recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אוברסט-לויטננט** (בגרמנית: **Oberstleutnant**) היא דרגה צבאית בצבא הגרמני ובחיל האוויר הגרמני. הדרגה שוות ערך ללוטננט קולונל (סגן אלוף בצה"ל), בכירה מדרגת מיור (רב-סרן בצה"ל), וזוטרה לדרגת אוברסט (אלוף-משנה בצה"ל).

היסטוריה
--------

השימוש המודרני בדרגה התחיל בסוף המאה ה-16, שעה שיחידות צבא התחילו להתארגן כרגימנטים ועם המעבר מצבאות שכירי חרב לצבאות לאומיים. קולונל הייתה הדרגה שניתנה לאציל שרכש את הפיקוד על רגימנט מהמפקד הקודם והוא בתורו ימכור את המינוי לסגנו לאציל אחר שיחזיק את הדרגה סגן-אוברסט, מה שהוביל להיווצרות הדרגה אוברסט-לויטננט. הדירוג של אוברסט-לויטננט הוא שווה ערך לזה של הלוטננט-קולונל בצבאות דוברי אנגלית.
אוברסט-לויטננט היה בשימוש צבאות גרמניה ואוסטריה במהלך שתי מלחמות העולם. דרגת אס אס אובר-שטורמבאנפיהרר הייתה שוות ערך לאוברסט-לויטננט.

סימני הדרגה
-----------

על דרגות הכתף (צבא היבשה, חיל האוויר) יש שני כוכבי כסף בין שני עלי אלון.

| צבא היבשה | חיל האוויר |
| --- | --- |
| * אוברסט-לויטננט(קציני המטה הכללי)אוברסט-לויטננט(קציני המטה הכללי)
* אוברסט-לויטננט(יחידות סיור)אוברסט-לויטננט(יחידות סיור)
* אוברסט-לויטננט(יחידות מילואים חיל הרגלים הממונע)אוברסט-לויטננט(יחידות מילואים חיל הרגלים הממונע)
 | * אוברסט-לויטננט(מדי הסוואה)אוברסט-לויטננט(*מדי הסוואה*)
* אוברסט-לויטננט(מדים טרופיים)אוברסט-לויטננט(*מדים טרופיים*)
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוברסט-לויטננט** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**מיור (גרמניה)** |  **דרגות הבונדסוור** אוברסט-לויטננט | **דרגה בכירה**:**אוברסט** |
פיר כרייה עתיק בבקעת תמנע
**אבן אילת** הוא שמה של אבן חן ירוקה-כחולה, הנחשבת לאבן הלאומית של ישראל וידועה גם כ"אבן המלך שלמה". אבן אילת נכרתה בבקעת תמנע, וקיבלה את שמה מסמיכות הימצאה לעיר אילת.

מאפיינים
--------

מבחינה גאולוגית אבן אילת היא סלע המורכב ממינרלי נחושת דוגמת מלכיט, אזוריט, טורקיז, פסאודומלכיט, כריזוקולה ואחרים. מינרלים אלה מצויים בסלע בהרכבים הטרוגניים שונים.

נוסחת הרכבה של אבן אילת (Cu3P2O8Cu(OH ומשקלה הסגולי 2.8–3.2.

בבואה במגע עם חומצה מלחית מוכתמת אבן אילת בגווני צהוב.

כרייה
-----

בבקעת תמנע התבצעה כרייה נרחבת של נחושת ומינרלי נחושת עוד בימי מצרים העתיקה, ושרידים לכרייה זו ניכרים ברחבי הבקעה. בשנת 1954 הוקמה חברת מכרות נחושת תמנע שעסקה בכרייה מסחרית של נחושת, אולם כרייה זו פסקה כעבור שלושה עשורים.

פיסות סלע גולמי ואבני חן מלוטשות הנמכרות כיום תחת אותו שם מגיעות ממכרות ברחבי העולם, בעיקר מאפריקה ומאמריקה הדרומית. אחד המקורות העיקריים לאבן חן בהרכב דומה הוא פרו.

אבן אילת גולמית בתליון

שימושים
-------

השימוש העיקרי באבן אילת הוא ליטושה ושיבוצה בתכשיטים. מבחינה גמולוגית נחשבת אבן אילת כאבן חן יקרה למחצה בעלת חשיבות מועטת בעולם, אך בעלת חשיבות מקומית בשל היותה אבן החן היחידה שנכרתה בישראל.

אבן אילת נחשבת לאבן אספנות. עם זאת, הפסקת כרייתה של אבן אילת בישראל חשובה בעיקר לאספנים המקפידים על מקורה.

אבן אילת בבולאות
----------------

בשנת 2002 הנפיק השירות הבולאי גליונית מזכרת בשם "גאולוגיה של ארץ ישראל" שעוצבה על ידי משה פרג. מוצגים בה ממצאים מאוספי המכון הגיאולוגי לישראל והאוניברסיטה העברית שצילם ד"ר דוד דרום. ברקע הגליונית מוצגים מפה גאולוגית של ארץ ישראל ואת סלעי המשקע של נחל ארדון והדייק החוצה אותם.

במרכז הגליונית מוצגת אבן אילת, בין מאובני דג ואמוניט.

המינרלים המרכיבים את אבן אילת
-----------------------------

* מלכיטמלכיט
* אזוריטאזוריט
* טורקיזטורקיז
* כריזוקולהכריזוקולה
* פסאודומלכיטפסאודומלכיט

לקריאה נוספת
------------

* מ' סברדמיש וא' משיח, **אבני חן**, הוצאת מדע אבנים יקרות, 1986

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבן אילת** בוויקישיתוף
* אבן אילת באתר Mindat

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבן אילת באתר Mindat
2. ↑  **פסאודומלכיט** (Pseudomalachite) – זרחת נחושת בתוספת הידרוקסיל, ר' פסאודומלכיט באתר Mindat
3. 1 2  **אבני חן**, עמ' 225
4. ↑  אבן אילת בפרו
5. ↑  פורום אספנים: על מקורה של אבן אילת
6. ↑  גליונית הבולים באתר השירות הבולאי
**אייל פרץ** (נולד ב-20 בדצמבר 1974) מייסד עמותת ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל ומכהן כיושב ראש העמותה מיום הקמתה.

ביוגרפיה
--------

פרץ נולד וגדל ביהוד, ליוסף פרץ, יליד איזמיר שבטורקיה ולאסנת פרץ ילידת פתח תקווה, נינה של יואל מוישה סלומון. לאחר סיום שירותו בחטיבת גולני בשנת 1996 הקים חברת מחשבים אותה ניהל במשך שנים רבות, החל משנת 2011, לצד תפקידו כיושב ראש העמותה עוסק בייעוץ וחונכות עסקית לארגונים וחברות עסקיות.

בשנת 2003 ייסד פרץ את עמותת ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל. היה חבר במשלחת נשיא המדינה לטורקיה. בשנת 2005 הקים את המרכז למורשת יהדות טורקיה. בשנת 2006 זכה בפרס בניו ובנותיו של אתאטורק על הישגים מרשמים לשימור המורשת, הפרס מוענק אחת לשנה ליוצאי טורקיה מכל הדתות ומכל העולם.

בשנת 2008 קידם פרץ ברית ערים בין פתח תקווה לקדיקוי שבאיסטנבול, טורקיה.

באפריל 2013 יזם את כנס הלאדינו הבינלאומי באילת, בהשתתפות יצחק נבון.

בדצמבר 2014 מונה פרץ כחבר מועצה ברשות הלאומית לתרבות הלאדינו על ידי שרת התרבות והספורט הגב' לימור לבנת.

חייו האישיים
------------

פרץ נשוי ליפעת ואב לשליו ומאיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ירון אנוש מראיין את אייל פרץ יו"ר ארקאדאש באתר יוטיוב, 21 בפברואר 2013
* ד"ר יצחק לוי מראיין את אייל פרץ יו"ר ארקאדאש באתר יוטיוב, 10 ביולי 2012
ממיר קטליטי
**ממיר קטליטי** הוא חלק צינורי המורכב על מערכת הפליטה של כלי רכב בעלי מנוע בעירה פנימית, המהווה מקום לתגובה כימית שבה שאריות פחמימניות מתהליך הבעירה נשרפות עד תום, על מנת להקטין את זיהום האוויר. רכב עם ממיר קטליטי מזהם עד פי 10 פחות מאשר רכב ללא ממיר קטליטי.

הממיר הקטליטי מורכב בדרך כלל בין סעפת הפליטה לדוד העמעם המרכזי, ובנוי מדוד מתכת המכיל בתוכו מבנה קרמי דמוי חלת דבש המצופה בזרזים שונים. במהלך פעולתו הוא מתלהט מאוד.

תהליך הבעירה בממיר מתרחש מחוץ לתא השריפה שבמנוע ולכן אינו מנוצל להפקת כוח, אך השריפה מפחיתה משמעותית פליטה של מזהמים וגזים כפחמן חד-חמצני.

