחד את הסינגל השני שלהם "חרבו דרבו", בעקבות מלחמת חרבות ברזל, המוקדש לחיילי צה"ל. השיר הוא השני של הצמד שהגיע למקום הראשון במצעד היטליסט.

דיסקוגרפיה
----------

### סינגלים

| שם השיר | שנה | מיקומי שיא | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| היטליסט | מדיה פורסט | גלגלצ | העשירייה |
| "תיק קטן" | 2023 | 1 | 2 | 1 | 1 | סינגל ללא אלבום |
| "חרבו דרבו" | 1 | 12 | 1 | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטונים בערוץ של Ness Ve Stilla, באתר יוטיוב
* נס וסטילה, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דור מאיר מועלם, ‏ביקשו שאשלח את השיר "תיק קטן". איזה שיר, יא גנובים? זה לא מוקלט בכלל, באתר ‏מאקו‏, 30 באפריל 2023
2. ↑  רן בוקר, "חרבו דרבו": שיר המלחמה של יוצרי הלהיט "תיק קטן", באתר ynet, 14 בנובמבר 2023
קורן בבית הנשיא, אוגוסט 2016
**דני קורן (קורנסקו)** (נולד ב-10 בפברואר 1957) הוא שופט כדורגל ישראלי לשעבר המכהן כיושב ראש הוועדה המקצועית באיגוד השופטים.

קריירת שיפוט
------------

קורן הצטרף לאיגוד השופטים ב-1979 לאחר שסיים קורס שופטים והתקדם בליגות השונות עד שב-1988 שובץ לראשונה כשופט מן המניין בליגה הלאומית, הליגה הבכירה ושימש לסירוגין שופט ראשי וקוון. קורן עמד מספר פעמים במוקד אירועים חריגים: במשחק שנערך בעונת 1993/1994 באצטדיון קריית אליעזר בין מכבי חיפה למכבי תל אביב ובו שימש קוון הושלך לעברו מאחד היציעים תפוז שפגע בצווארו. מספר שנים לאחר מכן עמד במרכזה של מחלוקת במשחק האליפות בין הפועל חיפה למכבי תל אביב כשהקהל המקומי פרץ למגרש כדי להתחיל בחגיגות האליפות אך קורן התעקש להמשיך את המשחק ולסיימו במועד החוקי אף על פי שהמגרש היה תחום באוהדים.

בשנת 1996 קיבל תג שיפוט בינלאומי ושנתיים לאחר מכן עלה לדרג B באופ"א. עד סוף הקריירה שפט שלל משחקים במסגרות שונות כשהבולטות שבהן מוקדמות המונדיאל, מוקדמות ליגת האלופות, רבע גמר גביע המחזיקות ושמינית גמר גביע אופ"א.

בשנותיו האחרונות כשופט פעיל נחשב קורן לבכיר שופטי הכדורגל בישראל ולכן מונה לשפוט משחקים רגישים בעלי פוטנציאל נפיץ ומשחקים מכריעים בשתי הליגות הבכירות. כמו כן, שפט מספר משחקי גמר גביע המדינה. 

משחק הגמר של עונת 2003/2004 של טורניר גביע המדינה, בין בני סכנין להפועל חיפה היה משחקו האחרון בקריירת השיפוט ולפני שריקת הפתיחה נערך לכבודו טקס פרידה.

במהלך הקריירה נמנע קורן מלשפוט את מכבי פתח תקווה בשל העובדה כי הוא מתגורר בעיר פתח תקווה ובשל אהדתו לקבוצה.

לאחר הפרישה
-----------

לאחר פרישתו ב-2004 מונה תחילה למשבץ שופטים בליגות הנמוכות ובהמשך ליושב ראש הוועדה המקצועית באיגוד השופטים האחראי על שיבוץ שופטים בליגות הבכירות, קביעת הקריטריון לשיבוץ שופטים לפי אופיו של המשחק ומסלול הפיתוח של השופטים הבכירים. במסגרת תפקידו הוא משמש גם כמבקר שופטים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דנה בהט, ‏רשמית: דני קורן יו"ר הוועדה, מאיר לוי המשבץ, באתר ONE‏, 25 ביולי 2012
**גֵּו בלוודרה** (באיטלקית: **Torso del Belvedere**) הוא פסל שיש, מוכר ברומא מאז שנות ה-30 של המאה ה-15. על אֶדֶן הפסל חרותה ביוונית חתימת יוצרו, "אפולוניוס, בנו של נסטור, האתונאי". הפסל מוצג במוזיאון הוותיקן ברומא.
הפסל מתוארך למאה הראשונה לספירה, ונחשב כהעתק של פסל עתיק יותר, כנראה מהמאה השנייה לפני הספירה. אין מידע מוסכם על האתר שבו הוצב במקורו.

הפסל מתאר דמות היושבת על עור של בעל חיים לא מזוהה, אולי הרקולס יושב על עור האריה מנמאה, אולי איאס הטלמונאי, או הקיקלופ פוליפמוס, או פרומתאוס.

הפסל היווה מקור השראה לאמני רנסאנס, מנייריזם ובארוק, בהם מיכלאנג'לו ורפאל.

מיכלאנג'לו נפעם מהפסל הזה. מספרים עליו שאמר ש"זוהי יצירתו של אדם שידע יותר ממה שהטבע יודע". לפי המסופר, האפיפיור יוליוס השני ביקש ממיכלאנג'לו להשלים את החלקים החסרים, אבל האמן סירב בטענה שהפסל יפה מכדי להכניס בו שינויים. עם זאת מיכלאנג'לו השתמש בפסל כמקור השראה לחלק מהדמויות שיצר על קיר המזבח בקפלה הסיסטינית, בהן ברתולומאוס הקדוש וישו היושב למשפט ביום הדין האחרון וכן לדמויות הגברים הצעירים הערומים (Ignudi) המוצגים בתקרת הקפלה הסיסטינית בינות למחזות של בריאת אדם וחוה מספר בראשית. חוקר האמנות יוהאן יואכים וינקלמן כתב על הגֵו מבלוודרה שהוא מגלם את "השלמות העליונה של הפיסול בימי קדם".

שמו של הפסל מגיע משמהּ של החצר (Cortile del Belvedere) בארמון האפיפיור שבה הוצב בתחילה. הפסל נלקח ב-1789 ללובר שבפריז במהלך הביזה הנפוליאונית (אנ'), והוחזר לוותיקן ב-1815 בהשגחת אנטוניו קנובה.

גלריה
-----

* מראה הפסל מאחורמראה הפסל מאחור
* פרט מתוך פרסקו יום הדין האחרון של מיכלאנג'לו: ברתולומאוס הקדוש מחזיק עור אדם ומאכלת; גֵו בלוודרה הודהד כאן בבירורפרט מתוך פרסקו יום הדין האחרון של מיכלאנג'לו: ברתולומאוס הקדוש מחזיק עור אדם ומאכלת; גֵו בלוודרה הודהד כאן בבירור
* חרותת ביוונית על כַּן הפסל, "אפולוניוס בן נסטור, האתונאי, עשה זאת"חרותת ביוונית על כַּן הפסל, "אפולוניוס בן נסטור, האתונאי, עשה זאת"
* מיכלאנג'לו מתבונן מקרוב בפסל; ציור של ז'אן-לאון ז'רום, 1849מיכלאנג'לו מתבונן מקרוב בפסל; ציור של ז'אן-לאון ז'רום, 1849

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גו בלוודרה** |

* גו בלוודרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* נעמי מאירי-דן, "הטורסו באמנות – בין עולם שאבד מזמן לעולם ומלואו", **בצלאל** 12, אפריל 2009
**ג'אונדאונסגה** (בהנגול: 전등사, בהנג'ה: 傳燈寺) הוא מקדש בודהיסטי הנמצא במחוז אינצ'ון בדרום קוריאה. 

