recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**התזמורת הסימפונית של מדיסון** (באנגלית: **Madison Symphony Orchestra**) שוכנת דרך קבע במדיסון, ויסקונסין, ארצות הברית. מנצחה הוא ג'ון דה מיין, המכהן בתפקיד זה מאז שנת 1993. התזמורת נוסדה ב-1925 כהרכב קהילתי קטן והתפתחה לתזמורת בגודל מלא.

אולם אוברטור
------------

תזמורת מדיסון מופיעה באוברטור הול במדיסון, אחד משני תיאטראות במרכז אוברטור לאמנויות במדיסון, מתנה שהעניקו למדיסון פטרוניה מזה שנים של התזמורת, ג'רום פראוטצ'י ורעייתו. מתנת הזוג פראוטצ'י בולטת בייחודה כאחת הגדולות ביותר שניתנו אי-פעם לאמנויות הבמה מתורם יחיד בהיסטוריה האמריקאית, יותר, למעשה, מכלל התקציב של "המענק הלאומי לאמנויות". תרומתם נתנה השראה לגל של מתנות לאמנויות הבמה ברחבי ארצות הברית.

אוברטור הול מתואר כ"אחד האולמות המעולים ביותר מבחינה אקוסטית בארצות הברית" בפי אמנים אורחים, מנצחים ומופעי אורח כאחד; בין שאר מאפייניו הראויים לציון נהנה האולם מעוגב קונצרטים מפואר, שנבנה במיוחד בשביל מרכז אורבטור בידי בונה העוגבים יוהנס קלייס מבון, גרמניה. העוגב של קלייס, שמשקלו 20 טון, הוא החפץ הנייד הגדול ביותר מכל אולם תיאטרון אחר באמריקה, העוגב מורכב באופן שאפשר להזיזו לשם אחסונו ושינועו על מסילות רכבת. העוגב מעניק לתזמורת צליל מרהיב בעוצמתו ביצירות כגון "כה אמר זרתוסטרא" של ריכרד שטראוס או "סוויטת כוכבי הלכת" של גוסטב הולסט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הסימפונית של מדיסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  ה-60 של מגזין סלייט ל-1999: ‏ 60 המתנות הגדולות שהעניקו נדבנים אמריקאים בשנת 1999 16 בפברואר 2000
2. ↑  נדבן תושב ויסקונסין תורם 25 מיליון דולר למרכז אמנויות במדיסון 2 באוגוסט 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no95034604
* MusicBrainz: e54d54ca-5ab2-41ae-bc43-ba994b0c82e8
* VIAF: 149223001
* WorldCat: lccn-no95034604

 |
מייג'ור גנרל **לֵאוֹנִיד קוֹסְטְיַאנְטִינוֹבִיץ' קַדֵנְיוּק** (באוקראינית: **Леонід Костянтинович Каденюк**;‏ 28 בינואר 1951 - 31 בינואר 2018) היה טייס חלל אוקראיני, שנחשב לטייס החלל הראשון של סוכנות החלל הלאומית של אוקראינה.

ביוגרפיה
--------

קדניוק נולד ב-28 בינואר 1951 בכפר קלישקיבצי, שבמחוז צ'רנוביץ באוקראינה הסובייטית, ברית המועצות. שם אמו היה נינה אנדרייבנה, ואביו היה קונסטנטין ניקיטוביץ'. היה נשוי לורה יורייבנה ולזוג 2 בנים, ולדימיר ודמיטרי. הוא התגרש מרעייתו בשנת 1983.

קדניוק למד בבית הספר הצבאי הגבוה לטיס בצ'רניהיב. בשנים 1976–1978 התקבל למרכז לאימון קוסמונאוטים. בשנים 1985–1989 השלים השכלתו כמהנדס במכון התעופה המוסקבאי ושירת כקוסמונאוט בשנים 1976–1983 ובשנים 1988–1992 והמשיך לשרת כטייס חלל עבור סוכנות החלל הרוסית ולאחר מכן עבור סוכנות החלל הלאומית של אוקראינה.

בשנת 1995 קיבל אזרחות אוקראינית והחל לשרת כטייס חלל בסוכנות החלל הלאומית של אוקראינה. מה-19 בנובמבר ועד ה-5 בדצמבר 1997 יצא לטיסה לחלל במעבורת החלל קולומביה במסגרת משימה STS-87 ושהה בחלל 15 יום ו-16 שעות.

בינואר 1998 מונה למפקד מינהל התעופה של חיל הנ"מ האוקראיני ולאחר מכן מונה ביולי 1999 לעוזרו של נשיא אוקראינה לענייני תעופה וחלל. ב-2001 מונה לסגן מפקד הפיקוח הצבאי הכללי שתחת נשיא אוקראינה.

הוא הצטרף לפוליטיקה וב-2002 נבחר לחבר בראדה העליונה. ביוני אותה שנה מונה לסגן יושב ראש הוועדה לביטחון לאומי והגנה של הראדה העליונה. בפברואר 2006 מונה לחבר הוועדה הפרלמנטרית לענייני פעילות חלל.

בינואר 2011 מונה ליועצו של ראש ממשלת אוקראינה לענייני תעופה וחלל.

הגדרתו בתור האוקראיני הראשון בחלל
---------------------------------

קדניוק מוגדר בתור האוקראיני הראשון ששוגר לחלל ודיוקנו אף הודפס על גבי בול של רשות הדואר האוקראינית שנשא את הכותרת "לאוניד קדניוק - הקוסמונאוט הראשון של אוקראינה" ולמעשה נחשב לאזרח אוקראינה העצמאית הראשון ששוגר לחלל אך לא האוקראיני הראשון בחלל, לאחר שהקוסמונאוט פאבל פופוביץ' (הקוסמונאוט הרביעי) היה יליד אוקראינה הראשון בחלל ושוגר ב-1962.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאוניד קדניוק** בוויקישיתוף
* לאוניד קדניוק באתר Astronaut.RU
* לאוניד קדניוק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* לאוניד קדניוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* \* "LEONID K. KADENYUK NSAU ASTRONAUT, biography at NASA website" (PDF). NASA. בינואר 1998. נבדק ב-3 באפריל 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)

הערות שוליים
------------

1. ↑  האסטרונאוט האוקראיני הראשון נפטר בגיל 67

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 140830758
* ISNI: 0000 0000 7737 9419
* LCCN: no2009193845
* VIAF: 103535514
* WorldCat: lccn-no2009193845

 |
**לאוניד קרויצר** (בגרמנית: **Leonid Kreutzer**;‏ 13 במרץ 1884, סנקט פטרבורג, רוסיה – 30 באוקטובר 1953, טוקיו, יפן) היה פסנתרן ומורה יהודי-גרמני.

קורות חיים
----------

קרויצר נולד למשפחה יהודית-גרמנית. כמורה לפסנתר הטביע את חותמו באקדמיה למוזיקה של ברלין, יחד עם אגון פטרי. בין תלמידיו הנודעים שם היה המלחין הישראלי יוסף טל. כמו כן הופיע בנגינת סולו ברסיטלים קשים ותובעניים מבחינה מוזיקלית וטכנית, שהוקדשו ברובם למלחינים או נושאים ספציפיים. ברסיטל מחודש יוני 1923, למשל, ביצע יצירות משל מלחינים חדשניים בני זמנו, כמו פאול הינדמית ופאול יואון, לצד מלחינים ותיקים יותר כמו סזר פרנק וקלוד דביסי.

השלטון הנאצי סימן אותו בהבלטה כאויב התרבות: יחד עם פרידה לובנשטיין הוא אחד משני פסנתרנים, ששמותיהם הופיע ברשימה של "משימות טיהור" ("Aufräumungsarbeiten") שהכין "איגוד המאבק למען התרבות הגרמנית" ("Kampfbund für deutsche Kultur") של רוזנברג. 
קרויצר היגר בשנת 1933 לטוקיו. הוא ידוע גם כעורך יצירותיו של שופן בהוצאת אולשטיין ומו כן היה מן הראשונים לכתוב על שימוש שיטתי בדוושת הפסנתר (Das normale Klavierpedal vom akustischen und ästhetischen Standpunkt, 1915)

לקריאה נוספת
------------

* Wolfgang Rathert and Dietmar Schenk (eds.). Pianisten in Berlin: Klavierspiel und Klavierausbildung seit dem 19. Jahrhundert. Hochschule der Künste Berlin Archiv, vol. 3. Berlin, 1999

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאוניד קרויצר** בוויקישיתוף

* לאוניד קרויצר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286187105171
* BNE: XX5157545
* GND: 116533609
* ISNI: 0000 0000 8150 0664
* LCCN: n87912885
* MusicBrainz: c472c297-71dc-4e45-b172-14479c3f826e
* NDL: 00446336
* NKC: xx0055541
* NLG: 256964
* NLK: KAC199615465
* NLP: A16975571
* NTA: 07264981X
* SNAC: w6tk0p1v
* VIAF: 69684327
* WorldCat: lccn-n87912885

 |
לוגו
"**בלו מן גרופ**" (באנגלית: **Blue Man Group**) הוא מיצג תיאטרון מוזיקלי שנוסד בשנת 1991. ידוע בהופעותיו ברחבי העולם וצפו בו מעל 35 מיליון צופים (עדכני ל-2017). מופע התיאטרון משלב סגנונות מוזיקליים שונים פופולרים וקלאסיים תוך שימוש באפקטי תאורה,
אולטרא סגול, קטעי וידאו וטכנולוגיה.

