recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רות (רותי) מושכל** (1935 – 11 ביוני 2015) הייתה קצינת ח"ן ראשית של צה"ל בין השנים 1973–1975, בדרגת אלוף-משנה, כולל במלחמת יום הכיפורים.

ביוגרפיה
--------

קריאת כיכר על שם רות מושכל ז"ל בשכונת רמת חן בחיפה
רות מושכל (לבית חדש) נולדה והתחנכה בחיפה ליעקב ולרחל, נצר למשפחת סלונים ודור שמיני בישראל. מושכל למדה בבית הספר בית חינוך א' בחיפה, ובמהלך לימודיה התיכוניים שימשה גם מדריכה בתנועת הנוער המחנות העולים. עם סיום לימודיה בבית המדרש למורות וגננות בחיפה, התגייסה לצה"ל בשנת 1955. לאחר השירות הצבאי, שכלל שנה בקבע בפיקוד צפון, למדה חינוך וספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1961 התגייסה שוב לצה"ל בדרגת סרן, וכיהנה בתפקידי קצינת ח"ן שונים בפיקוד המרכז, לרבות קצינת ח"ן ביחידה, קצינת ח"ן מרחבית, עוזרת לקצינת ח"ן ראשית. בשנת 1969 מונתה לקצינת ח"ן פיקודית בפיקוד המרכז, בדרגת סגן אלוף.

ביוני 1973 מונתה על ידי הרמטכ"ל דוד אלעזר (דדו) לתפקיד קצינת ח"ן ראשית בדרגת אלוף-משנה. והחליפה בתפקיד זה את אל"ם דבורה תומר. רות מושכל פיקדה על חיל הנשים בימי מלחמת יום הכיפורים, במסגרתה התמודדו חיילות צה"ל עם אתגרים שטרם היו כמותם. במהלך המלחמה פשטו שמועות על נפילת חיילות ישראליות בשבי המצרי והסורי. הדבר עורר דאגה רבתי. רות הופיעה בפני התקשורת המקומית והעולמית והודיעה חד-משמעית: אין חיילות נעדרות או שבויות.

לאור חלקן המשמעותי של החיילות בהגנה על הארץ היא פעלה כדי להסיר חסמים שמנעו מנשים למצות את הפוטנציאל שלהן במהלך השירות הצבאי. לצד ניסיונותיה לקדם חיילות לתפקידים הראויים להן פעלה גם לגיוסן של בנות משכבות חלשות ושילובן בצבא.

בשנת 1975 סיימה את תפקידה ופרשה מצה"ל. לאחר פרישתה, השלימה תואר שני בחינוך באוניברסיטת בר-אילן. בהמשך כיהנה כחברת מועצת העיר חולון. בנוסף, שימשה בתפקידים שונים בארגונים של ידידי ישראל בארצות הברית.

מושכל נפטרה בשנת 2015 לאחר התמודדות עם מחלה ממושכת. בצה"ל נקראה בשם ה"פורמלי" רות, אף ששמה הרשמי בתעודת הלידה, אותו העניקו הוריה, היה רותי. מושכל הותירה אחריה בעל, צבי מושכל, ששימש בתפקידים רבים בתחום הפיננסי, ביניהם הגזבר הארצי במשביר המרכזי ושליח בנק הפועלים בארצות הברית, ומקים הסניף בעיר פילדלפיה; בת ושני בנים. נכדה עמוס עצמון, אשר נפצע קשה במהלך מבצע צוק איתן, נישא לבתה של אילנה דיין.

בשנת 2020 נחנכה בשכונת רמת-חן בעיר חיפה כיכר על שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרים גורן, קצינת חן ראשית, יותר בנות בקווים היום לפני יום-הכיפורים, דבר, 26 בדצמבר 1973
* חדשות 2, ‏הלכה לעולמה קצינת הח"ן המיתולוגית של צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 16 ביוני 2015
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, קצינת הח"ן שהסבירה כי לא צריך בנות בטנקים, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2015
* נתנאל כ"ץ, קצינת ח"ן ראשית ממלחמת יום כיפור הלכה לעולמה, באתר ערוץ 7, 14 ביוני 2015
* רות מושכל - קצינת ח"ן ראשית במלחמת יום הכיפורים - אשת חיל!, רואים מל"מ, מרץ 2014
* עמי אטינגר, נפטרה אל"מ (מיל’) רות מושכל ז"ל, "בלב החדשות", 14 ביוני 2015
* חיפאית רבת ח"ן, 2021 (ספר לזכרה בגרסה אינטרנטית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נעמי בו-גור, חילופי גברות בצה"ל, דבר, 25 ביוני 1973
2. ↑  אתר למנויים בלבד צחי קומה, העלוקה: חתונה, עובדה, באתר "ידיעות אחרונות", 22 במאי 2018
3. ↑  יעל הורוביץ, כיכר להנצחת אל"ם רות מושכל נחנכה בחיפה, באתר "חי פה", 18 בדצמבר 2020

| קצינות ח"ן ראשיות  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מינה בן צבי • שושנה ורנר • שושנה גרשונוביץ • דינה ורט • סטלה לוי • דבורה תומר • רות מושכל • דליה רז • עמירה דותן • חדוה אלמוג • יהודית בן נתן • ישראלה אורון • אורית אדטו • סוזי יוגב |

 |
**מסגד הנביא** (בערבית: **المسجد النبوي**, בתעתיק מדויק: **אלמסג'ד אלנבוי**) הוא מסגד הממוקם בעיר מדינה שבערב הסעודית. זהו המסגד השני בחשיבותו באסלאם, אחרי מסגד אל-חראם במכה. הוא הוקם במקור על ידי מוחמד, והיה המסגד השני שנבנה מאז ומעולם. מתחת ל**כיפה הירוקה** של המסגד נמצא קברו של מוחמד. המבנה הנוכחי הוא אחד המסגדים הגדולים בתבל והוא פתוח ברציפות יום ולילה בכל ימות השנה.

המסגד הוא תחת שליטתו של האפוטרופוס של שני המסגדים הקדושים במכה ובמדינה. מסגד הנביא ממוקם במה שהיה באופן מסורתי מרכז העיר, ושווקים ישנים נמצאים בקרבת מקום.

המסגד משמש כאתר חשוב לעלייה לרגל. עולי רגל מוסלמים רבים הממלאים את מצוות החג' בעיר מכה נוהגים ללכת גם למדינה לביקור במסגד שמילא מקום כה מרכזי בחייו של מוחמד ובו הוא קבור. בעיר ישנם מלונות רבים שנועדו לספק מקומות לינה למבקרים הרבים.

תולדות המסגד
------------

האתר היה במקור בסמוך לביתו של הנביא מוחמד. הוא התיישב שם לאחר ההג'רה, מעברו לעיר מדינה בשנת 622 לספירה. הוא השתתף בעבודת הבנייה. המסגד המקורי שימש גם כמרכז קהילתי, בית משפט, ובית ספר דתי. בו עמדה במה מוגבהת לאנשים שלימדו את הקוראן.

בתקופה מאוחרת יותר נקברו במסגד גם שני הח'ליפים הראשונים אבו בכר ועומר בן אל-ח'טאב. שליטים אסלאמיים לאחר מכן הרחיבו מאוד את הבניין המקורי והפכוהו למסגד ענק. בשנת 1279 כיפת עץ נבנתה מעל קברו של מוחמד. הכיפה הנוכחית נוספה בשנת 1818 על ידי הסולטן העותמאני מהמוט השני, היא נצבעה בצבע ירוק בשנת 1837, ומכאן שמה "הכיפה הירוקה".

לאחר הקמתה של ממלכת ערב הסעודית בשנת 1932, המסגד עבר שינויים גדולים. בשנת 1951 המלך אבן סעוד הורה על בניית אגפים חדשים ממזרח וממערב לאולם התפילה. הצריחים הישנים הוחלפו על ידי שני צריחים בסגנון התחייה הממלוכית. שני צריחים נוספים הוקמו בצפון-המזרח וצפון-מערב למסגד וספרייה נבנתה לאורך הקיר המערבי.

פרויקט ענק להגדלת השטח של מתחם המסגד הוכרז בספטמבר 2012 כדי שיוכל להכיל 1.6 מיליון בני אדם. בתי מלון ובתים נוספים נהרסו כדי לאפשר את פרויקט ההרחבה.

ארכיטקטורה
----------

המבנה שונה והורחב פעמים רבות במהלך ההיסטוריה. מתחת לאזור הכיפה הירוקה מצוי קברו של מוחמד שסביבותיו מכוסים בשטיח ירוק בעוד שאר המסגד מכוסה בשטיח אדום. ליד קברו של מוחמד מצויים קברי הח'ליפים הראשונים אבו בכר ועומר בן אל-ח'טאב. קבר רביעי שמור לעיסא, שעל פי האמונה, הוא יחזור וייקבר באתר. אזור הקברים הוא החלק החשוב ביותר במסגד, ואליו משתדלים עולי הרגיל להגיע. האזור יכול להכיל רק כמאה אנשים בו-זמנית. ישנה מסורת לפיה תחינות ותפילות שנאמרו באזור זה יתקבלו.