מראה כללי של חצר המקדש. מימין שער הכניסה Daejoru

היסטוריה
--------

מקדש ג'אונדאונסגה נמצא בתוך יער באי Ganghwa במרחק של שעה נסיעה מסיאול. המקדש נבנה בשנת 381 ונחשב לאחד מהקדומים ביותר בקוריאה. הוא מוקף במבצר Samrangseong שנבנה לפי האמונה על ידי שלושת בניו של Dangun שנחשב למייסד של קוריאה.
זהו מקדש בודהיסטי של מסדר Jogye שהוא נציגו המובהק של הבודהיזם הקוריאני שבנוי על מספר מקורות: תורת הזן, כתבי הסוטרא (אוסף של אפוריזמים במתכונת של ספר הוראות שימוש) ובודהיזם הארץ הטהורה ששרשי כולם היו קיימים כבר לפני כ-1200 שנה.   

על פי האגדות מקדש זה היה קיים עוד בתקופת ממלכת גוריו (בשנים 918–1392) אלא שאז הוא נקרא בשם Jinjongsa. כאשר המונגולים פלשו לקוריאה בשנת 1231, המשפחה המלכותית ברחה ל Gangwha ומשם החלה לגייס כסף וכוח אדם למלחמת התנגדות בפולשים. שמו של המקדש שונה ל- Jeondeungsa בשנת 1282. ונאמר שהמלכה תרמה כלי אבן ירקן לצורכי פולחן במקום.
למקדש היה תפקיד חשוב בתחיה הבודהיסטית לאחר ההרס הרב שהשאירה פלישת המונגולים לארץ. במשך תקופת שושלת ג'וסאן כאשר הקונפוציאניזם הייתה האמונה השלטת ואילו הבודהיזם היה בנסיגה, המקדש לא אבד מחשיבותו כמקדש ייחודי.

מבנים מקודשים בתחום המקדש
-------------------------

פרט למקדש עצמו פזורים בשטח מספר ניכר של מבנים מקודשים:  

ביתן פעמון הברזל המקושט ובמרכזו פעמון הברזל שנוצק בסין בשנת 1097.   

Yaksajeon - מבנה מהמאה ה-17 שבמרכזו דמות של בודהא בגרסה של "בודהא המרפא", על הקירות מסביב מדפים ובהם פסוקים מקודשים.

מראה המזבח ועליו פסל בודהא המרפא
האולם המרכזי של המקדש (Daewungbojeon) הוא דוגמה לגילוף היפה ולארכיטקטורה של שושלת Joseon שנחשבת לתקופת פריחתה של קוריאה הקדומה. בנין האולם עצמו ניצב על גבי דוכן גבוה שעל שוליו המדורגים צומחים פרחים מגוונים שונים. על הטלאמון בחלקו הפנימי מפוסלת דמות אישה ערומה בכל אחת מארבע הפינות. במרכזו של האולם ניצב פסל בודהא ולפניו המאמינים יכולים להגיש מנחות. החופה מעל ראשו של בודהא עשויה מגילופי עץ מרהיבים. על העמודים ועל הקירות ניתן לראות שמות של חיילים קוריאנים שכתבו את שמם בבקשם מהאל מזל טוב והצלחה במלחמתם בעת הקרבות כנגד הצי הצרפתי.

שלוש דמויות של בודהא מעליהן רצועות נייר של בקשות או קיום נדרים שמקבלים המאמינים מגישי המנחות
גלגל התפילות מכיל סוטרות שמפרסמות באופן סמלי את הדהרמה הבודהיסטית לארבע רוחות השמים. תנועת סיבוב הגלגל בעזרת המוט, נחשבת שוות ערך לקריאת כתבי הקודש שנמצאים בתוך הגלגל. הסיבה לסיבוב היא הפצת חוקי בודהא לעולם כולו ותפילות למען מזג אוויר טוב, יבול נאה והשגת שלום ושלוה.

גלגל התפילות
במקום קיים גם מזבח Sansingak המוקדש לאל ההרים Sansin, והוא נפוץ כמעט בכל אחד ממקדשיה של קוריאה.

שהית אורחים (Homestay)
----------------------

במקדש מתקיימת תוכנית של שהיית אורחים בסוף כל שבוע. השוהים במקום נדרשים ללמוד ולקיים את כללי התנהגות המקובלים במקדשים, לומדים מדיטציית זן וכן מנהלים שיחות עם הנזירים ועוזרים להם בעבודתם היומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ונדונגסה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* Templestay Introduction

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Jeondeungsa Temple
2. ↑  Jeondeungsa Temple
3. ↑  Jeondeungsa Temple
4. ↑  Jeondeungsa Temple
**פנחס (פיליפ) רבינוביץ** (באנגלית: **Philip Rabinowitz**;‏ 14 באוגוסט 1926 – 21 ביולי 2006) היה מתמטיקאי שימושי ומדען מחשב. הוא נודע בעיקר בזכות עבודתו באנליזה נומרית, כולל ספריו "קורס ראשון באנליזה נומרית" עם אנתוני רלסטון ושיטות "אינטגרציה נומרית" עם פיליפ ג'יי דייוויס. חיבר מאמרים רבים על אנליזה נומרית.

ביוגרפיה
--------

פנחס רבינוביץ נולד בשנת 1926, בן ליעקב משולם זושא ובילא רבינוביץ מחסידות מונסטריץ', וגדל בפילדלפיה. התחיל ללמוד רפואה, אך לאחר שבסוף שנת הלימודים הראשונה נמנע מלהיבחן בשבת כדי להימנע מחילול שבת עבר ללימודי מתמטיקה.
הוא קיבל תואר דוקטור בשנת 1951 על עבודה שכותרתה "Normal Coverings and Uniform Spaces", שנעשתה בהדרכת וולטר גוטשלק באוניברסיטת פנסילבניה. במהלך לימודיו שהה בשנים 1948–1949 ב-MIT, ועשה את צעדיו הראשונים בתכנות. בשנים 1951–1955 עבד במכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה של ארצות הברית. 

בשנת 1955 עלה לישראל, לאחר שהוזמן על ידי פרופ' חיים פקריס להיות אחראי על פיתוח התוכנה למחשב החלוצי ויצק שנבנה במכון ויצמן למדע. הוא כתב את תוכניות השירות הראשונות של ויצק, ופיתח בו ספרייה של שגרות מדעיות. בנוסף עסק בהוראת תכנות ברמות שונות. במקביל לעבודתו כפרופסור במכון ויצמן למדע לימד גם באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן, ובקורס התכנות הראשון בממר"ם. בשנת 1968 הוענק לו פרס איל"א.

בשנת 1951 נשא לאישה את טרי. לאחר עלייתם לישראל התגוררו ברחובות ומאוחר יותר רכשו בית קיץ באפרת, בסמוך לבתם. פנחס רבינוביץ נפטר ב-21 ביולי 2006 והובא לקבורה בבית העלמין האזורי גוש עציון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פנחס רבינוביץ, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* פנחס רבינוביץ, באתר dblp
* פנחס רבינוביץ, באתר ResearchGate

* Davis, Philip J.; Fraenkel, Aviezri S. (בדצמבר 2007), "Remembering Philip Rabinowitz" (PDF), *Notices of the American Mathematical Society*, **54** (11): 1502–1506 `{{citation}}`:  (עזרה)
* Gautschi, W. The work of Philip Rabinowitz on numerical integration. Numerical Algorithms 9, 199–222 (1995).