מופע התיאטרון מוצג בתיאטראות בלאס-וגאס, אורלנדו, בוסטון, ניו יורק, ברלין ושיקגו. בנוסף, בשנת 2016 ההרכב יצא למסע הופעות ברחבי העולם, במסגרתו גם התארחו בתוכניות טלוויזיה והשתתפו בפרסומות.

היסטוריה
--------

ההרכב במקור נוסד בשנת 1987 על ידי שלושה חברים מהקולג': כריס ווינק, מאט גולדמן ופיל סטנטון. שלוש הדמויות שיצרו מתאפיינות בצבע כחול (בלו מן), קרחות, ללא אוזניים לבושות בחליפות שחורות, הן אינן מדברות ומתקשרות בעזרת מוזיקה ומימיקה.

מסיבה לרגל סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 שסוקרה על ידי MTV, הביאה לחשיפה מוגברת של ההרכב. ממופעי רחוב ואירוח בפאבים, הגיעו בשנת 1991 למופע מלא, "צינורות", באולם האוף ברודוויי "Astor Place Theatre" ונחשב לאחד ממופעי האוף ברודוויי הנצפים ביותר.

ביולי 2017 נרכש ההרכב על ידי קרקס השמש.

פרסים
-----

* 1991- פרס אובי
* 1992 - פרס בקטגוריית דרמה לחוויית תיאטרון ייחודי
* 1992 - פרס לוסיל לורטל
* 2000 - פרס אדי בקטגוריית עיצוב
* 2010 - פרס אובי בקטגוריית חדשנות 1
* 2011 - פרס אליאנס אוף ברודוויי בקטגוריית המופע הארוך הטוב ביותר.
* 2012 - פרס אמי בקטגוריית מופע אומנותי.
* 2014- בחירת קוראי מגזין "Drum!" בקטגוריית אנסמל כלי הקשה הטוב ביותר.
* 2015- בחירת קוראי מגזין "Drum!" בקטגוריית אנסמל כלי הקשה הטוב ביותר.

ראו גם
------

* ווקה פיפל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלו מן גרופ** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלו מן גרופ (באנגלית ובספרדית)
* בלו מן גרופ, ברשת החברתית פייסבוק

* בלו מן גרופ, ברשת החברתית טוויטר

* בלו מן גרופ, ברשת החברתית אינסטגרם

* בלו מן גרופ, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר למנויים בלבד צח יוקד, מה לומדים בבית הספר של "בלו־מן"?, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר בלו מן גרופ
2. ↑  Blue Man Group Is Bought by Cirque du Soleil, With Plans to Expand
3. ↑  פרס לוסיל לורטל
4. ↑  פרס אדי לשנת 2000
5. ↑  פרס אמי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 4091192
* BnF: cb150384088 (data)
* ISNI: 0000 0000 9515 4598
* LCCN: no00019371
* MusicBrainz: dbcec54d-49c8-4d61-8512-8025bb37bf8e
* NKC: xx0035457
* VIAF: 140184215
* WorldCat: lccn-no00019371

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשחק קלפים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו לב (פירושונים).
**לבבות** הוא משחק קלפים מסוג משחקי ה"לקיחה" או "הצבע השליט" (Trump card). המשחק מיועד עבור ארבעה שחקנים ומטרתו היא לקבל כמה שפחות נקודות. המשחק מסתיים כאשר ראשון השחקנים עובר את סף 100 הנקודות. המנצח הוא בעל הנקודות הנמוך ביותר באותו שלב. בגרסאות שונות, המשחק גם קרוי מלכה שחורה.

אופן החלוקה
-----------

משתמשים בחבילה מלאה של 52 קלפים, לא כולל ג'וקרים או קלפי פרסומת למיניהם. יש לחלק ל-4 שחקנים כאשר כל שחקן מקבל בתחילת המשחק 13 קלפים. משמעות הדבר היא כי כל החבילה מחולקת, בלי שתישאר "קופה".
את הקלפים מומלץ לסדר לפי סימן (משמאל לימין: ♣, ♦, ♠, ♥ ולפי סדר עולה (משמאל לימין: מקלף מספר שתיים ועד אס).

חלוקת הנקודות
-------------

כל קלף לב שווה נקודה והקלף מלכה עלה שווה 13 נקודות. סך כל הנקודות המחולקות בסיבוב אחד הוא 26.

מהלך המשחק
----------

לאחר חלוקת הקלפים, כל שחקן מעביר שלושה קלפים (הקלפים אותם הוא יעדיף שלא להחזיק, בהתחשב ביתר הקלפים שבידיו. על פי רוב, מומלץ להעביר את שלושת הקלפים בעלי הערך הגבוה ביותר, או לנסות ליצור חוסר (Void) באחת מסדרות המיינור, קלאב♣ ודיאמונד♦). בסיבוב הראשון - לשחקן שמשמאלו, בסיבוב השני - לשחקן שמימינו, בסיבוב השלישי - לשחקן היושב מולו, ובסיבוב הרביעי לא מעבירים כלל. בסיבוב החמישי שוב לשחקן שמשמאלו וחוזר חלילה   

את המהלך הראשון יתחיל תמיד השחקן שיש לו את הקלף 2♣, ואז כל שחקן שם קלף תלתן בעל ערך כלשהו (שחקן שאין בידיו תלתן, רשאי להניח כל קלף אחר, פרט ללבבות ו-Q♠). השחקן ששם את הקלף מהסוג ששם הראשון, בערך הגבוה ביותר, לוקח את ארבעת הקלפים (בסיבוב הראשון, יהיה זה השחקן שהניח את התלתן הגבוה ביותר), ושם אותם הפוכים לידו, ואז הוא מתחיל את המהלך הבא עם כל קלף שירצה מלבד הלבבות.  

את קלף לב הראשון, ניתן להניח רק במידה ולשחקן אין אף קלף, בכל ערך שהוא, מהסוג שהניח הראשון. במקרה כזה, הוא רשאי (אך אינו חייב) להניח קלף לב.
מרגע זה ואילך, רשאי כל שחקן הפותח סיבוב, לפתוח בלב.
לאחר 13 סיבובים, כל משתתף סופר את הנקודות שהוא אסף על פי הקלפים המונחים לידו, ואז נרשם לכל אחד את כמות נקודות אשר הוא קיבל.
בצורה כזאת משחקים עד ששחקן אחד צובר 100 נקודות, ואז הוא מפסיד והמשחק נגמר.

כללים מיוחדים
-------------

* אסור לפתוח בקלף לב כלשהו כל עוד אף אחד מהמשתתפים לא שבר את הלב (שיחק לב כאשר לא נותרו לו קלפים בסדרה ששחקן אחר פתח בה במהלכים קודמים). אם ביד שחקן נותרו רק לבבות והוא נדרש לפתוח, הסיבוב מסתיים אוטומטית, ורישום הנקודות מתבצע כמו במצב של "ירייה בירח" כמתואר בסעיף הבא.
* שחקן שאסף את כל הקלפים ששווים נקודות (כל הלבבות ובנוסף את המלכה עלה) לא מקבל אף נקודה, וכל שאר השחקנים מקבלים 26 נקודות. נוצר מצב של ״יריה בירח״(Shoot The Moon). לנסות להגיע לכך זו אסטרטגיה מסוכנת, אבל אם משחקים היטב, היא עשויה להתברר כמשתלמת ביותר.
* בתור הראשון אין לשחק מלכה עלה או כל קלף מסדרת הלב.
* יש גרסה למשחק בהן נהוג כי לקיחת הקלפים Q,J♦ מעניקה 10- נקודות לשחקן הלוקח. עוד גרסה היא שלקיחת הקלף Q♣ מאפסת את ערכה של Q♠ באותו סיבוב אם שחקן אחד לקח את שני הקלפים גם יחד.

קישורים חיצוניים
----------------

* לבבות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**לבאן קוביאשווילי** (בגאורגית: **ლევან კობიაშვილი**; נולד ב-10 ביולי 1977) הוא כדורגלן עבר גאורגי, ששיחק בעמדת הקשר. קוביאשווילי הוא יליד טביליסי שבגאורגיה.

קריירה
------

הקריירה המקצועית של קוביאשווילי החלה בקבוצה המקומית הקטנה אוואסה טביליסי, ממנה הוא עבר למועדון קטן נוסף, מטאלורג רוסתווי, לפני שערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הגאורגית במדי דינמו טביליסי. בשנת 1998, אחרי שנה בקבוצה הרוסית אלניה ולדיקווקז, עבר קוביאשווילי למועדון הכדורגל הגרמני פרייבורג שבאותה התקופה קלט מספר רב של כדורגלנים גאורגים. בפרייבורג שיחק קוביאשווילי עד שנת 2003, השנה בה עבר לשחק במועדון הצמרת שאלקה 04. לאחר שש שנים עבר קוביאשווילי לשורות הרטה ברלין וחתם עמה על חוזה עד יוני 2010. לאחר ירידת הרטה ברלין לבונדסליגה השנייה האריך קוביאשווילי את חוזהו בקבוצה עד ליוני 2013.

