recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ז'אק סאנטר
**ז'אק סאנטר** (בצרפתית: **Jacques Santer**; נולד ב-18 במאי 1937) הוא פוליטיקאי לוקסמבורגי, שכיהן כראש ממשלת לוקסמבורג ה-22, בשנים 1984–1995.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-1937 בוואסרביליג. סיים תואר ב"מכון למדע המדינה פריז" ב-1959, וב-1961 קיבל דוקטורט במשפטים.

סאנטר היה פעיל במפלגת העם הסוציאל-נוצרית (CSV). בשנים 1972-1974 החל לכהן כשר זוטר בממשלה. בשנים 1979–1984 היה שר האוצר, העבודה והביטוח הלאומי, בממשלתו של פייר ורנר (שהקואליציה בה הורכבה ממפלגת העם הסוציאל-נוצרית ומהמפלגה הדמוקרטית).

אחרי הבחירות ב-1984, פרש פייר ורנר מראשות הממשלה ומהחיים הפוליטיים, וסאנטר מונה במקומו לראש הממשלה. הוא הרכיב קואליציה עם מפלגת העובדים הסוציאליסטית הלוקסמבורגית (השנייה בגודלה אחרי מפלגת העם), וקואליציה זו נותרה בשלטון עד 1999.

בשנים הראשונות לשלטונו הוביל סאנטר את המשא ומתן במדינות אירופה לקראת החתימה על אמנת המיזוג (Single European Act) ב-1986; האמנה היוותה שינוי משמעותי ראשון בתכני הסכם רומא.

בשנים 1995–1999 כיהן סאנטר כנשיא הנציבות האירופית (הרשות המבצעת של האיחוד האירופי). הוא נבחר כמועמד פשרה בין בריטניה לבין גרמניה-צרפת, שלא הגיעו להסכמה על מועמד מטעמן. ב-1995 הוא גם היה הזוכה הראשון בפרס "Vision of Europe" (תואר כבוד על הישגים יוצאי דופן בנושא עתידה של אירופה).

לאחר התפטרותו מתפקידו ב-1999, כיהן סאנטר כחבר הפרלמנט האירופי, עד 2004. במקביל מונה לדירקטוריון חברת ההחזקות הפיננסיות "General Mediterranean Holding", ובהמשך לחברות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אק סאנטר** בוויקישיתוף
* ז'אק סאנטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007432511705171
* BIBSYS: 98022635
* BnF: cb12520832j (data)
* CANTIC: a1228435x
* CiNii: DA09725782
* GND: 119255839
* ISNI: 0000 0001 1033 1565
* LCCN: no91021397
* NKC: jn20000604790
* NLA: 35549087
* NLP: A10528428
* NTA: 138889473
* SUDOC: 035462647
* Trove: 992234
* VcBA: 495/289128
* VIAF: 114830175
* WorldCat: lccn-no91021397

 |
**ז'אק פלטייה די-מאן** (בצרפתית: **Jacques Pelletier du Mans**;‏ 1517, לה מאן – יולי או אוגוסט, 1582, פריז), היה משורר, מתרגם ומתמטיקאי צרפתי.

*De occulta parte numerorum, quam algebram vocant*, 1560

ביוגרפיה
--------

די-מאן נולד למשפחה בורגנית בעיר לה מאן (כיום בחבל פיי דה לה לואר) שבצרפת. למד בקולז' דה נאוואר בפריז, שבו אחיו שימש כפרופסור למתמטיקה ולפילוסופיה. אחר כך למד משפטים ורפואה. הוא נמנה עם חוג המחברים שנהנו מתמיכתה של מרגריט מנווארה. ב- 1541 פרסם את התרגום הראשון לצרפתית של חיבורו של הוראטיוס "אמנות הפיוט". בתקופה זו פרסם גם מאמרים בשטחי המדע והמתמטיקה.

ב-1547 כתב הספד על מותו של הנרי השמיני, מלך אנגליה. באותה שנה פרסם קובץ בשם "יצירות פואטיות" שבו תרגם לצרפתית חלק של היצירה "אודיסיאה" של הומרוס, את הספר הראשון של היצירה "גיאורגיה" של ורגיליוס, שתים עשרה סונטות של פטרארקה, שלושה מזמורים של הוראטיוס ואפיגרמה בסגנונו של מארטיאליס. כמו כן, נכללו בקובץ זה שיריהם הראשונים של ז'ואקן די בלה ושל פייר דה רונסאר.

הוא בילה את זמנו בערים בורדו, פואטייה וליון (שם השתתף בחוג של משוררים ובהם לואיז לבה) ובאזור פיימונטה. ב- 1555 פרסם מדריך לכתיבת שירה בשם "אהבת האהבות" ובו שירים המתארים את השמים ואת הכוכבים. הוא בילה את שנותיו האחרונות במסעות (סבויה, גרמניה, שווייצריה וייתכן שגם איטליה), וביקר באזורים שונים של צרפת. בתקופה זו פרסם יצירות בשטחי האלגברה, הגאומטריה, המתמטיקה והרפואה.

ב-1572 שימש במשך תקופה קצרה כמנהל אוניברסיטת אקוויטניה בבורדו, אך השתעמם והתפטר מתפקידו זה. בתקופה זו היה בקשרי ידידות עם מחבר ספר המסות מישל דה מונטן. ב- 1579 שב לפריז וב- 1581 פרסם את קובץ שיריו האחרון בשם "מזמורים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אק פלטייה די-מאן** בוויקישיתוף
* ז'אק פלטייה די-מאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266318505171
* BIBSYS: 5006796
* BNE: XX1732809
* BnF: cb122992680 (data)
* GND: 119552051
* ICCU: SBLV124302
* ISNI: 0000 0001 2136 512X
* LCCN: n95077632
* NKC: kup19980000075386
* NTA: 143924966
* SELIBR: 197178
* SUDOC: 031855385
* VcBA: 495/34527
* VIAF: 64071193
* WorldCat: lccn-n95077632

 |
**שָׁלָך** הקרוי גם **עיט דגים** (שם מדעי: ***Pandion***) הוא סוג של דורס יום ממשפחת הנציים שהוא הסוג היחיד בתת-משפחת ה**שלכים** (Pandioninae). לעיתים היא מסווגת למשפחה עצמאית (Pandionidae). משמעות השם המדעי ההוא מהאגדה אודות פנדיאון (אנ'), ששתי בנותיו הפכו לציפורי שיר (סנונית וזמיר) והוא עצמו בדמות עוף דורס נשלח לרדוף אחריהן.

השלכים הם עופות מים מוצלחים המתבססים על תזונה מדגים, אותם הם תופסים מצלילה מהירה ושליחת טפריהם קדימה לתוך העומק. הם בינוניים בגודלם ומזכירים נצים, אך בעלי התאמות ייחודיות.

בעוד השלך המזרחי מוגבל למימי אוסטרליה וסביבתה, השלך המערבי מצוי לאורך העולם ברוב היבשות, אם כי הוא מתרחק מהחופים יותר מקרובו המזרחי.

מינים
-----

* שלך מערבי (*Pandion haliaetus*)
* שלך מזרחי (*Pandion cristatus*) - הופרד למין עצמאי סביב 2008
* *Pandion homalopteron* - נכחד
* *Pandion lovensis* - נכחד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553709805171

 |
**מחשבת** היה כתב עת תורני בענייני אמונה ויהדות שיצא לאור בישראל במשך כשש עשרה שנה (תש"ל, 1970 - תשמ"ו, 1986) על ידי ארגון מורשת אבות - אל המקורות.

ארגון "מורשת אבות - אל המקורות" הוקם בבני ברק לאחר מלחמת ששת הימים, בעקבות גל של חזרה בתשובה שפקד את ישראל. אחת הפעילויות המרכזיות שלו הייתה הוצאת כתב העת "**מחשבת - עיונים בשאלות השקפה והלכה אקטואליות**". כתב העת יצא לאור בבני ברק והופץ בתפוצה ארצית רחבה וכן במחנות צה"ל. עורכיו במשך השנים היו: הרב משה רייס, י. יפה והרב מאיר בטיסט. מנהל העיתון היה הרב אהרון נחום מילצקי.

"מחשבת" ריכז את מיטב הכותבים וההוגים החרדים והדתיים באותה תקופה, ובהם הרב שמחה כהן, הרב עזריה הילדסהיימר, הרב בנימין אפרתי, דוד שלמון (שם העט של יוחנן דוד סלומון), ד"ר נחום רקובר, אברהם קורמן וד"ר מאיר צבי גרוזמן.

במשך שש עשרה שנות הופעתו יצאו לאור למעלה מתשעים גיליונות. ארגון "מורשת אבות - אל המקורות" הוציא אוסף בן ארבעה כרכים שהכיל מבחר מהמאמרים שהופיעו ב"מחשבת", ערוכים ומסודרים לפי נושאים, תחת השם "אל המקורות".