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה יחיא, "התפתחות המחשבים בישראל - הויצאק - מכון ויצמן למדע", **מעשה חושב**, פברואר 1982;  
אבנר טוקר, "היו ימים", **מעשה חושב**, אוקטובר 1988. שיחה עם פרופ' פנחס רבינוביץ
2. ↑  ניר שריג, משה שמיר, אסי גולן (עורכים), 100 שנות קשר - אנשים, פועלם ותרומתם
3. ↑  פנחס רבינוביץ, באתר של בית העלמין האזורי גוש עציון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007425305005171
* BIBSYS: 90253640
* BnF: cb12937205k (data)
* CiNii: DA00317200
* dblp: 78/5227
* GND: 132878283
* ISNI: 0000 0001 1035 8928
* LCCN: n50052414
* MGP: 19353
* NDL: 00453545
* NTA: 068026137
* SUDOC: 056881231
* VIAF: 265625604
* WorldCat: lccn-n50052414

 |
קונאייב בשנות ה-70 של המאה ה-20
**דינמוחמד קונאייב** (בקזחית: **Дінмұхаммед Ахметұлы Қонаев**, ברוסית: **Динмухаме́д Ахме́дович Куна́ев**; ‏12 בינואר 1912 - 22 באוגוסט 1993) היה פוליטיקאי סובייטי, ובמשך יותר מ-20 שנים היה המנהיג של הקזחסטן הסובייטי.

חייו
----

קונאייב נולד באלמטי. לפי הביוגרפיה הרשמית הוא נולד למשפחה קזחית, אם כי קיימות עדויות שהוא נולד למשפחה טטרית ושינה את מוצאו במטרה לשפר את יכולתו להתקדם בקריירה המפלגתית. לאחר סיום בית הספר הוא עבד כסטטיסטיקאי. בתחילת שנות ה-30 נסע קונאייב למוסקבה, בה למד במכון למתכות וסיים את לימודיו בשנת 1936 עם תואר של מהנדס מכרות. קונאייב חזר לקזחסטן הסובייטי ועבד במפעלים שונים הקשורים עם ייצור מתכות.

בשנת 1942 מונה קונאייב לסגן ראש ממשלת הקזחסטן הסובייטי. במקביל לעבודה במפעלי התעשייה הכבדה, עסק קונאייב במדע, ובשנת 1948 סיים דוקטורט שעסק במחקר בתחום ארגון העבודה במכרות. בשנים 1952-1955 הוא היה נשיא האקדמיה למדעים של קזחסטן.

בשנת 1955 מונה קונאייב לראש ממשלת קזחסטן. בתקופה זו הוא הכיר את ליאוניד ברז'נייב שהגיע לקזחסטן ומונה לראש המפלגה הקומוניסטית ברפובליקה. הם התיידדו והיו חברים קרובים עד למותו של ברז'נייב. ב-19 בינואר 1960 קודם קונאייב לראש המפלגה ברפובליקה (התפקיד הבכיר ברפובליקה סובייטית). קונאייב כיהן בתפקיד כשנתיים וב-26 בדצמבר 1962 הועבר על ידי ניקיטה חרושצ'וב בחזרה לתפקיד ראש הממשלה. קיימת גרסה שהמעבר קשור לכך שחלק משטחי של הקזחסטן הסובייטית הועברו לרפובליקה הסובייטית השכנה - אוזבקיסטן, וקונאייב התנגד למהלך. עם הגעת ליאוניד ברז'נייב לתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, חזר קונאייב להיות יו"ר המפלגה הקומוניסטית הקזחית. זמן קצר לאחר מכך השטחים שהועברו לפני שנתיים לאוזבקיסטן הוחזרו לשליטת קזחסטן. קונאייב כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1986. במקביל, רוב התקופה הוא היה חבר של פוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בתקופת שלטונו קידם קונאייב אנשים ממוצא קזחי לתפקידי מפתח רבים במנגנוני השלטון ובכלכלת הרפובליקה. קונאייב פעל רבות לפיתוח אלמטי שהייתה בירת הרפובליקה ועיר הולדתו.

במהלך כהונתו בראש הקזחסטן הסובייטי קונאייב קיבל 3 פעמים את עיטור גיבור העמל הסוציאליסטי (בשנים 1972, 1976 ו-1982). 

ב-16 בדצמבר 1986 (בתקופת מיכאיל גורבצ'וב) הועבר קונאייב מתפקידו תוך האשמה בשחיתות שלטונית. במקומו מונה איש מנגנון מפלגתי ממוצא רוסי. כתוצאה מכך ברחבי הקזחסטן היו מהומות על רקע אתני. עד לעלייתו של נורסולטן נזרבייב לשלטון בקזחסטן, קונאייב היה תחת מעקב והיו מגבלות על תנועותיו.

בשנים האחרונות קונאייב היה גמלאי ולא חזר לפעילות פוליטית גם בקזחסטן העצמאית.

מספר רחובות בערי קזחסטן נקראו על שמו של קונאייב. בשנת 2012 נערכו בקזחסטן חגיגות נרחבות לציון 100 שנים להולדת קונאייב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דינמוחמד קונאייב** בוויקישיתוף
* דינמוחמד קונאייב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119335166
* ISNI: 0000 0000 8390 7476
* LCCN: n80131559
* NTA: 134401131
* VIAF: 67273694
* WorldCat: lccn-n80131559

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**לואי סעדי** היה טרוריסט פלסטיני ומפקד ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בצפון יהודה ושומרון. הוא נהרג על ידי צה"ל ב-2005.

פעילות
------

סעדי נעצר ב-1999 ושוחרר ב-2004 במסגרת עסקת טננבאום עם חזבאללה, הוגדר כ"המשוחרר הבכיר ביותר בעסקת טננבאום".

סעדי היה אחראי לפיגוע במועדון הסטייג' בתל אביב במהלכו נרצחו חמישה אזרחים ונפצעו עשרות אחרים, לפיגוע בקניון השרון בנתניה שבו נרצחו חמישה אזרחים ונפצעו עשרות, לפיגוע הירי בחרמש בו נרצח אזרח, ולשיגור מכונית התופת לשבי שומרון.

מותו
----

בערב ה-23 באוקטובר 2005 נכנסו כוחות דובדבן, נחשון ונח"ל למחנה הפליטים נור א-שמס הסמוך לטולכרם, בעקבות מידע על פגישה בין פעילי טרור באזור, שתכננו על פי החשד פיגוע בתחומי ישראל. 

בעת הגעת הכוח הסמוי למחנה זוהה המבוקש ברכב, במהלך ניסיון החטיפה מהרכב פתח פלסטיני חמוש באש לעבר הכוח וממנה נפגעו באורח קל לוחם וקצין מהכוח הסמוי.

הכוח השיב אש והרג את היורה, בכיר בארגון הפת"ח. במהלך הפעילות נורתה אש על הכוח מאחת הסמטאות במחנה, הכוח השיב אש והרג גם את היורה השני.

לאחר שהכוח הבחין בחמוש שניסה לברוח במכונית פתח עליו הכוח באש והרג גם אותו.

כאשר הכוח חיפש את גופת המחבל בסמטה הוא לא מצא אותה, אולם מאוחר יותר כאשר הכוח החל להרוס בית אשר בו הסתתרו חמושים, נמצאה בבית גופתו של לואי סעדי.

בפעולה נהרג גם עוזרו מאג'ד אלאשקר, גם הוא פעיל בג'יהאד האיסלמי.

לאחר האירוע התבטא מפקד חטיבת אפרים, אלוף-משנה אהרון חליוה: "הכוח של דובדבן שפעל הלילה הפגין אומץ לב יוצא דופן. גם החייל שנפצע פעל בצורה יוצאת דופן". 

על המבצע המורכב והחתירה המהירה למגע של הלוחם שנפצע קיבלה הפלגה המבצעת מיחידת דובדבן הצטיינות מאת אלוף פיקוד מרכז.

