recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קנוט קרון** (בשוודית: **Knut Kroon**;‏ 19 ביוני 1906 – 27 בפברואר 1975) היה כדורגלן שוודי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

קרון נולד ב-19 ביוני 1906 בהלסינגבורג שבשוודיה. את הקריירה המקצועית שלו החל בהלסינגבורג שם שיחק לכל אורך הקריירה ובתקופה הכי מעוטרת של המועדון. הוא זכה עימה ב-5 תוארי אליפות ובגביע אחד, וכבש 141 שערים ב-269 הופעות ובכך קיבע את עצמו כמלך השערים שלה בכל הזמנים. את הקריירה סיים קרון ב-1941.

במדי נבחרת שוודיה קרון הופיע 35 פעמים והיה שותף בהגעתה לרבע הגמר במונדיאל 1934. בשמינית הגמר של אותו טורניר כבש נגד ארגנטינה בניצחון 2–3. קרון נחשב לכובש הראשון בהיסטוריה של שלב המוקדמות של המונדיאל, כאשר עשה זאת נגד אסטוניה ב-11 ביוני 1933 בדקה ה-7' למשחק. אולם יש כאילו הטוענים כי שער זה היה עצמי שנכבש על ידי שוער האסטונים, אוואלד טיפנר.

תארים
-----

הלסינגבורג
* אליפות שוודיה (5): 1928/29, 1929/30, 1932/33, 1933/34, 1940/41
* הגביע השוודי: 1940/41

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנוט קרון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**נוני גפן** (נולד ב-24 במאי 1982) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ושחקן ישראלי.

קורות חייו
----------

נוני גפן נולד בקריית אתא ועבר עם משפחתו בהיותו בן עשר לנופית (פי נר). הוא עבר לתל אביב בסביבות גיל עשרים, כתב שירה, ניסה לפרסם את שיריו וכשל. הוא החליט לכתוב תסריטים. הוא רכש שני ספרים: "סיפור" של רוברט מקי ו"תסריט" של קובי ניב ומהם למד לכתוב. הוא שיחק בסרטי סטודנטים ועבד כעוזר הפקה בסרטי טלוויזיה. באחד מסרטי הסטודנטים בהם שיחק התחבר עם סטודנטים לקולנוע מבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. אחד מהם, זיו ברקוביץ', נהיה צלם הסרט "לא בתל אביב". הוא כתב ביחד עם נמרוד עציון-קורן תסריט לסרט ארוך אודות המוזיקאי יוסי אלפנט, שזכה במענק פיתוח מהקרן הקולנוע. שיחק בסרטו של אלון זינגמן "בין השמשות" (2011).

אחר-כך שיחק בתפקיד הראשי ב"אף פעם לא מאוחר מדי", סרטו העלילתי של עדו פלוק. הוא כתב תסריט לסרט, פגש את המפיק איתי תמיר (שהפיק את "וסרמיל", "התגנבות יחידים" ו"השוטר") שהצטרף אליו. הוא גייס אנשי צוות ושחקנים שעבדו בעיקר בהתנדבות.

גפן ביים, כתב את התסריט ומשחק בתפקיד הראשי בסרט העצמאי "לא בתל אביב". הסרט מספר על מיכה, מורה שפוטר מעבודתו עקב קיצוצים וחוטף את אחת מתלמידותיו (יערה פלציג). והוא רותם אותם לכבוש את ליבה של היפהפייה השכונתית (רומי אבולעפיה). הסרט מתרחש בטבעון, וגם צולם בה. קרן הקולנוע הישראלי השקיעה בסרט סכום של 50 אלף ש"ח.

"לא בתל אביב" השתתף בתחרות הקולנוע העלילתי-עצמאי של פסטיבל קולנוע דרום ביוני 2012. אחר-כך השתתף בפסטיבל לוקרנו בשווייץ, בו זכה בפרס נמר הכסף – פרס להפצה בינלאומית. השתתף בפסטיבל בוורשה באוקטובר 2012 והשתתף בפסטיבל AFI, לוס אנג'לס בנובמבר 2012. 

בשנת 2015 השתתף בסרט האמריקאי "אבודים בעיר הלבנה" של הבמאי גיל קופמן, לצד היילי בנט ובוב מורלי. 

ב-2017 יצא לאקרנים סרטו "הכל שבור ורוקד", בו גם שיחק בתפקיד הראשי.

קישורים חיצוניים
----------------

* נוני גפן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* נוני גפן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נוני גפן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* נוני גפן, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* נוני גפן באתר mako
* נירית אנדרמן, ליצור סרט ראשון כנגד כל הסיכויים, באתר הארץ, 14 ביוני 2012
* אמיר בוגן, בורא פרי הגפן: נוני גפן על "לא בתל אביב", באתר ynet, 24 בינואר 2013
**בוריס גריגורוביץ' קוֹלְקֶר** (ברוסית: **Борис Григорьевич Колкер**; ‏‏נולד ב־15 ביולי 1939) הוא מורה לשפות, מתורגמן, ובלשן לשפות עזר (interlinguistics) יהודי מולדובי - אמריקאי. מחברם של שלושה ספרי לימוד פופולריים לאספרנטו.

חייו
----

קולקר נולד בטירספול, מולדובה הסובייטית, וגר במשך רוב חייו בברית המועצות. מ־1993 מתגורר בארצות הברית. כיום (2010) גר בקליבלנד. הוריו הגיעו מהעיירה בַּאלטָה, במחוז אודסה באוקראינה. אבות אבותיו, מקורם מהעיירה קולקי בצפון־מערב אוקראינה. רבים מקרובי משפחתו גרים בישראל.

בוריס קולקר למד את השפה הבינלאומית אספרנטו ב־1957. הוא דוקטור לבלשנות, עם דיסרטציה בנושא בלשנות האספרנטו. מחבר של שלושה ספרי לימוד לאספרנטו, מאמרים על שפות עזר וסקירות ספרים. הודות לפופולריות של ספרו *Vojaĝo en Esperanto-lando* ("מסע בארץ האספרנטו"), שהוא גם קורס לשיפור הידע באספרנטו וגם מדריך לתרבות האספרנטו, רבים מכנים אותו "מורה הדרך לארץ האספרנטו".[דרוש מקור]

חבר האקדמיה לאספרנטו. חבר כבוד של UEA (אגודת האספרנטו העולמית). עורך-משנה של כתב העת הבינלאומי "Monato". במשך שני עשורים ניהל ברוסיה קורס המוני בהתכתבות, שבמסגרתו קיבלו תעודת גמר כ־900 משתתפים. לימד אספרנטו באוניברסיטאות סן פרנסיסקו והרטפורד בארצות הברית. כיום מנהל קורס בינלאומי להשבחת הידע באספרנטו באינטרנט. בתקופות שונות, בברית המועצות וברוסיה, היה בין המייסדים והמנהיגים של ארגונים כלל־ארציים של אספרנטיסטים.

בוריס קולקר הרצה ונאם ברבים מהכינוסים הכלל־עולמיים של אספרנטו (החל מהכינוס ה־48 בסופיה בשנת 1963 עד לכינוס ה־92 ביוקוהאמה ב־2007), וניהל את נושא הכינוס הכלל־עולמי בתל אביב ב־2000. פרסם מאמרים בכתב העת של אגודת האספרנטו הישראלית "ישראלה אספרנטיסטו", שהוא מנוי עליו לכל חייו.

חיבוריו
-------

### דיסרטציה

* Вклад русского языка в формирование и развитие эсперанто ("חלקה של השפה הרוסית ביצירתה ובהתפתחותה של אספרנטו"). עבודת דוקטורט. מוסקבה, האקדמיה למדעים של ברית המועצות. 1985.

### ספרי לימוד

* *Международный язык эсперанто. Полный учебник.* (השפה הבינלאומית אספרנטו. ספר לימוד מקיף)
* *Учебник языка эсперанто. Основной курс.* (ספר לימוד לשפת אספרנטו. קורס בסיסי)
* *Эсперанто за 16 дней. Экспресс-курс.* (אספרנטו ב-16 יום. קורס מזורז)
* *Vojaĝo en Esperanto-lando*. קורס להשבחת הידע באספרנטו ומדריך לתרבות האספרנטו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוריס קולקר** בוויקישיתוף
* בוריס קולקר, ברשת החברתית Goodreads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007399709405171
* CiNii: DA14622745
* GND: 101987578X
* ISNI: 0000 0001 1590 6946
* LCCN: no94004032
* NTA: 281887047
* RERO: 02-A009183367
* SUDOC: 244096724
* VIAF: 6967224
* WorldCat: lccn-no94004032

 |
**מכון קורצ'טוב** (ברוסית: Hациональный исследовательский центр «Курчатовский Институт», רשמית: "מרכז המחקר הלאומי 'מכון קורצ'טוב'") הוא מוסד מחקר ופיתוח מוביל ברוסיה בתחום האנרגיה הגרעינית. נקרא על שם איגור קורצ'טוב ונמצא בכיכר קורצ'טוב 1, במוסקבה.

