recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
המגדל ובית האחוזה בשאטו לאטור
בקבוק יין שאטו לאטור, בציר 1988. על התווית סמל המגדל
**שאטו לאטור** (צרפתית: **Château Latour**) היא אחוזת יין צרפתית, המייצרת יין שמדורג כגידול ראשון לפי סיווג היינות של 1855 בבורדו .

שאטו לאטור ממוקם בשוליים הדרום-מזרחיים של הכפר פויאק שבאזור המדוק בצפון-מערב בורדו, בגבולו עם סנט-ג'וליין, כמה מאות מטרים מגדות שפך הנהר ז'ירונד.

האחוזה מפיקה שלושה סוגי יין אדום. בנוסף ליין הראשון שלה (Grand vin), קיים מאז 1966 יין שני Les Forts de Latour, ויין שלישי המופץ מדי שנה מאז 1990 תחת התווית "פויאק".

היסטוריה
--------

האחוזה מאוכלסת מאז ראשית המאה ה-14, ובשלהי המאה ה-14 הוקם חיל מצב 300 מטרים משפך הנהר על מנת להגן על השאטו מפני מתקפה במהלך מלחמת מאה השנים. מצודה זו, מגדל הסיינט-מובר או לה טור אן סיינט-מוברט, העניק את שמו לאחוזה הסובבת את המצודה והיה בידיים אנגליות עד לחוזה קסטיליון ב-1453.

המגדל המקורי אינו קיים עוד, אולם בשנות העשרים של המאה ה-17, נבנה מגדל מעגלי (לה טור דה סיינט-לומברט) באחוזה ואף על פי שהוא תוכנן למעשה כמקום לגידול יונים, הוא נותר סמלם של הכרמים.

למרות שגפנים היו נטועות באתר מאז המאה ה-14, לאטור נודע ככרם המניב יינות משובחים כבר מסוף המאה ה-17 כאשר ירש אותו אלכסנדר דה סגור, אשר הוסיף להחזקותיו את שאטו לאפיט ב-1716. ב-1718 בנו ניקולאס אלכסנדר, המרקיז דה סגור הרחיב את מעגל רכישותיו ביינות העילית וקנה את שאטו מוטון ושאטו קלון-סגור והחל ביצור יין המשובח באיכותו.

למרות שיין שאטו לאטור לא האריך ימים כמו שאטו לאפיט, הרי שהוא קנה לעצמו מעמד ובשנת 1800 היה שווה פי עשרים יותר מאשר יין בורדו פשוט. סיווגו כאחד מארבעת הגידולים הראשונים בסיווג היינות של 1855 בבורדו הבטיח את הצלחתו המתמשכת ובשנות השישים של המאה ה-19 נבנה בניין השאטו הקיים עד לימינו.

ב-1963 מכרו שלושת היורשים ממשפחת סגור שלושה רבעים ממניות שאטו לאטור לחברות הבריטיות הארווי מבריסטול ולקבוצת פירסון. ב-1989 רכשה את השאטו חברת אלייד ליונס בסכום של כ-110 מיליוני פרנקים וב-1993 הושבה הבעלות הצרפתית כאשר רכש אותו המיליארדר הצרפתי אמיל פינו עבור 86 מיליון פרנקים.

לאטור בין הראשונים בגידולים הראשונים שהמיר את כל תהליך יצור היין שלו למודרני, כשהחליף את התסיסה בחביות עץ האלון הישנות ובמקום זאת התסיס את היין בחביות פלדת אל-חלד בשנות השישים.

תוצרת
-----

כרמי האחוזה נאמדים ב-780 דונם, מתוכם 470 דונם בסמוך לשאטו מכונים l'Enclos. זני הענבים הגדלים הם כ-80% קברנה סוביניון, 18% מרלו, ו-2% קברנה פראן ופטיט ורדו.

היין הראשון, שאטו לאטור, מורכב מתמהיל של 75% קברנה סוביניון, 20% מרלו, ומידה שווה של פטיט ורדו וקברנה פראן, ועל פי רוב מניב תוצרת שנתית של כ-18,000 ארגזים (בכל ארגז תריסר בקבוקים). היין השני לה פורט דה לאטור מכיל 70% קברנה סוביניון ו-30% מרלו וממנו נעשים כ-11,000 ארגזים לערך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאטו לאטור** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של שאטו לאטור (בצרפתית, אנגלית ויפנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  H. Johnson & J. Robinson. The World Atlas of Wine, p. 88, Mitchell Beazley Publishing, 2005. מסת"ב 1840003324
2. 1 2  כריס קיזאק בדוקטור היין על שאטו לאטור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 248307838
* WorldCat (עם VIAF): 248307838

 |
**מבצע כבוד אבוד** היה השם המתורגם באנגלית לחקירה בולטת בשם "Honor Perdido" שנוהלה על ידי ה-FBI. החקירה התמקדה בשחיתות משטרתית על אדמת פוארטו ריקו שהתקיימה באוגוסט 2001. בראש המבצע עמד הסוכן המיוחד ג'פרי פלאיז והשוטר הפוארטו ריקני אלווין קוויננס, החקירה נפתחה בעקבות דיווחים מרובים על פעילות בלתי חוקית במשטרת פוארטו ריקו (PRPD). הפעולה הסמויה בת 12 החודשים הופנתה נגד פקידי ארגון אכיפת החוק החשודים במעורבות בסחר בסמים באי. באותה תקופה זה היה התיק הגדול ביותר של שחיתות משטרתית עמה התמודד האף-בי-איי בהיסטוריה של הארגון עד למבצע צריף משמר.

שרשרת האירועים
--------------

שלושים ושניים שוטרים נתפסו על סחר בסמים, הודות למבצע סמוי שיזם ה-FBI וקבוצת המבצעים המיוחדים שלה (SOG). היוזמה התאפשרה לאחר קבלת דיווחים מרובים על שוטרים המעורבים ישירות בסחר בסמים, כמה קצינים צולמו בווידאו מסירות שהועמסו עליהן קוקאין והובילו קוקאין בניידות המשטרה שברשותם. המבצע כוון בנוסף לעצור את ההגנה הבלתי חוקית שהוענקה לסוחרי קוקאין מסוימים שהעבירו את הסחורות שלהם ברחבי האי. בסך הכל נעצרו בפרשה שלושים וארבעה איש.

הפעילות הפלילית שהציעו הקצינים כללו הסכם של אדם אחד להרוג סוחר סמים תמורת 20,000 דולר במזומן. טכנאי ראיות סיפק סיוע כיצד לסלק את קורבן הרצח מהזירה. רוג'ליו גווארה, סוכן מיוחד הממונה על חטיבת השדה הקאריבית מטעם המינהל לאכיפת הסמים (DEA), הגיב כי העצורים "לא ראויים לכבוד להיקרא 'שוטרים'."

לאחר מכן
--------

באותה תקופה, המבצע אבוד היה התיק הגדול ביותר של שחיתות משטרתית בה טיפל ה-FBI.

עיתונאי ה"אורלנדו סנטינל" איוואן רומן, הצהיר כי השערורייה "הדהימה מחלקה שכבר היו סדרה" של שערוריות קודמות דומות.

נושאים מתמשכים בנוגע להתנהלות לא הולמת של המשטרה ובעיות אחרות ערערו את מעמדה של משטרת פוארטו ריקו (PRPD) שנים אחרי מבצע "כבוד אבוד".

ראו גם
------

* מבצע צריף משמר

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Roman, Ivan (30 באוגוסט 2001). "Cops Sold Heroin From Squad Cars, Agents Say". Orlando Sentinel. נבדק ב-16 בינואר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Robles, Frances (18 ביולי 2007). "Police corruption undermines Puerto Rican drug war". McClatchyDC. נבדק ב-16 בינואר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**גברי, נשי** (בצרפתית: **Masculin féminin: 15 faits précis**, "גברי, נשי: 15 אירועים ספציפיים") הוא סרט דרמה רומנטית בבימוי של ז'אן-לוק גודאר משנת 1966, המייצג בסגנונו את הגל החדש הצרפתי. הסרט הוא קופרודוקציה צרפתית שוודית, ומככבים בו ז'אן פייר לאו ושנטל גויה.

*גברי, נשי* הוא מהבוטים מבין סרטי שנות השישים של גודאר. יש המחשיבים סרט זה כמייצג את צרפת ופריז בעשור זה. הסרט מכיל אזכורים רבים לדמויות פוליטיות ולאייקוני התרבות הפופולרית של התקופה, כגון שארל דה גול, אנדרה מאלרו, ג'יימס בונד ובוב דילן. שימוש רב נעשה בטכניקות והנראטיבים הלא ליניאריים של גודאר, כאשר הסיפור הראשי נקטע לעיתים קרובות על ידי סצנות שונות ותת עלילות. ציטוט ידוע מהסרט הוא "סרט זה היה יכול להיקרא הילדים של מרקס וקוקה קולה", טקסט המופיע ככותרת בין פרקים.