נכון לספטמבר 2010 רשומים לזכותו של קוביאשווילי 305 משחקי בונדסליגה, בהם כבש 29 שערים. בבונדסליגה השנייה זקופות לזכותו 43 הופעות בהן הבקיע 11 שערים. קוביאשווילי היה שחקן חשוב בסגל נבחרת גאורגיה, במדיה צבר 100 הופעות בינלאומיות וכבש 12 שערים.

קוביאשווילי נשוי ואב לבן.

תארים
-----

**דינמו טביליסי**

* אליפות גאורגיה: 1995, 1996, 1997, 1998
* הגביע הגאורגי: 1996, 1997, 1998
* הסופר קאפ הגאורגי: 1996, 1997

**שאלקה 04**

* גביע האינטרטוטו: 2003, 2004
* גביע הליגה הגרמנית: 2005

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לבאן קוביאשווילי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  לבאן קוביאשווילי האריך את חוזהו בהרטה ברלין עד יוני 2013, (בגרמנית)
בדי לבד
כובע עשוי לבד
**לֶבֶד** הוא בד לא ארוג העשוי מסיבים שנדחסו יחדיו. את הלבד ניתן לייצר מסיבים טבעיים כמו צמר או סינתטיים כמו אקריליק. בעוד כמה סוגים של הלבד הם רכים מאוד, חלקם קשים מספיק כדי ליצור מבניות. ישנם סוגים שונים של לבד המשמשים לצרכים שונים, והם נבדלים בתכונותיהם בהתאם לתכולת הסיבים, הצבע, הגודל, העובי, הצפיפות וגורמים נוספים.

ייצור
-----

### לבוד רטוב

שיטת לבוד מסורתית המבוססת על שילוב בין נוזל (לרוב מים), סבון וחיכוך המופעל על הסיבים. מניחים את שכבות הסיבים בזווית של 90 מעלות זו על זו, ומכסים אותן במים וסבון. בתהליך של תנועה ודחיסה מתמשכת הסיבים נצמדים זה לזה ומתלכדים לבד אחיד. 

רק סוגים מסוימים של סיבים מתאימים ללבוד רטוב. רוב סוגי הצמר מבעלי חיים, כגון צמר אלפקות או כבשי מרינו, ניתנים לליבוד בתהליך זה. סיבים אלו מכוסים בקשקשים זעירים בדומה לקשקשים המצויים בשערות האדם. ההרטבה והסיבון גורמים לקשקשים להיפתח בעוד שהחיכוך גורם להם להיאחז זה בזה. סיבים צמחיים וסיבים סינתטיים לא יתפקדו בצורה דומה.

### לבוד מחט

מלאכת אמנות סיבים פופולרית שיוצרת לבד ללא שימוש במים. מחטים מיוחדות הנמצאות בשימוש במכונות לבוד תעשייתיות נמצאות בשימוש על ידי האמן ככלי פיסול. למחטים יש חריצים לאורך המחט שתופסת את השכבה העליונה של סיבים ומערבבת אותם בשכבות הפנימיות של הסיבים כשהיא נכנסת לעובי הבד. מאחר שחריצים אלה עם הפנים כלפי מטה לכיוון קצה המחט, הם לא מושכים את הסיבים החוצה. הלבד יכול להיות חזק מאוד ומשמש ליצירת תכשיטים או פיסול.

היסטוריה
--------

תרבויות רבות נחשבות למקור הלבד. אחד הסיפורים הוא סיפורם של סנט קלמנט וסנט כריסטופר, שבעת שנמלטו מרדיפות, ארזו את סנדליהם עם צמר כדי למנוע שלפוחיות. בסוף המסע שלהם, התנועה והזיעה הפכו את הצמר לגרביים מלבד.

אמנות הכנות הלבד עדיין נהוגה בקרב עמים נוודים (מונגולים וטורקיים) במרכז אסיה, שבהם שטיחים, אוהלים ובגדים נעשים באופן קבוע, חלקם מסורתיים כמו אוהלי יורט, וחלקם פונים לשוק התיירותי כמו נעלי בית.
במערב, לבד נמצא בשימוש נרחב באומנות ובעיצוב ונחשב לטקסטיל אקולוגי.

איכות הלבד נקבעת לפי אורך סיבי הצמר שהוא נוצר ממנו: ככל שהסיבים ארוכים יותר, כך הלבד עמיד יותר. לבד הלבד שימושים רבים, מתעשיית הרכב לכלי נגינה ולבניית הבית. למשל כחלק מפטישי הפסנתר יש ללבד תפקיד חשוב בקביעת טון הפסנתר. הלבד משמש כיום, בין השאר, לייצור כובעים, נעליים, בדי איטום ולקישוט בעבודות אפליקציה. מכיוון שהלבד אינו ארוג, ניתן לגזור אותו בלא שייפרם, לכן הוא משמש לאפליקציות ולייצור בובות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לבד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לבד** |

* אירית דולמן, אמנות הליבוד – בעבר ובהווה, אתר המרכז הישראלי לעיצוב - מדיטק חולון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529129305171
* BnF: cb119730210 (data)
* LCCN: sh85047722
* LNB: 000324585

 |
**הקרן לשיקום מחצבות** בישראל היא גוף ממשלתי, בפיקוח משרד האנרגיה שנועד לשיקום נופי של אתרי מחצבות נטושות ולהקמת פרויקטים לחינוך, תיירות ואיכות סביבה באתרים אלה.

במחצבות רבות בהן מופסקת הפעילות בשל סיבות שונות, ננטש האזור על ידי מפעיל המחצבה ומותיר מפגע נופי ובטיחותי. תפקיד הקרן הוא לסייע לבעלי מחצבות לשקם את אתר המחצבה ולא לנטוש אותה.

הקרן הוקמה במסגרת תיקון חוק פקודת המכרות משנת 1973 והתקנות משנת 1978. הקרן מנוהלת על ידי שמונה נציגי משרדים ורשויות ובראשה עומד המפקח על המכרות במשרד התשתיות הלאומיות. לפי החוק על כל בעל מחצבה פעילה להעביר סכום כסף לקרן לצורכי שיקום עתידי עם הפסקת הפעילות בה. הכסף ישמש כסיוע ממשלתי בעתיד לבעל המחצבה, לרשות המקומית ולבעלי עניין נוספים לשקם את האתר עם הפסקת הפעילות בו. הכסף משמש גם לשיקום מחצבות ישנות שלא הועברו בגינן תשלומים לקרן.

הקרן מעסיקה בעלי מקצוע שמייעצים לגבי סוג השיקום ודרכי ביצועו ואף יוזמת פנייה לרשויות לצורכי שיקום.

במהלך שנת 2019 הוקמה הקרן לשיקום מחצבות באזור יהודה ושומרון, בה חברים נציגים מטעם המנהל האזרחי.

|  |
| --- |
| * מסילה משוקמת על רקע עמק חרוד באתר מחצבות חפציבה המשוקמותמסילה משוקמת על רקע עמק חרוד באתר מחצבות חפציבה המשוקמות
* מחצבת 4.5 ליד בן דור בעיר נשר לאחר שיקומה. ברקע מפרץ חיפה והים התיכון. המחצבה שוקמה בעזרת הקרן לשיקום מחצבותמחצבת 4.5 ליד בן דור בעיר נשר לאחר שיקומה. ברקע מפרץ חיפה והים התיכון. המחצבה שוקמה בעזרת הקרן לשיקום מחצבות
* מחצבת הקאולין המשוקמת באתר אבן-רוח-מים במכתש רמוןמחצבת הקאולין המשוקמת באתר אבן-רוח-מים במכתש רמון
 |

ראו גם
------

* חציבה בלתי חוקית בישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הקרן לשיקום מחצבות
* אמיר פלג, קודם הורסים, אחר כך בונים טבע, באתר ynet, 13 בנובמבר 2006
* אלפי שאולי, מנצלים וזורקים: מאות מחצבות מחכות לשיקום, באתר ynet, 8 בפברואר 2013
בית הכנסת 'בית-יהודה' השייך לרשת, במסצ'וסטס
**"ישראל הצעיר"** (אנגלית: National Council of Young Israel) היא רשת בתי כנסת שנוסדה בארצות הברית בשנת 1912 על ידי הרבנים מרדכי קפלן וישראל פרידלנדר, ומפעילה כ-150 סניפים ברחבי העולם. כיום חברים בארגון כ-‏25,000 משפחות.

הארגון פעיל בארץ ישראל משנת 1972 ומונה כ-65 סניפים.

הרעיון שעמד בבסיס הקמת הארגון הוא הפיכת בית הכנסת למרכז תרבות ופעילות של הקהילה היהודית במקום.