הערות שוליים
------------

1. ↑  במלחמת יום הכיפורים יצאה מהדורה מיוחדת של "מחשבת" עבור חיילי צה"ל.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רות גופר** (נולדה ב-1958) היא עובדת סוציאלית ופעילה חברתית ישראלית, מייסדת ומנכ"לית של שלוש עמותות לקידום רווחתם ואיכות חייהם של אנשים עם צרכים מיוחדים בחברה: "מרכז כוכב", "כוכב הצפון" ו"קפה מארג". היא מכהנת כמנכ"לית שלהן משנת 1997. גופר גם יצרה מודלים טיפוליים בתחום הצרכים המיוחדים. היא זכתה בפרסים ואותות הוקרה על פעילותה, כגון פרס קרן שלם ופרס אות החסד.

ביוגרפיה
--------

נולדה בכפר אחים להורים ניצולי שואה ממייסדי המושב. בוגרת תואר שני בעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב (M.S.W), ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת חיפה (M.B.A). עד 1995 עסקה בעבודה סוציאלית טיפולית וקהילתית במקומות שונים ברחבי הארץ. בשנת 1997, עם שובה לארץ לאחר שהות בת שנתיים בחו"ל, נחשפה לעולמם של אנשים בעלי צרכים מיוחדים וקיבלה על עצמה את ניהול "מרכז כוכב" לטיפול ותמיכה באנשים עם לקות שכלית במעלות. במהלך שנות פעילותה פיתחה רצפים של שירותים, מסגרות, ותוכניות לאנשים בעלי צרכים מיוחדים בגליל.

בין הפרויקטים שהקימה נכללים חמישה מיזמים המשלבים חשיבה יצירתית שיקומית קהילתית ועסקית: "מארג כפר ורדים" המשלב בין אמנים עם צרכים מיוחדים לאמנים מן הקהילה, "מארג מבואות החרמון" (בהקמה), "מארג מעלה יוסף" (בהקמה), מערך דיור ותמיכה לאנשים עם צרכים מיוחדים "בית בחורש" המשולב בקהילה של כפר ורדים, וכן קפה/גלריה "מאר"ג", המהווה מודל של מיזם המגזר הרביעי. הרעיון העיקרי במיזמים אלו הוא לתת לאנשים בעלי מוגבלויות ערך ומשמעות לחיים; המרכזים מהווים עבורם מקום עבודה, מקום ליצירת קשרים חברתיים, מקום לביטוי אומנותי ויצירתי ומקום להבעת דעה ויכולת להשפיע.

גופר חברה בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית גליל מערבי, חברה בצוות היגוי לפרס האיכות ומצוינות ע"ש דני רוזוליו, מרצה אורחת במכללות ואוניברסיטאות בנושאי יזמות וחדשנות במגזר השלישי והרביעי, וחברת ועד מנהל בעמותת יעדים לצפון.

גופר נשואה ואם לשלושה ילדים.

פרסים
-----

גופר זכתה בפרסים ואותות הוקרה על פעילותה למען קידום רווחתם ואיכות חייהם של אנשים בעלי צרכים מיוחדים בחברה:

* 2000 - פרס קרן שלם על מצוינות בניהול
* 2004 - פרס אות החסד ע"ש טראמפ (קרן טראמפ) מבית איזי שפירא
* 2005 - אחת מ-3 הפיינליסטים של תחרות היזם השנתי של קרן "שוואב" ועיתון גלובס
* 2011, 2012 ,2013 - 5 כוכבי איכות ומצוינות (לארגון) מטעם האיגוד הישראלי לאיכות
* 2015 - פרס פול האריס מטעם ארגון רוטרי העולמי

קישורים חיצוניים
----------------

* הזווית השלישית - פרס "אות החסד" ע"ש טראמפ(הקישור אינו פעיל)
* עמותות מרכז כוכב וכוכב הצפון - דבר המנכ"לית
* מארג

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרכז כוכב
2. ↑  מארג כפר ורדים
3. ↑  בית בחורש
4. ↑  פרס אות החסד
5. ↑  בית איזי שפירא
6. ↑  קרן שלם מברכת את מנכ"לית עמותת מרכז כוכב מעלות-תרשיחא ועמותת כוכב הצפון, רותי גופר, זוכת אות פול האריס של ארגון רוטרי, באתר קרן שלם, ‏2020-11-19

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רות גופר"**.
**דיקראוזאורוס** (שם מדעי: *Dicraeosaurus*; משמעות השם: "לטאה מפוצלת כפולת ראש") הוא דינוזאור ממשפחת הדיקראוזאוריים שהשתייך לקבוצת הזאורופודים. מאובניו התגלו בטנזניה ב-1914 בידי החוקר הגרמני ורנר יאננש (Werner Janensch).

הדיקראוזאורוס היה דינוזאור בעל מפרש גבי כמו האמרגזאורוס מאמריקה הדרומית שהיה קטן יחסית והגיע לאורך של 12 מטר בלבד. הוא היה בעל ראש עבה וצוואר קצר יחסית, בו היו 12 חוליות, שיכל להתרומם עד לגובה 3 מטר. חוליות אלה היו בולטים ודמו בצורתם לאות Y ולא היו ישרים כמו קרובי משפחתו, מה שנתן לו את שמו.

הוא חי בסופו של היורה לפני 155-150 מיליון שנה לצד הרביוורים שונים כמו הג'ירפטיטאן והקנטרוזאורוס. לדינוזאורים אלה היו גדלים אחרים וכנראה שהם ניזונו מצמחייה ברמות אחרות מבלי להתחרות אחת בשנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיקראוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* Dicraeosaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)

שלד הדיקראוזאורוס במוזיאון בברלין.
**דֵיר**
(למפת עיראק מוגדלת)בגדאדבגדאד
מוסולמוסול
בצרהבצרה
ארבילארביל
כירכוככירכוכ
פלוג'הפלוג'ה
סולימאניהסולימאניה
כרבלאכרבלא
נג'ףנג'ף
רמאדירמאדי
**טורקיה**
**סוריה**
**יר.**
**ערב הסעודית**
**כווית**
**איראן**
**המ.  
הפ.**דֵיר**דֵיר**(למפת עיראק רגילה)בגדאדבגדאד
מוסולמוסול
בצרהבצרה
ארבילארביל
כירכוככירכוכ
פלוג'הפלוג'ה
סולימאניהסולימאניה
כרבלאכרבלא
נג'ףנג'ף
רמאדירמאדי
**טורקיה**
**סוריה**
**יר.**
**ערב הסעודית**
**כווית**
**איראן**
**המ.  
הפ.**דֵיר**דֵיר**
מסופוטמיה באלף השלישי לפנה"ס
**דֵיר** הייתה עיר שומרית קדומה ששכנה ממזרח לחידקל, בגבול של שומר עם עילם, כיום במחוז ואסט שבעיראק.

היסטוריה
--------

דֵיר הייתה מיושבת מתקופת השושלות הקדומה ועד לאימפריה האשורית החדשה. לאל המקומי קראו אישתרן, והוא היה מיוצג על פני האדמה באמצעות סגנו, נחש בשם נירה.

דיר הוזכרה פעמיים באלף ה-3 לפנה"ס, בתקופת שלטונו של שולגי משושלת אור 3: השנה ה-11 של שלטונו נקראה "השנה שבה אישתרן של דיר הובא למקדש שלו" והשנה ה-21 נקראה "השנה שבה דיר נהרסה".

באלף ה-2 לפנה"ס, כתב רים-סין הראשון מלרסה שבשנת ה-20 לשלטונו הוא הרס את דיר. עמי-דיתנה מבבל כתב שבשנת שלטונו ה-37 הוא הרס את חומות העיר דיר, וכמו כן כתב שחומות אלו נבנו מוקדם יותר על ידי דמיק-אילישו מאיסין.

בשנת 720 לפנה"ס יצא המלך האשורי, סרגון השני, במלחמה כנגד עילם, אבל הכוח האשורי הובס ליד דיר על ידי כוח משולב של חומבן-ניקש הראשון מעילם ומרדוך-אפלה-אידינה השני מבבל.

בקיץ של שנת 623 לפנה"ס, ניצלה העיר את האנרכיה והמרידות שהיו ברחבי האימפריה האשורית בתקופת מלכותו של סין-שר-אישכון והשתחררה מעול אשור.