עלילה
-----

פול (בגילום ז'אן-פייר לאו), צעיר אידיאליסט רומנטי בעל שאיפות אינטלקטואליות וספרויות, מנסה לחזר אחר מדלן (שאנטל גויה), המתחילה בקריירה של כוכבת פופ. למרות ההבדלים בנטיותיהם הפוליטיות, טעמיהם המוזיקליים ואופיים, פול ומדלן מתחילים במהירות להיות מעורבים רומנטית, ונכנסים למערכת יחסים מרובעת הכוללת את שותפותיה של מדלן לדירה, קתרין ואליזבת.

הסרט כולל סצנות רבות השזורות בחיים בפריז, בעבודה ובמנוחה של הגיבורים, שאינן בהכרח קשורות לעלילה הראשית. קיימות סצנות של אלימות גרוטסקית ושל אנשים המתנהגים מוזר, המלוות בדיאלוגים או מונולגים של הגיבורים. קיים שימוש בראיונות עם שחקנים צעירים, בנושאים הקשורים לאהבה, מיניות ופוליטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "גברי, נשי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "גברי, נשי", באתר נטפליקס
* "גברי, נשי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "גברי, נשי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "גברי, נשי", באתר Metacritic (באנגלית)
* "גברי, נשי", באתר אידיבי
* "גברי, נשי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2014069055
* WorldCat (עם LCCN): no2014-069055

 |
"בחור גבוה", ציור מאת יוהאן כריסטוף מרק (Johann Christof Merk)‏, 1718
**ענקי פוטסדאם** היה השם של רגימנט חיל רגלים בצבא הפרוסי שהורכב מחיילים גבוהים מן הממוצע. מייסד היחידה היה המלך הפרוסי פרידריך וילהלם הראשון, שהייתה לו חיבה רבה לענקים.

הרגימנט נוסד על ידי מיזוג של שני גדודים בשנת 1675 כ"רגימנט קורפרינץ" תחת פיקודו של הנסיך פרידריך מברנדנבורג, מי שהפך למלך הפרוסי תחת השם פרידריך הראשון. בשנת 1688. המלך הפרוסי לעתיד, פרדריק ויליאם הראשון, היה מפקד הרגימנט. תחתיו החל הגדוד (שנקרא "גדוד הוד מלכותו") לגייס חיילים מעל הגובה הממוצע, וגייס כמה מאות גברים מדי שנה.

כאשר פרידריך וילהלם הראשון עלה לכס המלוכה הפרוסי ב-1713, הוא המשיך את הקו הנוקשה של המלך הקודם, פרידריך הראשון, בנוגע לקיצוץ בהוצאות האזרחיות לצד חיזוק הצבא. וכך, הוא נתן לנסיך לאופולד לאמן ולחמש את הצבא, וגם שכר תוך-כדי כך 40,000 שכירי חרב זרים.

ענקי פוטסדאם התקיימו עוד לפני עליית וילהלם לכס השלטון, אביו נתן לו לשחק עם היחידה עוד כשהיה נער, אז החל לגייס אנשים גבוהים במיוחד אליה. השם הרשמי של היחידה היה 'הרימונאים הגדולים של פוטסדאם'. לאחר שאחוז החיילים הגבוהים בחיל גבר, ניתן לו הכינוי 'ענקי פוטסדאם'. מדיהם היו כובע אדום וז'קט כחול עם עיטור זהב. הם לבשו מכנסיים בצבע הארגמן, גרביים לבנים ונעליים שחורות - בדרך כלל מזמש. הם נלחמו בעזרת רובי מוסקט, פגיונות ורימונים. כאשר הכובע אשר לבשו תוכנן במיוחד ללא תיתורה כדי שיוכלו לכוון את הרימונים בקלות לעבר מטרתם.

כדי להתגייס לחיל, גובהו של החייל היה צריך להיות לפחות מטר ושמונים סנטימטר. כאשר החיילים הגבוהים ביותר דווחו כשני מטר. המלך, שגובהו היה רק מטר וחצי, נזקק למאות מגויסים חדשים בכל שנה. הוא השתמש בכל אמצעי כדי להשיג לרגימנט את האנשים הגבוהים במדינה ובאירופה, נתן בונוסים לאיכרים ששחררו את עובדיהם הגבוהים לצבא, או להורים ששלחו ילד גבוה. הוא גייס ענקים מצבאות אחרים באירופה; ראשי מדינות אחרים, ביניהם אפילו קיסר אוסטריה וסולטאן האימפריה העות'מאנית, שלחו אליו ענקים כמחווה לידידות שבין האומות.

אם הענקים סירבו להצטרף לרגימנט, הוא לקח אותם בכפייה; והורה לשליחיו לחטוף אותם מכל רחבי אירופה. הוא אף ניסה לחטוף דיפלומט אוסטרי. וילהלם הכריח נשים גבוהות להתחתן עם גברים גבוהים, כחלק ממהלך אאוגני, במטרה להגדלת אחוז הגבוהים באוכלוסייה.

התשלום לענקים ברגימנט היה גבוה, אך לא כל הענקים היו שבעי רצון, במיוחד לא אלו שנכפה עליהם השירות. הם ניסו לנטוש את היחידה או להתאבד. למלך אף היה רעיון למתוח את חייליו 'הרגילים' במעין 'מיטת סדום', אך כשהציע אותו לעם הוא נתקל במרד כמעט.

וילהלם מעולם לא סיכן את הענקים בקרב. הוא אימן אותם בכל יום אימונים מפרכים עם משמעת נוקשה, בה האמין. הוא אהב לצייר אותם מהזיכרון, וניסה להראות אותם למבקרים זרים ולנכבדים אחרים, במטרה להרשימם. לפעמים, כדי לרומם את רוחו, היה מורה לרגימנט לצעוד לפניו.

כאשר המלך מת ב־1740, הנסיך פרידריך - בעתיד פרידריך הגדול - לא חלק את אותה אהבה כלפי ענקים, במיוחד לא אל כאלו אשר לוקחים אחוזים רציניים מתקציב הצבא, והוא הוציא הוראה לביטול הרגימנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ענקי פוטסדאם** בוויקישיתוף
* "הבחורים הגבוהים" (בגרמנית), מאורכב
* 'Lange Kerls' association (באנגלית)
**נאט אדרלי** (באנגלית: **Nat Adderley**;‏ 25 בנובמבר 1931 - 2 בינואר 2000) היה נגן ג'אז אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

נאט היה אחיו של נגן הג'אז ג'וליאן "קנונבול" אדרלי שניגן בסקסופון אלט. נאט, צעיר מג'וליאן בכ־3 שנים, ניגן בקורנית ובפלוגלהורן. בגיל 15 החל ללמוד נגינה בחצוצרה, וכעבור 4 שנים עבר לנגן בקורנית. בין השנים 1951–1953 ניגן בתזמורת צבאית במסגרת שירותו בצבא ארצות הברית. למשך כשנה, בין 1954 ל-1955 ניגן אדרלי הצעיר בתזמורתו של ליונל המפטון, אז גם הקליט את הקלטותיו הראשונות כסולן.

בשנים 1956–1957 עבר יחד עם אחיו "קנונבול" אדרלי את חוויית הכישלון של החמישייה הראשונה של אדרלי. דרכיהם נפרדו, "קנונבול" נענה להזמנה לנגן עם מיילס דייוויס, בעוד שנאט נדד בין כמה הרכבים, בהם להקותיהם של ג'יי ג'יי ג'ונסון ווודי הרמן. ב־1959 הקימו האחים חמישייה חדשה שהתקיימה עד מותו של "קנונבול" בשנת 1975.

במקביל, היה נאט אדרלי פעיל גם בעצמו, בעיקר במחצית הראשונה של שנות ה־60, היה לו הרכב משלו, והוא הקליט והופיע בנפרד מאחיו ברפרטואר שונה. הרכביו היו בית אימון למוזיקאים רבים, שנודעו אחר כך בזכות עצמם, כמו נגני סקסופון האלט סוני פורצ'ן ווינסנט הרינג. קטעים מוזיקליים מקוריים שלו הוקלטו על ידי אמני ג'אז רבים, בהם נגן כלי ההקשה ריי בארטו, קאונט בייסי ומונטי אלכסנדר.

נאט אדרלי המשיך להקליט ולהופיע אחרי מות אחיו, אך ניכר היה ששיאו כבר מאחוריו.

אלבומיו
-------

זוהי רק רשימה חלקית של הקלטותיו, בעיקר הקלטותיו העצמאיות (ולא במסגרת החמישייה של אחיו קנונבול אדרלי)

* 1955, That`s Nat Adderley, הוצאת Savoy
* 1955, Introducing Nat Adderley, הוצאת EmArcy
* 1960, Work Song, הוצאת Riverside/OJC
* 1960, That`s Right, הוצאת Riverside/OJC
* 1964, Autobiography, הוצאת Atlantic
* 1968, You Baby, הוצאת A&M
* 1968, Calling Out Loud, A&M
* 1990, Autumn Leaves, הוצאת Evidence

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאט אדרלי** בוויקישיתוף

* נאט אדרלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נאט אדרלי, באתר AllMusic (באנגלית)
* נאט אדרלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* נאט אדרלי, באתר Discogs (באנגלית)
* נאט אדרלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* נאט אדרלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 2090421
* BNE: XX821040
* BnF: cb13890592p (data)
* GND: 134311108
* ISNI: 0000 0001 1699 9822
* LCCN: n83183584
* LNB: 000058119
* MusicBrainz: a9e79d89-f90b-4cef-943e-68151336a430
* NKC: ola2002158435
* NTA: 095248730
* SNAC: w6qj9vk7
* SUDOC: 081977115
* VIAF: 114609437
* WorldCat: lccn-n83183584

 |
**נמייה דקה שחורת-זנב** (שם מדעי: ***Galerella sanguinea***) הוא מין של טורף ממשפחת הנמייתיים, החי ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה בעיקר בערבות עשב וסוואנות. הוא קיבל את שמו עקב הזנב הארוך בעל הקצה השחור שלו.