המטרה המוצהרת של ישראל הצעיר היא כדלהלן:

בית הכנסת ישמש מלבד מקום תפילה גם מרכז תרבותי קהילתי – דתי, יאורגנו בו פעולות חברה ותרבות, כולל שיעורי תורה לילדי השכונה ולכל ילד. הימנעות מתלות פוליטית מפלגתית. בית הכנסת ינוהל על יסודות ההלכה. ביסוס קשרים הדדיים עם יהדות התפוצות והידוק הזיקה למדינת ישראל.

מאחר שבארצות הגולה בית הכנסת אכן היווה מוקד תרבותי לקהילה, הצליחה הרשת לגדול ולבסס כמה וכמה קהילות חזקות סביבה.

כיום במדינת ישראל ישנו קושי בהפיכת בית הכנסת למרכז התרבותי של הקהילה מאחר שישנם עוד גורמים כאלו בכל אזור (כגון מתנ"ס, בית ספר וכו').

למרות חוסר הביקוש בשירותים שרשת זו מציעה, יש כמה עשרות בתי כנסת בארץ הנושאים את השם ישראל הצעיר ומצליחים לממש את חזון הארגון.

ישראל הצעיר הקימה מועצה שתשמש כגשר בין הקהילות השונות במקומות השונים ומועצת רבני ישראל הצעיר המתמודדים עם נושאים הלכתיים בקהילות ועוד סוגיות שקשורת להנהגת הקהילה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ישראל הצעיר(באנגלית)
* ישראל הצעיר, ברשת החברתית פייסבוק

* ישראל הצעיר, ברשת החברתית טוויטר
* ישראל הצעיר (ארצות הברית), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265989605171
* ISNI: 0000 0001 2177 2016
* LCCN: n82152781
* VIAF: 145165941
* WorldCat: lccn-n82152781

 |
כפות רגליים עם נעלי עקב.
**עקב** הוא בליטה בגב הנעל הנמצא מתחת לעקב כף הרגל. עקבים משמשים לשיפור האיזון בנעליים והגבהת הנעל, אך גם לשם מטרות דקורטיביות.

היסטוריה
--------

עקבים אינם המצאה מודרנית. להפך, לעקבים היסטוריה ארוכה ועשירה, בעבור נשים כמו גם גברים.

נעל נשים עם "עקב לואי", 1760-1765.
אף על פי שנעלי עקב נצפו בציורי קיר מצריים עתיקים בקברים ובמקדשים, האזכור המוקדם ביותר של גברים או נשים הנועלים עקבים מגיע מפרס העתיקה.

נהוג לחשוב כי קטרינה דה מדיצ'י הייתה הראשונה לנעול עקבים לחתונתה עם דוכס אורלינס ב-1533. היא נעלה עקבים שיוצרו בפירנצה, וכתוצאה מכך, נעליים איטלקיות הפכו לנורמה בקרב נשות החצר הצרפתית. עם זאת, אזכור זה מוטל בספק, מאחר שתחילת התפתחות העקבים משוערת לשנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-16 (זאת בהתבסס על ראיות חזותיות ופיסות קיימות).
סביב שנת 1660, סנדלר בשם ניקולס לסטג' עיצב נעלי עקב עבור לואי הארבעה עשר. כמה מהן היו בעלות עקבים שאורכם עלה על 10 סנטימטרים, ועוטרו בסצנות קרב שונות.

"נעלי לואי" הפכו לבסוף אופנתיות בקרב נשים. היום, המונח משמש לתיאור סוג ספציפי של נעלי עקב, דומות לאלו שננעלו על ידי מאדאם דה פומפדור, פילגשו של לואי החמישה עשר (נקראות גם "עקבי פומפדור").
הנטייה האופנתית לעקבים נמוכים לקראת סוף המאה ה-18 הושפעה רבות מהמהפכה הצרפתית: במהלך המהפכה, עקבים גבוהים נקשרו בעושר, ומאחר והעם ביקש להימנע מתצוגה של שפע הופסקה מכירת עקבים ברבים מן השווקים.
עד תחילת המאה ה-19 היו העקבים באופנה עבור שני המינים.

בקרב גברים
----------

על אף שנעלי עקב או מגפיים ננעלו לעיתים קרובות יותר על ידי נשים, בתקופות ומקומות מסוימים הם נחשבו לסטנדרט גם במלתחה הגברית, הן מסיבות פרקטיות הן כאביזרים אופנתיים.
רוכבים מונגולים היו בין הראשונים להשתמש בעקבים במטרה למנוע מרגליהם להחליק מהארכופות. ידוע גם כן כי השוחטים המצרים נעלו עקבים גבוהים כדי שלא לדרוך ישירות בפסולת. הפרעונים והאצילים במצרים העתיקה נעלו עקבים כייצוג לכוח ועוצמה.
שחקנים בתפקידים טרגיים בדרמה היוונית העתיקה נהגו לנעול את הבסקין, מגף גבוה שעוצב על מנת לשוות להם גובה לעומת שאר השחקנים.
הרומאים, גברים כמו גם נשים, נעלו סנדלים עם עקבי פלטפורמה, שנועדו למנוע מהנועל לדרוך בבוץ והזוהמה ברחוב. גטה, נעליים המבוססות על רעיון דומה, קיימות עדיין ביפן היום.
למגפי הבוקרים האמריקאיים, שפותחו לראשונה במאה ה-19 ופופולריים גם היום בחלקים מסוימים בארצות הברית, יש עקב כפול שמטרתו למנוע מרגל הרוכב להחליק מן הארכוף.
עקבי פלטפורמה היו פופולריים במיוחד בקרב גברים לאורך שנות ה-70 (של המאה ה-20).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph805230

 |
**ז'ורז'ה פיליפה אבלינו טיישיירה** (בפורטוגזית: **Jorge Filipe Avelino Teixeira**, נולד ב-27 באוגוסט 1986 בליסבון) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אווש.

קריירה
------

טיישיירה גדל במחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון. לאחר שסיים את דרכו בנוער, ב-2005, הוא לא הוחתם בקבוצה הבוגרת ובמקום זאת הצטרף למועדון אחר מהעיר ליסבון, קאזה פיה א.ק. ובהמשך עבר גם למועדון אודיבלש ולס.ד. פטימה, שלושה מועדונים מהליגות הנמוכות בפורטוגל.

בשנת 2008 עבר טיישיירה לקבוצת אטרומיטוס ירוספיקו מליגת העל הקפריסאית, ובראשית 2009 עבר לא.א.פ. פאפוס מאותה הליגה.

ביוני 2009 עבר טיישיירה לקבוצת מכבי חיפה מליגת העל הישראלית, במדיה העפיל לראשונה בקריירה שלו לליגת האלופות. טיישיירה היה מרכיב מרכזי בהגנה של חיפה, שספגה רק 16 שערי ליגה ב-35 מחזורים. במסגרת משחקי גביע המדינה הורחק טיישיירה ל-6 משחקים בפועל ו-8 על תנאי בעקבות התבטאויות כנגד השופט איתן תבריזי. ב-15 במאי 2010 הבקיע טיישיירה את שערו היחיד במדי מכבי חיפה, כשהשווה ל-1-1 מול בני יהודה במחזור האחרון, תוצאה שמנעה מחיפה את האפשרות לזכות באליפות בעקבות ניצחונה של הפועל תל אביב במשחק המקביל.

לקראת עונת 2010/2011 חתם טישיירה בפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. בינואר 2013 הושאל לקבוצת סיינה האיטלקית. בתום העונה ירד טישיירה עם הקבוצה לליגת המשנה, וחזר לפ.צ. ציריך, במדיה שיחק עונה נוספת.

לקראת עונת 2014/2015 חתם טישיירה בסטנדרד ליאז' מליגת העל הבלגית ובאמצע עונת 2015/2016 עבר לצ'רלטון את'לטיק מהצ'מפיונשיפ. ב-15 ביולי 2017 חתם לשלוש שנים בסנט טרוידן הבלגית. ב-29 ביוני 2023 לאחר 16 שנה חזר לפורטוגל וחתם באווש מהליגה השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ורז'ה טיישיירה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מכה למכבי חיפה: טישיירה הורחק מ-6 משחקים", מאתר nrg, מיום 31 במרץ 2010
**מנסור א-סוויים** (בערבית: **منصور الصويم**, תעתיק מדויק: **מנצור אלצוים**; נולד ב-1970 בניאלה (אנ') שבסודאן) הוא סופר ועיתונאי סודאני. מחברם של ספרים וסיפורים קצרים.

א-סוויים נולד בניאלה שבדרום דארפור, והוא חי ועובד בבירה הסודאנית ח'רטום. הוא החל לכתוב ב-1990 ופרסם לראשונה ב-1995. עד 2021 הוציא חמישה רומנים ושני אוספי סיפורים קצרים. הרומן הראשון שלו, שנקרא "גבולות אפר", תורגם לאנגלית בשנת 2012. הרומן השני שלו, "זיכרונותיו של נבל", קיבל את פרס א-טייב סאלח לכתיבה יוצרת בסודאן, על שם הסופר הסודאני המפורסם. בשנת 2005 הספר פורסם בצרפתית בשנת 2021 וזכה לביקורת חיובית במדור הספרותי של העיתון "לה מונד". הספר תורגם לעברית בידי אילנה המרמן ויצא ב-2022 במסגרת ספריה לעם.

