recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ז'ול דאסן** (באנגלית: **Julius "Jules" Dassin**‏; 18 בדצמבר 1911 - 31 במרץ 2008) היה שחקן, מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי. החל את עבודתו בהוליווד, ולאחר שנכנס לרשימה השחורה של הוליווד עבר לאירופה.

קורות חיים
----------

נולד במידלטון שבקונטיקט, אחד משמונת ילדיהם של ברתה פוגל ושמואל דאסין, יהודים ממוצא אוקראיני ופולני. ב-1930 הצטרף למפלגה הקומוניסטית האמריקאית, וממנה פרש ב-1939 עם כריתת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. הוא שיחק בתחילה בתיאטרון יהודי ביידיש במחזות של שלום עליכם.

ב-1944 ביים את הרוח מטירת קאנטרוויל בו כיכב צ'ארלס לוטון.

דאסן החל לביים סרטי פשע אפלים בהוליווד והתפרסם בתקופה לאחר מלחמת העולם השנייה, אולם בגלל עברו הקומוניסטי הוא הוכנס לרשימה השחורה ונאלץ להפסיק לביים. סרטו האחרון בתקופה זו היה "לילה והעיר" (1950). לאחר שהיה מספר שנים ללא עבודה עבר לצרפת.

סרטו הראשון בצרפת היה "ריפיפי" (1955) כבמאי, שחקן ותסריטאי. עבור הבימוי בסרט זה זכה בפרס בפסטיבל קאן.

ב-1960 ביים ושיחק בסרט "רק בימי חול" (*Never on Sunday*) עם מלינה מרקורי. הסרט הצליח מאוד ובעקבותיו נישאו שניהם. היא שיחקה בעוד סרטים שלו שהמוצלח מהם היה "טופקאפי" (1964).

ב-1968 ביים את הסרט "המלחמה על השלום".

ב-1970 מרקורי שיחקה בסרט שלו "הבטחה עם שחר" ביחד עם אסי דיין.

דאסן התאהב ביוון ובתרבותה ופעל להחזרת ממצאים ארכאולוגיים כמו שיש אלגין מבריטניה ליוון.

משפחה
-----

היה נשוי לכנרת היהודיה ביאטריס לאונר (אנ') בשנים 1937–1962 ונולדו להם בן ושתי בנות. בנו הבכור היה השחקן והזמר ג'ו דאסן (1938–1980).

אשתו השנייה הייתה מלינה מרקורי, שלה היה נשוי מ-1966 ועד מותה ב-1994. היא כיכבה בחלק מסרטיו. בתחילה גרו במנהטן אבל לאחר ההפיכה שסילקה את שלטון הקולונלים הם חזרו ליוון שם מונתה מרקורי לשרת התרבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ול דאסן** בוויקישיתוף

* ז'ול דאסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ז'ול דאסן, באתר AllMovie (באנגלית)
* ז'ול דאסן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* ז'ול דאסן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ז'ול דאסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ז'ול דאסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007318322805171
* BIBSYS: 6019551
* BNE: XX4581169
* BnF: cb12001627c (data)
* GND: 12402551X
* ISNI: 0000 0000 8183 3995
* LCCN: n88660679
* NKC: ola2002159095
* NLG: 64683
* NLK: KAC201104776
* NLP: a0000002896982
* NTA: 070922527
* RERO: 02-A003155903
* SELIBR: 307283
* SNAC: w66m3t4r
* SUDOC: 028117859
* ULAN: 500471737
* VIAF: 114983119
* WorldCat: lccn-n88660679

 |
שלמה ורבקה אבולעפיה בצעירותם
בית רבקה ושלמה אבולעפיה ברחוב שלוש בשכונת נווה צדק
**שלמה אבולעפיה** (1865, ה'תרכ"ה, ביירות – 15 בפברואר 1909, י"ט בשבט ה'תרס"ט, יפו) היה נצר למשפחת אבולעפיה וממייסדי שכונת אחוזת בית.

קורות חיים
----------

משפחת אבולעפיה הגיעה לארץ ישראל לאחר גירוש ספרד, בתחילת המאה ה-16. אבי סבו של אבולעפיה היה רבי חיים אבולעפיה, שהיה ממניחי היסודות ליישוב היהודי המתחדש בטבריה (1740), ומגדולי רבניה, סבו מצד אביו היה הרב חיים נסים אבולעפיה, שהיה ראש רבני ירושלים והראשון לציון בשנת 1855, וסבו מצד אמו היה הרב ידידיה רפאל אבולעפיה, שהיה ראש ישיבת המקובלים בית אל.

שלמה אבולעפיה נולד בביירות (אז באימפריה העות'מאנית) ב-1865, בן ליצחק ולבוליסה. בנעוריו למד אבולעפיה בבית הספר התיכון הפרטי "תפארת ישראל״ שהקים החכם זאכי כהן. ב-1886 התקבל בהמלצת קרובו, נסים בכר, שהיה מנהלם של בתי־הספר של "אליאנס" בארץ ישראל, משרת מורה לצרפתית ולערבית בבית־הספר של הברון רוטשילד. עם רכישת אדמות דוראן, עליהן קמה אחר־כך העיר רחובות היה אבולעפיה מהראשונים שהקימו בית במקום. ב-1892 נישא אבולעפיה לרבקה בת יעקב פרץ פריימן. לזוג נולדו ארבעה בנים וארבע בנות. בכורו, רפאל אבולעפיה, היה איש גדוד נהגי הפרדות וניל"י ואחר־כך גם מנהלו של בית־החולים "משגב לדך".

ב-1895 עבר עם משפחתו מרחובות ליפו, שם שימש מורה לערבית בבתי־הספר של "אליאנס" ו"עזרה". מאוחר יותר עקר אבולעפיה משם לשכונת נווה צדק. את ביתו בשכונה ייעד אבולעפיה לבתו הבכורה, רחל, כדי שישמש לה בית אחרי נישואיה לדוד בית לחמי. בית זה שימש בית ועד לתרבות (שמואל יוסף עגנון, אז עולה צעיר, שכר את עליית הגג של הבית וכתב שם את סיפורו "תמול שלשום"). בקיאותו של אבולעפיה בשפה הערבית ובמנהגי המזרח הקנתה לו את הכינוי "מוכתר סלים", ועמדה לו אחרי מהפכת הטורקים הצעירים (1909) כאשר הוכרזה חוקה חדשה באימפריה הטורקית, ואבולעפיה התמנה לנציג יהודי יפו בפני השלטון הטורקי וערביי יפו.

אבולעפיה הצטרף לאגודת אחוזת-בית, והיה אחד משישים ושישה בעלי המגרשים הראשונים של מייסדי תל אביב, אך חלה לפני שהספיק לבנות את ביתו בשכונה החדשה שעתידה הייתה לקום. בגלל מחלתו נסע אבולעפיה להיוועץ ברופא בביירות, שב לביתו ונפטר זמן קצר אחרי כן. הוא נטמן בבית־הקברות העתיק ביפו ביום כ' בשבט, תרס"ט — חודשיים לפני טקס הגרלת המגרשים לשכונה החדשה.

הבית בחלקה 2 בשכונת אחוזת-בית (כיום רחוב יהודה הלוי 20), שאבולעפיה לא הספיק לבנות, הוקם על ידי אלמנתו רבקה.

אביה של רבקה, ממייסדי ראשון-לציון (ששב לפני כן לפולין) ניסה לשכנע את האלמנה לחזור לוורשה, אך היא מיאנה. באמצע שנות ה-20 מכרה את ביתהּ, ועברה לגור בבית חדש במערב העיר (כיום רחוב חובבי ציון), שם חייתה עד פטירתה בשנת 1961 בגיל 86.

לרבקה ושלמה אבולעפיה היו שמונה ילדים: רפאל אבולעפיה (מחברי ניל"י), רחל בית-הלחמי, גדעון אבולעפיה, בוסתנאי אבולעפיה, אלישבע ריגלר, יעל בכנר, אבנר אבולעפיה ועליזה שלוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלמה אבולעפיה** בוויקישיתוף
* אלבום וציוני דרך לאבולעפיה, באתר משפחות מייסדי תל אביב
* אבולעפיה שלמה, באלבום המשפחות של עדת ראשון לציון
* דוד תדהר (עורך), "שלמה אבולעפיה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 491
* סיור בתל אביב(הקישור אינו פעיל)  ‏
* סיור בתל אביב
**מיכאיל קוזקוב** (ברוסית: **Михаил Козаков**; ‏14 באוקטובר 1934, לנינגרד – 22 באפריל 2011, רמת גן) היה שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע יהודי-רוסי וסובייטי שפעל תקופה מסוימת בישראל. 

הוא זכה בפרס ברית המועצות בשנת 1967. על פעילותו בתחום התיאטרון והקולנוע הוא קיבל מספר עיטורים.

קורות חיים
----------

מיכאיל קוזקוב נולד בלנינגרד למשפחת סופרים יהודית. לאמו היו שורשים סרבים-יוונים. בתקופת שלטונו של יוסיף סטלין היא נעצרה פעמיים - בשנת 1937 ובשנת 1948.

