recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מרחק בין-חלקיקי ממוצע** (באנגלית: Mean inter-particle distance), או **הפרדה בין-חלקיקית ממוצעת**, הוא המרחק הממוצע בין חלקיקים מיקרוסופיים קרובים ביותר (אטומים או מולקולות) בגוף מקרוסקופי.

צורה כללית
----------

משיקולים כלליים ביותר, המרחק הבין-חלקיקי הממוצע קשור לנפח פר חלקיק של החומר 1/n, כלומר:

{\displaystyle \langle r\rangle \sim 1/n^{1/3},}

כאשר {\displaystyle n=N/V} היא צפיפות החלקיקים. את הצורה הכללית קל להסיק משיקולים של קינום, אך עם זאת, למעט מקרים פשוטים ספורים כמו למשל של גז אידיאלי, חישובים מדויקים לקביעת פקטור הפרופורציונליות בלתי אפשריים אנליטית; זה תלוי בגאומטריה המדויקת של סידור האטומים. לכן, לעיתים קרובות נעשה שימוש בביטויים מקורבים. ביטוי מקורב אחד כזה הוא Wigner-Seitz radius:

{\displaystyle \left({\frac {3}{4\pi n}}\right)^{1/3},}

אשר מתאים לרדיוס של כדור שיש לו נפח זהה לזה של הנפח פר חלקיק 1/n. הגדרה פופולרית אחרת היא: {\displaystyle 1/n^{1/3}}, אשר מתאימה לאורך הצלע של קובייה שלה נפח 1/n.

גז אידיאלי
----------

### התפלגות המרחק מהשכן הקרוב ביותר

נרצה לחשב פונקציית צפיפות ההסתברות של המרחק לחלקיק השכן הקרוב ביותר. נניח שישנם N חלקיקים בתוך אזור שלו נפח V. חלקיק שכן קרוב ביותר במרחק r פירושו של דבר שבדיוק אחד מ-N החלקיקים נח במרחק הזה בעוד שאר {\displaystyle N-1} החלקיקים נמצאים במרחק גדול יותר ממרחק זה, כלומר הם נמצאים מחוץ לכדור עם רדיוס r.

ההסתברות למצוא חלקיק בין רדיוסים r ו-{\displaystyle r+dr} היא {\displaystyle (4\pi r^{2}N/V)dr}, בעוד ההסתברות למצוא חלקיק מחוץ לכדור הזה היא {\displaystyle 1-4\pi r^{3}/3V}. לפיכך הביטוי לצפיפות ההסתברות הוא:

{\displaystyle P\_{N}(r)dr=4\pi r^{2}dr{\frac {N}{V}}\left(1-{\frac {4\pi }{3}}r^{3}/V\right)^{N-1}={\frac {3}{a}}\left({\frac {r}{a}}\right)^{2}dr\left(1-\left({\frac {r}{a}}\right)^{3}{\frac {1}{N}}\right)^{N-1}\,}

כאשר a הוא פרמטר ששווה ל-{\displaystyle a=\left({\frac {3}{4\pi n}}\right)^{1/3}.}. אם ניקח את הגבול של {\displaystyle N\rightarrow \infty } ונשתמש ב-{\displaystyle \lim \_{x\rightarrow \infty }\left(1+{\frac {1}{x}}\right)^{x}=e}, נקבל את התוצאה:

{\displaystyle P(r)={\frac {3}{a}}\left({\frac {r}{a}}\right)^{2}e^{-(r/a)^{3}}\,.}

### השוואה עם מהלך חופשי ממוצע

ההבדל המרכזי בין המהלך החופשי הממוצע למרחק הבין חלקיקי הממוצע הוא שהאחרון תלוי בצפיפות החלקיקים בלבד, בעוד שהמהלך החופשי הממוצע הוא פונקציה של צפיפות החלקיקים ושל **גודל** החלקיקים (חתך הפעולה האפקטיבי שלהם).
נהר **ארה** (גרמנית **Aare** להאזנה (מידע • עזרה); צרפתית ואיטלקית **Aar**) הוא יובל של הריין. בהיותו הנהר הארוך ביותר הזורם בתחומי שווייץ בלבד, נחשב הארה ל"נהר הלאומי" של המדינה.

אורכו של הארה הוא 293 ק"מ והוא מנקז שטח של 17,779 קמ"ר במערבה ובצפונה של המדינה, 43% משטחה של שווייץ. מוצאו של הנהר בגובה של 1,876 מטר בקרחוני ארה באגמים אובראר (Oberaarsee) וגרימזל (Grimselsee) בהרי האלפים בדרום-מזרחו של קנטון ברן. הוא זורם לכיוון צפון-מערב ולאחר מכן לכיוון צפון-מזרח, ונשפך לריין סמוך לעיר קובלנץ בגובה של 311 מטר.

מסלול הנהר
----------

תעלות ההטיה של הארה
מוצא הארה בקרחוני ארה שבאלפים הברניים בתחום  קנטון ברן מערבית למעבר גרימזל. בתחילת מסלולו לארה אופי הררי והוא זורם דרך "נקיק הארה" (Aareschlucht) סמוך לעיירה מיירינגן. לאחר מכן הוא מתרחב ויוצר את אגם ברינץ בגובה של 564 מטר, ומנקודה זו הוא משמש גם כציר שיט. הארה נשפך מהאגם וחולף דרך אזור ביצתי סמוך לעיר אינטרלאקן, וסמוך לאחר מכן הוא מתרחב שוב לאגם תון בגובה של 558 מטר. לאחר שהנהר נשפך מהאגם הוא זורם לכיוון צפון-מערב וחוצה את העיר ברן.

צפונית-מערבית לברן, עובר הארה דרך תעלת האגנק (Hagneckkanal) אשר הוקמה במאה ה-19 כדי להתגבר על בעיית ההצפות התדירות שפקדו את האזור. תעלה זו היטתה את הנהר והובילה את מימיו אל אגם ביל. תעלה נוספת, תעלת בירן-נידאו (Nidau-Büren-Kanal), נחפרה כדי לאפשר את המשך זרימתו של הנהר לכיוון צפון-מזרח, ולאחר מרחק קצר היא שבה ומתאחדת עם ערוץ הארה המקורי. הארה חוצה את קנטון זולותורן ואת קנטון ארגאו, ונשפך אל הריין.

נקיק הארה
---------

 ערך מורחב – **נקיק הארה**  

נקיק הארה
נקיק הארה הוא קטע לאורך הארה ליד העיר מיירינגן (**Meiringen**), בו התחפר הנהר באבן הגיר בסוף תקופת הקרח לפני כ-10,000 שנים. אורכו של הנקיק הוא כ-1,400 מטר, גובהו מגיע עד 50 מטר, והמרחק בין הצוקים נע בין 30 מטרים למטר אחד בלבד. ב-1889 הוכשר שביל הליכה העובר דרך הנקיק, העובר, בין היתר, על גשרים עשויים מעץ הצמודים אל דפנות הנקיק ובמנהרות.

ראו גם
------

* קנדר (נהר)
* לימאט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארה** בוויקישיתוף
* נקיק הארה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539030705171
* GND: 4000019-9
* HDS: 008747
* LCCN: sh87000855
* VIAF: 315125839
* WorldCat: viaf-235214293

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגד מכנס, פעיל ציוני ממייסדי נתניה. אם התכוונתם לגד מכנס, הכדורגלן, ראו גד מכנס.

**גד מָכְנֶס** (א' באלול תרנ"ג, אוגוסט 1893 – ב' באדר ב' תשי"ד, 7 במרץ 1954) היה פעיל ציוני בארץ ישראל, גואל אדמות, ממייסדי נתניה ואבן יהודה, מפעילי "בני בנימין" ויו"ר הבנק "בני בנימין", מראשי ענף הפרדסנות ושיווק פרי הדר.

קורות חיים
----------

נולד בפתח תקווה לאהרון לייב מכנס, איש העלייה הראשונה וממייסדי פתח תקווה, ולחיה שרה, בת אשר זליג בלום, אף הוא ממייסדי פתח תקווה. למד בבית הספר יק"א פיק"א בפתח תקווה. בשנת 1921 נישא לאפרת, בת אריה לייב גיסין ולאה לבית אוסטשינסקי, ממתיישבי פתח תקווה.