ארכאולוגיה
----------

אף שבדיר לא בוצעו חפירות ארכאולוגיות, בקרבת המקום נמצאו כמה חפצים, כולל אבני גבול כודורו. במשך השנים ניזוק האתר בשל מים, ואי לכך נחשב לבלתי אפשרי לקיום חפירות ארכאולוגיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אסטלה במוזיאון הבריטי המזכירה את דיר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hayim Tadmor, The Campaigns of Sargon II of Assur: A Chronological-Historical Study, Journal of Cuneiform Studies, vol. 12, no. 1, pp. 22-40, 1958,
2. ↑  כודורו במוזיאון הבריטי
3. ↑  Sidney Smith, An Egyptian in Babylonia, The Journal of Egyptian Archaeology, vol. 18, no. 1/2, pp. 28-32, 1982

| מסופוטמיה |
| --- |
| ממלכות בתקופת הברונזה |
| שומר | אומה • אור • ארידו • ארך • אשנונה • באד-טיבירה • בורסיפה • דיר • לגש • מלגיום • נגירסו • ניפור • סיפר • כיש • שדופום • שורופק |  |
| עילם | שושן • אנשאן |
| אכד | אכד • מארי • גותים |
| אמורים | איסין • לרסה • בבל • מארי • תרקה • ימח'ד • אמר • אכלתום |
| בבל | התקופה הבבלית הקדומה • כשים • האימפריה הבבלית החדשה • כשדים • דור-כוריגלזו |
| אשור | אשור • כלח • דור שרוכין • נינוה • חרן • אימגור-אנליל • האימפריה האשורית החדשה |
| חור | מיתני • אורקש • נוזי • אוררטו |
| נושאים מרכזיים |
| ממשל | מלכי שומר • מלכי אשור • מלכי בבל |
| מיתולוגיה | מיתולוגיה מסופוטמית • הוראות שורופק • אנומה אליש • עלילות גילגמש • מרדוך • קינת ניפור • הדת הבבלית אשורית |
| שפה | כתב יתדות • אלפבית ארמי • שומרית • אכדית • אמורית • עילמית • חורית • ארמית |
| נהרות | פרת • חידקל • חבור • בליח • דיאלא • הזב הגדול • הזב הקטן |
**חצוצרן מזרח אטלנטי** (שם מדעי: *Aulostomus maculatus*) הוא מין של דג ממשפחת החצוצרניים, החי במימי מזרח האוקיינוס האטלנטי, סביב שוניות. הוא קרוב למין חצוצרן אטלנטי (*Aulostomus strigosus*), ולעיתים מבלבל איתו.

מאפיינים
--------

דג זה יכול להגיע עד לאורך של 100 ס"מ, אך לרוב מגיע עד לאורך 60 ס"מ. הוא בעל מבנה מוארך מאוד ודומה קצת לחלילון והוא בעל ראש דחוס, מוארך וקטן עם לסתות נשלפות בולטות. מבנה הלסת התחתונה והסנטר מופנה מעט כלפי מעלה ואין לו שיניים, כך שהוא תופס טרף בידי יניקה בכוח. הוא בעל סנפירים דקים וקצרים, רובם סביב חלקו האחורי והוא שט באופן אנכי.

זהו דג איטי המצוי לאורך שוניות אלמוגים סביב חופי מפרץ מקסיקו והים הקריבי ולאורך האוקיינוס האטלנטי הטרופי שבין פלורידה לברזיל. הוא טורף אורב אוכל דגים המתמקד בלהקות דגים קטנות השוחות לצידו ולעיתים הוא נע לתוך הלהקה בחרישיות וחוטף דגים ששוחים לצידו. אפשרות נוספת שלו היא להתמין בצורה אנכית לצד אלמוגים רכים ולינוק טרף חולף בהפתעה ובמהירות.

דג זה אינו ניצוד למאכל ואינו בסכנה, אך הוא עלול להיפגע מההיכחדות העולמית של שוניות האלמוגים וערוגות עשב הים, בהם הוא חי וניזון.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חצוצרן מזרח אטלנטי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חצוצרן מזרח אטלנטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ה**חצוצרות** הן שתי צינוריות דקות המחברות בין השחלות לרחם אצל נקבות היונקים.

ישנן שתי חצוצרות, המחוברות כל אחת לצד שונה של החלק העליון של הרחם מצד אחד, ומול שחלה מהצד השני. החצוצרות אינן מחוברות באופן ישיר אל השחלות אלא נפתחות לעבר השקע הצפקי. אצל נשים, אורכן של החצוצרות נע בין 7 ל-14 ס"מ.

כאשר מתפתחת ביצית בשחלה, היא נעטפת בשקיק המכונה "זקיק שחלתי". כשהביצית מוכנה, נקרעים קיר השחלה והזקיק, והיא משתחררת לעבר החצוצרה, בתוכה היא עושה את דרכה לעבר הרחם, כשהביצית נדחפת בעזרת תנועות הריסים שבתוך הציפוי הפנימי של החצוצרות. המסע אל הרחם אורך מספר שעות עד מספר ימים. אם הביצית מופרית בעת שהיא בתוך החצוצרה, אז בדרך כלל היא משתרשת ברירית הרחם כאשר תא זה מגיע אל הרירית, מה שמסמן את תחילתו של היריון. לעיתים קורה שהביצית המופרית משתרשת בחצוצרה ולא ברחם, ואז נוצר היריון חוץ-רחמי.

החצוצרות אינן הומולוגיות לצינור הזרע או לכל חלק אחר בגוף הזכר. לעוברים יש שני זוגות של פתחים ליציאת תאי רבייה מהגוף. זוג אחד מתפתח אצל נקבות לחצוצרות, רחם ונרתיק, בעוד הזוג השני מתפתח אצל זכרים ליותרת האשך וצינור הזרע. בדרך כלל אחד מזוגות הפתחים יתפתח בעוד השני יתמוסס וייעלם עוד בעת שהיית העובר ברחם.

בלועזית מכונות החצוצרות Fallopian tubes על שם האנטומיסט האיטלקי גבריאלה פלופיו, בן המאה ה-16, שגילה אותן.


**תרשים מערכת הרבייה הנקבית**| תרשים מערכת הרבייה של האישהתרשים מערכת הרבייה של האישה

1. חצוצרה
2. ציצת החצוצרה
3. שלפוחית השתן
4. עצם החיק
5. בלוטת סקין
6. נקודת ג'י
7. דגדגן - בקצהו השמאלי המעוקל, חלקו החיצוני; השאר פנימי.
8. Vestibular bulbs = Clitoral bulbs אחד מחלקיו הפנימיים של הדגדגן
9. שופכה
10. השפתיים הקטנות
11. השפתיים הגדולות
12. שחלה
13. המעי העקול (סיגמואיד)
14. רחם
15. כיפת הנרתיק
16. צוואר הרחם
17. חלחולת
18. נרתיק
19. פי הטבעת
20. בלוטת ברטולין

 |

ראו גם
------

* כריתת חצוצרות מניעתית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חצוצרה** בוויקישיתוף
* חצוצרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565456605171
* BNE: XX531360
* BnF: cb11961012b (data)
* GND: 4151214-5
* LCCN: sh85046977
* NDL: 00569280
* NKC: ph1149968
* TA98: A09.1.02.001

 |
**יונדאי i20 קופה WRC** היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי יונדאי מוטורספורט להתמודדת באליפות העולם בראלי. המכונית משממשת את הקבוצה מאז עונת 2017 וזכתה פעמיים באליפות היצרנים (2019, 2020).

היסטוריית מרוצים
----------------

יונדאי מוטורספורט פתחה את עונת 2017 עם שלושה נהגים: תיירי נויביל, דני סורדו והיידן פאדון. לקראת סיום העונה צירפה הקבוצה מכונית רביעית בה התחרה אנדריאס מיקלסן. נויביל ניצח ארבעה מרוצים והגיע עוד ארבע פעמים נוספות לפודיום וסיים את העונה כסגנו של סבסטיאן אוז'ייה שזכה באליפות. ארבעת הנהגים המשיכו בקבוצה גם בעונת 2018. נויביל ניצח 3 מרוצים וסיים שוב כסגנו של אוז'ייה.

נויביל זכה בסגנות גם בעונה הבאה, הפעם כסגנו של אוט טאנק. טאנק הצטרף לקבוצה לקראת עונת 2020. במהלך העונה, שקוצרה מאוד בשל התפרצות נגיף הקורונה השיגו נהגי הקבוצה שלושה ניצחונות וזכו שוב באליפות היצרנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונדאי i20 קופה WRC** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hyundai signs Andreas Mikkelsen for 2018-19 WRC seasons, Autosport, 28 September 2017
2. ↑  Taenak Quits Toyota, WRC.com, 31 October 2019
**סרטן מלכותי אדום** (שם מדעי: *Paralithodes camtschaticus*) הוא מין של סרטן גדול שחי בים ברינג. הוא דומה למיני הסרטנים הרגילים, אך שייך לקבוצה Anomura, בה גם סרטני הנזיר.