עם תחילת מצור לנינגרד, מיכאיל פונה למחוז פרם וחזר ללנינגרד בשנת 1944. בשנת 1952 הוא סיים את בית הספר והחל ללמוד בבית הספר למשחק ליד התיאטרון האמנותי של מוסקבה. עוד בהיותו תלמיד הוא שיחק בסרט של מיכאיל רום. בשנת 1956 קוזקוב סיים לימודי משחק והתקבל לתיאטרון מאיאקובסקי בו עבד עד לשנת 1959. בשנת 1959 הוא התחיל לשחק בתיאטרון סוברמניק ובשנת 1971–1972 בתיאטרון האמנותי.

קוזקוב היה מוצלח מאוד כשחקן וגם כבמאי. בנוסף הוא היה קריין שירים. ביחד עם אינוקנטי סמוקטונובסקי וסרגיי יורסקי הוא השתתף בהכנת סדרת תקליטים "שירה רוסית במאה ה-18 - מאה ה-20.

קוזקוב היה במאי סרטי קולנוע. בשנת 1982 הוא הסריט את הסרט המפורסם שלו "פוקרובסקיה וורוטה". בהתאם לעדותו התנאי להסרטת הסרט היה גילום פליקס דזרז'ינסקי במספר סרטי קולנוע.

בהתאם לספר אוטוביוגרפי, בשנים 1956–1988 הוא שיתף פעולה עם הק.ג.ב.

עלה לישראל בשנת 1991. תוך זמן קצר הוא נקלט בתיאטרון הקאמרי והשתתף בהצגות בעברית. לאחר שנה הוא הקים תיאטרון עצמאי ברוסית והכין איתו מספר הצגות. בשנת 1996 הוא חזר לרוסיה.

לאחר חזרתו לרוסיה, קוזקוב הקים תיאטרון עצמאי והיה הבמאי הראשי שלו. בנוסף הוא הופיע בהצגות יחיד עם שיריו של אלכסנדר פושקין, יוסף ברודסקי ואנה אחמטובה. במקביל הוא המשיך להצטלם בסרטים וגם היה תסריטאי. בשנת 2006 ביים את המיני-סדרה "הקסם של הרוע"

בשנת 2010 אצל קוזקוב התגלה סרטן ריאות. הוא טופל בבית החולים תל השומר ונפטר ב-22 באפריל 2011. הוא הוטמן בבית העלמין במוסקבה ליד אביו.

חיים אישיים
-----------

קוזקוב היה נשוי חמש פעמים:

* גרטה טאר (1955-1965)- למדה איתו ביחד בבית הספר. ממנה היו לו שני ילדים, מתגוררים ברוסיה.
* מדיה ברלשבילי (1968–1971) - ציירת. בת מנישואין אלו היא שחקנית בתיאטרון מרג'נישווילי, מתגוררת בגאורגיה.
* רגינה קוזקובה (1971–1988) - מתרגמת, מתגוררת בארצות הברית
* אנה ימפולסקיה (1988–2003) - שחקנית. ממנה היו לו שני ילדים, מיכאיל וזויה המתגוררים בישראל.
* נדז'דה סדובה (2006-2010) - היסטוריונית. בשנת 2010 עזב קוזקוב את סדובה בטענה שזו גנבה לו את הדירה וגרמה לו למחלתו, וחזר לאשתו הרביעית ימפולסקיה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מיכאיל קוזקוב** |

* מיכאיל קוזקוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מיכאיל קוזקוב, באתר AllMovie (באנגלית)
* מיכאיל קוזקוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מיכאיל קוזקוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* רונית ויס-ברקוביץ, שלוש מלים בעברית, חדשות, 11 באוקטובר 1991 -כתבת פרופיל לאחר שעלה לישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293169005171
* BnF: cb14047367b (data)
* GND: 121413209
* ISNI: 0000 0000 8182 9574
* LCCN: nr90012234
* LNB: 000183633
* NKC: js20020812299
* NTA: 070327815
* SUDOC: 149343019
* VIAF: 114662273
* WorldCat: lccn-nr90012234

 |
**tech12** הוא אתר חדשות ישראלי המסקר את תחום ההיי-טק בישראל ובעולם ומופעל על ידי קבוצת קשת. האתר החל לפעול בינואר 2022. העורכת הראשית של האתר היא אילאיל בן צור.

היסטוריה
--------

בחודשי אוגוסט וספטמבר 2021, פורסם כי בקשת מפתחים אתר אינטרנט מקצועי המיועד עבור תעשיית ההייטק, אשר יישב וימותג בנפרד מ-mako, ויעסוק רק בחדשות מתחום זה.

ב-9 בינואר 2022, החל האתר לפעול.

תכונות וייעוד
-------------

tech12 הוקם במטרה לסקר לעומק את צמיחתה של תעשיית ההייטק הישראלית, וכן את השפעתה על הכלכלה המקומית והגלובלית.

תחומי הסיקור של tech12 כוללים חברות הייטק ישראליות – סטארטאפים וארגונים ותיקים; שוק ההון; קרנות הון סיכון; חידושים טכנולוגיים; וכן שוק העבודה והתמורות החלות בו. התכנים העיתונאיים העולים באתר מתמקדים בפן הטכנולוגי של עולם ההייטק הישראלי ובנקודות ההשקה שלו בזירות הגלובליות.

מלבד כתבות, כולל tech12 פרשנויות, טורי דעה ופודקאסטים. מאפיין נוסף של האתר הוא צ'אט הכתבים Tech Bites, שפועל בדומה לצ'אט כתבי החדשות וצ'אט הספורט המוטמעים באתר N12, גם הוא מבית קבוצת קשת.

בנוסף לאתר האינטרנט, האתר מפעיל ערוצים בלינקדאין, טוויטר, פייסבוק, אינסטגרם וטלגרם וכן מפרסם ניוזלטר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Tech12

הערות שוליים
------------

1. ↑  כלי התקשורת עמדו בפני קריסה מפוארת, ואז הגיעו חדי הקרן - וואלה! ברנז'ה, באתר וואלה!, ‏2021-08-15
2. ↑  "קשת מגייסת את ההיי-טק: מקימה קרן השקעות בסטארט-אפים ואתר תואם חדש". *TheMarker*. נבדק ב-2022-05-18.
3. ↑  דור, אופיר (2021-09-12). "לא רק טלוויזיה: קשת גייסה 65 מ' ד' ממוסדיים לקרן הון סיכון בהובלתה | בלעדי". *Globes*. נבדק ב-2022-05-18.
4. ↑  , Twitter
5. ↑  , Twitter
6. ↑  Keshet Media Group on LinkedIn: https://www.tech12.co.il, www.linkedin.com (באנגלית)
**ז'קלין קלימונדה**(באנגלית: **Jacqueline Kalimunda**; נולדה ב-1974) היא מפיקה, יוצרת, במאית ותסריטאית קולנוע וסרטים תיעודיים ילידת רואנדה החיה בצרפת. סרטה "על צמות" זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בזנזיבר ב-2003.

ביוגרפיה
--------

ג'קלין קלימונדה נולדה בקיגאלי, בירת רואנדה. היא גרה בקניה, מדגסקר ואנגליה לפני שעברה לצרפת. קלימונדה למדה ניהול לצד היסטוריה אפריקאית. היא התמחתה בהפקה והפצת סרטים. קלימונדה הוכשרה כעורכת והשתמשה במיומנות זו כדי לעבוד על סרטי תעודה וסרטי טלוויזיה.

קריירה
------

בשנת 2002, היא כתבה, ביימה והייתה מפיקה שותפה בסרט הראשון שלה, Histoire de tresses (על צמות), אשר נבחר כסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בזנזיבר ב-2003. הסרט הופץ בבריטניה על ידי מכון הסרטים הבריטי ובארצות הברית על ידי פסטיבל סרטי אפריקה של ניו יורק.

הסרט התיעודי Homeland היה הסיום של פרויקט ארוך-טווח אשר התחילה קלימונדה כאשר חקרה תמונות של רואנדה עם ההיסטוריונים ז'אן-פייר כרטיין והלן ד'אלמיידה-טופור. עבור יצירה זו, היא חשפה סרטים ארכיוניים המכסים 80 שנות היסטוריה של רואנדה. הסרט הוקרן ב-2007 ב-FESPACO.

בשנים 2007 ו-2008, קלימונדה ביימה בשיתוף את עונות 1 ו-2 של סדרת הטלוויזיה Imagine Afrika, אשר שודרה ב-35 מדינות אפריקה בערוצי הטלוויזיה הציבוריים באנגלית, צרפתית, סווהילית, זולו, פורטוגזית ושפות אחרות.

לאחר מכן היא ביימה את הסרט העלילתי באורך מלא High Life אשר יצא ב-2011.

ב-2012 היא ביימה והפיקה את Burning Down, סרט קצר בהשתתפות השחקנים אריק אבוניי וסיריל גואיי.