בברית המועצות המכון היה ידוע בשם **מכון איגור קורצ'טוב לאנרגיה אטומית** (Институт Атомной Энергии им. И.В. Курчатова, בראשי תיבות: КИАЭ). בין 1991 ל-2010, היה ידוע כמרכז המדע הרוסי "מכון קורצ'טוב" (Роcсийский научный центр «Курчатовский Институт») לפני ששונו שונה למרכז המחקר הלאומי.

היסטוריה
--------

עד שנת 1955, היה המכון ידוע בשם "מעבדה מספר 2 של האקדמיה למדעים של ברית המועצות". המכון נוסד ב-11 בפברואר 1943 במטרה לפתח נשק גרעיני. מרבית הכורים הגרעיניים הסובייטיים תוכננו במכון, כולל F-1, שהיה הכור הגרעיני הראשון מחוץ לצפון אמריקה שקיים ביקורת על תפעולו.

מאז שנת 1955 המכון עסק בביצוע עבודות ניסוי מדעיות מרכזיות בתחומי היתוך תרמו-גרעיני ופיזיקת פלזמה. במיוחד פותחו שם מערכות הטוקאמק הראשונות, שהמוצלחות שבהן היו T-3 והגרסה הגדולה שלה T-4, שנבדקה בשנת 1968 בנובוסיבירסק, בניסוי שבחן את התגובה המיזוגית התרמו-גרענית הקווסטיסטית הראשונה אי פעם. מערכות טוקאמק (Токамáк) הן רכיב המשתמש בשדה מגנטי רב עוצמה כדי להגביל פלזמה חמה בצורת טורוס. מהווה אחד מכמה סוגים של התקני כליאה מגנטיים המפותחים לייצור כוח היתוך תרמו-גרעיני מבוקר והוא המכשיר המוביל לביצוע כור היתוך מעשי.

בשנות השמונים מילאו עובדי מכון קורצ'טוב, מהנדסי מחשבים, תפקיד חשוב מאוד בביסוס תרבות המחשבים באמצעות השתתפות בפיתוח מערכת ההפעלה DEMOS בשנת 1982, שהוביל להפצת האינטרנט ברוסיה וסייע בפירוק ברית המועצות. מערכת DEMOS (ברוסית: Единая Мобильная Операционная Система, ДЕМОС) פותחה כמערכת הפעלה דמוית Unix, על בסיס BSD. בשנת 1991 DEMOS נזנחה ובמקומה פותחה מערכת ההפעלה "רלקום" (РЕЛКОМ)

עד 1991 פיקח משרד האנרגיה האטומית על הנהלת מכון קורצ'טוב. לאחר הפיכתו למרכז המדע הממלכתי בנובמבר 1991, הוכפף המכון ישירות לממשלת רוסיה. על פי אמנת המכון, מנהל המכון ממונה על ידי ראש הממשלה על סמך המלצות רוסאטום.

בפברואר 2007 זכה מכון קורצ'טוב במכרז להיות הארגון העיקרי המתאם את המאמצים בתחם הננו-טכנולוגיה ברוסיה. המכון מעורב בפרויקטים שונים לרבות פרויקט איטר

כורים רבים תוכננו על ידי חוקרי המכון, כמו:

* GT-MHR
* RBMK
* EGP-6
* ELENA
* T-15
* F-1
* VBER-300

ביוני 2020 המכון קיבל מימון מהתקציב הפדרלי ליצירת ותחזוקה של "מאגר המידע הלאומי למידע גנטי" ליצירת פורמטים לאחסון והעברת נתונים גנטיים, כדי לסייע לחברות תרופות בפיתוח חיסונים על בסיס המאגר הגנטי.

* מכון קורצ'טוב לאנרגיה אטומית, עם צוות פרויקט השדה המגנטי, 1974. מכון קורצ'טוב לאנרגיה אטומית, עם צוות פרויקט השדה המגנטי, 1974.
* עמדה לבדיקת מערכות מגנטיות במכון קורצ'טוב, שצולמה בשנת 1986. עמדה לבדיקת מערכות מגנטיות במכון קורצ'טוב, שצולמה בשנת 1986.
* בול דואר משנת 2018, שהונפק על ידי דואר רוסיה לרגל 75 שנה למכון.בול דואר משנת 2018, שהונפק על ידי דואר רוסיה לרגל 75 שנה למכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכון קורצ'טוב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מכון קורצ'טוב (ברוסית)
* מכון קורצ'טוב, ברשת החברתית VK

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0620 4151
* LCCN: no93028964
* SUDOC: 133037452
* VIAF: 147389325
* WorldCat: lccn-no93028964

 |
**מרטינו "טינו" לטיירי** (באנגלית: **Tino Lettieri**; נולד ב-27 בספטמבר 1957), הוא כדורגלן עבר ממוצא קנדי-איטלקי ששיחק בעמדת השוער, לטיירי ייצג את קנדה פעמיים באולימפיאדת הקיץ (1976 ו-1984) ובמונדיאל 1986.

קריירה
------

לטיירי נולד באיטליה אך גדל בקנדה. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במונטריאול קאסטורס בשנת 1976. הוא שיחק במינסוטה קיקס שנים 1977-1981. בשנים 1982-1983 שיחק בונקובר וייטקאפס ובשנת 1984 שיחק במיננסוטה סטרייקרס. לאחר שה-NASL התפרקה, המשיך לטיירי לשחק עבור הסטרייקרס כשהקבוצה הצטרפה לליגת האולמות בכדורגל. במהלך הקריירה לטיירי נבחר לשוער השנה לעונת 1986-87. לטיירי סיים את הקריירה שלו בשנת 1987 בהמילטון סטילר בליגת הכדורגל הקנדית.

וילסון רשם 24 הופעות בינלאומיות בנבחרת קנדה. לטיירי שיחק עבור הנבחרת הקנדית משנת 1980 עד שנת 1986. ואף שיחק כשוערה הראשון של הנבחרת הקנדית במונדיאל 1986.

לטיירי נבחר להיכל התהילה של הכדורגל הקנדי בשנת 2001.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת קנדה – מונדיאל 1986** |
| --- |
| 1 לטיירי • 
2 לנרדוצי • 
3 וילסון • 
4 ראגן • 
5 מור • 
6 ברידג' • 
7 ולנטיין • 
8 גריי • 
9 סגוטה • 
10 וראבליץ' • 
11 סוויני • 
12 סמואל •
13 פאקוס • 
14 מיטשל •
15 ג'יימס •
16 יון •
17 נורמן •
18 לוורי •
19 די לוקה •
20 מילר •
21 הברמן •
22 דולן •
מאמן: וייטרס | קנדהקנדה |
הרב **חיים יעקב נפתלי זילברברג** (כונה: **ר' נפתלי וירשובר**; תר"י, 1850 – י״ג באדר תר"ץ, 1930) היה מו"צ בוורשה, נודע כמו"ל ספרי מהרא"ל צינץ.

קורותיו
-------

נולד בפולין, בנו של הרב אברהם בנימין זילברברג, רב ואב"ד קוטנא ווירשוב. היה מתלמידי רבי ישראל מסלנט ורבי יוסף דב סולובייצ'יק מבריסק. היה מקורב לנצי"ב מוולוז'ין ולחפץ חיים, וכמו כן נסע לרבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב ולאדמו"ר בעל השפת אמת מגור.

נישא למאניה בת רבי שמריה יוסף קלפפיש, אחיו של הרב שמואל זנוויל קלפפיש ראב"ד ורשה, ושימש במשך שנים רבות כמו"צ בוורשה.

פועלו התורני
------------

הרב זילברברג חיבר חיבורים תורניים רבים, אך רק מעט מהם הוציא בחייו. לאחר פטירתו עסק בהדפסתם בנו הרב מיכאל משה יהודה זילברברג.

ערך לדפוס את כתבי אביו וסבו. כסבו אף הוא עסק בתורת רבי עקיבא איגר והחל בהכנתו לדפוס של ספרו של רבי עקיבא איגר "דרוש וחידוש – תנינא". את הספר השלים והוציא לאור נכדו הרב אברהם בנימין זילברברג בוורשה בשנת תרצ"ב.

