recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פלטי הכתמים** (שם מדעי: *Xiphophorus maculatus*) הוא דג נוי ממשפחת גמבוזיים ממרכז אמריקה. דג נוי זה שגדלו אינו עולה על שבעה ס"מ, דומה מאוד לקרובו הסייפן המצוי, אך גופו קצר יותר וגבוה יותר. דג זה שליו ורגוע, וחי בהרמוניה עם שאר דגי האקווריום הקיבוצי, צבעיו עזים ונוכחותו באקווריום מורגשת למרות ממדיו הקטנים יחסית. בטבע חי מין זה בשפכי הנהרות שבאמריקה המרכזית והדרומית, וצבעיו עזים יותר.

תנאי גידול
----------

לתנאי גידול אופטימליים יש לספק לדג הפלטי אקווריום בנפח 50 ליטר לפחות, כאשר במים תגדל צמחית מים עשירה וענפה. כל דג המתאים באופיו לאקווריום הקיבוצי ניתן לשילוב עם הפלטי. טמפרטורת המים לא תעלה על 26 מעלות ולא תפחת מ 18 מעלות.

זיהוי בין המינים
----------------

במקום סנפיר השת של הזכר מופיע איבר הזכרות (גונופודיום) הנראה בצורת צינור בולט בתחתית הבטן בחלקה האחורי. הנקבות יותר גדולות ובעלות גוף יותר מעוגל, ולרוב בטנן מלאה יותר בדגיגים כמו אצל משריצי החיים שהנקבה מופרית תמיד.

ריבויו
------

הפלטי הוא דג משריץ חיים ומסוגל להתרבות כבר בגיל 3 עד 4 חודשים. זכר הפלטי קטן ובהיר יותר מהנקבה, במהלך החיזור שוחה הזכר רוב הזמן לצד הנקבה ונוטה להטרידה רבות ואף לנשכה ולפוצעה, עד שזו נענית לחיזוריו, אז מחדיר הזכר את הזרע באמצעות הגונופודיום אל תוך פתח הביב של הנקבה, לאחר כ-30 עד 35 יום, מגיחים הדגיגונים מן האם כששק המזון תלוי להם בבטנם ונראה כאילו בטנם שסועה ובולטת, כבר בצאת לאוויר העולם יודעים הם להסתתר היטב מדגים אחרים ובפרט מהוריהם אשר ברעבונם מנסים לאכול את צאצאיהם.

מגדלי הדגים מנסים להכליא את הסייפן המצוי עם הפלטי, לקבלת מוטציות ייחודיות. בעבר אף נעשו תחרויות "הדג היפה" בין המגדלים שהוציאו מתחת ידם את הדגים המרשימים ביותר.

מופע הפלטי
----------

המוטציה המוכרת ביותר של הפלטי היא גוף אדום עז וסנפירים שחורים, אך יש גם מוטציות אחרות הנפוצות אצל מגדלי הדגים, כגון גוף כתום וסנפירים אדומים, או, אדום עז כולו, עם נקודות שחורות, וכן מוכרת המוטציה שבה הדג כתמתם עם כתם מעוין בתחילת סנפיר הזנב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלטי הכתמים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* פלטי הכתמים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלטי הכתמים באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555838305171

 |
**איגוד הכדוריד הרוסי** (ברוסית: **Федерация гандбола России**; בעבר: איגוד שחקני הכדוריד של רוסיה, **Союза гандболистов Россия**) הוא הגוף המנהל של נבחרת רוסיה בכדוריד, ליגות הכדוריד והטורנירים השונים ברוסיה שנערכים בתחום הכדוריד. האיגוד הוקם ב-1989 כיורש לאיגוד הכדוריד הסובייטי ונקרא בשם איגוד שחקני הכדוריד של רוסיה. במרץ 2013 הוחלט לשנות את שם האיגוד והוא נקרא בשם "פדרציית הכדוריד הרוסית".

היסטוריה
--------

האספה המכוננת של איגוד הכדוריד נערכה ב-1989 וייסדה את איגוד הכדוריד של רוסיה עם 32 חברים משותפים. למנכ"ל האיגוד נבחר ולדימיר סלמנוביץ' מקסימוב, שהיה אלוף אולימפי ב-1976. במרץ 1992 נערכה האספה השנייה בוולגוגרד ונבחרו רשויות האיגוד. באותו מעמד נבחר נשיא האיגוד הראשון: אלכסנדר בוריסוביץ' קוז'וכוב. למנכ"ל האיגוד וסגן הנשיא נבחר ולדימיר מקסימוב. יורי פיודורוביץ' רזניקוב נבחר לסגן הנשיא, כאשר בוריס ניקולאייביץ' מקארוב נבחר למזכ"ל האיגוד.

ב-1992 איגוד הכדוריד הרוסי - כיורש פדרציית הכדוריד הסובייטית - היה לחבר רשמי בפדרציית הכדוריד הבינלאומית ופדרציית הכדוריד האירופית. מאז 1993 רוסיה היא משתתפת קבועה באליפויות אירופה וגביעי העולם בכדוריד.

על פי הדירוג העולמי הכדוריד הרוסי נמצא במקום השני בחשיבותו בעולם כשדירוג השיא הוא מקום ראשון: ב-1993, 1995, 1997 ובין השנים 1999–2002 וב-2005. הנבחרת הרוסית בכדורעף מדורגת תמיד באחד מחמשת המקומות הגבוהים, מאז 1993. נבחרת הנשים היא נבחרת הכדוריד הטובה בעולם ומדורגת במקום הראשון.

בשנת 2003 איגוד הכדוריד הרוסי ציין 75 שנה לכדוריד ברוסיה, יום שצוין בסדרת אירועים ששיאם היה במשחק ראווה של הנבחרת הרוסית מול נבחרת העולם. המשחק נערך בהיכל הספורט דינמו במוסקבה ונכחו בו 5,000 צופים.

במרץ 2013 האיגוד שינה שמו ל"פדרציית הכדוריד הרוסית".

תחרויות
-------

* ליגת העל הרוסית בכדוריד - תחרות הכדוריד הבכירה ברוסיה בה משתתפות כל מועדוני הכדורעף מן הליגה הבכירה. קיימת ליגה לגברים ונשים.
* ליגת הכדוריד הראשונה ברוסיה - ליגת המשנה בכדוריד - אלופת הליגה מעפילה לסופרליגה הרוסית בכדוריד

נשיאי האיגוד
------------

* אלכסנדר קוז'וכוב (1991 - 2004)
* ולדימיר מקסימוב (2004 - 2013)
* ולדימיר נליובין (2013 - 2015)
* סרגיי שישקאריוב (מ-2015)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד הכדוריד הרוסי
* איגוד הכדוריד הרוסי, ברשת החברתית פייסבוק

* איגוד הכדוריד הרוסי, ברשת החברתית טוויטר

* איגוד הכדוריד הרוסי, ברשת החברתית אינסטגרם

* איגוד הכדוריד הרוסי, ברשת החברתית VK

* איגוד הכדוריד הרוסי, סרטונים בערוץ היוטיוב

| הכדוריד ברוסיה רוסיהרוסיה |
| --- |
| **ניהול** | איגוד הכדוריד הרוסי • קבוצות |
| **ליגות וגביעי גברים** | ליגת העל • הליגה הרוסית הראשונה בכדוריד • הגביע הרוסי |
| ליגות וגביעי נשים | ליגת הכדוריד לנשים • גביע רוסיה |
| **נבחרות** | הנבחרת הלאומית • נבחרת הנשים |
**למבורגיני הורקאן טקניקה** (באיטלקית: **Lamborghini Huracán Tecnica**) היא מכונית-על במרכב קופה, בעלת שתי מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי למבורגיני משנת 2022. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק ב-12 באפריל 2022.

היא מהווה כגרסה משודגרת של הלמבורגיני הורקאן ומבוססת בעיקרה על הלמבורגיני הורקאן STO.

עיצוב
-----

העיצוב החיצוני תוקן בכדי לשפר את האווירודינמיקה ויציבות הרכב, כמו כן מערכת קירור הבלמים עוצבה מחדש ומאפשרת כניסת אוויר לכל מערך הבלמים, שיפור זה הוריד את טמפרטורות החום בחלקים בתחתית הרכב. בפנים הרכב נעשה שימוש מסיבי בסיבי פחמן על מנת להוריד את משקל הרכב ולתת ביצועים טובים יותר, פנים הרכב כולל בנוסף הגה ספורט, מושבי ספורט קלים, פתחי אוורור בעיצוב ספורטיבי כולל מערכת מולטימדיה משופרת.