בממיר קטליטי תלת שלבי מתבצעות במקביל שלוש תגובות:

1. חמצון של פחמן חד-חמצני לפחמן דו-חמצני: 2CO + O2 → 2CO2
2. פירוק תחמוצות חנקן לחנקן וחמצן: NOx → O2 + N2
3. חמצון פחמימנים (דלק בלתי שרוף) לפחמן דו-חמצני ומים: CxHy + {\displaystyle \left(x+{\frac {y}{4}}\right)}O2 → xCO2 + {\displaystyle {\frac {y}{2}}}H2O

המערכת מאוזנת סטוכיומטרית כאשר יש אספקת תערובת מאוזנת של דלק ואוויר למנוע. אם יש בתערובת יותר אוויר מהנדרש, המצב מכונה "תערובת ענייה" והתגובות הראשונה והשלישית מועדפות. במקרה ההפוך של עודף דלק בתערובת, מצב המכונה "תערובת עשירה", הפחתת תחמוצות החנקן מועדפת (התגובה השנייה).

משום שהעופרת המוספת לדלק פוגעת בממיר הקטליטי, הייתה התקנתו הסטנדרטית של זה במכוניות מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 ואילך למבשרת עידן הדלק נטול העופרת.

בישראל, החל מ-15 באוגוסט 1993 חויב כל נהג שברשותו מכונית חדשה לציידה בממיר קטליטי.

מכת גניבות
----------

החל משנת 2020 מדווחים בעולם מקרים רבים של גניבת ממירים קטליטיים ממכוניות חונות. הגנבים מרימים את המכונית על מגבה מכני, וחותכים באמצעות מסור דיסק את הממיר, המכיל מתכות כמו רודיום, שהוא יקר יותר מזהב, ופלדיום, וניתן למכור אותו באלפי ש"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ממיר קטליטי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ממיר קטליטי** |

* ממיר קטליטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* על ממיר קטליטי, באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חגית מאור, מגדיר איכות הסביבה, הוצאת אאחר מאור 1993

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295705405171
* GND: 4000124-6
* LCCN: sh85010217

 |
ארמון ונציה
**ארמון ונציה** (באיטלקית: **Palazzo Venezia** - "פאלאצו ונציה") הוא ארמון במרכז רומא בירת איטליה. הארמון נמצא צפונית לגבעת הקפיטולין ובסמוך לויטוריאנו. הארמון שימש כשגרירות הרפובליקה של ונציה בכס הקדוש, ומכאן שמו הנוכחי.

היסטוריה
--------

הארמון הוקם בשנת 1455 והיה מבנה הרנסאנס הראשון שנבנה ברומא, אף שהמגדל המתנשא בראש הארמון בנוי בסגנון ביניימי. האבנים מהם נבנה הארמון "נחצבו" מהקולוסיאום הסמוך (דבר שהיה מקובל ברומא בתקופת הרנסאנס). הארמון נבנה עבור הקרדינל פייטרו בארבו הונציאני, לימים האפיפיור פאולוס השני בשם ארמון סן מרקו, אשר בנה את הארמון בסמוך לויה דל קורסו הסמוכה - שהיה הרחוב הראשי של רומא בימי הביניים והרנסאנס.

בתקופת כהונתו של האפיפיור פיוס הרביעי הוענק הארמון, שהיה קודם לכן ארמון מגורים אפיפיורי, לרפובליקת ונציה כשגרירות. במהלך המאה ה-19 הפך המבנה לשגרירות האימפריה האוסטרו הונגרית אל כס הקדוש.

בשנת 1917 המבנה הועבר לבעלות ממשלת איטליה, שופץ והפך למשרד ממשלתי. בתקופת שלטונו של בניטו מוסוליני הארמון שימש כמשרדו, והוא נהג לנאום ממרפסת הארמון להמונים שהתכנסו בכיכר ונציה הסמוכה.

כיום משמש המבנה כמוזיאון המציג חפצי אמנות שונים ובהם כלי חרס, שטיחי קיר, ופסלים החל משלהי האימפריה הרומית ועד תקופת הרנסאנס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון ונציה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארמון ונציה (באיטלקית)

* אתר האינטרנט הרשמי של ארמון ונציה (באנגלית)
* תצלום לוויין של הארמון, באתר גוגל מפות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007570732805171
* ISNI: 0000 0001 2306 7249
* LCCN: n82031721
* VIAF: 172755302
* WorldCat: lccn-n82031721

 |
פרות ניזונות מכוספא.
**כוספא** (כֻּסְפָּה) היא שם כולל לפתיתי מזון עשירים בחלבון לבעלי חיים הנוצרים מעיבוד תעשייתי של גרעינים ומיצוי השמן מהם. הכוספא משמשת להעשרת מזון בעלי החיים בחלבון מן הצומח.

הכוספא הנפוצה ביותר כיום היא מסויה, ובנוסף קיימות כוספאות מהגרעינים הבאים (מן הנפוץ לנפוץ פחות): תירס, לפתית, חיטה, שעורה, חמניות ועוד.

הכוספא היא סחורה (commodity) הנסחרת בבורסת הנגזרות של שיקגו (CBOT) כלומר, מחירה מושפע מהיצע וביקוש עולמיים, מזג אוויר, מחירי אמצעי ייצור כגון נפט ומתנועות ספקולטיביות שונות.

ייצור הכוספא
------------

בתהליך הייצור של השמן מן הגרעינים נוצר כתוצר לואי חומר מוצק בעל תכולת חלבון גבוהה. 

תהליך ייצור הכוספא מהחומר כולל מספר שלבים ובהם:

* מיצוי השמן מהגרעינים (סוג של סחיטה)
* הוצאת רעלים וחומרים שנועדו למיצוי השמנים מתוך המסה שנותרה
* קלייה של החומר
* קירור החומר באמצעות מים וייבושו
* ניפוי וגריסה של החומר לפתיתים בגודל של כ-4 מילימטרים

מקור המילה
----------

בתלמוד מופיעה המילה "כוספא" לתיאור שארית מוצקה של פרי או צמח שנסחטו ממנו הנוזלים. (למשל במסכת שבת דף נ' ע"א, ורש"י תרגם מופע זה כ"פסולת שומשומין" כלומר פסולת מוצקה שנותרה מסחיטת שמן משומשום). כמו כן מוכר הביטוי "כוספא דתמרי" כלומר גוש מוצק של תמרים, שהיווה מזון מרוכז ועשיר ושימש נוודים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוספא** בוויקישיתוף
* איך מייצרים כוספא? באתר חברת "שמן"
* כוספא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00560050
* NKC: ph909701

 |
**אקסטרנשטיינה** (בגרמנית: **Externsteine**) היא שמורת טבע של תצורה סלעית הממוקמת ביער טויטובורג בקרבת העיר דטמולד במדינת נורדריין-וסטפאליה, גרמניה. תצורת הסלע המכונה טור (tor) מתאפיינת בגושי סלע אנכיים, הבוקעים מתוך פני קרקע רכה יחסית בעלת מתאר נוף של גבעות נמוכות ומיוערות. משמעותה של המילה היא ככל הנראה "אבני הרכס" או בדומה לכך.

גאולוגיה
--------

תצורת הסלע הקשה והעמידה לשחיקה נוצרה כתוצאה מריבוד שכבות בתקופת הקרטיקון לפני כ-120 מיליון שנה, בשוליו של ים רדוד אשר כיסה בתקופה זו את שטחה של צפון אירופה. לפני כ-70 מיליון שנה חל "קיפול" של השכבות (המכונה קמט גאולוגי), לצורה אנכית ואשר במשך השנים המשיכה צורתו להתעצב כתוצאה מתהליך של בליה.

שמורת אקסטרנשטיינה הממוקמת בליבו של יער טויטבורג, כוללת חמישה עמודי אבן חול אשר הגבוה מביניהם מזדקר לגובה של 37.5 מטרים. גושי הסלע יוצרים חומה באורך כמה מאות מטרים. לאורך השנים חצבו בני אדם בסלע והשפיעו על צורתו באמצעות יצירת מערות, מעברים וקישוטים שונים.

היסטוריה
--------

תחריט האבן הגדול של ישו המורד מן הצלב
מחקרים ארכאולוגיים בסביבת האתר חשפו כלי אבן מן התקופה הפלאוליתית והמזוליתית שתוארכו לתקופה של כ-12,000 שנה לפני זמננו.

למרות שכבר בתקופת השבטים הגרמאניים, ועוד בטרם הופעת הנצרות בצפון אירופה, שימש אקסטרנשטיינה כאתר לפעילות דתית, הרי שמחקרים ארכאולוגיים לא העלו ממצאים מתקופות שקדמו למאה ה-11 לפני הספירה. 
בני השבטים הגרמאנים האחרונים באזור בתקופה שלפני הופעת הנצרות היו הסקסונים אשר הובסו בידי קרל הגדול בשנת 772. ממצאים שונים שאינם חד משמעיים, מורים על קיומו של מנזר שהוקם באתר בשנת 815. כתובת שנמצאה על אחד הסלעים מצביעה על העובדה כי הבישוף של פדרבורן קידש את אחת המערות במקום ככנסייה נוצרית בתחילת המאה ה-12. תבליט אבן גדול מתאר את הורדת ישו מן הצלב ומסמל ככל הנראה את ניצחון הנצרות על האמונה הפגאנית ששלטה באזור עד לתקופה זו.