במשך שנים רבות הקדיש חלק נכבד מזמנו לביאורם ולהוצאתם לאור של ספרי מהרא"ל צינץ, שלפני מותו הבטיח בכתב ידו: "מי שישתדל בהדפסת ספריי אהיה לו למליץ".

לאחר מותו המשיך בכך נכדו הרב אברהם בנימין זילברברג. כיום עוסק בכך נכדו של הרב אברהם בנימין, שמואל זילברברג.

צאצאיו
------

* בנו, הרב מיכאל משה יהודה זילברברג, ילדיו:
	+ הרב אברהם בנימין זילברברג, מו"ץ בוורשה ולאחר מכן רב ואב"ד בפיטסבורג, פנסילבניה
	+ הרב יצחק יוסף זילברברג, רבן של פינטשנוב, וונסוב וקרסנשילץ בפולין, מחבר הספר "עצי זית". חתנו של הרב מאיר דן פלוצקי
	+ שרה, אשת הרב אליעזר לוין אב"ד נדרזין, בנו של רבי נפתלי אמסטרדם
	+ ילדים נוספים: שפרה מרים ויחיאל שטרנברג; ישכר יהונתן זילברברג, שמעון זאב זילברברג, וגיטל חיה קיילא
* בתו, סימה אשת הרב יצחק אוירבך
* בתו, אסתר בשא
* בנו, הרב יואל יצחק זליג זילברברג (נפטר י"ד סיון התש"ו) מחבר "פרי החיים"
	+ הרב יהונתן זילברברג רב באלבמה ובקליבלנד שבארצות הברית, ובסוף ימיו בישראל
* בנו, ר' חנוך הניך זילברברג, תל אביב

ספריו (חלקם בכתב יד)
--------------------

 פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. הסיבה היא חייבים להפריד בין ספרים שנדפסו (ולהוסיף פרטים ביבליוגרפיים) לבין כתבי יד.
* **דרכי חיים** – איגרת מוסר, פירוש תפילה וצוואה
* **באר חיים** - על סדר מועד
* **זיכרון חיים** - על סדר נשים
* **ענפי זית** - על סדר נזיקין
* **ענפי זית** - על מסכת שבועות, ורשה, תרצ"ב
* **תורת חיים** - על סדר קדשים
* **תורת חיים** - על השולחן ערוך
* **תורת חיים** - על הרמב"ם
* **ציון לנפש חי** – על התורה
* **דעת הרבנים** – נגד תנועת הציונות והמזרחי

הערות שוליים
------------

1. ↑  המשפט נחקק על מצבתו על המהרא"ל צינץ.
2. ↑  שם ספר רומז לשם ספרו של סבו "זית רענן" ולשם ספרו של אביו "עלי זית".
**ליאת תמרי** (נולדה ב-18 במרץ 1976) היא שחקנית ישראלית.

קורות חייה
----------

ליאת תמרי נולדה בתל אביב, בהיותה בת שמונה עברה לרמת השרון. הוריה, עליזה ומשה תמרי, גדלו בתל אביב. אביה יליד ישראל ואמה עלתה לישראל בגיל שנתיים, יש לה אחות צעירה ממנה, שרון תמרי, שעוסקת באופנה. למדה משחק במגמת תיאטרון בתיכון אלון ברמת השרון, באותה תקופה שיחקה בהצגה "בטון רגוע" שהופיעה בפסטיבל עכו. בצה"ל שירתה כפקידת מבצעים בחיל האוויר. היא בוגרת החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב במגמת תסריטאות.

היא שיחקה במיני-סדרת הטלוויזיה של גור בנטביץ' "בסימן ונוס". תמרי גילמה את דמותה של אתי נבו, אחותה של שירי נבו (טינקרבל), נרצחת בפרשיית רצח.
תמרי שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של יובל שפרמן "תעשה לי ילד". היא גילמה את דמותה של אסנת, עיתונאית אבודה שפוגשת את רם (גל תורן), סולן בלהקת רוק. אסנת עוזבת את עבודתה בעיתונות הופכת למנהלת הלהקה שעובדת על אלבום הבכורה שלה ונסחפת לתוך מערכת יחסית סוערת והרסנית.

תמרי שיחקה בסדרת הטלוויזיה של עופר ויצמן ואורן שקדי "גירושים נפלאים". היא גילמה את דמותה של עדי ארטיג'יאני, שותפה במשרד לעריכת דין המתמחה בגירושים.

ליאת תמרי שיחקה בסרט הסטודנטים של מיה דרייפוס "שעווה זה כואב". היא גילמה את דמותה של תמי בת ה-18, שעושה שמרטפות על אחותה הקטנה זהר (זהר לוטרינגר) בזמן חופשת הפסח, כשאימן רינה (עירית גדרון) יוצאת מהבית. תמי היא בעל נטיות אובדניות, אבל בסרט היא בתקופה טובה. הסרט השתתף בפסטיבלים רבים וזכה בפרס סרט הסטודנטים הטוב ביותר בפסטיבל וינה.

היא הייתה עורכת תוכן משנה בערוץ הילדים. כתבה דיאלוגים לסדרות הטלוויזיה "בובות" "האלופה 3", "חשופים", "ילדי ראש הממשלה",

היא הייתה מלהקת, בין השאר לסדרת הטלוויזיה "האקס המיתולוגי". הייתה מלהקת ויועצת תסריט לסרטו של גור בנטביץ' "לרדת מהעץ" (2013).

שיחקה בעונה הרביעית של הבורר (2013) בתפקיד לירון, פסיכיאטרית בבית משוגעים.

תמרי למדה משחק אצל ערן פסח ולמדה קורס משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס.

ב18 לדצמבר 2014 נולדה ביתה אביגיל מטלון-תמרי ששיחקה בהצגה "מיתולוגיה מקושקשת".

תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע
--------------------------

**תפקידים בטלוויזיה**

| סדרה | ערוץ | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| רון | Yes Comedy | רון פלדמן | דלית | 2020 |
| הבורר | HOT | שי כנות | לירון | 2013 |
| גירושים נפלאים | yes | עופר ויצמן ואורן שקדי | עדי ארטיג'יאני | 2010 |
| תעשה לי ילד | HOT | יובל שפרמן | אסנת | 2008 |
| בסימן ונוס (מיני-סדרה) | HOT | גור בנטביץ' | אתי נבו | 2005 |

**תפקידים בקולנוע (חלקי)**

| סרט | במאי | תפקיד | שנה | מידע נוסף |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אילוף הגוררת | ריקי שלח | בתפקיד עצמה | 2013 |  |
| תחושת בטן (36 דקות) | גור בנטביץ' ומאיה קניג (בימוי, הפקה ועריכת תסריט) |  | 2006 |  |
| על גג העולם | מאיה קניג | גלי | 2005 |  |
| שעווה זה כואב | מיה דרייפוס | תמי | 2001 | הסרט זכה בפרס סרט הסטודנטים הטוב ביותר בפסטיבל וינה, FAK2001, זכה בציון לשבח בפסטיבל מינכן 2001, נבחר לסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל בתי הספר לקולנוע FIDEC2001 בבלגיה, השתתף בתחרות הסרטים הקצרים בפסטיבל קאן ה-54. |

קישורים חיצוניים
----------------

* ליאת תמרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ליאת תמרי באתר "אישים"
* ליאת תמרי, באתר "אידיבי"
**טינטין ואלף ארט** (**Tintin et l'Alph-Art**) הוא הספר ה-24 בסדרת הקומיקס טינטין מאת הרז'ה. הרז'ה התחיל ליצור את טינטין ואלף ארט בשנת 1978, אולם הוא נשאר לא גמור בעת מותו בשנת 1983. 

לאחר מותו, הציע עמיתו של הרז'ה, בוב דה מור, להשלים את הספר, אולם אלמנתו של הרז'ה התנגדה לכך בטענה שבעלה לא חפץ בכך שישלימו את יצירותיו. בשנת 1986 אספה הוצאת הספרים Casterman את הדפים עליהם צייר הרז'ה את העלילה ופרסמה זאת כספר אחד. 

סופרים אחרים פרסמו גרסאות לא חוקיות של הספר, כשהם משלימים אותו.

עלילת הספר
----------

טינטין וקפטן האדוק מקבלים שיחת טלפון מזמרת האופרה ביאנקה קסטאפיורה, המודיעה להם שהיא מגיעה לבקרם במרלינספייק. האדוק, המתעב את שירתה של קסטאפיורה, נמלט לבריסל, לגלריית אמנות המציגה את יצירותיו של ראמו נאש, אמן שייצר את "אלף-ארט", יצירה אמנותית המבוססת על האלפבית עשוי מפרספקס. ביאנקה מגיעה לגלריה ומשכנעת את האדוק לרכוש את "אלף-ארט". 