אולם התפילה שנבנה בתקופה העות'מאנית פונה לכיוון דרום. עליו גג מרוצף שטוח המכוסה בכיפות קטנות שניצבות על בסיסים מרובעים. חלקים מחצר המסגד מוצלים בעזרת מטריות על עמודים.

גלריה
-----

* לימודי הלכה אסלאמית במסגדלימודי הלכה אסלאמית במסגד
* קברו של הנביא מוחמדקברו של הנביא מוחמד

* תצלום פנורמי של רחבת הכניסה למסגד הנביאתצלום פנורמי של רחבת הכניסה למסגד הנביא

ראו גם
------

* מסגד
* מסגד אל-חראם
* מוחמד
* אמנות מוסלמית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מסגד הנביא** |

* מסגד הנביא במבט מלמעלה
* מסגד הנביא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007592208005171
* GND: 4408211-3
* LCCN: no97051382
* NKC: kn20050222005
* TDVİA: mescid-i-nebevi
* VIAF: 246942336
* WorldCat: viaf-246942336

 |
**עמוד הדוכס מיוֹרְק** (באנגלית: **Duke of York Column**) הוא אנדרטה בלונדון שבאנגליה, במפגש הרחובות ריג'נט והמאל, מערבית לקשת האדמירליות.

האנדרטה היא לזכר מפקד הצבא הבריטי בתקופת המהפכה הצרפתית והמלחמות שלאחריה - דוכס יורק, הנסיך פרדריק, דוכס יורק ואלבני, בנו השני של מלך אנגליה, ג'ורג' השלישי.

מבנה האנדרטה
------------

פסל הדוכס מיורק מאת ריצ'רד ווסטמאקוט בראש העמוד
האנדרטה בנויה מאבן גרניט ורודה ובראשה פסל מעשי ידי הפסל ריצ'רד ווסטמאקוט משנת 1834. הפסל פונה לכיוון אנדרטת מלחמת קרים וכיכר פיקדילי. גובה העמוד 37.6 מטרים.

בניית האנדרטה
-------------

בשל פשיטת רגל של הדוכס במותו בשנת 1827 הוחלט כי כל חיילי הצבא הבריטי יוותרו על יום אחד משכרם כדי לממן את הקמת האנדרטה. הקמת האנדרטה החלה בשנת 1833 והסתיימה שנה מאוחר יותר.

בדחני התקופה רמזו כי גובהו הרב של העמוד הוא ניסיון של הדוכס להימלט מנושיו, שלהם היה חייב למעלה מ-2 מיליון ליש"ט.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמוד הדוכס מיורק** בוויקישיתוף
* עמוד הדוכס מיורק
**מסגד עומר בן אל-ח'טאב** (בגרמנית: Umar-Ibn-Al-Khattab-Moschee, בטורקית: Ömer İbnu’l Hattâb Camii) הוא מסגד בשכונת קרויצברג בברלין.

המסגד נבנה על ידי ארגון IVWP (ארגון אסלאמי למיזמי צדקה) ונקרא על שמו של הח'ליפה עומר בן אל-ח'טאב.

בנייתו החלה בשנת 2004 ועלתה כ-10 מיליון אירו. למסגד כיפה קטנה וארבעה מינרטים בגובה של כ-7 מטרים, המעוטרים בחצי סהר מוזהב. היכל התפילה יחד עם שתי קומות נוספות יכולים להכיל כ-1000 איש. חלק נוסף במסגד, הנקרא "מרכז משארי" (Maschari Center), כלל שבעה אולמות אירועים, בית ספר לקוראן וכמו כן גם חנויות בוטיק, מאפיות ומרכול.

ה"ארגון האסלאמי למיזמי צדקה" שייך ל"אגודת מיזמי צדקה אסלאמיים" (Association of Islamic Charitable Projects), תנועה אסלאמית מלבנון. "מרכז משארי" הוא מרכז התנועה בגרמניה.

היסטוריית הבניין
----------------

באתר המסגד היה בעבר "מרכול בולֶה" שנשרף במהומות אחד במאי 1987 בקרויצברג. ההריסות מהשריפה נשארו במקום, וחלקי הבניין פונו רק שנים לאחר מכן. בתחילת שנת 2004 ביקש ארגון IVWP היתר בנייה עבור האתר.

הבנייה הושלמה ב-2008, אך המסגד נפתח רק ב-21 במאי 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסגד עומר בן אל-ח'טאב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מסגד עומר בן אל-ח'טאב
"**אחותי כבר לא סובלת אותך**" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית שירה מרגלית, שיצא לאור ב-20 בנובמבר 2022, בהוצאת חברת התקליטים עננה. הוא נכתב על ידי מרגלית בשיתוף עם יובל מעיין, שגם הפיק את השיר.

רקע והוצאה
----------

לפני צאתו, מרגלית קידמה את השיר באמצעות פוסטים שונים ברשתות החברתיות, שכללו סדרת פוסטים עם כיתוב בו מופיע שם מסוים ואחריו "כבר לא סובל/ת אותך". סרטונים שונים שלה בטיקטוק לקידום השיר זכו למאות אלפי צפיות. השיר עוסק במערכת יחסים רעילה של מרגלית עם בן זוגה ופרידתה ממנו. בפזמון השיר מופיעה התייחסות ליחסיה של אחותה לבן זוגה, ומכאן שם השיר.

הצלחה וקבלה
-----------

השיר היה לוויראלי וזכה למעל ל-23 אלף סרטונים בפלטפורמת טיקטוק. בסטרימינג זכה השיר להצלחה רבה גם כן, כשהתברג בשיאו במקום ה-12 במצעד השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי בישראל, עם סך של כ-128,053 השמעות שנצברו באותה השבוע. בתחנות הרדיו, הושמע השיר פעמים רבות וכתוצאה מכך הגיע למקום השביעי במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, עם 83 השמעות ברדיו באותו השבוע.

וידאו קליפ
----------

וידאו קליפ של השיר יצא במקביל להוצאתו לאור. בקליפ מופיעות מרגלית יחד עם 3 שחקניות (מיכאלה מזרחי, איה גולני וריף מזרחי) המבלות יחד במקומות שונים בתל אביב (תחנת דלק, בית הפנקייק, מועדון כולי עלמא ועוד) ובסופו הן מופיעות על הבמה.

במאי הקליפ הוא יועד מור, המפיק אנוש צוברי והצלם עמית מימוני.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2022–2023)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |
| העשירייה | 3 |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |
| היטליסט | 28 |

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (התשפ"ג)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 38 |
| גלגלצ ו-ynet | 14 |
| כאן גימל וטיקטוק | 15 |

הערות שוליים
------------

1. ↑   שירה מרגלית, ברשת החברתית אינסטגרם
2. ↑   שירה מרגלית, ביישום טיקטוק
3. ↑  ענבר פלד, סיכומוזיקלי: שירה מרגלית פותחת נושא חשוב, באתר פרוגי, ‏5 באוקטובר 2022
4. 1 2  גיל משעלי, ‏אחותי כבר לא סובלת אותך: גילינו מי האקס מהלהיט של הרגע, באתר ‏מאקו‏, 18 בדצמבר 2022
5. ↑  המצעד השבועי, ישראל, 22 בדצמבר 2022, באתר ספוטיפיי
6. ↑  המצעד העברי השבועי, שבוע 51, 2022, באתר מדיה פורסט
7. ↑  מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)
8. ↑  המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023
9. ↑  דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן, 14 בספטמבר 2023
אבן הבזלת מרמת הגולן עם ציטוט משירה של נעמי שמראבן הבזלת מרמת הגולן עם ציטוט משירה של נעמי שמר
**מצפה רן** הוא נקודת תצפית ברכס הרי נפתלי, ובו אנדרטה לזכר הטייס רן כוכבא, שנהרג בעת התרסקות מסוקו ב-20 ביולי 2006, בדרכו לפעילות מבצעית בלבנון במלחמת לבנון השנייה. האתר נמצא על כביש 899 ליד מצודת כ"ח, בין צומת כ"ח לצומת ישע, במקום בו נפל המסוק של כוכבא.

המצפה והאתר
-----------

האתר כולל רחבת תצפית מעוגלת לכיוון מזרח, הנמצאת בנקודה בה נפל המסוק. מהרחבה ניתן לצפות לעבר בקעת החולה, אגמון חולה, רמת הגולן, הר אביטל, הר בנטל, החרמון ויישובי אצבע הגליל. מצידה המערבי של הרחבה שתי שורות של מדרגות אבן המאפשרות ישיבה ותצפית, וכן אנדרטה הבנויה ממדחף המסוק שהתרסק. ברחבה נמצא סלע בזלת שחור מלוטש עליו נחרט באותיות לבנות סיפורו של רן כוכבא. בנוסף, נמצא כרטיס תצפית וטווחים גם הוא חרוט על סלע בזלת. על סלע בזלת נוסף נחרט שמו של רן כוכבא, תאריך הלידה והמוות 2006-1969 וכן מילים משירה של נעמי שמר "על כנפי הכסף": "העזים והטובים כבני רשף יגביהו עוף" בנקודה זו נמצא רן כשהגיעו צוותי הפינוי. על סלע בזלת מלוטש נוסף נחרטו מילות שירו של המשורר נתן יונתן "שיר ארץ", המתחיל במילים: "ארץ שיושביה היא אוכלת, וזבת חלב ודבש ותכלת". 