קישורים חיצוניים
----------------

* אפרת וייס ועלי ואקד, צה"ל הרג את מבוקש הג'יהאד הבכיר לואיי סעדי, באתר ynet, 24 באוקטובר 2005
* חנן גרינברג וטובה דדון, בערב החג: קסאמים בשדרות, צה"ל ירה בתותחים, באתר ynet, 25 באוקטובר 2005
* חוסל בכיר המבוקשים ביו"ש, באתר ערוץ 7, 24 באוקטובר 2005
* עלי ואקד וחנן גרינברג, "כוננות קסאמים" בעקבות חיסול לואיי סעדי, באתר ynet, 24 באוקטובר 2005
* מערכת וואלה! NEWS‏, ביילין: חיסול סעדי סיכן יותר משהציל, באתר וואלה!‏, 27 באוקטובר 2005
* רענן בן-צור ואחיה ראב"ד, חמישה נרצחו בפיגוע התאבדות בחדרה, באתר ynet, 26 באוקטובר 2005
* חדשות נענע, כעשרת אלפים פלסטינים הגיעו להלווייתו של לואי סעדי, באתר של "רשת 13", 26 באוקטובר 2005 (במקור, מאתר "nana10")

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבי NRG מעריב, המבוקש מספר 1 בגדה חוסל, באתר nrg‏, 24 באוקטובר 2005
תבנית {{אישיות}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**מארק דיטריך מאטשיץ** (בגרמנית: **Mark Dietrich Mateschitz**‏; נולד במאי 1992) הוא מיליארדר אוסטרי המחזיק ב-49% ממניות חברת משקאות האנרגיה רד בול, שנוסדה בידי אביו, דיטריך מאטשיץ.

ביוגרפיה
--------

מאטשיץ נולד במאי 1992, בנם היחיד של דיטריך מאטשיץ ואניטה גרהרדטר. הוא למד בבית ספר תיכון בזלצבורג, ולאחר מכן למד מנהל עסקים באוניברסיטת זלצבורג למדעים יישומיים. במהלך חייו המוקדמים, הוא שמר על פרופיל נמוך וקרא לעצמו בשם המשפחה של אמו.

בשנת 2018, הוא השיק חברת משקאות משלו, Thalheimer Heilwasser GmbH, המייצרת בירה ולימונדה. לאחר מותו של אביו באוקטובר 2022 הוא ירש את 49% המניות של אביו ברד בול והפך למחזיק המניות היחיד הגדול בחברה.

הונו של מאטשיץ הוערך באוקטובר 2023 ב-34.4 מיליארד דולר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meet the 30-year-old who just became Europe’s wealthiest millennial after inheriting half the Red Bull empire, Yahoo! Finance, 11 Novmner 2022
2. ↑  Red Bull revamped after founder's death, Bangkok Post, 4 November 2022
3. ↑  Billionaire Red Bull Heir Gets $615 Million Dividend, Report Says, Forbes, 31 October 2023
**לחם/עוגת ארוחת בוקר** (בהולנדית: Ontbijtkoek; בתרגום מילולי עוגת ארוחת בוקר, בשם אחר **peperkoek** (עוגת פלפל) או **kruidkoek** (עוגת תבלינים) היא לחם/עוגת תבלינים הולנדית ופלמית.

מאפיינים

השיפון וסוכר חום כהה הם המרכיב החשוב ביותר שלו, שצובעים את הלחם/עוגה בצבע חום בהיר. לעיתים קרובות הוא מתובל בציפורן, קינמון, ג'ינג'ר, קליפת הדרים מסוכרת ואגוז מוסקט. לכמה אזורים בהולנד יש מתכון מקומי משלהם, שהמפורסם שבהם הוא oudewijvenkoek (עוגת הזקנה), הנאכל בעיקר באזורים הצפוניים, ומתובל בטעם אניס. עוגת/לחם ארוחת בוקר מוגש באופן מסורתי בארוחת הבוקר עם שכבה עבה של חמאה מעל, כתחליף ללחם הרגיל, עם זאת, בשל טעמו המתוק הוא מוגש גם כחטיף. מומלץ לאכול אותו יום לאחר האפייה, אך יש לו חיי מדף של מספר שבועות בטמפרטורת החדר, מבלי שהוא יתקלקל, בגלל ה-pH, תכולת הסוכר והתבלינים שמשתמשים בהם להכנתו.

עוגת/לחם ארוחת בוקר דומה קצת לעוגת ג'ינג'ר רכה, אבל אז עם הרבה פחות ג'ינג'ר, כמעט ללא שומן ויותר סוכר. הסוכר המשמש הוא הסוכר החום (basterdsuiker) ההולנדי הטיפוסי, סוכר ארומטי, לח ועדין, המעניק למוצר אפייה את צבעו החום האופייני ומרקם חלק. Basterdsuiker מוגן על ידי האיחוד האירופי ומוכר כמומחיות מסורתית מובטחת.

עוגת /לחם ארוחת בוקר נמצא גם באינדונזיה בשל הקולוניזציה ההיסטורית שלה על ידי הולנד.

אקרילאמיד
---------

נמצא שעוגת/לחם ארוחת בוקר יכול להכיל רמות גבוהות של אקרילאמיד, שנחשב בעבר כחומר מסרטן פוטנציאלי.

לקריאה נוספת
------------

* לחם זַנגבִיל
* עוגת קפה
* עוגת דבש

הערות שוליים
------------


1. ↑  "Ontbijtkoek". The Dutch Table. נבדק ב-12 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Wandelpuzzeltocht Stad aan 't Haringvliet – Streekmuseum" (בהולנדית).
3. ↑  David (2017-12-15). "Ontbijtkoek (Dutch breakfast cake) (Amsterdam)". Spiced. נבדק ב-12 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Science, Chef (2021-10-14). "Why Dutch Gingerbread (Ontbijtkoek) Doesn't Spoil Easily". *FoodCrumbles* (באנגלית). נבדק ב-2023-12-01.
5. ↑  "Basterdsuiker krijgt beschermde EU-status". 2013-11-07.
6. ↑  Kuliner Peninggalan Belanda - Nggak Nyangka! 17 Makanan Favoritmu Ini Olahan Negeri Kincir Angin - Tribun Travel
7. ↑  
"Resep Kue Zaman Penjajahan Belanda". i idntimes. נבדק ב-26 במאי 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  "17 Makanan Peninggalan Belanda yang Populer di Indonesia hingga Saat Ini | Tribun Travel".
9. ↑  Hogervorst, e G.; Schouten, Leo J.; Konings, Erik J.; Goldbohm, R. Alexandra; van den Brandt, Piet A. (1 בנובמבר 2007). "A Prospective Study of Dietary Acrylamide Intake and the Risk of Endometrial, Ovarian, and Breast Cancer". *Cancer Epidemiology, Biomarkers & Prevention*. **16** (11): 2304–2313. doi:10.1158/1055-9965.EPI-07-0581. PMID 18006919. נבדק ב-6 במרץ 2023. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**פִּילוֹן** היה כתב עת לילדים.

היסטוריה
--------

העיתון יצא לראשונה ב-1976 כדו-שבועון בהוצאת מסדה. בצוות המייסד היו העורכת נירה הראל, המעצב עמרם פרת והמאיירת הייתה אורה איתן. הדפסת כתב העת הופסקה לאחר 75 גילינות, וכעבור חצי שנה, באפריל 1979, יצא לאור מחדש בסיוע בנק דיסקונט. לוגו העיתון עוצב על ידי המעצב הגרפי עמרם פורת בשנת 1975. הבנק שיווק את העיתון כחלק מתוכנית חסכון לילדים.

בגיליון מספר 76 הוחלף הצוות: הראל הוחלפה בעורך ראובן וימר, ואשר ציזר הפך למעצב והמאייר. כותבים חדשים הצטרפו לעיתון והוא נעשה מסחרי יותר. בשל משבר המניות באמצע שנות ה-80 הפסיק בנק דיסקונט את תמיכתו ב"פילון" והוא נקלע למצוקה כלכלית, אך הצליח לשרוד עד אמצע שנות ה-90 בבעלות חברת "צ.צ. הפקות". בדצמבר 1991 החברה גם רכשה את העיתון המתחרה "כולנו".