בעליה של הגלריה, הנרי, מעוניין לפגוש את טינטין אבל נהרג בתאונת דרכים בדרך לפגישה. טינטין חוקר זאת ומגיע למסקנה כי זה היה רצח. טינטין מגלה כי הרוצח, מנהיג רוחני, איתר את בעל הגלריה באמצעות מיקרו-משדר שהיה חבוי בתליון של עוזרו. 

נעשים שני ניסיונות לרצוח את טינטין, אולם הוא שורד את שניהם. 

כדי לקדם את חקירתו, טינטין מחליט לבקר את המנהיג. אולם כשהוא נוחת בארצו, הוא מקבל איום על חייו המזהירו לעזוב את האזור. כאשר קסטאפיורה שומעת שטינטין נסע, היא מכניסה אותו לוילה של המנהיג, ומבשרת לו כי המנהיג עצמו נמצא ברומא. כשהם מגיעים לוילה הם פוגשים מספר מכרים – זוג תעשיינים מושחתים והאמיר בן קליש אזעב, עוד זמרת ואת רמו נאש. קסטאפיורה מתעקשת כי טינטין והאדוק יישארו בוילה בלילה. 

במהלך הלילה, טינטין מחפש בוילה, ומגלה חדר מלא בזיופים של ציורים אמנותיים. במהלך הלילה הוא מתגלה על ידי המנהיג המספר לו כי הוא זייפן, ומשתמש ביצירה "אלף-ארט" כזיוף המרכזי שלו. הוא מודיע כי בכוונתו להרוג את טינטין על ידי נוזל המוסתר בתוך יצירת אמנות מזויפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טינטין (באנגלית)

| הרפתקאותיו של טינטין |
| --- |
| יוצרים ומפתחים | ארז'ה • בוב דה מור • אדגר פ. ז'אקובס |
| דמויות | טינטין • קפטן האדוק • פרופסור קלקולוס • תומסון ותומפסון • ביאנקה קסטאפיורה • דמויות נוספות |
| אוגדנים | טינטין בארץ הסובייטים • טינטין בקונגו • טינטין באמריקה • הסיגרים של פרעה • הלוטוס הכחול • האוזן השבורה • האי השחור • שרביטו של אוטוקר • הסרטן בעל צבתות הזהב • הכוכב המסתורי • תעלומת ה"חד-קרן" • אוצרו של רקהם האדום • שבעת כדורי הבדולח • אסירי השמש • ארץ הזהב השחור • הטיסה לירח • החוקרים על הירח • פרשת קלקולוס • כרישי הים האדום • טינטין בטיבט • תעלומת תכשיטי הזמרת • טיסה 714 לסידני • טינטין והפיקורוס • טינטין ואלף ארט |
| סרטים | הסרטן בעל צבתות הזהב (1947) • טינטין וגיזת הזהב (1961) • טינטין והתפוזים הכחולים (1964) • טינטין ומקדש השמש (1969) • טינטין ואגם הכרישים (1972) • הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן (2011) |
| סדרות טלוויזיה | הרפתקאותיו של טינטין מאת ארז'ה (1958 - 1962) • הרפתקאותיו של טינטין (1991 - 1992) |
**צ'ארלס גיינס** (באנגלית: **Charles Gaines**; נולד ב-15 באוקטובר 1981) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.

קריירה
------

גיינס החל את קריירת המכללות שלו בעונת 2000/2004 באוניברסיטת סאות'רן מיסיסיפי. הגיע לאירופה לראשונה בעונת 2004/2005 לרג'ו קלאבריה, וקלע בממוצע 14.4 נקודות. 

עונה לאחר מכן הצטרף לוילרבאן איתה הגיע לרבע גמר גביע יול"ב ורשם 13.6 נקודות ו-8.0 ריבאונדים בליגה הצרפתית בעונת 2006/2007 שיחק לראשונה ביורוליג עם חובנטוד בדאלונה בסה"כ רשם 10.3 נקודות ו-6.5 ריבאונדים בעונת היורוליג.

בעונת 2007/2008 שיתף פעולה ביחד עם די בראון בגלאטסראיי, איתה הגיע לחצי גמר גביע יול"ב, בו רשם 12.4 נקודות ו-7.3 ריבאונדים. חתם באוקטובר בסן אנטוניו וקיווה למצות את חלום ה-NBA. הוא ויתר על הצעות מכובדות מקבוצות כדורסל אירופאיות כדי לשחק באוסטין ספרס, קבוצת ה-NBDL של הסן אנטוניו ספרס. ב-23 משחקי העונה רשם ממוצעי קליעה של 15.0 נקודות, אסף 10.3 ריבאונדים וחסם 0.6 חסימות. 

בינואר 2009 חתם גיינס במכבי תל אביב הישראלית, אולם שוחרר מהקבוצה כבר בחודש אפריל בעקבות הפרות משמעת.

בעונת 2009/10 הצטרף לקבוצת שינג'יאנג פליינג טייגרס מהליגה הסינית. באפריל 2010, במהלך משחק פלייאוף מול גואנדונג סאוטרן טייגרס, חבט גיינס בשחקן הקבוצה היריבה וגרם לאשפוזו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אגרוף הזעם: צפו בנוק-אאוט של שחקן מכבי בעבר, באתר ynet, 20 באפריל 2010
גַּלּוֹנִית פְּלִשְׁתִּית (שם מדעי: *Ballota philistaea*) צמח רב-שנתי, ים-תיכוני שעיר, רב-גבעולים בסוג גלונית ממשפחת השפתניים. מין זה אנדמי לישראל ולדרום ממלכת ירדן. צמח נדיר ועל סף איום הכחדה.

מאפיינים
--------

הגבעולים זקופים ונוטים כלפי מעלה. מעוגלים ולא רבועים, שעירים מעט. 

הפטוטרות קיימות, הלוואים נעדרים. 

העלים נגדיים, פשוטים, שעירים, ביציים ושפתם חרוקה ושטחית כמשור.

הפרחים ערוכים בדורים צפופים רבי פרחים בחיקי עלי תפרחת ארוכים מאורך הדור. 

הפרחים דו-מינים, בעלי עטיף כפול, דו-שפתנים (שתי השפתיים ברורות למדי ונראות יפה מבחוץ), צבעם ורוד או ארגמני, אורכם 10 מ"מ. כל פרח יושב בחיק חפיות זעירות ושעירות.

הגביע מאוחה כולו, דמוי פעמון או משפך רחב שקוטרו 8 מ"מ דומה לזה של גלונית מצויה. אוגן הגביע, רחבה ופרושה לרווחה וגלונית. בשפת הגביע 5 שיניו ברורות, זקופות, רחבות, אורכן כמעט כרוחבן, שמסתיימות בחוד קצר ומתפשקות לעת הבשלה. 

הכותרת דו-שפתנית, גודלה 10 עד 12 מ"מ, צבעה ארגמן חיוור, והיא בולטת מהגביע. השפה העליונה שעירה מאוד. השפה התחתונה מאופיינת בעורקים לבנים חיוורים ומרושתים.

בית גידול
---------

בית גידולו האופייני של מין זה בישראל הוא מצע של חולות מיוצבים וחול חמרה, בצל עצי חרוב ושקמה, בקרבה הדוקה לשבכי שיחים גבוהים של שיחי אלת המסטיק, אטד החוף ורותם המדבר. בדרום ירדן בית גידולו מצומצם לאבן חול מאזור פטרה ועד שובק. שם הוא גדל בצל עצי זית בבוסתנים, וגם בחריצים עמוקים ולרוב מוצלים בין מצוקי אבן חול.

תפוצה
-----

גלונית פלשתית היא מין אנדמי לישראל ולדרום ממלכת ירדן, שתפוצתה מקוטעת למישור החוף ולהרי אדום. תפוצתה בישראל היא לאורך מישור החוף. היא נדירה מאוד בחוף הכרמל (במעט אתרים באזור חוף דור–הבונים); מצויה בשרון ובדרום שפלת החוף בעשרות אתרים. היא מוגנת בשמורת שיטה מלבינה אשדוד ובשמורת כרמיה.

תפוצתה בדרום ממלכת ירדן בלבד, ומצומצמת בתפוצתה לאבן חול מאזור פטרה ועד שובק. שם היא גדלה בצל עצי זית בבוסתנים, וגם בחריצים עמוקים ולרוב מוצלים בין מצוקי אבן חול. גלונית פלשתית נחשבת לצמח נדיר ואנדמי המצוי תחת סכנת הכחדה למרות שהוא נמצא ב-100 אתרים בארץ. שטחי הגידול הטבעיים הולכים ומצטמצמים בגל עיור מוגבר. פריחה מסוף מרץ ועד תחילת יולי.