ב-2016 קלומינדה כתבה וביימה את Floris, סרט דוקומנטרי בשפת הקיניארוונדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ז'קלין קלימונדה, ברשת החברתית פייסבוק
* ז'קלין קלימונדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ז'קלין קלימונדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ""Homeland", una visión personal sobre el genocidio de Ruanda". *Rebelión*. 29 במרץ 2007. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Le festival du film de Zanzibar a couronné "Histoire de tresses"". *Africultures*. 11 בספטמבר 2003. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "In pictures: Africa's Oscars" (select picture number 7). *BBC News*. 2 במרץ 2007. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Floris (2016)". *IMDb*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 8794 783X
* NTA: 321537815
* VIAF: 280950454
* WorldCat: viaf-280950454

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ז'קלין קלימונדה"**.
**ארגון אבו נידאל** או **פת"ח – המועצה המהפכנית** (בערבית: **فتح – المجلس الثوري**, פתח - אלמג'לס אלת'וורי) היה ארגון טרור פלסטיני בראשותו של אבו נידאל, שנוצר כתוצאה מפיצול מסיעתו של יאסר ערפאת באש"ף, הפת"ח. הארגון ביצע פיגועי טרור בישראל, בארצות הברית ובמדינות אירופה.

הקמת הארגון
-----------

אבו נידאל נולד ביפו למשפחת פלאחים, לאחר קום מדינת ישראל נמלטה משפחתו לשכם, שם גדל ועבד כמורה. אחרי מלחמת ששת הימים עבר לערב הסעודית, שם היה מורה. הצטרף לפת"ח באמצע שנות השישים, וב-1969 היה ראש נציגות פת"ח בסודאן ואחר מכן בעיראק. בתקופת שהותו בעיראק יצר קשרים חמים עם המודיעין העיראקי. הוא גם ראה ביאסר ערפאת בוגד ברעיון הפלסטיני בשל נכונותו לפעול גם באופן מדיני. ב-1973 נידון למוות על ידי בית דין של הפת"ח. הוא נמלט בעזרת העיראקים והקים את ארגון אבו נידאל.

עמדתו האידאולוגית של הארגון לא הייתה ברורה, אך הוא התנגד באופן תקיף לכל פשרה או משא ומתן עם ישראל. הארגון היה ידוע כאחד הארגונים הפלסטינים המלחמתיים ללא פשרות אי פעם. כמות חברי הארגון הוערכה בכמה מאות.

פיגועים שביצע הארגון
--------------------

הארגון ביצע פיגועים ב-20 מדינות, שהרגו ופצעו כמעט 900 בני אדם. בין מטרות הפיגועים שבוצעו על ידי הארגון היו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, ירדן, צרפת, פלסטינים מתונים, אש"ף ומדינות באירופה. הארגון הפסיק לבצע פיגועים במדינות המערב בסוף שנות ה-80.

בין הפיגועים שביצע הארגון היו רצח יוסף אל סיבאי בקפריסין, חטיפת טיסה 648 של איג'יפטאייר, הפיגועים בנמלי התעופה של וינה ורומא, פיגוע בבית כנסת באיסטנבול, חטיפת טיסה 73 של פאן אם, ופיגוע בסירה ביוון ביולי 1988. הפיגוע המפורסם ביותר שביצע הארגון הוא ניסיון ההתנקשות בשגריר ישראל בלונדון, שלמה ארגוב, מה שהוביל למלחמת לבנון הראשונה.

הארגון התנגד בכל תוקף לניהול משא ומתן עם ישראל, וראה בה כבגידה לכל דבר, מה שהוביל את הארגון לבצע פיגועים גם מול אש"ף, משום שהצהיר שהוא מוכן לקבל פתרון מוסכם לסכסוך הישראלי-פלסטיני. הארגון הרג מספר אנשי אש"ף בולטים, שהיו מתונים מידי לטעמו, בהם אבו איאד ועיסאם סרטאווי, ונציגים דיפלומטיים של אש"ף ברחבי העולם. הוא אף ניסה להתנקש ביושב הראש הנוכחי של אש"ף, מחמוד עבאס. התקפות אלו הובילו את אש"ף לגזור על מנהיג הארגון אבו נידאל גזר דין מוות, שלא בפניו. בתחילת שנות ה-90 ניסה הארגון להשתלט על מחנה פליטים בלבנון, אך ניסיון זה סוכל על ידי ארגוני אש"ף.

אבו נידאל עצמו נמצא ב-16 באוגוסט 2002 ירוי בבגדאד. לא ידוע אם התאבד, נרצח בידי שלוחיו של סדאם חוסיין או חוסל על ידי מנגנוני מודיעין בריטיים או אמריקאיים.

שיתוף פעולה מצד מדינות באירופה
------------------------------

בשנת 2019 פורסם בעיתון "לה פריזיאן" ריאיון עם ראש המודיעין הצרפתי לשעבר, איב בונה (צר'), לפיו לאחר הפיגוע במסעדת גולדנברג באוגוסט 1982 הגיעה צרפת להסכם בעל-פה עם ארגון אבו נידאל, לפיו הארגון יימנע מפיגועים על אדמת צרפת, ובתמורה פעיליו יזכו בחופש פעולה ולא ייעצרו בידי הרשויות. גם גרמניה ושווייץ הגיעו להסכמים דומים עם הארגון. לאחר הסכמים אלו בוצעו רוב פיגועי הארגון במדינות אחרות, בהן איטליה, אוסטריה ויוון.

לקריאה נוספת
------------

* יוסי מלמן, **אבו נידאל: דיוקנו של ארגון טרור**, הוצאת הדר, 1984.

הערות שוליים
------------

1. ↑  עלי ואקד, דיווח: אבו נידאל מת, באתר ynet, 19 באוגוסט 2002.
2. ↑  אתר למנויים בלבד עופר אדרת, ראש המודיעין הצרפתי לשעבר: צרפת שיתפה פעולה עם מחבלים בשנות ה-80, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 122527405
* WorldCat: viaf-122527405

 |
**מיכאל (מיכאיל) קאליק** (ברוסית: **Михаил Наумович Калик**; ‏29 בינואר 1927 – 31 במרץ 2017) היה במאי קולנוע, תסריטאי ועורך קולנוע יהודי סובייטי ולאחר מכן ישראלי, שעבודתו התפרשה משנות ה-50 ועד שנות ה-90 המוקדמות. סרטיו מתאפיינים בהתמקדות באווירה ובקשרים הרגשיים בין הגיבורים, כאשר סיפור העלילה הוא משני בחשיבותו.

קורות חיים
----------

נולד בארכנגלסק שבברית המועצות. ב-1951 נעצר קאליק בעת לימודיו בבית הספר המרכזי לקולנוע (VGIK) באשמת פעילות ציונית וקשירת קשר לחיסולו של סטלין. הוא נשלח לגולאג, ושוחרר ממנו ב-1954 לאחר מותו של סטלין. ב-1956 אף טוהר שמו על ידי הממשל הסובייטי. לאחר שחרורו השלים את הלימודים בבית הספר המרכזי לקולנוע.

הצלחתו הקולנועית הראשונה הייתה ב-1961 בסרטו "אדם בעקבות השמש", ולאחר מכן עם "להתראות בנים" (1964).

בשנת 1968 ביים סרט נוסף "לאהוב" (*Любить*). סרט זה יצא לבתי הקולנוע לאחר עריכה נוספת שבוצעה ללא ידיעת קאליק. הוא פנה לבית המשפט, אך המשפט לא נערך ובמקום זה הוחרם ההעתק המקורי של הסרט מביתו. רק בשנת 1990 הצליח קאליק לשחזר את הגרסה המקורית של הסרט.

ב-1971 עלה קאליק לישראל, וכתוצאה מכך נאסרו סרטיו להקרנה בברית המועצות. ב-1974 ביים את הסרט שלושה ואחת בכיכובם של אורי לוי, אסי דיין ויונה אליאן.
הסרט עסק בהתפכחותו של פלמחניק מזדקן אל מול תהליך החומרנות בחברה הישראלית ובמערכת היחסים שלו עם בניו. כל זאת, על רקע נופי ים סוף, חופי אילת ומזרח סיני. הסרט נחל כישלון חרוץ בבתי הקולנוע בישראל, ובכך הסתיימה ה"קריירה" הישראלית של הבמאי. הוא נשאר בישראל ומיעט בפעילות קולנועית.

ב-1991 הוזמן קאליק לרוסיה לביים סרט בחופש יצירתי מוחלט, ויצר את הסרט "ושב הרוח". בשנת 1993, הציג קאליק את סרטו בפסטיבל הקולנוע ירושלים. הסרט זכה בשני פרסים מיוחדים כסרט זר.

ב-2001 ביים סמיון וינוקור סרט תיעודי על חייו של קאליק בשם "קאליק בשחור-לבן וצבע".