במהלך תקופת השלטון הנאצי הצביע הארכאולוג הגרמני וילהלם טויט (Teudt), בעל הנטייה המיסטית-פולקית על האתר כמקום פולחן של הציוויליזציה הגרמאנית העתיקה, ושבה את ליבו של הימלר בעל השקפת העולם המיסטית, שעסק בחיפוש אינטנסיבי של מקורות העם הגרמני ומורשת האבות הפגאנית שלה.

אקסטרנשטיינה

אתר פולחן
---------

בראש עמוד הסלע הגבוה מוצב מעין מזבח אשר שימש במקורו ככל הנראה לצורכי הקרבת קורבנות. בקיר שמעליו חצוב חור המכוון באופן מדויק למיקום זריחת השמש ביום ההיפוך של תחילת הקיץ. מספר מערות וגומחות קטנות יותר שנחצבו בידי אדם, שימשו ככל הנראה לצרכים פולחניים שונים במהלך השנים בידי המאמינים שפקדו את האתר. במקומות שונים על פני הסלע חרוטות כתובות וסימנים בעלי משמעות דתית פולחנית כאשר הגדול והבולט מכולם הוא כאמור תחריט האבן הגדול של ישו המורד מן הצלב.

גם כיום ממשיכות תנועות ניאו פגאניות המאמינות בחיזוק הקשר עם כוחות הטבע, ותנועות גרמניות בעלות מאפיינים לאומניים, לראות באתר אקסטרנשטיינה כמקום כינוס והתוועדות בעל מאפיינים פולחניים ודתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקסטרנשטיינה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11963717g (data)
* GND: 4091980-8
* VIAF: 236823031
* WorldCat (עם VIAF): 236823031

 |
**ארמון וימנמק**
(למפת בנגקוק מוגדלת)ארמון וימנמק**ארמון וימנמק**(למפת בנגקוק רגילה)ארמון וימנמק**ארמון וימנמק**
ארמון וימנמק
**ארמון וימנמק** או **אחוזת וימנמק** (בתאילנדית: วิมานเมฆ) היא אחוזה ששימשה כמתחם מגורים למלך ראמה החמישי לאחר שעזב את ארמון מלך תאילנד. הוא ממוקם בתוך מתחם ארמון דוסיט, ארמון המלך החדש במרכז בנגקוק.

בשנת 1897 מלך ראמה החמישי ביקר באירופה במשך מס' חודשים וביקר בארומונת רבים והתרשם מאוד. לאחר חזרתו הוא רכש פרדסים ושדות אורז בפאתי העיר על מנת לבנות בו ארמון חדש, בסטנדרט אירופאי, לו קרא ארמון דוסיט. 

ארמון וימנמאק נבנה בשנת 1900 על השדות והפרדסים אותם קנה המלך. הארמון כולל 72 חדרים. פנים הארמון עוצב בסגנון ניאו קלאסי אירופאי עם מוטיבים תאילנדים ואדריכלות של תחילת המאה ה-20. 

ב-27 במרץ 1900 נערכה חגיגה גדולה לכבוד סיום העבודות ומלך ראמה החמישי עבר להתגורר במתחם יחד עם משפחתו למשך 5 שנים עת שעברו להתגורר בוילת אמפורן סאטארן, גם היא חלק משטח ארמון דוסיט כיום.

לאחר עזיבת משפחת המלך את הארמון הוא הפך למתחם מגורים של עובדי משק בית ובחלקו שימש כמחסן.
בשנת 1982, ביקשה המלכה סיריקיט את ראשותו של המלך ראמה התשיעי לשפץ את הארמון ולהפוך אותו למוזיאון אשר ינציח את מלך ראמה החמישי ואת המורשת התאילנדית. 
כיום הארמון משמש בדיוק למטרה זו. זהו מוזיאון המנציח את המלך ואת המורשת התאילנדית ונחשב לאחת האטרקציות העיקריות בבנגקוק. זהו גם ארמון הגדול ביותר בעולם שעשוי מעץ טיק ומעוטר בזהב.
בין שלל המוצגים ישנן מתנות רבות שקיבל המלך מביקורים שלו בעולם, מלאכת יד, מכתבים ועוד.

הארמון נמצא צפונית לארמון דוסיט, בחלק הצפון-מערבי של מתחם ארמון דוסיט. מזרחית לו מרכז הדואר התאילנדי, המוזיאון הלאומי וגם החיות. מערבית לו נמצאת אוניברסיטת סואן דוסיט וגלריית אומנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון וימנמק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n92033005
* VIAF: 261633390
* WorldCat: lccn-n92033005

 |
**רוברטו אוסקר בונאנו** (בספרדית: **Roberto Oscar Bonano**; נולד ב-24 בינואר 1970 ברוסאריו, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי.

בונאנו ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו במדי רוסאריו סנטרל ב-23 בפברואר 1992 במשחק קבוצתו מול הורקאן. הוא שחק בקבוצה 4 עונות בהן ערך 110 הופעות בליגה וזכה עימה בגביע קונמבול ב-1995.

ב-1996 הוחתם בונאנו על ידי קבוצת הפאר הארגנטינאית ריבר פלייט במדיה שיחק עד שנת 2001. בונאנו זכה עם הקבוצה ב-5 אליפויות, בגביע ליברטדורס ובגביע סופרקופה סודאמריקנה. הוא ניהל יריבות קשה עם חוסה לואיס צ'ילאברט ששימש באותן שנים כשוערה של ולס סארספילד. צ'ילאברט הבקיע נגד בונאנו במשחק נבחרתו ואילו בונאנו כבש נגדו בבעיטת פנדל במהלך משחק ליגה. שני השוערים לא הסתירו את סלידתם אחד מהשני בתקשורת. בעונותיו האחרונות ניהל תחרות על המקום בהרכב עם פרנקו קוסטנסו.

ב-2001 הצטרף בונאנו לברצלונה אך לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה, מולו התחרו שוערים כמו ויקטור ואלדס הצעיר והטורקי רושטו. אחרי שנתיים בקבוצה עבר לשחק בריאל מורסיה לעונה אחת.

ב-2004 הצטרף לדפורטיבו אלאבס, הוא נאלץ להילחם על המקום בהרכב פעם נוספת עם פרנקו קוסטנזו. עונה לאחר מכן עזב קוסטנזו את הקבוצה עם ירידתה לליגה השנייה ובונאנו שימש כשוער הראשון עד פרישתו.

בונאנו ערך 13 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה, רובם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. הוא שימש כשוער השני של הנבחרת במהלך מונדיאל 2002.

תארים
-----

* **רוסאריו סנטרל**
	+ **גביע קונמבול** - ‏1995

* **ריבר פלייט**
	+ אליפות ארגנטינה - 5 (אפרטורה 1996, קלאוסורה 1997, אפרטורה 1997, אפרטורה 1999, קלאוסורה 2000)
	+ גביע ליברטדורס - 1996
	+ סופרקופה סודאמריקנה - 1997

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברטו בונאנו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 2002** |
| --- |
| 1 בורגוס • 
2 אז'אלה • 
3 סורין • 
4 פוצ'טינו • 
5 אלמיידה • 
6 סמואל • 
7 ק. לופס • 
8 זנטי • 
9 בטיסטוטה • 
10 אורטגה • 
11 ורון • 
12 קבאז'רו •
13 פלסנטה • 
14 סימאונה •
15 אוסאין •
16 איימר •
17 ג. לופס •
18 קילי גונסאלס •
19 קרספו •
20 גז'ארדו •
21 קאניג'ה •
22 צ'אמוט •
23 בונאנו •
מאמן: ביילסה | ארגנטינהארגנטינה |
מיני יונקים שונים. בכיוון השעון משמאל למעלה: קואלה, ערפד לבן-כנפיים, דולפינן מצוי וקיפודן אוסטרלי.
**ממולוגיה** (מיוונית: ממוס - יונקים, לוגיה (λογία) פירושו "תורה") הוא ענף בזואולוגיה העוסק בחקר היונקים בהיבטים המשותפים שלהם כגון פרווה, לב בעל 4 חדרים, מערכת עצבים מורכבת, בעלי שליה, הנקת ולדות ועוד.
בנוסף לשונות החיצונית בין המינים, ממולוגים חוקרים את האבולוציה, ההתנהגות, סוגי המזון, גנטיקה, מגוון גנטי והדינמיקה של האוכלוסייה של היונקים השונים.
הממולוגיה מחולקת למספר תחומים אשר כל אחד מהם חוקרת סדרות שונות של יונקים כגון פרימטולוגיה (חקר הפרימטים), סטולוגיה (חקר היונקים הימיים), היפולוגיה (חקר הפרסתנים).