בשנת 1924 ייסד, יחד עם אחיו משה מכנס, עובד בן עמי ואחרים, את חברת "הנוטע", באמצעותה נגאלו עשרות אלפי דונמים למטרות חקלאות ולבנייה עירונית. באותה שנה גאלה החברה אלפי דונמים סמוך לחוף הים בשרון ועליהם הוקמה העיר נתניה. ביוזמת חברת "הנוטע" ייבשה ממשלת המנדט את הביצות שבאזור ובעקבות זאת הוכשרו עשרות אלפי דונמים באזור להתיישבות. בשנת 1930 הקימה חברת "הנוטע" את "החברה לפיתוח חוף נתניה בע"מ", שעסקה בפיתוח נתניה. עוד מפעולותיו בחברת "הנוטע": גאולת שטחים נרחבים ביהודיה (יהוד), כ-2000 דונם מאדמת צפריה שבהם ניטעו פרדסי פרי הדר, 7000 דונם קרקע בשרון שעליהם הוקמה אבן יהודה, 5000 דונם מאדמת שפרעם לצורך בנייה עירונית.

תחום נוסף שעסק בו מכנס היה ענף הפרדסנות ושיווק פרי הדר. בשנת 1932 יסד, יחד עם פרץ פסקל, את אגודת הפרדסנים "בוסתן". בשנת 1939 השתתף ביסוד "פרדס סינדיקט" וכיהן בו כחבר הוועד הפועל עד 1946. ב-1946 רכש עם אחיו משה מכנס את חברת "הדרי יפו" לשיווק פרי הדר. היה חבר הנהלת מרכז התאחדות האיכרים.

מכנס היה המנהל הכללי של משרד המיעוטים, שפעל לתקופה של כשנה בשנים 1948 ו-1949.

מכנס היה מפעילי "בני בנימין" וכיהן כיו"ר מועצת הבנק של "בני בנימין".

נפטר בתל אביב בשנת 1954, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. לאחר פטירתו נקראו על שמו רחובות בנתניה ובפתח תקווה. נכדו של אחיו יצחק, כדורגלן העבר גד מכנס, קרוי על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "גד מכנס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 962

הערות שוליים
------------

1. ↑  בדין וחשבון של ועדת דירוג עובדי הממשלה (1949), מכנס רשום כ-"ממונה על המשרד" במרץ 1949. באותו מקור נקבע שמקום עבודתו הקודם היה "מנגנון ההגנה".
**מירנדה יאפ** (באנגלית: **Miranda Yap**; אוגוסט 1948 – 14 באוקטובר 2015) הייתה פרופסורית במחלקה להנדסה כימית וביו-מולקולרית של האוניברסיטה הלאומית של סינגפור והמנכ"לית של המכון הטכנולוגי לעיבוד ביולוגי בסוכנות למדע, טכנולוגיה ומחקר בסינגפור. ב-2009 היא זכתה בפרס הנשיא למדע וטכנולוגיה (PSTM) והייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס זה.

חייה הפרטיים
------------

מירנדה יאפ נולדה באוגוסט 1948 בסינגפור. בסביבות 1977 עברה לטורונטו כדי להשיג את הדוקטורט שלה, במהלך הקריירה שלה היא פרסמה 58 מאמרים בכתבי עת שעברו ביקורת עמיתים. היא התחתנה עם ד"ר יאפ קיאן טיונג בשנת 1981. ב-2009 היא זכתה בפרס הנשיא למדע וטכנולוגיה (PSTM). בשנת 2011 סבלה ממפרצת ונכנסה לתרדמת למשך ארבע שנים, עד למותה ב-14 באוקטובר 2015.

השכלה
-----

יאפ קיבלה תואר בכימיה יישומית מאוניברסיטת סינגפור – כיום היא נקראת האוניברסיטה הלאומית של סינגפור (NUS) – ותואר שני בהנדסה ביוכימית ביוניברסיטי קולג' לונדון בשנת 1973. בשנת 1979 עשתה דוקטורט בהנדסה כימית באוניברסיטת טורונטו.

קריירה
------

אחרי שהשיגה דוקטורט, יאפ חזרה לסינגפור בשנת 1982 כדי להצטרף לאוניברסיטה הלאומית של סינגפור. עם מענק ממשלתי, היא סייעה בהקמת היחידה הטכנולוגית לעיבוד ביולוגי (BTU) בשנת 1990. שמה של היחידה שונה מאוחר יותר למרכז הטכנולוגי לעיבוד ביולוגי (BTC) בשנת 1995, כמרכז מחקר לאומי לטכנולוגיית עיבוד ביולוגי שיאפ עמדה בראשו. לאחר מכן שונה שמו שוב ב-2003 למכון הטכנולוגי לעיבוד ביולוגי (BTI).

בנוסף, הקימה יאפ שני ארגונים: הראשון הוא המרכז לחקר מוצרים טבעיים המכונה כיום תרופות מרליון, והשני הוא המרכז הטכנולוגי לייצור ביו-פרמצבטיקה. בפברואר 2006 מונתה יאפ כעמיתה זרה לאקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית על הישגיה הבולטים בחינוך, מחקר וניהול בתחום תרביות תאי יונקים. יאפ זכתה בפרס הנשיא למדע וטכנולוגיה (PSTM) בנובמבר שנת 2009, והפכה לאישה הראשונה שזכתה בפרס המדע היוקרתי ביותר בסינגפור.

נוסף על כך, יאפ הרצתה בקורס מתקדם בטכנולוגיית תאים באוניברסיטת מינסוטה. נכתב עליה כך: "פרופ' מירנדה יאפ היא המייסדת של BTI, שהוא המוסד המרכזי בקידום מחקר העיבוד הביולוגי של סינגפור וממלא תפקיד קריטי בהצלחתה של סינגפור בהרחבת ענף הייצור הביולוגי. היא הפכה אותו... למוסד בינלאומי ידוע כיום, והיא הכשירה מספר רב של סטודנטים לתואר שלישי ותואר שני בתחומים רבים בביוטכנולוגיה. בטכנולוגיית תרבית תאים עבודתה נמשכה מעבודה מוקדמת בפיזיולוגיה תאית ועד ניתוח תעתיק ופרוטאום למטרת הנדסת תאים."

קישורים חיצוניים
----------------

* הסוכנות למדע, טכנולוגיה ומחקר (A\*STAR)
* תרופות מרליון
* מירנדה יאפ בגוגל סקולר

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Miranda Gek Sim Yap, www.aiche.org, ‏2012-06-27 (באנגלית)
2. 1 2  hermesauto, Leading scientist Miranda Yap dies, 4 years after suffering aneurysm, The Straits Times, ‏2015-10-16 (באנגלית)
3. ↑  hermes, Yap Kian Tiong recalls life with top scientist Miranda Yap: To have and to hold, in sickness and in health, The Straits Times, ‏2015-12-07 (באנגלית)
4. ↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2006-02-07
5. ↑  Dr. Miranda G.S. Yap, web.archive.org, ‏2006-12-14
6. ↑  CTRE – An advanced course in bioprocessing, web.archive.org, ‏2006-09-08

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 113832390
* WorldCat: viaf-113832390

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מירנדה יאפ"**.
**טד קולז'לילר** (בטורקית: **TED Ankara Kolejliler Spor Kulübü**) היא קבוצת כדורסל טורקית מהעיר אנקרה, המתמודדת בליגת העל הטורקית וביורוקאפ.

היסטוריה
--------

הקבוצה, הוקמה בשנת 1954 ומייצגת את האוניברסיטה הטכנולוגית של אנקרה. בעונת 1972/73 זכתה הקבוצה בגביע הטורקי לאחר ניצחון בסיכום גמר של שני מפגשים מול קבוצת בשיקטש. הקבוצה השתתפה בליגה הבכירה בעונות: 1966-1977, 1979-1981, 1982-1983, 1984-1985, 1990-1995, 1996-1997, 1998-2003 ו- 2006-2009. במשך השנים ירדה הקבוצה 8 פעמים לליגה השנייה ועלתה 8 פעמים. בעונת 2012/13 סיימה במקום השביעי בטבלה והפסידה בסדרת רבע הגמר 2-1 לקבוצת אנאדולו אפס.

### במסגרת אירופאית

ההופעה האירופאית הראשונה של הקבוצה הייתה בעונת 1991/92 בגביע קוראץ' ובהמשך עוד שתי עונות (1992/93, 1994/95). בעונת 2013/14 תשתתף הקבוצה בשלב הבתים של היורוקאפ.

הקבוצה מארחת לעיתים ב**היכל TOBB** הממוקם באוניברסיטה ומכיל 2,000 מקומות. ולעיתים ב**אתאטורק ארנה** המכיל 5,000 מקומות ישיבה.

תארים והישגים
-------------

* **הגביע הטורקי:**
	+ זכייה (1): 1973

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טד קולז'לילר

| ליגת העל הטורקית - עונת 2021/2022 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בשאקשהיר קולג'י • אנאדולו אפס • אפיון בלדייספור • בויוצ'קמצ'ה • בורסאספור • בשיקטש • גזיאנטפ • גלאטסראיי  דרושפאקה • טופאש בורסה • טורק טלקום • יאלובאספור • מרקזפנדי בלדייסי • פטקים ספור • פינאר קרשיאקה • פנרבחצ'ה |

 |
**מרחק לוינשטיין** (ברוסית: Левенштейн; מכונה גם **מרחק עריכה**) הוא מונח במדעי המחשב ובתורת האינפורמציה שמתאר את מידת השונות בין שתי מחרוזות תווים. את המונח טבע ולדימיר לוינשטיין(אנ') ב-1965.