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל קאליק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מיכאל קאליק, באתר AllMovie (באנגלית)
* מיכאל קאליק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* טלילה בן זכאי, קאליק בעקבות השמש, מעריב, 17 במאי 1974, המשך
* סקירה קצרה (באנגלית)
* ריאיון עם קאליק (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Goodbye Boys, באתר Russian Film Symposium
2. ↑  ושבה הרוח, באתר סינמטק תל אביב
3. ↑  קאליק בשחור-לבן וצבע, אתר "הבמה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012466643205171
* GND: 137271239
* ISNI: 0000 0000 7884 4589
* LCCN: nr2001043783
* VIAF: 81485286
* WorldCat: lccn-nr2001043783

 |
**טוני ביל** (באנגלית: **Tony Bill**; נולד ב-23 באוגוסט 1940) הוא שחקן, במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, זוכה פרס האוסקר כמפיק על "העוקץ" (1973).

ביוגרפיה
--------

ביל נולד בסן דייגו, קליפורניה. ב-1962 סיים את לימודיו באוניברסיטה, לאחר שלמד אנגלית ואומנות. הוא החל את צעדיו הראשונים בתעשיית הקולנוע כשחקן, בסרט "דירת הרווקים" "Come Blow Your Horn" משנת 1963, בו עשה תפקיד משני, לצד פרנק סינטרה, שכיכב בתפקיד הראשי, שהתבסס על מחזה מאת ניל סיימון. מאז הופיע עוד פעמיים לצד סינטרה במהלך שנות השישים. מאמצע שנות השישים הופיע כשחקן בסרטיהם של כמה מגדולי הבמאים של תקופתו: פרנסיס פורד קופולה ("You're a Big Boy Now"), סטיבן ספילברג ("Slipstream", סרט קצר), ג'ון סטארג'ס ("תחנת זברה אינה עונה"), סידני פולאק ("Castle Keep") וקרול ריד ("פלאפּ").

העבודה עם הבמאים הללו גרמה לו לרצות לעבור לצד השני של המצלמה וליצור סרטים בעצמו. ב-1972 הוא הפיק את סרטו הראשון. ב-1973, סרטו השלישי כמפיק, "העוקץ", קיבל את פרס האוסקר כשהסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, לצד שישה אוסקרים נוספים לו זכה הסרט עטור השבחים שהיה גם להצלחה קופתית פנומנלית, עם תקציב של 5.5 מיליון דולר והכנסות של 156 מיליון דולר. פרס האוסקר נתן לו את הגושפנקה להתחיל לעסוק במה שהכי רצה, שזהו בימוי סרטים. ב-1975 הופיע בסרט שמפו לצידו של וורן בייטי. ב-1979 הפיק את הסרט "פורשים בסטייל".

ב-1980 ביים את סרטו הראשון, "שומר הראש", שקיבל אומנם ביקורות טובות, אך נכשל בקופות. בהמשך הוא ביים סרטים כמו "לב אוהב" (1993), עם כריסטיאן סלייטר ומריסה טומיי ו"משפחה עם תקווה", עם קתי בייטס. ביל, שהתמחה בבימוי סרטי דרמה, מרבה לביים גם סרטים וסדרות לטלוויזיה. בין השאר ביים פרקים בסדרות "ריקוד מושחת", "שיקגו הופ", "פליסיטי" ו"מונק". בין סרטי הטלוויזיה שביים נמנים: הדרמה המשפחתית "כריסטמס אחד" שהיה סרטה האחרון של קתרין הפבורן, "מעבר לנדרש", "אוליבר טוויסט" עם ריצ'רד דרייפוס ואלייז'ה ווד, ו"מלחמת מחוז הרלן" עם הולי האנטר.

בשנת 2007 ביים את סרט הטלוויזיה "*Pictures of Hollis Woods*" ששודר ברשת CBS בכיכובה של אלפרה וודארד; הסרט מבוסס על ספרה באותו שם מאת פטריסיה ריילי גיף אשר זכה במדליית ניוברי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוני ביל** בוויקישיתוף

* טוני ביל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טוני ביל, באתר AllMovie (באנגלית)
* טוני ביל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ביוגרפיה ורשימת סרטיו בניו יורק טיימס
* ביוגרפיה ורשימת סרטיו ב-hollywood.com
* רשימת סרטיו ותמונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008729581205171
* BNE: XX1305417
* BnF: cb14008848v (data)
* GND: 140934723
* ISNI: 0000 0000 8160 4981
* LCCN: no92023003
* NKC: js20061020017
* NTA: 073609315
* SNAC: w6sc8p76
* SUDOC: 176425624
* VIAF: 84255224
* WorldCat: lccn-no92023003

 |
**חן מזרחי** (נולד ב-5 ביולי 1985) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי, שחקן ואושיית רשת ישראלי.

ביוגרפיה
--------

מזרחי גדל והתחנך בשכונת התקווה בתל אביב, למד ב"מכללת מקס פיין", ושירת בחיל האוויר. למזרחי שני אחים ואחות, הוא נשוי ואב לשתי בנות.

בגיל 16 החל להופיע בערבי במה פתוחה במועדון הקאמל קומדי קלאב. בהמשך הפך לאמן בית של המועדון.

ב-2010 השתתף בסדרה "הבורר" בתור נהג משאית, ולאחר מכן הוא התחיל להנחות סרטי דוקו ספורט בערוץ אגו.

ב-2012 הצטרף לפאנל התוכנית "צחוק מעבודה" בעונתה השביעית והאחרונה.

ב-2016 החל להופיע יחד עם גדי וילצ'רסקי בסדרה "שותפים" ששודרה בערוץ סנטרל קומדי של HOT. מזרחי נמנה עם יוצרי וכותבי הסדרה. בשנה זו השתתף בפרסומת למותג פפסי יחד עם בר רפאלי וגדי וילצ'רסקי.

מזרחי השתתף בעונה השנייה של הסדרה "שנות ה-80", ובעונה השלישית באופן משמעותי יותר בסדרה, בה הוא משחק בתפקיד "בבר המגזימן".

מזרחי מריץ את מופע הסטנדאפ שלו ברחבי ישראל, ונחשב לאושיית רשת ברשתות החברתיות.

ב-2018 שיחק בקומדיית המצבים לנוער "טרנינג".

החל משנת 2019 השתתף בכמה סרטוני הסברה של הליכוד יחד עם בנימין נתניהו.

בשנת 2020 החל לשמש כפרזנטור של "פיצה האט".

באותה שנה השתתף בתוכנית המציאות "נינג'ה ישראל" במקצה ה-VIP, הגיע למקום השביעי ולא עלה לחצי הגמר.

קישורים חיצוניים
----------------

* חן מזרחי, ברשת החברתית פייסבוק
* חן מזרחי, ברשת החברתית אינסטגרם
* חן מזרחי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* חן מזרחי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ניהול מדינה זה לא עסק לפרזנטורים, סרטון באתר יוטיוב
* לירון זייד, ‏רץ ברשת: כוכב הסטנדאפ כובש לבבות, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל משעלי, צחוק מחתונה: חן מזרחי שובר את הכוס, באתר mako‏, 3 באוגוסט 2015
2. ↑  שותפים - צפו בפרקים הראשונים, באתר HOT
3. ↑  לידור זוארץ, חיבור מצחיק: בר רפאלי וחן מזרחי משתפים פעולה, באתר פרוגי, 22 במאי 2016
**ג'וזף אנתוני "טוני" קוקס** (באנגלית: **Joseph Anthony "Tony" Cox**; נולד ב-31 במרץ 1958‏) הוא שחקן אמריקאי הידוע בשל ההופעות הקומיות שלו ב"סנטה רע", אני, עצמי ואיירין, מת לדייט ודיזסטר מובי. הוא ידוע גם עבור משחקו בסרט ווילו של ג'ורג' לוקאס כמו גם כהאוק במלחמת הכוכבים פרק VI: שובו של הג'די. בשני הספין-אופים לסרטים שלאחר מכן, הוא שיחק את "Widdle Warrick". קוקס גם הופיע בקליפים "Just Lose It" של הראפר אמינם ו"From tha Chuuuch to da Palace" של סנופ דוג.

קורות חייו
----------

ג'וזף אנתוני קוקס נולד במנהטן, ניו יורק, לג'ו ג'ונס ולהנרייטה קוקס. הוא בילה את ילדותו ביוניונטאון, שבאלבמה עם סבתו וסבו, לוטי והנרי ג'ונס. אמו, הנרייטה קוקס-פן ואביו החורג, רודולף (רודי) פן מתגוררים כיום בקולג' פארק שבג'ורג'יה. בגיל 10 הוא הפך למתופף.

לאחר סיום לימודיו בתיכון, למד קוקס באוניברסיטת המדינה של אלבמה ובמקור תכנן ללמוד מוזיקה. קוקס אמר בריאיון למגזין "Jet" בשנת 2003, "ניגנתי על פי שמיעה. זה היה בדיוק כמו בסרט "Drumline". התחרתי בתיפוף נגד כמה מתופפים מבית הספר, והם לא היו טובים ממני בשום דבר. פשוט לא יכולתי לקרוא תווים".