מאפיינים
--------

לנמייה זו קרוב ל-50 תת-מינים הנפוצים ברחבי האזור האפרוטרופי. הנמיות חיות ברחבי מגוון בתי גידול מערבות ואזורים שחונים ועד לערבות שיחים וביצות. הם נדירים ביערות עבותים וצפופים ובמדבריות.

כמו ששמה מרמז, לנמייה הדקה גוף צר ומוארך שאורכו 27–40 ס"מ, זנבם באורך 23–33 ס"מ ומשקלו 640–715 גרם אצל זכרים ו-460–575 גרם בנקבות. הם בעלי פרווה שמשתנה לפי כל תת-מין מהנמייה הדקה השחורה (*Galerella sanguinea nigrata* ;לעיתים נחשבת למין עצמאי) שפרוותה שחורה ועד לחום-אדמדם ולכתום-אדום וחלק אף אפורים בהירים או "בלונדינים". הם בעלי זנב ארוך עם קצה שחור והרגליים קצרות.

התנהגות
-------

הנמיות חיות לבד או בקבוצות קטנות והן פעילות בעיקר ביום. הן מתחבאות במאורות בין העצים, הסלעים או בתל טרמיטים. הטריטוריה של הזכרים, הגדולים מהנקבות, יכולה לכלול כמה נקבות בשטחה והם נפגשים למטרות הזדווגות. הזכרים לא עוזרים לטפל בגורים הנולדים (בדרך כלל שני גורים להמלטה) לאחר הריון של 60–70 יום.

אלו טורפים קטנים הניזונים בעיקר מחרקים או עכבישים. בנוסף לחרקים הם אוכלים גם מכרסמים קטנים, זוחלים כמו לטאות ונחשים, דו-חיים, ביצים ואף נבלות. הם אוכלים גם פירות יער. לעיתים מטפסים על עצים שם הם יכולים לצוד עופות קטנים או עטלפים.

הנמייה עלולה לפגוע גם בלולי עופות, מה שגורם לציידים שונים לרדוף אותה באזורים רבים. כמה תת-מינים נחשבים מאוימים, אך המין עצמו לא נמצא בסכנה.

תמונות
------

* 
* קצה זנבה של הנמיה הוא שחור, דבר הנותן לה את שמה.קצה זנבה של הנמיה הוא שחור, דבר הנותן לה את שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמייה דקה שחורת-זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* נמייה דקה שחורת-זנב באתר biodiversityexplorer
* נמייה דקה שחורת-זנב ב-namibian

| נמייתיים |
| --- |
| נמיית מרש (סוג ומין יחיד) | נמיית מרש | 

 |
| נמייה עבת-זנב | נמייה עבת-זנב • נמיית ג'קסון • נמייה שחורת-כפות |
| קוסימן | קוסימן אלכסנדר • קוסימן אנגולי • קוסימן מצוי • קוסימן שטוח-ראש |
| נמייה צהובה (סוג ומין יחיד) | נמייה צהובה |
| דולוגל הסוואנה (סוג ומין יחיד) | דולוגל הסוואנה |
| נמייה דקה | נמייה דקה אנגולית • נמייה דקה סומאלית • נמייה דקה אפורה • נמייה דקה שחורת-זנב |
| נמייה ננסית | נמייה ננסית אתיופית • נמייה ננסית מצויה |
| נמייה | נמייה קצרת-זנב • נמייה הודית אפורה • נמייה הודית חומה • נמייה מצויה • נמייה אסייתית קטנה • נמייה הודית קטנה • נמיית הצווארון • נמיית רודי • נמייה מפוספסת-צוואר • נמיית הסרטנים |
| נמייה לבנת-זנב (סוג ומין יחיד) | נמייה לבנת-זנב |
| נמייה ליבראית (סוג ומין יחיד) | נמייה ליבראית |
| נמייה ארוכת-אף (סוג ומין יחיד) | נמייה ארוכת-אף |
| נמייה מפוספסת | נמייה מפוספסת גמביאנית • נמייה מפוספסת מצויה |
| נמיית סלווס (סוג ומין יחיד) | נמיית סלווס |
| נמיית מלר (סוג ומין יחיד) | נמיית מלר |
| סוריקטה (סוג ומין יחיד) | סוריקטה |
ד"ר **סטייפן שטיינר** (בסרבית קירילית: **Стјепан Штајнер**, בקרואטית: **Stjepan Steiner**; ‏16 באוקטובר 1915, דוניה סטוביצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 18 בינואר 2006, זאגרב, קרואטיה) היה רופא ופרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, רופאו האישי של יוסיפ ברוז טיטו במהלך מלחמת העולם השנייה, ומאיור-גנרל במערך הרפואה של הצבא העממי היוגוסלבי.

סטייפן שטיינר נולד בעיירה דוניה סטוביצה. אביו היה וטרינר וחבר במפלגת האיכרים של קרואטיה. ב-1929 עברה המשפחה לזאגרב, סטייפן למד רפואה באוניברסיטת זאגרב והתמחה בקרדיולוגיה. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה, נעצר שטיינר והובל למחנה מעצר בזאגרב. בהמשך, הועברו שטיינר ורעייתו ד"ר זורה גולדשמידט-שטיינר ביחד עם קבוצת רופאים יהודים לאזור בוסניה ומשם נמלטו והצטרפו לכוחות הפרטיזנים של טיטו. סטייפן שטיינר נפגש עם יוסיפ ברוז טיטו בעיר יאיצה ובין 1943 ל-1947 היה רופאו האישי. במקביל, רעייתו זורה, שהייתה כירורגית, הקימה וניהלה מספר צוותי מנתחים ביחידות הפרטיזנים השונות בדרגת קולונל .

לאחר המלחמה המשיך לשרת במערך הרפואה של צבא יוגוסלביה והתקדם לדרגת גנרל-מאיור. ב-1976, השתחרר שטיינר משירותו הצבאי. הוא הלך לעולמו ב-2006 בזאגרב והוא בן 90. נקבר בבית העלמין מִירוֹגוֹי שבעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטייפן שטיינר - רופאו האישי של טיטו במהלך המלחמה ועֶד לקרבות הגדולים של הפרטיזנים, באתר www.nacional.hr (בקרואטית)
* ידיעה על מותו, באתר 24ur.com (בסלובנית)

| גנרלים יהודים בצבא יוגוסלביה יוגוסלביהיוגוסלביה |
| --- |
|  | מישה דאנון • אנדריה דיאק • ארווין זלצברגר • וויו טודורוביץ' • מירקו לוי • סלומון לוי • מירקו נחמיאס • איזידור פאפו • רוזה פאפו • משה פיאדה • הרברט קראוס • סולומון רומנו • בנו רוסו • סטייפן שטיינר |  |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011600958405171
* VIAF: 317162139
* WorldCat: viaf-317162139

 |
**לואיק רמי** (בצרפתית: **Loïc Rémy**; נולד ב-2 בינואר 1987), הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

רמי נולד בריליאו-לה-פאפ שבמחוז רון להורים ממוצא מרטיניקי. את שנות הנוער הוא התחיל בקבוצת ASPTT ליון וב-1999 עבר לאולימפיק ליון שם גם חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו בשנת 2006. בינואר 2008 הוא הושאל ללאנס לחצי עונה שבסיומה הוא שם לליון. באותו קיץ הוא נמכר לניס תמורת 8 מיליון אירו, הסכום הגבוה ביותר בו ניס רוכשת שחקן. ב-2010 הוא הצטרף לקבוצת מרסיי. בעונתו הראשונה הוא הבקיעה 18 שערים ב-41 משחקים, בכל המסגרות. ובעונתו השנייה 22 ב-47 משחקים, כאשר יחד עם מתייה ולבואנה הם אחראיים על מעל 50% משערי הקבוצה. במחזור האחרון הוא נפצע, פציעה שבעקבותיה הוא לא שותף ביורו 2012 ומפסיד את אימוני טרום עונה 2012/13. בעקבות הפציעה הוא איבד את מקומו בהרכב הפותח ומשחק פחות. בינואר 2013, מפני שהוא לא שיחק הרבה, הוא מעדיף לעבור לאתגר הבא ומצטרף לקווינס פארק ריינג'רס מהפרמייר ליג. הוא מבקיע 6 שערים ב-14 משחקים אך זה לא מנע מקווינס פארק ריינג'רס לרדת ליגה. בעקבות זאת הוא עבר לניוקאסל יונייטד בהשאלה לעונת 2013/14.

ב-31 באוגוסט 2014, הושלמה עסקת העברתו של רמי לצ'לסי. ב-13 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה נגד סוונסי סיטי כאשר נכנס כמחליף, והבקיע את שער הבכורה בקבוצה בניצחון 2–4.