מרחק לוינשטיין בין שתי מחרוזות מוגדר כמספר המינימלי של פעולות עריכה שיש לבצע על מחרוזת אחת כדי להגיע למחרוזת השנייה, כאשר פעולות העריכה המותרות הן: הוספת אות, מחיקת אות או שינוי אות לאות אחרת.

דוגמה
-----

מרחק לוינשטיין בין "חיפנים" ל"חיפאיות" הוא 3.   

חיפ**נ**ים -> חיפ**א**ים (החלפה של 'נ' ו'א')  

חיפאי**ם** -> חיפאי**ת** (החלפה של 'ם' ו'ת')  

חיפאית -> חיפאי**ו**ת (הוספה של 'ו')

יישומים
-------

השוואה בין מחרוזות נדרשת, למשל, בחיפושים במילונים מתוך קלט שגוי "במקצת" לצורך בדיקת איות. לדוגמה אם מוגדר במילון המילה "חיפאיות", קלט המשתמש יהיה "חיפנים" והמרחק המרבי המוגדר הוא 3 אזי תוצאות החיפוש יראו גם את המילה "חיפאיות". יישומים נוספים שמשתמשים בווריאציות שונות של מרחק לוינשטיין הם זיהוי תווים אופטי, ועיבוד שפות טבעיות.

מימוש
-----

מימוש יעיל של מציאת מרחק לוינשטיין דורש שימוש בטכניקת תכנות דינמי. סיבוכיות המקום וסיבוכיות הזמן במימוש הטרויאלי הוא (NM).

```
 **int** LevenshteinDistance(**char** s[1..m], **char** t[1..n])
 **{**
   *// d is a table with m+1 rows and n+1 columns*
   **declare** **int** d[0..m, 0..n]
  
   **for** i **from** 0 **to** m
     d[i, 0] := i *// deletion*
   **for** j **from** 0 **to** n
     d[0, j] := j *// insertion*
  
   **for** j **from** 1 **to** n
   **{**
     **for** i **from** 1 **to** m
     **{**
       **if** s[i] = t[j] **then** 
         d[i, j] := d[i-1, j-1]
       **else**
         d[i, j] := minimum
                    (
                      d[i-1, j] + 1,  *// deletion*
                      d[i, j-1] + 1,  *// insertion*
                      d[i-1, j-1] + 1 *// substitution*
                    )
     **}**
   **}**
  
   **return** d[m,n]
 **}**
```

דוגמת הרצה
----------



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | ח | י | פ | א | י | ם |
|  | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| ח | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| י | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| פ | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 |
| נ | 4 | 3 | 2 | 1 | 1 | 2 | 3 |
| י | 5 | 4 | 3 | 2 | 2 | 1 | 2 |
| ו | 6 | 5 | 4 | 3 | 3 | 2 | 2 |
| ת | 7 | 6 | 5 | 4 | 4 | 3 | **3** |

ראו גם
------

מרחק המינג

קישורים חיצוניים
----------------

* מחשבון מרחק לוינשטיין
**ארה ירוקת-כנף** (שם מדעי: *Ara chloropterus*) הוא מין של תוכי ארה גדול החי באמריקה הדרומית. הוא קרוב מעט לארה ארגמנית אך צבע נוצותיו האמצעיות הוא ירוק. זה הוא מין נפוץ בפארקי תוכים שונים.
מידותיו: אורך 90-95 ס"מ ומשקל מ-1,050 עד 1,708 גרם. הוא אחד התוכים הגדולים בעולם והשני בדרום אמריקה אחרי ארה יקינתונית.
כנפי תוכי זה הן צבעוניות: אדומות בבסיס, ירוקות באמצע וכחולות בקצוות. שאר הגוף אדום כמעט לגמרי. הפנים לבנים עם פסים אדומים דקיקים. העין קטנה. המקור גדול מאד, לבן בחלקו העליון ושחור בחלקו התחתון.

תוכים אלה הם מראה נפוץ ביער האמזונאס והם מעופפים בלהקות גדולות ברחבי היער. עם זאת ציידים בלתי חוקיים מנסים לצוד אותם ולמכרם לחובבי חיות מחמד באופן לא חוקי. תוכי זה גם נפגע מכריתת יערות הגשם, אך  מצב השימור שלו הוא ללא חשש, נכון לשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארה ירוקת-כנף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

ארות עפות ביער
*Ara chloropterus*

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארה ירוקת כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קנוט השני**, או **קנוט הולמגרסון** (בשוודית: **Knut Holmgersson**; כונה גם **קנוט הגבוה**, בשוודית: **Knut Långe till Sko**;‏ מת ב-1234) היה מלך שוודיה משנת 1229 ועד מותו. אביו, הולמגר, היה אחיינו של קנוט הראשון ולפיכך קנוט השני היה נינו של אריק התשיעי ("הקדוש"), שכן על פי האגדות, היה הולמגר, אביו של קנוט השני, בנו של פיליפ אריקסון, בנו הצעיר של אריק התשיעי. קנוט השני היה בעל ברית קרוב של מפלגת הפולקונג (Folkung) ששאפו להגביל את סמכויות הכנסייה והמלך.

קנוט היה חבר המועצה ששלטה בשוודיה משנת 1222 ועד שנת 1229, בימי ראשית מלכותו של אריק האחד עשר. ב-1229, לאחר קרב אולוסטרה, הודח אריק האחד עשר. קנוט השני הוכתר ב-1231, אך ימי מלכותו היו קצרים. לאחר מותו של קנוט שב אריק האחד עשר למלוך עד מותו ב-1250.

קנוט נשא לאישה את הלנה שמוצאה ומועד פטירתה שנויים בקרב החוקרים. על פי אחד המקורות היא מתה לפני 1227 והיא הייתה ביתו של היארל (אציל) פולקה בירגרסון. שני בניהם, הולמגר (מת ב-1248) ופיליפ (מת ב-1251) נהרגו במרידות של אנשי מפלגת הפולקונג כנגד בירגר יארל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנוט השני, מלך שוודיה** בוויקישיתוף
* Knut långe - Svenskt Biografiskt Lexikon - Riksarkivet (בשוודית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Anteckningar om svenska qvinnor (בשוודית)
**גליב** (באנגלית: **Glebe**, לרוב ביידוע: **The Glebe**) הוא פרוור בסידני.

גאוגרפיה
--------

גליב הוא פרוור נמל, המקיף מפרצון קטן בשם בלקוואטל ביי (Blackwattle Bay). הוא מצוי מערבית למרכז העסקים הראשי של סידני. גבולו הדרומי הוא דרך פרמטה וברודוויי, ממזרח הוא גובל באולטימו וממערב באננדייל ופורסט לודג'.

רשות עירונית
------------

גליב מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney). מבחינה גאוגרפית הוא נחשב חלק מהמערב הקרוב (Inner West).

היסטוריה
--------

גליב החל את דרכו בנכס של הכנסייה האנגליקנית, שנועד לתמיכה בכמורה המקומית (גליב הוא הקדש בלקסיקון הכנסיות האנגליקניות והקתוליות). שטר הקניין של הגליב ניתן על ידי המושל ארתור פיליפ לכומר ריצ'רד ג'ונסון ב-1790. בתחילת המאה ה-19 התגורר בגליב אדמונד בלאקט, ארכיטקט שתכנן את כנסיית יוחנן הקדוש (St. John) בפינת דרך גליב פוינט ורחוב סיינט ג'ון ב-1870. הכנסייה רשומה כיום כנכס לשימור במדינת ניו סאות' ויילס.

גליב היה ביתם של קבוצת הרוגבי הגליב דירטי רדס, ששיחקו בנבחרת הראשונה של ניו סאות' ויילס בתחילת המאה ה-20. ב-1970 נבנה בגליב מעון לנשים בסיכון, שהיה הראשון מסוגו במדינה.

תרבות
-----

שוקי גליב
בגליב מתקיים מדי שבת שוק (Glebe Markets) בבית הספר היסודי של גליב. שוק זה מוכר מאכלים, חפצי אמנות בעבודת יד, חומרי גלם לאמנות ותכשיטים, בין השאר. זהו אחד מהשווקים הגדולים ביותר לחפצי יד-שנייה. בגליב שני גנים המיועדים לקהל הרחב ומציעים מתקני החלקה: פארק ונתוורת' בגבול עם אולטימו וסנטניאל פארק בגבול עם אננדייל.

