recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ינווילם לינקולן ואן דה וטרינג** (בהולנדית: **Janwillem Lincoln van de Wetering**;‏ 12 בפברואר 1931, רוטרדם, הולנד – 4 ביולי 2008, בלו היל, מיין) היה סופר הולנדי-אמריקאי, לשעבר נזיר בודהיסטי, איש עסקים ושוטר במשטרת אמסטרדם בשעות הפנאי. זכה בפרס הראשון לספרות משטרתית בצרפת לשנת 1984. ספריו נסמכים על חייו בשש יבשות. שלושה מספריו הפכו לסרטי קולנוע ורבים מסיפוריו האחרים לתוכניות טלוויזיה ורדיו בארצות הברית, גרמניה והולנד.

ספריו
-----

ינווילם ואן דה וטרינג התפרסם בעיקר בזכות שתי סדרות אשר יצר: שוטרי אמסטרדם (חרייפסטרה ודה חיר), שברבות הימים הפכו לבלשים פרטיים, וטרילוגיית זן-בודהיזם. הוא כתב כל סיפור פעמיים, באנגלית ובהולנדית, בגרסאות המותאמות לציבור הקוראים בכל מדינה. כן כתב ביוגרפיה לסופר, הסינולוג והדיפלומט ההולנדי ד"ר רוברט ואן גוליק, חמישה ספרי ילדים ומאמרים וסיפורים קצרים רבים.

כל ספריו וסיפוריו (גם כאלה שלא ראו אור בשפת המקור) תורגמו לגרמנית. כן מתורגמים ספריו לכ-20 שפות נוספות. בשנים 2004-2006 שודרה סדרה עם סיפוריו בערוץ לוקסמבורג בהולנדית (RTL4). בגלל אורך הסדרה נכתבו סיפורים חדשים המושתתים על דמויותיו של ואן דה וטרינג בידי מחברים אחרים.

### תרגומים לעברית

מבין ספריו, רק שלושה בלשים משטרתיים בסדרת "שוטרי אמסטרדם" ראו אור בעברית:

* זר באמסטרדם, הוצאת מודן, 1983 (מאנגלית: יותם ראובני)
* גלגל קוצים, הוצאת כרם, 1980 (מאנגלית: דניאלה אתגר)
* הבבון הבלונדיני, הוצאת עם עובד, 1987 (מאנגלית: קלרה כהן)

טרילוגיית הזן-בודהיזם הנודעת של ואן דה וטרינג טרם ראתה אור בעברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינווילם ואן דה וטרינג** בוויקישיתוף
* ביבליוגרפיה בעם עובד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274385805171
* BNE: XX1129709
* BnF: cb11927555m (data)
* BPN: 22127055
* CiNii: DA02418898
* GND: 118631985
* ISNI: 0000 0000 8175 199X
* LCCN: n79103567
* MusicBrainz: e9c54869-8aa3-48a8-b8a6-882908cb2850
* NDL: 00460683
* NKC: jn19981002300
* NLK: KAC200702331
* NTA: 06884736X
* RKD: 368131
* SELIBR: 314962
* SNAC: w6pp71hq
* SUDOC: 027175685
* Trove: 1209270
* VIAF: 6229151778228218130003
* WorldCat (עם VIAF): 6229151778228218130003

 |
סמל הארגון
**"ושננתם"** הוא ארגון עולמי לשינון וחזרה על התלמוד הבבלי, כדי להקנות בקיאות וידע מקיף יותר בתלמוד לבחורי הישיבות. הארגון מנוהל על ידי הרב ישראל ויזל. הארגון אינו מפרסם את עצמו, והמידע עליו עובר מפה לאוזן בישיבות השונות.

היסטוריה
--------

הארגון נוסד בתחילת שנות ה-90 על ידי הרב עזריאל טאובר בשנת 1991 בהתאם לדברי הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם, מייסד מפעל הש"ס, שאמר שהמדד להצלחת מפעל הש"ס יהיה אם יוצרו עוד מסגרות לעידוד לימוד הש"ס גפ"ת. בשנים הראשונות של המיזם נבחנו על דפי גפ"ת ורא"ש, כיום המבחנים הם רק על גפ"ת. המבחנים נערכים בערים ירושלים ובבני ברק ובעוד ריכוזים חרדיים.

במסגרת המיזם נבחנים מדי חצי שנה כ-2,000 בני ישיבות. על מנת להתקבל לארגון צריך הנבחן להיות רשום בישיבה ולעבור מבחן ראשון על לפחות 50 דף גפ"ת שנבחרים לפי רצונו של הנבחן (בשונה מ'מפעל הש"ס' לדוגמה, שם ניתן לנבחנים רשימה של הדפים עליהם נבחנים), וכל חצי שנה (רק בבין הזמנים בחודשים ניסן ובתשרי) נבחנים על כל הדפים שנבחנו במבחן הקודם ומוסיפים לפחות עוד 50 דפים.

למבחן הראשון אין צורך ברישום מוקדם, ודי ברישום בעת המבחן, ואילו למבחנים הבאים יש צורך להירשם מראש. בעבר, ציוני המבחנים והרישום התבצעו באמצעות הדואר, אך בשנת תשע"ז הוקם מענה קולי שבאמצעותו מקבלים את הציונים בקוד אישי. במענה הקולי ניתן לשמוע את תקנון הארגון, זמני המבחנים וכן להירשם למבחן הבא.

בחורים שנבחנים על מעל 300 דפים יכולים לחלק את המבחן שלהם לשני חלקים, ולהשלים את מבחן תשרי בחודש טבת, ואת מבחן ניסן בחודש סיוון. לצורך דרבון ועידוד הנבחנים, מעניק הארגון מלגה סמלית, עד שקל לכל דף, אולם ברוב המבחנים לא ניתנה מלגה ובכל זאת לא הייתה לכך השפעה על מספר הנבחנים שעולה משנה לשנה. בנוסף, הארגון מנפיק תעודות ממוסגרות לנבחנים שנבחנים על מספר דפים גדול (300, 600, 900, כל הש"ס).

רוב הנבחנים במסגרת הארגון משתייכים לציבור החרדי, אך בהחלט ניתן לראות הרבה מבני הציונות הדתית העושים את המבחן.

ראו גם
------

* מפעל הש"ס

קישורים חיצוניים
----------------

* לא מפסיקים להבחן כתבה על "ושיננתם" בשיחת השבוע
* זאב בלוי, ‏לקראת המעמד ההיסטורי רבני וראשי 'ושננתם' ביקרו בבתי גדולי ישראל, באתר JDN‏

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305568305171

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הדוקטור** (באנגלית: **The Doctor**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1991 בבימויה של רנדה היינס, עם ויליאם הרט, כריסטין לאטי, אליזבת פרקינס ומנדי פטינקין בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס חלקית על ספרו האוטוביוגרפי של ד"ר אדוארד רוזנבאום (אנ') משנת 1985 שבו הוא מתאר את חוויותיו כחולה בסרטן הגרון.

העלילה היא על כירורג בכיר ויהיר שלאחר שלקה בסרטן משתנה אופיו ויחסו לחולים, לעמיתיו בעבודה ולמשפחתו.

תקציר העלילה
------------

ג'ורג' מק'קי (ויליאם הרט) הוא כירורג לב-חזה בכיר בבית חולים גדול בסן פרנסיסקו. הוא נמצא בשיא הצלחתו, מוערך על ידי עמיתיו ובהם ידידו הקרוב הכירורג מורי קפלן (מנדי פטינקין). הוא משקיע פחות בקשר עם אשתו אן (כריסטין לאטי) ובנו ניקי (צ'רלי קורסמו). מעניין אותו בעיקר להצליח בניתוח בלי להיכנס לתחום האישי-רגשי של המטופלים שלו.

יום אחד הוא מתחיל להשתעל ולפלוט דם. הוא פונה למרפאת אף אוזן גרון, מחכה בתור, מתבקש למלא טפסים כמו כל חולה. הוא מרגיש בפעם הראשונה איך זה להיות בצד השני. הוא מתקבל ביובש על ידי המומחית ד"ר לסלי אבוט (ונדי קרוסון) שמכניסה לגרונו ברונכוסקופ ומודיעה לו ביובש כי יש לו גידול. לאחר הביופסיה היא מודיעה לו כי יש לו גידול סרטני. בדיקת MRI מגלה שאין לו גרורות והוא מופנה לטיפול רדיותרפיה.

מקבל אותו ד"ר צ'ארלס ריד (זקס מוקאי) שמתייחס אליו יותר באמפתיות. בהמתנה לטיפולים הוא נפגש במטופלת ג'ון אליס (אליזבת פרקינס) שסובלת מגדול ממאיר במוח במצב מתקדם לאחר שהרופאים אחרו באבחנה כי חברת הביטוח לא אישרה לה MRI. הוא מעודד אותה בשקר כי הכיר חולה במצבה שהבריאה לאחר טיפול אך היא לא מאמינה לו.

הטיפול הרדותרפי לא עוזר והוא זקוק לניתוח. הוא פונה לתלמידו ד"ר בלומפילד (אדם ארקין) שמסכים לנתחו ואומר לו בבדיחות כי לאחר ההערות המעליבות שאמר עליו ג'ורג' התעוררה בו אז התשוקה לחתוך את גרונו...