ב-1996 הופסקה הדפסתו פעם נוספת.

בדצמבר 2007 חידשה הוצאת "ציבלין" את הוצאת כתב העת. העורך האחראי והמו"ל היה אורן ציבלין והעורך בפועל היה איטו אבירם. הגיליון הראשון בגרסה החדשה של "פילון" הודפס בכ-60 אלף עותקים. בגלגול זה שמר "פילון" על רוח העיתון המקורי משנות ה-70: העיתון הודפס בצבע מלא על נייר נטול עץ, אשר אפיין את שנות ה-70, רבים מכותביו ומאייריו המקוריים הוחזרו ומדורים פופולריים במיוחד זכו לפרסום מחודש. פילון במתכונתו החדשה פעל כשלוש שנים.

לציון 40 שנה להופעת הגיליון הראשון יצאה ב-2016 מהדורה מיוחדת אשר כללה טקסטים ואיורים נבחרים מתוך הגיליונות שיצאו לאור במהלך השנים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהוד בן-עזר, חבל על פילון בן שנתיים, דבר, 12 בינואר 1979
2. ↑  1980 בדיסקונט - שנה של פעילות, דבר, 31 בדצמבר 1980
3. ↑  אפי לנדאו, "כולנו" ו״כולנו לילדים,׳ נמכרו לבעלי "פילון", חדשות, 25 בדצמבר 1991
4. ↑  עכבר העיר, "פילון" המיתולוגי חוזר למדפים, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2007
5. ↑  יאיר קדר, ‏זו ילדותי השנייה, באתר גלובס, 20 בדצמבר 2007
6. ↑  יעל דר, עכבר העיר, "פוד-קיפוד": עיתון מצויר חדש לילדים קטנים, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2010
7. ↑  "פילון" – גיליון חגיגי. הפנקס, 16 בספטמבר 2016
**גריגורי קונסטנטינוביץ' אורדז'וניקידזה** (בגאורגית: **გრიგოლ (სერგო) ორჯონიკიძე**, מילולית: גריגוֹל (סֶרגוֹ) אוֹרג'וֹניקידזֶה; ברוסית: **Григорий Константинович Орджоникидзе**) ידוע גם כ**סרגו אורדז'וניקידזה** (24 באוקטובר 1886 (על פי הלוח היוליאני 12 באוקטובר) - 18 בפברואר 1937) היה חבר הפוליטביורו, וחבר קרוב של סטלין. אורדז'וניקידזה, סטלין והארמני אנסטאס מיקויאן נקראו בזמנו בבדיחות הדעת "הקליקה הקווקזית". 

אורדז'וניקידזה נולד בכפר ר'ורשה שבנפת חרגאולי (מערב גאורגיה). הוא נהיה מעורב בפוליטיקה הרדיקלית בשנת 1903, ואחרי שסיים את חוק לימודיו כרופא בבית הספר לרפואה מיכאילוב, הוא נעצר על העברת נשק. הוא שוחרר ונסע לגרמניה, אבל בשנת 1907 חזר לרוסיה והתיישב בבאקו, שם עבד עם סטלין ואחרים. אורדז'וניקידזה השתתף במהפכה החוקתית האיראנית כשליח של המפלגה הבולשביקית, ונשאר בטהראן לזמן מה (בסביבות 1909). 

הוא נעצר בגין חברותו במפלגה סוציאל-דמוקרטית והוגלה לסיביר, אבל הצליח להימלט שלוש שנים מאוחר יותר. הוא חזר עם סטלין לסנקט פטרבורג באפריל 1912, אבל שוב נתפס ונשפט לשלוש שנות עבודת פרך, אותן ריצה במבצר שליסלבורג. בתקופת מלחמת האזרחים הוא הפך לקומיסר לאוקראינה, והשתתף במאבק שהתחולל בקווקז, במקום שלימים הוא עזר לייסד כוח סובייטי במדינות כמו ארמניה. בשנת 1921 פלישה של הצבא הבולשביקי לרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה ואת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה.

אורדז'וניקידזה מונה לפוליטביורו בשנת 1926, אך בשנת 1936 החל סטלין לפקפק בנאמנותו, בפרט כאשר גילה כי השתמש בהשפעתו להגנה על דמויות מסוימות שהיו תחת חקירת הנ.ק.ו.ד.. בינתיים, שמועות שהתפשטו טענו כי אורדז'וניקידזה מתכנן להוקיע את סטלין בנאומו במליאה באפריל 1937. אורדז'וניקידזה נמצא מת לפני שהספיק לשאת את הנאום. הוא ירה בעצמו לאחר פגישה סוערת עם סטלין. בזכרונותיו מציין ניקיטה חרושצ'וב כי אורדז'וניקידזה גילה למיקויאן, בלילה שלפני מותו, שלא ימשיך להתמודד עם מה שקורה במפלגה, קרי, החיסולים השרירותיים של חברי מפלגה.

מספר ערים בברית המועצות נקראו על שמו של אורדז'וניקידזה, כמו למשל ולדיקווקז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגו אורדז'וניקידזה** בוויקישיתוף
* ד.פ. אורג'וניקידזה, דבר, 24 בפברואר 1937
* סרגו אורדז'וניקידזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סרגו אורדז'וניקידזה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* סרגו אורדז'וניקידזה (1886-1937), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרושצ'וב ממשיך במסע הגילויים נגד סטלין: סטלין בדה קשר הרופאים היהודיים, מעריב, 18 במרץ 1956

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271822305171
* BnF: cb110798693 (data)
* CiNii: DA0612129X
* GND: 118736531
* ICCU: IEIV013692
* ISNI: 0000 0001 0801 5344
* LCCN: n82117748
* LNB: 000205925
* NKC: kup19970000072732
* NLP: a0000002887505
* NTA: 072657065
* RERO: 02-A025688805
* SELIBR: 196371
* SNAC: w6pc6pbv
* SUDOC: 076951650
* VIAF: 71383496
* WorldCat: lccn-n82117748

 |
**תסמונת חוסר מולד של תחושת הכאב**, (נקראת גם **CIP**, ובאנגלית: **Congenital insensitivity to pain**) היא מחלה נדירה אשר חוליה נולדים עם חוסר יכולת להרגיש כאב פיזי. המחלה התגלתה בכפר ויטנג'י שבצפון שוודיה, שם דווחו כמעט 40 מקרים שלה.

סימנים ותסמינים
---------------

החולים במחלה יכולים להרגיש מגע מופלה (אך לא תמיד טמפרטורה), ולא קיים זיהוי חריגויות פיזיות. ילדים עם מחלה זו נוטים לסבול מנזק לחלל הפה כתוצאה מנשיכות בלתי מורגשות, מנזקי קרנית, זיהומים בגופם בשל חפצים זרים, וכן נזקים אחרים כתוצאה מחוסר יכולת להרגיש כאב.

ישנם שני סוגים של חוסר תחושה:

* **חוסר** רגישות לכאב אומר כי הגירוי המכאיב אינו נתפס והחולה לא יכול לתאר את עוצמת או סוג הכאב.
* **אדישות** לכאב אומרת שהחולה יכול לתפוס את הגירוי, אך כתוצאה ממחסור בתוצאה הולמת הם לא נרתעים ולא נסוגים כאשר הם נחשפים לכאב.

ניגה ניגה ניגה

גורמים למחלה
------------

זהו ליקוי תורשתי שפירושו שחומר ההעברה בסינפסות של העצבים לא מתפקד כראוי.
במקרים מסוימים, המחלה נגרמת כתוצאה מעליה ביצור אנדורפינים במוח, במקרה כזה, נרקאן עשוי להיות הטיפול המתאים, אך טיפול זה אינו עובד בכל המקרים. בכל המקרים, חוסר תפקוד זה יכול להיות בתעלת נתרן תלוית המתח SCN9A. חולים עם מוטציות כאלו אינם חשים בכאב ובעוד מחלות עצביות עוד מלידה.