גליב כולל עדיין מספר רב של בניינים מהמאה ה-19, רובם בסגנון ויקטוריאני ששופצו. מתוכם, 12 הוקצו לשימור על ידי מדינת ניו סאות' ויילס, כולל משרד הדואר הוותיק, תחנת המשטרה ובית המשפט של הפרוור.

בגליב קיים ריכוז מגוון מאוד של מסעדות אתניות, במיוחד תאילנדיות, איטלקיות והודיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גליב** בוויקישיתוף
* גליב באתר "Dictionary of Sydney"
* גליב באתר "Sydney Suburbs" (אורכב 10.08.2011 בארכיון Wayback Machine)

| פרוורי סידני העיר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אווליי • אולטימו • אליזבת' ביי • אלכסנדריה • אננדייל • ארסקינוויל • ברנגרו • ביקונספילד • גליב • דוז פוינט • דרלינגהרסט • דרלינגטון • היימרקט • וולומולו • וטרלו • זטלנד • מור פארק • מילרס פוינט • ניוטאון • סארי הילס • מע"ר סידני • סנטניאל פארק • פדינגטון • פוטס פוינט • פורסט לודג' • פירמונט • צ'יפנדייל • קמפרדאון • ראשקטרס ביי • רדפרן • רוקס • רוסברי |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007482428305171
* LCCN: n2005009270
* VIAF: 131106416
* WorldCat: lccn-n2005009270

 |
**טדאמיצ'י קוריבאישי** (ביפנית: 栗林忠道;‏ 7 ביולי 1891 – 23 במרץ[דרושה הבהרה] 1945) היה לוטננט גנרל בצבא האימפריה היפנית, הידוע בשל פיקודו על הכוח היפני בקרב איוו ג'ימה.

חייו לפני המלחמה
----------------

קוריבאישי נולד למשפחת אצולה. הוא נשלח ללמוד בקנדה ולאחר מכן כיהן כשנתיים כסגן ליועץ לענייני צבא בוושינגטון. בעקבות מסעותיו ברחבי ארצות הברית, נוכח ביכולתה התעשייתית הגבוהה, ולכן התנגד למלחמה נגדה.

הקרב באיוו ג'ימה
----------------

 ערך מורחב – **קרב איוו ג'ימה**  

קוריבאישי נשלח על ידי ראש הממשלה הידקי טוג'ו להגן על האי איוו ג'ימה עם כ-20,000 חיילים ללא תגבורת אווירית או ימית מפני התקפה של כ-110,000 חיילים אמריקאים. בניגוד לרצון הפיקוד העליון היפני, הפקיר קוריבאישי את חופי האי כי ידע שלא ניתן יהיה להגן עליהם מול הפצצות אוויריות וימיות אמריקניות. קוריבאישי אף החליט לבנות מערכת של מנהרות ומערות תת-קרקעיות על האי. עד הקרב הושלמו כ-30 ק"מ ממנה אך התעלה הראשית, שאמורה הייתה לקשר בין הר סוריבאצ'י לבין המפקדה על צפון האי, לא נבנתה עד סופה.

בשל מערכת החפירות התנהל רוב הקרב במנהרות והיפנים הצליחו לגרום לאבדות קשות בצד האמריקני. למרות זאת, הקרב הסתיים בניצחון אמריקני וקוריבאישי נהרג לקראת סוף הקרב.

בקולנוע
-------

קלינט איסטווד הפיק שני סרטים על קרב איוו ג'ימה. אחד מהם, "מכתבים מאיוו ג'ימה", התמקד בצד היפני בקרב. המילה "מכתבים" מתייחסת, בין היתר, למכתבים הרבים ששלח טדאמיצ'י קוריבאישי למשפחתו במהלך ההכנות לקרב והקרב עצמו. את דמותו של קוריבאישי גילם בסרט קן ואטאנבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טדאמיצ'י קוריבאישי** בוויקישיתוף
* טדאמיצ'י קוריבאישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301601105171
* BnF: cb155715254 (data)
* GND: 141142111
* ISNI: 0000 0001 0971 5078
* LCCN: n2007019980
* NDL: 00874575
* NKC: ola2007365005
* SUDOC: 119001519
* VIAF: 52007557
* WorldCat: lccn-n2007019980

 |
**קנז'ה**, (בבולגרית: **Кнежа**) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז פלבן ושמה נגזר מהתואר השלטוני הבולגרי קניאז, המקביל לעוצר וניתן לנסיכים ויורשו עצר בתקופות קדומות. קנז'ה שוכנת 48 קילומטרים מבירת המחוז פלבן.

היסטוריה
--------

התיישבות אנושית ראשונה במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובמאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית. החל מהמאה ה-3 החלו פלישות של שבטים גותים לאזור וחלקם התיישבו בשטח תוך מאבקים בלתי פוסקים מול הרומאים. באזור קנז'ה נתגלו שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-7, תקופת האימפריה הבולגרית הראשונה. בתחילת המאה ה-14 עבר היישוב לשליטת האימפריה העות'מאנית, אשר שינו את שמו ל**איסמעיל**. בתקופה זו הצטמצמה אוכלוסיית היישוב לממדי כפר קטן. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפך חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

אקלים
-----

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, הגורמת להפרשי טמפרטורות משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.5oc וערכי שיא הקיצון שנמדדו היו מינוס 35oc, בחורף 1942 ו-42.7oc, בקיץ 1945.

כלכלה
-----

באזורים הסובבים את העיר מגדלים חיטה, שעורה, תירס, שבולת שועל וחמניות. בשטח העיר 4 בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר תיכוניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר קנז'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קנז'ה

| **רשויות מקומיות וערי מחוז פלבן שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| פלבן • ניקופול • בלנה • גוליאנצי • דולנה מטרופוליה • דולני דבניק • לבסקי • איסקר • פורדים • קנז'ה • צ'רבן בריאג | מחוז פלבן |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567696205171
* LCCN: n92032380
* VIAF: 147889334
* WorldCat (עם VIAF): 147889334

 |
**טדאוש גבטנר** (**Tadeusz Gebethner**; ‏18 בנובמבר 1897 – 14 באוקטובר 1944) היה כדורגלן וסוחר ספרים פולני, אשר הציל את שלושת בני משפחת אברהמר בזמן הכיבוש הנאצי של פולין. הוא היה קצין מילואים בצבא הפולני בדרגת לוטננט. לאחר כיבוש פולין על ידי הנאצים היה חבר במחתרת הפולנית ולחם במרד ורשה.

בשנת 1911 ייסד את מועדון הספורט פולוניה בוורשה, והיה הקפטן הראשון בקבוצת הכדורגל שלה. בשורות מועדון זה שיחקו בני מיעוטים, כולל יהודים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הפולני ושירת בחטיבה ה-102 של חיל הפרשים. גבטנר נפל בשבי ונכלא בליטא. לאחר שהצליח להימלט ממחנה השבויים חזר לוורשה.

פעילותו בתקופת השואה להצלת יהודים
---------------------------------

ב-1942 פנה אליו אדם שהועסק אצל אביו וביקש ממנו לסייע ללודביקה אברהמר ובתה אלינה שנמלטו לוורשה לאחר ששרדו טבח שנערך בסקווינה. גבטנר הסכים להגן עליהן בביתו וכעבור מספר שבועות אף צירף אליהן גם את בעלה של לודביקה, סולומן. גטבנר המשיך לסייע למשפחת אברהמר ואף ניסה להשיג עבורם תעודות זהות מזויפות. כאשר האב נזקק לטיפול רפואי הפעיל גבטנר את קשריו במחתרת הפולנית לטובת הבאת מנתח לביתו. בשנת 1943, כנראה בעקבות הלשנה, אסרו שוטרים פולנים את בני משפחת אברהמר בביתו של גבטנר. גבטנר שיחד את השוטרים בסכום כסף גדול, ובלבד שלא יסגירו את בני משפחת אברהמר לגסטפו. בפברואר 1944 הצליח גבטנר להוציא את משפחת אברהמר מפולין אל הונגריה, שנחשבה אז כמקום בטוח ליהודים.

באוגוסט 1944, בעת מרד ורשה נפצע גבטנר קשה. הרופאים קטעו את רגלו וידו בניסיון להציל את חייו, אך לשווא. ב-14 באוקטובר 1944 מת גבטנר מפצעיו במחנה שבויים בגרמניה. לאחר מותו הועלה לדרגת קפטן.

לאחר המלחמה
-----------

משפחת אברהמר הצליחה לשרוד את השואה, ובסיום המלחמה עלתה לישראל.