מפרט טכני
---------

היא כוללת מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר אטמוספירי המספק 640 כ"ס ב-8,000 סל"ד ומומנט מרבי של 57.6 קג"מ. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.2 שניות ומ-0 ל-200 קמ"ש 9.1 שניות, המהירות המרבית עומדת על 325 קמ"ש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למבורגיני הורקאן טקניקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של למבורגיני הורקאן טקניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lamborghini Huracán Tecnica : 640 ch et un gros restylage, Motor1.com (בצרפתית)
2. ↑  Lamborghini Huracan Tecnica Debuts In New York With STO Power, Motor1.com (באנגלית)
3. ↑  Lamborghini Huracán Tecnica mit 640 PS enthüllt, Motor1.com (בגרמנית)
4. ↑  Lamborghini Huracan Tecnica: 640 CV per un super-restyling, Motor1.com (באיטלקית)
**מנחם מנדל משי זהב** (30 בנובמבר 1936, ט"ז בכסלו ה'תרצ"ז – 22 בינואר 2021, י' בשבט ה'תשפ"ב), הידוע בשם העט **מנחם מענדל**, היה סופר ועיתונאי חרדי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לחיים דוד משי זהב. ממשפחה ירושלמית ותיקה, מנחם מנדל הוא היה דור עשירי בירושלים בהגיעו לפירקו נישא לשרה זיסל, בתו של יוסף שיינברגר.

במהלך חייו כתב מאות ספרי סיפורים, מרביתם סיפורי צדיקים והיסטוריה, רבים מספריו הם שכתוב של ספרים שנכתבו ביידיש-גרמנית או ביידיש העתיקה, שאותם שכתב לשפה בת זמננו. בין הספרים ששכתב היו מרבית ספרי מאיר להמן.

פרסם מאמרים רבים כנגד שלטונות מדינת ישראל. כתב בעברית בעיתון "המודיע".

מנחם מנדל נפטר ב-22 בינואר 2021, בגיל 84, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה.

משפחתו
------

גיסו הוא הסופר מנחם מנדל גרליץ. בנו הוא יהודה משי זהב, מייסד ויו"ר זק"א.

ספריו
-----

* די לעצטע מינוט (ייד')
* די כוזרים לאנד (ייד')
* די שיינקייט פון שבת
* די שיינקייט פון יום טוב
* די שיינקייט פון ירושלים (ירושלים, תשמ"ו)
* ישועת השם כהרף עין (ירושלים, תשנ"א)
* דער אידישער פרינץ (ירושלים, תשנ"ב)
* גירוש שפאניע (ירושלים, תשנ"ו)
* א שטורעם אין מדבר (ייד')

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "מנחם מנדל משי זהב", באתר המכלול

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305558005171

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר חוקי ארליך
**קלֵר אפשטין** (18 בספטמבר 1911 - 18 באוגוסט 2000) הייתה ארכאולוגית וחוקרת ארץ ישראל. מומחית לארכאולוגיה של רמת הגולן בכלל, ושל התקופה הכלקוליתית בפרט. כלת פרס ישראל לארכאולוגיה לשנת 1995.

קורות חיים
----------

אפשטין נולדה בלונדון בשנת 1911 למשפחה יהודית מסורתית, ובגיל 17 החלה ללמוד באוניברסיטת לונדון. בשנת 1932 קיבלה תואר ראשון בשפות ובספרות איטלקית. היא הייתה פעילה ומדריכה בתנועת "הבונים" באנגליה.

בשנת 1937 עלתה לארץ ישראל, ובהמלצת ברל כצנלסון החלה לעבוד בוועד הפועל של ההסתדרות. בשנת 1942 היא התגייסה לחיל העזר לנשים בצבא הבריטי, והגיעה לדרגת רב-סמל. 

לאחר השחרור מן הצבא התגוררה אפשטין בקיבוץ עין גב. במלחמת העצמאות הגנה על הקיבוץ מן המשלט בסוסיתא. בעקבות כיבוש סוסיתא וגילוי הכנסייה בה, חפרה במקום, התאהבה במקצוע והחליטה להיות ארכאולוגית. בשנת 1953, בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד, עברה להתגורר בגינוסר, שם שיתפה פעולה עם יגאל ידין בחפירות ארכאולוגיות בחצור. 

בשנת 1962 סיימה את עבודת הדוקטורט בארכאולוגיה באוניברסיטת לונדון, כתלמידתה של קתלין קניון. הדיסרטציה עובדה לכדי ספר (*Palesinian biochrome ware*,‏ ליידן: J. Brill,‏ 1966). ב-1965 ניהלה חפירות בתל קליל, ליד קיבוץ כפר סאלד.

לאחר מלחמת ששת הימים ניהלה אפשטין את אחת משתי חוליות הסקר הארכאולוגי ברמת הגולן (בראש החוליה השנייה עמד שמריה גוטמן), ושם חשפה תרבויות שלא היו ידועות למחקר עד אז. אפשטין המשיכה בסקר במסגרת תפקידה כארכאולוגית מחוז צפון של רשות העתיקות, ונחשבה מומחית של הארכאולוגיה של רמת הגולן בכלל, התקופה הכלקוליתית, ותופעת הדולמנים בפרט. היא חשפה 25 אתרים כלקוליתיים שלא היו ידועים עד אז, והשתתפה בהגדרת התרבות שעזרה לגלות כ"כלקוליתית הגולן".

בשנת 1985 קיבלה מטעם מוזיאון ישראל את פרס פרשיה שימל על תרומתה לארכאולוגיה של ישראל.

בשנת 1995 זכתה אפשטין בפרס ישראל על מפעל חייה בתחום הארכאולוגיה.

לקריאה נוספת
------------

* קלר אפשטין, **התרבות הכלקוליתית של הגולן**, רשות העתיקות, 1998.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורנה הס, **קלר אפשטין**, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
* רשימת המאמרים של קלר אפשטין באתר רמב"י
* קלר אפשטין (1911-2000), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחם רהט, ממצאים מהתקופה הכנענית נחשפו בחפירות בכפר סאלד, מעריב, 17 באוגוסט 1965
2. ↑  **קלר אפשטין**, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260843405171
* BnF: cb16619512s (data)
* GND: 1041836880
* ISNI: 0000 0000 7976 5188
* LCCN: n00048428
* RERO: 02-A003219405
* SUDOC: 069511632
* VcBA: 495/186448
* VIAF: 97298390
* WorldCat: lccn-n00048428

 |
**הדיוויזיה החמישית** (באנגלית: **5th Infantry Division**) הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במספר מלחמות: מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה ומלחמת וייטנאם.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה הרביעית הוקמה בדצמבר 1917 ביוסטון, טקסס, שמונה חודשים לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-9 שהורכבה מהרגימנטים ה-60 וה-61, ומהבריגדה ה-10 שהורכבה מהרגימנטים ה-6 וה-11. הדיוויזיה כולה הגיעה לצרפת ב-1 במאי 1918 והיחידות נפרסו בקו החזית. הדיוויזיה ה-5 הייתה השמינית מתוך ארבעים ושתיים דיוויזיות אמריקאיות שהגיעו לחזית המערבית. הדיוויזיה ה-5 התאמנה עם יחידות הצבא הצרפתי בין ה-1 ל-14 ביוני 1918. החיילים הראשונים של היחידה שנהרגו בפעולה מתו ב-14 ביוני אותה שנה. בין הנפגעים הראשונים של הדיוויזיה היה קפטן מארק קלארק, שפיקד על הגדוד ה-3, רגימנט הרגלים ה-11, שלימים יהפוך לגנרל בעל ארבעה כוכבים. ב-12 בספטמבר השתתפה הדיוויזיה בקרב סן-מייל, ומאוחר יותר לחמה במתקפת מז-ארגון, הקרב הגדול ביותר של חיל המשלוח האמריקאי (AEF) (והגדול בתולדות צבא ארצות הברית) במלחמת העולם הראשונה. המלחמה הסתיימה זמן קצר לאחר מכן, ב-11 בנובמבר 1918. הדיוויזיה שירתה בצבא הכיבוש, והתבססה בבלגיה ובאש-סור-אלזט, לוקסמבורג עד שעזבה את אירופה. הדיוויזיה חזרה לארצות הברית דרך נמל העלייה של ניו יורק בהובוקן, ניו ג'רזי, ב-21 ביולי 1919.

### בין המלחמות

ב-4 באוקטובר 1921 הושבתה הדיוויזיה בשל קיצוצים תקציביים, אולם חלק מיחידותיה נשארו פעילות, ושאר היחידות השתייכו לכוחות המילואים. מפקדת הדיוויזיה השתתפה בתרגילים שונים במשך השנים.