ג'ון אומרת לו כי היא הולכת למות ומביעה את רצונה לחזות במופע של אינדיאנים בנבדה. באמצע הדרך היא מבקשת ממנו לעצור והם מקיימים שיחה באמצע המדבר.

ג'ורג' עובר כריתה של הגידול עם שימור מיתרי הקול וחוזר לעבודה. הוא משוחח בנימוס עם משפחתו של חולה שעומד לעבור השתלת לב, משפר את יחסיו עם אשתו ובנו ומדריך את הסטודנטים להתייחס לחולה בחמלה ולשם זה הוא מחלק להם מדי חולים לכמה ימים.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ויליאם הרט | ד"ר ג'ק מק'קי | כירורג |
| כריסטין לאטי | אן מקי |  |
| מנדי פטינקין | ד"ר מורי קפלן | כירורג |
| אדם ארקין | ד"ר אלי בלומפילד | כירורג |
| אליזבת פרקינס | ג'ון אליס | חולה |
| ונדי קרוסון | ד"ר לסלי אבוט | רופאת אא"ג |
| זקס מוקאי | ד"ר צ'ארלס ריד | רדיותרפיסט |
| צ'לי קורסמו | ניקי מקי |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הדוקטור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הדוקטור", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הדוקטור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הדוקטור", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "הדוקטור", באתר אידיבי
* "הדוקטור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הדוקטור, באתר TCM
* קדימון להדוקטור, באתר יוטיוב
* קדימון להדוקטור עם כתוביות, באתר יוטיוב
* הפגישה הראשונה בין ד"ר ג'ורג' מק'קי לד"ר אבוט, באתר יוטיוב
* ויליאם הרט בהדוקטור, באתר יוטיוב
* השתלת לב אמפטית, באתר יוטיוב
לוגו עמותת לוחמים ללא גבולות
משלחת הארגון להודו, 2014
**לוחמים ללא גבולות** היא עמותה ישראלית המפעילה מרכזי התנדבות חינוכית במדינות העולם השלישי המאוישים בידי תרמילאים ישראלים המתנדבים בזמן טיול במדינות אלו.

היסטוריה
--------

העמותה החלה לפעול לראשונה בהודו בשנת 2014. כשנה לאחר מכן הרחיבה העמותה את פעילותה לבואנוס איירס בארגנטינה, ב-2016 לגונדר שבאתיופיה, ב-2017 לנפאל, מקסיקו וגואטמלה וב-2018 החלה העמותה לפעול גם בריו דה ז'ניירו שבברזיל, קייפטאון שבדרום אפריקה, פרו ונפאל.

מטרות הארגון
------------

מטרות הארגון כפי שמופיעות באתר האינטרנט שלו הן:

* סיוע לאוכלוסיות נזקקות באזורים נחשלים ברחבי העולם השלישי
* העלאת קרנה של ישראל בעולם ושיפור תדמיתה.

פעילות
------

משלחות העמותה עוסקות בהעברת תכנים חינוכיים כגון אנגלית, חשבון, מדעים ועוד כאשר גילאי הילדים המקומיים עמם מתנדבת העמותה יהיו לרוב גילאי בית ספר יסודי עד חטיבת ביניים. מרכיב נוסף בעשייה הוא שיפוץ בתים ומרכזי חינוך באזורי העוני בהם פועל הארגון.

תנאי להצטרפות לפעילות העמותה הוא השתתפות בשלושה ימי התנדבות עם נוער בסיכון בישראל, לפני הפעילות ההתנדבותית בחו"ל. זאת במסגרת פרויקט "קודם בארץ" אותו מפעילה העמותה בחמישה כפרי נוער שונים בישראל.

הועדה המייעצת והנהלת הארגון
---------------------------

נשיא הוועדה המייעצת של הארגון הוא האלוף (במיל') אליעזר שקדי. לצידו חברים בוועדה חמי פרס, מאיר חת, דביר בנדק והשופטת איילה פרוקצ'יה. מנכ"ל הארגון הוא גילי כהן, שייסד אותו בשיתוף פעולה עם חבריו לשירות הצבאי ביחידת דובדבן, יאיר אטיאס ובועז מלכיאלי.

בחודש אוגוסט 2016 החליטה ועדת הכספים של הכנסת להעניק לעמותה אישור לצורך ניכוי מס מטעם המדינה (אישור 46 א לפקודת מס הכנסה) לאחר שפעילות הארגון הוגדרה בידי ועדת הכספים של הכנסת כ"פעילות בעלת אינטרס לאומי מובהק".

פרסים ואותות
------------

* היוזמה המבטיחה ביותר, של מרכז היזמות במרכז הבין תחומי בהרצליה לשנת 2015
* מנכ"ל העמותה גילי כהן זכה בפרס "רוח ציון" של פרס מוסקוביץ' לציונות לשנת 2016
* בשנת 2016 דורג מנכ"ל העמותה גילי כהן בידי המגזין FORBES כאחד מ-30 הצעירים המשפיעים בישראל

קישורים חיצוניים
----------------

 אתר האינטרנט הרשמי של לוחמים ללא גבולות

### בתקשורת בישראל

* חגית רון רבינוביץ', לתת, בפקודה, ישראל היום, 6 בפברואר 2015
* סרטון על הארגון בחידון התנ"ך העולמי, 2015
* לוחמים ללא גבולות עם עודד בן עמי, חדשות 2, 2016
* איתמר אייכנר, מקסיקו: לוחמים משוחררים מישראל הצילו חיי תלמידים, באתר ynet, 24 בספטמבר 2017
* רחלי מלק-בודה, ‏לוחמי הפאבלות, בעיתון מקור ראשון, 9 ביולי 2019

### בתקשורת העולמית

* ריאיון לערוץ הטלוויזיה הממלכתי בארגנטינה
* כתבה על הארגון ב-THE TIMES OF INDIA
* כתבה על הארגון בArgentina Today

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר פרס מוסקוביץ
2. ↑  באתר פורבס
**סר ג'ון לדלי אינגליז האוקסוורת'** (באנגלית: **Sir John Ledlie Inglis Hawkesworth**; 19 בפברואר 1893 – 3 ביוני 1945) היה לוטננט גנרל בצבא בריטניה, אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

האוקסוורת' נולד ב-19 בפברואר 1893 בנט ביז, קמברלנד, והתחנך בבית הספר בעיירה, שם הצטיין כשחקן רוגבי, ולאחר מכן למד היסטוריה מודרנית באוניברסיטת אוקספורד. ב-23 בינואר 1914 הוא הצטרף כלוטננט משנה לרגימנט מזרח יורקשייר, ולחם עמו במהלך מלחמת העולם הראשונה, כחלק מהחטיבה ה-18 במסגרת הדיוויזיה ה-6, ולאחר מכן כחלק מהחטיבה ה-64 במסגרת הדיוויזיה ה-21. ביום הראשון של הקרב על הסום הוא היה אחד מהקצינים היחידים בגדודו שלא נפגע בקרבות. על פעולותיו בקרבות הוא עוטר בעיטורי מסדר האימפריה הבריטית, צלב המלחמה הצרפתי וצלב המלחמה הבלגי.

לאחר המלחמה מילא האוקסוורת' תפקידי פיקוד ומטה, ובכלל זה שימש כקצין אג"ם של החטיבה ה-15 בין השנים 1930–1932, וסגן עוזר המשנה הכללי במטה פיקוד הצפון עד 1934. בשנת 1937 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל, ומונה למפקד גדוד 2, רגימנט מזרח יורקשייר, עמו לחם במהלך המרד הערבי הגדול.

### מלחמת העולם השנייה

באוקטובר 1939 מונה האוקסוורת' למפקד החטיבה ה-12, שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-4, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת, ולאחר מכן נסוג עמה לבריטניה במבצע דינמו. במרץ 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-4, ופיקד עליה במהלך מבצע לפיד והמערכה בתוניסיה כחלק מהקורפוס ה-9. בסוף אוגוסט 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-46, ופיקד עליה במהלך פלישת בעלות הברית לאיטליה ובמהלך קרב מונטה קאסינו. 

במאי 1944 הוא מונה לזמן קצר כמפקד הדיוויזיה ה-1, ולאחר מכן חזר לפקד על הדיוויזיה ה-46. בנובמבר 1944 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-10, ופיקד עליו במהלך מתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה אשר הביאה לסיום המלחמה בזירה האיטלקית. עם סיום המלחמה הוחזרו חיילי הקורפוס לבריטניה והקורפוס פורק, אולם בדרך לבריטניה נפטר האוקסוורת' בגיברלטר כתוצאה מהתקף לב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון האוקסוורת'** בוויקישיתוף
* ג'ון האוקסוורת', באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CWGC: 2814530

 |
שושנת יורק
**שושנת יורק הלבנה** הייתה סמלם של בית יורק ההיסטורי ומאז שימשה כסמל יורקשייר.

היסטוריה
--------

שושנת טיודור
על פי המסורת מקורה של השושנה בימיו של אדמונד מלנגלי, דוכס יורק הראשון מהמאה ה-14 ומייסדו של בית יורק, ענף של בית פלנטג'נט - בית המלוכה השליט בממלכה. הסמליות אשר נמצאת מאחורי הפרח מעוררת קונוטציה דתית למרים הבתולה אשר כונתה "השושנה המיסטית השמימית" (Mystical Rose of Heaven) השושנה היורקית לבנה משום שעל פי המסורת הנוצרית הצבע הלבן מסמל אור, תמימות, טהרה, שמחה וכבוד.