"**שביל החידות**" הוא שמו של שביל ההליכה למצפה. השביל, שאורכו כ-250 מטר, מתחיל בדרך עפר היוצאת מעיקול כביש 899 לצד רחבת חניה של מכוניות. לאורך הדרך הותקנו על גבי הסלעים לוחות עליהן חרוטות שבע חידות העוסקות בשאלות הקשורות בהיסטוריה והגאוגרפיה של האזור. מספר מטרים לאחר כל שלט חידה, מותקן שלט עם התשובה. כל חידה מתחילה באות המרכיבה את השם "רן כוכבא". החידות חוברו על ידי עטרה אמו של רן כוכבא. השביל עובר בתוך חורש היער ובנקודות תצפית שונות לאורכו הותקנו ספסלי עץ מסיביים, המאפשרים מנוחה וגם תצפית ובסופו מגיע לאנדרטה.

המצפה הוקם על ידי משפחת כוכבא, קרן קיימת לישראל ובמימון תורמים מקנדה, והוא נחנך בטקס שהתקיים ביום 19 ביולי 2007, שנה לאחר נפילתו. בנוסף, נשאו דברים מפקד הטייסת ובני משפחה. וכן הוקרא מכתב ששלח למשפחה ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט.

גלריית תמונות
-------------

|  |
| --- |
| * מראה כללי של התצפית והאנדרטהמראה כללי של התצפית והאנדרטה
* חידה המתחילה באות כ': מי המנהיג שכבש את הארץ וקבור בסביבהחידה המתחילה באות **כ'**: מי המנהיג שכבש את הארץ וקבור בסביבה
* תשובהתשובה
* עיקול הדרך בו מתחילה דרך העפר המובילה ל"שביל החידות"עיקול הדרך בו מתחילה דרך העפר המובילה ל"שביל החידות"
* "שביל החידות" וספסל ישיבה"שביל החידות" וספסל ישיבה
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצפה רן** בוויקישיתוף
* מצפה רן באתר המוקדש לרן כוכבא

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנן גרינברג וחגי עינב, טייס נהרג בהתנגשות שני מסוקי קרב בגבול הצפון, באתר ynet, 21 ביולי 2006
2. ↑  הזמנה לטקס חנוכת מצפה ע"ש רן כוכבא ז"ל
**אילוף הגוררת** הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת קומדיה תיעודית שעלה לאקרנים בשנת 2014 בבימויו של ריקי שלח.

שלח בשיתוף תמי ברנשטיין ופולי רשף ראיינו 48 נשים מפורסמות: שחקניות, בדרניות, זמרות, דוגמניות, נשות חברה ונשות עסקים כמו: אסתי זקהיים, אילנית לוי, פנינה רוזנבלום, רמה מסינגר, עדי כהן, מיכל אמדורסקי, ריקי בליך, הדר לוי, ניצה שאול, סיגל שחמון, דנה דבורין, רולנדה שגרן ועוד. הן התבקשו לספר את הבדיחה הכי שוביניסטית שהן מכירות. הדבר הוביל לדיון על מערכות יחסים, נשים, גברים, שוביניזם, פמיניזם ועוד.

בין קטעי הבדיחות מופיעים קטעים אילמים בשחור-לבן המתארים מצבי חיזור קומיים של גבר (דני לשמן).

הסרט יצא לאקרנים ב-2014 והיה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2013.

תקציר העלילה
------------

שם הסרט מתייחס למחזה אילוף הסוררת של שייקספיר ובתחילת הסרט קוראת רמה מסינגר קטע מהמחזה ובו מדברת הסוררת לחברותיה כי "בעלך הוא אדונך, חייך ושומרך, זה שדואג לך ולמחייתך ושום פרס לא יבקש לבד מאהבה, מבט נעים וצייתנות אמת."

48 נשים מופיעות בסרט, מספרות עשרות בדיחות הנוגעות בעיקר ביחסי גברים ונשים: מהם גבולות הפמיניזם ומה דעתן של נשים על שוביניזם? מי הוא הגבר האידיאלי בעיני נשים? מה הופך נשים לסקסיות בעיני הגבר ובעיני עצמן? ניתוחים קוסמטיים, הטרדות מיניות, דיאטות, הזדקנות ועוד.

בסוף הסרט מופיעות כל המשתתפות בקליפ לשיר "I Will Survive" בביצועה של עדי כהן.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אילוף הגוררת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אילוף הגוררת", באתר אידיבי
* "אילוף הגוררת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* הפרימיירה של אילוף הגוררת, באתר יוטיוב
* בדחיות על בלונדיניות, באתר יוטיוב
* אילוף הגוררת, באתר "הבמה,
* הקליפ "I Will Survive" בסוף הסרט, באתר יוטיוב
* מרט פרחומובסקי‏, "אילוף הגוררת": נשים שמדברות מלוכלך? לא מעניין כמו שהייתם יכולים לדמיין, באתר וואלה!‏, 30 ביוני 2014
הכניסה החדשה למתחם מקווה האר"י**מקווה האר"י** הוא מעיין ומקווה טהרה עתיק הממוקם למרגלות צפת העתיקה, ובכניסה אל בית הקברות היהודי העתיק בצפת, ובית הכנסת האר"י הספרדי, המקווה שוכן גם במרחק הליכה קצר ממקום קברו של האר"י. מקור המקווה הוא מנביעה הנמצאת מתחת למחלבת המאירי. 

על פי המסורת נהג האר"י לטבול בו בימי מגוריו בעיר. רבי חיים ויטאל כתב כי בעת שעשו לאר"י טבילה אחר מותו, על פי בקשתו, לא נכנס כל גופו במים, ובקשו ממנו שיאפשר להם לבצע את הטבילה, ונעשה נס והרכין האר"י את עצמו עם ראשו וטבל מאליו.[דרוש מקור] המקווה ממוקם בתוך ביתן אבן עתיק עם ספסלים בקירותיו, ובריכה קטנה שאליה נכנסים מי המעיין, וצינור יציאה. מימיו ידועים כקרים מאוד במשך כל עונות השנה וכבעלי סגולות. הרב יצחק כדורי אמר כי טבילה במקווה האר"י מסוגלת להתעלות הנשמה ולדברים נוספים. ישנה אף אמרת-עם כי הטובל במקווה האר"י לא ימות בלא תשובה.

בכניסה למקום שלט האוסר מטעמי צניעות את הכניסה על נשים, ומייחס איסור זה לרבני צפת. מלבד זאת יש המטילים בכך אף פקפוק הלכתי בכשרות המקווה עבור נשים, למרות שביסוד הדין טבילה במעיין היא מהודרת ביותר.

לקריאה נוספת
------------

* דותן גורן, **לתולדות מקווה האר"י בצפת**, אריאל גיליון 206–207, תשע"ד, עמ' 155–164

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקווה האר"י** בוויקישיתוף
* זמר ופיוט לכבוד מקווה האר"י מאת גדעון פריזאט

הערות שוליים
------------

1. ↑  דותן גורן, לתולדות מקווה האר"י בצפת, **אריאל**, 206-207, תשע"ד, עמ' 155-164.
2. ↑  דברי יצחק, ירושלים תשס"ח, שער עבודת ה', סימן ב, עמ' רס.
3. ↑  ראו בהרחבה בקובץ גליונות מריח ניחוח (רן יוסף חיים מסעוד אבוחצירא), עפולה תשע"ג, עמ' 15.
4. ↑  יהושע דומב, אמרי יהושע, חלק ו, בני ברק תשס"ב, סוף פרק פה, עמ' שט.
**פירמידת מוזיאון הלובר** היא פירמידה העשויה ממסגרת מתכת ומלוחות זכוכית ומוקפת בשלוש פירמידות קטנות. הפירמידה משמשת ככניסה הראשית למוזיאון הלובר בפריז וממוקמת בחצר הראשית הקרויה על שמו של נפוליאון. הקמת הפירמידה הסתיימה בשנת 1989.

עיצוב ובנייה
------------

בשנת 1984 הזמין נשיא צרפת פרנסואה מיטראן את הקמת המבנה, שתוכנן על ידי האדריכל איי אם פיי ונבנה על ידי חברת ניקולט שארטרנד קנול (Nicolet Chartrand Knoll Ltd) ממונטריאול וחברת רייס פרנסיס ריצ'י (Rice Francis Ritchie) מפריז.

המבנה, שנבנה כולו מחלקי זכוכית, מגיע לגובה של 21.6 מטר, וצלעות בסיסו המרובע באורך 35 מטר. המבנה מורכב מ-603 מעוינים ו-70 משולשים. 