היסטוריה של הממולוגיה
---------------------

בעת העתיקה, אריסטו תיאר קבוצה של בעלי חוליות, הולכי ארבע, יונקי שליה (הולד נוצר בגוף האם, בניגוד להטלת ביצה שבה הולד מתפתח) ובעל שיער.
תחילת הממולוגיה המודרנית החל במאה ה-17 כאשר ג'ון ריי, שנחשב לאחד מאבות ידיעת הטבע המודרניים, החל להפריד בין המשפחות השונות של בעלי חוליות. באותו זמן, פרנסיס ווילוג'בי גילה כי ליונקים ימיים יש את אותם מאפיינים שיש להולכי ארבע ויונקי שליה והיה הראשון לשייך את היונקים הימיים כחלק מהיונקים.
ז'ורז'-לואי לקלרק דה בופון את יצירתו היסטוריה של הטבע (Histoire naturelle) במאה ה-18, יצירה זו כללה את כל הידע על הטבע שהיה ידוע עד זמנו. בתוך יצירה זו היו 12 כרכים (מתוך 36) שנכתבו בשיתוף עם לואי ג'ון-מרי דובנטון (Louis Jean-Marie Daubenton) שתיארו את הולכי הארבע, ספר זה הכיל תיאורים אנטומיים של 200 מינים שהיוו את הבסיס של ההשוואה האנטומית בין סוגי יונקים שונים עד למאה ה-19.

ב-1758 במסגרת המיון הטקסונומי שערך, הגדיר קארולוס ליניאוס את היונקים בעקבות בלוטת החלב ולא לפי מאפיין אחר, למשל לפי השיער כמו שעשה אריסטו, שינוי זה הוסיף את היונקים הימיים והעטלפים למחלקת היונקים והוציאם ממחלקת הדגים והעופות, בהתאמה. גילוי יונקי הביב (משפחה אשר מטילה ביצים אך הולדות יונקות מבלוטות חלב) 40 שנה מאוחר יותר, תמך בחלוקה שנעשתה על ידי ליניאוס.

ב-1825 פרדריק קיווייה הגדיר את השיניים כמאפיין את היונקים. ארבע שנים מאוחר יותר הוא חילק את היונקים ל-11 סדרות: Quadrumana (פרימטים בעלי ארבע ידיים) ,אוכלי חרקים, טורפים, כלבי ים, חיות כיס אוכלי פירות (Marsupialia frugivore), מכרסמים, מחוסרי שיניים, יונקי הביב, Pachydermata (סדרה פוליפילטיות שאינה בשימוש היום), מעלי גירה ויונקים ימיים. באותה שנה, אחיו ז'ורז' קיווייה חילק ל-9 סדרות: Quadrumana, Bimana (שתי סדרות אלו מרכיבות היום את הפרימטים), טורפים, חיות כיס, מכרסמים, מחוסרי שיניים, Pachydermata, מעלי גירה ויונקים ימיים.

במאה ה-19, קארל ארנסט פון בהר (Karl Ernst von Baer) חקר את האמבריולוגיה של היונקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממלוגיה** בוויקישיתוף
* ממלוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534886205171
* GND: 4168746-2
* LCCN: sh96010388
* NKC: ph216720

 |
**רוברטה** (באנגלית: **Roberta**) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1935, בבימויו של ויליאם סייטר, עם פרד אסטר, ג'ינג'ר רוג'רס, איירין דאן ורנדולף סקוט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על המחזמר "רוברטה" של ג'רום קרן ואוטו הרבך שהועלה בברודוויי ב-1933. עיבוד נוסף לרוברטה הופק ב-1952 בשם "Lovely to Look At" בבימויו של מרווין לרוי.

מהשירים התפרסמו "אתמול" ("Yesterday"), שיר נוגה אותו שרה איירין דאן וכן "עשן חודר לעינייך" ("Smoke gets in your eyes"), שיר זה זכה להצלחה עצומה בשנת 1958 בביצוע להקת הפלאטרס והוא מושמע עד היום. גם הוא מושר בפי איירין דאן ולצליליו רוקדים פרד אסטר וג'ינג'ר רוג'רס.

השיר "Lovely to Look At" היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.

תקציר העלילה
------------

האק היינס (פרד אסטר) מגיע עם להקתו וידידו ג'ון (רנדולף סקוט) לנמל לה הבר כדי להופיע במועדון של אלכסנדר ווידה (לואיס אלבני) בפריז. ווידה מקבל אותם בכעס כי הוא הזמין קבוצת אינדיאנים ולא אנשים לבנים מאינדיאנה שאינו רוצה בהם.

ג'ון אומר כי בפריז יש לו דודה עשירה בשם מיני (הלן ווסטלי) בעל סלון אופנה יוקרתי בשם "רוברטה".

הם מגיעים לפריז ובבית דודתו פוגש ג'ון את סטפניה (איירין דאן), העוזרת הראשית שלה ומתאהב בה. האק פוגש שם את ליזי (ג'ינג'ר רוג'רס) שמתפארת בתואר של רוזנת אך הוא מכירה אותה כשהיו זוג בארצות הברית. היא מארגנת לקבוצה הופעה במועדון רוסי כדי שהאק לא יחשוף אותה. האר מופיע שם עם ליזי והם שרים "I Won't Dance".

הדודה נוטה למות וסטפני שרה לה את השיר העצוב "Yesterday" שבסופו היא מתה ומורישה את בית האופנה לג'ון שאין לו מושג איך לנהל אותו.

לג'ון יש חברה בארצות הברית בשם סופי (קלייר דוד) והיא מגיעה לפריז לאחר ששמעה על הירושה. האק וסטפני טומנים לה מלכודת ומציעים לה שמלה חשופה שג'ון דוחה אותה. היא נפרדת בכעס מג'ון.

סטפני מגיעה למועדון עם השוער של "רוברטה", ולדיסלב (ויקטור וארקוני) שג'ון חושד שהוא המאהב שלה. היא שרה לבקשתו של ולדיסלב את "Smoke gets in your eyes".

בינתיים מנהלים האק וסטפני את "רוברטה" ומתכננים תצוגת אפנה מפוארת בה הם רוקדים ושרים. ג'ון מגיע ומתברר לו שולדיסלב הוא בן דוד של סטפני. הוא מתוודה בפניה על אהבתו והם מתנשקים.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| פרד אסטר | האק היינס |  |
| ג'ינג'ר רוג'רס | ליזי |  |
| איירין דאן | סטפני |  |
| רנדולף סקוט | ג'ון |  |
| הלן ווסטלי | דודה מיני | בכלת סלון רוברטה |
| קלייר דוד | סופי |  |
| לואיס אלברני | ווידה | בעל מועדון |
| ויקטור וארקוני | ולדיסלב |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברטה** בוויקישיתוף

* "רוברטה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רוברטה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "רוברטה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "רוברטה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לרוברטה, באתר יוטיוב
* רוברטה, באתר TCM
* איירין דאן שרה Yesterday, באתר יוטיוב
* איירין דאן שרה Smoke get in your eyes, באתר יוטיוב
* איירין דאן שרה Lovely to look at, באתר יוטיוב
* I Won't Dance, באתר יוטיוב
* אסטר ורוג'רס שרים ורוקדים Smoke gets in your eyes, באתר יוטיוב

| סרטי פרד אסטר וג'ינג'ר רוג'רס |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| טסים לריו (1933) • הגרושה העליזה (אנ') (1934) • רוברטה (1935) • כובע צילינדר (1935) • ‏בעקבות הצי (אנ') (1936) • ‏בקצב הסווינג (אנ') (1936) • ‏הזמנה לריקוד (אנ') (1937) • ‏חסר דאגות (אנ') (1938) • סיפורם של ורנון ואיירין קסטל (אנ') (1939) • בני ברקלי מברודוויי (אנ') (1949) |

 |
**מערך פעולות** הוא סדרה של פעולות ופעילויות נוספות העוסקת בנושא מסוים. זהו אמצעי בידיו של המדריך המסייע לו ליצור הדרכה מסודרת העוסקת בנושא באופן יסודי ומעמיק. שימוש במערך פעולות יוצר תהליך ארוך טווח ומאפשר להעביר מסר באופן יעיל. הוא מאפשר להקיף נושא אחד מכמה צדדים, להמחיש אותו במתודות שונות ובגירויים שונים.