בשנת 2011 קיבל א-סוויים מענק מהקרן הערבית לאמנויות ותרבות (AFAC) עבור הפרויקט הבא שלו, רומן היסטורי בשם "הסולטן האחרון".

מנסור א-סוויים

ספריו
-----

* "تخوم الرماد" (גבולות האפר, 2001) תורגם לאנגלית – Boundaries of Ash.
* "ذاكرة شرير" (זיכרונות מרושעים של ילד רחוב, 2006) תורגם לצרפתית ולעברית.
* "أشباح فرنساوي" (רוחות צרפתיות, 2014).
* "آخر السلاطين" (אחרון הסולטנים 2015).
* "عربة الأموات" (כריכת המתים 2016).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313968005171
* BnF: cb16571595f (data)
* GND: 1021856258
* ISNI: 0000 0000 5295 750X
* LCCN: nr2007003910
* SUDOC: 158670914
* VIAF: 31962164
* WorldCat: lccn-nr2007003910

 |
**קונפוציוסאורניים** (שם מדעי: **Confuciusornithidae**) היא משפחה של עופות עתיקים (עופות קמאים), שחיו במזרח אסיה לאורך הקרטיקון התחתון שלפני 131 עד 120 מיליון שנה. המשפחה היא פרימיטיבית מאוד, ובעלת הרבה מאפיינים של דינוזאורים תרופודים, אך גם בעלת מאפייני עופות. מרבית הממצאים שלהם התגלו בתצורת ג'יופוטאנג ובתצורת יישיין שבמחוז ליאונינג, סין.

המשפחה קרובה יותר לעופות הבתראים מאשר הארכיאופטריקיים, אך פחות מבני הקבוצה אורניתורה.

מאפיינים
--------

לקונפוציוסאורניים היו שובלי נוצות לאורך זנבם, אשר אולי שימשו למשיכת נקבות כמו נוצות הטווס, אך אולי שימשו גם לתעופה. לעופות אלה היו זנבות מגומדים, לסתות חסרות שיניים שדמו לעופות המודרניים, ואולם היו להם טפרים בולטים לאורך הכנפיים שהיו מעט יותר קצרות מאשר העופות הבתראים.

מינים אלה היו קטנים מאוד, וכנראה היו שוכני עצים למיניהם. הם חיו על טריפת חרקים וטרף דומה ונשמרו מטורפים כמו תרופודים אחרים שארבו ביער.

מיון
----

* *Changchengornis*
* קונפוציוסאורניס (*Confuciusornis*)
* *Eoconfuciusornis*
* *Yangavis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונפוציוסאורניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

מיני המשפחה בהשוואה לאדם.
**צופית כתומת-חזה** (שם מדעי: *Anthobaphes violacea*) היא ציפור שיר ממשפחת הצופיתיים והיא הציפור יחידה בסוגה. הצופית אנדמית לשיחיות הכף של דרום-מערבה של דרום אפריקה.

אורך הצופית 14.5-16.5 ס"מ בזכרים ו-12.5-13.5 ס"מ בנקבות. משקלה 8.6-11.5 גרם. הצופית בעלת מקור שחור מכופף וארוך עם ראש ירוק-זית וחזה ירוק נוצץ, בטן כתומה, כנפיים חומות, אחורי גוף צהובים וזנב ארוך כהה ובעל נוצות מרכזיות ארוכות וגם הרגליים שחורות. הנקבות בהירות יותר מהזכרים והצעירים דומים להן. הצופיות משמיעות צפצופים חלשים החוזרים על עצמם.

הצופית אנדמית לדרום אפריקה וחיה באזורי שיחייה של אברשים, שם גדלים מיני פרחים רבים מהם יונקת הצופית צוף במקורה, ובנוסף היא ניזונה מחרקים מעופפים ועכבישים, אותם היא חוטפת מהאוויר. הצופיות תרות בלהקות של עד 100 פרטים אחר הפרחים בעונת הקיץ, ואחר הן נודדות למרומי ההרים בחיפוש אחר צוף פרחים. בעונת הרבייה הן הופכות לטריטוריאליות ואגרסיביות ותתקופנה כל צופית לא קרואה.

הצופיות מקננות מפברואר עד נובמבר (בעיקר ממאי-אוגוסט). הקנים מצויים בתוך השיחים ועשויים מעלים, שורשים, זרדים וקורי עכביש. יש להם מעין תקרה וחור הכניסה נמצא מתחתיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צופית כתומת-חזה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צופית כתומת חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
עטיפת החלק השני של הספר "צופיות לבני הנעורים", ינואר 1908
הספר **צוֹפִיּוּת לִבְנֵי הַנְּעוּרִים** (Scouting for Boys) פורסם בשנת 1908 והוא הספר הראשון שנכתב על תנועת הצופים. הספר נכתב ואויר על ידי רוברט באדן פאואל, מייסד התנועה. הספר מבוסס על חוויות ילדותו, ניסיונו בקרבות מאפקינג במלחמת הבורים השנייה ועל מחנה הניסיון באי הברונזה שבאנגליה. הספר "צופיות לבני הנעורים" הוא הספר הרביעי הנמכר ביותר במאה ה-20.

היסטוריה
--------

"צופיות לבני הנעורים" (1908) הוא שכתוב של באדן פאואל לשני ספרים מוקדמים יותר שכתב במהלך שירותו הצבאי: "סיירות וצופיות" (Reconnaissance and Scouting) משנת 1884 ו"עזרים לצופיות" (Aids to Scouting) משנת 1899. ספרים אלו שימשו את הצבא הבריטי באימונים. במאפקינג, באדן פאואל גייס ואימן נערים בגילאי 12-15 כדוורים, שליחים ומאוחר יותר כסוחבי פצועים כדי שהגברים יוכלו להתפנות ללחימה. כשחזר לאנגליה בתום המלחמה, גילה באדן פאואל שבבתי הספר החלו להשתמש בספריו. הוא החליט לשנות את פרסומיו הצבאיים ולהתאימם לבני הנעורים.

הספר פורסם בשישה חלקים, 70 עמודים כל חלק, מינואר עד מרץ 1908. ששת החלקים היוו הצלחה גדולה וכמתוכנן הפכו לספר אחד ב-1 במאי 1908. הספר תורגם ל-87 שפות שונות. בשנת 1948 הספר עדיין נמכר בכמות של 50,000 עותקים בשנה.

משנת 2010 מחלקת תנועת הצופים העבריים את הספר במהדורה מיוחדת בסיום קורס החמישיות המסכם של שכבה ט', המסכם את תקופת החניכות בתנועה. חלוקת הספר היא אות סמלי למעבר מחניך לחבר בתנועה, איש שכבה בוגרת.

רקע
---

פרקים
-----

זכויות יוצרים
-------------

ארגון הצופים של בריטניה היה הבעלים החוקיים של זכויות היוצרים של הספר בבריטניה, עד ל-31 בדצמבר 2011, כאשר זכויות היוצרים פגו בסוף שנת ה-70 לאחר מות מחבר הספר, ב-8 בינואר 1941. הספר נמצע כעת ברשות הציבור. עד אז, על מנת להעתיק את הספר היה צורך באישור רשמי של צופי בריטניה, למעט זכויות יוצרים חריגות במדינות ספציפיות, כמו שימוש הוגן.

תנועת הצופים הבנים של אמריקה (Boy Scouts of America), קיבלו רישיון זכויות יוצרים מיוחד מבאדן פאוול עצמו עבור הספר Boy Scout Handbook, שנכתב בתקופת ההקמה הרשמית של צופי אמריקה בשנת 1910.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צופיות לבני הנעורים** בוויקישיתוף
* צופיות לבני הנעורים, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Smith, David (2007-04-21). "Scouts uncool? Not in my book". *The Guardian* (באנגלית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2016-08-25.
2. ↑  Ian Hislop on Robert Baden-Powell, Time Out London(הקישור אינו פעיל)
3. ↑  רוברט באדן פאוול, **Aids to scouting for N.-C.Os. & men**, לונדון: Gale & Polden, 1899
4. ↑  The Scout Association, Copyright. A guide to reproducing material owned by The Scout Association (ארכיון)
5. ↑  Tim Jeal, **Baden-Powell**, London: Hutchinson, 1989, מסת"ב 0-09-170670-X
**ז'ורז'ה לופז בום ז'זוס** (בפורטוגזית: **Jorge Bom Jesus** או בראשי תיבות **JBJ**; נולד ב-26 ביולי 1962) הוא בלשן ופוליטיקאי סנטומני המכהן כראש הממשלה ה-17 והנוכחי של סאו טומה ופרינסיפה. הוא חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית. הוא מכהן כראש הממשלה מאז 3 בדצמבר 2018.