קריירה
------

זמן קצר לאחר סיום לימודיו בתיכון, החליט קוקס להמשיך לשחק לאחר שצפה בבילי ברטי, ננס שהיה שחקן וגם המייסד של אגודת "האנשים הקטנים של אמריקה". בעידודם של קרובי משפחה וחברים, הוא עבר ללוס אנג'לס בגיל 18. הוא התחיל לקחת שיעורים בבית הספר למשחק מריק סטודיו עם השחקנית דה דה טילמן ועד מהרה החל לעבוד בפרסומות, סרטים ותפקידים בטלוויזיה. הוא ידוע בזכות תפקידיו בסנטה רע שם שיחק את מרקוס, במוחם של צוות פיצוח בטוח, במת לדייט שם שיחק פרודיה על ד"ר היצ' מהיצ'. כשחקן מוביל שני לצד בילי בוב תורנטון, תפקידו של קוקס בסנטה רע היה התפקיד הראשון והיחיד שלו כדמות הראשית (נכון ל-2011).

חיים אישיים
-----------

קוקס הוא בעלים של 350 דונם (1.4 קילומטר מרובע) בחווה בסדונה, אריזונה. הוא פגש את אשת אותליה, במהלך התיכון והם נישאו בסופו של דבר בשנת 1981 כאשר קוקס היה בן 23.

קוקס סובל מגמדות וגובהו הוא 107 סנטימטרים בלבד.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* Penitentary 2 ‏ (1982)
* מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי (1983)
* קרוואן האומץ: הרפתקאות האיווק (1984)
* קפטן איו (1986)
* שיגעון בחלל (1987)
* ביטלג'וס (1988)
* אני אתפוס אותך פראייר (1988)
* אחורה באפלה (1991)
* יום שישי (1995)
* אני, עצמי ואיירין (2000)
* הפטיש העברי (2003)
* גדול מהסרטים (2007)
* מי נושא הכלים שלך? (2007)
* בניחוש חוקר (2010)
* דרכו של לוחם (2010)
* לפגוש את מוניקה ולור (2010)
* The Legend of Awesomest Maximus‏ (2011)
* ארץ אוז (2013)
* קסם מוזר (2015) - דיבוב
* תקופת השיא של ממזרים חסרי רגישות (2017)

קישורים חיצוניים
----------------

* טוני קוקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טוני קוקס, באתר AllMovie (באנגלית)
* טוני קוקס, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* טוני קוקס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* טוני קוקס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* טוני קוקס, האיש הקטן גדול של הוליווד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tony Cox Biography, Pictures, Images, Movies, Videos, Relationships - FamousWhy

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5048257
* BnF: cb15024797c (data)
* GND: 141289201
* ISNI: 0000 0001 1874 3484
* LCCN: no2004061296
* MusicBrainz: 2e691ad0-b7da-4901-ab26-639ad0c2f31f
* NKC: xx0156176
* SUDOC: 11019859X
* VIAF: 29244645
* WorldCat: lccn-no2004061296

 |
**ראגנהילדור סטיינון יונסדוטיר** (באיסלנדית: **Ragnhildur Steinunn Jónsdóttir**; נולדה ב-29 באפריל 1981) היא שחקנית ומנחת טלוויזיה איסלנדית.

ביוגרפיה
--------

יונסדוטיר נולדה באיסלנד כבת יחידה להוריה, ב-1991 החלה להתאמן באתלטיקה וב-1998 זכתה בפרס על הישגיה הספורטיביים, היא למדה תקופה פיזיותרפיה באוניברסיטת איסלנד.

ב-2003 היא נבחרה למיס איסלנד, אך לא השתתפה בתחרות מיס תבל, אך השתתפה בתחרות מיס אירופה.

היא נמנית בין מגישי התוכנית "Kastljós", תוכנית החדשות והאירוח הנצפית ביותר באיסלנד, ב-2005 הייתה מועמדת לפרס אדה, פרס הטלוויזיה והקולנוע האיסלנדי בקטגוריית "מנחת הטלוויזיה הטובה ביותר".

ב-2007 הנחתה את תחרות "Söngvakeppni Sjónvarpsins" המהווה את הקדם אירוויזיון האיסלנדי ובנוסף ב-2005 ועד 2007 וב-2011 היא הציגה את הניקוד של איסלנד באירוויזיון.

ב-2007 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "אסטרופיה" כידוענית ואשת חברה שחברה נשלח לכלא, והיא מתחילה לעבוד כמוכרת בחנות, בסרט היא גם ביצעה גרסת כיסוי לשירו של לי הייזלווד "יין קיץ".

ב-2008 החלה להנחות תוכנית לילדים ונוער בערוץ הטלוויזיה הציבורי של איסלנד.

ב-2009 שיחקה בסרט האימה "טבח תצפית הלווייתנים של רייקיאוויק" העוסק בקבוצת תיירים ההולכים לצפות בלווייתנים וביצורים ימיים אך ספינתם מאבדת שליטה, ובנוסף גם גילמה דיילת בסרט ההרפתקאות "Algjör Sveppi og leitin að Villa".

ב-2010 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "Mamma Gógó" אודות במאי קולנוע המתמודד עם מחלת האלצהיימר של אמו, הסרט נשלח כנציג האיסלנדי עבור פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

ב-2011 שיחקה בסרט "אנשים מנומסים" ובאותה שנה הוכרז שתנחה את הגרסה האיסלנדית של נולד לרקוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* ראגנהילדור סטיינון יונסדוטיר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ragnhildur Steinunn Jónsdóttir
2. ↑  Ragn­hild­ur Stein­unn val­in ung­frú Ísland
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 138419469
* ISNI: 0000 0000 6240 3383
* SUDOC: 155586602
* VIAF: 89963328
* WorldCat: viaf-89963328

 |
**תיק שקנאי** (באנגלית: **The Pelican Brief**) הוא סרט מותחן פוליטי משנת 1993 המבוסס על ספר רב-מכר בשם דומה מאת ג'ון גרישם, בבימויו ובהפקתו של אלן ג'יי פאקולה שכתב גם את התסריט.

העלילה היא כמו ברוב ספרי גרישם: אנשים בודדים נלחמים בגופים גדולים ומושחתים תוך סיכון חייהם. סטודנטית למשפטים ועיתונאי חוקר מגלים פרשת שחיתות קשה המלווה ברציחות ומגיעה עד לנשיא ארצות הברית.

הסרט התקבל בביקורות מעורבות אך היה שובר קופות. זה סרטו האחרון של פאקולה כבמאי ומפיק ביחד.

תקציר העלילה
------------

שני שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית, רוזנברג בן ה-91 וג'נסן הצעיר, נרצחים באופן מסתורי והחקירה אינה מגיעה לכלל מסקנה.

בפקולטה למשפט באוניברסיטת טולאן בניו אורלינס מלמד פרופסור תומאס קאלאהאן (סם שפרד) קבוצת סטודנטים. בין הסטודנטים נמצאת דרבי שו (ג'וליה רוברטס) שהיא גם המאהבת שלו. הם משוחחים על הרציחות ודארבי מתנדבת לחפש בספרייה חומר הקושר בין שתי הרציחות. היא מוצאת ששני השופטים ידועים בדעתם הסביבתית. היא מגלה שחברת נפט עומדת לבצע קידוח בלואיזיאנה במקום שבו מקננים שקנאים הנמצאים בסכנת הכחדה. בראש החברה עומד טייקון בשם ויקטור מטיס המקורב לנשיא. עניין הקידוח אמור לידון בבית המשפט העליון ולכן כנראה היה צורך לסלק את שני השופטים האלה.

היא מכנה את התיק בשם "תיק שקנאי" ומוסרת אותו לפרופסור קאלאהן בדיעה שכל זה רק השערה שלה. גם הוא לא מתייחס ברצינות לתיק ומסר אותו לחברו גאבין ורהיק העובד ב-FBI.

התיק מגיע עד מהרה לבית הלבן. מרגע זה הופכים דארבי וקאלאהאן למטרת חיסול. קאלאהאן נהרג בפיצוץ מכוניתו כאשר דארבי שנמצאה בסמוך ניצלת בנס. דארבי נמלטת ויוצרת קשר עם ורהיק אך גם הוא מחוסל.

גריי גראנתהאם (דנזל וושינגטון) הוא עיתונאי חוקר ב"וושינגטון הראלד" שהיה האחרון שראיין את השופט רוזנברג לפני הרצח. הוא מקבל שיחת טלפון מאדם המזהה את עצמו בשם "גארסיה" המודיע לו שהוא מועסק על ידי חברת הגז וגילה שחיתות גדולה בחברה.

דארבי נפגשת עם גריי ומודיעה לו על ממצאיה. הוא מאמין לה ומודיע לעורך העיתון (ג'ון לית'גו) המטיל ספק בהשערותיו ומזהיר אותו מהתוצאות החמורות העלולות להיגרם לעיתון.