ראו גם
------

* גלונית

קישורים חיצוניים
----------------

* גלונית פלשתית, באתר צמח השדה
* גלונית פלשתית, באתר צמחיית ישראל ברשת
* גלונית פלשתית, באתר Tropicos (באנגלית)
* גלונית פלשתית, באתר GBIF (באנגלית)
* גלונית פלשתית, באתר The Plant List (באנגלית)
* גלונית פלשתית, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלונית פלשתית, באתר הערכות הסיכון לטבע בישראל
2. ↑  בלוטית פלשתית, באתר צמחיית ישראל ברשת
"**Dizzy**" (בעברית: "**סחרחר**") הוא שיר שהקליט הזמר האמריקאי טומי רו. השיר היה ללהיט בינלאומי בשנת 1969. את הליווי הכלי ביצעו חבורת מוזיקאים בשם Wrecking Crew מלוס אנג'לס.

הפקה
----

השיר "Dizzy" נכתב בידי רו ופרדי ולר. הוא היה להיט גדול בשני צידי האוקיינוס האטלנטי. השיר הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי, ושהה בו במשך ארבעה שבועות במרץ 1969. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע הסינגל למקום הראשון במצעד ביוני 1969, ובקנדה היה בראש המצעד במרץ 1969.

בהמשך הקליטו את השיר אמנים כגון להקת בוני אם, מייק מלווין וה-Deadbeats, רקלס אריק, ובילי ג'. קרמר. ב-1991 הקליטו גרסת כיסוי של השיר הקומיקאי ויק ריבס ולהקת The Wonder Stuff. גרסה זו הגיעה למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.

ב-1989 נלקח סימפול של השיר לקטע "The Magic Number" של דה לה סול עבור האלבום "Three Feet High and Rising". ב-1994 ביצעה להקת הרוק הסרבית Babe גרסת כיסוי של השיר בשם "Dizel" עבור האלבום "4 Babe pesme".

ב-2005 נכלל השיר "Dizzy" בפסקול הסרט "The Sandlot 2".

משתתפים בהקלטה
--------------

* טומי רו – שירה
* האל בליין – תופים
* ג'ו אוסבורן – באס
* בן ביניי – גיטרה
* מייקל דיזי – גיטרה
* לארי נצ'טל – פסנתר
* ג'ימי האסקל – עיבוד מיתרים

מיקומי שיא
----------

### הגרסה של טומי רו

| מצעד (1969) | מיקום שיא |
| --- | --- |
| מצעד המוזיקה האוסטרלי | 2 |
| מצעד הסינגלים הקנדי | 1 |
| גרמניה Media Control Charts | 4 |
| נורווגיה VG-lista Singles Charts | 4 |
| מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |
| ארצות הברית בילבורד הוט 100 | 1 |

### הגרסה של ויק ריבס

ב-14 באוקטובר 1991 יצאה לאור בממלכה המאוחדת גרסת כיסוי של השיר "Dizzy" בביצוע הקומיקאי האנגלי ויק ריבס ולהקת הרוק האלטרנטיבי The Wonder Stuff. השיר הגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי בשבוע השלישי אחרי יציאתו, ושהה במקום הראשון במשך שבועיים.

בווידאו קליפ של השיר רואים את ריבס והלהקה על הבמה, ומאחוריהם שורה של מכונות כביסה. הקומיקאי בוב מורטימר, שותפו של ריבס, מופיע ברקע יחד עם סולן להקת Wonder Stuff, מיילס האנט, כשהוא מנגן בתוף מרים ושר קולות רקע.

גרסה זו של השיר מופיע במשחק הווידאו "Dancing Stage Max" לקונסולת הפלייסטיישן 2.

גרסה נוספת לעיבוד של ריבס בוצעה על ידי בוב הבנאי, כאשר המילים מתייחסות לדמות מערבלת הבטון של בוב הנקראת אף היא דיזי.

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא | תואר |
|  בריטניה | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hartman, Kent (2012). *The Wrecking Crew*. St. Martin’s Griffin. pp. 261–263. ISBN 978-1-250-03046-7.
2. 1 2  "Song artist 457 - Tommy Roe". *Tsort.info*. נבדק ב-2014-03-30.
3. ↑  Kotal, Kent (11 במרץ 2013). "Forgotten Hits: TOMMY ROE". *Forgottenhits60s.blogspot.com*. נבדק ב-22 באוגוסט 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2006-03-15. נבדק ב-2008-12-12. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Steffen Hung. "Tommy Roe - Dizzy". *Norwegiancharts.com*. נבדק ב-2014-03-30.
6. ↑  Roberts, David (2006). *British Hit Singles & Albums* (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 467. ISBN 1-904994-10-5.
7. ↑  Roberts, David (2006). *British Hit Singles & Albums* (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 467. ISBN 1-904994-10-5.
8. ↑   Dizzy, בביצוע Vic Reeves & The Wonder Stuff - Dizzy (music video), סרטון באתר יוטיוב
**כביש עכו-צפת** היה כביש ראשי בגליל שחיבר את עכו וצפת. תוואי הכביש בחלקו המערבי עבר בערך על תוואי כביש 85 עד צומת חנניה. מצומת חנניה עבר כביש עכו-צפת על תוואי כביש 866 עד למירון וממירון לצפת עבר הכביש על תוואי כביש 89.

תולדות הכביש
------------

הכביש נסלל בשנים 1927–1928 על ידי אסירים, על תוואי הדרך ששימש עוד במאה ה-19 למעבר מעכו לצפת. 

במרץ 1938 נרצחו שישה יהודים שנסעו במונית בכביש סמוך לכפרים ראמה וסאג'ור. 

על פי תוכנית החלוקה יועד חלקו המרכזי של הכביש לעבור בשטח המדינה הערבית, כאשר אזור עכו ומרכז הגליל יועדו למדינה הערבית, בעוד אזור צפת יועד למדינה היהודית. במהלך מלחמת העצמאות פסקה התנועה היהודית בכביש, שעבר באזור ערבי צפוף, והכביש חובל ליד מירון ובמקומות נוספים בידי ההגנה והפלמ"ח, בין השאר כדי למנוע הגעת תגבורת אויב לצפת. שטחו המרכזי של הכביש נכבש במהלך מבצע חירם בסתיו 1948, והכביש נפתח מחדש לתנועה אזרחית בראשית 1949.

בתרבות
------

הכביש מוזכר בשירו המפורסם של אהוד בנאי "עיר מקלט" בתור הכביש המתפתל בין עכו לצפת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב וילנאי, הכביש החדש עכו-צפת, הארץ, 9 בינואר 1928
2. ↑  הדרך מעכו לצפת, המליץ, 11 בפברואר 1896  
הדרך מעכו לצפת, המליץ, 14 בפברואר 1896
3. ↑  פוצץ גשר ושותקה התחבורה הערבית בכביש עכו-צפת, דבר, 21 במרץ 1948  
פלמ"ח - הגדוד השלישי - גדוד "הגליל" (חטיבת יפתח)
4. ↑  כביש צפת-עכו פתוח לתנועה אזרחית, חרות, 3 בינואר 1949
**Alibi** הוא ערוץ טלוויזיה בריטי המשודר בתשלום, שהושק ב-1 בנובמבר 1997, בשם UKTV, אך מאז 7 באוקטובר 2008 שמו שונה ל-Alibi.

היסטוריה
--------

הערוץ הושק בתחילה כחלק מרשת UKTV החדשה מבית היוצר של ערוץ 4, ב-1 בנובמבר 1997. הערוץ, בשמו המקורי UK Arena, התמקד בתוכניות אומנות ונקרא על שם תוכנית הדגל של ה-BBC, שעסקה באומנות ונקראה Arena (ה-BBC, באמצעות BBC Worldwide, החזיק בחצי ממניות הערוץ). עם זאת, בעקבות מדרוג מאכזב בתחילה, הורחב מגוון התוכן שהציע הערוץ, לכדי כך שהוא כלל גם סדרות דרמה, ושמו שונה ל-UK Drama, ב-31 במרץ 2000. השירות נמשך, עם נתוני צפייה גבוהים יותר, עד 8 במרץ 2004, כאשר יחד עם יתר הרשת, שונה שמו ל-UKTV Drama, על מנת להבליט את המותג UKTV. 