ביוגרפיה
--------

ז'זוס נולד ב-26 ביולי 1962 בסאו טומה ופרינסיפה. בצעירותו נסע ללמוד באירופה. הוא סיים תואר ראשון ושני בספרות צרפתית ופורטוגזית באוניברסיטת טולוז בצרפת. בנוסף על כך, הוא בעל תואר Ph.D.‎ במנהל ציבורי מאוניברסיטת סאו טומה ופרינסיפה.

לאחר לימודיו, כיהן ז'זוס במספר רב של תפקידים, ובהם: יועץ לשר התרבות והמדע, מזכ"ל הנציבות הלאומית לאונסק"ו, מנהל הספרייה הלאומית במדינה, מנהל בית הספר הלאומי להכשרת מורים ומחנכים ואף כמורה. בשנים 2008–2010 ובשנים 2012–2014 כיהן ז'זוס כשר החינוך, התרבות והמדע. בשנת 2018 נבחר ז'זוס להנהיג את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.

### בתור ראש ממשלה

בבחירות שנערכו ב-2018 המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הייתה השנייה בגודלה, אך הצליחה להרכיב קואליציה רחבה וז'זוס מונה לראש הממשלה בדצמבר 2018, בתמיכת הנשיא אבריסטו קרבליו. במהלך כהונתו הצהיר כי אחת ממטרותיו המרכזיות היא המאבק בשחיתות.

ז'זוס נשוי ואב ל-5 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ורז'ה בום ז'זוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "PERFIL: São Tomé/Eleições: Jorge Bom Jesus chega ao Governo para liderar 'gerigonça'". *www.dn.pt*.
2. ↑  Nón, Téla (1 ביולי 2018). "Jorge Bom Jesus novo Presidente do MLSTP". *Téla Nón*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "São Tomé e Príncipe: Jorge Bom Jesus toma posse segunda feira". *RFI*. 30 בנובמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Nón, Téla (14 בדצמבר 2018). "Luta contra a corrupção é bandeira do Governo « JBJ»". *Téla Nón*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
הכניסה למצודה
מפת וליקו טרנובו בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה
**צַארֶבֶץ** (בבולגרית: **Царевец**) היא מצודה מימי הביניים הנמצאת על גבעה בעלת אותו שם בעיר וליקו טרנובו שבצפון בולגריה. בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה בין השנים 1185–1393 העיר נקראה טרנובו, והייתה עיר הבירה, ומרכז השלטון - ארמון הצאר וכנסיית הפטריארך היו בצַארֶבֶץ.

היסטוריה
--------

העדות המוקדמת ביותר להתיישבות היא מהאלף השני לפנה"ס. במאה הרביעית התיישבו שוב במקום ובמאה החמישית הוקמה במקום מצודה ביזנטית. בניית המצודה הבולגרית החל מהמאה ה-12, עם כינונה של האימפריה הבולגרית השנייה, שבירתה הייתה בווליקו טרנובו. אז הפכה המצודה לחשובה ביותר בבולגריה.

בשנת 1393 המצודה נכבשה על ידי סולימאן צ'לבי, בנו של באיזיט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית, לאחר 3 חודשי מצור. היא הוחרבה ונשרפה ב-17 ביולי, והאירוע סימל את סופה של האימפריה הבולגרית.

שיחזור המצודה החל בשנת 1930 בתקופת ממלכת בולגריה, והסתיימה בשנת 1981 - לכבוד 1,300 שנים לתחילת העצמאות הבולגרית.

המבנים
------

המצודה מתנשאת על גבעה המזדקרת מעל עמק בו זורם הנהר יאנטרה. מוקפת חומות שעוביין עד 3.6 מטר, עם 3 שערים. השער הראשי - הכניסה המערבית ביותר עם גשר מתרומם, בה ממוקמת הכניסה הקיימת כיום.

ארמון הצאר ממוקם במרכז המצודה, מוקף בחומה נוספת ובה שני מגדלים. בארמון נמצא חדר הכס, כנסיית הארמון, ואגף מגורים.

בראש הגבעה ממוקמת כנסיית וארמון הפטריארך, שנבנו על שרידי כנסייה עתיקה יותר. הכנסייה שוחזרה בשנת 1981, ועל קירותיה צוירו בשנת 1985 ציורי קיר בסגנון מודרני, המתארים מוטיבים נוצריים, אך גם אירועים מתקופת האימפריה הבולגרית השנייה.

מגדל בלדווין (Балдуинова кула) בצד הדרומי של המצודה, הוא שחזור של מגדל בסגנון ימי הביניים ממצודה בולגרית אחרת, במקום בו היה מגדל קדום יותר שבו נכלא ומת בלדווין הראשון שליט האימפריה הלטינית.

ארכאולוגים מצאו על הגבעה שרידים של כ-400 מבנים שונים שנבנו רובם בימי הביניים, כולל 22 כנסיות וארבעה מנזרים.

בצד הצפוני של המצודה, על צוק המתנשא בגובה רב מעל הנהר, נמצא "סלע ההוצאה להורג", ממנו היו דוחפים את הנידונים למוות אל מותם.

תמונה פנורמית

חיזיון אור-קולי
---------------

מאז 1985 מתקיים במקום בשעות הערב המאוחרות חיזיון אור-קולי אם הגיעו מספיק תיירים לעיר, המופע משלב אורות ובהם קרני לייזר, מוזיקה דרמטית עם פעמוני כנסייה והוא מתאר את תולדות המקום ואת ההיסטוריה של בולגריה.

גלריה
-----

* חומת המצודה מעל הנהרחומת המצודה מעל הנהר
* מגדל בלדוויןמגדל בלדווין
* השער הראשיהשער הראשי
* פסל אריה בכניסה, לפני השערפסל אריה בכניסה, לפני השער
* שחזור ארמון הצארשחזור ארמון הצאר
* כנסיית הפטריארךכנסיית הפטריארך
* ציורי קיר מודרניים על קירות כנסיית הפטריארךציורי קיר מודרניים על קירות כנסיית הפטריארך
* החומה ומגדל שמירה, מעל עמק הנהרהחומה ומגדל שמירה, מעל עמק הנהר
* "סלע ההוצאה להורג" - גבוה מעל עמק הנהר"סלע ההוצאה להורג" - גבוה מעל עמק הנהר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צארבץ** |

* צארבץ באתר הרשמי של העיר וליקו טרנובו
צבת ים נקבה
**צב ים זיתני** (שם מדעי: *Lepidochelys olivacea*) הוא צב ים אשר חי באוקיינוסים חמים, בעיקר באוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט. זהו צב ים קטן יחסית, אורך שריונו הוא 60–70 ס"מ ומשקלו 25–46 ק"ג. צבעו של הצב הוא ירוק זית ומכאן שמו.

צבי הים הזיתני חיים הן במים רדודים שעומק עד 25 מטר (רוב התצפיות שלהם הן במרחק 15 ק"מ מהיבשת) והן בים הפתוח. הם יכולים לשחות עד כ-1,000 ק"מ מהחוף כדי להזדווג אם כי רוב ההזדווגויות נעשות בקרבת החוף. את ביציהם הם מטילים באתרי קינון גדולים וצפופים על חופים רבים: מקליפורניה ועד אפריקה וכן בחופים רבים במזרח אסיה, הודו, הפיליפינים ואוסטרליה. 

צבי הים הזיתני הם טורפים, בעיקר של חסרי חוליות קטנים כגון צדפות, חלזונות, מדוזות וסרטנאים.

ביצי ואבקועי צב הים הזיתני נטרפים על ידי מגוון רב של בעלי חיים יבשתיים כגון דביבונים, זאבי ערבות (coyotes), כלבים, חזירים, קיימנים, סרטנאים גדולים ונחשים. את האבקועים שבוקעים מהביצה ונעים לים טורפים גם עופות ים רבים. בים טורפים אותם בעיקר דגים גדולים, כרישים, תניני ים ולווייתנים קטלנים (אורקות). כמות הטורפים האפשריים קטנה באופן ניכר עם הגיעם לבגרות והם מאוימים רק על ידי טורפים גדולים במיוחד, כגון כרישים ולווייתני קטלן. גם האדם הוא איום מרכזי על צבי הים הזיתניים ורבים מהם נהרגים עקב ציד, דיג, פגיעה בכלי שיט ואובדן בית גידול עקב זיהום ופעילות אנושית. עוד גורם מרכזי לתמותת ביצים הוא צפיפות הקנים באתרי הקינון הגורם לכך שצבות ים שמטילות ביצים רומסות קנים אחרים ומשמידות את הביצים שבתוכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צב ים זיתני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צב ים זיתני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| צבי ים |
| --- |
| צבים ימיים |
| צב ים ירוק\* | צב ים ירוק |  |
| צב ים קרני\* | צב ים קרני |
| צב ים חום\* | צב ים חום |
| צב ים רידלי | צב ים זיתני • צב ים רידלי |
| צב ים שטוח גב\* | צב ים שטוח גב |
| צבי ים גלדיים |
| צב ים גילדי\* | צב ים גילדי |
| \*סוג ומין יחיד |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563030305171
* LCCN: sh85076059
* NKC: ph451655

 |
**פול גלאגר** (באנגלית: **Paul Gallagher**; נולד ב-5 באפריל 1990) הוא מתאבק צפון אירי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה **טאקר**. בנוסף לכך, הוא מופיע במספר ארגונים עצמאיים ברחבי אירופה. בינואר 2017, טאקר נטל חלק בטורניר אליפות בריטניה.