במהלך מלחמות האזרחים במאה ה-15 השושנה הלבנה הייתה סמלם של הכוחות הצבאיים של יורק אשר לחמו בבית האצולה המתחרה, בית לנקסטר, אשר סמלם היה שושנה אדומה. הלוחמה בין שני הבתים נתנה למלחמה את שמה **"מלחמת השושנים"**. את הסכסוך סיים הנרי השביעי אשר איחד באופן סמלי את השושנים האדומה והלבנה לשושנה אחת - שושנת טיודור סמלה של שושלת טיודור
בהרלדיקה, השושנה מכונה בבלאזון "שושנה ארז'ן", (Rose argent).

גלריה
-----

* סמל הפרשות הצפונית של יורקשיירסמל הפרשות הצפונית של יורקשייר
* סמל הפרשות המערבית של יורקשיירסמל הפרשות המערבית של יורקשייר
* סמל הפרשות המזרחית של יורקשיירסמל הפרשות המזרחית של יורקשייר
* סמל מועצת המחוז הצפוני של יורקסמל מועצת המחוז הצפוני של יורק
* סמל מועצת המחוז המערבי של יורקסמל מועצת המחוז המערבי של יורק
* סמל מועצת המחוז הדרומי של יורקסמל מועצת המחוז הדרומי של יורק
* סמל מועצת המחוז המזרחי של יורקסמל מועצת המחוז המזרחי של יורק
* דגל רגימנט יורקשייר המלכותידגל רגימנט יורקשייר המלכותי

ראו גם
------

* מלחמת השושנים
* שושנת טיודור
* שושנת לנקסטר האדומה
* שושנה (הרלדיקה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שושנת יורק הלבנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Edward IV Roll". Free Library of Philadelphia. נבדק ב-2008-03-21.
2. 1 2  "The White Rose of Yorkshire". YorkshireHistory.com. נבדק ב-2008-03-21.
3. ↑  Catholic Encyclopedia
**קאמיל** (באנגלית: **Camille**) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1936 בבימויו של ג'ורג' קיוקור עם גרטה גרבו ורוברט טיילור בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן הגברת עם הקמליות של אלכסנדר דיומא הבן (1848) שמבוסס על דמות אמיתית - מרי דיופלסי (אנ'), שהייתה הקורטיזנה שלו. בספר ובסרט היא נקראת מרגריט גוטייה וכונתה "הגברת עם הקמליות" ("קאמיל") כי אהבה להתקשט בפרחי קמליה (אנ').

גרטה גרבו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. הסרט זכה להערכה ולהצלחה מסחרית. בפסקול מושמעת לעיתים קרובות מנגינה האריה האחרונה של מרגריט מתוך האופרה לה טרוויאטה של ג'וזפה ורדי.

תקציר העלילה
------------

פריז 1847, המעמד החברתי העליון מבלה את זמנו בביקורים בתיאטרון, אופרה, מסיבות ומשחקי קלפים. בכל האירועים האלה נמצאות קוריטיזונות שחיות על כספיהם של הגברים העשירים שמממנים להן את הוצאותיהן הגדולות על בגדים, תכשיטים ודירות תמורת אירוח ומתן שירותי מין באופן דיסקרטי.

אחת מהן היא מרגריט גוטייה (גרטה גרבו). היא מגיעה לתיאטרון עם ידידתה המבוגרת מאדאם פרודנס דיברנואה (לורה הופ קרוס). בתאים יושבים אנשים עשירים עם הקורטיזונות שלהן. פרודנס רוצה לשדך בין מרגריט לברון דה ורוויל (הנרי דניאל). במקרה מגיע לתאה ארמן דובאל (רוברט טיילור) שהיא חושבת אותו לברון. מתפתחת ביניהם שיחה נעימה והוא מוצא חן בעיניה עד שמגיע הברון האמיתי.

מרגריט ששקועה החובות בגלל הוצאותיה הגדולות, מעדיפה את הברון על ארמן אך ממשיכה להיפגש איתו. היא סובלת משחפת שגורמת לה לחולשה ושיעול. הברון רוצה לצרף אותה לטיול ברוסיה אך היא מסרבת. ארמן מציע לה להתארח בבית משפחתו בכפר, להכיר את משפחתו ולהתחזק. היא מסכימה ומנתקת את קשריה עם הברון שיש לו אחוזה ליד בית משפחתו של ארמן.

אביו של ארמן (ליונל ברימור), נפגש איתה ומבקש ממנה לעזוב את בנו כי מוצאה ועיסוקה הקודם יהרסו את עתידו. היא נענית לו ומודיעה זאת לארמן אך לא מגלה לו את שיחתה עם אביו.

מרגריט הולכת לאחוזת הברון שמוכן לקבלה בחזרה. כעבור זמן, במועדון הימורים עשיר מגיע הברון ומרגריט למשחק קלפים. בין המשחקים נמצא גם ארמן שמנצח את הברון וגורף את הקופה. ארמן נפגש עם מרגריט ובאמצע השיחה מגיע הברון. הם מחליפים משפטים מעליבים ולבסוף מזמין אותו ארמן לדו-קרב אקדחים ופוצע אותו.

מרגריט חוזרת לפריז מותשת ומטפלים בה המשרתת הקבועה שלה ננין (ג'סי ראלף) וחברו של ארמן, גסטון (רקס או'מלי). על סף חייה מגיע לחדרה ארמן והיא גוססת ומתה בזרועותיו.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גרטה גרבו | מרגריט גוטייה | קורטיזנה |
| רוברט טיילור | ארמן דובאל | מחזר של מרגריט |
| ליונל ברימור | מר דובאל | אביו של ארמן |
| הנרי דניאל | ברון דה ורוויל | פטרון של מרגריט |
| רקס או'מלי | גסטון | חבר של ארמן |
| לורה הופ קרוס | מאדאם דיברנואה | קורטיזנה |
| ג'סי ראלף | ננין | המשרתת של מרגריט |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאמיל** בוויקישיתוף

* "קאמיל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קאמיל", באתר נטפליקס
* "קאמיל", באתר AllMovie (באנגלית)
* "קאמיל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "קאמיל", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "קאמיל", באתר אידיבי
* "קאמיל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קאמיל, באתר TCM
* קדימון לקמיל, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2007073449
* WorldCat (עם LCCN): no2007-073449

 |
**הוואי הכחולה** (באנגלית: **Blue Hawaii**) הוא סרט רומנטי אמריקאי משנת 1961 בבימויו של נורמן טאורוג, עם אלביס פרסלי וג'ואן בלקמן (אנ') בתפקידים הראשיים.

התסריט היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה הסרט היה מועמד ל-Laurel Award וכן לרשימת מאה שנים... מאה שירים.

אלביס שר בסרט את אחד השירים המזוהים אתו ביותר - "Can't Help Falling in Love" שמבוסס על השיר הצרפתי Plaisir d'amour (שמחת האהבה) משנת 1784.

הסרט צולם בהוואי.

תקציר העלילה
------------

צ'אד (צ'דוויק) גייטס (אלביס פרסלי) חוזר להוואי לאחר שירות של שנתיים בצבא ארצות הברית באוסטריה. אביו פרד (רולנד וינטרס) הוא בעל חוות מטעים גדולה והוא ואשתו שרה לי (אנג'לה לנסבורי), רוצים שצ'אד ימשיך לנהל את החווה אך צ'אד מסרב כי הוא רוצה להיות עצמאי.

לאחר הנחיתה מקבלת אותו חברתו מאלי (ג'ואן בלקמן) שהיא ממשפחת ילידים. צ'אד מבלה אתם מספר ימים, נפגש עם סבתה ושר לה את "אני יכול להפסיק לאהוב אותך". לבסוף הוא חוזר לביתו, נפגש עם הוריו ועם השותף ג'ק (ג'ון ארצ'ר) ומבהיר להם שאינו רוצה לעבוד בחווה.

ג'ואן עובדת בחברת תיירות ומשכנעת את הבוס שלה, מר צ'פמן (הווארד מקניר) לקבל את צ'אד כמדריך תיירים.

צ'אד מקבל להדריך את המורה אביגייל פרנטיס (ננסי וולטרס) וארבע תלמידות. תלמידה אחת, אלי (ג'ני מקסוול), יוצאת דופן, היא אינה משתתפת בפעילות עם שאר הבנות ולבסוף גורמת לקטטה במסעדה בגללה מפוטר צ'אד. צ'אד מחליט להמשיך עם הקבוצה באופן עצמאי ביחד עם מאלי שמתפטרת מעבודתה.

אלי מנסה לפתות את צ'אד אך הוא מסלק אותה. היא בורחת לים ונכנסת למים בכוונה להתאבד אך צ'אד רודף אחריה, מוציא אותה מהמים וחובט בישבנה כמו בילדה קטנה.

מאלי חושדת בצ'אד שהוא מפלרטט עם המורה אך לבסוף מסתבר שג'ק מחזר אחריה ולא צ'אד.

העניינים מסתדרים וגם שרה לי הגזענית במקצת, מוכנה לקבל כעת את מאלי למשפחה.