ב-1981 הוענק לגבטנר תואר חסיד אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* תדיאוש גבטנר, באתר יד ושם (הקישור אינו פעיל, 20 באוגוסט 2021)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקווינה באנציקלופדיית הגיטאות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 1357160364941463680005
* WorldCat (עם VIAF): 1357160364941463680005

 |
**קוֹרנֵיי דֶה ליוֹן** (בצרפתית: **Corneille de Lyon או Corneille de la Haye**) או קוֹרנֶליס פָאן דן הָאך (תחילת המאה ה-16 האג – 1575 בליון) היה צייר הולנדי-צרפתי, שחיי בתקופת הרנסאנס.

ביוגרפיה
--------

למרות היותו צייר ידוע בתקופתו, לא ידוע דבר על חייו לפני הגעתו לעיר ליון, בשנת 1533. ב-1536 הוא התחיל לצייר דיוקנאות של משפחת האצולה והפך לצייר החצר הרשמי, בשנת 1541. הוא התחתן עם בתו של איש דפוס מוכר וחשוב, והצליח, הודות לכך להשתלב בחברה, ליצור לעצמו מעמד חברתי בטוח ולהתפרנס מעבודתו כצייר. 

המעבר לרובע של המדפיסים ליד נוטרה-דאם-דה-קונפור ושיתוף פעולה עם אמנים אחרים שגרו באותו רובע, שיחק תפקיד חשוב ותרם להצלחתו הגדולה.
הוא פיתח שיטה יעילה ומהירה להעתיק את יצירותיו, ושמר את עותקי הדיוקנים של האנשים הכי חשובים ומפורסמים בסטודיו שלו. זה איפשר לו טיפול מהיר בבקשת לקוח לעותק נוסף, או ליצירת רושם בפני לקוחות חדשים.

שגשוג העסק נמשך עד לפרוץ מלחמות הדת בצרפת. למרות שלא היה קורבן לאלימות בשל היותו פרוטסטנטי, נאלץ קורניי ב-1569 להמיר את דתו ולהמשיך את דרכו כקתולי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורניי דה ליון** בוויקישיתוף
* קורניי דה ליון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4691921
* BnF: cb125688282 (data)
* BPN: 71120478
* GND: 120494809
* ISNI: 0000 0001 2101 8961
* LCCN: n92089140
* NTA: 158695372
* RKD: 18370
* SNAC: w6ft96ts
* SUDOC: 034996788
* ULAN: 500115387
* VIAF: 64122715
* WorldCat: lccn-n92089140

 |
עשן פומרולות דרך קרחון פורפיקד (Fourpeaked Glacier) המכסה את הר הגעש פורפיקד באלסקה
פומרולה באי וולקנו
פומרולה מלוע משני של הר הגעש קילוואה בהוואי
**פומרולה** (מלטינית **fumus**, עשן) הוא פתח בקרום כדור הארץ, לעיתים קרובות בקרבה להר געש, הפולט קיטור וגזים געשיים כדוגמת פחמן דו-חמצני, גופרית דו-חמצנית, מימן כלורי ומימן גופרתי. הקיטור נוצר כאשר מים בטמפרטורה מעל נקודת הרתיחה הופכים לקיטור, והלחץ יורד כאשר הם נפלטים מעל פני השטח.

פומרולות נוצרות לאורך סדקים קטנים או גדולים, במקבצים חסרי צורה או בשדות, ועל פני משטחים של קילוחי לבה ומשקעים עבים של זרמים פירוקלסטיים. "שדה פומרולות" הוא אזור של מעיינות חמים ונביעות של גזים כאשר מאגמה או סלע יסוד לוהט בעומק רדוד משחררים גזים או פועלים על מי תהום. אפשר לתאר פומרולה כמעיין חם שכל מימיו מתאדים לפני שהמים מגיעים לפני הקרקע.

את הפומרולות מסווגים לפי הטמפרטורה שלהן והרכב הגזים הנפלטים מהן. הטמפרטורות של הגזים יכולות לנוע בין C°‏200 ל-C°‏800. תהליכי חמצון וחיידקים אוהבי חום (תרמופילים) גורמים לגוונים הססגוניים סביב הפומרולות. פומרולה הפולטת בעיקר גזים גופריתיים מכונה **סולפטרה** (מאיטלקית: "solfatara"‏; *solfo* – "גופרית"), ופומרולה הפולטת פחמן דו-חמצני מכונה "מופט" (mofette). פומרולות מסוג זה השוכנות בתוך שקע מסוכנות במיוחד מכיוון שפחמן דו-חמצני כבד מהאוויר הוא נוטה להצטבר בשקע. באפריל 2006 נהרגו שלושה עובדים מצוות פטרול הסקי של אתר הסקי ממות מאונטיין סקי (Mammoth Mountain Ski Area) בקליפורניה מפומרולה מסוג זה. הם נחנקו מריכוז גבוה של פחמן דו-חמצני שהצטבר בבקיע.

פומרולות פועלות במשך עשרות או מאות שנים כאשר הן שוכנות מעל מקור חום קבוע, או שהן נעלמות בתוך שבועות או חודשים כאשר הן נוצרות מעל משקעים געשיים טריים המתקררים במהירות. עמק עשרת אלפי תימרות העשן (Valley of Ten Thousand Smokes, כיום חלק מהפארק הלאומי קטמיי) נוצר במהלך ההתפרצות הגעשית של הר הגעש נובארופטה (Novarupta) באלסקה ב-1912. בתחילה היו אלפי פומרולות באפר הגעשי מההתפרצות, אבל במרוצת הזמן כבו מרביתן.

בשל שינויים בפעילותן מאפשרות פומרולות לחזות פעילות געשית כאשר הטמפרטורה שלהן עולה וכאשר הרכב הגזים הנפלטים מהן משתנה בצורה דרסטית. משום כך, כאשר הטמפרטורות של הפומרלות באי הגעשי וולקנו, שהיה שקט במשך 100 שנים, טיפסו מ-C°‏300 ל-C°‏700 בין 1986 ל-1993 הועלתה רמת הכוננות מחשש מהתפרצות, והיא הורדה רק כשהטמפרטורות ירדו בחזרה.

על פי ההערכה יש בתוך תחומי הפארק הלאומי ילוסטון כ-4,000 פומרולות. אתר נוסף עשיר בפומרולות הוא "עמק השממון" בפארק הלאומי מורן טרואה פיטון באי דומיניקה.

לחלק מהפומרולות יש ערך כלכלי בהיותן מצבור לגופרית. מקומות בהם כורים מרבצי גופרית שמקורם בפומרולות הם במתחם הגעשי איג'ן בג'אווה ובאי וייט בניו זילנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פומרולה** בוויקישיתוף
* USGS Photo Glossary: Fumarole
* Sulfur Mining on Gunung Welirang Volcano, סרטון באתר יוטיוב
* פומרולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופסור משה ברור הציע לכנות תופעה זו קֶטֶר גַעַש
2. ↑  How Routine Turned to Tragedy at Mammoth

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4700159-8

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשפטן ישראלי. אם התכוונתם לשחקן אמריקאי-קנדי, ראו מייקל ג'יי פוקס.

**מייקל (מיכאל) פוקס** (8 במרץ 1934 – 9 במאי 2009) היה עורך דין ישראלי יליד בריטניה, ממייסדי הרצוג, פוקס, נאמן ושות'.

ביוגרפיה
--------

פוקס נולד בלונדון, בנם של פרדה וסם פוקס. ב-1958 השלים לימודי משפטים בקינגס קולג' שבאוניברסיטת לונדון וב-1959 הקים משרד עורכי דין, "פוקס וגיבונס", שהיה למשרד מוכר ומצליח. ב-1968 עזב את לונדון ועלה לישראל יחד עם אשתו. פוקס התמחה במשרד עורכי הדין "סלומון-ליפשיץ" שבחיפה וב-1969 קיבל רישיון לעסוק בעריכת דין בישראל. ב-1972 הוא וחברו אלוף חיים הרצוג (לימים נשיא המדינה) צירפו את פרופ' יעקב נאמן (לימים שר האוצר והמשפטים) והשלושה ייסדו את משרד עורכי הדין הרצוג, פוקס, נאמן ושות'.

פוקס היה יו"ר אגודת הידידות ישראל-בריטניה. ב-2003 קיבל ממלכת אנגליה את עיטור הכבוד "חבר במסדר האימפריה הבריטית" (MBE), זאת בשל תרומתו ליחסים בין ישראל לבריטניה. פוקס כתב טור חודשי למהדורה באנגלית של עיתון "הארץ". ב-2007 הוציא לאור ספר ובו אוסף הטורים.