קריירת היאבקות מקצועית
----------------------

### ארגונים עצמאיים (2006–היום)

טאקר החל להתאבק תחת הדרכתו של פרגל דוויט (המוכר יותר תחת שם הבמה פין באלור), וערך את הופעת הבכורה של בארגונים העצמאיים של אירופה בשנת 2006. בארץ המולדת שלו, צפון אירלנד, טאקר מתחרה עבור הארגון Pro Wrestling Ulster, שבו הוא נחשב כאלוף "כתר משולש".

### WWE‏ (2017–2018)

ב-15 בדצמבר 2016 דווח שטאקר יהיה אחד מ-16 המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה, שנמשך יומיים אשר קבע את זהות אלוף בריטניה הראשון של ה-WWE (הטורניר נערך בתאריכים 14 ו-15 בינואר 2017). טאקר פגש את טיילר בייט בקרב המרכזי של הערב הראשון, הפסיד לבייט והודח כבר בסיבוב הראשון של הטורניר. ב-18 במאי 2018, ה-WWE פרסמו בערוץ היוטיוב שלהם את שמות המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה השני ונודע שטאקר יהיה אחד מאותם 16 משתתפים בטורניר. בסיבוב הראשון במסגרת טורניר אליפות בריטניה, טאקר הודח על ידי ג'ו קופי הסקוטי. ב-24 באוקטובר, טאקר נוצח על ידי אשטון סמית' בפרק השני של התוכנית NXT UK. ב-5 בדצמבר, טאקר הפסיד בקרב יחידים לאדי דניס.

אליפויות והישגים
----------------

* **הישגים בארגון ההיאבקות Fight Factory Pro Wrestling**
	+ אליפות ג'וניור במשקל כבד (פעם אחת)

קישורים חיצוניים
----------------

* טאקר, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  טורניר אליפות בריטניה יערך בחודש ינואר
**מיכאל סמיונוביץ' שוייפט** (ברוסית: **Михаил Семёнович Шойфет**; ‏26 באוגוסט 1947 - 22 באוקטובר 2013) היה היפנותרפיסט, עיתונאי וסופר רוסי. שוייפט יצר את שיטת הוויסות העצמי הפסיכופיזית בתחום ההיפנותרפיה. היה חבר איגוד העיתונאים של מוסקבה ושל רוסיה. חיבר מספר ספרים בתחום ההיפנוזה. שוייפט השתמש בהיפנוזה גם על בימות התיאטרון ברוסיה; הוא התפרסם בשנות ה-80 בעקבות הופעותיו עם תוכניתו "תיאטרון ההיפנוזה".

ביוגרפיה
--------

שוייפט נולד בווינה בירת אוסטריה. שם המשפחה "שוייפט" מקורו מהתואר שופט, שהפך ל"שוייפט" מסיבות פונטיות, לאחר תעתוק ליידיש או לרוסית.

ב-1980 יצר את "תיאטרון ההיפנוזה". הופעותיו המוזיקליות והתיאטרליות היו ראשונות מסוגן בברית המועצות, והן זכו לפופולריות. בשנים 1985–1992 הופיע במופע זה מטעם הפילהרמוניה המחוזית של מוסקבה (Московской областной филармонии). המופע נרשם בלשכת LLP ‏(Limited liability partnership) במוסקבה ב-21 בספטמבר 1994, בשם "תיאטרון העזרה הפסיכולוגית של מיכאל שוייפט". 

בסוף שנות ה-90 הרצה שוייפט במכון הפסיכולוגיה של האקדמיה הרוסית למדעים. בשנים 2001–2003 כתב טור שבועי בשם "תלמדו לשלוט בעצמכם" בעיתון הבריאות "Arguments and Facts".

שוייפט כתב מספר ספרים: "אימון של ויסות עצמי פסיכופיזי" (2003), "מאה הרופאים הגדולים" (2004, יצא במספר מהדורות נוספות), "הסודות הנסתרים של ההיפנוזה" (2006), "היפנוזה: עבריינים וקורבנות" (2010), ו"ויסות עצמי פסיכופיזי, הפרקטיקום המודרני הגדול" (2010). כן הוציא מספר פרסומים אודות ההיסטוריה של ההיפנוזה ושיטות הטיפול המעשיות בתחום זה, ופרקים בנושא הפיזיולוגיה של פעילות מערכת העצבים.

תיאטרון ההיפנוזה
----------------

שוייפט השתמש בהיפנוזה במסגרת מופע תיאטרלי שיצר, במהלכו התנדבו צופים מהקהל לעלות לבמה, הופנטו על ידי שוייפט, ותחת השפעת ההיפנוזה הונחו לבצע משימות שונות, לחקות אנשים מפורסמים ועוד. מספר המשתתפים היה מגיע אף ל-300 איש וההופעה נמשכה עד 5 שעות. בסוף ההופעה ענה שוייפט על שאלות הקהל ונתן כלים להיפנוזה עצמית ולטכניקות שונות לשיפור יכולות פיזיות ומנטליות. 

מתוך "תיאטרון העזרה הפסיכולוגית", מועדון מאי, 1989
כלי תקשורת רבים ברוסיה סיקרו את הופעותיו של שוייפט, וחלקם טענו, תוך התבססות על סקרים ומשאלים, כי למופעים הייתה השפעה חיובית על המשתתפים - הם דיווחו על יכולת לשחרור עצמי, העלאת הביטחון העצמי ועוד.

סגן נשיא מכון הפסיכולוגיה באקדמיה הרוסית למדעים, פרופ' דרוז'ינין (V. N. Druzhinin), הביע הערכה לשוייפט על הגברת הפופולריות של ההיפנוזה בקרב הציבור, ואף קרא לו "האמן הקלאסי של ההיפנוזה הרוסית". לצד זאת, השימוש בהיפנוזה כאמצעי להופעות ובידור הקהל שנוי במחלוקת כיום, וסופג ביקורת רבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל סמיונוביץ' שוייפט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך עיתון רפואי- "Медицинская газета 21.01.94 г."
2. ↑  Учитесь властвовать собой
3. ↑  "נדליה" ("Nedelya"), "סמיה" ("Semya"), "סובסדניק" ("Sobesednik"), "מוסקובסקיי קומסומולץ" ("Moscow Komsomolets"), "קומסומולסקיה פראבדה" ("Komsomolskaya Pravda"), "גודוק" ("Gudok"), "רוסייסקיה וסתי" ("Rossiiskie Vesti"), "רוסייסקיה גזטה" ("Rossiiskaya Gazeta") וכתבות במספר תוכניות טלוויזיה
4. ↑  מתוך ההקדמה שכתב דרוג'ינין לספרו של שוייפט "הסודות הנסתרים של ההיפנוזה", 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 305100788
* WorldCat: viaf-305100788

 |
**צב בריכה אסייתי ענק** (שם מדעי: *Heosemys grandis*) הוא מין של צב מהמשפחה צבי בריכה, אשר חי לאורך מספר בריכות טרופיות בדרום-מזרח אסיה במדינות: קמבודיה ווייטנאם ובחלק מלאוס, מלזיה, מיאנמר ותאילנד. הוא חי לאורך נהרות, נחלים, ביצות ושדות אורז ומצוי עד לגובה של כ-400 מטרים מפני הים. מין זה נתון בסכנת הכחדה חמורה בטבע.

מאפיינים
--------

כשמו צב זה הוא מבין הגדולים שבין צבי הבריכה, אם כי קטן יותר ממינים כמו צב מלאי ענק או צב מקורה אדום-כתר ועדיין גדול יחסית באורך של 30 עד 34 ס"מ ולעיתים עד 43.5 ס"מ ומשקל של 3 עד 5 ק"ג, אם כי נמצאו גם פרטים במשקל 10 ק"ג. צב זה בעל שריון עבה וקמור בצבע חום והצידיים משוננים וכהים, אך אינם קוצניים כמו צבים קרובים. צבעו כהה יחסית בין שחור לחום דהוי, הראש אפור עד חום והשריון מכיל טבעות בהירות יותר עד כתומות כשלאורך מרכז הגב ישנו פס צהוב.

צב זה הוא אמפיבי וחי הן במים והן ביבשה, אך לרוב רק בקרבת מים מתוקים. הוא אוכל כל הניזון בין השאר מתולעים, חרקים, חלזונות, דגים, נבלות וצמחי מים ושאר צמחים.