לבסוף נערכת חתונה מפוארת בסגנון הוואי.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אלביס פרסלי | צ'אד גייטס |  |
| ג'ואן בלקמן | מאלי דובאל | חברה של צ'אד |
| אנג'לה לנסבורי | שרה לי גייטס | אמא של צ'אד |
| רולנד וינטרס | פרד גייטס | אבא של צ'אד |
| ננסי וולטרס | אביגייל פרנטיס | מורה |
| ג'ון ארצ'ר | ג'ק קלמן | שותף של גייטס |
| ג'ני מקסוול | אלי | תלמידה |
| הווארד מקניר | מר צ'פמן | בעל חברת תיירות |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הוואי הכחולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הוואי הכחולה", באתר נטפליקס
* "הוואי הכחולה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הוואי הכחולה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הוואי הכחולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון להוואי הכחולה, באתר יוטיוב
* אלביס פרסלי שר אינני יכול שלא להתאהב בך מתוך הוואי הכחולה, באתר יוטיוב
* החתונה וסצנת הסיום של הוואי הכחולה, באתר יוטיוב
* שירי הוואי הכחולה, באתר יוטיוב
מפת הגבול בין פקיסטן לאיראן
**גבול איראן–פקיסטן** (בפרסית: **مرز ایران و پاکستان**, באורדו: **ایران پاکستان سرحد**) הוא קו הגבול הבינלאומי המפריד בין איראן לבין פקיסטן. הגבול מפריד בין המחוז האיראני של סיסתאן ובלוצ'סתאן למחוז הפקיסטני של בלוצ'יסטן, ואורכו 909 קילומטרים (565 מיילים).

תיאור
-----

קו הגבול מתחיל במשולש הגבולות עם אפגניסטן בהר Kuh-i-Malik Salih בגובה 1,613 מ' (נ.צ. 29.8583, 60.8731), משם ממשיך בקו ישר לכיוון דרום-מזרח עד לנ.צ. 29.4131, 61.2994. שם עובר לאורך רכסי הרים, נחלי אכזב ונהר תהלאב עד לקרבת אגם חאמון-איי-משקל. לאחר מכן הגבול סוטה בחדות דרומה עד לנ.צ. 27.3645, 62.8023, משם מזרחה עד לנהר משכיל. לאחר מכן דרומה, לנהר נהאנג שלאחריו הוא עוקב מערבה. לאחר מכן קו הגבול עובר מספר רכסי הרים ושוב קטעי קווים ישרים לכיוון דרום עד למפרץ גוואדר במפרץ עומאן.

היסטוריה
--------

הגבול הנוכחי חוצה את בלוצ'סטן, אזור שהפריד אימפריות שונות גם בעבר. מאז המאה ה-18 בריטניה השתלטה בהדרגה על רוב הודו, כולל השטח שהוא כיום פקיסטן, בסמוך לאדמות שנתבעו על ידי פרס. ב-1871 הסכימו הבריטים והפרסים להגדיר את הגבול המשותף; ועדת גבול סקרה את האזור בשנה שלאחר מכן, אך לא סימנה אותו בשטח. מספר בעיות שנבעו מכך סודרו באמצעות אמנה משותפת נוספת ב-1905.

בשנת 1947 עזבו הבריטים ופקיסטן זכתה בעצמאות. איראן ופקיסטן אישרו את הגבול הבינלאומי ביניהן בשנים 1958–1959, כולל מיפוי מלא של אזור הגבול, סימונו בשטח והצבת אבני גבול.

מכשולים בגבול
-------------

### פרויקט הגידור האיראני (2011)

מכשול בטון בגבול איראן–פקיסטן
בשנת 2011 מסרה איראן כי בכוונתה להציב קיר הבטון בעובי של 3 רגל (91.4 ס"מ) ובגובה של 10 רגל (3.05 מ'), לאורך 700 ק"מ של קו הגבול המשתרע מהעיר טפטן לעיר מנד. הפרויקט יכלול מכשולי גבול להרתעת סחר בלתי חוקי, הברחת סמים לשני הצדדים וניסיון למניעת מעשי טרור. ב-17 בפברואר 2007, היה פיגוע בעיירת הגבול האיראנית זאהדאן שבה נהרגו 13 אנשים, כולל תשעה בכירים במשמרות המהפכה האיראניים.

כבר עתה, אזור הגבול זרוע במגדלי תצפית ומחנות מאוישים ומבוצרים. לאיראן ולפקיסטן אין סכסוכי גבול ומשרד החוץ של פקיסטן הצהיר, "לפקיסטן אין הסתייגות מכיוון שאיראן בונה את הגדר בשטחה". עם זאת, התנגדות לבניית החומה הועלתה באספה המחוזית של בלוצ'יסטן. נטען שם שהמכשול יצור בעיות עבור הבלוצ'ים שהגבול מסומן על אדמותיהם. מנהיג האופוזיציה חצ'קול עלי אמר שממשלות שתי המדינות לא התחשבו בבלוצ'ים ודרש להפסיק לאלתר את בניית החומה, כמו כן הוא פנה לקהילה הבינלאומית בבקשה לסייע לבלוצ'ים.

### פרויקט הגידור הפקיסטני (2019)

מכשול קרקעי בגבול בין פקיסטן לאיראן
בשנת 2019, פקיסטן הודיעה על הקמת גדר הגבול עם איראן. במאי 2019 אישרה פקיסטן 18.6 מיליון דולר לצורך זה ובספטמבר 2021 אישרה 58.5 מיליון דולר נוספים.

עד לינואר 2022, פקיסטן גידרה 80% מהגבול והעבודות נמשכות.

מעברי הגבול
-----------

בצד הפקיסטני, משמר הגבול אחראי לאבטחת הגבול וטיפול בבקשות ההגירה. בצד האיראני, משמרות המהפכה אחראים על אבטחת הגבול.

הנהיגה בפקיסטן היא בצד שמאל של הכביש בעוד שבאיראן בצד ימין. מעברי הגבול הותאמו לכך.

טרור בגבול
----------

באוקטובר 2013 תקף ג'איש אל-אדל (אנ'), ארגון סלפי בדלני את כוחות הביטחון האיראנים בגבול איראן–פקיסטן, כש-14 איש ממשמר הגבול האיראני נהרגו. ב-2019 תקפו פעילי הארגון כוחות של משמרות המהפכה האסלאמית בפיגוע התאבדות, והרגו 27 מהם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sushim Mukul, Why Pakistan is a neighbour nobody likes, India Today, ‏17 בינואר 2024
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

"**הווידוי**" (באנגלית: ***The Confession***) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי קצר אותו ביים והפיק ליאם בנקס, לפי תסריט שכתבו בנקס וג'ונת'ן באלטר. הסרט הקצר נכלל ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, ועלילתו עוסקת בווידוי של מישהי בפני כומר, שנגרם כתוצאה מחוויית אירועים על-טבעיים, בסופם שֵׁד הורג את כולם.

הסרט פורסם ב-26 באוגוסט 2017 והיה לאחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו במסגרת תחרות "יצירת האנאבל שלי".

עלילה
-----

הסרט מתחיל כאשר ניתן לראות את פיונה (אסמי מת'יוס) רצה אל תא הווידוי במטרה להתוודות על חטאיה בפני הכומר (ארנסט ורנון). היא נכנסת לתא כשהיא בוכה ומתחילה לספר לו מה ראתה ועשתה. הוא מקשיב לדבריה ולאחר מכן ניתן לראות סצנה בה קת'רין (ג'סיקה מסנגר) קוראת ספר בשם "מסתורי הבלתי מוסבר" מאת ריצ'רד מרשל במיטתה, בעת שפיונה ואנג'לה (צ'רלי קלארק) ישנות. קת'רין שומעת רעשים מוזרים ממפתן הדלת וכשהיא מסתכלת לעברו היא צורחת וזועקת לעזרה. כמה רגעים לאחר מכן כבר לא ניתן לראותה.

בסצנה העוקבת, מוצג מסדרון בו נראות פיונה ואנג'לה, כשהן מנסות להבין את פשר הצעקות. בסמוך לכך, נשמע קול דפיקה על דלתה של קת'רין. פיונה ממהרת לפתוח את ידית החדר, אך אנג'לה מתעקשת שלא תעשה זאת. באותו רגע, קופץ השֵׁד (פיל מרטין) על אנג'לה והורג אותה לנגד עיניה של פיונה. זו מתחילה לצרוח ומנורת המסדרון מתפוצצת. פיונה נשארת לבד במסדרון כשאורות מעומעמים נדלקים וכבים בצורה תכופה. שניות אחדות לאחר מכן, מופיע השֵׁד מאחוריה ומיד מתחלפת הסצנה בחזרה לתא הווידוי.

בסצנה האחרונה, נעלם הכומר מתא הווידוי ופיונה שסיפרה לו מה קרה, מסתכלת הצידה ומגלה לידה גופה, שפניה מקיזות דם. באותו הרגע, היא מוצאת עצמה בתוך המסדרון בשנית. בסוף הסרט, רגע לפני שהורג השֵׁד גם אותה כל הצלבים מתהפכים; זהו הרמז לסצנות דומות שאירעו בסרטי היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.