פוקס התנדב לצה"ל בגיל 34, כאשר עלה ארצה ואף נלחם במלחמת יום הכיפורים. הוא אהב כתיבה, גולף, סקי ומוזיקה. הוא נפטר בגיל 75 לאחר מחלה קשה. היה נשוי לשילה פוקס (עורכת דין) ולזוג לא היו ילדים. פוקס התגורר בהרצליה, בה גם נקבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* עורך הדין מייקל פוקס הלך לעולמו בגיל 75, גלובס
* מייקל פוקס באתר הרצוג, פוקס, נאמן ושות'

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fox & Gibbons, מוזג לתוך פירמת Denton Wilde Sapte
2. ↑  Israel, Britain and the Commonwealth Association
3. ↑  Mountains and Molehills, Essays 2003-2007, Weill Publishers

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007586327205171
* VIAF: 20146462530827770405
* WorldCat: viaf-20146462530827770405

 |
סגן נשיא ברזיל, חוזה אלנסר, מנשק את ידו של הארכיבישוף של ברזיל בשנת 2003
**נשיקת יד** היא התנהגות טקסית של איחולי ברכה וביטוי כבוד. יוזם ההתנהגות, האדם המקבל את האיחולים, מושיט את ידו כאשר כף היד מופנית כלפי מטה. המאחל, קד קידה אל האדם המושיט את ידו ומקרב שפתיו אל פרקי אצבעות היד המושטת, בעודו אוחז בקלות את היד. במסורת המודרנית אין מגע בין השפתיים לבין היד המושטת. התנהגות זו קצרה, ומסתיימת בתוך פחות משנייה.

בעידן המודרני
-------------

נשיקת יד שאותה מציעה אשה לגבר (הגבר הוא שמנשק את היד המושטת) היא התנהגות המבטאת נימוס קפדני ובו בדרך כלל האשה היא בעלת מעמד חברתי גבוה יותר, או שווה, למעמדו של הגבר המנשק. סרוב לנשק יד מושטת היא התנהגות המבטאת חוסר נימוס. 

במאה ה-21 הפכה נשיקת היד להתנהגות נדירה המוגבלת למעמדות גבוהים ושמרנים, ובחוגים דיפלומטים. לדוגמה, נשיא צרפת בעבר, ז'אק שיראק הפך את נשיקת היד לאחד מסימני ההיכר של התנהגותו. למרות שנשיקת היד נעלמה כמעט לחלוטין מגינוני הנימוס המקובלים ברוב מדינות אירופה, היא נפוצה יותר במדינות מרכז אירופה, במיוחד באוסטריה, הונגריה, פולין, טורקיה, ורומניה. בטורקיה נשיקת יד היא הדרך המקובלת לברך אנשים זקנים משני המינים, לאחר הנשיקה המברך ישים את ידו של המבורך על מצחו.

בכנסייה הקתולית, המאמין הפוגש באפיפיור או קרדינל, ואף איש כמורה בדרגה נמוכה יותר, ינשק את הטבעת שעל אצבע ידו. אף שכיחותו של מנהג זה פחתה בחוגים מסוימים של הכנסייה והוא נפוץ במיוחד בקרב התרבויות המזרח תיכוניות, הבולטת שבהן היא התרבות האיטלקית. לעיתים המאמין בכנסייה ישלב את נשיקת היד שעליה טבעת, עם כריעת ברך שמאל, כביטוי נוסף של כבוד לאיש הכמורה. בתגובה, איש הכמורה עשוי להניח את ידו במחווה אבהית על ראשו של המאמין, או אפילו לברכו תוך התוויית אות הצלב בידו. בכנסייה הקתולית מקובל אף שהמאמינים מנשקים את ידו של איש כמורה שזה עתה הוסמך לכהונתו.

בישראל נשיקת יד לרבנים וצדיקים היא נוהג מקובל בקרב יהודים יוצאי יהדות ארצות האסלאם, ונוהג שכמעט אינו קיים בקרב יהודים יוצאי יהדות אשכנז. אם כי עדיין נמצא בקרב קהילות יוצאי רומניה.

בעבר
----

בעבר הייתה נפוצה נשיקת יד באירופה החל מהמאה ה-17, בתור מחוות כבוד כלפי אדם רם מעלה, נוהג שכמעט ולא השתמר היום, אך נפוץ יותר במזרח אירופה.

ישנו תיעוד של נשיקת יד בחליפה האסלאמית במאה השביעית.

כמו כן, במדרש מופיעה אמרה של רבן שמעון בן גמליאל, שמונה שלשה דברים בהם הוא משבח את בני המזרח, וביניהם: "שאין נושקין בפה אלא ביד", שייתכן ומתייחסת גם היא למחווה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נשיקת יד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  במדבר רבה, י"ט, ג'
**חיים לבב** (1929–2005) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כראש עיריית נהריה בשנים 1983–1989.

ביוגרפיה
--------

לבב נולד ברומניה ועלה לישראל בשנת 1950, בה הצטרף לקיבוץ גבעת ברנר. לאחר מספר שנים עבר לנהריה, בה נולדו שני בניו. הוא שירת בצה"ל בגולני ובחיל השריון בתפקידי מטה שונים. במלחמת יום הכיפורים היה קצין אפסנאות פיקודי של פיקוד צפון. לאחר המלחמה השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.

עם שחרורו מצה"ל הועמד בראשות אגף חדש בעיריית חיפה לניהול נכסים. בשנת 1978 הוא נבחר למועצת עירית נהריה מהמקום החמישי ברשימת המערך, ובמקביל למד באוניברסיטת חיפה מינהל מוניציפלי. ביוני 1982, במלחמת לבנון, שכל את בנו איתן.

במאי 1983 הוא גבר על ראש העיר המכהן, אפרים שריר, בהתמודדות בתוך מפלגת העבודה על המועמדות של המפלגה לראשות עיריית נהריה. בנובמבר אותה שנה הוא זכה בבחירות לראשות העיר עם כמעט 60% מקולות הבוחרים, ורשימת המערך למועצה, בראשותו, זכתה ב-8 מתוך 15 מושבים. בשנת 1989 החליטו במפלגת העבודה להציג את יעקב כהנוב כמועמד המפלגה לראשות העיר. לבב לא קיבל את הדין, הקים רשימה עצמאית והתמודד על ראשות העיר נגד כהנוב ומועמד הליכוד ז'קי סבג. לבב השיג בבחירות שלושה מנדטים במועצה, אך לא הצליח לעלות לסיבוב השני בין כהנוב וסבג. לקראת הסיבוב השני הוא הביע תמיכה בסבג ולאחר הבחירות הוא מונה לממלא מקום ראש העיר. ב-1993 התמודד שוב מול סבג ומול מועמד העבודה אשר שמואלי וזכה לכ-2% מסך קולות הבוחרים. רשימתו למועצה קיבלה 382 קולות (הכי מעט מבין כל הרשימות) ולא עברה את אחוז החסימה.

נפטר בשנת 2005.

בנו, דורון, עבד כמהנדס עיריית נהריה בשנים 2012-2005.

קישורים חיצוניים
----------------

* עדות סא"ל חיים לבב - קצין אפסנאות פיקודי, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק מרידור, מבחנו של חיים לבב, דבר, 9 בדצמבר 1983
2. ↑  ראובן בן צבי, "גן האם" - בין 2200 הנכסים שעיריית חיפה "שכחה" שנים רבות להעבירם לבעלותה, מעריב, 9 בפברואר 1976
3. ↑  הודגעה בדבר תוצאות הבחירות למועצת עירית נהריה, ילקוט הפרסומים 2485, עמוד 317
4. ↑  יצחק מרידור, שריר נוצח בסניף העבודה בנהריה, דבר, 25 במאי 1983
5. ↑  תוצאות הבחירות למועצת עירית נהריה, ילקוט הפרסומים 2987, עמוד 603
6. ↑  הודעה בדבר תוצאות הבחירות לראשות עירית נהריה, ילקוט הפרסומים 3637, עמוד 2208
7. ↑  המפלגה בגדה בי, מעריב, 6 בספטמבר 1989
8. ↑  ילקוט הפרסומים 4166, באתר נבו
9. ↑  נירית לנקרי, 150 עמודים, למה צריך לפטר את מהנדס העיר, 29 באוגוסט 2012, בלינקר חדשות מקומיות

| ראשי מועצת ועיריית נהריה |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוסקר מאיר וולף | ארנולד כהאן | גרשון טץ | אפרים שריר | חיים לבב | ז'קי סבג | רון פרומר | יצחק ולד | ז'קי סבג | רונן מרלי |
| 1941–1946 | 1946–1947 | 1947–1974 | 1974–1983 | 1983–1989 | 1989–2003 | 2003–2005 | 2005 (ראש ועדה קרואה) | 2005–2018 | 2018 |

 |
יער של עצים נשירים בניו ג'רזי.
המונח **נשירים** (באנגלית: **Deciduous**) בדרך כלל מתייחס לעצים ולשיחים המשירים את עליהם בתקופות מסוימות בשנה, בדרך כלל בסתיו, וגם להשרה של חלקים אחרים בצמח, כגון, עלי כותרת אחרי פריחה או פירות אחרי הבשלה. בעצם מדובר על נשירת מה שכבר לא נצרך מהצמח באופן טבעי. מונח זה מתייחס גם לתופעה דומה אצל בעלי החיים, כמו קרניים נשירות (קרני האייליים) או שיניים נשירות (שיני חלב) אצל חלק מהיונקים, כולל בני אדם.