### מלחמת העולם השנייה

ב-16 באוקטובר 1939 הופעלה הדיוויזיה מחדש, והועמדה תחת פיקודו של קמפבל הודג'ס. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-2, ה-10 וה-11. הדיוויזיה השתתפה בתימרוני לואיזיאנה ובתימרוני ארקנסו, ובאוגוסט 1943 הפליגה לאנגליה. הדיוויזיה נחתה ב-9 ביולי 1944 בחוף יוטה והשתתפה במבצע קוברה כחלק מהארמייה השלישית. לאחר מכן היא לחמה במהלך הקרב על הבליטה, ובהמשך השתתפה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, ובכלל זה במבצע חוטב עצים, חציית הריין בנירשטיין והקרב על פרנקפורט עד סוף המלחמה. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 2,298 הרוגים ו-9,549 פצועים.

### לאחר המלחמה

ב-20 בספטמבר 1946 פורקה הדיוויזיה, אולם ב-15 ביולי 1947 היא הוקמה מחדש, ובשנת 1951 נשלחה לגרמניה לכמה שנים. הדיוויזיה השתתפה במלחמת וייטנאם, ובשנת 1989 השתתפה בפלישה האמריקאית לפנמה. לאחר מכן הדיוויזיה ה-5 נשארה בפורט פולק עד שהיא הושבתה והוגדרה מחדש כדיוויזיית השריון ה-2 בנובמבר 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה החמישית** בוויקישיתוף
**סיליה ג'ני הארווי** (באנגלית: **Celia Jane Harvey**; נולדה ב-1962) היא מייג'ור גנרל בצבא בריטניה, אשר משמשת כסגנית מפקד ארמיית השדה.

ביוגרפיה
--------

הארווי נולדה בלסטר בשם **סיליה פאלמר**. היא התגייסה לחיל הנשים של הצבא המלכותי ב-1987. ב-5 ביולי 1988 הועלתה לדרגת לוטננט משנה. שנה לאחר מכן הועלתה לדרגת לוטננט. ב-1991 פורק חיל הנשים והחיילות שולבו במסגרת הרגילות של הצבא הבריטי. סיליה פאלמר שולבה בחיל ההנדסה המלכותי וב-1 בינואר 1991 הועלתה לדרגת קפטן. ב-31 ביולי 1993 היא נישאה לג'ון אטלי, רוזן אטלי השלישי, וזכתה לתואר רוזנת אטלי.

ב-20 בינואר 1997 הועלתה לדרגת מייג'ור. בשנת 2000 התגרשה מהרוזן אטלי ונישאה לקולונל ג'ון הארווי המבוגר ממנה ב-13 שנים ואימצה את שם משפחתו. ב-1 בינואר 2001 הועלתה לדרגת לוטננט קולונל, ובפברואר של אותה שנה היא החלה להכשיר קצינים. ב-2003 הפכה לחברה במסדר האימפריה הבריטית. ב-1 במרץ 2005 הועלתה לדרגת קולונל. ביולי 2009 התמודדה הארווי בבחירות לפרלמנט מטעם המפלגה השמרנית עבור המושב של מחוז לסטר מערב. היא הפסידה למועמדת מפלגת הלייבור ליז קנדל, אולם הגדילה את אחוזי התמיכה בשמרנים במחוז. ב-2017 הועלתה לדרגת בריגדיר, וב-11 במרץ 2020 הועלתה לדרגת מייג'ור גנרל ומונתה לסגנית מפקד ארמיית השדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* סיליה הארווי בטוויטר
* סיליה הארווי בלינקדאין

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סיליה הארווי"**.
**קלרה ארנהיים** (בגרמנית: **Clara Arnheim**;‏ 24 באפריל 1865, ברלין – 28 באוגוסט 1942, טרזינשטט) הייתה ציירת יהודייה-גרמנייה. בציוריה תיארה את חיי הדייגים בחוף הים הבלטי. אחיה הצעיר, פריץ ארנהיים, היה היסטוריון ידוע.

ביוגרפיה
--------

למרות התנגדות משפחתה לרעיון כי אישה יכולה להיות ציירת מקצועית, היא למדה ציור אצל פרנץ סקרבינה בברלין ואדמונד אמאן-ז'אן בפריז.

בשנת 1914, לרגל חגיגות 150 שנה לבית הספר לאמנות בלייפציג, היא הציגה שתי עבודות גרפיות בתערוכה לעיצוב ספרים, וזכתה במדליית זהב.

דייג בהידנזה, מתקן רשת
בתחילת שנות ה-20 היא עזרה להני להמן לבנות את "האסם הכחול", מקום מפגש לאמנים בהידנזה, שם התגוררה לאחר מכן.
היא הייתה חברה באגודת האמנות של הידנזה, שבין חברותיה היו הציירות אליזבת אנדרה, קתרין במברג, קתה לוונטל ואליזבת בוכסל. 
בעקבות עליית הנאצים לשלטון, היא לא הצליחה להציג תערוכות. היא הוטרדה על ידי הנאצים ועם השנים ההטרדות החמירו והיה בלתי אפשרי להשיג תלושי מזון. למרבה המזל, חבריה בהידנזי הצליחו לספק לה תלושים ומזון בסתר. האיסור על נסיעות יהודים הגיע בזמן שהייתה בביקור באזור. ארנהיים לא הצליחה לחזור הביתה, המשאבים שלה הלכו והתמעטו, וביולי 1942 היא גורשה לטרזינשטט, שם נרצחה כעבור כמה שבועות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלרה ארנהיים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Brief biography @ Lexikon VdBK.
2. ↑  Clara Arnheim @ Galerie Der Panther.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 143386166
* ISNI: 0000 0001 1389 3571
* VIAF: 166529992
* WorldCat: viaf-166529992

 |
**סים דה יונג** (בהולנדית: **Siem de Jong**; נולד ב-28 בינואר 1989 באגל, שווייץ) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סינסינטי ובנבחרת הולנד.

קריירת מועדונים
---------------

דה יונג החל את הקריירה שלו בקבוצה חובבנית מדוטינחם בשם DZC 68. בגיל 12 כבר היה על הכוונת של קבוצת דה חראפסחאפ וחתם בשורותיה ב-2001, לאחר ארבע שנים עבר למחלקת הנוער של אייאקס אמסטרדם. ב-26 בספטמבר 2007 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2-1 על קוזקן בויס בגביע. ב-7 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה במדי הליגה בתיקו 2-2 נגד ספרטה רוטרדם, בו הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתוספת הזמן. בינואר בגיל 18 האריך את חוזהו בקבוצה עד 2013,

בעונת 2008/2009 דה יונג היה לשחקן משמעותי בקבוצה והבקיע 10 שערים בליגה, וגם היה שותף ברשימת 11 הפותחים למשחקי הליגה האירופית, בהן כבש שישה שערים.
דה יונג היה חלק חשוב בעונת 2010/2011, כאשר הבקיע צמד במשחק המכריע נגד טוונטה אנסחדה, משחק שנגמר 3-1 והבטיח לאייאקס את חגיגות האליפות ה-30 בתולדותיה.
בקיץ 2012, בעקבות עזיבתו של בלם הקבוצה יאן ורטונגן לטוטנהאם הוטספר, הפך דה יונג לקפטן החדש של הקבוצה.

ב-2 ביולי 2014 חתם בניוקאסל יונייטד עבור 6 מיליון יורו, ועזב את קבוצתו אייאקס לאחר 7 שנים. ב-23 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אסטון וילה. ב-25 באפריל 2015 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 3-2 לסוונסי סיטי.

ב-22 באוגוסט 2016 הושאל דה יונג לפ.ס.וו. איינדהובן לעונה אחת. ב-28 באוגוסט 2017 חזר דה יונג לאייאקס אמסטרדם וחתם לשלוש שנים.

נבחרת הולנד
-----------

ב-11 באוגוסט 2010, דה יונג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של הולנד במשחק ידידות שנגמר בתיקו אחת נגד אוקראינה, את אותו משחק זכה לשחק סיים במשך 62 דקות. הוא הבקיע את צמד שעריו הראשונים במדי הנבחרת במשחק ידידות נגד אינדונזיה, כאשר לואי ואן חאל היה בתפקיד.

חיים אישיים
-----------

סים הוא אחיו הבוגר של לוק, כדורגלן אף הוא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סים דה יונג** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**הדיוויזיה ה-87** (באנגלית: **87th Infantry Division**) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה ה-87 הופעלה רשמית ב-25 באוגוסט 1917, ארבעה חודשים לאחר הכניסה האמריקנית למלחמת העולם הראשונה בארקנסו, אולם היא לא הספיקה להשתתף במלחמה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-173 שהורכבה מהרגימנטים ה-345 וה-346, ומהבריגדה ה-174 שהורכבה מהרגימנטים ה-347 וה-348. הדיוויזיה ה-87 הושבתה במאי 1919, לאחר סיום המלחמה.