בעקבות ההצלחה והמיתוג מחדש של הערוץ UKTV G2 בשם Dave, יתר רשת UKTV עברה מיתוג מחדש דומה. הערוץ שינה את שמו ל-Alibi ב-7 באוקטובר 2008, וההפקות ששודרו בערוץ הצטמצמו לדרמות פשע בלבד. כל הדרמות שאינן דרמות פשע הועברו לערוץ Gold, או לערוץ הדגל החדש Watch.

ערוצי משנה
----------

### Alibi +1

שירות Alibi +1 הושק במקור ב-2 במאי 2006, בשם UKTV Drama +1, והוא שידר את כל תוכניות הערוץ הרגיל באיחור של שעה. 

סמליל הערוץ בין 2008 ל-2015
### Alibi HD

ב-29 ביולי 2011 הודיעה UKTV כי היא חתמה על עסקה עם BSkyB ותשיק שלושה ערוצים חדשים ב-HD. גרסת ה-HD של Alibi הושקה ב-3 ביולי 2012, באיחור ניכר אחרי Dave HD ו-Watch HD, שהושקו באוקטובר 2011.

ראו גם
------

* BBC One
* ערוץ 4
* ITV

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Alibi

* UKTV ב-The TV Room

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליסון דונלי, UKTV חושפת ערוצים חדשים וכוכבים מוכרים כמו ג'ון קליז וצוות רד דראף, באתר Canpaign, ‏17 בספטמבר 2008
**Violently Delicate** הוא אלבום האולפן הראשון של להקת איטליז. הוא הוקלט במהלך 2006, אך יצא לשוק רק כשנה מאוחר יותר. רוב השירים בו נכתבו במהלך הגלגול הראשון של הלהקה, ועל כן מאיה דוניץ חתומה יחד עם בן שטרית על מרבית התמלילים. יובל סמו, הקלידן המקורי של "אטליז", התארח בנגינה בחלק מהשירים, וכך גם הסקסופוניסט אייל תלמודי, נגן כלי ההקשה עידן קופרברג והצ'לנית תום קלנר. עטיפת האלבום צוירה על ידי האמנית גבי נתן.

הלחנים באלבום נזקפים ברובם לזכות בן שטרית, אם כי על פי רוב מדובר בעבודת צוות של כל חברי הלהקה על בסיס רעיונות שלו. כך למשל, הפתיחה של "Be Invisible" נכתבה על ידי הקלידן לשעבר יובל סמו, והציטוט מ"אינתא עומרי" של אום כולתום באותו שיר נהגה על ידי אדם שפלן.

מילות השיר המסיים את האלבום, "Mountain Top", נכתבו על ידי הזמרת לי טריפון.

הלהקה הוציאה קליפים לשירים Attractive ו- Hey, שניכרת בהם השקעה גדולה, ושימוש באנימציה מתקדמת. שני הקליפים זכו בפרסים שונים בארץ ובעולם.

רשימת שירים
-----------

| מספר | שם השיר | תזמון |
| --- | --- | --- |
| 1. | Bolsheviks | 5:09 |
| 2. | Violently Delicate | 3:54 |
| 3. | Attractive | 3:40 |
| 4. | Hey | 3:08 |
| 5. | Sunshine | 5:25 |
| 6. | Say Where | 3:29 |
| 7. | Big Fish | 3:43 |
| 8. | I Don't Care | 5:07 |
| 9. | Mix Me | 4:07 |
| 10. | Be Invisible | 4:42 |
| 11. | Whore | 4:09 |
| 12. | Mountain Top | 4:16 |

מבצעים
------

* לי טריפון - קולות
* גיא בן-שטרית - גיטרה, קולות
* עמית ארז - גיטרה, קולות
* אור בהיר - גיטרה
* אדם שפלן - באס, קולות
* עומרי הנגבי - תופים, כלי הקשה

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Violently Delicate באתר MusicBrainz

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 53686455-aef3-36b7-aafe-6dd4f7c3dd77

 |
זאפ-קסברה
זאפ-קסברה
**זאפ - קסברה (ZAP Xebra)** הוא רכב חשמלי מונע מצבר, המוגדר כמכונית מיקרו, המונע באמצעות 3 גלגלים תלת אופן שיוצר בסין בין השנים 2006 ל- 2009. הזאפ-קסברה הושקה במאי 2006.

הזאפ - קסברה יוצאה ל-ארצות הברית. בשנת 2006 נמכרו כ-150 יחידות.

בשנת המודל 2006 דווח על פחחות בעייתית של הרכב, כתוצאה מכך הרכב לא היה עמיד בפני מים. בשנת 2007 בעיות הפחחות נפתרו.

לאחר מספר ניסיונות לתקן בעיות בבלמי הרכבים, בשנת 2013 הורתה הרשות לבטיחות כבישים ראשיים בארצות הברית ליבואן לקנות את כל הרכבים שנמכרו בארצות הברית (691 רכבים) במחיר של 3100 דולר אמריקאי למכונית ולהשמיד אותם

גרסאות
------

* סדאן, 5 דלתות, 4 נוסעים (דגם PK)
* סדאן, 5 דלתות - פאנל סולארי על הגג (דגם SD)
* טנדר - 2 נוסעים (דגם SD)
* טנדר - 2 נוסעים - פאנל סולארי בתוך הרכב (דגם PK)

מנוע וסוללות
------------

מנוע 6.7 כ"ס, DC מוברש המקבל אנרגיה מ-6 סוללות עופרת - 12 וולט, אטום חומצה ג'ל. בדגמי 2008 המנועים ללא מברשות DC.

טווח הסוללה - 64 ק"מ.

אופציונאלי- סוללות במצב רכוב על גג פנל סולארי על גרסת ה- Xebra Xero, אשר מאפשר טפטוף טעינת סולארית, שאמור להאריך את טווח חיים של שש סוללות הגרירה.

לזאפ-קסברה בלמי דיסק בשלושת הגלגלים.

תמונות
------

* זאפ-קסברה - טנדר זאפ-קסברה - טנדר
* זאפ-קסברה, מבט לפנים הרכב זאפ-קסברה, מבט לפנים הרכב
* זאפ-קסברה זאפ-קסברה
* זאפ-קסברה - טנדר זאפ-קסברה - טנדר
* זאפ-קסברה זאפ-קסברה

ראו גם
------

* תלת אופן
* רכב חשמלי מונע מצבר
* מכונית מיקרו

לקריאה נוספת
------------

* זאפ-קסברה  (4:16 דקות), יו-טיוב
* זאפ-קסברה  (2:31 דקות), יו-טיוב
* זאפ-קסברה  (8:08 דקות), יו-טיוב
* זאפ-קסברה  (1:31 דקות), יו-טיוב
* זאפ-קסברה ZAP Xebra PK of L. David Roper

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאפ - קסברה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  SCOTT MANCHESTER, Zap fights safety recall and attempted coup, Pressdemocrat.com, ‏22.2.2013
2. ↑  מנוע DC מוברש הוא מנוע חשמלי שנועד להפעיל זרם ישיר למקור החשמל

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"זאפ - קסברה"**.
**איילה אינגדשט** (נולדה ב-21 באוגוסט 1978) היא זמרת R&B ישראלית.

ביוגרפיה
--------

אינגדשט נולדה באתיופיה ועלתה לישראל בגיל שנתיים. משפחתה של אינגדשט עלתה לארץ מאתיופיה בשנת 1981. המשפחה התגוררה בירושלים מספר שנים ולאחר מכן החליטו להשתקע באשדוד. כשאיילה הייתה צעירה, הוריה התגרשו, והאם גידלה לבד את בנות המשפחה.

כשהייתה בת 14 הופיעה לראשונה על במה, במסגרת להקת נוער באשדוד. שירתה בצה"ל כזמרת בלהקת חיל הים. 

אודות השירות היא מספרת: "(...) הייתי האתיופית הראשונה בלהקה צבאית, אבל לא באתי ככזאת אלא כי רציתי לשיר. עברתי את הבחינות כמו כל אחד, אבל כשהגעתי עם המדים לחיל החינוך, המפקד לקח אותי לפגישה אישית ואמר: 'את יודעת שאת האתיופית הראשונה...', והם עשו לי הכנה, תדריך של מה הולך להיות לי, מבחינת יחס, תקשורת. זה יפה מצדם. בסך הכל דאגו לי. אבל כשהקשבתי לו זה עבר מעלי. הייתי די בהלם".

אחיותיה הצעירות של אינגדשט, מרי ומלכה, הן זמרות גם כן, אך אחותה אושרת אינגדשט היא שחקנית.

היא מתגוררת ברמת גן, נשואה ואם לשלושה.