צוות השחקנים והדמויות
---------------------

* אסמי מת'יוס – פיונה
* ג'סיקה מסנגר – קת'רין
* ארנסט ורנון – הכומר מיכאל
* צ'רלי קלארק – אנג'לה
* פיל מרטין – שֵׁד

הוצאה
-----

הסרט הקצר הועמד בתחרות "יצירת האנאבל שלי" ופרק זמן ליציאתו, במאי הסרט "אנאבל: הבריאה" דייוויד פ. סנדברג, הודיע שהוא אחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הווידוי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הווידוי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "הווידוי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *The Confession*, נבדק ב-2019-04-10
2. 1 2 3 4  theconjuring.fandom.com
3. 1 2  Superfreak Media (2017-08-26), *Annabelle Creation WINNER - The Confession Horror Short Film*, נבדק ב-2019-04-10

| היקום הקולנועי של לזמן את הרוע |
| --- |
| סרטים | 

|  |  |
| --- | --- |
| לזמן את הרוע | "לזמן את הרוע" (פסקול) • "לזמן את הרוע 2" (פסקול) • "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן" (פסקול) |
| אנאבל | "אנאבל" (פסקול) • "אנאבל: הבריאה" (פסקול) • "אנאבל חוזרת הביתה" (פסקול) |
| הנזירה | "הנזירה" (פסקול) • "הנזירה 2" (פסקול) |
| אחר | "קללת לה יורונה" (פסקול) |
| קצרים | "האחות" • "הווידוי" • "מה לא בסדר עם אמא?" • "שיר ערש לבלונדיניים" • "נשמות תמימות" |

 |
| ערכים קשורים | אנאבל (בובה) • אד ולוריין וורן |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הזוג המוזר 2** (באנגלית: **The Odd Couple II**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1998 בבימויו של הווארד דויטש, עם ג'ק למון ווולטר מתאו בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בידי ניל סיימון וזה סרט המשך להזוג המוזר משנת 1968.

זה מקרה מיוחד בסרט המשך בו נפגשים שני השחקנים הראשיים בהבדל של 30 שנה ובאותם התפקידים. זה הסרט האחרון של השניים בו הופיעו בתפקידים ראשיים. זה גם תסריטו האחרון של ניל סיימון.

העלילה היא על שני חברים/יריבים שנפגשים לאחר 17 שנה ועוברים הרפתקאות בדרכם לחתונת בנם ובתם.

הסרט הצליח פחות מקודמו הן מבחינה מסחרית וקולנועית.

תקציר העלילה
------------

אוסקר מדיסון (וולטר מתאו) מתגורר כעת בסרסוטה, פלורידה, עדיין כתב בייסבול ועת רוב זמנו הוא מבלה במשחק פוקר עם קשישות. באמצע המשחק מתקשר אליו בנו ברוסי (ג'ונתן סילברמן) מקליפורניה ומודיע לו שהוא מתחתון עם האנה אונגר (ליזה וואלץ), בתו של ידידו/יריבו הוותיק פליקס אונגר (ג'ק למון) המתגורר בניו יורק, אותו לא ראה 17 שנים.

הם נפגשים בנמל התעופה בלוס אנג'לס, שוכרים רכב ונוסעים לעיירה סן מלינה לחתונה. אוסקר שוכח להעמיס את מזוודתו של פליקס. הם מאבדים את הכיוון ונתקעים באמצע המדבר. פליקס נוכח לדעת כי מזוודתו חסרה. הם מתחילים לריב והמכונית מידרדרת לתהום ועולה באש. לאחר שעות של הליכה הם עוצרים משאית עם נהג היספני חביב. המשאית נעצרת במחסום משטרתי ומסתבר שהיא הסיעה עובדים בלתי חוקיים. שניהם נעצרים בעיירה סנטה מננדס אך השריף של סן מננדס (ריצ'רד ריל), משחרר אותם לאחר עדותו של הנהג.

הם נכנסים לבר ושם מתחילות אתן שתי נשים, תלמה (כריסטין ברנסקי) והולי (ג'ין סמארט). קשיש עשיר (ברנרד יוז) מציע להסיע אותם במכונית רולס רויס העתיקה והמהודרת שלו. המכונית נוסעת לאט ונעצרת כשהקשיש מת. שוטרים עוצרים אותם בחשד לשוד. הם מובאים בפני אותו שריף שמאמין לסיפורם ומשחרר אותם.

הם חוזרים לבר ונפגשים שוב עם תלמה והולי. לפתע מתפרצים הבעלים של שתי הנשים שהם רד נק, מאשימים את אוסקר ופליקס שפלירטטו עם נשותיהם ומכריחים את כולם להיכנס לרכב שנוסע לאתר בלתי ידוע.

בדרך הם נעצרים שוב על ידי מחסום משטרתי. השריף של סן מננדס רואה אותם בפעם השלישית לזעמו, ונותן להם כרטיס למטוס בתנאי שלא יראה אותם שוב לעולם.

במטוס הם פוגשים את פליס אדמס (מרי בת' פייל), גיסתו של אוסקר. היא אלמנה יפה וחביבה ופליקס שהוא גרוש שלוש פעמים, מתאהב בה ומחזר אחריה. הם מגיעים לחתונה בזמן ואוסקר משכנע ומעודד את בנו להתחתן לאחר שקיבל "רגליים קרות".

לאחר החתונה נפרדים אוסקר ופליקס. לאחר זמן מגיע פליקס לדירתו של אוסקר ומודיע לו שיחסיו עם פליס נגמרו ומבקש ממנו לגור זמן קצר בדירתו. אוסקר מהסס בהתחלה אך מסכים ופליקס מתחיל לנקות את הדירה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ק למון | פליקס אונגר |  |
| וולטר מתאו | אוסקר מדיסון |  |
| כריסטין ברנסקי | תלמה |  |
| ג'ין סמארט | הולי |  |
| מרי בת' פייל | פליס אדמס |  |
| ברנרד יוז | בומונט | קשיש עשיר |
| ריצ'רד ריל | שריף |  |
| ג'ונתן סילברמן | ברוסי מדיסון | בנו של אוסקר |
| ליזה ולץ | האנה אונגר | בתו של פליקס |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הזוג המוזר 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הזוג המוזר 2", באתר נטפליקס
* "הזוג המוזר 2", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הזוג המוזר 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הזוג המוזר 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "הזוג המוזר 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לזוג המוזר 2, באתר יוטיוב
* הזוג המוזר 2, באתר יוטיוב
**תת זרחן בדם** או **היפופוספטמיה** (בלועזית: **Hypophosphatemia**) היא הפרעה במשק הזרחן בגוף, המאופיינת ברמות נמוכות של זרחן במחזור הדם.
להפרעה זו ישנם סיבות רבות, אולם הסיבה העיקרית היא תהליך שמתרחש כאשר אנשים הנמצאים בתת תזונה אוכלים פחמימות, וכתוצאה מכך מופרש אינסולין אשר מעודד את כניסת הגלוקוז והזרחן לתאים. תסמונת זו נקראת Refeeding syndrome. בנוסף, קיימות תסמונות גנטיות (ראו להלן) שאחד ממאפיניהם הוא תת-זרחן בדם.

סיבות לתת זרחן בדם
------------------

חדירה מהירה של זרחן לתאים בעקבות העמסת פחמימות אצל חולים בתת-תזונה, גורמת להיפופוספטמיה. 

סיבות נוספות הן:

* אלקלוזיס נשימתי - במצבים בהם יש אלקלוזיס (בססת) נשימתית, הזרחן מועבר מזרם הדם לתאים.

* איבוד מופרז של זרחן בכליה - יכול להיות כתוצאה מסיבה ראשונית של מחלת כליה או שימוש במשתנים, או כתוצאה מסיבה משנית אחרת, למשל, יתר פעילות של בלוטת התריס.

* ספיגה מופחתת של זרחן במעי - כתוצאה מרעב, תנגודת לוויטמין D, שימוש בתרופות הקושרות זרחן (אלומיניום הידרוקסיד, Sevalamer).

* שגשוג מופרז של תאים - מחלות סרטניות כגון לוקמיה, גרורות אוסטיאובלסטיות, hungry bone syndrome.

תסמינים קליניים
---------------

* הפרעה להתגרמות השלד (רככת, אוסטאומלציה).
* אי ספיקת לב.
* הפרעה לתפקודי הכליות.
* פגיעה בתפקוד תאי הדם.
* פגיעה במערכת העצבים המרכזית כגון- פרכוסים, שינויים במצב ההכרה.
* שרירים- חולשת שרירים פרוקסימליים, מיופתיה, רבדומיוליזיס (הרס של השריר)- כתוצאה מרמות נמוכות של ATP.

תסמונות גנטיות הקשורות בתת-זרחן בדם
-----------------------------------

ישנן תסמונות גנטיות המאופינות בתת-זרחן בדם, כגון תסמונת פנקוני, וכן רככת המועברת בתורשה (דומיננטית, רצסיבית או x-linked), או המחלה ע"ש דנט Dent disease. 

**רככת היפופוספטמית המועברת בתורשה x-linked** (נקרא גם Vit.D resistance Rickets, VDRR)- זוהי ההיפופוספטמיה השכיחה ביותר, 1:25,000. 
מדובר בהפרעה טובולרית בכליה הגורמת ל**איבוד** של זרחן לשתן, הפרעות בגדילה והיווצרות של רככת. ייתכנו גם הפרעות בהתפתחות השיניים, וכן איחוי מוקדם של תפרי הגולגולת- cranial synostosis. מחלה זו נגרמת עקב מוטציה בגן המקודד ל- PHEX endopeptidase. 
תפקידו של חלבון זה, הוא ככל הנראה בעיכוב גורם האחראי לעיכוב הספיגה בחזרה של זרחן. כתוצאה מהמוטציה בחלבון זה, הספיגה הטובולרית פוחתת ויש דלף של זרחן לשתן. המוטציה הנ"ל מגבירה גם את יצורו של גורם הגדילה FGF23 באוסטיאובלסט, ומפחית את פעילות האנזים 1 אלפא הידרוקסילאז האחראי לפעילות ההידרוקסילציה של ויטמין d בכליה. הטיפול נעשה על ידי תוספי זרחן ומטבוליט פעיל של ויטמין d. 