גן ה-PRDM12 עובר את תהליך מיתוג הגנים באופן נורמלי במהלך התפתחות תאי העצב המרגישים כאב. אנשים עם מוטציות הומוזיגוטיות של גן ה-RPDM12 חווים חוסר כאב מולד.

טיפול
-----

הטיפול באמצעות נרקאן אפשר לאחרונה לאישה עם חוסר בתחושה מולד לחוות בכאב בפעם הראשונה.[דרוש מקור] כמו כן, כך גם נלטרקסון יכול להיות אפקטיבי בטיפול במחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ילדים ללא כאב - נענע 10
**סטודיו רולי** (רוטשילד את ליפמן) היה סטודיו לעיצוב גרפי שנוסד בתל אביב בשנת 1946 ופעל עד שנות ה־80 של המאה ה־20. מייסדיו היו גרד רוטשילד וזאב ליפמן, מעצבים גרפיים שעלו לארץ ישראל בשנות ה-30 של המאה ה-20, לאחר שירותם הצבאי בצבא הבריטי ושמו נגזר משמות המשפחה שלהם.

סטודיו רולי נחשב לאחד מבתי הסטודיו המובילים שפעלו בשנות בישראל ה־50 וה־60, ועבודות שעוצבו במסגרתו זכו בלמעלה מ־120 פרסי עיצוב.

הסטודיו שכן במרבית ימיו בפינת הרחובות נחלת בנימין ולילינבלום בתל אביב.

פעילות הסטודיו
--------------

עבודת העיצוב התחלקה בין שני המעצבים כאשר רוטשילד שהיה מעצב גרפי ומאייר, עסק בעיקר באיור ורישום וליפמן שהתמחה בטיפוגרפיה, התמקד בעיקר בכתב. הם הושפעו באופן ניער מרודי דיין, ראש המחלקה שבה למדו בבית הספר לעיצוב בצלאל בין השנים 1936 ל-1939.
עם סיום הלימודים פתחו השניים בתחילה עם חבר נוסף מהלימודים בשם שלמה זבדי את "סטודיו השלושה" בחיפה אך הוא לא צלח ונסגר בשנת 1942.

ליפמן שהיה טיפוגרף בהכשרתו, עיצב בין השאר את הגופנים "רולית", "שרונה", "חן" ו"בזק". בשנת 1951 נכללו הגופנים בספר "כתב עברי אמנותי", שאותו חיברו עם ל"פ טובי וסקר את התפתחות הטיפוגרפיה העברית. בספר זה נכללו דגימות גופני התקופה כחלק מהקליגרפיה העברית והוא מהווה עד היום את אחד מארכיוני הגופנים המשמעותיים ביותר.

השפה הגרפית של הסטודיו לא הייתה אחידה, והושפעה בין השאר גם ממגזינים גרמניים ושווייצרים עליהם היו מנוים ובעקבותיהם נחשפו לגרפיקה מארצות הברית, יפן ואירופה.
במהלך השנים עיצבו השותפים כרזות לאומיות, סמלילים, למעלה מ-40 בולי דואר, ספרים, מדליות, מטבעות ועוד. בין עבודות הסטודיו החשובות: כרזטת יום העצמאות ה'תשי"ד (1954) ו-ה'תשי"ט (1958), כרזת המכביה השישית (1961) ולוגו חברת האוטובוסים דן (שנות ה־60).
עבודות העיצוב נחלקו לעבודות לאומיות ובהן סמל העיר אילת משנת 1958, סמל מצפה רמון משנת 1956, קריית גת משנת 1959, אופקים, התעשייה האווירית. בנוסף עיצבו את כרזות "חבל על כל טיפה" ו"הצנחנים קוראים לך, התנדב!".

בחלק המסחרי בעבודתם עיצבו את סמלילי גן החיות של תל אביב וחברת ארטיק. כמו כן עיצבו כרזות רבות לחברות דובק, כרמל מזרחי, עלית ועסיס. בשנת 1965 עיצבו את הגדת איחוד הקבוצות והקיבוצים עם המאייר יעקב אלוני שעוטרה בקליגרפיה יוצאת דופן.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף מעצב, סטודיו רולי, מרכז שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל
* רני ברזילי, סטודיו רולי בעקבות ראיון שערך עם זאב ליפמן, מרכז שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  קטלוג עתיד בזק, הלשכה לטיפוגרפיה עברית, 2012
2. ↑  כתב אמנותי עברי, הלשכה לטיפוגרפיה עברית, 31 לאוקטובר 2012
3. ↑  ספר, כתב אמנותי עברי, מרכז שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל
4. ↑  יגאל זורע, ציפורן מרובעת - בואו ללמוד קליגרפיה, אולי עוד ייצא מכם משהו גדול, בלוג קווים ונקודות, 21 ביולי 2013
5. ↑  עודד בן יהודה, באולימפיאדה הזו הרבה יותר קל עם המדליות: המכביה ה-20 יוצאת לדרך, באתר Xnet‏, 22 באוגוסט 2016
6. ↑  הגדות גרפיות ששווה להכיר – חלק ז׳, מגזין אאא בית לטיפוגרפיה עברית
7. ↑  הגדות גרפיות ששווה להכיר – חלק ד׳, מגזין אאא בית לטיפוגרפיה עברית
משחק פינג-פונג בירה ביתי
טורניר World Series of Beer-Pong
**פינג-פונג בירה**, או: **ביר פונג** (מאנגלית: **Beer pong**) הוא משחק שתייה בו על השחקנים לזרוק כדור טניס שולחן מצד אחד של שולחן במטרה לקלוע לתוך אחת מכוסות הבירה שבצדו השני. בעת קליעת הכדור לתוך כוס הבירה על שחקני הצד השני לשתות את הבירה שבכוס שבה נחת הכדור. ניצחון מושג כאשר כל הכוסות של צד כלשהו ריקות, ובשלב זה על הצד המפסיד לשתות את כל כוסות הבירה שנשארו בצד המנצח. בדרך כלל כל קבוצה היא בת שניים עד ארבעה שחקנים.

המשחק אינו מוגדר באמצעות כללים רשמיים, אך על פי רוב הוא כולל שש או עשר כוסות פלסטיק לכל צד, המסודרות במבנה של משולש. מספר השחקנים בכל צוות משתנה אף הוא.

המשחק פופולרי בארצות הברית. אף שניתן לשחק בו ללא הכנה מוקדמת, התפתחה סביבו תעשייה של אבזרים למשחק, כגון שולחנות המותאמים לו. אוניברסיטאות אחדות בארצות הברית אוסרות על קיומו של משחק זה (ומשחקי שתייה אחרים) בתחומן, בראותן אותו כמעודד שכרות.

החל משנת 2006 נערך מדי שנה בלאס וגאס או בסביבתה טורניר פינג-פונג בירה רב-משתתפים בשם World Series of Beer-Pong. בטורניר שנערך ב-2010 השתתפו מעל 1,000 איש, רובם מארצות הברית ומקנדה אך חלקם גם מגרמניה, סקוטלנד, יפן ועוד. הפרסים המחולקים בטורניר הם בסך עשרות אלפי דולרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פינג-פונג בירה** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של טורניר World Series of Beer-Pong
* אילנה שוחט, גם זה ספורט: תכירו את ה"ביר פונג", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 30 ביולי 2012
* מידע נוסף על פינג-פונג בירה, ועל משחקי שתייה נוספים, מתוך אתר מחשבה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביר פונג (פינג-פונג בירה): חוקי המשחק, משימות והמלצות. באתר תחביבים.קום, 12 בנובמבר 2021, אוחזר ב-16 ביוני 2022
2. ↑  Shelly Banjo, "Thwock, Gulp, Kaching! Beer Pong Inspires Inventors", Wall Street Journal, August 29, 2007
3. ↑  Meghan Haire, "The War Against Beer Pong", Time, July 31, 2008
**מקסימו פרונה** (בספרדית: **Máximo Perrone**; נולד ב-7 בינואר 2003 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת לאס פלמאס מהלה ליגה בהשאלה מקבוצת מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג.