בוטניקה
-------

בבוטניקה ובהורטיקולטורה, **צמחים נשירים**, כולל עצים, שיחים ועשבים רב-שנתיים, הם אלו שמאבדים את כל עליהם במשך תקופה. תופעה זו נקראת "שלכת" (אנ'). לעיתים התקופה חסרת העלים של צמחים היא בחורף, בדרך כלל באזורי אקלים ממוזג ואקלים קוטבי. בחלקים אחרים בעולם שבהם האקלים טרופי, סובטרופי, או צחיח, צמחים משירים את עליהם בתקופה היבשה השונה ממקום למקום בהתאם לגשם.

יוצאי הדופן הם ירוקי-העד, בהם העלים מושרים בהדרגה ולא בבת אחת כך שנראה שהם נותרים ירוקים במשך כל השנה. יש גם צמחי ביניים, חצי-נשירים, בהם העלים הישנים מושרים לקראת תחילת צמיחה חדשה, או בכיוון ההפוך, חצי-ירוקי עד, שמשמרים חלק מעליהם במשך תקופות היובש או החורף ומשירים את יתר עליהם לפני תקופת הצמיחה החדשה. בחלק מהעצים בעיקר בזני אלון העלים שנותרים על העץ למשך החורף מתייבשים ונופלים באביב עם תחילת הצמיחה של עלים חדשים.

פריחת הפורסית'יה הנשירה בתקופה שלאחר השלכת
צמחים נשירים רבים פורחים בתקופה חסרת העלים שלהם, תופעה זו מגבירה את יעילות ההאבקה. חוסר העלים מקל על הרוח לשאת אבקנים, ומקל על חרקים למצוא את הפרחים. אך בשיטה זו יש גם חסרונות, לדוגמה, הפרחים עלולים להיפגע מקרה, או באזורים הצחיחים לצרוך יותר מים. מנגד ללא עלים יש פחות סיכון של הישברות של ענפים או של הגזע, וכן צמחים מסוגלים להפחית את אובדן המים שלהם בשל חוסר זמינות המים בימות החורף הקרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נשירים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Science Daily*. "Science Reference: Deciduous". sciencedaily.com.
2. ↑  J. Robert Nuss; *Pennsylvania State University* (2007). "Evergreen Shrubs and Trees for Pennsylvania" (PDF). psu.edu.
3. ↑  "The Illinois - North Carolina Collaborative Environment for Botanical Resources: Openkey Project. Glossary of Botanical Terms. Page 22" (PDF). נבדק ב-2013-07-17.
4. ↑  Weber, William. 2001.
5. ↑  Lemon, P. C. (1961). "Forest ecology of ice storms". *Bulletin of the Torrey Botanical Club*. Bulletin of the Torrey Botanical Club, Vol. 88, No. 1. **88** (21): 21. doi:10.2307/2482410. JSTOR 2482410.
**הסביבה ההיסטורית סקוטלנד** (בסקוטית גאלית: **Àrainneachd Eachdraidheil Alba**; באנגלית: **Historic Environment Scotland**, בראשי תיבות: **HES**) הוא גוף ציבורי ממשלתי בסקוטלנד, האחראי על מחקר, טיפול וקידום הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד. היא הוקמה בשנת 2015 ממיזוג הסוכנות הממשלתית סקוטלנד ההיסטורית עם הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד (RCAHMS). בין יתר התפקידים, הסביבה ההיסטורית סקוטלנד שומרת על יותר מ-300 נכסים בעלי חשיבות לאומית, כולל טירת אדינבורו, סקארה ברי ופורט ג'ורג'.

היסטוריה
--------

האחריות שלה חולקה בעבר בין סקוטלנד ההיסטורית, סוכנות ממשלתית האחראית על נכסים בעלי חשיבות לאומית, לבין הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד, שאספה וניהלה רשומות על הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד. על פי תנאי הצעת החוק של הפרלמנט הסקוטי שפורסם ב-3 במרץ 2014, השניים פורקו ותפקידם הועבר ל"סביבה ההיסטורית סקוטלנד", ב-1 באוקטובר 2015.

הסביבה ההיסטורית סקוטלנד היא גוף ציבורי שאינו מחלקתי בעל מעמד של גוף ללא מטרות רווח, המנוהל על ידי חבר נאמנים שממונה על ידי הממשלה הסקוטית. הגוף מיישם את "מקומנו בזמן", אסטרטגיית הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד ואחראי על מבנים ומונומנטים בטיפול המדינה, כמו גם אוספים לאומיים של כתבי יד, רישומים ותצלומים. מעבר לאוספים אלה, הסביבה ההיסטורית סקוטלנד מספקת מימון והכוונה לעבודות שימור וחינוך ברחבי סקוטלנד.

Canmore הוא מאגר מקוון שמתוחזק על ידי הסביבה ההיסטורית סקוטלנד מאז 2015. בעבר היא הוחזקה על ידי הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד.

ראו גם
------

* מונומנט רשום
* קאדו (ויילס)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סביבה היסטורית סקוטלנד (באנגלית)
* סביבה היסטורית סקוטלנד, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "A new lead public body for the historic environment" (PDF). Historic Environment Scotland.
2. ↑  "Historic Environment Scotland Bill". Scottish Parliament. נבדק ב-6 ביולי 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  McKenzie, Steven (30 בספטמבר 2015). "Monuments body RCAHMS produces final report ahead of merger". *BBC News*. אורכב מ-המקור ב-15 בספטמבר 2016. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  "About Historic Environment Scotland". Historic Environment Scotland.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 5903 3421
* LCCN: no2016092444
* VIAF: 21147121671726390035
* WorldCat: lccn-no2016092444

 |
**אוטו מייקסנר פון זווינשטאם** (בגרמנית: **Otto Meixner von Zweienstamm**;‏ 1 בפברואר 1858 – 10 באוקטובר 1946) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

מייקסנר נולד ב-1 בפברואר 1858 בכפר לובזוב שליד העיר קרקוב שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. העיר נמצאת כיום בתחומי פולין המודרנית. היה לו אח תאום בשם הוגו. האחים היו דומים להפליא במראם, ולעיתים קרובות התבלבלו ביניהם. אביהם, אדוארד מייקסנר היה אובר-לויטננט בצבא האוסטרי. האחים נרשמו יחד ללימודים באקדמיה הצבאית בסנקט פלטן, ולאחר מכן לאקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. בנובמבר 1878 התגייסו שניהם לצבא האוסטרו-הונגרי והוצבו יחד ברגימנט הרגלים ה-55 בדרגת לויטננט. שניהם למדו באותה כיתה בקריגשולה בווינה, וב-1 במאי 1883 הועלו יחד לדרגת אובר-לויטננט והוצבו במטה הכללי. אוטו צורף אל מטה הבריגדה ה-22 ולאחר מכן למטה הבריגדה ה-34. מאוחר יותר הועבר למחלקת המבצעים של המטכ"ל בווינה, וב-1 במאי 1886 הועלה לדרגת האופטמן. ב-19 בנובמבר 1889 נישא אוטו למרגרט, בתו של גנרל מיור יוהאן ריטר פון קובין. באותו היום ממש, נישא הוגו לאחותה אוגוסטה. ב-1891 הוא הועבר למחלקת הרכבות הצבאיות, וב-1 בנובמבר 1892 הועלה לדרגת מיור. ב-1894 הועבר לשמש כמדריך צבאי, וב-1 במאי 1895 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-23 באוקטובר 1896 מונה למפקד המחלקה השלישית של הוועדה הצבאית הטכנית. ב-1 במאי 1898 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1899 הוא קיבל פיקוד על רגימנט הרגלים ה-13 שהוצב בעיר הולדתו קרקוב.

ב-9 באוגוסט 1904 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-41 אשר הוצבה בפלזן. ב-1 בנובמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, יום לפני שאחיו הועלה לדרגה זו. לאחר מכן הוא הועבר למלא תפקידי מנהלה ביחידות הלנדווהר. ב-9 ביולי 1908 הוא קיבל את תואר האצולה "פון זווינשטאם". ב-5 באוגוסט הוענק תואר זה גם לאחיו התאום. מקרה שבו שני אנשים מקבלים את אותו תואר אצולה נחשב לחריג מאוד. ב-3 בנובמבר הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט, וב-23 באוקטובר 1911 הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-4 בברנו. ב-25 ביולי 1912 הוא קיבל פיקוד על הקורפוס השביעי בטמשוואר, וב-1 במאי 1913 הוא קודם לדרגת גנרל חיל הרגלים. זמן קצר לאחר מכן גם הוגו קודם לדרגה זו.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוקצה הקורפוס שלו לפלישה הראשונה לממלכת סרביה, אולם לנוכח ההתגייסות המהירה של צבא האימפריה הרוסית השתנו סדרי העדיפויות של המטכ"ל והקורפוס הועבר לחזית המזרחית כחלק מהארמייה השנייה בפיקודו של אדוארד פון בהם-ארמולי. לנוכח התפוררות הארמייה השלישית בקרבות מול הרוסים, הוכנסה גם הארמייה השנייה לגליציה. מייקסנר פיקד על הקורפוס שלו בקרב גליציה ומתקפת הקרפטים. בעקבות כישלונו בקרבות אלו, הוא סולק מהצבא יחד עם קצינים רבים נוספים "מסיבות בריאותיות". 