**רככת היפופוספטמית תורשתית עם היפרקלציאוריה** (HHRH)- מחלה גנטית נדירה, אוטוזומאלית רצסיבית, תוארה לראשונה בבדואים על ידי חוקרים מישראל בשנת 1985. 
המאפיינים של המחלה- היפופוספטמיה, רככת, רמה גבוהה של קלציטריול והיפרקלציאוריה (יתר סידן בשתן). 

**המחלה ע"ש דנט**- (XLRH)- מתאפיינת בהיפופוספטמיה ודלף של זרחן בכליה, רמה גבוהה של קלציטריול, היפרקלציאוריה, יצירת אבני כליה, נפרוקלצינוזיס,
פרוטאינוריה והתפתחות של אי ספיקת כליות. נשים נשאיות אינן חולות (מועבר בתורשה x-linked). 

**תסמונת פנקוני**- הפרעה טובולרית, מולדת או נרכשת, עם פגיעה בספיגת הזרחן, גלוקוז, חומצות אמינו וביקרבונאט. בתסמונת פנקוני יש רמה נמוכה יחסית של קלציטריול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תת-זרחן בדם** בוויקישיתוף
* תת-זרחן בדם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
איקונין רוסי - התגלות המלאך לפני זכריה.
**זכריה** (ביוונית: **Ζαχαρίας**, זַכַרִיאַס) היה אביו של יוחנן המטביל, וקרוב משפחה של ישו.

קורות חיים
----------

### הברית החדשה

על פי הבשורה על-פי לוקאס, זכריה היה כהן ממשמרת אביה, השמינית בסדר משמרות הכהונה בבית המקדש השני, בתקופת שלטונו של המלך הורדוס. זכריה היה בעלה של אלישבע - אף היא ממשפחת כהונה.
על פי ספרי האוונגליון אלישבע וזכריה היו צדיקים אולם לא נולדו להם ילדים. לוקאס מספר כי שניהם היו באים בימים ואלישבע הייתה עקרה (לוקאס, א' 5 - 7).

בעת הקטרת קטורת הסמים במקדש על מזבח הזהב הופיע בפני זכריה מלאך אשר בישר לו כי ייוולד לו בן והוא יקרא לו בשם "יוחנן", וכי אותו ילד יבשר על בואו של המשיח (לוקאס א', 12 - 17).

בשל גילם המופלג שלו ושל אשתו פקפק זכריה בדברי המלאך, וביקש אות מהמלאך להראות שאמת בנבואה. בתגובה, הזדהה המלאך כגבריאל והעניש את זכריה על ספקנותו בכך שהפך אותו לאילם עד היום שבו תתגלה לכל נכונות הנבואה. זכריה יצא מן המקדש ולא יכול היה לברך ולכן הבינו הנוכחים במקדש כי הפך אילם לאחר התגלות של מלאך (לוקס א' 18 - 22).

בשובו לביתו הרתה אלישבע. במהלך ההיריון ביקרה אותה מריה שהייתה באותה עת בהיריון עם ישו. "הביקור" נחשב לאחד האירועים בחיי ישו, ומצוין בכנסיית הביקור בעין כרם (הממוקמת במקום בו, על פי האמונה הנוצרית, ניצב בית הקיץ של אלישבע וזכריה), ובכנסיות רבות ברחבי העולם הנקראות על שם הביקור.

שמונה ימים לאחר הולדת בנם, במהלך טקס ברית המילה חברי המשפחה אמרו שיקראו לילד על שם האב - זכריה, אולם אלישבע התנגדה ודרשה שלבן יקרא בשם "יוחנן". זכריה, שהיה אילם, כתב על לוח "שמו יהיה יוחנן" ובאותו הרגע חזרה לו יכולת הדיבור, והוא נשא את תפילת הבנדיקטוס (לוקס א' 57 - 79).

מסורות אחרות
------------

בבשורה על פי יעקב מסופר שכאשר הורה המלך הורדוס על טבח התמימים (טבח הילדים שנולדו באזור בית לחם), זכריה סירב לגלות היכן מסתירה אלישבע את בנו ולכן נרצח על ידי חיילי הורדוס בחצר בית המקדש (אירוע המוזכר גם בבשורה על-פי מתי, כ"ג, 35). המסורת הנוצרית מקשרת בין זכריה אבי יוחנן לבין זכריה בן יהוידע, שהיה אף הוא כהן שנרצח בחצר בית המקדש.

קדוש נוצרי
----------

זכריה ואלישבע מוגדרים על ידי הכנסייה הנוצרית הקתולית כקדושים, ויום חגם הוא ה-23 בספטמבר. בכנסייה הלותרנית יום חגם מצוין ב-5 בספטמבר וכך גם בנצרות האורתודוקסית.

שמותיהם של זכריה ואלישבע מוזכרים בחלק מהמיסטריות של הכנסייה האורתודוקסית כחלק מתפילות טקס הנישואים וטקס ההכתרה.

בכנסייה היוונית אורתודוקסית מצוין יום חגם של זכריה ואלישבע ב-24 ביוני.

הארמנים מאמינים כי שרידי גופתו של זכריה נמצאים במנזר גאנדזסאר בנגורנו קרבאך.

באסלאם
------

זכריה (בערבית: زكريا - נהגה "זכריא") נחשב לקדוש גם באסלאם מאחר שיוחנן המטביל (יחיא אבן זכריא), הנזכר בסורת מרים, ה-19 בקוראן, נחשב אף הוא לאחד מנביאי האסלאם. זכריה הוא זה שטיפל במרים אמו של ישו, יוחנן בישר בביאת המשיח דבר שלא מצא חן בעיני אנשי דת "חכמי דת" אשר בתגובה גרמו להריגתם של שניהם.

לקריאה נוספת
------------

* אפי זיו, **הצופן הנוצרי באמנות**, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 197 -198, מסת"ב 978-965-566-137-8

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זכריה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* זכריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 131725270
* VIAF: 47902235
* WorldCat: viaf-47902235

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הזריחות כאן שקטות** (ברוסית: **А зори здесь тихие**) הוא סרט סובייטי ב-2 פרקים שהופק על ידי אולפני גורקי. בהתאם לנתונים רשמיים כ-66 מיליון צופים ראו את הסרט במהלך הקרנתו באולמות קולנוע.

בשנת 1969 בירחון "יונוסט" פורסמה נובלה של בוריס ואסילייב. לנובלה הייתה הצלחה גדולה ובשנת 1971 יורי ליובימוב העלה על במת תיאטרון טגנקה את המחזה. באותה שנה הבמאי סטניסלב רוסטוצקי החליט להתחיל בצילומי הסרט על בסיס הנובלה והסופר היה בין כותבי התסריט. תסריט קרוב מאוד לעלילת הנובלה.

רוב הסרט צולם בשחור-לבן עם חלקים צבעונים. בשנת 1973 הסרט זכה לתואר סרט השנה בברית המועצות. הסרט זכה בפרסים בפסטיבלים לקולנוע והיה מועמד לפרס אוסקר כסרט זר הטוב ביותר. בשנת 1975 לסרט הוענק פרס ברית המועצות. בשנת 2002 בהתאם לתוצאות הסקר הסרט זכה למקום הראשון בתחרות סרטים על מלחמת העולם השנייה.

הפרק הראשון - "בעורף"
הפרק השני - "קרבות עם חשיבות משנית"

רק השחקנית אולגה אוסטרואומובה הייתה שחקנית עם ניסיון בקולנוע, ליתר שחקני הסרט זה היה התפקיד הראשון.

עלילה
-----

האירועים מתרחשים במהלך מלחמת העולם השנייה בקרליה. לאחר הנסיגה הגדולה של שנת 1941, בשנת 1942 בחזית באזור התייצבה. רב סמל פדוט ואסקוב (אנדריי מרטינוב) מופקד על יחידת נ"מ שמוצבת בקרבת תחנת רכבת, אשר נמצאת יחסית רחוק מהחזית. היחידה כוללת רק חיילות והוא הגבר היחיד בה. למרות אירועי המלחמה בחזית, החיים במקום בו מוצבת היחידה שקטים והלחימה לא מורגשת. במהלך סיור ביער, אחת החיילות מגלה שני צנחנים גרמנים. רב-סמל חושב שמטרת הצנחנים לפוצץ מסילת רכבת שמעבירה תחמושת לחזית, ומחליט לצאת לפשיטה במטרה לתפוס את הגרמנים. הוא שולח את אחת החיילות להזעיק תגבורת. רב-סמל וארבעת החיילות מארגנות מארב ביציאה מהיער, אך מתברר שקבוצת צנחנים נאצים כוללת 16 לוחמים. החיילות נהרגות אחת לאחר השנייה ולמרות כול מאמצי רב הסמל לשמור עליהם. 

החיילת שנשלחה להביא תגבורת טובעת בביצה. רב הסמל בסופו של דבר הצליח לתפוס את הצנחנים הגרמנים, להרוג חלק גדול מהם ולשבות את הנותרים. במהלך ההליכה לכפר הוא נפגש עם יחידת הצבא האדום. 