קריירה
------

אחרי שהשתחררה משירותה הצבאי שיחקה אינגדשט במספר הצגות, כ"תל אביב הקטנה" ו"מעיין הכבשים", וגם הנחתה בערוץ "בריזה". עד שנת 2006 לא הקליטה אינגדשט חומרים מוזיקליים משל עצמה. עם זאת, מוקי ופילוני, חברי להקת שב"ק ס', טיפחו אותה מוזיקלית, כולל השתתפות בהופעות ובאלבומיו של מוקי.

בשנת 2006 החלה אינגדשט לשתף פעולה עם המפיק המוזיקלי רוי אדרי, מה שבסופו של דבר הניב את אלבום הבכורה שלה, שיצא במרץ 2007. האלבום נקרא על שמה והכיל את הסינגלים "ממהרת", "אהבנו" ו"לנוע".

בשנת 2007 השתתפה אינגדשט באלבומו של מומי לוי "יבוא אישי", בו שרה יחד עם לוי את השיר "נוצה ברוח", גרסת כיסוי לשירה של ריטה. בשנת 2014 הוציאה יחד עם רועי שפיגלר לאור את הסינגל "תן לי ללכת באור".

אינגדשט השתתפה בארבעת הדיסקים של פרויקט "ילדי בית העץ" ומשתתפת באופן קבוע בהופעות הפרויקט.

כיום היא חתומה בחברת "התו השמיני" ועומדת להוציא אלבום שני.

בספטמבר 2019 הוציאה את הסינגל הראשון מתוך האלבום החדש, "בשכונה ממול". השיר מדבר על ילדותה באתיופיה ומשלב סיפורים שסבתה ואמה סיפרו לה על החיים באתיופיה. את השיר מלווה קליפ שצולם באתיופיה. את המילים ואת הלחן היא כתבה בשיתוף עם אריאל הורוביץ, וההפקה המוזיקלית היא של עופר מאירי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איילה אינגדשט** בוויקישיתוף
* רועי קדם, ‏במילים ומנגינות הזמרת איילה אינגדשט מחברת עולמות, בעיתון מקור ראשון, 2 בנובמבר 2021

* איילה אינגדשט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* איילה אינגדשט, באתר שירונט

* איילה אינגדשט, באתר ספוטיפיי

* איילה אינגדשט, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* איילה אינגדשט, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  איילה אינגדשט: "לא רוצה לדבר על הפגנות", באתר www.israelhayom.co.il
2. ↑  יוני סמאש, פלפל הארץ, באתר www.makorrishon.co.il, ‏2007-12-13

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: eb8f9766-9b71-4000-a3a7-e33744f55506

 |
**רדשקוביצ'י** (בבלארוסית: **Радашко́вічы**; בפולנית: **Radoszkowicze**, רדושקוביצ'ה) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1447, ובשנת 1569 הוענקו לה זכויות מגדבורג. בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי רדשקוביצ'י
----------------

אנדרטה לזכר קורבנות האקציה ב-11 במרץ 1942
בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,519 יהודים, רוב תושביה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,200 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, תוך קיום בתי ספר עבריים. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-25 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה מגיל 13.

ב-11 במרץ 1942 נערכה בעיירה אקציה, במסגרתה נורו החולים והקשישים בבתיהם, וכ-1,200 היהודים הנותרים הוצעדו אל מחוץ לעיירה, ונורו יחד עם יהודי הכפר הסמוך אודרנקה. בשלב זה ניסו להימלט מהטבח יהודים רבים, אך הגרמנים ערכו אחריהם מצוד ביערות הסביבה.

כ-110 יהודים בעלי מלאכה שעברו סלקציה, וניצלו מהטבח, הוחזרו לעיירה, ורוכזו בה בגטו מגודר בין שני בתים, אליו צורפו כ-110 יהודים נוספים שאותרו במקומות מסתור בסביבת העיירה. בגטו זה סבלו היהודים מרעב כבד, בשל אספקת מזון זעומה אליו.

ב-10 באוקטובר 1942 פשטו הגרמנים על הגטו שבעיירה, ולאחר שירו לתוכו, ריכזו את כל יושביו, וחייבו אותם בענידת לוחיות זיהוי ממוספרות על בגדיהם. בחודשים שלאחר מכן הצליחו להימלט מהגטו 35 צעירים. בעקבות זאת, אספו הגרמנים את כ-260 היהודים שנותרו בגטו ביום 7 במרץ 1943, ושרפו את כולם חיים באסם. שלוש נשים יהודיות וארבעה ילדים יהודים שנתגלו למחרת בהריסות הגטו נרצחו במקום. מתוך 22 עובדי כפייה יהודים שעוד הושארו בגטו, חמישה נורו כעבור מספר ימים, ו-17 הנוספים הצליחו להימלט מהגטו, ולחבור ליחידות פרטיזנים.

בעיירה התגוררה אולגה קולינה שקיבלה הכרה כחסיד אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רדשקוביצ'י** בוויקישיתוף
* רדושקוביצה (Radoszkowice), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "רדושקוביצה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "רדשקוביצ'י", באתר JewishGen (באנגלית)
* מוניקה טומקייביץ' ומרטין דין (אנ'), רדושקוביצ'ה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1264–1266), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* ספר זיכרון לקהילת רדושקוביץ
* רדושקוביצה (בלארוס), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007469596805171
* LCCN: n00091913
* VIAF: 127806297
* WorldCat (עם VIAF): 127806297

 |
**אוגניין וראנייש** (בסרבית: **Огњен Врањеш**; נולד ב-24 באוקטובר 1989) הוא כדורגלן בוסני המשחק בצ'וקאריצ'קי בעמדת הבלם. וראנייש הוא אחיו של הכדורגלן סטויאן וראנייש.

קריירת מועדונים
---------------

וראנייש התחיל את הקריירה שלו בבוראץ באניה לוקה ממנה עבר לכוכב האדום בלגרד כאשר הוא בן 20. בינואר 2010 הושאל לנפרדק קרושבץ ובקיץ של אותה שנה הושאל לשריף טירספול מליגת העל המולדובית.

ב-12 בינואר 2011 וראנייש חתם לשלוש שנים בקרסנודאר מליגת העל הרוסית.

ב-12 בדצמבר 2012 וראנייש חתם לשלוש שנים בספרטק ולדיקווקז. במאי 2013 נפצע ונעדר 8 חודשים מהמגרשים.

בינואר 2014 חתם באלאזיספור מליגת העל הטורקית. ב-9 בפברואר 2014 ערך את משחק החזרה שלו בניצחון 0-3 נגד קייסריספור.

בספטמבר 2014 סיכם בפז'יבראם מליגת העל הצ'כית, אך בסופו של נשאר באלאזיספור.

ב-2 בפברואר 2015 חתם בגזיאנטפספור, אך כעבור חוזה שוחרר מהמועדון בהסכם הדדי.

ב-26 בינואר 2016 חתם בספורטינג חיחון עד לסיום העונה עם אופציה לעונה נוספת במידה והוא ירשום דקות משחק לפחות במחצית ממשחקי הקבוצה עד לסיום העונה ובתנאי שלא תירד. למרות שווראנייש שיחק ברוב משחקי הקבוצה וחיחון נשארה בליגה, וראנייש שוחרר מהמועדון.

ב-25 באוגוסט 2016 חזר לרוסיה וחתם לשנתיים בטום טומסק.

ב-22 בדצמבר 2016 וראנייש חתם בא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית. ב-5 בפברואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-6 נגד וריה.

ב-20 ביוני 2018 חתם באנדרלכט הבלגית לארבע שנים. כעבור שנה בדיוק, חזר בהשאלה לא.א.ק. אתונה, ובסיום העונה חזר לאנדרלכט.

ב-25 בינואר 2021, וראנייש הושאל לשרלרואה.

ב-19 ביולי 2021 חזר וראנייש לא.א.ק. אתונה וחתם לשנתיים.

ב-25 ביולי 2022 חתם בהטאייספור הטורקית.

ב-1 בספטמבר 2023 וראנייש חתם בצ'וקאריצ'קי מליגת העל הסרבית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-17 בנובמבר 2010 וראנייש ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוסניה והרצגובינה בניצחון 2-3 נגד סלובקיה. וראנייש השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2014, אליו העפילה לראשונה בתולדותיה באותה שנה.