ב-30 באוגוסט 2016 הושאל רמי לקריסטל פאלאס עד לסיום העונה. ב-1 בספטמבר 2017 חתם רמי בלאס פאלמס לשנתיים.

ב-28 בינואר 2018 הושאל רמי לחטאפה. ב-13 ביולי 2018 חתם רמי בליל. ב-28 באוגוסט 2020 חתם רמי בריזספור הטורקית.

### נבחרת צרפת

בנובמבר 2007 שיחק לראשונה בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21. הוא שיחק בה במשך שנתיים בהן שותף ב-11 משחקים והבקיע 3 שערים. במרץ 2008 הוא זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של צרפת כמחליף של תיירי הנרי. הוא השתתף במוקדמות יורו 2012 ואף כבש 2 שערים. נכלל בסגל נבחרת צרפת ליורו 2012 אולם בעקבות פציעה לא נסע לטורניר. הפציעה שיבשה לו את הקריירה, ומנעה ממנו גם לשחק בנבחרת הלאומית ורק במאי 2013, שנה לאחר הפציעה, הוא שב לנבחרת למשחקי מוקדמות מונדיאל 2014. תחילה נכלל בסגל המורחב של צרפת למונדיאל 2014 אך בעקבות מספר פציעות של שחקנים בסגל הצרפתי, הוא נסע להשתתף בטורניר שנערך בברזיל.

תארים
-----

**ליון**

* אליפות צרפת (2): 2007, 2008

**מרסיי**

* הסופר קאפ הצרפתי: 2011
* גביע הליגה הצרפתית: 2012

צ'לסי
* גביע הליגה האנגלית: 2014/2015
* אליפות אנגליה: 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיק רמי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לואיק רמי

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר BDFutbol

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

* פרופיל, באתר ESPN

| **נבחרת צרפת – מונדיאל 2014** |
| --- |
| 1 לוריס • 
2 דבושי • 
3 אברה • 
4 וראן • 
5 סאקו • 
6 קבאי • 
7 קאבלה • 
8 ולבואנה • 
9 ז'ירו • 
10 בנזמה • 
11 גריזמן • 
12 מאבובה •
13 מנגאלה • 
14 מטווידי •
15 סאניה •
16 רופייה •
17 דין •
18 סיסוקו •
19 פוגבה •
20 רמי •
21 קוסיילני •
22 שניידרלין •
23 לנדרו •
מאמן: דשאן | צרפתצרפת |
**ענני מגלן** הן שתי גלקסיות ננסיות אשר נמצאות בקרבת הגלקסיה שלנו, שביל החלב. הגלקסיות קרויות על שם מגלה הארצות המפורסם פרדיננד מגלן.
הגלקסיות הללו הן חלק מהקבוצה המקומית.

ענן מגלן הגדול
--------------

 ערך מורחב – **ענן מגלן הגדול**  

ענן מגלן הגדול
**ענן מגלן הגדול** הוא גלקסיה ננסית לא-סדורה בולטת בשמי חצי הכדור הדרומי, הנראה לעין בלתי-מזוינת כחלק נפרד משביל החלב ושייך לקבוצת הגלקסיות הקבוצה המקומית. מרחקו ממערכת השמש כ-157,000 שנות אור. הענן היה מוכר בוודאות בזמנים קדומים לאנשי דרום כדור הארץ, אך אין על כך תיעוד שהשתמר עד היום. התיעוד הראשון של ענן מגלן הגדול הוא של האסטרונום הפרסי אל-סופי ולאחר מכן, הוא כנראה מתואר, על ידי אמריגו וספוצ'י. לבסוף היה זה מגלן ומסע הגילוי שלו שהביאו אותם לידיעתנו ב-1519.

ב-23 בפברואר 1987 נצפתה סופרנובה בהירה בענן מגלן הגדול, שהייתה לסופרנובה הנצפית הבהירה ביותר מאז סופרנובה 1604 שנצפתה על ידי יוהאנס קפלר. אירוע זה, הקרוי סופרנובה 1987A הוא אחד האירועים החשובים בתחום האסטרופיזיקה בעשרות השנים האחרונות.

ענן מגלן הקטן
-------------

 ערך מורחב – **ענן מגלן הקטן**  

קבוצת כוכבים בענן מגלן הקטן
**ענן מגלן הקטן** הוא גלקסיה ננסית לא-סדורה בשמי חצי הכדור הדרומי, הנראה לעין בלתי-מזוינת כחלק נפרד משביל החלב ושייך לקבוצת הגלקסיות הקבוצה המקומית. מרחקו ממערכת השמש כ-197,000 שנות אור. הענן היה ידוע לדרומיים הקדמונים, וכנראה הוזכר על ידי אמריגו וספוצ'י במכתב תוך כדי מסעו השלישי בשנים 1503-1504, אך הוא הוכר ונתגלה סופית על ידי מגלן במסעו סביב העולם בשנת 1519.

בענן מגלן הקטן גילתה הנרייטה ליוויט את הקשר מחזור-בהירות של משתנים קפאידים, שמאז נחשבת לשיטה האמינה ביותר הקיימת לקביעת מרחקים קוסמיים בסקלות גדולות ולכן היא בעלת חשיבות רבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ענני מגלן** בוויקישיתוף
* תמונה והסבר קצר (באנגלית) על ענני מגלן
* ענני מגלן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ענני מגלן, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Implications of recent measurements of the Milky Way rotation for the orbit of the Large Magellanic Cloud

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543413105171
* GND: 1235778088
* LCCN: sh85079590
* NDL: 00567382
* NKC: ph217742

 |
**לואיק פרן** (בצרפתית: **Loïc Perrin**; נולד ב-7 באוגוסט 1985 בסנט אטיין) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם. לאורך כל הקריירה שיחק פרן רק בסנט אטיין בה שימש גם כקפטן, עד לפרישתו.

קריירה
------

פרין החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פ.צ פריגנאו הצרפתית. לאחר כשנה עבר למחלקת הנוער של פ.צ צ'ארלס לה וגילנטה. בשנת 1997 פרין עבר למחלקת הנוער של סנט אטיין שם שיחק כ-6 שנים. בעודו בן 18 חתם פרין בקבוצה הבוגרת של המועדון לשנתיים בהן שיחק בתור מחליף. בשנת 2005 קיבל פרין את חולצת ההרכב בקבוצה, ועם השנים הפך לאחד השחקנים הבולטים בקבוצה. כיום, פרין משמש בתור קפטן ונחשב לבלם מהטובים בכל הזמנים בקבוצה.

אך לצערו ב-24 ביולי 2020, במשחק הפרישה שלו בגמר הגביע הצרפתי מול פריז סן ז'רמן. הוא קיבל כרטיס אדום ישיר כאשר פצע בצורה חמורה את קיליאן אמבפה וירד בבושת פנים מהמגרש. המשחק נגמר 0–1 לפסז' שזכתה בגביע.

נבחרת לאומית
------------

בשנת 2003 זומן פרין לנבחרת צרפת עד גיל 18 ושיחק בה פעמיים ואף כבש שער. שנה לאחר מכן זומן לנבחרת צרפת עד גיל 21 בה רשם 4 הופעות. בשנת 2015 זומן פרין על ידי המאמן דידייה דשאן לסגל נבחרת צרפת במשחקי הידידות נגד נבחרת אלבניה ונגד נבחרת שוודיה. לאור פציעתו של הבלם ממאדו סאקו זומן פרין בשנית למשחקי הידידות, הפעם נגד נבחרות גרמניה ואנגליה. פרין טרם שיחק משחק רשמי במדי הנבחרת.

תארים
-----

סנט אטיין
* גביע הליגה הצרפתית (1): 2012/2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיק פרן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**האי וורד** (באנגלית: **Ward's Island**) הוא אי הממוקם בין נהר הארלם לאיסט ריבר שבעיר ניו יורק. האי מהווה חלק מרובע מנהטן. האי חובר לאי רנדל באמצעות מילוי חלק מהנהר.

מעל האי עובר גשר רוברט פ. קנדי וגשר הלגייט, אולם הגשרים עצמם לא מחוברים לאי. הכניסה לכלי רכב לאי מתבצעת דרך האי רנדל. הולכי רגל יכולים להגיע אל האי באמצעות גשר האי וורד המחבר את האי לשכונת הארלם במנהטן.

באי נמצא בית חולים לחולי נפש, וכן מתקני טיהור שפכים. באי נמצא פארק האי וורד ובו שטחי נופש ומגרשי אתלטיקה.

היסטוריה
--------

### התקופה הקולוניאנלית

בשנת 1637 רכשו המתיישבים ההולנדים את האי מהאינדיאנים שגרו באזור. באותה עת נקרא האי "טנקנאס" שמשמעו "ארצות הפרא". שם האי שונה מספר פעמים במהלך השנים והוא נקרא גם "האי ביוקנן" ("Buchanan's Island" ) ו"אי האסם הגדול" (Great Barn Island)- שניהם ככל הנראה שיבוש של שמו המקורי של הבעלים של האי - ברנדט (Barendt).

במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית שימש האי מוצב בריטי.