הפירמידה והלובי התת-קרקעי שמתחתיה נבנו בשל הקושי שנוצר בכניסה הראשית המקורית של הלובר להתמודד עם המספר הגדול של המבקרים מדי יום. ייחודו של המבנה הוא בכך שהמבקרים נכנסים דרך הפירמידה ויורדים ללובי מרווח ואז עולים שוב לתוך המבנים העיקריים של המוזיאון.

מספר מוזיאונים אחרים בעולם העתיקו את הקונספט של המבנה, בהם מוזיאון המדע והתעשייה בשיקגו.

מחלוקת
------

מבנה הפירמידה עורר מחלוקת ניכרת מכיוון שאנשים רבים חשו כי המבנה המודרני-עתידני נראה לא מתאים למוזיאון הלובר ולאדריכלות הקלאסית שבסביבתו. המלעיזים אף ייחסו את ההחלטה על בניית המבנה כחלק מ"שגעון פרעוני" של מיטראן. אולם אחרים שיבחו את המיזוג המוצלח של סגנונות אדריכליים מנוגדים, כמיזוג של ישן וחדש, קלאסי עם אולטרה-מודרני.

הפירמידה העיקרית היא הגדולה מתוך מספר פירמידות זכוכית שנבנו בסמוך למוזיאון, בהן פירמידה הפוכה המשמשת צוהר לקניון התת-קרקעי שנמצא מול המוזיאון. 

ראש עיריית פריז בעת הבנייה, ז'אק שיראק, אף ביקש למתוח כבלים שידמו את מראה הפירמידה, כך שהציבור יוכל לחוות את דעתו על השינוי המוצע לפני שתתחיל הבנייה בפועל.

מבט פנורמי
----------

פירמידת המוזיאון בלילה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פירמידת מוזיאון הלובר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פירמידת מוזיאון הלובר (בצרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  5 Pieces of Europe's Past Return to Life: France; A vast new exhibition space as the Louvre renovates, באתר הניו יורק טיימס (באנגלית)
2. ↑  השלב הראשון בהקמת מבנה הלובר, באתר pcfandp (באנגלית)
3. ↑  פירמידת הלובר, באתר glassonweb (באנגלית)
4. ↑  The Grand Louvre & I.M. Pei (2007), באתר artdesigncafe (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12119366r (data)
* GND: 4292642-7

 |
"**ברולטה**" הוא שיר של המוזיקאים הישראלים שגב, ערן יוסף ועידו בי שהיה בעבר בהרכב עידו בי וצוקי, אשר יצא לאור כסינגל ב-11 ביוני 2023.

רקע וקבלה
---------

שלושת המוזיקאים הכירו דרך פלטפורמת טיקטוק, שם יצרו סרטונים מוזיקליים שונים, ובעקבות זאת קבעו להיפגש באולפן. לפני צאתו, קידמו המוזיקאים את השיר בפלטפורמה, שם זכה השיר להצלחה וזכה לאלפי סרטונים העושים בו שימוש ולאהדה רבה. בהארץ נכתב כי זהו שיר האוס עם מקצב מהיר, מרקיד ובעל מילים קליטות. הצלחתו של השיר בפלטפורמת טיקטוק לפני צאתו הושוותה לזו של השיר "תיק קטן" של הראפרים נס וסטילה, שיצא מוקדם יותר באותה השנה.

הצלחה מסחרית
------------

לאחר צאתו, נכנס השיר למקום ה-33 במצעד היטליסט של מגזין מאקו. שבוע לאחר מכן, עלה למקום התשיעי. במצעד מדיה פורסט, הגיע השיר למקום ה-13, עם כ-67 השמעות בתחנות הרדיו.

באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר ה-19 המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2023)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 13 |
| היטליסט | 8 |
| העשירייה | 5 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אתר למנויים בלבד שירה נאות, "ברולטה", הלהיט הנוכחי של טיקטוק, נשמע כמו משהו שכבר שמעתם - וזה לא במקרה, באתר הארץ, 25 ביוני 2023
2. 1 2  גיל משעלי, ‏"ברולטה": הלהיט הבא של ישראל מתפוצץ בטיקטוק, והוא אפילו לא יצא עדיין, באתר ‏מאקו‏, 4 ביוני 2023
3. ↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏תרימו לי להיט: אלו השירים המושמעים ביותר הקיץ, באתר "סרוגים", י"ד באלול תשפג
**קניון עזריאלי הנגב** הוא מרכז קניות בבאר שבע, השני בגודלו בנגב. הקניון ממוקם בצומת אלי כהן סמוך לתחנה המרכזית, לתחנת הרכבת באר שבע – מרכז ולקריית הממשלה.

אודות הקניון
------------

קניון הנגב תוכנן על ידי האדריכל יעקב גיל והוקם בשנת 1989 על ידי יצחק רגר[דרושה הבהרה], לפני שנבחר לראשות עיריית באר שבע. נפתח במרץ 1990. באותה תקופה היה הקניון אחד הגדולים שנבנו בישראל. הקניון משתייך לרשת מרכזי הקניות של קבוצת עזריאלי. בשנת 1996 הורחב משמעותית, כאשר נבנה מגדל העסקים של הקניון. הקניון משרת את אוכלוסיית העיר והאזור ומהווה מוקד מרכזי לכל הנגב הצפוני.

שטחו המסחרי של הקניון 22,000 מטר רבוע והוא בנוי בשמונה קומות המהוות 4 מפלסים. שטח מגדל המשרדים 10,000 מ"ר. בקניון פועלים כ-170 עסקים, והוא כולל חניון בתשלום עם כ-600 מקומות חניה. הקניון סגור בשבת.

הקמת הקניון והצלחתו גרמו מצד אחד להעלאת נפח המסחר בעיר ובכך הפך את אורח חיי תושב העיר לקלים ודומים יותר לאלה של תושבי המרכז והעולם המערבי, מצד שני הקניון פגע בחיי המסחר בעיר העתיקה של באר שבע שממנה לא התאוששו עדיין.[דרוש מקור]

בשנת 2010 נסגר בית הקולנוע "רב חן" בקניון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קניון הנגב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קניון עזריאלי הנגב

מגדל העסקים של קניון הנגב
**ג'וני** הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי בר צברי, אשר יצא לאור ב-3 ביולי 2020, כסינגל הראשון מתוך אלבומו השני, "רוקנ'רול בצהריים".

רקע וכתיבה
----------

השיר הוא שיר בסגנון רוק מזרחי, אשר נכתב על ידי צברי עצמו, הולחן על ידי עדי לוי, והופק על ידי לוי וצברי יחד עם רון בקאל. על השיר אמר צברי בראיון לתוכנית הרדיו של מאיה וג'ובאני רוסו ברדיו חיפה כי נכתב במהלך טיול בברזיל.

ביקורת
------

העיתונאי ומבקר המוזיקה שחר אמאנו סקר את השיר באופן חיובי: "העיבוד וההפקה המוזיקלית של עדי לוי (שגם הלחין), רון בקאל ובר צברי משובחים, הביצוע של צברי פשוט כובש ומהווה שילוב של כמה מעולמות המוזיקה הישראלית. ויש לי תחושה שבקרוב כולם יכירו את ג'וני כמוני".

מבקר המוזיקה בן שלו מעיתון הארץ פרסם סיקור על הצלחתו של השיר והאלמנטים השונים בו, ואמר כי "'ג'וני' מחדיר רוח רעננה לפסקול של הרגע, ולצברי ולעדי לוי (שהלחין והפיק) יש סיבות טובות להתגאות במעשה ידיהם, אבל צריך גם להצביע על המגבלות של השיר. סיפור ההתפכחות והלידה מחדש של ג'וני כתוב בצורה די פלקטית, וצברי אמנם המציא את עצמו מחדש מבחינה מוזיקלית, אבל הוא לא יצר יש מאין אלא התמקם בתוך תבנית מוכרת, שמזכירה מדי את דודו טסה ואת לירון עמרם. כשצברי שר את המילים 'חלום ישן' באמצע השיר, זאת נשמעת כמו קריצה מודעת לעמרם, שלהיטו 'חלום ישן' היה המקרה הקודם שבו שיר רוק ים־תיכוני חרך את המצעדים".

הצלחה
-----

השיר זכה בצאתו להצלחה רבה, כשהצליח להגיע לראשונה למקום ה-129 במצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, ובשיאו הגיע למקום ה-2. במצעד הרשמי של גלגלצ הגיע השיר למקום ה-2, ובמצעד ההשמעות ברדיו השבועי של חברת מדיה פורסט הגיע השיר למקום הראשון.