מאפיינים
--------

מין זה הוא הגדול בבני המשפחה סרטנים מלכותיים (Lithodidae). אורך שריונו יכול להגיע ל-28 ס"מ, מוטת הרגליים יכולה להגיע לאורך 1.8 מטר ומשקלו מגיע ל-12.7 קילוגרם, אך מרבית הפרטים מגיעים לאורך שריון של 17 ס"מ ומשקל 2.9 קילו בלבד. הסרטנים הזכרים גדולים יותר מאשר הנקבות. צבעו של הסרטן בטבע הוא בורגונדי ולא אדום. את שמו הוא קיבל עקב צבע הסרטן לאחר בישולו.

הסרטן מצוי בטבע בים ברינג שבצפון האוקיינוס השקט בין חצי האי קמצ'טקה לאלסקה. מגדלי סרטנים הפיצו אותו גם לים ברנץ בידי השלטון הסובייטי בברית המועצות. הסרטן מעדיף מים קרים של 3.2-5.5 מעלות צלזיוס. הצעירים חיים בקבוצות במים רדודים בעומק 20-50 מטר על קרקעית הים, שם הם מוגנים אך הבוגרים יורדים אל מתחת עומק 500 מטרים לסביבות בוציות השופעות מזון. הם עולים באביב ובקיץ למים רדודים להזדווג וחוזרים.

הסרטן הגדול ניזון ממגוון יצורים קטנים יותר שהוא ימצא ויתפוס בצבתות הגדולות שלו. המזון העיקרי שלו כולל כוכבי ים, צדפות, אצות וגם נבלות. כמו כן הוא יטרוף סרטנים מלכותיים קטנים יותר, בעיקר כאלה שהשילו את שריונם לאחרונה.

הסרטן הוא מין הניצוד לאורך חופי רוסיה ואלסקה וגם בנורווגיה ועקב בשרו המשובח הוא יקר מאוד ביחס למשקלו. עקב דיג מופרז חלה ירידה באוכלוסייתם, גם לאחר שהם הפכו למוגנים בחוק החל מ-1980. הסיבות לכך ככל הנראה הם דיג יתר, התחממות המים והפצת מיני דגים טורפים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרטן מלכותי אדום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* סרטן מלכותי אדום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293069405171
* LCCN: sh85003169

 |
**הקרן לאדמות ישראל** **ILF** היא עמותה ישראלית יהודית, הפועלת לקניית קרקעות בבעלות ערבית בארץ ישראל. בנוסף עורכת הקרן פעילות הסברה בקרב הציבור היהודי בישראלי על הקשר בין העם היהודי לארץ ישראל.

היסטוריה
--------

הקרן הוקמה במהלך שנת 2008 על ידי אריה קינג. היא פועלת לקניית אדמות מערבים או מיהודים העשויים למוכרם לערבים. הקרן פעילה במיוחד באזורי מזרח ירושלים, גליל והנגב. הקרן מרכזת אפשרויות רכישה של אדמות חקלאיות או בתים בערים מעורבות, ומציעה לרוכשים הפוטנציאליים ליווי מלא, הכולל עורכי דין וייעוץ.

מפרסומים בעיתונים שונים בישראל[דרוש מקור] עולה כי בשנים 2008–2009 הקרן לאדמות ישראל השיבה לידי יהודים את נכסיהם לאחר שלעיתים עשרות שנים התגוררו בהם אחרים. אזורים בהם הייתה הקרן מעורבת בשנים 2008–2009: בית צפאפא, "שער המזרח", הר הזיתים, נחלת שמעון ועוד.

לדברי קינג, הקרן קמה בתגובה למהפך שחל במדיניות קרן קיימת לישראל והסיוע של קק"ל להקמת רוואבי. הקרן לאדמות ישראל מוצגת כחלופה לקק"ל עבור התורמים הפוטנציאליים.

הקרן לאדמות ישראל קיימה מספר הפגנות על אדמות הנמצאות בבעלות יהודית לטענתה, באזור עטרות וענתא. כן נתנה הקרן חסות לכנס רבנים שקרא שלא למכור ולהשכיר נכסים לערבים.

במרץ 2010 טען אריה קינג, כי בירושלים ובסביבתה ישנן עתודות קרקע, של קרקעות בבעלות פרטית יהודית או של אדמות קק"ל ומדינה היכולות, אחרי שינוי יעוד הקרקע, לענות על צורכי מגורים של האוכלוסייה היהודית בירושלים למשך עשרות שנים. לדבריו, בשטח העתודות הללו ניתן לבנות קרוב ל-200,000 יחידות דיור. קרקעות אלו מצויות בין גבעת זאב לירושלים, בסמוך לעטרות, במבשרת אדומים (E-1) ובאזור גוש עציון.

ב-2010 החל הארגון לתמוך בסיבוב שערים סביב הר הבית.

בשנת 2017 סייעה הקרן לאדמות ישראל לפנות את משפחת שמאסנה מביתה בשייח ג'ראח, בו התגוררה משנת 1972, בהתאם להחלטת בית המשפט העליון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הקרן לאדמות ישראל
* הקרן לאדמות ישראל, ברשת החברתית פייסבוק
* יובל הימן, האריה השואג: אריה קינג ומלחמתו להשבת הקרקעות, באתר nrg‏, 20 במאי 2009
* גאולת קרקעות 2008 - מעריב
* הקרן לאדמות ישראל - ערוץ 7
* 
* הקרן לאדמות ישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקרן לאדמות ישראל (ע"ר), מספר עמותה: 580488088
2. ↑  התשובה לקרן הקיימת לישראל – הקרן לאדמות ישראל, 30 במאי 2008, ארץ ישראל שלנו
3. ↑  עוזי ברוך, 50 דונמים הוצלו מידי קרן החמאס , ערוץ 7
4. ↑
5. ↑  עיתון "ארץ ישראל שלנו", כ"ה באלול תשס"ח
6. ↑  Jewish National Fund/KKL Assisting in Forestation and Planning of new Palestinian City
7. ↑  השבוע: עליה מחודשת ל'שער המזרח', באתר ערוץ 7, 10 באוגוסט 2008
8. ↑  נדב שרגאי, גוף ימני מתכנן "עלייה מחדש לקרקע" למקום בו שכן מושב עטרות עד 48', באתר הארץ, 22 באפריל 2008
9. ↑  רועי שרון, רבנים: יהודי שמוכר קרקע לערבי - בוגד, באתר nrg‏, 31 באוגוסט 2009
10. ↑  יעל פרידסון וישי פורת, לראשונה מ-2009: משפחה ערבית פונתה מביתה בשייח ג'ראח, באתר ynet, 5 בספטמבר 2017
פירוש נוסף ערך זה עוסק באלמנט אדריכלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו גומחה.
 המונח "נישה" מפנה לכאן. לערך העוסק בסוגה מוזיקלית, ראו בייסליין (סוגה מוזיקלית).
פסל מוצב בתוך גומחה בארמון האינווליד, פריז
באדריכלות, **גומחה** (**נישה**, בלעז) היא חלק ממבנה או אלמנט בפני עצמו, המגדיר מרחב צר באופן ברור. בדרך כלל גומחות קטנות באופן משמעותי מהמבנה בו הן נמצאות, והן בעלות מבנה סגור של 3 קירות וגג הפתוחים לכיוון אחד, הוא חזית הגומחה. החלק המגדיר את הגומחה יכול להיות בצורה שאינה ישרה - למשל כחצי מעגל או עם מספר צלעות, וכן גג הגומחה יכול להיות גם בצורות שונות כחצי כיפה או משולש. ישנן גם גומחות שאינן כוללות תקרה.

כחלק ממבנים, גומחות יכולות להיות פנימיות, כלומר פונות כלפי פנים, או חיצוניות הפונות כלפי חוץ. גומחות נבנות גם כחלק מגדרות או חומות, נחצבות בסלע, ואף עומדות בפני עצמן ללא כל קשר למבנה.

שימושים
-------

באדריכלות הקלאסית:

* מיקום יצירות אמנות כפסלים, ציורים, ועוד.
* יצירת תחושת עומק לחלל.
* הגדרת אזור פעילות מסוימת (למשל קפלות).
* ציון והדגשת אזור מסוים במבנה (למשל מחראב).
* מיקום ריהוט (למשל ארון קודש).
* מיקום חלון.

שימושים מודרניים:

* הצבת מכשירי חשמל קבועים הדורשים גישה מהחזית בלבד (למשל מקרר).
* מיקום של ציוד טכני (למשל ברז כיבוי אש).
* שטח אחסון בנוי.