### התקופה שלאחר הקמת ארצות הברית

עם תום מלחמת האזרחים רכשו את האי ג'ספר וברתולומיו וורד, וקראו לאי על שמם. האחים וורד בנו באי מטוויית כותנה ובנו את הגשר הראשון על איסט ריבר - גשר שחיבר את האי למנהטן (ברחוב 114) בשנת 1807.

הגשר היה גשר עץ והוא נהרס בסופה בשנת 1821.

לאחר שנהרס הגשר, ננטש האי עד שנת 1841 עת שהפך למזבלה עירונית. מאוחר יותר שימש האי גם כבית קברות, ובשנת 1847 נפתח באי בית חולים למהגרים (מבנה בית החולים היה הגדול בעולם באותה עת).
בשנת 1863 נפתח באי בית חולים לחולי נפש. בין השנים 1860–1892 שימש האי מרכז לקליטת מהגרים - מרכז שעבר בשנת 1892 לאי אליס.
בשנת 1899 נפתח באי בית חולים נוסף לחולי נפש, שהיה הגדול בעולם באותה עת.

### שיקום

בשנת 1930 המליצה ועדה מטרופוליטנית להפוך את האי רנדל והאי וורד לפארק ציבורי. הקמת הפארק החלה בשנת 1936 והסתיימה שבע שנים מאוחר יותר.

הגשר הנוכחי המקשר את האי למנהטן (ומשמש להולכי רגל בלבד) נבנה בשנת 1951 במטרה לאפשר גישה מהארלם לאי מאחר שבהארלם שטחים ירוקים מועטים.

ראו גם
------

* האי רנדלס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וורד** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של האי וורד

| איי ניו יורק |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| או תאנט • אליס איילנד • ברוד צ'אנל • גברנרז • הארט • הבלאוזז • הופמן • היי • הנטרז • וורד • טווין • לונג איילנד • ליברטי • מדוז • מיל רוק • מנהטן • נורת' ברד'ר • סאות' ברד'ר • סווינבורן • צ'ימני סוויפס • סטטן איילנד • סיטי • פרולס • קוני איילנד • רוזוולט • רט • רייקרז איילנד • רנדל • שוטרז |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10046267

 |
ענקים צהובים נמצאים במרכז ענפי הענקים II ו-III מעל הסדרה הראשית
**ענק צהוב** הוא כוכב גדול-ממדים מסוג ספקטרלי F או G ושצבעו צהוב או צהבהב. שינויים בפעילות הגרעינית בליבת כוכבי הסדרה הראשית שמסתם גדולה פי כמה משל השמש גורמים להתנפחותם ולהתקררותם כך שצבעם הופך מלבן לצהוב ועוצמת הארתם עולה עד פי עשרות או מאות מונים משל השמש.

התפתחות
-------

 ערכים מורחבים – **מחזור החיים של כוכב**  

כאשר מסתיים שלב היתוך המימן שבליבת כוכבי הסדרה הראשית, מתכווצת הליבה ומתחממת בעוד השכבות החיצוניות מתפשטות ומתקררות. תהליך זה הופך אותם בסופו של דבר לענקים אדומים שרדיוסם ועוצמת הארתם גדולים פי מאות מונים משל השמש. בכוכבים שמסתם 2-10 מסות שמש (כוכבי הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי A ו-F), כאשר תהליך זה של התפשטות והתקררות מעביר אותם דרך הסוגים הספקטרלים F ו-G, עוצמת ההארה שלהם כבר גדולה מספיק על מנת שיחשבו כענקים.

שלב התפתחות זה הוא קצר למדי במחזור חייו של כוכב ונמשך בין מאות אלפי שנים בכוכבים המסיביים יותר ובין מיליוני שנים בכוכבים הקטנים יותר. מסיבה זו ענקים צהובים הם נדירים יחסית, אך בשל עוצמת ההארה הגבוהה שלהם, ניתן להבחין בהם ממרחק גדול בהשוואה לכוכבי הסדרה הראשית כך שניתן לצפות בלא מעט מהם בשמי הלילה. 

הבהירים והקרובים למערכת השמש מבין הענקים הצהובים הם זוג הענקים קאפלה A ו-B שנמצאים במרחק של 42 שנות אור ונראים לעין ככוכב השישי בבהירותו בשמי הלילה.

ראו גם
------

* דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל
* על-ענק צהוב

|  |
| --- |
| **מחזור החיים של כוכב** (לא בקנה מידה) |
|  |
| \_{{\mathrm{M} \_{\bigodot }}} = מסת שמש, כ־‎2 x 1030 ‏ק"ג
**מסת כוכב בעת היווצרותו:** מסה קטנה מאד - פחות מ־\_{{\mathrm{M} \_{\bigodot }}} 0.08 לערך, 
מסה קטנה - בטווח \_{{\mathrm{M} \_{\bigodot }}} 0.08 - 0.4 לערך, מסה בינונית - בטווח \_{{\mathrm{M} \_{\bigodot }}} 0.4 - 8 לערך (לאחר הקריסה המסה קטנה, פחות מ־\_{{\mathrm{M} \_{\bigodot }}} 1.44 לערך), מסה גדולה - לפחות \_{{\mathrm{M} \_{\bigodot }}} 8 לערך (לאחר הקריסה המסה היא לפחות \_{{\mathrm{M} \_{\bigodot }}} 1.44 לערך)
**הערה:** במצבים בהם כוכב מסוים סופח אליו מסה - הוא עשוי לעבור למחזור חיים של מסה גבוהה יותר. לדוגמה: אם ננס לבן במערכת זוגית סופח אליו חומר מבן זוגו, המגדילה אותו מעבר לגבול צ'נדראסקאר (\_{{\mathrm{M} \_{\bigodot }}} 1.44), הוא יכול לעבור סופרנובה מסוג Ia שבסופה ייווצר כוכב נייטרונים (במקום ננס שחור). |
**סלבדור (וורו) גונסאלס מרקו** (בספרדית: **Salvador (Voro) González Marco**; נולד ב-9 באוקטובר 1963), הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ספרדי.

קריירת משחק
-----------

וורו גדל בוולנסיה, והחל לשחק כבלם במחלקות הנוער של הקבוצה המקומית, ולאחר מכן בקבוצת המילואים שלה. לאחר השאלה של עונה וחצי בטנריפה מהסגונדה דיוויסיון שב לוולנסיה ושיחק במדיה שמונה עונות, שבע מהן בלה ליגה, לפני שעבר לשחק בדפורטיבו לה קורוניה ו-CD לוגרונייס טרם פרישתו.

### קריירת נבחרת

וורו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ב-13 באוקטובר 1993, בניצחון 3–1 על אירלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. הוא גם היה חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 1994.

קריירת אימון
------------

בשנת 2004 החל לאמן את קבוצת המילואים ולנסיה ב', אותה אימן במשך שתי עונות. לאחר מכן הצטרף לצוות המקצועי והחל לשמש כנציג הקבוצה הבכירה מול אופ"א והרשויות המקומיות.

ב-21 באפריל 2008 מונה למאמן הזמני של ולנסיה לאחר פיטוריו של רונלד קומאן. לאחר שהציל את הקבוצה מירידת ליגה עם ארבעה ניצחונות בחמישה משחקים, הוחלף על ידי אונאי אמרי ושב לתפקידו הקודם.

בדצמבר 2012 אימן את הקבוצה במשחק אחד אחרי פיטוריו של מאוריסיו פלגרינו. בנובמבר 2015 אימן את הקבוצה בשני משחקים לאחר עזיבתו של נונו אספריטו סנטו. בספטמבר 2016 קיבל את תפקיד המאמן הזמני בפעם הרביעית, כשאימן בשלושה משחקים לאחר פיטורי פאקו אייסטאראן.

ב-30 בדצמבר 2016 שב לעמדת המאמן הזמני לאחר התפטרותו של צ'זרה פראנדלי, וב-10 בינואר 2017 הפך לראשונה למאמן הקבוע של הקבוצה כאשר ולנסיה נמצאת במקום ה-17 ובסכנת ירידה. תחת וורו הקבוצה הוציאה רצף תוצאות טובות, ובסופו של דבר סיימה את העונה במקום ה-12. בתום העונה מונה מרסלינו למאמן, והוא הפך לעוזר מאמן.

ב-29 ביוני 2020, שישה מחזורים לתום העונה, פוטר המאמן אלברט סלאדס, ובפעם השישית וורו שב לתפקיד המאמן הזמני, עד לתום העונה, אותה סיימה הקבוצה במקום התשיעי. בתום העונה שב לתפקיד עוזר המאמן.

במאי 2021 שב בפעם השביעית לתפקיד המאמן הזמני, כאשר החליף את המאמן המפוטר חאבי גארסיה, לפני מינויו של המאמן חוסה בורדאלאס.