נכון ליולי 2022, מונה הצפיות של הקליפ השיר באתר יוטיוב עומד על כ-19 מיליון וכ-1.3 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

גרסאות כיסוי
------------

השיר זכה לגרסאות כיסוי ופארודיות שונות, בהן של הקומיקאי אמירם טובים ושל הזמרת הגר יפת, שזכו להצלחה באתר יוטיוב.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (2020)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |

| 
‏‏‏  **מצעדי סוף שנה (2021)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "ג'וני" באתר יוטיוב
* אתר למנויים בלבד בן שלו, הזמר האלמוני בר צברי נהפך להפתעה הגדולה של קיץ 2020, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2020

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיה וג'ובאני רוסו, "השיר הזה עושה לאנשים משהו בלב", באתר רדיו חיפה, 10 בספטמבר 2020
2. ↑  שחר אמאנו, בר צברי - ג'וני, באתר "הכותל הישראלי", 6 ביולי 2020
3. ↑  אתר למנויים בלבד בן שלו, הזמר האלמוני בר צברי נהפך להפתעה הגדולה של קיץ 2020, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2020
4. ↑  מצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, באתר ספוטיפיי, 27 באוגוסט 2020
5. ↑  מצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, באתר ספוטיפיי, 10 בספטמבר 2020
6. ↑  המצעד השבועי 1.10.2020, באתר גלגלצ
7. ↑  המצעד השבועי, שבוע 42, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
8. ↑   בר צברי - ג'וני, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:09)
9. ↑  *ג'וני*, נבדק ב-2020-09-13
10. ↑  נועם ארבל, סיכומוזיקלי: איתי לוי מכפר על מעשיו והגרסה הנשית של "ג'וני", באתר פרוגי, 25 בספטמבר 2020
11. ↑   רוני | ג'וני - גרסת רוני גמזו, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:11)
**גם אם טעיתי** הוא שיר של הזמרים הישראליים שלומי שבת ורותם כהן מתוך האלבום "שלומי שבת וחברים 3". השיר יצא לאור כסינגל השישי מתוך האלבום ב-21 בנובמבר 2021 תחת הוצאת ארומה מיוזיק. את השיר כתב והלחין כהן, והפיק אותו המוזיקאי מתן דרור. השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט.

רקע והרכב
---------

את השיר כתב והלחין רותם כהן והמוזיקאי מתן דרור הפיק אותו. שבת הוציא את השיר כסינגל השישי מתוך האלבום שלומי וחברים 3, לאחר "מורידים את הירח" עם אליעד, "מה אתה עובר" עם עדן אלנה, "בוא הביתה" עם משפחת שבת, "למה את הולכת" עם משה פרץ ו"שוב אני ואת" עם מארינה מקסימיליאן.

ביקורות
-------

דודי פטימר ממעריב סקר את השיר לחיוב וכתב "בשיר יש את כל המוטיבים של להיט, של שיר שייזכר יותר מהשמעה ארעית, ואני בטוח שאם הוא ייתפס ברשתות וברדיו – הוא יגיע לממש את הפוטנציאל הטוב הגלום בו" אך ציין את הליריקה השגרתית והמאולצת.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ הנלווה לשיר יצא בצמוד לצאת השיר, ובוים על ידי עוזי ג'ורג'. הווידאו קליפ מציג את שבת וכהן מבצעים את השיר באולפן הקלטות. הווידאו קליפ עצמו בשחור-לבן.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלומי שבת ורותם כהן גם אם טעיתי, באתר יוסמיוסיק, ‏21 בנובמבר 2021
2. ↑  יובל אראל‏, שלומי שבת ורותם כהן - גם אם טעיתי, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 21 בנובמבר 2021
3. ↑  דודי פטימר, ‏הדואט של שלומי שבת ורותם כהן מצליח בניחוח ספניולי לגעת בנשמה, באתר מעריב אונליין, 24 בנובמבר 2021
אחד מאריות הברונזה הצופים על שדה הצבעונים.
**קריון הולנד** (באנגלית: **Netherlands Carillon**) הוא קריון ממוקם בסמוך לבית הקברות הלאומי ארלינגטון שבמחוז ארלינגטון במדינת וירג'יניה שבארצות הברית.

הקמה
----

הקריון הוענק לאזרחי ארצות הברית במתנה מאת אזרחי הולנד בשנת 1954 לאות תודה על שחרור הולנד מהכיבוש הנאצי והסיוע שהעניקה ארצות הברית להולנד לאחר מלחמת העולם השנייה.

הקריון שהוענק כלל 49 פעמונים, והוא הוצב בסמוך למיקומו הנוכחי. בשנת 1960 הועבר הקריון למיקומו הנוכחי - בתוך מגדל שתוכנן על ידי יוסט בוקס.

בשנת 1995 נוסף פעמון נוסף לקריון (ה-50 במספר), שנחנך מחדש ב-5 במאי, יום השנה החמישים לשחרור הולנד.

משקלם הכולל של הפעמונים 28 טונות, והכבד מבין הפעמונים שוקל 5,800 ק"ג. הפעמונים עשויים ברונזה. על כל אחד מהפעמונים סמל המסמל קבוצה באוכלוסיית הולנד, כך לדוגמה הקטן בפעמונים מסמל את ילדיה של הולנד. על הפעמונים מוטבעים פסוקים משיריו של המשורר ההולנדי בן ואן אייסלסטיין.

מגדל הפעמונים עשוי פלדה. גובהו 40 מטרים ומרביתו מחופה זכוכית. בגובה 25 מטרים מעל הקרקע מצוי תא הנגינה ומרפסת תצפית. המגדל מצוי במרכז רחבה, שבכניסה אליה מצויים שני פסלי אריות עשויים ברונזה מעשה ידי הפסל פול קנינג.

סביב המגדל שתולים פרחי צבעוני המסמלים את הולנד.

המגדל מצוי בסמוך לאנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריון הולנד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קריון הולנד
**קרל מרקס הוף** (בגרמנית: **Karl Marx-Hof**) הוא מכלול מגורים עירוני בווינה, בירת אוסטריה. הוא משתרע באורכו על פני 1.1 קילומטרים ובזכות כך הוא מכלול המגורים הגדול בעולם.המכלול נמצא בבעלות ציבורית של עיריית וינה ונבנה על ידי השלטון הסוציאליסטי בעיר.

היסטוריה
--------

קרל מרקס הוף בנוי על חלקה שהייתה עד המאה ה-12 מתחת למי נהר הדנובה, בעומק המאפשר לספינות לעבור. בשנת 1750 יובש האזור כמעט לחלוטין על ידי יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונשתלו גנים. מאוחר יותר נעקרו הגנים ממקומם בהוראת מועצת העיר וינה, שנשלטה אז בידי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, כדי להכשיר את השטח עבור הקמת הקרל מרקס הוף. המימון להקמת המכלול הגיע מהטלת מס מיוחד על שם חבר המועצה, הוגו ברייטנר (Hugo Breitner).

המכלול נבנה לבסוף בין השנים 1927-1930 ותוכנן על ידי מתכנן הערים, קרל אן (Karl Ehn), שהושפע מאוטו וגנר. במכלול כולו קיימות 1,382 דירות (בגודל שבין 30-60 מ"ר כל אחת) והן נקראו בעבר "דרך הטבעת של הפרולטריון" (Ringstraße des Proletariats). במכלול מנהלים את חייהם 5,000 איש, וקיימים בו ספרייה, גני ילדים, מכבסות, חדרי רופאים ומשרדים.

ראו גם
------

* קרל מרקס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל מרקס הוף** בוויקישיתוף
* Video on the Karl Marx-Hof and Red Vienna

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכלול הקרל מרקס הוף באתר greatbuildings.com
2. ↑  אודות מכלול הקרל מרקס הוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4304560-1
* VIAF: 241586524
* WorldCat: viaf-241586524

 |
"**Släpp alla sorger**" (בעברית: "**עזוב את כל הצער**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד מוזיקלי השוודי נורדמאן. הוא יצא לאור ב-18 בפברואר 2023, על ידי חברת התקליטים וסטר פרודקשיין, כסינגל שלא מתוך אלבום.

השיר הגיע למקום השביעי בסוורייטופליסטן, מצעד הסינגלים השוודי.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על ידי ג'ימי יאנסון תומאס ג':סון. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-5.8 מיליון השמעות.

בנובמבר 2022 נחשף כי השיר עתיד להשתתף במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023. הוא העפיל לשלב הגמר לאחר זכייתו בשלב גלגל ההצלה של התחרות, שם קיבל 1,798,314 הצבעות. בגמר, דורג במקום ה-11 עם 44 נקודות.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2023)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 7 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Släpp alla sorger** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sweden: The artists for Melodifestivalen 2023 revealed". *EurovisionWorld.com* (באנגלית בריטית). Christian Petersen. 2022-11-29. נבדק ב-2023-03-05.
2. ↑  Picot, Nathan (2023-03-11). "Loreen wins Melodifestivalen and will represent Sweden for a second time". *ESCXTRA.com* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-03-17.
**סונג וונג טוי** (באנגלית: **Sung Wong Toi**; בסינית: =宋王臺) היא אנדרטה הממוקמת בחצי האי קאולון שבהונג קונג. האנדרטה ממוקמת כיום בגן סונג וונג טוי, והיא חלק מהאנדרטה המקורית - כתובת החקוקה על סלע טבעי שגובהו 45 מטרים ואשר עמד בעבר בראש "הגבעה המקודשת" (聖山) שבמא טאו צ'ונג הצופה על מפרץ קאולון.