### בין המלחמות

הדיוויזיה הוקמה מחדש בצבא המילואים ב-24 ביוני 1921 והוקצתה למדינות אלבמה, לואיזיאנה ומיסיסיפי.

### מלחמת העולם השנייה

הדיוויזיה הופעלה ב-24 בדצמבר 1942 במחנה מקיין, מיסיסיפי. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-345, ה-346 וה-347. דיוויזיית הרגלים ה-87 הגיעה לסקוטלנד ב-22 באוקטובר 1944 והתאמנה באנגליה ב-23 באוקטובר-30 בנובמבר. לאחר מכן נחתה בצרפת ב-1–3 בדצמבר, ועברה למץ, שם, ב-8 בדצמבר, היא נכנסה לפעולה וכבשה את Fort Driant. לאחר מכן עברה הדיוויזיה לסביבת גרוס-רדרכינג ליד גבול סאר - גרמניה ב-10 בדצמבר וכבשה את רימלינג, אוברגאיילבאך וגיידרקירך.

הדיוויזיה ה-87 עברה לגרמניה כאשר, ב-16 בדצמבר 1944, פתח הפילדמרשל הגרמני גרד פון רונדשטט במתקפה שלו ביער הארדנים (הקרב על הבליטה). הדיוויזיה הושמה בעתודת SHAEF, ולאחר מכן הושלכה לקרב הבליטה בבלגיה ב-29 בדצמבר. בקרבות מול הגרמנים היא כבשה את מוירסי ב-30 בדצמבר ואת רמיין ב-31 בדצמבר. ב-2 בינואר 1945, היא כבשה את ג'רימונט, ב-10 בינואר את תיל, והגיעה ל-Ourthe ב-13 בינואר. ב-15 בינואר 1945 עברה הדיוויזיה ללוקסמבורג כדי להחליף את דיוויזיית הרגלים ה-4 לאורך הסאואר וכבשה את וסרביליג ב-23 בינואר. הדיוויזיה ה-87 עברה לקרבת סנט וית' ב-28 בינואר, ותקפה וכבש את שלירבך, סלץ והוגדן עד סוף החודש. לאחר נפילת נוינדורף ב-9 בפברואר, החלה הדיוויזיה להתגונן עד ה-26 בפברואר, כאשר אורמונט והאלשלאג נלקחו בהתקפות לילה. הדיוויזיה חצתה את נהר הקיל ב-6 במרץ, כבשה את דונלדורף ב-8 במרץ, ולאחר מנוחה קצרה, חזרה ללחימה ב-13 במרץ 1945, חצתה את המוזל ב-16 במרץ ותפסה את קובלנץ ב-18–19 במרץ. הדיוויזיה חצתה את הריין ב-25–26 במרץ, למרות התנגדות עזה, חיזקה את ראש הגשר שלה וכבשה את Grossenlinden ו-Langgöns. ב-7 באפריל היא זינקה בהתקפה שנשאה אותה דרך תורינגיה לתוך סקסוניה. פלאואן נכבשה ב-17 באפריל, והדיוויזיה תפסה עמדות הגנה ב-20 באפריל, כ-4 מיילים מהגבול לצ'כוסלובקיה. ב-6 במאי 1945, היא כבשה את פלקנשטיין ושמרה על עמדותיה עד ליום הניצחון באירופה.

הדיוויזיה ה-87 חזרה לארצות הברית ביולי 1945 והייתה אמורה להישלח לזירת האוקיינוס השקט, אולם בשל כניעת יפן בוטלה הפקודה והדיוויזיה הושבתה ב-21 בספטמבר 1945. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 1,154 הרוגים ו-4,342 פצועים.

### לאחר המלחמה

דיוויזיית הרגלים ה-87 הוקמה מחדש בחיל המילואים לאחר המלחמה, באזור הארמייה השלישית. הוא כלל יחידות באלבמה, טנסי, מיסיסיפי ופלורידה. היא הושבתה ב-15 בפברואר 1957 בברמינגהאם, אלבמה, ולאחר מכן התג של הדיוויזיה שימש את פיקוד אזור התמרון ה-87 (MAC), גם הוא בברמינגהאם, עם שישה עשר גדודים כפופים. ה-MAC ה-87 הושבת מאוחר יותר, וב-1 באוקטובר 1993, הוקמה הדיוויזיה ה-87 (אימונים). ב-1 באוקטובר 2015 הושבת פיקוד התמיכה המילואים ה-87 של הצבא. ב-22 בספטמבר 2021 דיוויזיית האימונים ה-87 הופעלה מחדש בהובר, אלבמה תחת פיקוד האימונים ה-84.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-87** בוויקישיתוף
* הדיוויזיה ה-87
גשר בסגנון פלדיאני בפארק פריור בעיר באת'
מבנה מונופטרלי בסגנון יווני בגן האנגלי במינכן
**גן אנגלי** הוא סגנון **גן** שהתפתח ב**אנגליה** במאה ה-18 ונפוץ מאוד בעיקר בה. המושג הוא גישה באדריכלות נוף המבדיל בין שני סגנונות גנים אירופאים נוספים – הגן האיטלקי שהתפתח ברנסאנס והגן הצרפתי הרשמי שהיה נפוץ מאוד בבארוק הצרפתי.

עיקר תפישת התכנון של הגן האנגלי הוא ניסיון לייצר חיק טבע ארכאי ורומנטי, שלו מראה טבעי אך מושלם מבחינת התחושה לאדם הנמצא בו. הגנים האנגליים מאופיינים במרבצי דשא גדולים, שתילת עצים בלתי סדורה, הקמת בריכות נוי בעלות מראה טבעי וייצור מלאכותי של טופוגרפיה אשר מתוכנת בקפידה על אף שלא נראית ככזאת. עקרונות התכנון כללו יצירה של נופים מלאכותיים בעלי מראה טבעי המעצימים את יופיו של הטבע, שילוב הרמוני של צמחייה ובינוי עם מרחבים פתוחים ומבטים מתוכננים בכיוונים מסוימים החושפים מקומות שונים דרך עצים או דרך גבעות קטנות. על מנת לשמור על מראהו הטבעי של הגן אך במקביל למנוע חדירת חיות בר אליו שעלולות לסכן את בני האדם, בגנים רבים נחפרו תעלות מים קטנות שהוסתרו בין העצים ומנעו את כניסתן.

בתקופת הרומנטיקה של המאה ה-19, ועל רקע תנועת התחייה הגותית באירופה, בגנים אנגליים רבים הוצבו במכוון הריסות מזויפות של מבנים גותיים עתיקים כביכול אשר כוסו חלקית בצמחייה והפכו לחלק מהנוף. גם הריסות של מבנים קלאסיים עתיקים הוצבו בגנים שונים ונבנו הרוסים במכוון.

גנים אנגליים רבים נמצאים בלונדון, באת' ומקומות רבים נוספים באנגליה. אדריכלי נוף אנגליים בולטים אשר תכננו גנים רבים הם סטפן שוויצר (1682–1745), ויליאם קנט (1685–1748), צ'ארלס ברידג'מן, קאפביליטי בראון (1716–1783), ג'ון ואנברו (1664–1726) ולוקאס פיטרס רודבארד. גנים רבים מהמאה ה-19 תוכננו גם על ידי דסימוס ברטון (1800–1881).

הגן האנגלי הוא מאפיין חשוב של התרבות האנגלית והוא מהווה תפאורה ביצירות אמנות, ספרות וקולנוע אנגליות רבות.

הגן האנגלי במינכן הוא אחד הגדולים והמפורסמים בעולם המתאפיין באדריכלות נוף מסוג זה. הדוגמה הקרובה ביותר לגן אנגלי הקיימת בישראל היא פארק הירקון בתל אביב.

ראו גם
------

* גן צרפתי
* גן סיני
* גן יפני
* עיר גנים
* פארקים בלונדון
* אדריכלות הבארוק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גן אנגלי** בוויקישיתוף
* גן אנגלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  


| אדריכלות נוף וגינון |
| --- |
| סוגי גנים | איטלקי • אנגלי • יפני • מוסלמי • פרסי • צרפתי |  |
|  | ***אלמנטים בגינון ואדריכלות נוף*** |
| אלמנטי מבניים: | בלוודרה • גזיבו • פולי • פטיו • שער ירח |
| אלמנטי מים: | בריכת השתקפות • בריכת נוי • גשר אבני מדרך • גשר זיגזג • גשר סהר • מפל מים מלאכותי |
| אלמנטי צומח: | גינון יובשני • לבירינת • מדשאה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557911205171
* BNE: XX550998
* BnF: cb11953382m (data)
* GND: 4073981-8
* LCCN: sh85053128
* LNB: 000066942
* NKC: ph623118

 |
**רודולף בוריסוביץ' ברשאי** (ברוסית: **Рудольф Борисович Баршай**;‏ 28 בספטמבר 1924 - 2 בנובמבר 2010) היה מנצח, מעבד וויולן יהודי סובייטי-רוסי.