גלריה
-----

* חייל המשמר השווייצרי ניצב מחוץ לגומחת משמר, קריית הוותיקןחייל המשמר השווייצרי ניצב מחוץ לגומחת משמר, קריית הוותיקן
* גומחה כחלק מסביל, פתח תקווהגומחה כחלק מסביל, פתח תקווה
* פסל בתוך גומחה בכנסיית אורסנמיקלה, פירנצהפסל בתוך גומחה בכנסיית אורסנמיקלה, פירנצה
* מזרקה בתוך גומחה, אנטיגואה גואטמלהמזרקה בתוך גומחה, אנטיגואה גואטמלה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גומחה** בוויקישיתוף
* גומחה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531422505171
* GND: 4371814-0
* LCCN: sh85091760

 |
**גוּם** (ברוסית: **ГУМ**, ראשי תיבות: **Главный Универсальный Магазин** - "חנות הכל-בו הראשית") הוא מבנה בצידה הצפון-מזרחי של הכיכר האדומה במוסקבה. לפני שנת 1920 נודע המקום כ"שורות מסחר עליונות". החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 התקבע השם הנוכחי, למעט החלפת המילה הראשונה "Главный" (ראשי) ב-"Государственный" (ממשלתי, של המדינה), דבר שלא השפיע על ראשי התיבות "גום". מאחר שהשם התקבע, הוא לא שונה גם לאחר הפרטת החנות.

המקום היה ידוע כאזור מסחרי כבר במאה ה-15, ובתקופת הצאר איוואן האיום היו במקום מספר רב של חנויות קטנות. בתחילת המאה ה-19 נבנתה חזית הבניין, שנועדה להסתיר את הדוכנים שמאחוריה.

תיאור המבנה
-----------

הבניין הנוכחי באורך של 242 מטר נבנה בין השנים 1890–1893 בצידה הצפון-מזרחי של הכיכר האדומה, בהתאם לתוכניות של האדריכל אלכסנדר פומרנצב והמהנדס ולדימיר שוחוב. הבניין משלב אדריכלות רוסית מימי הביניים, עם עבודות פלדה וגג זכוכית, והוא מזכיר את תחנת הרכבת ויקטוריה שבלונדון. בתוך המבנה ישנן גלריות של חנויות המחוברות זו לזו על ידי גשרי מתכת. קוטרו של הגג 14 מטר, ומשקלו ל-743 טון. תאורת פנים מובטחת על ידי אשנבים ממתכת שבהם כ-20,000 פיסות זכוכית. חזית המבנה מחולקת למספר נדבכים ומעוטרת בגרניט, בשיש ובגבס.

תיאור החנויות
-------------

לפני התקופה הסובייטית היו במבנה כ-1,200 חנויות שונות. עד לשנת 1928 תפקדו החנויות כחנויות ממשלתיות, ובאותה שנה הפך יוסיף סטלין את המבנה לבית משרדים. לאחר מותו של סטלין בשנת 1953, נפתחה החנות מחדש והייתה לאחת החנויות המפורסמות בברית המועצות. למעשה זו הייתה חנות הדגל של השלטון הסובייטי, ובאותה עת ניתן היה להשיג בה מוצרים שלא היו בנמצא ברחבי המדינה. החנות הייתה לסמלה של העיר ביחד עם הקרמלין, המאוזוליאום של לנין והכיכר האדומה כולה.

עם סיום התקופה הסובייטית הופרטו החנויות, ובמאי 2005 נרכשו יותר ממחצית מניותיהן על ידי חברת "בוסקו די צ'ילייג'י" (Bosco di Ciliegi - "יער הדובדבנים"). נכון לסוף שנת 2005 פעלו במבנה מעל 200 חנויות. במתחם התפתח סוג של קניון שכולל, בנוסף לחנויות, גם בתי מרקחת, בנקים, סניף דואר ועוד. במקום גם אזור הסעדה, גלריית ציורים ואולם מופעים. הכל-בו מהווה כיום מרכז משיכה לתיירים ובו מספר חנויות ידועות שם.

גלריה
-----

* תרשים הכיכר האדומהתרשים הכיכר האדומה
* המבנה מואר בלילההמבנה מואר בלילה
* פנים המבנה והתקרהפנים המבנה והתקרה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גום** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גום
* גום, ברשת החברתית אינסטגרם
* גום, באתר Structurae
* גום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| הכיכר האדומה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| כנסיית וסילי הקדוש • בית הקברות של חומת הקרמלין • המוזיאון ההיסטורי הממשלתי • שער התחייה • קתדרלת קאזאןגום • המאוזוליאום של לנין • אנדרטת מינין ופוז'ארסקי • לובנויה מייסטו • חומת הקרמלין | הכיכרהכיכר |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1099475821
* LCCN: n95114070
* VIAF: 135032896
* WorldCat: lccn-n95114070

 |
**ימי הפופ** הוא ספר שכתב עמיחי שלו ויצא לאור בישראל בהוצאת ידיעות ספרים. המהדורה הראשונה יצאה בשנת 2005. מהדורה חדשה יצאה לאור בשנת 2009.

עמיחי שלו מציג בספר את עולמו של נער בצל פטירתה של אימו. העלילה מתרחשת בעיר ראשון לציון של תחילת שנות השמונים וסביבתה כאשר האטרקציות המצויות הן פלאפל, כדורגל, בית קברות, חנות תקליטים, מחסן למכירת תפוזים וחנות גבינות. אלה היו השנים הגדולות של מוזיקת הפופ. הסיפורים מציגים פרקים בביוגרפיה האישית של עמיחי שלו בראשון לציון של שנות השמונים של המאה העשרים, העיר בה גדל. התיאורים מפורטים ועשירים בתחומים מגוונים ועם הומור בראיית החיים של המספר.

ימי הפופ מורכב מארבעה סיפורים, ארבע נובלות. ארבעת הסיפורים מצטרפים יחד לרומן אחד עקבי ושלם, קצבי עם סיפורי אהבה העולים מבעד לבדידות של הנער גיבור הסיפורים. בכל אחת מהנובלות מתוארת תחנה במהלך חייו וההתבגרות של גיבור הספר. בנובלה האחרונה, חוזר הספר לימים שלפני מות האם. כשהאם עדיין חיה והכול נראה בסדר ומבטיח. הנער גיבור הספר מתכנס לתוך עצמו וחי בשילוב של דמיונו העשיר והמציאות. שלו כותב בשפה עשירה עם ביטויים ומטבעות לשון מקוריים ושימוש רב במטפורות.

הסיפורים בספר
-------------

* **פופ 84**: סיפור בצל מות האם. אבא מתקשה להתאושש. בדידות, חבר מבוגר, אהבה למוזיקה, עיתון פרטי למוזיקה, חברה ותשוקה מבולבלת.
* **האקהויזים**: סיפור בצל מות הסב. משחק דמיוני בכדורגל, ללא חברים אבל עם אהבה ותשוקה.
* **זאדה**: הבדידות המעיקה מובילה לקשר חם ומיוחד, אך קצר בזמן עם המורה מהשנים הקודמות.
* **שיטת הדרוג האנגלית**: סיפור חיים בתקופה שהאם עוד חיה ופותחת חנות גבינות עם הדודה מאנגליה. ניסיון למצוא חתן לדודה וליצור קשר עם אהובה ראשונה.

מדבריו של המחבר על הספר
-----------------------

האייטיז לא חוזר, ימי הפופ לא חוזרים, אבל הרומן כן.  
הספר ימי הפופ קיבל מההוצאה צ'אנס נוסף ויצא במהדורה מחודשת.

לקריאה נוספת
------------

עמיחי שלו, **ימי הפופ**, ידיעות ספרים, 2009. 191 עמודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הספר באתר ידיעות ספרים
* סיגל ריבה, ‏ביקורת ספר: ימי הפופ / עמיחי שלו, באתר ‏מאקו‏‏, ‏6 ביוני 2009‏
* עמיחי שלו, ימי הפופ, באתר ynet, 27 בדצמבר 2004
* ימי הפופ באתר טקסט
* יורם קניוק, עוד להיט
* נדב מאור-דניאל, שלום לבדידות
* הפנייה לספר מהדורת 2004 בידיעות ספרים
* הבלוג של עמיחי שלו ברשימות
* עמיחי שלו בלקסיקון הספרות העברית החדשה
* דפנה לוי, מלטף את העולם במילים - ראיון עם עמיחי שלו
* ניסן שור, להיט בראש, "ימי הפופ", הארץ ברשת
* אריק גלסנר, אמי זיכרונה לברכה: "ימי הפופ" כתוב היטב, באתר nrg‏, 8 באוגוסט 2009
* 
* ימי הפופ, באתר OCLC (באנגלית)
צורת המזוזום במצבי קיבוע שונים של תאי חיידקים
**מֶזוֹזוֹם** (באנגלית: **Mesosome**) הוא אברון בתא פרוקריוטי שנוצר מהתקפלות של קרום התא או החיידק פנימה. מתרחש באזורים מוגדרים בקרום התא בעקבות תהליך קיבוע כימי (Fixation). 