משמעות השם
----------

משמעות השם "סונג וונג טוי" היא "טרסת מלכי שושלת סונג". הכתובת מופיע על סלע שהיה חלק מאנדרטה לזכרם של שני הקיסרים האחרים של שושלת סונג הדרומית- ז'או שי וז'או בינג אשר נמלטו להונג קונג בשנת 1277 בעקבות פלישת המונגולים לסין והתגוררו בלנטאו עד שנת 1279.

בכתיבת הכתובת נבחר הסימן "ואנג" (王) שמשמעו "מלך" במקום הסימן "הואנג" (皇) שמשמעו "קיסר". בקנטונזית שני הסימנים מבוטאים באותו אופן - "וונג", כך שבהגייתם את הכיתוב הם התכוונו למילה "קיסר" אולם בחרו כיתוב אשר לא יכעיס את השליטים החדשים משושלת יואן.

ישנה סברה לפיה בתחילה נכתב הסימן "הואנג" (皇) ובהמשך נמחק חלקה העליון של הכתובת ונותר הסימן "ואנג" (王).

היסטוריה
--------

בעקבות פלישת הצבא המונגלי לסין נמלט בית המלוכה של שושלת סונג לדרום המדינה והתחבא בגבעות שבאזור קאולון ולנטאו. ז'או שי נפטר ממחלה, ואילו אחיו בן ה-14 ז'או בינג התאבד לאחר תבוסת צבאו למונגולים בקרב יאמן.

לאחר התאבדותו חרטו תושבים מקומיים את המילים "סונג וונג טוי" על סלע בראש הגבעה המקודשת. 

בשנת 1807 בתקופת שושלת צ'ינג שופצה האנדרטה, ונוספה כתובת בעניין המאזכרת את הקיסר ג'יאצ'ינג.

במהלך הכיבוש היפני של הונג קונג פוצצה הגבעה המקודשת על מנת לפנות מקום במטרה לאפשר את הרחבת שדה התעופה קאי טאק. חלקו העליון של הסלע, שעליו הכתובת, שרד את הפיצוץ.

לאחר תום מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945 נחתך הסלע לצורת מלבן, והוצב בגן שהוקדש לסלע - במקום סמוך למקום המקורי שבו הוא ניצב.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סונג וונג טוי** |

* תיאור האנדרטה
הכתובת "הלוואי ושער זה לא יסגר לעולם"
**קשת השלום** (באנגלית: **Peace Arch**) הוא מונומנט בדמות שער ניצחון בגובה 20.5 מטרים הנמצא על גבול ארצות הברית–קנדה במעבר הגבול בין בליין, וושינגטון, ארצות הברית וסארי, קולומביה הבריטית, קנדה. הקשת נמצאת ב"פארק קשת השלום" שחלקו הצפוני נמצא בקנדה וחלקו הדרומי בארצות הברית. הקשת עצמה שוכנת בדיוק על קו הגבול כאשר חלקה בקנדה וחלקה בארצות הברית.

היסטוריה
--------

הקשת נבנתה ב-1921 על ידי סם היל (אנ'), איש עסקים אמריקאי שהשקיע רבות בצפון-מערב ארצות הברית בתחילת המאה ה-20 לזכר הסכם גנט שנחתם ב-1814 וסיים את המלחמה בין ארצות הברית ובריטניה. על גג הקשת שגובהה 20.5 מטרים מתנוססים דגלי ארצות הברית וקנדה (כל אחד בצד שלו), וכתובת חקוקה באבן על האפריז. בצד האמריקאי חקוק המשפט "ילדיה של אם משותפת" ובצד הקנדי חקוק המשפט "משכן משותף באחדות משותפת". בתוך הקשת רשומה ההקדשה "שהשער הזה לא ייסגר לעולם" בשני הצדדים.

מעבר הגבול
----------

מעבר הגבול מחבר את כביש בין-מדינתי 5 (I-5) המוביל מכיוון קליפורניה וסיאטל מהצד האמריקאי לכביש 99 בצד הקנדי הממשיך לוונקובר. מעבר גבול זה לא נסגר מעולם ומסמל את השלום בין שתי המדינות. שמו הרשמי של מעבר הגבול בצד הקנדי הוא "מעבר דאגלס" על שמו של סר ג'יימס דאגלס, המושל הראשון של קולומביה הבריטית. בזכות הקשת, מעבר הגבול נקרא בפי אנשים רבים "מעבר גבול קשת השלום". מעבר הגבול של דגלאס, הידוע גם כמעבר קשת השלום, הוא מעבר הגבול השלישי העמוס ביותר בין ארצות הברית לקנדה עם כ־3,500 עד 4,800 מכוניות העוברות בו מדי יום. 

אתר האינטרנט של הפארקים בקולומביה הבריטית מציין כי שטח הצד המנוהל בקנדה של פארק קשת השלום הוא תשעה דונם. אתר האינטרנט של פארקי המדינה האמריקניים מציין כי שטח החלק המנוהל על ידי ארצות הברית בפארק קשת השלום הוא כתשעה דונם.

אירועים היסטוריים
-----------------

בשנת 1952 הזמר האפרו-אמריקאי פול רובסון לא הורשה לצאת מגבולות ארצות הברית ובכך נמנעה יציאתו להופעה בקנדה, ממש מעבר לגבול. הוא החליט למחות על כך והופיע מהצד האמריקאי כאשר מאות קנדים עומדים מעבר לגבול ורואים את הופעתו המאולתרת על משאית עם מרכב שטוח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קשת השלום** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קשת השלום (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  REFWORLD, United States and Canada: The Peace Arch park on the border between Washington state and British Columbia.
**קתדרלה פרימאדה דה אמריקה** (בספרדית: **Catedral Primada de América** ובשמה המלא: **Basílica Catedral Metropolitana Santa María de la Encarnación Primada de América**; ידועה גם בשמות **קתדרלת סנטו דומינגו** (**Catedral de Santo Domingo**) ו**בזיליקה מנור דה סנטה מריה** (**Basilica Menor de Santa María**)) היא קתדרלה באזור הקולוניאלי של סנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית. זוהי הקתדרלה העתיקה ביותר ביבשת אמריקה, והיא מקום מושבו של הארכיבישוף של סנטו דומינגו.

היסטוריה
--------

האפיפיור יוליוס השני הורה על הקמת הקתדרלה ב-1504, ובנייתה החלה ב-1512. ב-1519 הוחלט לשנות את התוכניות, כך שהקתדרלה תהיה מפוארת יותר. בנייתה הושלמה ב-1541. לבקשת קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הכריז האפיפיור פאולוס השלישי ב-12 בפברואר 1546 כי הקתדרלה היא הפרימאט של יבשת אמריקה כולה.

ב-1586, במהלך מלחמת אנגליה-ספרד, הצליח פרנסיס דרייק לכבוש את סנטו דומינגו ולהחזיק בה במשך כחודש. הוא השתמש בקתדרלה כמפקדתו, וכך נמנע חורבנה.

ב-1920 העניק לקתדרלה האפיפיור בנדיקטוס החמישה עשר את התואר בזיליקה מינור.

עד להקמת מזבח המולדת בקתדרלה שוכנו עצמותיהם של אבות האומה הדומיניקנית.

אדריכלות
--------

הקתדרלה בנויה אבן גיר. יש לה שלוש כניסות, אחת מהן מכיוון כיכר קולון שמצפון לה. היא מורכבת מ-12 קפלות (כולן תוספות מאוחרות) ואולם מרכזי עם שלושה מעברים בין המושבים. אורכה 54 מטרים, ואורך כל אחד מהמעברים 23 מטרים. גובהה המרבי 16 מטרים, ושטחה 3,000 מ"ר. אוצרות הקתדרלה כוללים ציורים ופסלים איקונוגרפיים אופייניים לנצרות הקתולית, ועבודות עץ ואבן.

בעבר, נטמנו בקתדרלה עצמות שנטען כי שייכות לכריסטופר קולומבוס, אך הן הועברו למגדלור קולומבוס עם חנוכתו ב-1992, במסגרת האירועים לציון 500 שנה לגילוי אמריקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלה פרימאדה דה אמריקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרידי גופה נוספים נטמנו בסביליה, ובדיקת סמני DNA מצאה קשר בינם לבין בני משפחה אחרים של קולומבוס. ממשלת הרפובליקה הדומיניקנית לא התירה עריכת בדיקה דומה לשרידי הגופה שבקתדרלה.
**הוא** הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת הישראלית שיר חיימוב. השיר יצא לאור ב-29 ביולי 2019.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על-ידי הדס כהן, הולחן על-ידי מורן דוד והופק על-ידי המפיק הישראלי-קנדי עידו בריאן ריבלין.