המין מצוי בסכנה בעיקר עקב לכידה ואיסוף הצבים אלה כמזון ואו ככחיות מחמד לאורך חלק מאסיה וכן הוא נפגע עקב הסבת הקרקע לחקלאות, מה שפוגע בסביבתו ולעיתים מזהם אותה לגמרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צב בריכה אסייתי ענק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צב בריכה אסייתי ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN

* 
* 
* 
* שריון הצבשריון הצב
**אלחנדרו דה הומבולדט** (בספרדית: **Parque Nacional Alejandro de Humboldt**) הוא פארק לאומי במחוזות אולגין וגואנטנמו שבדרום-מזרח קובה, כ-40 ק"מ צפונית-מערבית לברקואה. הפארק קרוי על שם המדען ומגלה הארצות הגרמני אלכסנדר פון הומבולדט, שביקר וחקר את קובה בשנים 1801-1800 (בספרדית, אלכסנדר נקרא אלחנדרו). הפארק הוכרז בשנת 1963, ובשנת 2001 הכריז עליו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשל המגוון הנופי, הביולוגי, הבוטני והפטרולוגי שבו - הפארק כולל יערות אורנים, יערות מנגרובים וכן חופים ושוניות אלמוגים. האזור הצליח להשתמר גם משום שהאדם לא חדר אליו כמו לאזורים אחרים, גם בתקופה הפרה-קולומביאנית. האזורים החקלאיים נמצאים בשוליו, וגם בעלי חיים שהאדם הביא עמו, כגון כלבים, חתולים וחזירים, שבדרך כלל משבשים את המערכות האקולוגיות, נותרו רק בשוליים.

שטחו של הפארק 711.4 קמ"ר, מתוכם 688.9 קמ"ר בשטח היבשה, ו-22.5 קמ"ר בשטח הים. הנקודה הגבוהה ביותר בו היא פסגת אל טוֹלְדוֹ, בגובה של 1,168 מ' מעל פני הים. באי זורמים מספר נחלים שמימיהם עמוקים וצלולים, ובהם טוֹאָה-חָגוּאָנִי, דוּאָבָּה, חִיגוּאָנִי, נִיבּוּחוֹן ומוֹאָה.

רכס ההרים שבו שוכן הפארק החל להיווצר בתקופת הקרטיקון. אזור הפארק הוא "אי" של סלעים פחמתיים, שמאפשרים קיומן של תופעות קרסטיות, בלב אזור שרוב הסלעים בו הם סרפנטיניים.

בפארק גדלים 905 מיני צמחים, מתוכם 343 ייחודיים לאזור. 18 מתוך 26 הצמחים האנדמיים לקובה גדלים בתחומי הפארק, ובהם פודוקרפוס אקמן והדרקונית הקובנית.

45 מיני זוחלים מצויים בתחומי הפארק, המהווים 37% ממיני הזוחלים המצויים בקובה כולה. 
עם בעלי החיים השוכנים בו נמנים תוכים, קוליברים, לטאות, הוטיות, וכן הקוניור הקובני, הדיה הקובנית, נקר מקור השנהב והסולנודון הקובני האנדמי, שלושת האחרונים מצויים בסכנת הכחדה. בחופי הפארק חיים תחשי נהרות.

תיירים יכולים לבקר בפארק דרך מרכז המבקרים שנמצא על הכביש בין ברקואה למואה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הלאומי אלחנדרו דה הומבולדט** בוויקישיתוף
* הפארק הלאומי אלחנדרו דה הומבולדט באתר המועצה הלאומית של קובה למורשת תרבות (בספרדית)

| Flag of CubaFlag of Cuba סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בקובה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הוואנה הישנה וביצוריה • טרינידד וואיה דה לוס אינחניוס • מבצר סן פדרו דה לה רוקה • המרכז ההיסטורי האורבאני של סיינפואגוס • הנוף הארכאולוגי של מפעל הקפה בדרום-מזרח קובה • עמק ויניאלס • הפארק הלאומי אלחנדרו דה הומבולדט • הפארק הלאומי דסאמבארקו דל גראנמה • המרכז ההיסטורי של קמגואיי |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394690305171
* GND: 4843049-3
* LCCN: sh2016000672
* VIAF: 246987666
* WorldCat (עם VIAF): 246987666

 |
**יוסי בוגן** (נולד ב-10 בספטמבר 1962), טניסאי שולחן בעבר, 8 פעמים אלוף ישראל ליחידים, יותר מכל שחקן טניס שולחן ישראלי אחר. השתתף ב-6 אליפויות עולם (נובי סאד 1981, טוקיו 1983, גטבורג 1985, דורטמונד 1989, צ'יבה שביפן 1991 וגטבורג 1993) כשחקן בנבחרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

בוגן החל לשחק בטניס שולחן כבר בגיל 11 בקבוצת הפועל רמת גן בליגה הארצית לבוגרים. בגיל 15 שיחק בליגה הלאומית לבוגרים כשחקן מן המניין. בשנת 1977 בגיל 15 צורף לנבחרת ישראל בה שיחק עד גיל 32. בגיל 17 זכה לראשונה עם הפועל רמת גן באליפות ישראל לקבוצות בבוגרים.

בשנת 1982 זכה בוגן בתואר אלוף ישראל לבוגרים בפעם הראשונה.

באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1985 ניצח בוגן במסגרת הקבוצתית ב-15 משחקים לעומת 8 הפסדים, הייתה זו אליפות העולם הטובה ביותר שלו. הוא ניצח את ז`אן מישל סאייב שהיה אז אלוף אירופה לנוער.

בשנת 1993 פרש מנבחרת ישראל בטניס שולחן.

תארים והישגים
-------------

* בסך הכל זכה בוגן בתואר אלוף ישראל בטניס שולחן 8 פעמים (1982, 1983, 1985, 1986, 1987, 1988, 1993, 1994).
* בסך הכל זכה בוגן בתואר אלוף ישראל בטניס שולחן לנוער 3 פעמים.
* בסך הכל זכה בוגן 13 פעמים באליפות ישראל לקבוצות, 13 פעמים בגביע המדינה, מתוכן 7 פעמים ברציפות זכיות בדאבל, עם קבוצתו הפועל רמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי בוגן באתר איגוד טניס שולחן בישראל
* דף השחקן של יוסי בוגן

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלופי ישראל - גברים, באתר www.itta.co.il (בעברית)
**Meththwa**, המכונה לעיתים Mtetwa או אימפריית Meththwa, הייתה מדינה דרום אפריקאית שקמה במאה ה-18 בדרום מפרץ דלאגואה ובמזרח אפריקה הדרומית. פירוש השם הוא "מי ששולט". לפי מוזי מתת'ווה (1995), המט'ט'וואה הם צאצאיהם של שבטי נאגוני של צפון נאטאל והרי לובומבו, שהזהות המודרנית שלהם קיימת כ-700 שנה. הם הראשונים מבין קבוצות Thonga-Nguni שעזבו את האגמים הגדולים במרכז אפריקה בין 200 לספירה ל-1200 לספירה. עם הגעתם לדרום אפריקה, התיישבו סביב סוואזילנד המודרנית, בעיקר על הרי לובומבו, לפני שעזבו במאה ה-17 כדי להתיישב בעיר המודרנית קוואזולו-נטאל, באזור נקאנדלה. הם היו מורכבים מכ-30 מטות, שושלות, והחמולות. שלא כמו יורשיהם ממלכת זולו, מט'ט'וואה הייתה קונפדרציה. לאחר שנסיך זולו, הידוע בשם Shaka Zulu הפך המלך, הוא יצר אומה כמעט הומוגנית עם מלך יחיד.

מט'ט'אווה התאחדה והורחבה תחת שלטונו של Dingiswayo. הצ'יף נכנס לברית עם הצונגה בתחילת המאה ה-19 והחל לסחור בשנהב. ועוד חומרים ופריטים עם הפורטוגלים במוזמביק. בשנת 1811 בקירוב, שילבו את Buthelezi וכמה קבוצות אחרות מנאגוני, כולל את שבט הזולו שהיה אז שולי בראשות Senzangakona, למעין קונפדרציה עם שבט מט'ט'אווה השולט. Dingiswayo נהרג בקרב עם Ndwandwe בשנת 1817. כך שלטון הקונפדרציה הוחלף בממלכת זולו תחת מנהיגותו של Shaka, סגן לשעבר בצבא של מט'ט'אווה. מוסדות צבאיים ומנהליים רבים, לרבות מערכת גדודי העמים (אמבוטו) שאפיינו את ממלכת זולו, נוצלו על ידי מט'ט'אווה. עם זאת, תאוריה ישנה יותר המעניקה קרדיט לשליטי ניאמבוס של מט'ט'אווה על יצירתו של אמבוטו אינה מקובלת יותר, בשל ראיות על קיומו של אמבוטו עוד במאה ה-18 ואולי אף מוקדם יותר. המט'ט'אווה היו מבין המטות הראשונים של נאגוני אשר השתמשו באקדחים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מט'ט'וואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Muzi Mthethwa, The History of abakwaMthethwa, Research Project, **Department of History, University of Zululand**, 1995
2. ↑  Morris, Donald R, **The Washing of the Spears: The Rise of the Zulu Nation under Shaka and its fall in the Zulu War of 1879**, New York: Simon and Schuster, 1965, מסת"ב 0-306-80866-8
3. ↑  The Editors of Encyclopaedia Britannica, [ Mthethwa
HISTORICAL STATE, AFRICA], britannica.com, ‏27.03.19