דארבי וגריי מצליחים לגלות את זהותו של "גארסיה" שהוא עורך דין בשם קרטיס מורגן העובד בחברת הגז אבל כשהם באים למשרדי החברה נאמר להם כי הוא נרצח בניסיון שוד. הם ממהרים לביתו ומשכנעים את אשתו לתת להם את הכספת שלו בבנק.

הם מגיעים לבנק אך נמצאים כל הזמן במעקב. הם פותחים את הכספת שבה יש קלטת ומכתב של קרטיס. הם ניצלים מניסיון לרצחם על ידי יריות ופיצוץ מכוניתם.

הם מפרסמים את ממצאיהם בעיתון. מטיס וארבעה מעורכי הדין של החברה מועמדים לדין והנשיא מודיע שלא יציג שוב את מועמדותו. ראש ה-FBI נפגש עם גריי ואומר לו שהנשיא ביקש ממנו לא להמשיך בחקירה. גריי מבטיח לא לפרסם זאת ובתמורה מוברחת דארבי על ידי ה-FBI מחוץ לארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תיק שקנאי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "תיק שקנאי", באתר נטפליקס
* "תיק שקנאי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "תיק שקנאי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "תיק שקנאי", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "תיק שקנאי", באתר Metacritic (באנגלית)
* "תיק שקנאי", באתר אידיבי
* "תיק שקנאי", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)
* "תיק שקנאי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט "תיק שקנאי", באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  פביאנה חפץ, ספרים - מתח - "תיק שקנאי", חדשות, 13 באוגוסט 1993

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 4ef9145b-85bf-3c79-9639-2dcb887074c0

 |
מיס לילה קרי, שדרות אבן גבירול, מצעד הגאווה בתל אביב 2000
**מיס לילה קרי** היא מלכת דראג ישראלית.

ביוגרפיה
--------

מיס לילה קרי היא מלכת דראג המגולמת על ידי עורך הדין הישראלי **נועם הוברמן**. הוברמן נולד וגדל בחיפה, בן למשפחה בת שלושה אחים ואחיות. לאחר סיום לימודיו בתיכון הריאלי בחיפה, במגמה מתמטיקה-פיזיקה, התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני על תקן קצין תובלה. הוא חתם קבע לשנה, ונרשם ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום הלימודים, החליט לעזוב את המקצוע. הוא עבר להתגורר בתל אביב והתחיל לעבוד כסוכן נסיעות. בקיץ 2006 הופיע בדמות "האיש העגול" במופע "One" של הזמרת ריטה.

ב-2008 שיחק בתפקיד כפול בסרטו של יאיר הוכנר "אנטארקטיקה".

### מיס לילה קרי

דמותה של מיס לילה קרי עלתה לראשונה לבמה ב-1997, במסיבת פורים שארגן עם חברים. היא החלה להופיע במועדוני גייז. לאחר שנה של הופעות חברה למלכת הדראג "אטה פרל", והשניים הקימו את הרכב הבידור "השניליות". בשנת 1998 הופיעה ביחד עם מלכת הדראג דיווה די. צמד השניליות הופיע בקביעות בתוכניתם של גיא מרוז ויוני להב, "המחשוף". הצמד התפרק לאחר כשנתיים.

ב-2000 מיס לילה קרי השתתפה בפסטיבל 'היירו' לזכויות אדם וגייז בניו זילנד במופע "הללויה לילה". התמונה שלה שימשה לפלקט של הפסטיבל וכינו אותה "מלכת הדראג הטובה ביותר במזרח התיכון". ראש ממשלת ניו זילנד כיבד בנוכחותו בהופעת הגאלה של הפסטיבל שהתקיימה באופרה של אוקלנד.

באירוע שהפיק מייקל שטרן במלון בסנט מוריץ בשווייץ בנוכחות רוזנים, ידוענים, בהן קלאודיה שיפר, היא הופיעה בדמות של זמרת שחורה.

מעצב האופנה דני מזרחי הזמין אותה להופיע בערב התרמה של האגודה למלחמה בסרטן שנערך בפני עשירי לונדון. באירוע הופיעו יהורם גאון, יעל בר זוהר, גלית גוטמן, לינור אברג'יל, אנסטייז'ה, מלאני פרס ובסיום האירוע הופיעה מיס לילה קרי.

יצרה את המופע "לילה טוב ישראל" ביחד עם שרית סאבו ויובל זמיר

בישראל היא שברה מחסומים תרבותיים והופיעה בחתונות, במסיבות של עולים מרוסיה, בחוגי פנויים פנויות ובפני סטודנטים ערבים.

ב-2007 הופיעה בתוכנית המציאות הדבר הגדול הבא, פרק 7.

מיס לילה קרי הופיעה ברחבי תבל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיס לילה קרי** בוויקישיתוף
* אלון הדר, גברת נעם הוברמן בשבילכם, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2005
* נונה שלאנט, ‏"הצטרפתי לחיי הלילה ב'סוף עידן התמימות'", באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2013
* מיס לילה קרי שושנה דמארי וויגסטוק 2001, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:05)
* Miss Laila Carry Wigstock 2010, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:43)
* מצעד הגאווה 2013 - מיס לילה קרי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:40)
* מיס לילה קרי - גאווה 2015 Miss Laila Carry - "This is my life" TLVpride, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:25)
* New York New York Miss Laila Carry Wigstock 2017 Tel Aviv, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:59)
* Miss Laila Carry hosting the EuroCafe 2019 PROMO, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:46)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לילה טוב ישראל, באתר הבמה
2. ↑   הדבר הגדול הבא - פרק 7 - מיס לילה קרי, סרטון בערוץ "reshettv", באתר יוטיוב (אורך: 04:48)
**רוני לוביאניקר** היא מתרגמת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

לוביאניקר עוסקת בתרגום מגרמנית לעברית, היא תרגמה את ספרו של ברנהרד שלינק נער קריאה שעובד גם לסרט קולנוע. היא גם תרגמה ספר נוסף של שלינק בשם "אהבות מוברחות".

היא תרגמה את "הגנרל עמד על גבעה", קובץ סיפורים בנושא מלחמה של היינריך בל, היא הייתה אחראית על התרגום של הספר היחיד של יני אלוני שיצא בעברית "החבילות החומות", היא עבדה ביחד עם אילנה המרמן על התרגום של "פרשות רצח" מאת הסופר מנפרד פרנקה שעובד גם לתיאטרון.

בין תרגומיה נמנים גם "לאן תתגלגל תפוחון?" של ליאו פרוץ, את "קריאת הקרפדה" של גינטר גראס ו"כתב יד נשי כחלחל" של פרנץ ורפל, היא גם תרגמה מחדש את ספרו "הרכבת נהגה לדייק" ובתרגום שלה שונה שם הספר ל"הרכבת הגיעה בזמן", תרגומה לספר "עיר המלאכים" של כריסטה וולף קיבל תשבחות מצד העיתונאי עמית מרכוס על כך שהוא משובח וקולח.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* רוני לוביאניקר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312913105171
* LCCN: no2002069730
* VIAF: 61216337
* WorldCat (עם VIAF): 61216337

 |
**רוב בראון** (באנגלית: **Rob Brown**; נולד ב-11 במרץ 1984) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. הוא ידוע בשל תפקידיו בסרטים "מוצאים את פורסטר" (2000), "המאמן קרטר" (2005), "רוקדים" (2006) ו"האקספרס" (2008), ובסדרה "Treme".

חיים אישיים
-----------

בראון נולד בהארלם וגדל בברוקלין שבניו יורק, שם סיים את לימודיו בבית הספר "פולי פרפ" ב-2002. הוא גם חבר בתוכנית האקדמית "Prep for Prep" לקידום תלמידים מאוכלוסיות חלשות. ב-2006 סיים את לימודיו בקולג' "אמהרסט".

מ-2008, בראון משמש כדובר של קרן התמיכה "Light The Night Walk" של "אגודת לוקמיה ולימפומה" לחקר הסרטן, ומופיע בפרסומים של הקרן כדי לקדם את התוכנית.

קריירה
------

בראון נודע לאחר ששיחק בסרט "מוצאים את פורסטר" לצד שון קונרי בשנת 2000, בגיל 16. הוא פנה להפקה בעקבות מודעה בלוח המודעות בבית ספרו, התקבל לתפקיד הראשי בסרט וגילם את דמותו של ג'מאל וואלאס, למרות שלא היה לו ניסיון קודם במשחק.

ב-2005 גילם את קניון סטון, שחקן כדורסל בקבוצת תיכון בסרט "המאמן קרטר", בו שיחק לצד סמואל ל. ג'קסון ואשנטי. ב-2008 גילם את ארני דייוויס בסרט "האקספרס", המבוסס על חייו של שיאן גביע הייזמן ובוגר אוניברסיטת סירקיוז לשעבר.

בספטמבר 2015 החל לשחק לצד ג'יימי אלכסנדר בסדרת הפשע "שטח מת" ברשת NBC. בספטמבר 2016 שב לשחק בעונה השנייה.

בשנת 2021 לוהק לתפקיד במיני סדרת הטלוויזיה העיר הזאת שלנו.