השיר שוחרר במהלך שירותה של חיימוב בלהקה צבאית ותוכנן להיות חלק מאלבום הבכורה שלה. בראיון לאתר פרוגי, שיתפה חיימוב בתמיכה הגדולה שמקבלת ממשפחתה ומהצוות שלה מצד אחד, וכן בהלם והתדהמה מהפרגון והחיבוק החם מתחנות הרדיו. בראיון נוסף לידיעות אחרונות, סיפרה שיר כי מטרתה בבחירת השיר הייתה העברת מסר של העצמה נשית.

השיר זכה למעל לחצי מיליון צפיות ביוטיוב, להשמעות רבות בתחנות הרדיו בישראל, ואף נכח במשך כ-5 שבועות בעשירייה הפותחת של המצעד השבועי של מדיה פורסט - מתוכם שלושה שבועות במקום הראשון.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על-ידי יונתן פסטרנק ואורן מיוחס והועלה לערוץ היוטיוב של חיימוב ב-29 ביולי 2019. בקליפ נראית חיימוב שרה לאדם ממנו נפרדה לצד רקדנים ושחקנים.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "הוא" באתר יוטיוב
* [https://wikidata-externalid-url.toolforge.org/?p=10431&url\_prefix=https://shironet.mako.co.il/artist?type%3Dlyrics%26lang%3D1%26&id=prfid%3D23079%26wrkid%3D52086 prfid=23079&wrkid=52086 מילות השיר "הוא"] באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוא והיא: קליפ חדש לשיר חיימוב, באתר ynet, 30 ביולי 2019
2. ↑  מוזיקה - תו הכוכב: שיר חיימוב נכנסת לתעשייה עם סינגל בכורה, באתר פרוגי, ‏2019-07-31
3. ↑  אתר למנויים בלבד יואב בירנברג, השיר שלה, באתר "ידיעות אחרונות", 13 באוגוסט 2019
4. ↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט (28.7.2019-3.8.2019), באתר MediaForest, ‏2019-08-03
"**Sloop John B**" (בעברית: "**סלופ ג'ון בי**") הוא שיר עם שמקורו באיי בהאמה. השיר הפך ללהיט בביצועם של הביץ' בויז מתוך התקליט *Pet Sounds*.

מקורות השיר
-----------

"Sloop John B" הוא שיר עם שמקורו בנסאו שבאיי בהאמה. הראשון לפרסם את מילותיו (בשם "The John B. Sails") הוא הסופר והמשורר האנגלי ריצ'רד לה גאליין (אנ'), במאמר במגזין הארפרז. מילות השיר עוסקות במסע ימי על סלופ (סוג של סירת מפרשים) והצרות הקורות בו. קרל סנדברג כלל גרסה של השיר באנתולוגיה שירי העם "The American Songbag" שיצא ב-1927.

הביצוע של הביץ' בויז
--------------------

חבר הביץ' בויז אל ג'רדין (אנ'), שהיה חובב נלהב של מוזיקת פולק, הוא שהציע את השיר לבריאן וילסון. גרסת הביץ' בויז הושפעה מגרסה מ-1958 של הקינגסטון טריו (אנ'), תוך הכנסת שינויים קלים גם במילים וגם באקורדים של השיר.

השיר יצא כסינגל ב-21 במרץ 1966, ונכלל באלבום *Pet Sounds*. השיר הפך ללהיט, והגיע לצמרת מצעדי הפזמונים ברחבי העולם. הוא הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, ושהה שם 11 שבועות.

| 
‏‏‏  **מיקומי שיא לסינגל "Sloop John B"** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 17 |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 2 |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 3 |
|  בריטניה | מצעד הסינגלים הבריטי | 2 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |

גרסאות אחרות
------------

השיר בוצע בידי מספר רב של אמנים ולהקות, בשמות שונים, ביניהם:

* הוויברז, בשם "(The Wreck of the) John B", 1950
* הקינגסטון טריו, בשם "(The Wreck of the) John B", 1958
* ג'וני קאש, בשם "I Want To Go Home",‏ 1959
* לוני דונגן, בשם "I Wanna Go Home (Wreck of the John B)",‏ 1960
* ארבעת האחים, בשם "The John B. Sails", ‏ 1963
* סימפל מיינדס, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

 Sloop John B, בביצוע הביץ' בויז, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Richard Le Gallienne,‏ Coral Islands and Mangrove-Trees, מגזין הארפרז, גליון 134 עמ' 82–83 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 2fc44be0-f329-4c30-a50b-5c69813d46a6

 |
**קתדרלת באוו הקדוש**, הידועה גם כ-**Sint-Baafs Cathedral** או בהולנדית: **Sint Baafskathedraal**) היא קתדרלה רומית-קתולית בגנט הבנויה בסגנון גותי. היא מוקדשת לבאוו הקדוש.

היסטוריה
--------

המבנה מבוסס על קפלת יוחנן המטביל, שנבנתה מעץ. היא נחנכה על ידי טרנסמארוס, בישוף טורנה ונואיון. שרידים מהמבנה המקורי נמצאים בקריפטה מ-942.

הקפלה הורחבה בסגנון רומנסקי ב-1038 ושרידים לכך נמצאים בקריפטה.

במהלך המאה ה-14 ועד המאה ה-16 הורחבה הקתדרלה באופן רציף, בסגנון הגותי. בית מקהלה חדש ושווה נוספו למבנה, הטרנספט הורחב, נבנה בית מועצה לכנסייה וספינות משניות. כמו כן, נבנה מגדל יחיד במרכז חזית המבנה. עבודות אלה על הכנסייה הושלמו ב-7 ביוני 1569.

ב-1539, כתוצאה ממרד נגד קרל החמישי, קיסר הקיסרות הרומית הקדושה, פורק מנזר באוו הקדוש. אב המנזר והנזירים הפכו לקאנונים במועצת הכנסייה, שהוקדשה לבאוו הקדוש. כאשר הוקמה הדיוקסיה של גנט ב-1559 הפכה הכנסייה לקתדרלה. בכנסייה הוטבל גם הקיסר קרל החמישי.

הקתדרלה ידועה בזכות יצירות האמנות שלה, בהן ציור המזבח בקפלת Joost Vijd הידוע כ"הערצת השה" מאת הוברט ואן אייק ויאן ואן אייק. ציור זה נחשב ליצירת מופת של ואן אייק וכאחד מהיצירות החשובות ביותר ברנסאנס של ארצות השפלה. בקתדרלה נמצאת גם יצירת האמנות "באוו הקדוש נכנס למנזר גנט" מאת פטר פאול רובנס. יצירות המזבח נבזזו במלחמת העולם השנייה על ידי הנאצים והוחזרו בידי צוות אנשי המונומנטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת באוו הקדוש** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת באוו הקדוש (באנגלית ובהולנדית)
* Saint Bavo's Cathedral
* Interior Saint Bavo's Cathedral in 360°

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוברט מ’ אדסל וברט ויטר, אנשי המונומנטים : גיבורי בעלות הברית, גנבים נאצים והחיפוש אחר המטמון הגדול ביותר בהיסטוריה. מאנגלית: סמדר אביב. כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459322005171
* GND: 4575901-7
* LCCN: n80113905
* SUDOC: 110297571
* VIAF: 153606734
* WorldCat: lccn-n80113905

 |
**אני וסימון ומואיז הקטן** הוא פזמון שחיבר יוסי בנאי והלחין חנן יובל ב-1979, המתאר את זיכרונותיו של בנאי מילדותו בשכונת מחנה יהודה בירושלים.

תוכן השיר
---------

בשיר מתואר, לעיתים בעגה ירושלמית, הווי ילדותו של בנאי עם שני חבריו הטובים: סימון ומואיז הקטן. השניים הם האחים שמעון (נפטר ב-3 ינואר 2023) ומשה יאיר, בני יעקב יאיר וריינה לבית מזרחי "לוס פלאטרוס" - הצורפים מירושלים. השניים הכירו את בנאי מנחלאות: הוא גר במחנה יהודה והם בזיכרון טוביה, והם הפכו לחברים קרובים, אף על פי שלא למדו יחד בבית הספר. השניים למדו באותה כיתה בתלמוד תורה "מזרחי", בעוד שבנאי למד באליאנס. בן כיתתם יוסף בן ניסן (בתמונה: יושב שלישי משמאל) סיפר כי סימון היה מבוגר ממואיז בשנה וחודשיים, והם נשלחו ללמוד יחד באותה כיתה, כדי לחסוך ולקנות תיק אחד, קלמר אחד, ספר ומחברת ולחלוק את הציוד. אמם אמרה על כך בלדינו: "דוֹס קוּלוֹס אן אוּן פנטלון", כלומר "שני ישבנים במכנס אחד".