בניגוד לאחיו, אוטו היה פעיל מאוד במסגרת אגודות של ותיקי מלחמה. ב-1926 הוא מונה לנשיא אגודת ותיקי האקדמיה הצבאית הטרזיאנית. הוא החזיק בתואר עד 1937, אולם גם לאחר מכן נותר נשיא הכבוד שלה. הוא נפטר בעיר מונדזה שבאוסטריה תחתית ב-10 באוקטובר 1946 בגיל 88. גופתו הועבר לווינה והוא נטמן לצד אחיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוטו מייקסנר פון זווינשטאם (באנגלית)
* אוטו מייקסנר פון זווינשטאם (באנגלית)
* אוטו מייקסנר פון זווינשטאם (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116872403
* VIAF: 37678499
* WorldCat (עם VIAF): 37678499

 |
**אלכסנדר וייטינסקי** (ברוסית: **Александр Войтинский**; נולד ב-11 במרץ 1961, מוסקבה) הוא במאי קולנוע רוסי, מפיק, מלחין ומייסד הלהקות "זברי" ו"ט.א.ט.ו.". הוא ביים מספר סרטי קולנוע רוסיים שהצליחו במדינות חבר העמים כדוגמת ג'ונגל, רוח הרפאים והיה שותף לפיתוח זיכיון "עצי אשוח". מייסד ומנכ"ל חברת "ברק הפקות" (Кинокомпания Молния Пикчерс).

ביוגרפיה
--------

הוא סיים את לימודיו באקדמיה הרוסית לכלכלה.

בשנת 1989 הקים יחד עם סרגיי טרופימוב וטימור בקממבטוב חברת הפקות טלוויזיה, יחד הם אספו צוות של אנשים בעלי דעות דומות על התפתחות הפרסום הרוסי. במיוחד הם עבדו יחד על קמפיין פרסום בשם היסטוריה עולמית שנוצר בשיתוף עם וידאו אינטרנשיונל ובנק אימפריאל. בשנת 1999, יחד עם איוואן שפובלוב, לקח חלק ביצירת הלהקה המוזיקלית "ט.א.ט.ו.", הלחין את המוזיקה לשירים "יוגוסלביה" ו"למה אני".

בשנת 2000 הוא נבחר כחבר מן המניין באקדמיה לפרסום ברוסיה. בשנת 2001 הקים את להקת "זברי" יחד עם הסולן והמוזיקאי רומן זבר. הוא צילם את כל הקליפים של הלהקה משנת 2003 עד 2008. בשנת 2004, בטקס פרסי ה-MTV הראשון ברוסיה, הוכר הקליפ "כל מה שמעסיק אותך" כ"קליפ הטוב ביותר של השנה" והלהקה הוכרה בתור "הלהקה הטובה ביותר" ורומן זבר הוכר כ"אמן הטוב ביותר". הלהקה ייצגה לראשונה את רוסיה ברומא בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה בשנת 2004.

בשנת 2008 הוא הוזמן לחברת הקולנוע Bazelevs והציע את רעיון הסרט "ברק שחור", אותו צילם בעצמו יחד עם דמיטרי קיסליוב (במאי סצנות פעלולים). הכנסות הסרט ההוא הסתכמו בכ-22 מיליון דולר (וצפו בו 4 מיליון איש).

בשנת 2009 ביים והיה המפיק היצירתי של הסרט "עצי אשוח". בשנת 2011 הקים את חברת הקולנוע שלו "ברק הפקות", Молния Пикчерс. בשנת 2019 ביים את העונה השנייה של סדרת המתח "השיטה" ומשתף פעולה באופן הדוק עם חברת ההפקות Sreda.

חיים אישיים
-----------

גרוש, יש לו שני בנים - אלכסנדר (2001) ודניאל (2008).

פילמוגרפיה
----------

| שנה | סרט | הכנסות |
| --- | --- | --- |
| 2009 | ברק שחור | 595,321,464 רובל |
| 2010 | עצי אשוח | 701,071,088 רובל |
| 2012 | ג'ונגל | 370,791,733 רובל |
| 2015 | רוח הרפאים | 383,326,778 רובל |
| 2016 | סבא כפור: מלחמת המכשפים | 151,926,418 רובל |

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר ווייטינסקי (ברוסית)
* אלכסנדר ווייטינסקי, ברשת החברתית פייסבוק

* אלכסנדר ווייטינסקי, ברשת החברתית אינסטגרם

* אלכסנדר ווייטינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אלכסנדר ווייטינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Кассовые сборы в России
2. ↑  Кассовые сборы в России
3. ↑  Кассовые сборы в России
4. ↑  Кассовые сборы в России(הקישור אינו פעיל)
5. ↑  Кассовые сборы в России

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5091570
* BnF: cb16260102j (data)
* ISNI: 0000 0001 2036 5451
* LCCN: no2011056005
* NLK: KAC201101619
* SUDOC: 161463150
* VIAF: 170115204
* WorldCat: lccn-no2011056005

 |
**נשפון כפור מאפיר** (שם מדעי: ***Aeorestes cinereus***) הוא מין עטלף חרקים ממשפחת הנשפוניים. תפוצתו בטבע היא באמריקה הצפונית וחלק מאמריקה הדרומית, אך מצוי בכמה איים מבודדים כמו הוואי ואיי גלאפגוס. עטלף זה שייך לסוג נשפון הכפור ולעיתים גם לסוג נשפון אדום (תחת השם המדעי: *Lasiurus cinereus*).

מאפיינים
--------

אורכו של העטלף 13–14.5 ס"מ עם מוטת כנפיים של 40 ס"מ ומשקל של 26 גרם, מה שעושה אותו לגדול שבעטלפי קנדה. העטלף צבוע בצבע כסוף וכנפיים חומות. הראש זהוב עם פנים בהירות ושפתיים ואוזניים חומות. הנקבות כבדות ב-40% מהזכרים. העטלף הוא קרוב משפחתו של נשפון-אדום מדברי.

עטלף זה פעיל בלילות, וביום נח בין חורי עצים, מערות ונקרות בדרך כלל לבדו אך בכמה מערות הוא מצוי בלהקות. תפוצתו המועדפת היא ביערות מחטניים אך לעיתים נראה מעל שטחים פתוחים או אף אגמים. העטלף הוא צייד חרקים מוכשר העט על עשים, זבובאים וחרקים נוספים. עטלפים אלה מהגרים בחורף דרומה לעבר מרכז אמריקה ודרום ארצות הברית או מקסיקו בעוד בחורף הם פונים לחלק הצפוני של ארצות הברית וקנדה הרוחשים חרקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נשפון כפור מאפיר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* נשפון כפור מאפיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נשפון כפור מאפיר באתר הרשימה האדומה של IUCN
**דואן אלמדאר** (בטורקית: **Doğan Alemdar**; נולד ב-29 באוקטובר 2002 בקייסרי שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת השוער בקבוצת סטאד רן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת טורקיה.

קריירת מועדונים
---------------

אלמדאר נולד בקייסרי שבטורקיה, וגדל במחלקת הנוער של קייסריספור המקומית. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ובסך הכל ערך 29 הופעות במדי המועדון במסגרת ליגת העל הטורקית.

ב-18 באוגוסט 2021 חתם אלמדאר בסטאד רן מליגת העל הצרפתית. ב-2 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד לנאנסי במסגרת הגביע הצרפתי. ב-8 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הליגה, בהפסד 1-0 ללאנס במסגרת המחזור ה-20 לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך אלמדאר 12 הופעות ליגה במדי המועדון בעונתו הראשונה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-7 ביוני 2022 ערך אלמדאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בניצחון 6-0 על נבחרת ליטא במסגרת ליגת האומות 2022/2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* דואן אלמדאר, ברשת החברתית טוויטר
* דואן אלמדאר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Transferts : Kayserispor annonce Dogan Alemdar à Rennes באתר ל'אקיפ, 18 באוגוסט 2021 (בצרפתית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דואן אלמדאר"**.