ב-30 בינואר 2023 שב לקבוצה בפעם השמינית, כמחליפו של ג'נארו גאטוזו שפוטר לאחר רצף תוצאות שליליות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  MARCA.com, La leyenda de Voro en el Valencia, MARCA.com, ‏2 בדצמבר 2015 (בספרדית)
2. ↑  "Voro & Neville take Valencia training". *BBC Sport* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-05-26.
3. ↑  Gary Neville takes charge of Valencia | Goal.com, www.goal.com
4. ↑  "Struggling Valencia sack Ayestaran". *BBC Sport* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-05-26.
5. ↑  CARLOS BOSCH @Carlos\_Bosch, Voro sigue hasta final de temporada, Superdeporte, ‏10 בינואר 2017 (בספרדית)
6. ↑  Otra vez Voro... y van siete, AS.com, ‏3 במאי 2021 (בספרדית)
7. ↑  Valencia Club de Fútbol, www.valenciacf.com

| **נבחרת ספרד – מונדיאל 1994** |
| --- |
| 1 זוביזרטה • 
2 פרר • 
3 אוטרו • 
4 קמארסה • 
5 אבלרדו • 
6 היירו • 
7 גויקוצ'אה • 
8 גאררו • 
9 גוארדיאולה • 
10 באקרו • 
11 צ'יקי • 
12 סרג'י •
13 קניסארס • 
14 חואנלה •
15 קמינרו •
16 מינמברס •
17 וורו •
18 אלקורטה •
19 סלינאס •
20 נדאל •
21 לואיס אנריקה •
22 לופטגי •
מאמן: קלמנטה | ספרדספרד |
**סקדילוזאוריים** (שם מדעי: Scelidosauridae) היא משפחה של דינוזאורים מקבוצת התיראופורה שהיו קרובים לאנקילוזאורים ואולי היו אבותיהם. הם חיו בתחילת היורה לפני 197 עד 183 מיליון שנה והיו פרימיטיביים יחסית לבני קבוצת התיראופורה. הקבוצה תוארה ב-1839 בידי החוקר הבריטי תומאס הנרי האקסלי. המאובנים שלהם התגלו באנגליה, סין, באמריקה הצפונית (אריזונה) ואולי גם בפורטוגל.

הסקדילוזאוריים דמו מעט לאנקילוזאורוס וגם קצת לסטגוזאורוס אך היו קטנים יותר לא יותר מאורך של 4 מטרים, כנראה דו-רגליים והם ניזונו מצמחייה קרקעית בעזרת שיניים קטנות ובעזרת חלל בטן רחב בתוכו מעיים גדולות. המאפיין החשוב שלהם היה שכבת האוסטאודרם שכיסתה את גופם, פחות בנוקשות מהאנקילוזאורים אך יותר מאוכלי צמחים אחרים מתקופתם. מבנה זה אולי הרתיע טורפים גדולים כמו הצרטוזאורוס מלטרוף אותם. 

חלק מהחוקרים כיום רואים במשפחה קבוצה פרפילטית אך אחרים כמו מייקל בנטון (Michael Benton) עוד רואים בה (2004) קבוצה מונופילטית.

סוגים
-----

* *Bienosaurus*
* *Lusitanosaurus*?
* סקלידוזאורוס (*Scelidosaurus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקדילוזאוריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

* ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, Lecture 17 Thyreophora: Defense! Defense! DEFENSE!!, מתוך הקורס גאולוגיה 104: דינוזאורים, 2021, באתר יוטיוב (באנגלית)
**בולטימור אוריולס** (באנגלית: **Baltimore Orioles**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר בולטימור, מרילנד. הקבוצה משחקת בבית המזרחי של האמריקן ליג.

היסטוריה
--------

האוריולס הוקמו ב-1901 והם אחת משמונה הקבוצות המייסדות של האמריקן ליג. בשנה הראשונה פעלה הקבוצה בעיר מילווקי תחת הכינוי מילווקי ברוארס (ללא קשר לקבוצה בעלת השם הזהה שנוסדה ב-1970), וב-1902 עברה לשחק בסנט לואיס, עיר בה שיחקה במשך יותר מחמישה עשורים, תחת הכינוי סנט לואיס בראונס.

לאחר שורה של כישלונות מקצועיים ואי הצלחה כלכלית, הגיע בעל הקבוצה, ביל ויק, למסקנה כי אין מקום לשתי קבוצות בייסבול בכירות בסנט לואיס (בעיר שיחקה במקביל גם הסנט לואיס קרדינלס) ולכן החל בניסיונות לגרום לקרדינלס לעזוב את העיר. הוא גייס שחקנים ואנשי מקצוע שזוהו עם הקרדינלס ונקט בפעולות נוספות במטרה לערער את בסיס האוהדים של היריבה העירונית. נראה היה שעמלו נשא פרי, כשבעלי הקרדינלס חיפשו קונה לקבוצה, אך כשיצרנית הבירה הענקית אנהאוזר-בוש רכשה את הקרדינלס היא הודיעה כי תשאיר אותה בסנט לואיס ובכך סתמה את הגולל על מאמציו. ויק שהבין כי אין לו יכולת להמשיך בתחרות, חיפש עיר אחרת להעביר אליה את הקבוצה; ניסיונותיו להעבירה חזרה למילווקי או לבולטימור לא צלחו, לאור התנגדות בעלי הקבוצות האחרות בליגה, והוא נאלץ למכור את הקבוצה.

תחת הבעלות החדשה הסכימה הליגה לאשר את המעבר וב-1954 התמקמה הקבוצה בבולטימור, מקום מושבה עד היום. שמה של הקבוצה שונה לבולטימור אוריולס, כשם של ציפור שיר נפוצה הנושאת את שם העיר, וכשמה של קבוצת בייסבול מקומית שפעלה בעבר בעיר.

לאחר שהצליחה רק פעם אחת בעבר, ב-1944, להעפיל לוורלד סיריס ונחשבה לאחת הקבוצות החלשות בליגה, שינתה הקבוצה את פניה בבולטימור. היא זכתה שש פעמים באליפות האמריקן ליג ושלוש פעמים בוורלד סיריס: ב-1966, 1970 ו-1983, כולם יחד עם המגיש המצטיין ג'ים פאלמר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בולטימור אוריולס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בולטימור אוריולס (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של בולטימור אוריולס (באנגלית)
* בולטימור אוריולס, ברשת החברתית פייסבוק

* בולטימור אוריולס, ברשת החברתית טוויטר

* בולטימור אוריולס, ברשת החברתית אינסטגרם
* בולטימור אוריולס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| קבוצות ליגת ה-MLB |
| --- |
| הליגה הלאומית | הליגה האמריקאית |
| **הבית המזרחי** | **הבית המרכזי** | **הבית המערבי** | **הבית המזרחי** | **הבית המרכזי** | **הבית המערבי** |
| אטלנטה ברייבס | שיקגו קאבס | אריזונה דיאמונדבקס | בוסטון רד סוקס | שיקגו וייט סוקס | אוקלנד אתלטיקס |
| מיאמי מארלינס | סינסינטי רדס | קולורדו רוקיס | ניו יורק יאנקיז | קליבלנד אינדיאנס | סיאטל מארינרס |
| ניו יורק מטס | מילווקי ברוארס | לוס אנג'לס דודג'רס | טמפה ביי רייס | דטרויט טייגרס | טקסס ריינג'רס |
| פילדלפיה פיליז | פיטסבורג פיירטס | סן דייגו פאדרס | טורונטו בלו ג'ייז | קנזס סיטי רויאלס | לוס אנג'לס איינג'לס |
| וושינגטון נשיונאלס | סנט לואיס קרדינלס | סן פרנסיסקו ג'איינטס | בולטימור אוריולס | מינסוטה טווינס | יוסטון אסטרוס
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007324709805171
* GND: 7688037-0
* LCCN: n79151564
* VIAF: 236607407
* WorldCat: lccn-n79151564

 |
**אליזבת "בטי" דובאל ווב** (באנגלית: **Betty Duvall‏**, 1845 - ‏3 ביולי 1891) הייתה מרגלת של הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית .

ביוגרפיה
--------

אליזבת "בטי" דובאל תושבת וושינגטון די.סי. הייתה בתם של אלי דובאל האב ושרה (לבית תומפסון) דובאל.

למרגלת רוז אוניל גרינהאו הייתה רשת של אנשים שפעלו עבורה. דובאל, בת ה-16, הייתה אחת מהם. גרינהאו נתנה לדובאל פתק מקודד על תוכנית האיחוד לקרב מנאסס (או בול ראן) הראשון. דובאל הייתה אמורה למסור אותו לגנרל פ.ג.ט. בורגארד. ב-9 ביולי 1861 היא התחפשה לנערת שוק כפרית, עזבה את העיר, לבדה, על עגלת חווה ולנה לילה באחד המטעים בדרך. למחרת המשיכה ברכיבה על סוס לבית המשפט בכפר פיירפקס שם ישב הפיקוד הבכיר של הקונפדרציה. דובאל פגשה את עוזרו של בורגארד ומסרה לו את ההודעה שאותה נשאה בתוך שערה האסוף. מההודעה נודע לבורגארד כי התקיפה תתבצע תוך שבוע. האזהרה המוקדמת הובילה לניצחון הקונפדרציה בקרב הראשון של בול ראן. מאוחר יותר דובאל המשיכה לרגל למען הקונפדרציה, ולאחת ממשימותיה הביאה את בן דודה.

היא נישאה לג'ון קונברס ווב ונולדו להם שלושה ילדים.

