ציפור הנפש בגן סיפור, חולון
**ציפור הנפש** הוא ספר ילדים מאת מיכל סנונית שהפך לרב-מכר בינלאומי. את הספר איירה נעמה גולומב.

רקע
---

סנונית כתבה את הספר באחד הלילות של שנת 1985, עת שהתה בבית מלון באיטליה.

בתחילה, הספר לא התקבל להדפסה על ידי הוצאת הספרים "מסדה", כמו גם הוצאות ספרים נוספות, בטענה, שילדים לא יבינו את משמעותו, ושמבוגרים לא יתעניינו בו. שנתיים מאוחר יותר, הוחלט בהוצאת מסדה להדפיסו, והספר נמכר בכ-100 אלף עותקים תוך פחות משנתיים. בשנות האלפיים המוקדמות, ציינו בלונדון את מהדורת המיליון ו-750 אלף בגרמניה.

רב-מכר בינלאומי
---------------

הספר הפך עד מהרה לרב-מכר בינלאומי, תורגם עם השנים ל-48 שפות ויותר, ונכון ל-2021, נשקלת גם הוצאה בשפת היידיש. במהלך השנים, היה ניסיון פרסום הספר בארצות הברית, והוא הוחמץ.

הוצאת עברית לילדים הוציאה גרסה אינטראקטיבית לספר.

הספר משווק בחו"ל כספר רוחני פילוסופי ולאו דווקא כספר ילדים.

### פרסים

הספר זכה בפרסים רבים, ובשנת 1993, זכה במקום הראשון בעולם בתחרות לספרי ילדים, שנערכה בז'נבה[דרושה הבהרה].

עלילה
-----

מקור שמו של הספר בביטוי "ציפור הנפש", אך הספר מעניק לביטוי משמעות מילולית, שונה מזו המקובלת. מסופר בו על "ציפור הנפש", ציפור שנמצאת בתוך נפשם של בני אדם ומרגישה את מה שהם מרגישים. הציפור מייצגת את הנפש, שעל פי הסיפור גם אם אף אחד לא ראה אותה, אין לאיש ספק שהיא קיימת. או על פי הניסוח בסיפור:

> 
> בתוך הגוף, עמוק עמוק, שוכנת לה הנפש. איש עוד לא ראה אותה, אבל כולם יודעים שהיא קיימת. ועוד אף פעם, אף פעם לא נולד אדם שלא הייתה לו נפש. כי הנפש נכנסת לתוכנו ברגע בו אנו נולדים ואינה עוזבת אותנו - אף לא פעם אחת - כל עוד אנו חיים. בדומה לאוויר, אותו נושם האדם מרגע הולדתו ועד לרגע מותו.
> 
> 
> 
> 

ציפור הנפש בנויה מגירות מגירות, אשר רק היא יכולה לפתוח אותן. כל מגירה מייצגת רגש, שברגע שהמגירה שלו נפתחת הוא מתפרץ. על פי הסיפור "לפעמים יכול האדם לבחור לעצמו ולסמן לציפור אילו מפתחות לסובב ואילו מגרות לפתוח. ולפעמים זוהי הציפור שמחליטה בשבילו." ציפורי הנפש שונות, ולכן אופיים של בני האדם שונה. הספר מסתיים בהמלצה להקשיב לציפור הנפש שבתוכנו.

מגרסאות הספר ברחבי העולם
------------------------

הספר תורגם לשפות רבות ובכל מדינה האיורים שונים, בהתאם להווי המקומי ולאקלים: לציפור יש עיניים מלוכסנות ב-מזרח הרחוק, פתיתי שלג מרכיבים את הציפור מפינלנד, בשוודיה - הציפור והספר צבועים באפור, במקסיקו הספר מודפס באלבום צבעוני המזכיר את סגנונה של פרידה קאלו, באסטוניה, יש פס סביב ראש הציפור ועוד.

עיבודים של הספר
---------------

* בשנת 1986, הספר עובד להצגה על ידי דניאלה מיכאלי, רחל שיין ארגמן ומיכל ורד, הן גם הפיקו לאחר מכן קלטת וידאו של ההצגה, שיצאה ב-1991.
* בינואר 1988, יצא אלבום של יוסי בנאי ונורית גלרון המבוסס על הספר, הכולל שירים שהולחנו על ידי אילן וירצברג ויוני רכטר וקטעי קריינות של יוסי בנאי. ממנו התפרסם השיר "תחת עץ האהבה".
* בשנת 2004, הופקה סדרת אנימציה על פי הספר.
* בשנת 2009, עלה מחזה בפסטיבל ישראל על פי הספר, שזכה לביקורות אוהדות.
* בשנת 2019, עלה עיבוד בימתי נוסף של הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ציפור הנפש** |

* ציפור הנפש, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דב אלפון, מדפיסים בלבד, כותרת ראשית, 7 במאי 1987
2. 1 2 3 4  שיר, סמדר (2021-10-21). "מיכל סנונית: "הוצאת הספרים לא רצתה בהתחלה את 'ציפור הנפש'"". *Ynet*. נבדק ב-2021-10-27.
3. ↑  יוסי עוזרד, הצגה - ציפורה נחמדת, חדשות, 30 בדצמבר 1986  
רחל שיין ארגמן, הצגת ה־200 - ציפור הנפש, גם אמריקה רוצה, חדשות, 25 בדצמבר 1988
4. ↑  חגי לוי, "ציפור הנפש" מכה שלישית, חדשות, 12 באוגוסט 1991
5. ↑  תקליט בעבודה, חדשות, 11 בדצמבר 1987
6. ↑  ענת באלינט, סדרת אנימציה ישראלית לפי "ציפור הנפש" נמכרה לשידור בארה"ב, באתר הארץ, 3 בינואר 2004
7. ↑  תמר רותם, הכי נוח עם ילדים: מיכל סנונית ו"ציפור הנפש" בפסטיבל ישראל, באתר הארץ, 17 במאי 2009
8. ↑  נורית אסיאג, עכבר העיר תל אביב, ציפור הנפש: הצגה מושלמת לאוהבי הספר, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2009
9. ↑  רותי קדוש, ‏מיכל סנונית, יוצרת "ציפור הנפש", שתורגם ל-48 שפות משיקה עיבוד בימתי, באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 5cb2bfb2-0e11-46a0-b549-bf0899842902

 |