בשיר מתוארים המשחקים "סמל" וסוס ארוך. ניכרת בו גם השפעת הקולנוע של אותם ימים על משחקי הילדות: "הייתי טרזן וסימון אֶרוֹל פְלין, ומואיז הקטן קפץ כמו גונגה דין". בנוסף מתוארות הצגות יומיות בקולנוע רקס, ששכן בפינת רחוב פרינסס מרי (לאחר מלחמת העצמאות שונה השם לרחוב שלומציון המלכה) ורחוב הלל, ובו הוצגו סרטי חברת "נייל פילם" המצריים, וכן סרטים אמריקאים. הקולנוע חדל לפעול בעקבות הצתתו בידי אנשי האצ"ל ב"פעולת תגמול" ב-4 בדצמבר 1947. הוא ננטש ולאחר מכן נהרס. עץ התות המוזכר בשיר ("חוזר אל השכונה אל עץ התות") הוא כנראה זה המצוי בגינה ברחוב כרמל בשכונת אוהל משה, הנקראת בשם "גן התות".

גרסאות כיסוי לשיר
-----------------

השיר זכה למספר גרסאות כיסוי של קרח תשע (בהופעות בלבד), חנן יובל (מלחין השיר) וארנון פרידמן.

בעקבות החברים
-------------

בסרט התעודה "מכתבים ברוח" (המבוסס על יצירתו באותו שם) הציג בנאי את חברי הילדות שלו, האחים שמעון ומשה יאיר.

המופע בעקבות השיר
-----------------

השיר נחשב לאחד השירים המזוהים ביותר עם בנאי. הפופולריות של השיר, בעל הנופך הנוסטלגי, אף הובילה ליצירת מופע בשם זה באותה שנה, בכיכוב בנאי (המופע כלל שירים ומערכונים). בתוכנית נכללו גם שירים נודעים אחרים שלו (כמו "על כל אלה" שחיברה נעמי שמר לתוכנית, כמו גם מערכונים). בנאי הופיע עם התוכנית ב-1980–1981.

ב-2002 הוציאה "הד ארצי" את המופע "אני וסימון ומואיז הקטן" כחלק מסדרת "מבראשית".

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "אני וסימון ומואיז הקטן" באתר יוטיוב
* "אני וסימון ומואיז הקטן" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "אני וסימון ומואיז הקטן" באתר שירונט
* המופע 'אני וסימון ומואיז הקטן' בתיאטרון ירושלים 1981, בערוץ של רשות השידור ביוטיוב.
* ראיון עם סימון ומואיז הקטן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 במאי 2014
* דויד פרץ, ניתוח השיר אני וסימון ומואיז הקטן, באתר תרבות.il
* עופר גביש, סימון, מואיז, יוסי בנאי, באתר של גביש
* סרטונים זה הסוד שלי, תוכנית 10 לעונה, בהגשת אבי נוסבאום, מאיר עוזיאל, סלוצקי ודומינגז עם סימון ומואיז הקטן, דצמבר 2016, באתר רשות השידור, החל מדקה 18.
* אתר למנויים בלבד יואב בירנברג, מואיז הקטן, אני, סימון, באתר "ידיעות אחרונות", 28 באפריל 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  רן בוקר, שמעון "סימון" יאיר, משירו של יוסי בנאי, הלך לעולמו בגיל 92, באתר ynet, 4 בינואר 2023
2. ↑  משפחת מזרחי צורף (Los Plateros), באתר MyHeritage
3. ↑  משה יאיר, סבא שלי הוא מואיז הקטן, מאגר סיפורי מורשת מתוכנית הקשר הרב דורי, 10 ביוני 2017
4. ↑  טיול נגיש בשכונת "נחלאות" בירושלים, באתר "נגישות ישראל"
**קבר גרנט** (באנגלית: **Grant's Tomb**; השם הרשמי: **General Grant National Memorial**) הוא מאוזוליאום לנשיא ה-18 של ארצות הברית יוליסס ס. גרנט, הממוקם ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק.
במאוזוליאום טמונה גם אשתו של הנשיא - ג'וליה דנט גרנט. שמו הרשמי של המאוזוליאום הוא "**האנדרטה הלאומית לג'נרל גרנט**" (General Grant National Memorial), והוא ממוקם על גדת נהר ההדסון, בפארק ריוורסייד.

תיאור המאוזוליאום
-----------------

הקבר תוכנן על ידי האדריכל ג'ון דנקן, ובנוי מגרניט ומשיש. הקמת המבנה הסתיימה בשנת 1897, ובעת הקמתו היה המבנה - המאוזוליאום הגדול ביותר בצפון אמריקה. 
דנקן בתוכניתו ניסה להקים מבנה הדומה למאוזוליאום בהאליקרנסוס (אחד משבעת פלאי העולם העתיק), או, ליתר דיוק, מבנה שאמור להיות דומה לו, שכן המאוזוליאום בהליקרנאסוס לא נשתמר, ואין מידע מדויק כיצד נראה.

בהלווייתו של גרנט נכחו למעלה ממיליון צופים שצפו בתהלוכה בה צעדו אנשי צבא רבים, נשיא ארצות הברית באותה עת גרובר קליבלנד, שרי הממשלה, כל שופטי בית המשפט העליון, וכל חברי בית הנבחרים האמריקאי. בפתיחת המבנה, שנערכה ב-27 באפריל 1897 (יובל ה-75 להולדתו של גרנט) נכח מספר דומה של צופים וכן נשיא ארצות הברית באותה עת ויליאם מקינלי.

תוכניתו של דנקן, שאושרה על ידי איגוד אנדרטת גרנט, כללה גרם מדרגות שהוביל אל גני טרסה הצופים אל הנהר. התוכנית שונתה וקוצצה משיקולים תקציביים. 
האנדרטה כוללת עיטורים רבים ובהם פסיפסים. במרכז הכיפה מצוי אוקולוס המאיר את שני ארונות הגרניט של גרנט ואשתו. 

מעל הכניסה למבנה חקוקות המילים מתוך האוטוביוגרפיה של גרנט משנת 1885: "Let us have peace" - "תנו לנו שלום".

מאז ה-14 באוגוסט 1958 מנוהל האתר על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

במהלך המאה ה-20, ועל אף היותו אתר מוגן, סבל המבנה הזנחה רבה, ואף כוסה גרפיטי. בשנת 1989 בעקבות יציאתו לאקרנים של הסרט "גלורי", המתאר את מלחמת האזרחים, גבר העניין באתר, ולאחר שעבודה של פרנק סקטורי (Frank Scaturro), סטודנט מאוניברסיטת קולומביה, שמתארת את הזנחת האתר פורסמה בכלי התקשורת, החליט רשות הפארקים על השקעה של 1.8 מיליון דולרים בשיקום האתר.

ב-27 באפריל 1997 הסתיימו עבודות השיקום.

ראו גם
------

* קבר הרדינג
* אנדרטת זיכרון נשיאותית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבר גרנט** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קבר גרנט
* איגוד קבר גרנט
* הלווייתו של גרנט באתר PBS
* ההקדשה המחודשת של האתר במלאת מאה שנה להקמתו
* תצלום אוויר של המבנה באתר גוגל ארת'
* קבר גרנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קבר גרנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561349305171
* GND: 16313319-0
* LCCN: sh97003455
* VIAF: 315147587
* WorldCat: lccn-nr89013231

 |
**הכי קרוב אלייך** הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עילי בוטנר בשיתוף הזמר הישראלי אביב אלוש. השיר יצא לאור ב-30 במאי 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום "הכי קרוב אלייך", על ידי חברת התקליטים NMC.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על ידי עילי בוטנר ואביב אלוש, הולחן על ידי בוטנר והופק על ידי אריאל קשת, השיר הוא בסגנון הפאנק רוק.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי ניב עשת כהן ואקו והועלה לערוץ היוטיוב של עילי בוטנר ב-30 במאי 2018. בקליפ ניתן לראות את בוטנר ואלוש נוסעים במכונית במדבר, במהלכו של הקליפ משתתפים אנשים מפורסמים נוספים, בין היתר הזמרת מירי אלוני והקריין דן כנר.

ביקורת
------

בלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך העניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.

הצלחה
-----

השיר הגיע בשיאו למקום ה-3 במצעד השבועי של מדיה פורסט. במצעד הרשמי של גלגלצ זכה להצלחה אף רבה יותר תוך שהגיע למקום הראשון. במצעד השנתי של גלגלצ, דורג השיר במקום ה-7. במצעד השנתי של כאן גימל, דורג השיר במקום ה-9.

נכון למרץ 2022, מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על כ-15 מיליון. כמו כן, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כמיליון.

בפברואר 2022 חזר השיר לקבל פופולריות ברשת החברתית "טיקטוק".

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (2018)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (2018)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| גלגלצ | 7 |
| כאן גימל | 9 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "הכי קרוב אלייך" באתר יוטיוב
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלהיט של הקיץ: קבלו את השיר המפתיע של עילי בוטנר ואביב אלוש, באתר וואלה!‏, 30 במאי 2018
2. 1 2 3   עילי בוטנר ואביב אלוש - הכי קרוב אלייך, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:50)
3. ↑  עילי בוטנר אביב אלו, הכי קרוב אלייך, באתר יוסמיוסיק, ‏2018-06-03
4. ↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
5. ↑  המצעד השבועי 05.07.2018, באתר גלגלצ
6. ↑  *הכי קרוב אלייך*, נבדק ב-2020-04-14