לאחר המלחמה מאמץ רב הסמל את בנו של אחת החיילות. בשנת 1972 הם חוזרים למקום בו התרחשו האירועים ומציבים במקום לוח זיכרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הזריחות כאן שקטות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הזריחות כאן שקטות", באתר נטפליקס
* "הזריחות כאן שקטות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הזריחות כאן שקטות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הזריחות כאן שקטות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* תיאור מפורט של הסרט ותהליך הצילומים (ברוסית)
* סרט לצפייה, סרטון באתר יוטיוב
**כפר נפח** (בערבית: **كفر نفّاخ**) הוא כפר סורי עזוב במרכז רמת הגולן.

היסטוריה
--------

בכפר נמצאו אתרים וממצאים המראים על התיישבות במקום כבר בתקופה הרומית וההלניסטית, בתקופות אלו ישב הכפר לצד ציר מרכזי שחיבר את ערי סוריה לחוף הים התיכון. בתקופה הרומית שימש הכפר ככל הנראה כתחנה לאספקת שירותים לנוסעים בדרך הראשית. תחנה שכזו – "מוטטיו" (*Mutatio*) – הוצבה בערך כל שישה קילומטרים לאורך הדרכים הראשיות ברחבי האימפריה הרומית. בשנת 2020 נתגלתה בחפירה ארכאולוגית אבן גבול כבת 1,700 שנה שעליה נכתב "כפר נפח" באותיות יווניות. הדבר מעיד כי כבר בתקופה הביזנטית היה שמו של הכפר "נפח".

במהלך המאה ה-19 אוכלס הכפר מחדש בידי מתיישבים טורקמנים, שעשו שימוש בהריסות המקום לבניית בתיהם. במרוצת השנים אכלסו את הכפר גם תושבים ממוצאים אחרים כך שבשנת 1960 הכפר מנה 1,456 נפשות, מהם 664 טורקמנים. בשנת 1967, עם התקדמות צה"ל ברמת הגולן, עזבו תושבי הכפר את בתיהם והוא ננטש.

בתקופת השלטון הסורי ברמת הגולן, ישב הכפר על הציר המרכזי קוניטרה - גשר בנות יעקב כשהוא פחות או יותר במרכז הכביש. בקרבת הכפר היו מרכזים ובסיסים של צבא סוריה בהם בנפח ועליקה. לאחר כיבוש רמת הגולן על ידי ישראל ביוני 1967, שימש הכפר הנטוש להתיישבות זמנית של אחד מגרעיני ההתיישבות ברמת הגולן. כיום, נמצאים בקרבת הכפר העזוב מספר בסיסי צה"ל בהם מחנה יצחק (מחנה נפח).

הריסות הכפר נמצאות כיום לצד צומת השריון במפגש כביש 91 וכביש 978, מעט מערבה מנפח נמצאת גם צומת המפגש של כביש הנפט עם כביש 91.

לקריאה נוספת
------------

* קלודין דופין ושמעון גיבסון, ‏יישובים עתיקים וסביבתם בלב הגולן – תוצאותיהן של עשר שנות סקר (1988-1978), **קתדרה** 73, תשרי תשנ"ה, ספטמבר 1994

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור ממצאי החפירה הארכאולוגית בנפח.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפקד 1960
2. ↑  דופין, ק' וגיבסון, ש', 1994, עמ' 7.
3. ↑  תגלית מזירת הקרב ב"שעת נעילה"
4. ↑  אבן גבול בת 1700 שנה נחשפה בגולן - חדשות בארץ, באתר ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**זן** (באנגלית: variety) היא רמה טקסונומית מתחת למין, המשמשת כיום בעיקר בהקשר של "זן תַּרְבּוּת" (צמח מתורבת; cultivar) בבוטניקה ו"זן מבוית" (domesticus) בזואולוגיה. במקרים מסוימים בבוטניקה משמש כחלופה למונח "תת-מין" (כתיב לטיני מקוצר var.). המונח "זן" מופיע גם לעיתים קרובות בשפת היומיום ובתקשורת הפופולרית בשימוש מוטעה, כאשר הכוונה היא למין (למשל בביטוי השגור "זן נדיר").

בעבר היה נהוג לכנות את הרמה הטקסונומית מתחת למין בשמות רבים כגון, תת-מין, זן (variety), מופע (forms), גזע, morphs ועוד. מיון זה יצר בלבול רב ומשנות ה-50 החלו לקום ועדות לקביעת סטנדרט אחיד לשמות המדעים. הידועות שבהן הם ICZN (לקביעת שמות זואולוגים), ICBN (לקביעת שמות בוטניים), ICNCP (לקביעת שמות צמחים תרבותיים), ועוד. רוב הוועדות החליטו לקבוע את המושג "תת-מין" כמושג התקני תחת מין ולהפסיק את השימוש במושג זן.

בבוטניקה, משתמשים לעיתים במונח "**זן**" כדי לתאר מופעים שונים מורפולוגית שאינם מבודדים גאוגרפית אחד מהשני (למשל כלניות בצבעים שונים). צמחים הנבדלים זה מזה בבית הגידול לרוב נחשבים כתת-מינים שונים בעלי נתיב אבולוציוני שונה הנובע מתנאי הסביבה ומכונים "אקוטיפים". המונחים "זן" ו"**גזע**" משמשים גם לתיאור אוכלוסיות שעברו השבחה בידי האדם לטיפוח תכונות מסוימות הרצויות לאדם (באנגלית breed או cultivar).

המינוח זן בתחומים אחרים
-----------------------

* בענף השבחת צמחים, במדינות הכפופות ל-UPOV שישראל ביניהן, זן הוא מונח משפטי המאפשר הגנה על פיתוח זנים חדשים של צמחים מתורבתים.
* בזואולוגיה לפי ICZN המונח זן אינו קיים וכל תיאור מדעי לפני 1961 המשתמש במילה זו יש להתייחס אליו כתת-מין.
* לפי ICNB, אשר עוסק בבקטריות, המונח זן אינו קיים וכל תיאור מדעי לפני 1992 המשתמש במילה זו יש להתייחס אליו כתת-מין.
* בענף גידול גפנים, נהוג להשתמש במונח "זַן תַּרְבּוּת" (cultivar) כאשר מתייחסים לזנים שונים של ענבים.

ראו גם
------

* זן (strain)
* תת-מין
* גזע (ביולוגיה)
* זן תרבות
* וריאנט (ביולוגיה)
**פירוקינזיס** (החלם שם πῦρ, אש ו-κίνησις תנועה) הוא יכולת על-טבעית לייצר אש ולשלוט בה בכוח המחשבה. פירוקינזיס מוצג לעיתים במופעי בידור של קוסמים ונחקר כביכול במסגרת פאראפסיכולוגיה. קיומו של פירוקינזיס אינו מוכר על ידי המדע, והוא מהווה בעיקר אלמנט בידורי או ספרותי, המופיע בספורת פנטזיה ומדע בדיוני. 
פירוקינזיס מופיע רבות בספרות, קומיקס וקלנוע. גיבורי על ונבלי על רבים מוכרים בזכות שליטה באש. המנוח "פירוקינזיס" (אנגלית: Pyrokinesis) הוא מודרני והופיע לראשונה ב-1980 בספרו של סטיבן קינג Firestarter (אנ'). הוא נגזר למעשה מהמונח טלקינזיס.

בספרות
------

ישנם מספר דמויות ספרותיות השולטות באש. לדגומה Firestarter (אנ') (עליו מבוסס הסרט משחקת באש) מעת סטיבן קינג מתאר את סיפורה של ילדה בעלת יכולת פירוקנטית. כך גם דמותה של קארי וייט של אותו הסופר. גנדלף משר הטבעות משתמש בטבעת האש.

אנימציה ומנגה
-------------

דמותה של בלום "מועדון ווינX" היא בעלת יכולת לשלוט באש. אומת האש באווטאר: כשף האוויר האחרון ידועה ביכולת פירוקינטית (ביניהם צוקו, אירו. וגם האווטרים אנג וקורה במידה מופחתת). רוי מוסטנג (אנ') מהסדרת המנגה והאנימה אלכימאי המתכת ידוע בזכות שליטה באלמנט האש. כך ניתן לציין גם מספר דמויות מאקדמיית הגיבורים שלי ווואן פיס, את קיוז'ורו רנגוקו מקוטל השדים ואת נטסו דרגניל מפיירי טייל.

משחקי מחשב
----------

שליטה באש מופיעה בתור קסם במשחקי מחשב רבים. דמויות רבות משתמשים בשליטה באש בתור נשק. כך לדגומה סקורפיון מזיכיון המורטל קומבט יורק אש על אויביו. במשחקי פנטזיה מבוססי מבוכים ודרקונים, כדגומת באלדורז גייט קיימים קסמים רבים המבוססים על שליטה באלמנט האש. מספר רב של דמויות מזיכיון Final Fantasy שולטים באש.