 קבר דובאל בבית הקברות אוק היל
דובאל נפטרה ב-3 ביולי 1891. היא נקברה בבית הקברות אוק היל בוושינגטון די.סי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטי דובאל** בוויקישיתוף
* בטי דובאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  OAK HILL CEMETERY, Georgetown, D.C. (Rock Creek), OAK HILL CEMETERY
2. 1 2 3  סנדרה מרווילהארט, נשות מלחמת אזרחים: בטי דובאל, מרגלת הקונפדרציה, באתר sandramervillehart, ‏1 לאוגוסט 2019 (באנגלית)
3. ↑  Jill, Canon. Civil War Heroines. Santa Barbara, CA: Bellerophon Books, 2000.
**רות יוז ארונס** (באנגלית: **Ruth Hughes Aarons**;‏ 13 באוגוסט 1918 - 9 באפריל 1976) הייתה טניסאית שולחן יהודיה-אמריקאית. פעמיים ברציפות אלופת עולם ביחידות (פראג 1936 ובאדן 1937), בעלת 5 מדליות, מהן 3 זהב מאליפויות העולם. היא טניסאית השולחן האמריקאית היחידה שזכתה בתואר ליחידים.

קורות חיים
----------

ארונס נולדה בסטמפורד, קונטיקט, למשפחה יהודית עשירה. אמה, לילה יוז, הייתה זמרת אופרה ואביה, אלפרד, היה מפיק בתיאטראות ברודוויי. היא גדלה בניו יורק והחל לשחק טניס שולחן לגמרי במקרה בשנת 1933, במהלך משחק טניס שהופסק בשל סופת גשמים. היא גילתה את המשחק והוקסמה.

בשנים 1936 ו-1937 זכתה ארונס בשתי אליפויות עולם רצופות בטורניר ליחידות, והייתה לאמריקאית הראשונה שזכתה באליפות עולם בטניס שולחן ליחידים, והיחידה שהשיגה זכייה כפולה רצופה ליחידים. באליפות אנגליה הפתוחה(אנ') שנערכה ב-1937 היא זכתה בשני תארים, ביחידות ובזוגות מעורבים.

ארונס פרשה מטניס שולחן תחרותי בשנת 1938. היא הייתה סוכנת מצליחה של שחקנים בתעשיית הקולנוע והתיאטרון וזכתה להצלחה רבה. בין השחקנים שהיו מיוצגים בחברה שהקימה היו: שירלי ג'ונס, ג'ק קסידי (אנ'), שון קסידי (אנ'), דייוויד קסידי, סוזן דיי, ג'ורג' צ'קיריס, ג'ניס פייג' (אנ'), סלסט הולם ועוד.

שנים לאחר מכן, היא התמכרה לתרופה, סקונל, תרופה ממשפחת הברביטורטים. חברה הקרוב דייוויד קסידי גילה בביתה אלפי כדורים של תרופה זו. התרופה גרמה בסופו של דבר למותו הטרגי של אביו, ג'ק קסידי, שנרדם עם סיגריה ביד ונשרף ב-12 בדצמבר 1976. בעקבות מצבה ואירוע טרגי זה, עזבו כל לקוחותיה את החברה שניהלה, כי איבדו את האמון ביכולתה.

ב-6 ביוני 1980, חמישה ימים לפני יום הולדתה ה-62, נמצאה ארונס מתה במקלחת ביתה בבוורלי הילס, ככל הנראה מנפילה ופגיעה בראשה.

תארים והישגים
-------------

* בשנת 1966 נבחרה ארונס להיכל התהילה של טניס השולחן האמריקאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* Ruth Hughes Aarons, ‏ באתר *Team USA* (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: a1a27993-7931-49ef-ba5d-fed88484b1ee

 |
**לאופולד השני, נסיך אנהלט-דסאו** (גרמנית: **Leopold II. von Anhalt-Dessau**;‏ 25 בדצמבר 1700 – 16 בדצמבר 1751), היה נסיך אנהלט-דסאו בין השנים 1747–1751.

ביוגרפיה
--------

לאופולד נולד ב-25 בדצמבר 1700 בדסאו, ללאופולד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ולאנה לואיזה פהזה, בתם של רודולף פהזה ואגנס אוהמה. בהיותו בן תשע בלבד התלווה לאופולד לאביו לשירות בצבא הפרוסי, ובשנת 1715 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט ברגימנט הרגלים ה-27 בשטנדאל. בשנת 1733 פיקד לאופולד על הכוחות הפרוסים המוצבים במילהאוזן, תורינגיה במהלך מלחמת שלזיה הראשונה.

מותו של אחיו הבכור, וילהלם גוסטב מאנהלט-דסאו, בשנת 1737, הפך את לאופולד ליורש העצר של אנהלט-דסאו, מכיוון שאחיו היה נשוי בנישואים מורגנטיים ולכן תשעת ילדיו לא יכלו לרשת את השלטון. בשנת 1747 מת אביו לאופולד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, ולאופולד עלה לשלטון במקומו.

לאופולד היה אחד הגנרלים המצטיינים ביותר ששירתו תחת פרידריך השני, מלך פרוסיה. הוא הצטיין בכיבוש גלוגאו בשנת 1741 ובקרבות של מולוויץ, כוטוזיץ (שם הוא הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל), פרידברג, וזור.

ב-16 בדצמבר 1751 מת לאופולד בדסאו, ובנו לאופולד השלישי, נסיך אנהלט-דסאו עלה לשלטון במקומו.

משפחתו
------

ב-25 במאי 1737 התחתן לאופולד עם גיזלה אגנס מאנהלט-קתן, בתם של לאופולד, נסיך אנהלט-קתן ופרדריקה הנרייטה מאנהלט-ברנבורג, ממנה היו לו 7 ילדים:

* לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו (1740–1817).
* לואיזה (1742–1743).
* הנרייטה קתרינה אגנס, נסיכת אנהלט-דסאו (1744–1799), התחתנה עם יוהאן יוסטוס, הברון מלואן.
* מריה לאופולדינה, נסיכת אנהלט-דסאו (1746–1769), התחתנה עם זימון אוגוסט, רוזן ליפה-דטמולד.
* יוהאן גאורג מאנהלט-דסאו (1748–1811).
* קזימירה, נסיכת אנהלט-דסאו (1749–1778), התחתנה עם זימון אוגוסט, רוזן ליפה-דטמולד.
* אלברט פרידריך מאנהלט-דסאו (1750–1811), התחתן עם הנרייטה מליפה-וייסנפלד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאופולד השני, נסיך אנהלט-דסאו** בוויקישיתוף

  


|  |
| --- |
| **לאופולד השני, נסיך אנהלט-דסאו**  בית אסקניה  נולד:25 בדצמבר 1700 מת:16 בדצמבר 1751 |
| **לאופולד הראשון** | **נסיכות אנהלט-דסאו  1747–1751** | **לאופולד השלישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 132921065
* NLP: A34064746
* VIAF: 55321320
* WorldCat: viaf-55321320

 |
**מנואל אוליברס** (בספרדית: **Manuel Olivares Lapeña**; ‏2 באפריל 1909 – 16 בפברואר 1976) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירת משחק
-----------

אוליברס נולד ב-2 באפריל 1909 בסון סרביירה שבספרד. הוא התחיל את קריירת המועדונים שלו בקבוצה דפורטיבו אלאבס שמחבל הבסקים בשנת 1928. אוליברס ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בעונת 1930/1931 וכבש באותה עונה 10 שערים ב-14 הופעות ואלאבס בסיום העונה סיימה במקום השמיני (מתוך 10 קבוצות). לאחר עונה זאת חתם בריאל מדריד.

במהלך תקופתו בריאל זכה אוליברס בשתי אליפויות ספרד ברצף ובגביע הספרדי בשנת 1934. בעונת 1932/1933 בלה ליגה כבש 16 שערים ב-14 משחקים, דבר שהקנה לו את תואר הפיצ'יצ'י לכובש המצטיין של העונה. לאחר 3 שנים בריאל עבר לשחק בכמה קבוצות שלא נשאר בהן יותר משנה אחת.

אוליברס שהה שלוש שנים נוספות בליגה הבכירה, אז שיחק עם דונוסטייה, ריאל סרגוסה והרקולס. בשנת 1935 החל את קריירת האימון שלו במועדון סראגוסה תוך כדי שהיה גם שחקן, והמשיך להיות כך עבור מספר קבוצות עד שנת 1943, אז הפסיק את קריירת המשחק שלו במועדון אלחסיראס.

תארים
-----

### כשחקן

ריאל מדריד
* אליפות ספרד (2): 1931/1932, 1932/1933
* הגביע הספרדי: 1934

אישיים
* תואר הפיצ'יצ'י: 1932/1933

### כמאמן

סלמנקה
* הליגה הספרדית הרביעית: 1944/1945

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams (באנגלית)
**מנואל גארסיה** (בספרדית: **Manuel del Pópulo Vicente Rodriguez García**; ‏22 בינואר 1775 – 2 ביוני 1832), היה זמר טנור ומלחין ספרדי.