בשנות ה-60 הוצע שהאברון משמש למספר תפקידים, אך כיום הוא אינו מוגדר כחלק ממבנה התא והוסק שמדובר בתוצר לוואי מלאכותי (ארטיפקט) כחלק מהכנת התתקין.

היסטוריה
--------

מזוזומים נצפים באמצעות מיקרוסקופ אלקטרונים ותועדו לראשונה בשנת 1953 על ידי ג'ורג'.ב.צ'פמאן וג'יימס הילר והוגדרו כ-"peripheral bodies" ("גופים פריפריאלים"). הם נקראו "מזוזומים" על ידי ג'.ד.רוברטסון בשנת 1959.

על בסיס ההנחה שריבוי התקפלויות גורם להגדלת שטח פנים ובכך מסייע לפעילות מטבולית מוגברת, הועלו מספר השערות לתפקיד האברון:

1. תפקיד ביצירת המחיצה המפרידה בין שני תאי הבת בזמן החלוקה
2. הפרשה של חלבונים מחוץ לתא
3. תפקיד בתהליך הפוטוסינתזה
4. תפקיד בתהליך נשימה תאית

עם התפתחות שיטות הכנת תתקיני התאים על ידי פיצול בהקפאה התברר שבתאים חיים לא מופיעים מזוזומים, ועל כן מדובר בתוצר לוואי של שיטת ההכנה. על אף זאת, כיוון שהמזוזומים מרוכזים באזור מוגדר בקרום התא, ניתן ללמוד שמבנה אזור זה שונה מיתר אזורי הקרום.

| חלקי התא ואברוניו |
| --- |
| אברונים | גרעין התא • רשתית תוך-פלזמית • גולג'י • כלורופלסט • מיטוכונדריון • ליזוזום • פרוקסיזום • בועית מתכווצת |  |
| חלקים נוספים | ציטופלזמה • קרום התא • דופן התא • שלד התא • חלולית • ריבוזום • MTOC (צנטריול) • מזוזום |
| מבנים בגרעין | גרעינון • ספלייסוזום |

קישורים חיצוניים
----------------

* התא הפרוקריוטי, ביולוגיה 1
* מזוזמים, "עולם החיידקים", פרק 2.4.1

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדגימה לצפייה במיקרוסקופ
2. ↑  Chapman, George B. & Hillier, James (1953). "Electron microscopy of ultra-thin sections of bacteria I. Cellular division in Bacillus cereus". J. Bacteriol.: 362–373.
3. ↑  Robertson, J.D. (1959). "The ultra structure of cell membranes and their derivatives, Biochem". Soc. Syrup: 3.
**מזון רו (Rho Meson)** הוא האדרון בעל תוחלת חיים קצרה. למזון רו יש איזוספין טריפלט, ושלושת מצבי האיזוספין שלו מסומנים כ- ρ+, ρ0 ו- -ρ.

מזון רו, יחד עם פאיונים ומזוני אומגה, נושא את הכוח הגרעיני בתוך גרעין האטום. מזון רו הוא השלישי הקל ביותר מבין החלקיקים המגיבים במיוחד (אחרי הפאיון והקאון). מסתו של מזון רו בשלוש צורותיו היא כ־775.45±0.4MeV (שווה לכ-770MeV).

למזון רו תוחלת חיים קצרה מאוד, ורוחב הדעיכה שלו הוא בערך -145MeV. זהו חלקיק בעל תכונה ייחודית - לא ניתן לתאר אותו באמצעות פילוג ברייט-ויגנר. מזון רו לרוב דועך לזוג פאיונים עם קצב סיעוף של 99.9%.

מבנה
----

בתיאור דה-רוג'ולה-גאורגי-גלשאו של האדרונים (De Rujula-Georgi-Glashow description of hadrons), מזוני רו מוצגים כמצב מאוגד של קווארק ואנטי-קווארק - גרסה "נלהבת" יותר של פאיונים. למרות התיאור הזה, קיימים כמה הבדלים בין פאיונים למזוני רו. בניגוד לפאיון, מזון רו הוא בעל ספין של j=1 (מזון וקטור) ומסתו גדולה יותר בהשוואה. ההבדל בין מסתו של מזון רו למסתו של פאיון מיוחס לתגובה על-דקה בין הקווארק והאנטי-קווארק.

הבעיה העיקרית עם תיאור דה-רוג'ולה-גאורגי-גלשאו היא שהתיאור מייחס את מסתם הנמוכה יחסית של פאיונים לצירוף מקרים, ולא לתוצר של שבירת סימטריה בלתי ניתנת לכיפוף (סימטריה כיראלית). ניתן לחשוב על מזוני רו כעל בוזוני כיול המשויכים לשבירה ספונטנית של סימטריית הכיול, כאשר דמותם המקומית נובעת מהשפעה כבידתית (נובע מ-QCD). סימטריית הכיול השבורה (לפעמים מכונה "הסימטרייה המקומית הנסתרת") שונה מהסימטריה הכיראלית העולמית הפועלת על הטעמים. הווארד גאורגי (Howard Georgi) תיאר את המצב במאמרו "המגבלות הווקטוריות של הסימטריה הכיראלית" (באנגלית: The Vector Limit of Chiral Symmetry). גאורגי שייך הרבה מהספרות העוסקת בסימטריה המקומית הנסתרת למודל סיגמה לא ליניארי.

### מזוני רו

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם החלקיק | סמל החלקיק | סמל האנטי-חלקיק | תוכן הקווארק | מסת מנוחה
[MeV / c2] | IG | JPC | מוזרות S | קסם C | תחתיות 'B | תוחלת החיים האופיינית
[sec] | תוצרי דעיכה שכיחים |
| מזון רו טעון | (ρ+(770 | (ρ-(770 | קווארק למעלה ואנטי קווארק למטה {\displaystyle (u{\bar {d}})} | 775.45±0.4 | +1 | -1 | 0 | 0 | 0 | {\displaystyle \thicksim 4.5\times 10^{-24}} | {\displaystyle \pi ^{+}+\pi ^{0}} |
| מזון רו נייטרלי | (ρ0(770 | עצמו

[(ρ0(770] | {\displaystyle {u{\bar {u}}-d{\bar {d}} \over {\sqrt {2}}}} | 775.45±0.34 | +1 | - -1 | 0 | 0 | 0 | {\displaystyle \thicksim 4.5\times 10^{-24}} | {\displaystyle \pi ^{+}+\pi ^{-}} |

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  C. Amsler et al. (2008): Particle listings – ρ
2. ↑  Rujula, Georgi, Glashow (1975) "Hadron Masses in Gauge Theory." Physical Review D12, p.147
3. ↑  H. Georgi. (1990) "Vector Realization of Chiral Symmetry." inSPIRE Record
4. ↑  C. Amsler et al. (2008): Quark Model

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4178056-5

 |
**לימיטאני** (בלטינית: **limitanei**) הוא חלק מהצבא הרומי בתקופת הקיסרות המאוחרת. שמה נובע מהמונח 'לימס' (limes) שמשמעותו בלטינית 'סְפָר'. שורשיהם של הלימיטני הם ברפורמה שהנהיג הקיסר דיוקלטיאנוס בצבא הרומי בסוף המאה ה-3 לספירה. הוא חילק את הצבא לשני סוגים, הסוג הראשון הוא 'כוחות השדה' (comitatenses) שכללו חיילי לגיונות ופרשים, הם הגיעו לצבא כמתנדבים, או שגויסו כבניהם של חיילים ושירתו 20 שנה. הם נחשבו כלוחמים מקצוענים ולכן היו בעלי מעמד עדיף מבחינת שכר ותנאי שרות. הסוג השני כלל חיילים שאיישו את הביצורים למיניהם והם שירתו 25 שנה. סוג זה כנראה התפתח במהלך המאה ה-4 לספירה, בתקופתו של קונסטנטינוס, ללימיטאני. הלוחמים גויסו מקרב האוכלוסייה המקומית שישבה באזורי הגבול והספר של האימפריה הרומית. יחידות הלימיטאנים הוצבו כחילות מצב במצודות ומבצרים באזורי הספר, לאורך דרכים, או על חופי ים או נהרות. הלימיטאנים כללו יחידות שונות: לגיונות של חיל רגלים, קוהורטות של רגלים ופרשים ואלות (alae; כנף בלטינית המונח שימש לתיאור יחידה צבאית בסדר גודל של גדוד) של חילות עזר.