תהליך בניית מערך פעולות
-----------------------

1. **שיקוף מצב** - בדיקת המצב החברתי בתוך הקבוצה. והפקת לקחים מהתהליך הקבוצתי עד כה.
2. **בחינת השלב בתהליך** - המדריך בוחן את התקדמות הקבוצה והפרטים בתהליך הכולל, בין אם הוא ערכי או לימודי, וקובע את הנושאים (ערכים או נושאי לימוד) בהם יעסוק במהלך המערך.
3. **מטרות** - קביעת המטרות אותם המדריך שואף להגשים באמצעות המערך.
4. **בניית המערך** - פירוט המערך למפגשים בעלי שינוי באופי המפגש על מנת ליצור תהליך מורכב הממוקדים בהשגת המטרות. בקביעת סדר הפעילויות יוצר המדריך שלבים הדרגתיים המשרתים את המטרות. פתיחת המערך לרוב תציג את מטרות המערך או נושאיו וסיום המערך יסכם אותו. ביניהם יבוא אירוע שיא, או מספר שיאים ובכלל המערך יעשה שימוש במתודיקה מגוונת שתיצור מגוון של חוויות.
5. **בניית לוח זמנים** - את הפעילויות ישבץ המדריך על פי גמישות הקבוצה ומחויבותם של החניכים לתהליך.
6. **תכנון הפעילויות** - כתיבת הפעילויות, שיווקן והוצאתם לפועל.

מסגרת שנתית של מערכי פעולות
---------------------------

כאשר מתקיימת פעילות הדרכתית מסודרת ורצופה לתקופה ארוכה, תכנון מוקדם של מסגרת שנתית המכילה את נושאי המערכים או רציונל מסוים ליצירת תהליך שנתי. באופן זה יתכנן מדריך יוגה שלבים היוצרים התקדמות הדרגתית ברמת הקושי ואילו המדריך בתנועת הנוער יתכנן שלבים הנוגעים להתפתחות החברתית והערכית של הקבוצה.

בתנועות נוער קיים לרוב מסגרת שנתית שחוזרת על עצמה מדי שנה ומגדיר את נושאי המערך ומטרותיו בכל תקופה במהלך השנה. תפקידו של המדריך הוא להתאים את הנושא המוכתב לו להתפתחות הקבוצה ולתחומי העניין שלה. באופן זה, על אף שכל שנה יחזור ויתקיים מערך בנושא מסוים ישתנה המערך משנה לשנה כנגזרת של השינוי בגיל המודרך ומאפייניו.

ראו לדוגמה
----------

* מקבץ מערכים מתנועת הצופים.
* מערך חודש ארגון (מערך פתיחת שנה) בנוער העובד והלומד
* מערכי פעולות מתנועת בני עקיבא
**אקסיון פראנסז** (בצרפתית: **Action Française** ומשמעות המילים בעברית היא: "פעולה צרפתית") הייתה התארגנות פוליטית שראתה בצרפת מלוכה קתולית. התנועה הייתה ימנית, אנטישמית ואנטי-רפובליקנית שהתפתחה בצרפת, בתקופה של פרשת דרייפוס וגם כתב עת בעל אותו שם, שביטא את עמדות ההתארגנות.

שערו של העיתון אקסיון פראנסז מאפריל 1918.
שארל מוראס במרכז התמונה, השמאלי עם הכובע ביד
התנועה נוסדה ב-1898 על ידי הפילוסוף אנרי ווז'וא (Henri Vaugeois) והעיתונאי מוריס פוז'ו (Maurice Pujo), על מנת להביע את הדעות הימניות קיצוניות, אנטי-רפובליקניות, אנטי-פרוטסטנטיות ואנטישמיות, בהשראת המחלוקות בפרשת דרייפוס.

בהשפעתו של שארל מוראס, שהפך לאידאולוג הראשי שלה, אקסיון פראנסז הפכה למונרכיסטית, לאומנית ומוכוונת נגד השיטה הפרלמנטרית. אידאולוגיית התנועה הייתה אנטישמית מובהקת. יסוד האנטישמיות היה על בסיס העיקרון פוליטי והנוסחה לאיחוד שדרות הלאום. היהודי (הקפיטליסט, הקוסמופוליטי) נתפס כמי שמתסיס, זורע פירוד ומפלג את ההמון ואנטישמיות הייתה הגרעין סביבו יכול היה להתגבש הרגש הלאומי.

שארל מוראס ניסח את הדוקטרינה של הלאומיות האינטגרלית, שחשבה על שיקום המלוכה, כי זה נחשב למוסד היחיד המסוגל לאחד את החברה הצרפתית המסוכסכת. פעילות התנועה נתמכה ברובה על ידי הרומנים הקתולים, אנשי העסקים הקטנים ואנשי המקצוע, ולמרות שהתנועה התבססה על חזרה אל העבר, היא הייתה מהפכנית בקידום הפלתה האלימה של הרפובליקה השלישית הפרלמנטרית (1871-1940). הטקטיקות המפריעות של התנועה וקבוצת הנוער שלה, "רודפי המלך", הביאו אותו לגדולה בקרב קבוצות הימין לפני מלחמת העולם הראשונה.

ב-1899 התחיל להופיע כתב עת בשם Revue d'Action française, שנערך על ידי ווז'וא ופוז'ו והופץ מתוך בית קפה פריזאי. הפופולריות של כתב העת גדלה בהתמדה וב-21 במרץ 1908 הפך לעיתון בניהולו של מוראס. הגיליון הראשון של העיתון נשא את השם l'Action française והוא הופץ ב-30,000 עותקים. העורך של העיתון היה לאון דודה.

התנועה הגיעה לשיא כוחה לאחר מלחמת העולם הראשונה, כאשר רעיונותיה היו פופולריים באירופה. גינוי של האפיפיור ב-1926 צינן את התלהבות האוהדים הקתוליים. התנועה התפוגגה לאחר מלחמת העולם השנייה בגלל הקשרים שקיימה בעת המלחמה עם ממשלת וישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקסיון פראנסז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אקסיון פראנסז
* אקסיון פראנסז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אקסיון פראנסז, ברשת החברתית טוויטר
* אשר כהן, "האנטישמיים, נוצרים ופשיסטים" באתר של יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב שטרנהל, **לא ימין ולא שמאל, עם עובד 1988, עמ' 80-82**
2. ↑  עורכי אינציקלופדיית בריטניקה, Action Française, אינציקלופדיית בריטניקה, ‏12 בינואר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257583605171
* BnF: cb11870596c (data)
* ISNI: 0000 0001 2157 8109
* LCCN: n81010282
* NKC: kn20050922009
* SUDOC: 026461846
* VIAF: 130790426
* WorldCat: lccn-n81010282

 |
**הציפור הכחולה** (באנגלית: **The Blue Bird**) הוא סרט ילדים וסרט פנטזיה משנת 1940, בכיכובה של שירלי טמפל, בהפקת דריל זאנוק מאולפני המאה ה-20. הסרט ביקש להיות "תגובת נגד" של אולפני המאה ה-20 לסרט המצליח "הקוסם מארץ עוץ" של אולפני MGM (בכיכובה של ג'ודי גרלנד), שהופק שנה לפני כן. כמו "הקוסם מארץ עוץ", גם "הציפור הכחולה" הוא חלום המצולם בטכניקולור, כאשר המציאות הלא-חלומית מופיעה כפרולוג בשחור-לבן. הסרט מבוסס על המחזה "הציפור הכחולה" מאת מוריס מטרלינק. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר ולפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר, אך היה כישלון קופתי. במאי הסרט היה ולטר לאנג ומלחין הפסקול היה אלפרד ניומן.

עלילה
-----

 ערך מורחב – **הציפור הכחולה (מחזה)**  

עלילת הסרט מתרחשת בעת מלחמות נפולאון. הסרט פותח בפרולוג בשחור-לבן. הילדה, מיטיל (שירלי טמפל), מוצאת ציפור מיוחדת ביער ומסרבת להעניק אותה לשכנתה החולה אנג'לה. אמה ואביה מוטרדים מאוד מהתנהגותה האנוכית של בתם. בערב נקרא אב המשפחה לשירות צבאי במלחמה. באותו לילה חולמת מיטיל חלום ובו מבקרת אותה הפיה הטובה ברילון (ג'סי ראלף), הלוקחת אותה ואת אחיה (ג'רי ראסל) למסע לחיפוש ציפור האושר. כך מתחיל מסעם החלומי של הילדים, יחד עם הטובה ברילון, הכלב טיילו (Tylo), החתולה טיילט (Tylette) ואור המנורה, כולם נהפו על ידי הפיה לדמויות אנושית בחלום. המסע החלומי מוביל את הילדים למקומות רבים ושונים, בהם ארץ העבר, היער (שעציו מפצירים בילדים לנטוש את ההרפתקה), בחיי עושר ובקרב תינוקות שטרם נולדו. המסע גורם למיטיל להעריך את האושר שבביתה ומשפחתה. עם בוקר מתברר שנחתם הסכם שלום והאב משוחרר. מיטיל מסכימה לתת את הציפור (שכעת, כאשר הצילום צבעוני, מבינים הצופים שהיא כחולה) לשכנתה אנג'לה.