קורות חיים
----------

ברשאי נולד למשפחה יהודית בכפר לבינסקאיה שבמחוז קראסנודר, ברית המועצות. הוא למד בקונסרבטוריון של מוסקבה אצל פרופסור צייטלין ופרופסור בוריסובסקי. הוא הופיע כוויולן הן כסולן והן במוזיקה קאמרית עם סביאטסלב ריכטר ודוד אויסטרך. כן ניגן בשלישייה עם מסטיסלב רוסטרופוביץ' ולאוניד קוגן. ברשאי זכה במספר רב של תחרויות סובייטיות ובינלאומיות. בשנת 1954 נשא לאישה את אנה מרטינסון, ציירת ומעצבת תלבושות בימה רוסיה.

בשנת 1955 הקים את התזמורת הקאמרית הנודעת של מוסקבה, שפעלה בניהולו ובניצוחו עד שעלה לישראל בשנת 1977. הוא עמד בראש התזמורת הקאמרית הישראלית, אחר התזמורת הסימפונית של בורנמות' (1982–1986). בהמשך התיישב בקביעות בשווייץ. ניצח על הרבה תזמורות ידועות-שם, ביניהן תזמורת ונקובר, התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית המלכותית, התזמורת הסימפונית של סינסינטי ורבות אחרות.

ברשאי זכה לתהילה כפרשן מוזיקה ומעבד יצירות משל שוסטקוביץ' ופרוקופייב וכמנצח על מוזיקה של מאהלר ושוסטקוביץ'. רבות מהקלטותיו זכו לשבחי הביקורת וזכו בפרסים בינלאומיים, ביניהם פרסי גראמי וקאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף ברשאי** בוויקישיתוף

* רודולף ברשאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רודולף ברשאי, באתר ספוטיפיי
* רודולף ברשאי, באתר AllMusic (באנגלית)
* רודולף ברשאי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רודולף ברשאי, באתר Discogs (באנגלית)
* רודולף ברשאי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297952805171
* BIBSYS: 1034404
* BNE: XX847275
* BnF: cb13891149p (data)
* CiNii: DA09865544
* GND: 104022957
* ISNI: 0000 0001 1084 9380
* LCCN: n84220612
* LNB: 000066105
* MusicBrainz: cd7ff109-3001-4ee1-936b-797ba8c14f3e
* NKC: xx0008136
* NLA: 35617353
* NLP: A23518339
* NSK: 000619675
* NTA: 093685173
* RERO: 02-A000016706
* SNAC: w6cs0fqz
* SUDOC: 078777364
* Trove: 1016249
* VIAF: 114934118
* WorldCat: lccn-n84220612

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באתר ארכאולוגי בתל אביב. אם התכוונתם לאתר ארכאולוגי בראשון לציון, ראו גן הגתות.

**גן הגת** הוא אתר ארכאולוגי מהתקופה ההלניסטית הנמצא בצפונה של תל אביב. האתר ממוקם בגן ציבורי קטן, שממוקם בקצה רחוב חיים בסוק המסתעף מרחוב "חברה חדשה" לא רחוק מ"כיכר המדינה".

האתר כולל גת שהייתה בשימוש מהמאה ה-4 לפנה"ס עד המאה ה-2 לפנה"ס והיא מוגדרת כגת ציבורית משוכללת. הגת בנויה משלושה חלקים המרכיבים ריבוע, אשר היו כנראה מטויחים או מרוצפים בפסיפס לבן. החלק הראשון היה מיועד לדריכת הענבים ממנו היה זורם התירוש לחלק הבא דרך מרזב קטן. בחלק השני היו מסננים את הפסולת והחלק השלישי נועד לניקוז כל התירוש שנשפך אליו.

הגת התגלתה בחפירות שנעשו באזור בשנת 1965 על ידי הארכאולוג יעקב קפלן מטעם מוזיאון יפו לעתיקות ומוזיאון ארץ ישראל בתל אביב. האתר שופץ ושומר על ידי רשות העתיקות ועיריית תל אביב-יפו והאתר הארכאולוגי מהווה חלק מגן ציבורי שכונתי שבו גם מתקני שעשועים לילדים. עיצוב הנוף של הגן משלב אלמנטים ארכאולוגיים מהאתר ששובצו בו כספסלים או גדרות קטנות. הגן כמעט ואינו מוכר לציבור וזאת בשל העובדה שהוא נמצא בין בנייני העיר והגישה אליו היא דרך רחוב צדדי יחיד בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גן הגת** בוויקישיתוף
**הקורפוס ה-5 של הצבא הבריטי** היה קורפוס בריטי, אשר השתתף במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### הקמת הקורפוס

בשנת 1876 הוחלט על הקמת 8 קורפוסים, ומטה הקורפוס ה-5 הוצב בסאליסבורי. בשנת 1891 הוחלט על ארגון הצבא ב-6 קורפוסים, אשר התבססו על הפיקודים הקיימים, והקורפוס ה-5 הפך ל"פיקוד הצפון" עם מטה ביורק.

### מלחמת העולם הראשונה

סמל הקורפוס במלחמת העולם הראשונה
ב-18 בפברואר 1915 הוקם מחדש הקורפוס ה-5 כחלק מהארמייה השנייה, והוא הועמד בפיקודו של הרברט פלומר. הקורפוס לחם בקרב איפר השני, שם ספג אבדות כבדות, ובאוגוסט 1916 הועבר תחת פיקוד ארמיית העתודה, עמה לחם במהלך הקרב על הסום. בשנת 1917 לחם הקורפוס בקרב איפר השלישי, ולאחר מכן הועבר תחת פיקוד הארמייה השלישית עמה לחם במהלך קרב קמברה. בשנת 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים, ולאחר המלחמה פורק הקורפוס.

### מלחמת העולם השנייה

ביוני 1940 הוקם הקורפוס מחדש, והועמד תחת פיקודו של קלוד אוקינלק. הקורפוס לחם במהלך מבצע לפיד, המערכה בתוניסיה, המערכה באיטליה, ובכלל זה פלישת בעלות הברית לאיטליה, קרב מונטה קאסינו, הקו הגותי ומתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה, ולאחר המלחמה פורק הקורפוס.

מפקדים
------

### מלחמת העולם הראשונה

* הרברט פלומר (פברואר 1915–מאי 1915)
* אדמונד אלנבי (מאי 1915–אוקטובר 1915)
* יו פאנשווה (אוקטובר 1915–יולי 1916)
* אדוארד פאנשווה (יולי 1916–אפריל 1918)
* קמרון שוטה (אפריל 1918–1919)

### מלחמת העולם השנייה

* קלוד אוקינלק (1 ביוני 1940–10 ביולי 1940)
* ברנרד מונטגומרי (22 ביולי 1940–1 באפריל 1941)
* אדמונד שרייבר (1 באפריל 1941–8 במרץ 1942)
* צ'ארלס אלפרי (9 במרץ 1942–8 באוגוסט 1944)
* צ'ארלס קייטלי (1944–1945)

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים הבריטיים במלחמת העולם הראשונה
**פרארי רומא** (באנגלית: **Ferrari Roma**) היא מכונית ספורט במרכב קופה בעלת שתי מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי פרארי משנת 2020. היא הוצגה בנובמבר 2019.

עיצוב
-----

העיצוב החיצוני והפנימי מציג עיצוב GT חדיש, עיצוב הפרארי רומא מאפשר שילוב של יוקרה וספורט. העיצוב החיצוני מזכיר במעט את אסטון מרטין ונטאג'. גלגלים בקוטר 20 אינץ', הדגם הוצג עם בחירה בין גלגלים של חברת פירלי, מישלן או ברידג'סטון. הבלמים בקוטר 390 מ"מ.

הפנים כולל עיצוב יוקרתי ונוחות "יתר", טכנולוגיות מעודכנות, ושימוש גבוה בבד. לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 16.0 אינץ' המשותף עם פרארי SF90 סטרדלה, מסך מגע המשדר את המולטימדיה בקוטר 8.4 אינץ'.

מפרט טכני
---------

הפרארי רומא כוללת מנוע בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.9 ליטר טווין טורבו המספק כ-620 כ"ס ומומנט מרבי של 77.5 קג"מ. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.4 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 322 קמ"ש.