קומיקס מערבי
------------

פירוקינזיס הוא אחד היכולת הנפוצות ביותר בקומיקס המופיעה בקרב כמות גדולה של דמויות. בין היתר ניתן למנות את:

* פיירפליי (DC קומיקס)
* לוציפר (DC קומיקס)
* פיירסטורם (DC קומיקס)
* מנטיס (מארוול קומיקס)
* כוכב אש (מארוול קומיקס)
* פירו (מארוול קומיקס)
* מאגמה (מארוול קומיקס)
* גוסט ריידר (מארוול קומיקס)
* הלפיד האנושי (מארוול קומיקס)
* ג'ין גריי/כוח הפניקס (מארוול קומיקס)
* לאמפלייטר (הבנים)

ראו גם
------

* יורק אש
* הליכה על גחלים
* טלקינזיס
**ברק ייבין** (נולד ב-21 באוקטובר 1963) הוא נגן קרן יער, מוזיקאי, מנצח ומורה ישראלי.

לימודים וקריירה
---------------

ברק ייבין נולד בירושלים והוא בוגר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, שם למד ניצוח אצל מנדי רודן. את התואר השני למד באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית אצל מירון בלום. כמו כן השתלם במסגרת זו בנגינת קרן טבעית, ובניית כלים עתיקים אצל ריק סרפינוף, ואצל ז'אן מישל מארו בפריז.

לאורך השנים שימש ברק ייבין בתפקיד נגן קרן ראשונה בסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, סימפונט רעננה, ונגן אורח בתזמורות והרכבים שונים בישראל ומחוצה לה. בעבר ניגן בתזמורת הסימפונית ירושלים.

ייבין מנחה ומנצח קונצרטים למשפחה ולילדים עם הרכבים שונים לרבות תזמורת הבמה הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית רמת גן ועוד. כמו כן, הוא מדריך, ומנצח בסדנאות והרכבים שונים.

ברק ייבין שימש בעבר בתור מנהל הקונסרבטוריון למוזיקה במבשרת ציון (ה"מוזיקון").

ייבין משמש גם כמנהל הקונסרבטוריון של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. שם הוא משמש גם כמורה לקרן יער וגם מנצח ומנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית הייצוגית ושל תזמורת כלי הנשיפה הייצוגית.

ברק ייבין היה המנצח של התזמורת הקאמרית אריאל וכיום הוא חבר בחמישיית המתכת הישראלית משנת 1998.

חיים אישיים
-----------

ברק הוא בנם של הסופרת והמחזאית עדה אמיכל ייבין והארכאולוג זאב ייבין. לברק חמישה ילדים. ביניהם הזמרת נעמי ייבין וחוקר התנ"ך יותם ייבין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברק ייבין, באתר musicon
2. ↑  קונסרבטוריון, באתר קונסרבטוריון האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ‏2010-12-20
3. ↑  חמישיית המתכת הישראלית - קסם המתכת, באתר saltarbutartzi.org.il
4. ↑  חמישיית המתכת הישראלית, באתר www.hironit.co.il
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברופא וחוקר. אם התכוונתם לנכדו, חבר הכנסת, ראו חנוך מילביצקי.

**חנוך מילויצקי** (29 ביולי 1911 - 21 בפברואר 1970) היה רופא וחוקר, מומחה לכירורגיית לב-חזה ולכירורגיית כלי דם, חלוץ ניתוחי הלב בישראל, והיושב-ראש הראשון של איגוד הכירורגים בישראל. נרצח בפיגוע טרור במטוס סוויסאייר בשמי שווייץ.

ביוגרפיה
--------

מילויצקי נולד לשבתאי ולברטה בברלין בירת הקיסרות הגרמנית, ולמד לימודי רפואה בשנות ה-30 באוניברסיטת ברלין. למרות המגבלות הקשות שהוטלו על לימודי יהודים בגרמניה הנאצית, הצליח לסיים את לימודיו וב-1936 קיבל תואר דוקטור לרפואה והתקבל לעבודה בבית חולים בברלין. עם התגברות רדיפת היהודים בסוף שנות ה-30 עלה לארץ ישראל, התיישב בירושלים והצטרף לסגל רופאי בית החולים הדסה בהר הצופים. הוא התמחה בכירורגיה, היה מתלמידיו הבולטים של הפרופ' פליקס מנדל, ובמהרה מונה לעוזר ראש המחלקה הכירורגית בבית החולים. במלחמת העצמאות שירת כראש השירותים הכירורגיים, ובמשך שבועות ארוכים טיפל בפצועים ובחולים בתנאים קשים ברובע היהודי הנצור.

בתום המלחמה מונה כרופא ראשי במחלקה לכירורגיה בהדסה. בצד עבודה קלינית, הקדיש זמן רב גם למחקר ולהוראה. עם פתיחת בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה ב-1949 מונה לאחראי על הוראת הכירורגיה. במהלך שנות ה-50 יצא לסדרת השתלמויות מקצועיות בתחום ניתוחי הלב בארצות הברית ובאירופה, ולאחריהן ייסד את המחלקה לכירורגיית לב, חזה וכלי דם ועמד בראשה. הוא ביצע את ניתוח הלב הסגור הראשון בישראל, בתקופה בה טרם נערכו ניתוחי לב פתוח.

עם תחילת התבססותם של ניתוחי הלב הפתוח בארצות הברית בתחילת שנות ה-60 החליט להקים בהדסה מערך כירורגי לניתוחים אלה. הוא שלח את תלמידו ד״ר ג'ו בורמן להשתלמות בתחום בלוס אנג'לס, ועם שובו של בורמן לישראל ב-1964 סייע בידו לערוך את ניתוח הלב הפתוח הראשון בישראל ולבסס את מערך ניתוחי הלב הפתוח. במחלקתו נותחו מטופלים מכל רחבי הארץ, ואף מארצות שכנות.

מילויצקי היה היושב ראש הראשון של איגוד הכירורגים בישראל. ב-1968 מונה ליושב ראש המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל. הוא היה ממנחי היסוד של ההתמחויות המקצועיות ובחינות ההתמחות.

ב-1969 יצא לשנת שבתון בארצות הברית, במטרה להשתלם בכירורגיית כלי הדם של הלב, תחום חדשני שאותו רצה לשלב בעבודת מחלקתו. דרכו חזרה לישראל בתום השבתון עברה דרך ציריך, שם עלה על טיסה 330 של סוויסאייר ביום 21 בפברואר 1970. המטוס התרסק אל אדמת שווייץ דקות ספורות לאחר ההמראה בשל מטען חבלה שהוחדר אליו בידי מחבלים של החזית העממית לשחרור פלסטין, וכל 47 הנוסעים ואנשי הצוות נספו. חנוך מילויצקי הובא למנוחות יחד עם יתר ההרוגים הישראלים בקבר אחים בהר המנוחות בירושלים.

פרס על-שם חנוך מילויצקי מוענק מדי שנה לרופא המתמחה המצטיין בתחום כירורגיית לב וחזה.

היה נשוי לעליזה ונולדו להם שני בנים:גדעון ואריאל מילביצקי. נכדו הוא ח"כ חנוך מילביצקי.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ׳ מילויצקי חנוך באתר ההסתדרות הרפואית בישראל
* דף לזכר חנוך מילויצקי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* פרופסור מילויצקי - הרופא והאדם, דבר, 1 במרץ 1970

הערות שוליים
------------

1. ↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, עמוד 286
2. ↑  דייויד סלע, שר האוצר נגד השרים: הגזמתם עם דרישות התקציב!, באתר ישראל היום, 2 בפברואר 2023
**רוברט דאנקן מורס** (באנגלית: **Robert Duncan Morse**; נולד ב-4 בינואר 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. הוא נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991, ובשנת 2008 נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג.

קריירת מכללות
-------------

מורס סיים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה ב-1972, לאחר ששיחק כדורסל מכללות בפן קווייקרס, קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה. הוא הוביל את הקבוצה בקליעות בכל אחת משלוש העונות, מ-1969/70 עד 1971/72, בהן מאזן הניצחונות-הפסדים של הקבוצה היה 78–6, כולל שתי הופעות ברבע גמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל של ה-NCAA ב-1971 ו-1972. מורס נבחר להיכל התהילה חמשת הגדולים של פילדלפיה ב-1977.

קריירת מועדונים
---------------

יכולת הקליעה של מורס עזרה לפלקנסטרו וארזה האיטלקית לזכות בשלושה גביעי אירופה לאלופות בשנות ה-70 (1973, 1975 ו-1976) בשבע הופעות רצופות בגמר היורוליג, ולזכות בארבע אליפויות איטליה (1973, 1974, 1977, 1978). מורס היה מלך הסלים של הסרייה א' בשש עונות, וב-11 עונות ששיחק בה העמיד ממוצעים של 27.8 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק. הוא קלע 60.9% מהשדה, 85.9% מקו העונשין ו-54.5% מהשלוש.

לאחר הפרישה
-----------

בשנת 2007 קיבל מורס תואר שני באומנויות באיטלקית מאוניברסיטת וירג'יניה. בשנת 2009, כהוקרה על תרומתו על המגרש ומחוצה לו, הפכה מועצת העיר של וארזה את מורס לאזרח כבוד של העיר. בשנת 2016, לאחר תשע שנים של הוראת איטלקית במכללת סנט מרי באינדיאנה, פרש מורס מהוראה. הוא מתגורר בפורטלנד, אורגון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוב מורס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert Morse, אוניברסיטת פנסילבניה
2. ↑  סטטיסטיקות, באתר ליגת העל האיטלקית בכדורסל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2017132836
* VIAF: 4017150869801822190001
* WorldCat: lccn-no2017132836

 |