### הבדלים בין הסרט למחזה

כל סיפור המסגרת על המלחמה, חייב המשפחה לפני החלום, האב המגויס והשכנה אנג'לה אינו קיים כלל המחזה והוא תוספת של הסרט. הדמות הראשית בסרט שונה, הוא מתמקד בעיקר במיטיל הבת, בעוד המחזה נוטה לשים במרכז את טילטיל הבן. האנוכיות של מיטיל אף היא אינה קיימת במחזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הציפור הכחולה** בוויקישיתוף

* "הציפור הכחולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הציפור הכחולה", באתר נטפליקס
* "הציפור הכחולה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הציפור הכחולה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הציפור הכחולה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "הציפור הכחולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הציפור הכחולה, סרטון באתר יוטיוב - הסרט המלא

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרסים ומועמדויות לפרס האוסקר ה-13
**טנה מקלור** (באנגלית: **Tané McClure**; נולדה ב-8 ביוני 1958) היא שחקנית וזמרת אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

מקלור נולדה בלוס אנג'לס, היא בתו של השחקן דאג מקלור, אמה הייתה הראשונה מבין חמשת נשותיו.

בגיל חמש הופיעה בסדרת המערבון "The Virginian" בה שיחק אביה, בגיל שבע עשרה החלה לשיר בלהקת ג'אז לטיני בשם "Sweet Honesty", בסוף שנות ה-70 הקליטה את הסינגל הראשון שלה "Redwood City", באותו זמן הכירה את המוזיקאי ג'ונתן קיין (החבר בלהקת Journey) ונישאה לו. ב-1982 הוציאה את אלבומה הראשון הנקרא "טנה קיין", מספר שירים בביצועה נכללו בפסקול של הסרט "שליחות קטלנית".

ב-1997 שיחקה בסרט ההמשך של משחקי פיתוי, באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט המתח האירוטי "Illicit Dreams 2", ב-1998 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "פחד ותיעוב בלאס וגאס" המבוסס על הספר, ב-2000 הופיעה בקליפ לשיר "You Shouldn't Kiss Me Like This" של הזמר טובי קית', היא גילמה את אמה של אל וודס בסרט "לא רק בלונדינית" ובסרט ההמשך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טנה מקלור** בוויקישיתוף
* טנה מקלור, ברשת החברתית טוויטר
* טנה מקלור, ברשת החברתית אינסטגרם
* טנה מקלור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טנה מקלור, באתר AllMovie (באנגלית)
* טנה מקלור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* טנה מקלור, באתר AllMusic (באנגלית)
* טנה מקלור, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* טנה מקלור, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1072099799
* MusicBrainz: b555bb0e-c6d4-4550-8363-54bfc2e126b6
* VIAF: 316389151
* WorldCat: viaf-316389151

 |
עמק רייט, העמקים היבשים מקמרדו
 כף האלט, ארץ ויקטוריה
 מפרץ הולם באדמת מק. רוברטסון
 נווה המדבר שירמאכר, בחוף הנסיכה אסטריד
**נווה מדבר אנטארקטי** (באנגלית: **Antarctic oasis**) הוא אזור גדול באנטארקטיקה שעל פי רוב אינו מכוסה שלג או קרח, בניגוד למרבית שטחי יבשת אנטארקטיקה, המכוסים רוב השנה שלג או קרח. 

באנטארקטיקה יש, בנוסף לפסגות ההרים ולנונאטאקים, שעל פי רוב אינם מכוסים קרח או שלג, אזורים נוספים אשר באופן טבעי חשופים משלג או קרח, ואלה מכונים "נאות מדבר אנטארקטיים", או "עמקים יבשים". אזורים חשופים אלה מוקפים ביריעות הקרח היבשתיות האנטארקטיות, או, באזורי החוף, מצויים בין יריעות הקרח לבין מדפי הקרח של אנטארקטיקה. 

בנאות מדבר אנטארקטיים נוצרות מערכות מזג אוויר ייחודיות. באזורים אלה יש לחות נמוכה מאוד ומיעוט משקעים. למרות הטמפרטורות הנמוכות, אנרגיית השמש מספקת להמס את מעט השלג היורד באזורים אלה, והרוחות בעמקים מעיפים מהם את שאריות השלג אשר לא נמס. 

למרות הצחיחות, טחבים וחזזיות, גדלים בנאות מדבר אנטארקטיים. 

הנאות הגדולות הן: 

* העמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה - שטחן 4,900 קמ"ר;
* כף האלט בצפון ארץ ויקטוריה
* גבעות בנגר - בין ארץ וילקס וארץ המלכה מרי - שטחן 950 קמ"ר
* מפרץ הולם, באדמת מק. רוברטסון
* גבעות וסטפולד, בארץ הנסיכה אליזבת - שטחן 420 קמ"ר
* גבעות לארסמאן, בארץ הנסיכה אליזבת
* גבעות סטילוול, בארץ קמפ - שטחן 96 קמ"ר
* נווה המדבר שירמאכר, בחוף הנסיכה אסטריד, בארץ המלכה מוד - שטחו 34 קמ"ר

ראו גם
------

* נווה מדבר

לקריאה נוספת
------------

• Rostislav D. Kouznetsov, **The structure of the lower ABL over antarctic oasis during the summer**, IOP Conf. Series: Earth and Environmental Science 1 (2008) 012035 doi:10.1088/1755-1307/1/1/012035
• Bernadette Hince, **The Antarctic Dictionary: A Complete Guide to Antarctic English**, P 19

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נווה מדבר אנטארקטי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאות מדבר אנטארקטיים באתר הסקר האנטארקטי הבריטי
**רוברטו פרנצ'סקו רומולו בלרמינו** (באיטלקית: **Roberto Francesco Romolo Bellarmino**; ‏ 4 באוקטובר 1542 - 17 בספטמבר 1621) היה קרדינל בתקופתם של האפיפיורים אורבנוס השביעי, גרגוריוס הארבעה עשר, אינוקנטיוס התשיעי, קלמנס השמיני, לאו האחד עשר, פאולוס החמישי וגרגוריוס החמישה עשר, אך מעולם לא נבחר בעצמו למשרה. אחת הדמויות המרכזיות בקונטרה-רפורמציה. הוכתר כקדוש ב-1930.

תולדות חייו
-----------

נולד במונטפולצ'אנו למשפחת אצולה. אמו הייתה אחותו של האפיפיור מרקלוס השני. השכלתו הייתה רחבה וכללה תרבות רומית עתיקה ויוונית קלאסית, בנוסף להשכלה כנסייתית, אותה רכש אצל הישועים ובאוניברסיטת פדובה, שם התמחה בתאולוגיה. ב-1569 נשלח להשלים את השכלתו באוניברסיטת לוון, בה כיהן לאחר מכן כפרופסור ולימד את כתבי תומאס אקווינס. ב-1576 שב לרומא.

לאחר רצח אנרי השלישי, מלך צרפת שלח אותו האפיפיור סיקסטוס החמישי לפריז כתאולוג המשלחת האפיפיורית. ב-1599 מינה אותו אורבנוס השביעי לקרדינל, לרקטור הקולגיום רומאנום (האוניברסיטה הישועית) ולאינקוויזיטור. בתפקידו זה היה אחד מהשופטים ששפטו את ג'ורדנו ברונו לשריפה על המוקד בעוון כפירה. 

ב-1616 הורה לו האפיפיור פאולוס החמישי לזמן לחקירה את גלילאו גליליי ולהודיע לו שעליו לחזור בו מלימוד, מחקר והוראה של התאוריה ההליוצנטרית. בלרמינו הראה לגליליאו שעל פי רשימת הספרים האסורים, תורתו של קופרניקוס נאסרה לעיסוק או להוראה ודרש ממנו לחזור בו מתפיסותיו. במעמד זה, שהיה, לאחר שריפתו של ברונו, איום ממשי, הסכים גליליאו לחזור בו. 

בלרמינו כתב מספר חיבורים תאולוגיים חשובים בהם "אמנות המוות הנכון" (*Ars moriendi*), ספר בסוגה של ספרים הדנים בחיי האדם וסיומם ובדרכים והטקסים הדרושים לקראת המוות ואחריו ו"שבע המילים האחרונות של ישוע על הצלב".

כמו כן פיתח בלרמינו את התפיסה התאולוגית לפיה מבחינת החוק האלוהי אין סמכות קנויה לאדם אחד על פני משנהו, ומכיוון שכך - הסמכות החילונית ניתנת לשליט מכח הסכמת העם. מן הבחינה הזאת נחשב בלרמינו למבשר של רעיון האמנה החברתית.

לאחר מותו
---------

ב-1923 פתח האפיפיור פיוס האחד עשר במהלכים להקדיש את בלרמינו כקדוש. ב-13 במאי הכתיר אותו למבורך וב-29 ביוני 1930 הכתיר אותו כקדוש. בלוח השנה הנוצרי, יומו הוא ה-17 בספטמבר.