קריירת מועדונים
---------------

פרונה גדל במחלקת הנוער של ולס סארספילד. ב-7 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1-1 נגד אסטודיאנטס לה פלאטה במסגרת המחזור החמישי בליגת העל הארגנטינאית לעונת 2022. ב-8 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע ליברטדורס, בהפסד 4-1 לאסטודיאנטס לה פלאטה במסגרת שלב הבתים לעונת 2022. ב-19 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על נסיונל במסגרת שלב הבתים של גביע ליברטדורס. ב-21 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בתיקו 2-2 נגד לנוס. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך 22 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.

ב-23 בינואר 2023 חתם לחמש וחצי שנים במנצ'סטר סיטי. ב-25 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 4-1 על בורנמות’. 

ב-23 באוגוסט 2023 הושאל ללאס פאלמאס לעונה אחת.

תארים
-----

מנצ'סטר סיטי
* אליפות אנגליה: 2022/23
* הגביע האנגלי: 2022/23

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסימו פרונה** בוויקישיתוף
* מקסימו פרונה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
**אסף ברנע** (נולד ב-14 באוקטובר 1967) הוא כדורסלן עבר ישראלי. שיחק בעמדת הפורוורד וגובהו 2.03 מטר. כיום מנהל את קרן ההון סיכון "סנארה ונצ'רס".

קריירת ספורט
------------

אסף ברנע גדל בקריית חיים שבחיפה, לאם ילידת ישראל ואב יליד רומניה. בגיל 8 החל לשחק כדורסל, וגדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה. שירת בצה"ל כספורטאי מצטיין.

בעונת 1984/85 שיחק בקבוצת הבוגרים של הפועל חיפה בליגה הלאומית הראשונה. בתום שלוש עונות עבר ליריבה העירונית מכבי חיפה בה שיחק שלוש עונות נוספות. בעונת 1990/91 יצא ברנע לשחק באוניברסיטת סיטון הול. הוא זכה לדקות משחק מועטות בקבוצה שזכתה באליפות הביג איסט של ליגת המכללות, ובתום העונה חזר לישראל. בעונת 1991/92 חתם במכבי ראשון לציון ובסך הכל שיחק במדיה ארבע עונות. ב-1995 הצטרף למכבי ירושלים, ולאחר מכן שיחק שתי עונות בהפועל חולון. בתום השנתיים פרש ממשחק.

במשך הקריירה סבל ברנע מפציעות רבות וקשות, שתיים מהן ברצועה הצולבת. בשנת 1998 בגיל 31, פרש ברנע ממשחק בתום העונה, בשל פציעה בשורש כף היד. בסך הכל שיחק 13 עונות בליגה והשתתף ב-11 משחקים של נבחרת ישראל. על אף היותו שחקן גבוה ברנע היה ידוע ביכולת הקליעה מבחוץ שלו, ביכולת החדירה לסל וכשחקן הגנה מצטיין.

קריירת עסקים
------------

לאחר פרישתו הקים ברנע סטארט אפ בתחום של מכשור רפואי. לאחר מכן עבד בחברת קומברס בתפקיד של פיתוח עסקי. בשנת 2004 מונה למנהל פיתוח עסקי בחברת מקורות והקים את WaTech (ווטק), המרכז ליזמות ולשיתופי פעולה של החברה. בשנת 2007 מונה למנהל החממה הטכנולוגית כינרות. במהלך כהונתו בתפקיד רכש תאגיד האצ'יסון את החממה. כיום מנהל את קרן ההון סיכון סנארה וונצ'רס המשותפת לחברות טבע ופיליפס.

עד לשנת 2018 שימש ברנע כיושב ראש עמותת ערכים בספורט.

ברנע בוגר תואר ראשון במדעי המדינה ופסיכולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי.

חיים פרטיים
-----------

ברנע מתגורר ברמת השרון עם בת זוגו הילה, והם הורים לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל השחקן, אתר המנהלת
* ליאת רון, ‏פורטפוליו | אסף ברנע, באתר גלובס, 26 במרץ 2015
* מעיין הרוני, בספטמבר 2018&id=Ar660595 הכדורסלן שנפצע ועבר לטפח סטארט-אפים רפואיים ישראליים, מעריב, **שגיאה: זמן שגוי**

הערות שוליים
------------

1. ↑  סידני פרנקל, אסף ברנע - סיטון־הול, חדשות, 16 בספטמבר 1990
2. ↑  ברק חקלאי, ההחמצות הגדולות של הכדורסל הישראלי, באתר ynet, 11 באפריל 2017
3. ↑  מירב אנקורי, ‏חילופים בראשות כינרות: אסף ברנע, אקס מקורות, יחליף את אלי יהלום בתפקיד המנכ"ל, באתר גלובס, 14 באוקטובר 2007
4. ↑  גלי וינרב, ‏האצ'יסון רוכשת את חממת כינרות, באתר גלובס, 11 בנובמבר 2012
**קווין בריידי דילון** (באנגלית: **Kevin Brady Dillon**; נולד ב-19 באוגוסט 1965) הוא שחקן אמריקאי מועמד פרס גלובוס הזהב ושלושה פרסי אמי על תפקידו בתור ג'וני "דרמה" צ'ייס בסדרת הדרמה הקומית של HBO "הפמליה". הופיע בסרטים "פלאטון", "הבועה" ו"הדלתות".

ביוגרפיה
--------

דילון נולד בניו רושל, ניו יורק, למשפחה נוצרית-קתולית. אחד מאחיו הוא השחקן מאט דילון.

קריירת משחק
-----------

דילון החל את הקריירה שלו כשחקן בשנות ה-80 בטלוויזיה ובקולנוע, הוא התגלה בשנת 1986 בסרט המלחמה של אוליבר סטון "פלאטון" בתפקיד החייל הפסיכופת באני. דילון שיחק בתפקיד קולנועי ראשי לראשונה בשנת 1988 בסרט האימה הבדיוני של הבמאי צ'אק ראסל "הבועה".

בשנות ה-90 הופיע דילון בדרמה המוזיקלית של אוליבר סטון "הדלתות" בתפקיד ג'ון דנסמור מתופף להקת "הדלתות", בסרט הפעולה של מרטין קמפבל "הבריחה מבסולום" ובסרט המלחמה העצמאי "לילה בהיר".

לאחר שנים שבהן לא התבלט בתעשיית הבידור לוהק דילון בשנת 2004 לסדרת הדרמה הקומית של חברת HBO "הפמליה". דילון הופיע לאורך הסדרה בתפקיד השחקן הוותיק ג'וני "דרמה" צ'ייס, אחיו הגדול של כוכב הקולנוע וינסנט צ'ייס. דילון הועמד על תפקידו בסדרה לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית ולשלושה פרסי אמי.

מחוץ לסדרה השתתף דילון בשוברי הקופות "פוסידון" של וולפגנג פטרסן ו"בית מלון לכלבים". הוא גם הופיע הופעת אורח בסדרה "משפחת סימפסון".

חיים אישיים
-----------

דילון נישא ב-2006 לשחקנית ג'יין סטיוארט, לזוג נולדה ילדה אחת במשותף. לדילון ילדה נוספת ממערכת יחסים שניהל בעברו.