ביוגרפיה
--------

גארסיה נולד בסביליה והופיע לראשונה על הבימה בגיל 17, בקדיס. בשנת 1808, כאשר הופיע באופרה "גריזלדה" בפריז, כבר נודע כמלחין אופרות קלות. הוא חי בנאפולי והופיע באופרות של רוסיני עד 1816, כשביקר בפריז ובלונדון. בין 1819 ל-1832 חי בפריז ושר בספר מסביליה, אותלו, דון ג'ובאני ועוד מחביבות הקהל. כמו כן חיבר אופרות; מכלול יצירתו הקיף בסופו של דבר כ-100 אופרות בסך הכל. בעיקר נודע, מכל מקום, כמורה לשירה, שלימד הן בפריז והן בלונדון.

בנו, מנואל פטריסיו רודריגז גארסיה (1805–1906) מפורסם לא פחות. הוא היה פרופסור בקונסרבטואר בין 1830 ל-1848 ובאקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, מ-1848 עד 1895. הוא ייזכר כמורה לפיתוח קול של "הזמיר השוודי", ג'ני לינד, וכממציא הלרינגוסקופ.

בנותיו, מריה מאליברן ופולין גארסיה-ויארדו היו שתיהן זמרות אופרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנואל גארסיה** בוויקישיתוף

* מנואל גארסיה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מנואל גארסיה, באתר Discogs (באנגלית)
* מנואל גארסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מנואל גארסיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007339601105171
* BIBSYS: 46625
* BNE: XX843380
* BnF: cb125024884 (data)
* CiNii: DA15655885
* GND: 119186497
* ISNI: 0000 0000 8115 807X
* LCCN: nr93012923
* LNB: 000073092
* MusicBrainz: 363bb8a0-112e-43c8-90e9-b692a9087e92
* NKC: xx0087449
* NTA: 16319209X
* RERO: 02-A012445100
* SNAC: w6rx9pvv
* SUDOC: 034249990
* VIAF: 37022651
* WorldCat: lccn-nr93012923

 |
**שוטה הג'אז** (באנגלית: **The Jazz Fool**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1929. הסרט ה-12 בסדרת סרטי מיקי מאוס והתשיעי באותה שנה.

כותרת הסרט משלבת את שמותיהם של שני סרטי אל ג'ולסון: זמר הג'אז (1927) והשוטה המזמר (1928). גרסה מוקדמת של דמותו של הוראס הורסקולר מופיעה, אך היא עדיין לא הדמות המואנשת שהוא מאוחר יותר מתפתח להיות.

הדיאלוג היחיד בסרט הוא של מיקי, אשר שר במנגינה באמצעות ההברות "דו".

עלילה
-----

מיקי מגיע לעיירה רכוב בעגלה רתומה לסוס שנושאת את הכותרת "מופע הדרכים הגדול של מיקי", בעודו מנגן על העוגב. סוסו של מיקי רוקד לצלילי המנגינה, וכך גם חיות משק שונות שהולכות בעקבות העגלה. שתי פרות (ששתיהן נראות כמו קלרבל הפרה) רוקדות בחצר האסם, בנוסף גם הבגדים התלויים על חבל כביסה.

כשהגיעו ליריד, הסוס מנגן בכלי הקשה בעוד מיקי מנגן על העוגב שלו. כשהשיר מסתיים, מיקי עולה לבמה ומנגן בפסנתר באגרסיביות, ובסופו של דבר מנהל קרב אגרופים עם הכלי. בסוף הקונצרט הפסנתר נוקם בו על ידי נשיכת החלק האחורי של מיקי.

הפקה
----

זהו הסרט השני של מיקי מאוס הכולל קונצרט פסנתר, לאחר הסרט "בית האופרי" שיצא שבעה חודשים קודם לכן במרץ 1929. בנוסף שוטה הג'אז כולל כמה בדיחות ממוחזרות מהסרט הזה.

ביקורת
------

בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב מציין, "שוטה הג'אז הוא אחד מהסרטים הקצרים המוקדמים של מיקי מאוס עם הרבה ביצועים מוזיקליים, אבל ללא עלילה. עם זאת, יש הרבה אקשן, וביצועי הפסנתר של מיקי עדיין משעשעים גם היום".

ראיין קילפטריק מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project" כתב: "[החלק] הטוב ביותר הוא ההנפשה האישיותית של מיקי, המראה את הכעס, התסכול או האושר שלו ממה שהוא מנגן על הפסנתר. זה עשוי היטב, עם תנועות פשוטות של הגבה והעיניים, עיקומי הפה שלו, או כיוון האף או הכתפיים שלו המבטאים את כל הרגש. זה מיקי הבעתי מאוד, חלק מההתפתחות של דמותו במהלך הסרטים הקצרים האחרונים".

כתב העת "Motion Picture News" ב-9 בנובמבר 1929 החמיא לסרט שהוא קומי ומצחיק ובמיוחד על קטע הנגינה על הפסנתר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שוטה הג'אז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שוטה הג'אז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). *Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History*. Cologne: Taschen. p. 43. ISBN 978-3-8365-5284-4.
2. 1 2 3 4  Grob, Gijs (2018). "The Jazz Fool". *Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse*. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
3. ↑  Lenburg, Jeff (1999). *The Encyclopedia of Animated Cartoons*. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. `{{cite book}}`:  (עזרה)
4. ↑  Kilpatrick, Ryan. "The Jazz Fool". *Disney Film Project*. נבדק ב-3 בפברואר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Week's Short Subject Assortment Unearths No Outstanding Releases". *Motion Picture News*: 38. 9 בנובמבר 1929. נבדק ב-23 בפברואר 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**פרת'** (באנגלית: **Perth**, בגאלית סקוטית: **Peairt**) היא עיר במרכז סקוטלנד השוכנת על גדות הנהר טאי (אנ'). העיר היא המרכז המנהלי של מחוז פרת' וקינרוס ושל המחוז ההיסטורי פרת'שייר. פרת' ידועה בכינוי The Fair City ("העיר ההגונה"), בעקבות פרסום סיפורו של הסופר הסקוטי, סר וולטר סקוט, "העלמה ההגונה מפרת'" (The Fair Maid of Perth) ב-1828. במהלך ימי הביניים המאוחרים העיר נקראה "סנט ג'ון טון (St. John's Toun או Saint Johnstoun) על ידי תושביה בהקשר לכנסייה הראשית שלה שהוקדשה ליוחנן המטביל. שם זה השתמר בשמה של קבוצת הכדורגל המקומית, סט. ג'ונסטון.

מקורו של השם פרת' מהמילה בשפתם של הפיקטים, שמשמעותה "עץ" או "חורשה". המקום היה מיושב מאז התקופות הפרהיסטוריות ושכן על תל שהתרומם מעל מישור ההצפה של הנהר טאי, במקום בו ניתן היה לחצות את הנהר כאשר מימיו ירדו לשפל. האזור המקיף את העיר המודרנית ידוע כאזור שיושב על ידי ציידים-לקטים מהתקופה המזוליתית שהגיעו לכאן לפני יותר מ-8,000 שנה. בקרבת מקום ניצבים אבנים ומעגלי אבנים מהתקופה הנאוליתית המתוארכים כבני 6,000 שנה לערך, לתקופה בה החלה החקלאות באזור.

מנזר סקון (Scone Abbey), שבה ניצבה אבן סקון, שהייתה אבן ההכתרה של מלכי סקוטלנד, הגדילה את חשיבותה של העיר עוד בימים קדומים. פרת' הייתה ידועה כבירת סקוטלנד, עקב היותה מקום המגורים התדיר של חצר המלכות הסקוטית. בראשית המאה ה-12 הוענק לה מעמד של "עיר מלכותית" (Royal burgh) על ידי ויליאם הראשון, מלך סקוטלנד. העיר הייתה לאחת העשירות בסקוטלנד שקווי המסחר שלה הגיעו לצרפת, לארצות השפלה ולמדינות הבלטיות והיא סחרה במוצרים כמו משי ספרדי ויין צרפתי. חלק חשוב באירועי הרפורמציה הסקוטית התרחשו בפרת'. לאחר חקיקתו של חוק ההסדר 1701 התרחשו כאן המרידות היעקוביטיות. העיר נכבשה על ידי תומכי היעקוביטים בשלושה מקרים (1689, 1715 ו-1745). הקמתה של אקדמיית פרת' ב-1760 סייעה להבאתם של ענפי ייצור חשובים לעיר, כמו בדי פשתן, עור, מלבינים וויסקי. עקב מיקומה, הפכה פרת' לצומת דרכים חשוב לרשת מסילות הברזל ותחנת הרכבת הראשונה שלה נפתחה ב-1848.

כיום משמשת פרת' כמרכז לסחר קמעונאי לסביבתה. לאחר ירידת היקף יצור הויסקי בפרת', עברה כלכלת העיר למגוון עיסוקים כמו ביטוח ובנקאות. עקב מיקומה, מכונה העיר "השער להיילנדס". על שמה של פרת' קרויה העיר האוסטרלית, פרת'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרת'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרת'

הערות שוליים
------------

1. ↑  United Kingdom: Council Area and Major Cities in Scotland
2. ↑  "Perth - gateway to the highlands - Picture of Perth, Perth and Kinross". TripAdvisor. 2011-09-25. Retrieved 2013-10-02.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564799305171
* GND: 4198041-4
* LCCN: n88080853
* MusicBrainz: 5d5adcf9-6f4d-47b9-9a61-4ccbf919b3b1
* VIAF: 150200428
* WorldCat: lccn-n88080853

 |