פרסים
-----

עיצוב הפרארי רומא קיבל פרס Red Dot בשנת 2020. הארגון הצהיר כי על ידי הורדת פרטים מיותרים השיגה הרומא את העיצוב האלגנטי. פרסי Red Dot הם בין ההצטיינות היוקרתית ביותר בתעשיית העיצוב.

מגזין Auto & Design העניק לפרארי רומא את עיצוב המכונית הטוב ביותר לשנת 2020. הפרס הוא הוקרה ליצירות הטובות ביותר בתעשיית הרכב. עיתונאי רכב בינלאומיים אמרו כי הרומאים מפרשים מחדש את הקווים הקלאסיים של מכוניות גראן טוריסמו ומקרינים אותם אל המאה ה-21.

גלריה
-----

* מבט קדמימבט קדמי
* מבט צדדימבט צדדי
* מבט אחורימבט אחורי
* מבט לפנים המכוניתמבט לפנים המכונית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרארי רומא** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פרארי רומא (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דגם בסיס: פרארי רומא נחשפת, באתר קארטיוב, ‏13 בנובמבר 2019
2. ↑  Ferrari Roma unveiled as 620hp super GT, באתר pistonheads, ‏14 בנובמבר 2019
3. ↑  פרארי רומא יכולה להיות המכונית היפה ביותר של יצרנית הרכב האיטלקית מזה שנים, באתר slashgear, ‏13 בנובמבר 2019
4. ↑  פרארי רומא, באתר red-dot
5. ↑  Ferrari Roma, F8 Tributo and SF90 Stradale Bag Red Dot Awards, באתר dsf, ‏14 באפריל 2020
6. ↑  THE CAR DESIGN AWARDS 2020 ASSIGNED TO HYUNDAI, FERRARI AND PORSCHE, באתר Auto&Design
**אנטון גרסר** (בגרמנית **Anton Grasser**;‏ 11 בנובמבר 1891 – 3 בנובמבר 1976) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

גרסר נולד ב-11 בנובמבר 1891 בבוסנדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס גרסר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-109. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר גרסר לרגימנט הרגלים ה-132 (אלזס התחתית ה-1), עמו לחם במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

עם סיום המלחמה השתחרר גרסר מהצבא, והצטרף למשטרה הגרמנית. בשנת 1936 הצטרף גרסר לוורמאכט, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-110. ב-1 במרץ 1938 הועלה גרסר לדרגת אוברסט לויטננט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-119.

### מלחמת העולם השנייה

ב-6 בפברואר 1940 מונה גרסר למפקד רגימנט הרגלים ה-119, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-25 במסגרת הקורפוס ה-18. ב-16 ביוני 1940 קיבל גרסר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 במרץ 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם גרסר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-25 במסגרת הקורפוס הממונע ה-3, וב-4 בפברואר 1942 מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-25. ב-1 באפריל 1942 הועלה גרסר לדרגת גנרל מיור, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-23 ביוני 1943 שונה שמה של הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-25, וב-14 בנובמבר 1943 מונה גרסר למפקד קורפוס הפאנצר ה-56, שהיה חלק מהארמייה השנייה. ב-15 בפברואר 1944 מונה גרסר למפקד הקורפוס ה-26, שהיה חלק מהארמייה ה-18, וב-1 במאי 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-3 ביולי מונה גרסר למפקד פלגת הארמייה נארווה, שהפכה ב-25 בספטמבר לפלגת הארמייה גרסר. ב-22 בינואר 1945 מונה גרסר למפקד הקורפוס ה-72, שהיה חלק מהארמייה השישית, ופיקד עליו עד ה-20 באפריל, וב-8 במאי 1945 נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה

ב-1 ביולי 1947 השתחרר גרסר מהשבי. לאחר שחרורו התגורר גרסר בשטוטגרט, ובשנת 1951 מונה למפקד משמר הגבול הפדרלי. בשנת 1953 פרש גרסר מתפקידו, וב-3 בנובמבר 1976 מת והוא בן 85 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנטון גרסר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגוף שקדם לבונדסוור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1030358443
* VIAF: 295341733
* WorldCat: viaf-295341733

 |
**הקורפוס הראשון** (בבווארית: **I. Armee-Korps**) היה קורפוס בצבא הבווארי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919.

היסטוריה
--------

### מלחמת צרפת–פרוסיה

כחלק מרפורמה גדולה שנערכה בצבא הבווארי ב-1868, הוקם בתחילת 1869 הקורפוס הראשון. הקורפוס נערך בדרום ממלכת בוואריה בעוד הקורפוס השני נערך בצפון. בין השנים 1870–1871 נערכה מלחמת צרפת–פרוסיה. בוואריה הייתה קשורה עם פרוסיה במסגרת חוזי ההגנה של הקונפדרציה הצפון-גרמנית, ולפיכך הקורפוס הראשון נשלח לסייע לפרוסים כחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. הבווארים השתתפו בקרב וורת, קרב בומונט, קרב באזיי וקרב סדאן. לאחר המלחמה התבצע איחוד גרמניה ומדינות גרמניה השונות אוחדו ליצירת הקיסרות הגרמנית. כחלק מרפורמה זו, אוחדו צבאותיהן של שאר המדינות עם הצבא הפרוסי ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית. 

מכיוון שבוואריה הייתה המדינה הגדולה ביותר בקיסרות אחרי פרוסיה, היא נהנתה מפריבילגיות שונות שהתבטאו בין היתר בתחום הצבאי. בעוד שבעתות מלחמה היו חייבות שאר המדינות לאחד את המטות הכלליים של צבאותיהן עם המטכ"ל הפרוסי, בוואריה הורשתה להחזיק מטכ"ל עצמאי. בעתות מלחמה היו הקורפוסים של שאר המדינות מתאחדים עם הקורפוסים הפרוסיים ובהתאם לכך ממוספרים מחדש. הקורפוסים הבווארים נותרו עצמאיים ושמרו על המספור המקורי שלהם.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד אוסקר פון קסילנדר. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה השישית אשר חייליה גויסו בעיקר מבוואריה (למעט הקורפוס ה-21 הכלל גרמני) והייתה תחת פיקוד רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. הקורפוס לקח חלק בקרב לורן, ולאחר מכן במלחמת החפירות באזור פיקרדי, פרון ואראס. הקורפוס השתתף בקרב ורדן, אולם עד סוף המלחמה הושאר רוב הזמן בעתודה. הוא פורק עם סיום המלחמה ופירוקה של ממלכת בוואריה (והקיסרות הגרמנית בכלל).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקורפוס הראשון** בוויקישיתוף
* הקורפוס הבווארי הראשון (בגרמנית)
* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
**ורנר רודולף ברסלאור** (בגרמנית: **Werner Rudolf Breslauer**; 4 ביולי 1903 – 28 בפברואר 1945) היה צלם ומדפיס יהודי-גרמני. נכלא במחנה הריכוז ווסטרבורק, מחנה מעבר בהולנד הקרוב לגבול גרמניה-הולנד.

קורות חיים
----------

רודולף ברסלאור נולד בלייפציג, וכשבגר עבד בעיר הולדתו כצלם ומדפיס. ב-1938 ברח להולנד שם חי ועבד בערים ליידן, אלפן ואוטרכט.

### במחנה בריכוז

ב-1942 ברסלאור, אשתו בלה וייסמן, בניו מישה וסטפן, ובתו אורסולה נכלאו וגורשו למחנה הריכוז ווסטרבורק. מפקד המחנה אלברט קונראד גימקר הורה לברסלאור לצלם ולהכין סרטים על החיים בווסטרבורק.

ברסלאור קיבל יחס מועדף והועבר לטרזנשטאט ב-4 בספטמבר 1944 עם אנשים נוספים בעלי מעמד מיוחד. משם הוא גורש ב-16 באוקטובר 1944 לאושוויץ-בירקנאו. משפחתו הגיעה לשם שלושה ימים אחריו. אשתו ושני בניו נהרגו מיד. רודולף מת לאחר מספר חודשים בן 41, אך בתו אורסולה שרדה את המלחמה .

יצירותיו של ברסלאוור
--------------------

אחד מתצלומיו המפורסמים של ברסלאוור הוא של הילדה סטלה שטיינבאך מהולנד אשר נרצחה בתאי הגזים במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. בתחילה זוהתה כיהודיה הולנדית, זהותה והקשר שלה לקבוצת הסינטי התגלו בשנת 1994.
מפקד המחנה, אלברט גומקר, הורה לברסלאור לצלם את חיי היומיום במחנה הריכוז ווסטרבורק.