אוניברסיטת בלרמיין בלואיוויל, קנטקי, נקראת על שמו, כמו גם מוסדות לימוד קתוליים נוספים ברחבי העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברטו בלרמינו** בוויקישיתוף
* ערך באנציקלופדיה הקתולית
* תפקידים כנסייתיים
* באתר "פרויקט גלילאו"
* מאמר מתוך הספר "חיי הקדושים"
* ערך באנציקלופדיית ביוגרפיות
* הקדוש רוברטו בלרמינו
* טקסט מלא של הספר "אמנות המוות נכון"
* רוברטו בלרמינו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* רוברטו בלרמינו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* רוברטו פרנצסקו רומולו בלרמינו (1542-1621), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוח השנה הקתולי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258296705171
* BIBSYS: 90338205
* BNC: 000076070
* BNE: XX971365
* BnF: cb11998039p (data)
* CANTIC: a10479211
* CiNii: DA04397391
* GND: 118508636
* ICCU: RAVV070906
* ISNI: 0000 0001 0788 6930
* LCCN: n79105903
* NKC: jo20010080314
* NLA: 35708374
* NLG: 65004
* NLP: A11852719
* NSK: 000025260
* NTA: 069032629
* RERO: 02-A000017960
* SELIBR: 177199
* SNAC: w6pk0q68
* SUDOC: 028072227
* Trove: 1051831
* VcBA: 495/25802
* VIAF: 121884477
* WorldCat: lccn-n79105903

 |
**רוברטו יאן הילברט** (בגרמנית: **Roberto Jan Hilbert**, נולד ב-16 באוקטובר 1984 בפורשהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת המגן הימני. לזכותו של הילברט שמונה הופעות במדי נבחרת גרמניה.

קריירת מועדונים
---------------

הילברט, יליד בוואריה, גדל במספר מועדונים בוואריים, המפורסמים שבהם הם נירנברג וגרויטר פירט, ובשנת 2002 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של מועדון הספורט של העיר פויכט שבבוואריה. בשנת 2004 חזר לגרויטר פירט, הפעם לקבוצה הבוגרת, שם שיחק שתי עונות והבקיע שמונה שערים ב-60 הופעות. בשנת 2006 חתם הילברט לראשונה בבונדסליגה, כאשר עבר לשטוטגרט.

כבר בעונתו הראשונה בשטוטגרט, 2006/07, זכה הילברט עם הקבוצה באליפות הבונדסליגה, כאשר שיחק אז בעמדת הקשר הימני והיווה חלק מקישור הכולל את כריסטיאן גנטנר, פבל פארדו, סאמי ח'דירה ותומאס היצלספרגר, ולעיתים תופקד כמגן ימני על ידי המאמן ארמין פה. הילברט לא החמיץ משחק אחד באותה עונה, והבקיע שבעה שערים. בעונה זו הילברט אף הגיע לגמר הגביע הגרמני עם שטוטגרט שהחמיצה הזדמנות לזכות בדאבל כאשר הפסידה 2–3 לנירנברג. הילברט שיחק בגמר זה 90 דקות. הילברט נשאר בשטוטגרט שלוש עונות נוספות, כשבכולן היה שחקן הרכב. סך הכל הילברט הבקיע 16 שערים ב-120 הופעות במדי שטוטגרט, ובקיץ 2010 חתם בבשיקטש מליגת העל הטורקית בכדורגל.

ביוני 2010 חתם הילברט בבשיקטש, והבקיע את שערו הראשון בקבוצה נגד ה.י.ק. הלסינקי במסגרת הליגה האירופית באוגוסט 2010. בתום עונת 2010/11 זכה הילברט עם בשיקטש בגביע הטורקי, לאחר ניצחון על איסטנבול בלדייספור, במשחק שהסתיים בתוצאה 2-2 בתום 120 דקות והגיע לבעיטות הכרעה. בפנדלים בשיקטש ניצחה בתוצאה 3–4, כאשר הילברט בעט רביעי והחמיץ את הפנדל שלו, אך סימאו סברוסה הבקיע מיד לאחר מכן את הפנדל שהעניק לבשיקטש את הגביע. עונה זו הייתה פחות מוצלחת עבור הילברט ובשיקטש בליגה, כאשר הקבוצה סיימה במקום החמישי. בשתי העונות העוקבות, הילברט המשיך להיות שחקן הרכב בקבוצה, כשבעונת 2011/12 בשיקטש סיימה רביעית, ובעונת 2012/13 סיימה שלישית. בתום עונת 2012/13 עזב הילברט את בשיקטש, וחתם בבאייר לברקוזן בהעברה חופשית, לאחר שצבר 82 הופעות ליגה במדי בשיקטש, בהן הבקיע חמישה שערים.

הילברט חתם על חוזה לשנתיים בבאייר לברקוזן ביוני 2013. בלברקוזן הילברט תופקד בעמדה הגנתית יותר ממה ששיחק בשטוטגרט, אז שיחק בעמדת הקישור. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, הופיע הילברט ב-39 משחקי בונדסליגה והבקיע שער אחד. בשתי העונות הללו לברקוזן סיימה במקום הרביעי והעפילה לליגת האלופות דרך הפלייאוף. ביוני 2017 שוחרר הילברט מהקבוצה עם תום חוזהו.

באוקטובר 2017 חתם הילברט כשחקן חופשי על חוזה לשתי עונות במועדון בו שיחק בעבר, גרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה. הילברט שיחק במועדון עונה וחצי, כאשר במחצית השנייה של עונת 2018/19 השתייך לסגל המילואים של הקבוצה. בתום עונה זו פרש הילברט ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית
----------------

להילברט 12 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, בהן הבקיע שלושה שערים. את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה ערך במרץ 2007 במשחק ידידות מול נבחרת דנמרק. להילברט שמונה הופעות במדים הלאומיים, האחרונה התקיימה בשנת 2008.

תארים
-----

עם שטוטגרט:

* אליפות הבונדסליגה: 2006/07

עם בשיקטש:

* הגביע הטורקי: 2010/11

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברטו הילברט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רוברטו הילברט

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
ז'אן-באטיסט לאנדה.
**ז'אן-באטיסט לָאנְדֶה** (בצרפתית: **Jean-Baptiste Landé**, מת ב-26 בפברואר 1748) היה רקדן בלט צרפתי, שפעל בשוודיה, דנמרק ורוסיה. הוא מייסד בלט מריאינסקי הרוסי.

שוודיה
------

לנדה עבד בשירות חצר המלכות הפולנית בדרזדן כאשר פרדריק הראשון, מלך שוודיה הזמין אותו לחצרו בשנת 1721. הוא מונה למנהל המחולות של החצר השוודית וב-1723 היה למנהל תיאטרון האופרה הצרפתי בבולהוסט בסטוקהולם, שלו נתן את השם "האקדמיה המלכותית למוזיקה ולמחול". ב-1726 היה למנהל בלט אורח של התיאטרון הראשון בדנמרק, ה"Lille Grönnegade theatre" ‏ (1728-1722), שם הופיע עם אשתו.

דנמרק
-----

הוא עזב את שוודיה ב-1728, בעקבות סכסוך עם השחקן שארל לנגלואה, שקרא תגר על מעמדו בתיאטרון כשארגן בעצמו את מחזותיו הוא בבולהוסט. לנדה יצא לדנמרק, שם נסגר באותה שנה התיאטרון היחיד הפעיל, וניסה לפתוח תיאטרון משלו, אבל בשנים 1730–1746 חל איסור על תיאטרון בדנמרק, ולאנדה התפרנס מהוראת מחול.

רוסיה
-----

בשנת 1734 הוזמן לאנדה לרוסיה, שם התמנה למנהל בלט באקדמיה הצבאית. לאחר הופעת בלט לפני אנה, קיסרית רוסיה בשנת 1735, נוסד בית הספר הרוסי לבלט בשנת 1738, עם לאנדה כמנהל הבלט. הוא הכשיר את הרקדנים הראשונים ברוסיה, שנאספו מבין אנשי הסגל בארמון המלכו תי: טימופיי בובליקוב, ניקולאי צ'וגלוקוב, אפאנאסי טופורקוב, איוואן שאטילוב, ניקולאי טולובייב, סרגיי צ'אלישקין, אנדריי זאמרין ואנדריי נסטרוב. מן הנשים גויסו יליזווטה, אבדוטיה טימופייבה ואקסיניה סרגייבה.

לאנדה היה מדריך הריקוד של קתרינה הגדולה אחרי בואה לרוסיה בשנת 1744.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן-באטיסט לאנדה** בוויקישיתוף

* vaganova.ru
* michaelminn.net
* From the Biography of the First Russian Ballet Company, By Ludmila Starikova, Ph.D.
* The history of the Royal Danish Ballet, by Erik Aschengreen

הערות שוליים
------------

1. ↑  מייקל מין, ביוגרפיה של ז'אן-באטיסט לאנדה אוגוסט 1988
2. ↑  אריק אשנגרין, היסטוריה של הבלט המלכותי של דנמרק, אוניברסיטת קופנהגן
3. ↑  אישים מפורסמים בסנקט פטרבורג, ז'אן-באטיסט לאנדה
4. ↑  מתוך הביוגרפיה של להקת הבלט הראשונה, סטובייטסקי בלט, גיליון 5 1988, ד"ר לודמילה סטאריקובה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n97858610
* VIAF: 58378815
* WorldCat: lccn-n97858610

 |
**ממותה ננסית** (שם מדעי: ***Mammuthus exilis***) הוא מין יונק בעל חדק ממשפחת הפיליים שחי לפני 11–60 אלף שנים באזור איי התעלה של קליפורניה. כפי ששמה מרמז, עברה ממותה זו גמדות איים והיא מהקטנות שבמיני הפיליים. מאובניה נמצאו ב-1928.