בפפירוסי ניצנה שהתגלו בחפירות בכנסייה בתל ניצנה, מוזכרת יחידה לימיטאנית שהורכבה מפרשים ערבים רכובים על גמלים, יחידה זו החזיקה ברשותה אדמות באזור ניצנה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה עמית, 2002, **תולדות הקיסרות הרומית**, הוצאת ספרים על שם י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים: 804-805.
2. ↑  ישראל שצמן, 2002, **האימפריה הרומית ומורשתה**, האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב: 127-126.
**צופי ברזיל** (פורטוגזית: União dos Escoteiros do Brasil) הוא ארגון תנועת הצופים הלאומי של ברזיל. תנועת הצופים בברזיל הוקמה בשנת 1910 והייתה בין הארגונים המייסדים של ארגון הצופים העולמי בשנת 1922. ה- União dos Escoteiros do Brasil עצמו הוקם בשנת 1924; בארגון חברים 53,055 חניכים נכון לשנת 2011. הארגון חבר ב Comunidade do Escutismo Lusófono (קהילת צופי לוסופון) של ארגוני צופים במדינות דוברות פורטוגזית.

תנועת הצופים בברזיל פופולרית מאוד בערים ובאזורים פרבריים. צופי ברזיל משתתפים באירועים עולמיים ואזוריים במספרים גדולים. הם היו מיוצגים היטב בג'מבורי העולמי של 1998 לדוגמה, עם 3,000 משתתפים.

תוכנית ההדרכה
-------------

צופים ברזילאים בג'מבורי הצופים העולמי ה-21
הפעילות בתנועת הצופים מחולקת לארבע שכבות גיל:

* Lobinhos/Lobinhas (צופים גורים) - בגילאי 7 עד 10 - הדרגה הגבוהה ביותר היא *Distintivo de Cruzeiro do Sul*
* Escoteiros/Escoteiras (צופי נערים / צופי נערות) - בגילאי 11 עד 14 - הדרגה הגבוהה ביותר היא *Distintivo de Escoteiro Lis de Ouro*
* Seniores/Guias (שכבה בוגרת) - גילאי 15 עד 17 - הדרגה הגבוהה ביותר היא "Distintivo de Escoteiro da Pátria"
* Pioneiros/Pioneiras (חלוצים) - גילאי 18 עד 21 - הדרגה הגבוהה ביותר היא ה- *Insígnia de BP*

בצופי ברזיל פעילים גם שבטי צופים של צופי ים וגם צופי אוויר.

סמל הצופים של ברזיל משלב בתוכו אלמנטים של סמל ברזיל .

### מוטו הצופים

 פסל של באדן-פאוול בריו דה ז'ניירו מכבד את מייסד הצופים
* צופים: *Sempre Alerta* (היה נכון)
* גורי צופים (שכבה צעירה): *Melhor Possivel* (עשה כמיטב יכולתך)

סיסמת הצופים היא *Estar sempre alerta para servir o melhor possível*.

### הבטחת צופים

Prometo pela minha honra fazer o melhor possível para:

Cumprir meus deveres para com Deus e minha Pátria;

Ajudar ao próximo em toda e qualquer ocasião;

Obedecer a Lei Escoteira.

*אני מבטיח בכבוד, לעשות כמיטב יכולתי:   
למלא את חובותיי לאלוהים ולארצי;   
לעזור לחבריי בכל אירוע;   
לציית לחוק הצופים.*

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צופי ברזיל

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארגון הצופים העולמי (1990). *Scouting 'round the World*. Geneva: World Organization of the Scout Movement. ISBN 2-88052-001-0.
2. ↑  "Nota de esclarecimento". União dos Escoteiros do Brasil. נבדק ב-2007-02-04.
3. ↑  "Triennal review: Census as at 1 December 2010" (PDF). World Organization of the Scout Movement. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-08-31. נבדק ב-2011-01-13.
4. ↑  "Princípios, Organizaçao e Regras" (pdf). União dos Escoteiros do Brasil. 2006. נבדק ב-2007-02-24. (הקישור אינו פעיל, October 2010) Rule 157
**אומאיטה** (בפורטוגזית: **Humaitá**) היא שכונת מגורים בחלק הדרומי של ריו דה ז'ניירו. השכונה ממוקמת בין מרגלות הר קורקובדו לבין לאגונת דה פריטש.

שמה של השכונה מנציח את הקרב על אומאיטה שבדרום פרגוואי במלחמת הברית המשולשת.

בשנת 1657 האב ג'וסה מרטינס דה מטוס, הכומר של הקפלה המקודשת (זה היה לאחר שהקפלה נבנתה, כיום הקפלה ממוקמת בסוף רחוב Rua Viuva Lacerda) פתח את "Caminho Novo" - הדרך החדשה לסאו קלמנס, כיום הדרך החדשה הפכה לרחוב מרכזי שעובר דרך בוטפוגו ואומאיטה.

בחודש ספטמבר הקים ראש העיר של ריו דה ז'ניירו קריית גסטרונומיה גדולה באומאיטה ובבוטפוגו.

כיום
----

השכונה מאוד קשורה לשכונה בוטפוגו. בשכונה ישנם בתים מסורתיים רבים.

### תחבורה

ישנם קווי אוטובוסים רבים שמחברים בין אומאיטה לצפון העיר, אומנם בשכונה אין תחנת רכבת תחתית אבל אפשר לקחת קו אוטובוס לתחנת הרכבת התחתית הקרובה ביותר שנמצאת בשכונה השכנה בוטפוגו.

תרבות ופנאי
-----------

חיי הלילה במחוז התפתחו מאוד בשנים האחרונות, בשכונה הוקמו ברים וחנויות רבות. יש בשכונה ברים בסגנון ישן וברים בסגנון מקורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אומאיטה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007482435505171
* LCCN: no2003006322
* VIAF: 127010322
* WorldCat (עם VIAF): 127010322

 |
**גלן מייקל וולטרס** (באנגלית: **Glenn Michael Walters**) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל ששירת כסגן מפקד חיל הנחתים של ארצות הברית. מכהן מאז 2018 כנשיא המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל").

ביוגרפיה
--------

וולטרס למד תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה במכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל"). את הלימודים עשה במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל הנחתים. ב-1979 סיים את לימודיו והחל לשרת כמפקד מחלקה בפלוגה מסייעת של דיוויזיית הנחתים השנייה. 

עבר קורס טיס, הוכשר כטייס AH-1T קוברה ושירת בטייסת המסוקים 169. ב-1986 עבר לשרת בגדוד הסיור הראשון של חיל הנחתים כקצין מבצעים ותיאום אוויר. ב-1987 עבר הסבה למסוקי AH-1W סופר קוברה והוצב בכוח משימה אווירי-קרקעי על גבי אוניית הסער האמפיבית "USS אוקינאווה" בים הערבי. ייעוד הכוח היה הגנה על מכליות נפט מפני תקיפות אירניות על רקע מלחמת איראן–עיראק. בשובו לארצות הברית שימש עוזר קצין מבצעים וקצין לוגיסטי בטייסת 169. 

ב-1990 עבר הכשרה בבית הספר לטייסי ניסוי של הצי. שירת כטייס ניסוי, השתתף בבחינת מערכות לשילוב במסוקי הסופר קוברה ולאחר מכן כמדריך להטמעת אמצעי ראיית לילה. ב-1995 מונה לקצין מבצעים בטייסת 369 שהוצבה באוקינאווה וב-1996 מונה לסגן מפקד הטייסת. בשנים 1997–1999 שירת כמפקד טייסת האימונים 303 ולאחר מכן שירת כסגן מפקד להק 39. באפריל 1999 הוצב במטה חיל הנחתים כראש ענף תכנון במחלקת האוויר. במרץ 2001 עבר לשרת במשרד תת-מזכיר ההגנה של ארצות הברית ושהה בפנטגון בזמן פיגועי 11 בספטמבר.

באוגוסט 2003 מונה למפקדה הראשון של טייסת הבל-בואינג V-22 אוספריי, מטוס-מסוק שהיה בתקופת ניסויים לקראת הכנסתו לשירות מבצעי. ב-2006 מונה לראש ענף דרישות במחלקת האוויר במטה חיל הנחתים ולאחר מכן שימש ראש ענף תוכניות, מדיניות ותקציב ועוזר ראש מחלקת האוויר. באוגוסט 2008 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ועבר לשרת באגף מבנה הכוח, משאבים והערכה במטות המשולבים. בנובמבר 2010 מונה למפקד כוח הפריסה הקדמי באפגניסטן של כנף הנחתים השנייה. במאי 2012 מונה למפקד הכנף. ביוני 2013 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף תוכניות ומשאבים במטה חיל הנחתים. 

באוגוסט 2016 קודם לדרגת גנרל ומונה לסגן מפקד חיל הנחתים, הוא שירת בתפקיד עד אוקטובר 2018. 