בשנת 2017 הסרטים שברסלאור צילם על מחנה הריכוז ווסטרבורק הוכנסו על ידי הולנד למאגר הזיכרון העולמי של אונסק"ו .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף ברסלאוור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  MyHeritage, רודולף בסלאוור
2. ↑  Westerbork camp 1942-1944
3. ↑  The westerbork movie by Rudolf Breslauer in 1944.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17752216s (data)
* BPN: 09153687
* GND: 1096175827
* LCCN: no2018120474
* RKD: 236819
* VIAF: 170146094340600332958
* WorldCat: lccn-no2018120474

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "הקורפוס הקנדי (מלחמת העולם הראשונה)".

**הקורפוס הקנדי** (באנגלית: **Canadian Corps**) היה קורפוס זמני של צבא קנדה אשר הוקם במהלך מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

במהלך מלחמת העולם הראשונה, לחמו ארבע דיוויזיות קנדיות לצד מדינות ההסכמה במסגרת הקורפוס הקנדי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הצטרפה קנדה שוב למלחמה לצד בעלות הברית, ובדצמבר 1939 כבר נשלחה לבריטניה הדיוויזיה הקנדית ה-1, אשר נכללה במסגרת הקורפוס ה-7 של צבא בריטניה והגנה יחד עמו על דרום אנגליה מול האיום של פלישת הגרמנים מצרפת הכבושה. במהלך המחצית השנייה של 1940, עלה מאוד מספר החיילים הקנדים שהוצבו בבריטניה, עקב הגעתה של הדיוויזיה הקנדית ה-2. בשל כך, מפקדי צבא קנדה החליטו להקים יחידה קנדית עצמאית בסדר גודל של קורפוס, על מנת להדגיש את תרומתה של קנדה למאמץ המלחמתי.

הקורפוס הקנדי הוקם ב-24 בדצמבר 1940, בפיקודו של אנדרו מק'נוטון. קציני המטה של הקורפוס היו בתחילה בריטים, אולם בהדרגה הם הוחלפו בידי קצינים קנדים. עם זאת, התוכנית הקנדית הייתה להגדיל את הצבא עד חמש דיוויזיות, והוחלט להקים את הארמייה הקנדית ה-1. זו הפעם היחידה בהיסטוריה שפעלה ארמייה בשירות צבא קנדה. ב-6 באפריל 1942 פורק הקורפוס הקנדי, ועל בסיסו הוקם הקורפוס ה-1.

מפקדים
------

* לוטננט גנרל אנדרו מק'נוטון (24 בדצמבר 1940 - נובמבר 1941)
* מייג'ור גנרל ג'ורג' פרקש (נובמבר 1941 - 23 בדצמבר 1941)
* לוטננט גנרל הארי קריראר (23 בדצמבר 1941 - 6 באפריל 1942)

קישורים חיצוניים
----------------
**Anno 2070** הוא משחק בניית ערים, ומשחק סימולציה כלכלי, עם אלמנטי אסטרטגיה בזמן אמת. זהו המשחק החמישי בסדרת Anno. הוא הופץ ב-17 בנובמבר 2011. המשחק פותח במשותף על ידי האולפנים הגרמניים 'Related Designs' ואולפני 'Ubisoft Blue Byte', והופץ על ידי ubisoft.

Anno 2070 דורש Uplay בשביל לפעול.

עלילה
-----

התרחיש מתרחש בשנת 2070. התחממות כדור הארץ גרמה להמסת כיפת הקרח הארקטי, כתוצאה מכך עלה מפלס הים העולמי כך שהחופים הוצפו. כתוצאה מכך ערים ותיקות רבות נעלמו מתחת לאוקיינוס, והרבה ממה שהיה בעבר הרים גבוהים הפך לשרשרת איים. האחריות ליישוב האיים הנותרים וניצולם ניתנת בידי קבוצה נבחרת של אנשים שברשותם מפקדות צפה/צוללת על המים המכונות Arks.

במשחק יש שלוש קבוצות בעלות מאפיינים שונים: "Eden Initiative" - "יוזמת עדן" (מכונים 'הירוקים'), "Global Trust" - "הנאמנות הגלובאלית" (מכונים 'הטייקונים'), וה"S.A.A.T" (מכונים 'הטכנולוגים').

'הירוקים' דואגים לסביבה ובונים ערים בנות קיימא, אבל הם לא יעילים ומתרחבים באיטיות. 'הטייקונים' הם חרוצים ומתרחבים במהירות, אבל הם גורמים לבעיות זיהום סביבתי וסובלים מהדלדלות משאבים. 'הטכנולוגים' משמשים כתמיכה לאוכלוסיות האחרות, והם שימושיים במחקר של הטכנולוגיות העדכניות ביותר והחזקות ביותר. הם נהיים זמינים רק בהמשך המשחק (כל משחק מחדש) כאשר השחקן תורם 10,000 במטבעות המשחק למטרתם.

משחקיות
-------

בAnno 2070 פוליטיקה כבר לא מוגדרת על ידי מדינות, גבולות, דתות, גזעים, וכדומה, אלא כיצד בני האדם מייצרים אנרגיה. כל האנושות נתונה תחת ממשלה עולמית אחת שבה חברים שלושת הפלגים העיקריים במשחק. שחקנים במשחק Online יכולים להצביע עבור נשיא עולמי וגם בסנאט המועצה. השתתפות בהצבעה נותנת אפקטים והטבות למשתתפים בהתאם לנשיא שנבחר ולהצעות החוק שהתקבלו.

### אירועים

המשחק (Online) כולל "אירועים בעולם" - משימות מיוחדות המוצעות לזמן מוגבל, המאפשרות לשחקנים להתאגד ולהשלים את המשימות. השלמת משימות גורמת לתגמול שחקנים בהתאם לכמות המשתתפים.

* **אירוע ראשון:השודדים של ניאו סקולז** - השחקנים נענים לקריאה של המועצה העולמית, למלחמה נגד שודדי הים המאיימים על האנושות בטילים גרעיניים.
* **אירוע שני:פרויקט עדן** - השחקנים עוזרים ליוזמת עדן להפעיל טכנולוגיות הכוללות סינון אוויר ומים, כדי להילחם בזיהום באיים.
* **אירוע שלישי:חוסר אמון גלובאלי** - השחקנים עוזרים ל"נאמנות הגלובאלית" למנוע מיתון עולמי, על ידי הרחבת עסקאות והפחתת מיסים בשביל למשוך יותר תושבים.
* **אירוע רביעי:סכסוך Nordamark** - השחקנים צריכים לתווך בעימות בין "הנאמנות הגלובאלית" לבין "יוזמת עדן", באזור המכונה "Nordamark", עם דיפלומטים וצוללת גרעינית (orca).
* **אירוע חמישי:הסוד של תעלת אבאשי** - השחקנים עוזרים לקבוצת הטכנולוגים לפתח תחנת כוח גיאותרמית. אירוע שה הוא ההקדמה להרחבה Deep Ocean.

ישנם גם "אירועים נוכחיים" שבהם השחקן יכול להשלים משימה מסוימת לאחד משלושת הפלגים כדי לזכות בתמלוגים. "אירועים נוכחיים" משתנה כל יום, בניגוד למציאות שבה מקרים כאלו נמשכים חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Anno 2070 (באנגלית)
* Anno 2070, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16573700z (data)

 |
**קמרזאורוס** (שם מדעי: *Camarasaurus*) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת קמרזאוריים שהיה נפוץ באמריקה הצפונית בשלהי תור היורה בגיל היורה עליון, כ-155 עד 145 מיליון שנה לפני זמננו.

תיאור
-----

קמרזאורוס היה הזאורופוד הנפוץ ביותר בזמנו וגם השתמר היטב. נתגלו מאובנים רבים של קמרזאורוס כולל כתריסר שלדים כמעט שלמים ואף גולגולות במצב טוב (דבר די נדיר עבור זאורופודים).

הקמרזאורוס היה זאורופוד בינוני. אורכו המרבי של המין הנפוץ ביותר *C. lentus* היה 15–18 מטר ומשקלו פחות מ-15 טון. המין הגדול ביותר, *C. supremus*, הגיע עד לאורך של 23 מטר ומשקל מרבי של עד 47 טון.

הגולגולת של קמרזאורוס הייתה דמוית קופסה ריבועית מעוגלת וחזיתה מקושתת במקצת. החוטם היה קהה. בגולגולת היו מספר פתחים גדולים, שנועדו לא רק לעיניים אלא גם לאף (שהיה כנראה גדול במיוחד). שיניו היו דמויי אזמל ומוקמו לאורך הלסת. הן היו חזקות ומוצקות יותר משיני הדיפלודוקיים ולכן משערים שאכל חומר צמחי קשה יותר.

בכל רגל היו 5 אצבעות. בכל אחת מהרגליים הקדמיות אחת מהאצבעות הסתיימה בטופר חד. הרגליים הקדמיות היו קצרות יותר מהרגליים האחוריות. צווארו וזנבו היו קצרים יחסית ביחס לזאורופודים בגודל דומה.