הממותה הגיעה לגובה 1.72 מטרים ולמשקל 750 ק"ג. חישובים אחרים טוענים שגובהה היה שני מטרים ומשקלה 1,350 ק"ג. כך או כך, הייתה ממותה זו קטנה בהרבה מן הממותות שעל יבשת אמריקה הצפונית, כגון ממותה קולומביאנית, שהגיעה לגובה ארבעה מטרים ולמשקל 10 טון. הסיבה לגמדותה של הממותה היא כדי שתוכל להסתגל לכמות המזון הקטנה שבאיים. בנוסף, היו האיים ריקים יחסית מטורפים גדולים.

לא ברור כיצד הממותה הגיעה לאיים, אך נראה שקרוביה היבשתיים היו חשופים לפגיעה מתמדת מטורפים גדולים כמו סמילודון, אריה אמריקני או זאב בלהות, וחלק מהממותות שחיו בדרום קליפורניה החליטו לשחות מערבה לעבר קבוצת האיים שמדרום. כשהממותות הגיעו לאיים חסרי הטורפים הם קטנו בגודלם. הן היו הגדולות שבחיות האיים.

ממותות אלה שרדו עד לתחילת ההולוקן. לא ידוע ממה בדיוק נכחדו, אך ייתכן שזה קרה עקב הגירת אינדיאנים משבט צ'ומאש (Chumash) לאיים והללו צדו אותה עד שנכחדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממותה ננסית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

איור של משפחת ממותות ננסיות
קירסיר קצין צרפתי, רגימנט 2, 1809
**קירסירים** (בצרפתית: **Cuirassier**, "לובשי קיראס") היו פרשים כבדים שהיו נפוצים במספר צבאות אירופה מסוף המאה ה-16 עד סוף המאה ה-19. 

קירסירים נחשבו לפרשים כבדים ושירתו בהם החיילים הגבוהים והחזקים בצבא, שגם סוסיהם היו בין הטובים בצבא. בשדה הקרב, הקירסירים נועדו לשבור מערכי אויב גדולים והם נלחמו בשורות צפופות בדומה לפרשים כבדים מחילות אחרים. בהדרגה ממחצית המאה ה-19 חשיבותם בשדה הקרב פחתה עם עליית הדיוק וכוח האש של כלי הנשק, אך בדומה לסוגי יחידות אחרים, צבאות רבים שימרו את הכינוי "קירסירים" במספר יחידות וסגנון הלבוש הייחודי השתמר אף הוא למטרות ייצוגיות ולטקסים.

היסטוריה
--------

השימוש המתועד הראשון בקירסירים היה באוסטריה אצל מקסימיליאן הראשון שגייס גדודים בני 100 חיילים בשנת 1484 לשורות צבאו. הצרפתים אימצו את הקירסירים בשנת 1666 וב-1705 מספר הגדודים של הקירסירים באימפריה האוסטרית הגיע לעשרים. בעקבות הצלחתם בקרבות, גם המדינות האחרות גייסו כוחות קירסירים משל עצמן. 

הקירסירים הראשונים היו דומים בחימושם לאבירים מימי הביניים, וההבדל העיקרי ביניהם היה תוספת של זוג אקדחים, ביטול הרומח ואימוץ החרב הישרה והכבדה לקרב פנים מול פנים. הקירסירים המשיכו לעטות שריון גוף הרבה אחרי שיתר חילות הצבא זנחו אותו בגלל התגברות כח האש של כלי הירי. עם הזמן, גם הקירסירים החלו לוותר על חלק מהשריון והחל מהמאה ה-17 נשארו עם הקיראס וקסדה בלבד.

במהלך המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 הקירסירים היו נפוצים ברוב צבאות אירופה והופיעו לסירוגין לבושי שריון חזה או בלעדיו, במלחמות הנפוליאוניות קירסירים היו הפרשים הכבדים של הצבאות השונים, ובתפקיד זה שימשו לניפוץ מערכי החי"ר של האויב. בקרב ווטרלו, קירסירים צרפתים הם שביצעו את ההסתערות הכושלת במרכז שדה הקרב בפיקודו של מישל נה, אשר האמין שחיל הרגלים הבריטי נסוג והוא מפוזר. אלא שהבריטים יצרו ריבועים וההסתערות נשברה ונכשלה במחיר גבוה לצד הצרפתי.

עם התגברות כוח האש, הקירסירים התפתחו בסוף המאה ה-19 לסוגי פרשים אחרים, היות שלא היה עוד טעם בלבישת שריון מתכת כבד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קירסיר** |

* הסבר מפורט על פרשים צרפתים באתר נפולאוניסטיקה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph369303

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט האיטלקי. אם התכוונתם לסרטו של קוונטין טרנטינו, ראו ממזרים חסרי כבוד.

**ממזרים ללא תהילה** (באנגלית: **The Inglorious Bastards**; באיטלקית: **Quel maledetto treno blindato**, מילולית: "הרכבת המשוריינת הארורה הזו") הוא שמו של סרט מלחמה איטלקי מסוג סרט ספגטי משנת 1978 המתחולל בצרפת מהלך מלחמת העולם השנייה. 

הסרט בוים בידי אנזו קסטלארי (Castellari) וכיכבו בו בו סוונסון (Svenson), פיטר הוטן (Hooten), פרד וויליאמסון (Williamson), מייקל פרגולני (Pergolani) וג'קי בסהארט (Basehart). את פס-קול הסרט הלחין פרנססקו דה מסי (De Masi).

הסרט מספר על קבוצת עבריינים אמריקאים הנמלטים לחופשי בעת שהשיירה המובילה אותם לבית כלא צבאי מותקפת בידי הגרמנים. הקבוצה בת חמשת חיילים עושה את דרכה לכיוון שווייץ ובדרך מצטרף אליה עריק גרמני. החיילים הורגים בשגגה קבוצה של אמריקאים מחופשים לגרמנים שהיו בדרכם למבצע חשאי ולוקחים את מקומם. בשיתוף עם תנועת ההתנגדות הצרפתית הם מתנדבים למבצע מורכב של חטיפת רכבת גרמנית הנושאת טילי V-2 והעברתה לידי בעלות הברית. מארב גרמני מסכל את התוכנית אולם קצין אמריקאי מצליח להעביר לידי בעלות הברית את הגירוסקופ הסודי שחילץ מהטיל, ורוב חברי הקבוצה נהרגים בעת ביצוע המשימה.

בשנת 2009 יצא לאקרנים סרטו של הבמאי קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד", ששאל את שמו מהסרט האיטלקי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ממזרים ללא תהילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ממזרים ללא תהילה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ממזרים ללא תהילה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ממזרים ללא תהילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* דרור עמיר, "קצת כבוד לממזרים", ynet,‏ 14 בספטמבר 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 13030009
* BNE: XX4946124
* NKC: unn2008509032
* VIAF: 223422166
* WorldCat (עם VIAF): 223422166

 |
**טנאט נוסרבייב** (בקזחית: **Таңат Нөсербаев**; נולד ב-1 בינואר 1987) הוא כדורגלן קזחי המשחק בעמדת הקשר התוקף בטוראן טורקיסטן.

קריירה
------

נוסרבייב התחיל את הקריירה שלו באורדבסי שימקנט ובשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת ועד מהרה הפך לשחקן הרכב. יכולתו הטובה של נוסרבייב במדי אורדבסי עוררה עניין מצידה של יאנג בויז ברן השווייצרית, אך בסופו של דבר הוא נשאר בקזחסטן. במאי 2010 נפצע בגבו וסיים את העונה.

לפני עונת 2011 חתם באסטנה. ב-12 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו באסטנה בניצחון 0-1 נגד אורדבסי, קבוצתו הקודמת. במשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו במועדון. בעונת 2014 זכה עם המועדון באליפות הראשונה שלו, ואף היה שותף להעפלה ההיסטורית שלו לשלב הבתים של ליגת האלופות.

ב-19 בינואר 2017 חזר לאורדבסי שימקנט.

ב-20 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של קזחסטן במשחק ידידות נגד פולין, בו אף בישל שני שערים. באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת נגד אנגליה באצטדיון ומבלי. ב-10 ביוני 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 נגד אוקראינה.

תארים
-----

אסטנה
* אליפות קזחסטן (3): 2014, 2015, 2016
* הגביע הקזחי (2): 2012, 2016
* הסופר קאפ הקזחי (2): 2011, 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טנאט נוסרבייב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"טנאט נוסרבייב"**.