פילמוגרפיה
----------

* נערים קטולים (1985)
* פלאטון (1986)
* שלט רחוק (1988)
* הבועה (1988)
* מסיבת מלחמה (1988)
* ההצלה (1988)
* פתאום הורים (1989)
* הדלתות (1991)
* לילה בהיר (1992)
* הבריחה מאבסולום (1994)
* פשע אמיתי (1996)
* ארבעת החברים (2006)
* פוסידון (2006)
* בית מלון לכלבים (2009)
* *Compulsion* ‏(2013)
* הפמליה (2015)
* *The Throwaways*‏ (2015)
* עפר (2018)
* משחקי חברה (2020)
* *Frank and Penelope ‏(2022)*
* *A Day to Die ‏(2022)*
* רייגן (2022)
* השדרן (2022)
* *Mob Land*‏ (2023)
* *Buddy Games: Spring Awakening‏ (2023)*
* *Hot Seat‏* (TBA)

### טלוויזיה

* אלה החיים (2000–2002)
* הפמליה (2004–2011)
* איך להיות ג'נטלמן (2011–2012)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווין דילון** בוויקישיתוף

* קווין דילון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קווין דילון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* קווין דילון, באתר AllMovie (באנגלית)
* קווין דילון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007372138805171
* BNE: XX1463298
* BnF: cb14171962m (data)
* GND: 140388273
* ISNI: 0000 0001 1454 4840
* LCCN: no2002087946
* NKC: xx0202115
* NTA: 184832977
* SUDOC: 185614833
* VIAF: 107093605
* WorldCat: lccn-no2002087946

 |
**Office Live** הוא שירות שפיתחה מיקרוסופט ואמור לספק פתרון מבוסס-רשת לניהול העבודה המשרדית.

שירות Office Live מפותח על ידי מיקרוסופט, ואמור לספק פתרון לעבודה משרדית מבוסס רשת. כמו כן, השירות אמור לענות על שירותים נוספים שפותחו על ידי מתחרותיה של מיקרוסופט, המאפשרים עבודה מלאה הכוללת שימוש במעבד תמלילים, גיליון נתונים ושאר תוכנות משרדיות בלי צורך בהתקנה על המחשב.

השירות משויך למותג Live שמציין את הדור החדש של שירותי הרשת מבית מיקרוסופט, המבוססים על אפליקציות אינטרנט דינאמיות לשימושים שונים.

תכונות
------

Office Live של מיקרוסופט, לא מחליף את חבילת Microsoft Office הרגילה, אלא אמור לשמש ככלי העבודה המנהלי במשרד. כדי לאפשר זאת הוא מכיל את התכונות הבאות: ניהול לקוחות, ניהול עובדים, ניהול משימות, ניהול זמן, ניהול מסמכים, מערכות לניהול תהליכי שיווק ופרסום, ניהול שותפים וניהול פרויקטים.

כדי לאפשר ל-Office Live לשמש כתוכנה של העסק, יש מנגנון הרשאות ותפקידים המאפשר גישה של כל אחד לתחומי אחריותו.

Office Live מאפשר עבודת צוות וחלוקת משימות במסגרת אזורי עבודה צוותיים לשיתוף ידע ומידע בין צוותים קטנים יותר. זאת כשלכל אזור כזה יש אפשרות להשתמש ביישומים העסקיים שהוזכרו בצורה ממוקדת לצוות ולא רק לחברה.

כמו כן, ניתן יהיה במסגרת Office Live להקים אתר אינטרנט ייצוגי לעסק באמצעות מערכת קלה לניהול ולעדכון (אפשר גם על סמך היישומים האחרים לניהול העסק), ולפתוח כתובות דואר אלקטרוני המבוססות על הדומיין של החברה.
Office Live, מבוסס האינטרנט, אמור לעבוד ביחד עם חבילת ה-Office השולחנית, ואינו בא להחליף אותה.

חבילות השימוש
-------------

שירותי ה-Office Live, מתומחרים במסגרת שלוש חבילות שימוש למטרות שונות, כשבכל חבילה ישנן אפשרויות שונות ושירותים שונים בהם ניתן להשתמש:

Office Live Basicsמיועד לעסקים שלא מעוניינים להשתמש ב-Office Live כפלטפורמה לניהול העסק, אלא רק רוצים להקים אתר אינטרנט תחת הדומיין של העסק, לנהל אותו בקלות, ולהשתמש בכתובות דואר אלקטרוני תחת הדומיין של העסק.
Office Live Collabrationמיועד לבעלי עסקים שלא מעוניינים בהקמת אתר אינטרנט, אולם מעוניינים לבסס את ניהול העסק שלהם על פלטפורמת Office Live. מכיל רק את היישומים העסקיים, בלי אתר ייצוגי וניהול כתובות דוא"ל.
Office Live Essentialsמיועד למי שמעוניין בכל הכלים שמספק Office Live.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Office Live

* אתר האינטרנט הרשמי של Office Live
* Office Live, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**קוסטל פנטילימון** (נולד ב-1 בפברואר 1987) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת השוער.

קריירת מועדונים
---------------

פנטילימון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אארוסטר בקאו, וביום הולדתו ה-19 חתם בפוליטכניקה טימישוארה. במרץ 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד דינמו בוקרשט. במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו החליט הבעלים של המועדון לתת לפנטילימון את ההזדמנות כשוער ראשון. בעונת 2009/2010 העפיל עם קבוצתו לשל הבתים של הליגה האירופית.

ב-11 באוגוסט 2011 הושאל למנצ'סטר סיטי ושימש כשוער גיבוי עבור ג'ו הארט. ב-21 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת גביע הליגה האנגלי נגד ברמינגהאם סיטי. בעונת 2011/2012 רשם מספר הופעות בגביע הליגה האנגלי, אך לא זכה לשחק בפרמייר ליג. בקיץ 2012 התפרקה טימישוארה ופנטילימון קיבל את כרטיס השחקן שלו וחתם במנצ'סטר סיטי ל-4 שנים. ב-2 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0-7 נגד נוריץ' סיטי וכעבור 5 ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון 2-5 נגד צסק"א מוסקבה.

ב-16 ביוני 2014 חתם בסנרלנד. את העונה התחיל כשוער משנה לויטו מאנונה, אך בנובמבר 2014 הוחלט לתת לפנטילימון הזדמנות בהרכב לאחר שהקבוצה ספגה 10 שערים ב-2 משחקים. מאז הוא שימש את הקבוצה כשוער ראשון.

ב-19 בינואר 2016 חתם בווטפורד לשנה וחצי. ב-1 בספטמבר 2017 עבר בהשאלה לדפורטיבו לה קורוניה מהליגה הספרדית.

ב-31 בינואר 2018 פנטילימון הושאל לנוטינגהאם פורסט מהצ'מפיונשיפ. ב-3 ביולי חתם באופן קבוע בנוטיגהאם פורסט לשלוש שנים. ב-30 בינואר 2020, הושאל לאומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית עד לסיום העונה.

ב-4 בספטמבר 2020, פנטילימון חתם בדניזליספור מליגת העל הטורקית.

קריירה בינלאומית
----------------

פנטילימון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה ב-19 בנובמבר 2008 במשחק ידידות נגד גאורגיה.

חיים אישיים
-----------

פנטילימון הוא בן לשני הורים חרשים. בשנת 2013 התחתן עם אנדראה ברבסה.

תארים
-----

מנצ'סטר סיטי
* פרמייר ליג: 2011/2012, 2013/2014
* גביע הליגה האנגלי: 2013/2014
* מגן הקהילה: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קוסטל פנטילימון** |

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת רומניה – יורו 2016** |
| --- |
| 1 פנטילימון • 
2 מצל • 
3 ראץ • 
4 מוצי • 
5 הובאן • 
6 קיריקש • 
7 קיפצ'יו • 
8 פינטילי • 
9 אליבק • 
10 סטאנצ'ו • 
11 טורג'ה • 
12 טאטארושאנו •
13 קסרו • 
14 אנדונה •
15 גמאן •
16 פיליפ •
17 סאנמארטן •
18 פרפליצה •
19 סטאנקו •
20 פופה •
21 גריגורה •
22 ספונארו •
23 לונג •
מאמן: יורדנסקו | רומניהרומניה |