שלד במוזיאון טירל המלכותי
כדי להפחית ממשקלו, חוליות רבות היו חלולות ובתוכן היו שקי אוויר המחוברים לריאות. מאחר שבעת גילוי הקמרזאורוס אפיון זה לא היה ידוע בקרב הפלאונטולוגים הוא נחשב למשהו ייחודי ונתן לו את שמו *Camarasaurus* - "לטאה בעלת תאים".

פלאוביולוגיה
------------

על סמך מספר שלדי קמרזאורוס שנמצאו יחדיו הפלאונטולוגים משערים שקמרזאורוס חי במשפחות או בעדרים. נתגלו גם קיני קמרזאורוס, ובהם הביצים המסודרות בטור ולא באופן מעגלי נאה ומוקפד כמו בדינוזאורים אחרים. ככל הנראה, הקמרזאורוס לא טיפל בצאצאיו.

בעבר סברו הפלאונטולוגים שקמרזאורוס בלע חלוקי קיבה (גסטרוליתים) כדי שיעזרו לו לטחון את המזון בתוך הקיבה. כיום הנטייה היא לשלול סברה זו. קמרזאורוס כנראה לעס במידה מסוימת את המזון בשיניו החזקות ולעיכול בקיבה עזרו חיידקים וחד-תאיים אחרים שפירקו את התאית וחומרים אחרים. מאחר שקמרזאורוס אכל צמחים קשים יותר מאשר הדיפלודוקיים הם יכלו לחלוק את אותו בית גידול מבלי להתחרות ביניהם.

בתרבות
------

* הקמרזאורוס מופיע בתוכנית כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה של ערוץ דיסקברי בתור דינוזאור צמחוני שחי בערבות היורה.
* הוא מופיע בסדרות הטבע הדינוזאורים!, פלאווורלד ומועדון הקרב הג'ורסי.
* בזיכיון פארק היורה מופיע קמרזאורוס בספר פארק היורה כאוכל עשב גדול (ייתכן שמבלבל עם אפטוזאורוס). קמרזאורוס היה אמור להיראות בעולם היורה: נפילת הממלכה אך נחתך מהעריכה.
* הוא נראה במשחקי המחשב: פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park Builder, Jurassic Park: Operation Genesis, "Jurassic World Evolution", "Prehistoric Kingdom" ו-"dinosaur world mobile".

גלריה
-----

* גולגולת של C. lentusגולגולת של *C. lentus*
* 
* שחזור של קמרזאורוסשחזור של קמרזאורוס
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קמרזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* קמרזאורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* Camarasaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, **נספח סוגי הדינוזאורים** (הסברים), מעודכן לינואר 2012 - עמ' 32.
**רודוליוב "רוקי" וולוביץ'** (בסרבית: **Rodoljub "Roki" Vulović**; נולד ב-1 במאי 1950) הוא זמר ופזמונאי סרבי.

ביוגרפיה
--------

וולוביץ' נולד ב-1 במאי 1950 בעיר הבוסנית (יוגוסלביה דאז) ביילינה. הקריירה המוזיקלית שלו החלה בשנת 1972, עם פרסום שיריו "Kristina" ו-"Napustićeš me ti". לאחר הוצאת אלבומו "Paša" בשנת 1988 ערך הופעות במספר מדינות אירופאיות בעלות קהילה סרבית גדולה. וולוביץ' הוציא בנוסף ל"Paša" שישה אלבומים נוספים.

במהלך מלחמת יוגוסלביה נהרס לחלוטין מרכז העיר ביילינה, וביתו של וולוביץ' ניזוק. וולוביץ' התגייס למאמץ המלחמתי, והפך לחבר בבריגדת "סמברסקה". רבים משיריו עוסקים במלחמה, ואחדים מהם מוקדשים לחבריו לקרב ולקציניו, כדוגמת ליובישה "מאוזר" סאביץ'. ההכנסות משיריו נתרמו לטיפול בחיילים שנפצעו בקרב.

לאחר הצלחת אלבומו הראשון עבר וולוביץ' לשרת תחת היחידה "Garda Panteri" (משמר הפנתרים). ביוזמת מפקדו פרסם אלבום נוסף בשנת 1993, הקרוי על שם היחידה. אלבום זה תרם רבות למורל החיילים, והביא לפרסומו של וולוביץ'.

במסגרת הקריירה האקדמית שלו לאחר המלחמה שימש כפרופסור וכרקטור בבית הספר לחקלאות ולרפואה בביילינה, עד ליציאתו לגמלאות.

דיסקוגרפיה
----------

* Kristina (1972)
* Paša (1988)
* Semberski junaci (1992)
* Garda Panteri (1993)
* Junaci Kozarski (1994)
* Crni bombarder (1995)
* Zbog tebe (1997)
* Otadžbini na dar (2001)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודוליוב רוקי וולוביץ'** בוויקישיתוף
* רודוליוב רוקי וולוביץ', ברשת החברתית פייסבוק
* רודוליוב רוקי וולוביץ', סרטונים בערוץ היוטיוב
* רודוליוב רוקי וולוביץ', באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רודוליוב רוקי וולוביץ', באתר Yandex.Music (ברוסית)
* רודוליוב רוקי וולוביץ', באתר Discogs (באנגלית)

ערוץ המעריצים של רוקי וולוביץ'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 765780f9-c5ff-4f0e-9765-394d479c0188
* VIAF: 18152380131501762253
* WorldCat (עם VIAF): 18152380131501762253

 |
**גבריאל בודואן שארל מריה** (בצרפתית: **prince Gabriel Baudouin Charles Marie**; בהולנדית: **Gabriël Boudewijn Karel Maria**; נולד ב-20 באוגוסט 2003) הוא נסיך בלגיה. בנם השני של פיליפ, מלך הבלגים ומתילדה, מלכת בלגיה.

ביוגרפיה
--------

הנסיך גבריאל נולד בבית החולים ארסמוס בעיר אנדרלכט שבמחוז בריסל ב-20 באוגוסט 2003. אביו הוא פיליפ, מלך הבלגים ואמו היא מתילדה, מלכת בלגיה. סנדקיו הם דודו מצד אמו, הרוזן שארל אנרי ד'אודקם ד'אקוז, ובת דודה שנייה שלו מצד האב, הברונית מריה כריסטינה פון פרייברג. חרף העובדה שהוא הבן הזכר הראשון של הזוג המלכותי, אחותו הגדולה אליזבת היא יורשת העצר לאחר שב-1991 בוטל בבלגיה חוק העדפת הבן הבכור. לגבריאל יש אח צעיר בשם עמנואל ואחות צעירה בשם אלאונור. גבריאל לומד כיום בהקולג' הישועי על שם ז'אן ברכמן הקדוש בבריסל. הלימודים בקולג' מתקיימים בשפה ההולנדית. הוא משחק הוקי שדה במועדון מקומי ומנגן בפסנתר. הוא יאלץ לעבוד לפרנסתו כאשר יגיע לבגרות.

מצד אביו גבריאל הוא צאצא של בתי אצולה איטלקים רבים כגון אורסיני וקולונה ולמספר אפיפיורים והוא בעל קרבה משפחתית אל בית בורבון ובית ויטלסבאך ואל משפחת המלוכה הנורווגית, השוודית, הדנית, הבריטית וההולנדית. מצד אמו הוא צאצא של משפחות המלוכה של פולין שרבות מהן שלטו בעבר ברחבי מזרח אירופה, כגון רדזיוויל וזמויסקי והוא אף קרוב משפחה של נשיא פולין ברוניסלב קומורובסקי.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לאופולד השלישי, מלך הבלגים |   | אסטריד משוודיה, מלכת הבלגים |   | הנסיך רופו מקלבריה, הדוכס השישי של לומברדה |   | לואיזה גאצלי |   | שארל ד'אודקם ד'אקוז |   | סוזן ואן אאוטרייב דדוואל |   | ליאון-מישל קומורובסקי |   | זופיה ססיה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | אלברט השני, מלך הבלגים |   |   |   |   |   | פאולה, מלכת הבלגים |   |   |   |   |   | פטריק ד'אודקם ד'אקוז |   |   |   |   |   | אנה מריה קומורובסקה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | פיליפ, מלך הבלגים |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מתילדה, מלכת בלגיה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **גבריאל, נסיך בלגיה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבריאל, נסיך בלגיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה על טקס ההטבלה
2. ↑  Belgique: la rentrée du prince et des princesses
3. ↑  Le prince Gabriel se blesse au genou en jouant au hockey
4. ↑  Tous musiciens dans la Famille royale
5. ↑  Le prince Gabriel se casse la jambe