פילמוגרפיה
----------

* מוצאים את פורסטר (2000) - ג'מאל וואלאס
* מלך היתומים (2005) - טאי
* המאמן קרטר (2005) - קניון סטון
* רוקדים (2006) - רוק
* סטופ-לוס (2008) - אייזיק באטלר
* האקספרס: סיפורו של ארני דייוויס (2008) - ארני דייוויס
* (2010-2013) טרמיי - דלמונד למבראוקס
* עלייתו של האביר האפל (2012) - כריספוס אלן
* דון ג'ון (2013) - בובי
* הקרימינלים (2015)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוב בראון** בוויקישיתוף
* רוב בראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* רוב בראון, ברשת החברתית אינסטגרם
* רוב בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רוב בראון, באתר AllMovie (באנגלית)
* רוב בראון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* רוב בראון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* רוב בראון, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524520405171
* BIBSYS: 1040101
* BnF: cb14051985p (data)
* GND: 1074706366
* ISNI: 0000 0001 1047 5569
* LCCN: no2001032905
* MusicBrainz: 9e213565-4f76-4eff-8946-a4358f44fd17
* NKC: pna2005261942
* SNAC: w6sb7nbd
* SUDOC: 125197829
* VIAF: 27269367
* WorldCat: lccn-no2001032905

 |
**דני גרופר** (נולד ב-16 במרץ 1999) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית ובנבחרת ישראל.

קריירת מועדונים
---------------

גרופר נולד בחיפה. הוא החל את הקריירה שלו במחלקות הנוער הבכירות של חיפה, עיר הולדתו, מכבי והפועל. בגיל 18, גרופר הצטרף למחלקת הנוער של עירוני נשר וכעבור שנה חתם בהפועל עפולה.

ב-17 בספטמבר 2018, גרופר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד הפועל מרמורק במסגרת הליגה הלאומית, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. גרופר רשם 35 הופעות במדי עפולה וכבש 5 שערים בעונה זו בכל המסגרות.

ב-26 במאי 2019, גרופר חתם בהפועל תל אביב מליגת העל. ב-27 ביולי 2019, גרופר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 להפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו. ב-23 ביוני 2020, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 למכבי חיפה.

גרופר העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה 2021, בו פתח בהרכב בהפסד הפועל 1–2 למכבי תל אביב לאחר הארכה.

ב-28 בפברואר 2022 חתם בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית.

נבחרות ישראל
------------

לזכותו 8 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21, עמה שיחק בשנים 2019–2020.

ב-15 בספטמבר 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, על-ידי המאמן הלאומי אלון חזן. ב-24 בספטמבר 2022 ערך הופעת בכורה בנבחרת הבוגרת במשחקה האחרון בליגת האומות 2022/2023, כשנכנס כמחליף בניצחון הביתי 2–1 על אלבניה.

חיים אישיים
-----------

אביו הוא כדורגלן העבר אורי גרופר ודודו הוא כדורגלן העבר ושחקן נבחרת ישראל, רוני רוזנטל. הוא בעל דרכון רומני.

קישורים חיצוניים
----------------

* דני גרופר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי ארצי, רכש ראשון: דני גרופר חתם לשלוש שנים בהפועל ת"א, באתר ישראל היום, 26 במאי 2019
2. ↑  איציק כלפי, ‏זה רשמי: דני גרופר עובר מהפועל ת"א ללודוגורץ, באתר ONE‏, 28 בפברואר 2022
3. ↑  אתר למנויים בלבד עירד צפריר, 16 שחקנים עשו הכל כדי שצמרת הכדורגל הישראלי תבחין בהם. העונה הם הצליחו, באתר הארץ, 14 במאי 2019
4. ↑  אתר למנויים בלבד עירד צפריר, 16 שחקנים עשו הכל כדי שצמרת הכדורגל הישראלי תבחין בהם. העונה הם הצליחו, באתר הארץ, 14 במאי 2019
5. ↑  דני גרופר, "השחקן הרומני האנונימי שזכה באליפות בולגריה", באתר וואלה!‏, 19 באפריל 2022
**מל פרר** (אנגלית: **Mel Ferrer**;‏ 25 באוגוסט 1917 – 2 ביוני 2008) היה שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, במאי ומפיק אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

פרר נולד בשם  **Melchor Gastón Ferrer** לאב, רופא ממוצא קובני ולאם אמריקאית. הוא למד באוניברסיטת פרינסטון והחל להופיע שם בתיאטרון.

בגיל עשרים ואחת החל להופיע כרקדן בהפקות בברודוויי אך מחלת הפוליו קטעה את הקריירה שלו כרקדן והעניקה לחזותו מראה מעט קפוא. תקופה מסוימת התגורר במקסיקו וב-1946 החל לביים בברודוויי. הוא ביים את סיראנו דה ברז'ראק בכיכובו של חוזה פרר (אין קשר משפחתי ביניהם).

ב-1949 החל להופיע בסרטים. סרטו הראשון היה "גבולות אבודים". ב-1952 הופיע בסרט "סקרמוש". ב-1953 הופיע בסרט לילי כבובנאי המתאהב בנערה צעירה (לסלי קארון) ומתקשר אתה באמצעות הבובות.

ב-1956 הופיע כנסיך אנדריי בסרט מלחמה ושלום לצד אשתו דאז אודרי הפבורן והנרי פונדה. ב-1966 גילם את דמותו של הצייר אל גרקו בסרט שאותו אף הפיק. ב-1964 השתתף בסרט "נפילת האימפריה הרומית".

ב-1959 ביים את הסרט "היכלי ירק" בכיכובה של אודרי הפבורן, שהיה כישלון אמנותי וקופתי. ב-1964 שיחק בסרט "סקס והנערה הרווקה לצידה של נטלי ווד. ב-1967 הפיק את הסרט המצליח "בודדה באפלה" בכיכובה של אודרי הפבורן כעיוורת המצליחה להתגבר על שודדים.

הוא הופיע גם בסדרות טלוויזיה כמו פאלקון קרסט וקולומבו.

למל פרר יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

משפחה
-----

פרר היה נשוי חמש פעמים. אשתו הרביעית הייתה אודרי הפבורן. הם נישאו ב-1954 והתגרשו ב-1968. ב-1960 נולד בנם המשותף שון הפבורן פרר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מל פרר** בוויקישיתוף

* מל פרר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מל פרר, באתר AllMovie (באנגלית)
* מל פרר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* מל פרר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מל פרר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מל פרר, באתר Discogs (באנגלית)
* אורי קליין, עכבר העיר אונליין, מת השחקן מל פרר, בן 90, באתר הארץ, 05 ביוני 2008
* מל פרר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007318463305171
* BIBSYS: 3109749
* BNE: XX1399029
* BnF: cb138938869 (data)
* CANTIC: a10750617
* GND: 135648343
* ISNI: 0000 0001 2284 2987
* LCCN: n85048237
* MusicBrainz: da2b248f-d8b6-4346-aaef-997b7cdfd228
* NDL: 00466409
* NKC: xx0119483
* NLK: KAC201210491
* NLP: a0000002245639
* NTA: 25232692X
* SNAC: w63b64p3
* SUDOC: 059405791
* VIAF: 114941496
* WorldCat: lccn-n85048237

 |
**יבגני פבלוביץ' לאונוב** (2 בספטמבר 1926 - 29 בינואר 1994) היה שחקן קולנוע ותיאטרון סובייטי, אחד מבכירי הקולנוע הסובייטי והרוסי של כל הזמנים. בשנת 2001 יצא בול דואר לכבודו. בשנת 1978 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות.

ביוגרפיה
--------

יבגני לאונוב נולד במוסקבה, ברית המועצות. במהלך ילדותו חלם להיות טייס קרב, חלום נפוץ בקרב ילדים סובייטים במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך תקיפת הנאצים את ברית המועצות, עבדו לאונוב וכל משפחתו במפעל לייצור נשק. בתום המלחמה החל ללמוד בבית הספר של התיאטרון האמנותי של מוסקבה.

קריירה
------

לאחר שסיים את לימודיו פנה לתעשיית הקולנוע. בשנת 1949 השתתף בפעם הראשונה בסרט, בתפקיד ניצב. עם הזמן, התחבר עם הבמאי גיאורגי דאנליה והפך לחברו הטוב ביותר. לאונוב השתתף ברוב סרטיו של דאנליה. הוא השתתף בעשרות סרטים נוספים בתפקידי משנה ורק בשנת 1957 קיבל תפקיד חשוב ורק בשנת 1965 קיבל תפקיד מרכזי בסרט "שלושים ושלוש". בין סרטיו הידועים ביותר ניתן למנות את: "ג'נטלמנים של מזל" ו"תחנת בלורוסקי", שניהם צולמו בשנת 1971.

בשנת 1980 לאונוב קיבל את פרס 'השחקן המצטיין' על תפקידו בסרט "מרתון של סתיו" בפסטיבל הסרטים של ונציה.