לאחר פרישתו מהשירות הצבאי מונה לנשיא המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלן וולטרס** בוויקישיתוף
* גלן וולטרס באתר חיל הנחתים
* גלן וולטרס באתר המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Q&A: General recounts 9/11, how it changed Marine Corps, ‏tennessean.com‏, 10 בספטמבר 2016
2. ↑  Marine aviator tapped to become next assistant commandant, ‏marinecorpstimes.com, ‏7 ביוני 2016
איור של צופיות כלורופיגיוס. הזכר ברובו ירוק, שחור ואדום, והנקבה חומה וצהובה.
**צופית כלורופיגיוס** (שם מדעי: *Cinnyris chloropygius*) היא מין של עוף בסוג צופית ממשפחת הצופיתיים החיה ביערות הגשם ובסוואנות של אפריקה הטרופית באנגולה, בנין, גינאה ביסאו, צ'אד, דרום סודאן, חוף השנהב, גינאה המשוונית, אתיופיה, גבון, גמביה, גינאה, גאנה, קניה, קמרון, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, ליבריה, מאלי, ניגריה, רואנדה, סיירה לאון, סנגל, סודאן, טנזניה, טוגו ואוגנדה.

מאפיינים
--------

אורכה של הצופית עד 11 סנטימטרים. ראשו וחלק גדול מהגוף של הזכר הם בצבע ירוק ואילו הנקבה בעלת צבע חום. הצופית חיה בקבוצות של עד 6 ציפורים וניזונה בעיקר מצוף פרחים, חרקים ועכבישאים. הזכר טריטוריאלי ויגרש זכרים אחרים. הקן בנוי בעיקר מעשבים, עלים וקליפות עצים. הנקבה דוגרת לבדה על הביצים.  מצב השימור של הצופית על פי הרשימה האדומה של IUCN הוא ללא חשש עקב תפוצה רחבה ונוכחות באזורים מוגנים רבים.

תת-מינים
--------

* *Cinnyris chloropygius orphogaster*
* *Cinnyris chloropygius chloropygius*
* *Cinnyris chloropygius kempi*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צופית כלורופיגיוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  צופית כלורופיגיוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Mann, Clive F.; Cheke, Robert A. (2010). Sunbirds: A Guide to the Sunbirds, Flowerpeckers, Spiderhunters and Sugarbirds of the World. Bloomsbury Publishing. pp. 259–260. מסת"ב 978-1-4081-3568-6.
**אנלוג של סובסטרט** (או אנלוג למצב מעבר) הוא מרכיב כימיקלי-סינתטי או טבעי אשר מדמה התרחשות טבעית של סובסטרט האנזים במבנה או בתפקוד. כלומר, אנלוג של סובסטרט היא מולקולה בעלת דמיון רב לסובסטרט של אנזים מסוים ועל כן, יכולה להקשר או להיות מזוהה על ידי האנזים הספציפי. השפעת האנזים על האנלוג שונה מהשפעתו על הסובסטרט הטבעי שלו. מסיבה זו, אנלוגים לסובסטרט יכולים להוות מעכבים יעילים של תהליך קטליטי מסוים ויכולים להוות מקור להבנת המחקר של פעילות מולקולות ביולוגיות ומקור להבנת המכניזם של פעילות האנזים.

רקע
---

 ערך מורחב – **אנזים**  

אנזים הוא מולקולה הנקשרת לסובסטרט ספציפי ומזרז קצב ריאקציה שבה הסובסטרט (מגיב) הופך לתוצר. כל הסובסטרטים חייבים לעבור דרך מצב מעבר שהיא קונפורמציה בעלת אנרגיה גבוהה, וזהו השלב אשר קובע את קצב הריאקציה. אנזימים מייצבים את מצב המעבר ועל ידי כך גורמים להנמכת האנרגיה החופשית הדרושה לצורך הפיכת הסובסטרט למצב המעבר. אנרגיה זו נקראת אנרגיית שפעול (אנרגיית אקטיבציה). הקטנת אנרגיית האקטיבציה על ידי האנזים גורמת להגברת קצב הריאקציה.  
 
מכיוון שהשלב הראשון בקטליזה אנזימטית הוא קישור בין האנזים לסובסטרט, מולקולות הדומות מבחינה כימית ומבנית לסובסטרט, עשויות להיקשר לאנזים במקום הסובסטרט ולעכב אותו.

מנגנון
------

בעוד שמספר גדול של מולקולות, שאינן מוגדרות כסובסטרטים טבעיים של האנזים, יכולות להיכנס לאתר הפעיל של אנזימים, רק מספר קטן מאוד של אנלוגים יהיו בעלי זיקה ויוכלו להיקשר לאתר הפעיל. המנגנון הספציפי משתנה מאנלוג אחד לשני אך היכולת הכללית עבור אנלוגים אנזימטיים, לעשות זאת, נובעת מהדמיון המבני והדמיון הכימי הגבוהים לסובסטרט או למצב המעבר של סובסטרט האנזים. 
לדוגמה האנלוג N-(Phosphonacetyl)-L-aspartate (בקיצור: PALA) שונה ממצב המעבר של הסובסטרט הטבעי בכמה קבוצות פונקציונליות בודדות.   

חיקוי מצב המעבר אינו דבר של מה בכך, מאחר שהקישור בין אנזים לסובסטרט או למצב המעבר מורכב ממספר אינטראקציות כימיות ספציפיות באוריאנטציה מרחבית מסוימת.

שימושים
-------

לאנלוג של סובסטרט יכולים להיות מגוון שימושים אקדמיים ורפואיים. 

* חקר מבני וביוכימי של החלבונים והאנזימים, ובפרט של האתר הפעיל.
* אנלוגים רבים משמשים כתרופות. המפורסם שבהם הוא הפניצילין.
**רדולפוס (ראול) גלאבר** (Raoul Glaber או‏ Rodulfus Glaber‏ 985–1047) היה נזיר במסדר קלוני וכרוניקן שתיעד את מפנה המילניום הראשון ואחד מהמקורות ההיסטוריים החשובים של ההיסטוריה של צרפת בימי הביניים (כמו גם של ההיסטוריה של מדינות אחרות באירופה, אותן הזכיר בכתביו).

בהיותו בן 12 לערך, הצליח דודו, שהיה נזיר, להכניס אותו כחניך למנזר סן-לז'ר-דה-שאמפו כשלושים ק"מ מן העיר דיז'ון, אבל הוא סולק משם בשל התנהגות לא נאותה. באחד מספריו הוא טוען כי הסיבה הייתה שלא ציית להוראות של הממונים עליו והתווכח עם חבריו הנזירים. ב־1010 הצטרף למנזר סן-ז'אן-דה ראום, סמוך לדיז'ון, שם פגש את וילהלם מדיז'ון (גיום מוולפיאנו). משם עבר למנזר קלוני וב־1039 עבר למנזר סן-ז'רמן בעיר אוקסר (Auxerre), שם נשאר עד מותו.

עבודתו כוללת הגיוגרפיה של וילהלם מוולפיאנו (גיום מדיז'ון) וכן כתבים היסטוריים "היסטוריה בחמישה כרכים מ-900 ל-1044" (entitled the Historiarum libri quinque ab anno incarnationis DCCCC usque ad annum MXLIV) שבגללם התפרסם.

גלאבר הוא אחד המקורות החשובים לאווירת הפחד ששררה באירופה במפנה המילניום הראשון, חשש מפני סוף העולם. כמו כן הוא מקור לתנועות ההתחדשות הדתית, בהן פאקס דאי ושביתת הנשק של אלוהים.

הוא כיסה את המאורעות שקרו במרכז צרפת ושילב אותם במעשיות ובהזיות בעלות אופי של התרוממות הנפש. אם כי דבריו מלאים אמונות תפלות הם מהווים עדות ברורה על אודות המאורעות שקרו במחצית הראשונה של המאה האחת עשרה, ומאפשרים לנו לקבל מושג על המנטליות של התקופה.

הוא כתב כי ב-1033 הייתה בצורת קשה בדוכסות בורגונדיה, שגרמה לרעב המוני ואף כתב על קצב בטורנה שהואשם כי הגיש ילדים. שיפור היבול והקציר בסוף השנה סיימו את הבצורת והרעב. באותה שנה השיגה לדבריו הכנסייה הקתולית הישג במניעת אלימות, כאשר במסגרת שביתת הנשק של אלוהים הגבילה את הימים בהם מותר לנקוט באלימות כלפי מי שאינו נושא נשק.

קישורים חיצוניים
----------------

* רדולפוס גלאבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261739105171
* BIBSYS: 90705097
* BNE: XX949464
* BnF: cb12216460d (data)
* GND: 118884859
* ICCU: CFIV039136
* ISNI: 0000 0001 2140 1557
* LCCN: n88167926
* NKC: jo2008480502
* NLA: 68506877
* NLP: A24673602
* NTA: 074889176
* RERO: 02-A000138780
* SELIBR: 350229
* SUDOC: 030826993
* Trove: 1880259
* VcBA: 495/29204
* VIAF: 265926017
* WorldCat: lccn-n88167926

 |