לאונוב נחשב לאחד השחקנים הדגולים של הקולנוע הסובייטי וזמן רב החזיק בתואר "השחקן האהוד ואהוב בברית המועצות".[דרוש מקור]

בשנת 1991, במהלך טיול בגרמניה, קיבל התקף לב היה שרוי בתרדמת למשך 10 ימים. לאחר ניתוח מסובך ניצלו חייו והוא אף חזר להופיע בתיאטרון.

לאונוב מת ב-29 בינואר 1994, בדרכו להופעה בתיאטרון לנקום. לאחר שהודיעו לקהל הצופים על מותו, כל הקהל קם באופן ספונטני והלך להדליק נרות זיכרון בכנסייה ממול. בטקס הזיכרון שנערך לו השתתפו כחצי מיליון אנשים שבאו לחלוק כבוד לשחקן בקור מקפיא. לאונוב נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

לאונוב השתתף בסך הכל בכ-70 סרטי קולנוע, תרם את קולו ל-12 סרטי הנפשה, ביניהם פו הדב (Винни-Пух) בעיבוד הסובייטי (אנ'), והשתתף בעשרות הצגות תיאטרון במהלך 54 שנות הקריירה שלו.

סרטים בהם השתתף
---------------

להלן רשימת הסרטים המפורסמים ביותר של לאונוב:

* שלושים ושלוש
* קין-דזה-דזה!
* ג'נטלמנים של מזל
* טיסה מפוספסת
* אפוניה
* מימינו
* הנס הרגיל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יבגני לאונוב** בוויקישיתוף
* 

* יבגני לאונוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* יבגני לאונוב, באתר AllMovie (באנגלית)

* יבגני לאונוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* יבגני לאונוב, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יבגני לאונוב בסרט ג'נטלמנים של מזל, סרטון באתר יוטיוב
* יבגני לאונוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301992705171
* BnF: cb16031137g (data)
* GND: 119173956
* ISNI: 0000 0001 2102 0420
* LCCN: n80085929
* MusicBrainz: e08d000e-dc02-4f79-8485-6ca7a5359c0a
* NKC: xx0171005
* RSL: 000086677
* SUDOC: 149306482
* VIAF: 67270071
* WorldCat: lccn-n80085929

 |
**טיירון פאואר** (באנגלית: **Tyrone Power**;‏ 15 במאי 1914 – 15 בנובמבר 1958) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בסינסינטי למשפחת שחקנים מכמה דורות. הוריו היו שחקני קולנוע ותיאטרון. הוא ליווה אותם במסעותיהם והחליט לדבוק במקצועם. תחילה קיבל תפקידים קטנים בתיאטרון בניו יורק שם ראה אותו "צייד כישרונות" והציע לו להגיע להוליווד.

ב-1936 הגיע להוליווד ולאחר מבחן בד מוצלח הוחתם על חוזה בחברת פוקס המאה העשרים לשבע שנים. תוך זמן קצר קיבל תפקידים ראשיים בסרטים והפך לכוכב מוביל של חברה זו.

פאואר שיחק בתפקידים רומנטיים, היסטוריים, קומיים, במערבונים ובסרטי מלחמה בהצלחה רבה. בסרט "אות זורו" גילם את הגיבור זורו שגובר על יריביו בקרבות סיף ומשאיר במקום את סימנו - Z.

סרטו האחרון לפני גיוסו לצבא היה הברבור השחור לצידה של מורין או'הרה (1942).

### שירות צבאי

פאואר התגייס באוגוסט 1942 לחיל הנחתים, עבר קורס קצינים וטיס, וב-1943 הוסמך להטיס מטוסי סיור בזירת המלחמה באוקיינוס השקט. השתתף כטייס משימות אספקה ופינוי פצועים באיוו ג'ימה ובאוקינווה. על שירותו זה עוטר במדליית הניצחון של מלחמת העולם השנייה. שוחרר משירות פעיל ב-ינואר 1945.

### לאחר המלחמה

הסרט הראשון שלו לאחר שחרורו היה "חוד התער" לפי ספרו של סומרסט מוהם לצד ג'ין טירני. לאחר המלחמה הוסיף להופיע בסרטים, אבל זכה להצלחה פחותה. הוא החל להופיע בתפקידים בתיאטרון וגם החל להפיק סרטים.

ב-1957 שיחק בסרטו האחרון, "עד התביעה", לצידם של מרלן דיטריך וצ'ארלס לוטון. ב-1958 שיחק בסרט "שלמה ומלכת שבא" בספרד. בעת הצילומים, לאחר דו-קרב עם ג'ורג' סנדרס, לקה בהתקף לב קשה ומת בדרך לבית החולים. יול ברינר מילא את מקומו.

לפאואר יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. הוא דורג במקום ה-45 ברשימת מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים.

משפחה
-----

ב-1939 נישא לכוכבת הצרפתייה אנבלה (1907–1996). הם נפרדו ב-1948.

ב-1949 נישא לשחקנית לינדה כריסטיאן (1913–2011) ונולדו להם שתי בנות. הבכורה בהן היא הזמרת, רומינה פאוור. בני הזוג נפרדו ב-1955.

ב-מאי 1958 נישא לדבורה אן מירנדוס (1931–2006) וחודשיים לאחר מותו נולד להם בן שנקרא על שמו.

פילמוגרפיה חלקית
----------------

* מרי אנטואנט (1938)
* ג'סי ג'יימס (1939)
* אות זורו (1940)
* דם וחול (1941)
* הברבור השחור (1942)
* חוד התער (1946)
* הוורד השחור (1950)
* סיפורו של אדי דוצ'ין (1956)
* עד התביעה (1957)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיירון פאואר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של טיירון פאואר

* טיירון פאואר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* טיירון פאואר, באתר AllMovie (באנגלית)

* טיירון פאואר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* טיירון פאואר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* טיירון פאואר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טיירון פאואר, באתר Discogs (באנגלית)
* טיירון פאואר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* טיירון פאואר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007453747205171
* BIBSYS: 99019401
* BNE: XX1169318
* BnF: cb11943800m (data)
* CANTIC: a11878733
* GND: 122866134
* ISNI: 0000 0000 6301 577X
* LCCN: n50000997
* MusicBrainz: e00c39b9-e9a8-49d2-be9e-12c124d1c38d
* NARA: 10580693
* NKC: mub2011658601
* NLA: 35440783
* NLK: KAC2020O7388
* NTA: 111395615
* SNAC: w6ps8m1w
* SUDOC: 027384497
* Trove: 953751
* VIAF: 17231729
* WorldCat: lccn-n50000997

 |
**יהונתן בשן** (נולד ב-11 בפברואר 1990) הוא שחקן טלוויזיה ודוגמן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בשן נולד וגדל בשכונת רמת אביב ג' בתל אביב. למד בגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב. ב-2008 התגייס לצה"ל ושירת כמפקד מחלקה בגדוד חרוב. לאחר שחרורו השתתף בקורס "משחק מול מצלמה" בסטודיו של גלית רוזנשטיין.

בשנת 2013 שיחק בעונה השנייה של סדרת הנוער "יומני החופש הגדול" ב-YES, וגילם את אדם, בן זוגה של אלינור אותה הכיר במשרדים של אביה.

ביוני 2014 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים למנויי yes, שם מגלם את עמרי, נער אסרטיבי ודעתן, גולש ומנהיג את חבורת הגולשים. ביוני 2015 שב לשחק בעונה השנייה של הסדרה. באותה שנה גילם את אדם (מ"יומני החופש הגדול") במספר פרקים בספין אוף "כוכב הצפון" שגם היא משודרת בערוץ דיסני.

החל ממרץ 2014 מוביל כפרזנטור של חברת "ספרינג טי". בספטמבר 2014 הצטלם יחד עם מורן אטיאס לקמפיין חורף של הוניגמן.

בינואר 2015 הופיע בפסטיבל "ילדודס 5" ברשת מלוני ישרוטל במופע "המסיבה" לצד טל מוסרי ונוי והדר.

בנובמבר 2015 שיחק בסדרת המתח של HOT "הצורף", שם גילם את מישל קוגמן (דמותו של יהושע סובול בצעירותו).

בשנת 2016 שיחק בסדרת המתח "בני ערובה" בערוץ 10, בה גילם את יורי.

בסוף ינואר 2017 הצטרף לצוות המנחים של ערוץ הילדים והחל להגיש בערוץ לצידה של לירון רביבו את העונה השנייה של התוכנית "הצלצול האמיתי".

ב-2017 שיחק בסדרה "כדברא", ששודרה בערוץ ניקלודיאון, בתפקיד דני וסרמן, ובעונה השנייה של הסדרה "פולמון".

ב-2021 השתתף בתוכנית הריאליטי "הישרדות VIP עונה 4", והודח בהדחה ה-13.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהונתן בשן, ברשת החברתית אינסטגרם
* יהונתן בשן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יהונתן בשן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יהונתן בשן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  מושלמים: יהונתן בשן ומורן אטיאס מדגמנים ביחד