ב-3 ביוני 2016 הורחק בתיקו 2-2 נגד דנמרק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגניין וראנייש** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת בוסניה והרצגובינה – מונדיאל 2014** |
| --- |
| 1 בגוביץ' • 
2 ורשאייביץ' • 
3 ביצ'אקצ'יץ' • 
4 ספאהיץ' • 
5 קולאשינאץ • 
6 וראנייש • 
7 בשיץ' • 
8 פיאניץ' • 
9 איבישביץ' • 
10 מיסימוביץ' • 
11 דז'קו • 
12 פייזיץ' •
13 מוידז'ה • 
14 ט. סושיץ' •
15 שוניץ' •
16 לוליץ' •
17 איבריצ'יץ' •
18 מדוניאנין •
19 ויסצ'ה •
20 האירוביץ' •
21 האדזיץ' •
22 אבדוקיץ' •
23 סליהוביץ' •
מאמן: ס. סושיץ' | בוסניה והרצגובינהבוסניה והרצגובינה |
**אברהם זלמן איכילוב** (בכתיב ארכאי: **איחילעוו**) (תקצ"ה, 1835 – ט"ז באב תרנ"ג, יולי 1893) היה איש העלייה הראשונה, ממתיישבי יהוד ופתח תקווה, עסקן ציבור וחבר ועד חובבי ציון בארץ ישראל. אבי משפחת איכילוב, שכמה מבניה היו עסקני ציבור ידועים.

ביוגרפיה
--------

נולד בדוינסק שבלטביה (באימפריה הרוסית) ליעקב איכילוב. קיבל חינוך תורני. נשא את אלקה (בתו של יעקב אשקלוני). לאחר נישואיו התיישב באלכסנדרובסק שבפלך יקטרינוסלב (אוקראינה).

בשנת ה'תרמ"א (1881), עם פרוץ הפרעות ביהודי רוסיה, נסע לאמריקה ולאירופה כדי לבדוק אפשרויות להגירה ובשובו הודיע כי האפשרות היחידה היא ארץ ישראל. בשנת ה'תרמ"ב (1882) ביקר אברהם קופלמן ברוסיה בשליחות מייסדי פתח תקווה על מנת למכור חלקות קרקע ולעודד יהודים לעלייה לארץ ישראל. איכילוב רכש ממנו חלקת קרקע, בשנת ה'תרמ"ד (1884) עלה לארץ ישראל. תחילה התגורר ביפו, לאחר מכן התיישב ביהוד, ועם עזיבת התושבים את המקום עבר לפתח תקווה. בשנת ה'תרמ"ו (1886) נבחר לוועד חובבי ציון בארץ, יחד עם יהושע אוסוביצקי, דוד גוטמן וישראל בלקינד. באחת מנסיעותיו למקוה ישראל בענייני המושבה, שהיה מעסקניה, נפצע קשה על ידי ערבים.

נקבר בבית העלמין גני אסתר בראשון לציון.

בניו
----

* **יעקב איכילוב** (1873 – 1943) – חקלאי ומדריך לחקלאות בפתח תקווה. בניו הם: משה איכילוב, עזרא איכילוב, נחמיה איכילוב (חתנו של אהרן לייב מכנס).
* **יצחק איכילוב** – מעסקני פתח תקווה. נשא את גולדה, בתו של אליעזר ליפמן קמניץ (בנו של מנחם מנדל מקאמיניץ, מייסד בית המלון הראשון בירושלים קאמיניץ). על שמו רחוב במרכז העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אברהם זלמן איכילוב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 780

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם זלמן איכילוב באתר GRAVEZ
יהודה מינינברג
**יהודה מינינברג** (13 בפברואר 1880 - 3 במאי 1945) היה בנקאי ארץ ישראלי, מייסדו של בנק למלאכה משנת 1923 (אין לבלבל עם בנק למלאכה משנת 1954) ויושב הראש הראשון שלו. מראשוני מרכז בעלי מלאכה ומקימי שתיים משלוש השכונות בתל אביב, שנקראו ביחד לימים מרכז בעלי מלאכה (שכונה) (אזור הרחובות יוחנן הסנדלר - העבודה - יצחק נפחא דהיום).

קורות חיים
----------

נולד בעיר קרמנצ'וג (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה), למשפחה בעלת שורשים חסידיים, מצאצאי רבי לוי יצחק מברדיצ'ב. ביניש מינינברג היה אחד מבניו. למד מלאכה במטרה לקבל מקור לפרנסה. כאשר רוב אחיו נסעו לארצות הברית, יהודה מינינברג עם משפחתו החליטו לעלות לארץ ישראל והגיעו בשנת תרס"ט. יש טענה, שבתמונה המפורסמת מאפריל 1909 של הגרלת המגרשים לאחוזת בית, שצילם אברהם סוסקין על החולות באחוזת בית, הילד ביניש הוא אחד הילדים העומדים על גבעת החול. 

לאחר הגעתו ארצה עבד יהודה מינינברג, תחילה כצבע ולאחר מכן ניהל את המחלקה הטכנית של מרכז בעלי מלאכה, שקיבלה עבודות בניין בת"א.

לאחר גירוש תושביה היהודים של תל אביב ב-1917, תוך כדי מלחמת העולם הראשונה, עברה משפחת מינינברג לאזור כפר סבא והתגוררה שם יחד עם מגורשים רבים נוספים, במחנה אוהלים שהוקם בחורשת אקליפטוסים. עם סיום המלחמה וכיבוש הארץ על ידי הצבא הבריטי, לקראת סוף 1918 חזרה המשפחה לנווה שלום (שכונה), בתל אביב.

בשנת 1921 יזם יהודה מיניברג, שהיה אז כבר אחד מראשי מרכז בעלי מלאכה, יחד עם מנחם שיינקין, מתתיהו וינוקור ואחרים את הקמת חלק ב' של שכונת מרכז בעלי מלאכה. בית המשפחה נבנה ברחוב שינקין 22, הנמצא בחלק א' של אותה שכונה. בחצר הבית נותרו עד היום שרידי בריכת הדגים שהייתה שם בזמנו, עם מזרקה מאבן.

בשנת 1922 נבחר מינינברג ליושב ראש מרכז בעלי מלאכה בתל אביב הצעירה. הוא יזם וייסד את הבנק למלאכה (הראשון לשם זה) ב-1923 והיה יושב ראש הראשון שלו. בנוסף, היה אחד משני מקימי הירחון, המלאכה.

בשנות חייו האחרונות פרש מפעילות ציבורית והתמקד בעיצוב צעצועים אמנותיים, אותם מכר, הן בארץ ישראל והן בחו"ל.

ב-3 במאי 1945 נפטר ונקבר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו", דוד תדהר, עמ' 187-188
**מוריס והיונים** הוא מערכון מאת מתי כספי ובביצועו. המערכון מבוסס על קטע בהצגה "קריזה" העוסקת באפליית בני עדות המזרח בישראל. 

כספי השמיע את המערכון לראשונה כאלתור בעת שהתארח בתוכנית ציפורי לילה של דורי בן זאב בגלי צה"ל ב-1977. המערכון זכה לתפוצה נרחבת והושמע תדירות ברדיו, בעיקר בגלי צה"ל (שדר הרדיו אלי ישראלי נהג להשמיע את המערכון כל יום בתקופה מסוימת, עד שנגנבה ההקלטה המקורית), אך לאחר שיצא בתקליט שדרים הושמע גם בשעת המערכונים של קול ישראל ברשת ב'. ב-1990 הוציא כספי את המערכון באופן רשמי באלבום שירים במיץ עגבניות, שהוקדש כולו למערכונים ולשירים הומוריסטיים. בהקלטה החדשה הותיר כספי את קול הצחוק של דורי בן זאב, שהוקלט באופן ספונטני בזמן ההקלטה המקורית. 

המערכון הוא מונולוג של כספי, המספר במבטא מרוקאי כבד ובעברית משובשת על סכסוך שפרץ בין מכרה שלו, שרה, והשכן שלה, מוריס, על רקע תחביבו של הלה לגדל יונים והעובדה כי אלו "עומדים על הכביסה של שרה ומ-ח-ר-ב-נ-י-ם על הכביסה". הסכסוך מתדרדר ולאחריו תוהה הדובר, בשורה מפורסמת שזכתה לחיים משלה, "אז אני לא מבין למה אומרים שהיונה מביאה את השלום!". שורות אחרות מן המונולוג הפכו אף הן למצוטטות תדיר, כמו למשל תיאור העבודה של שרה: "מכבסת - תולה".

קישורים חיצוניים
----------------

* מתי כספי, מילות המערכון, באתר הרשמי של מתי כספי
* מתי כספי מספר על הקלטת המערכון באתר הרשמי של מתי כספי
* טל שפירא ועידו מדיקס, סרט אנימציה למערכון, באתר יוטיוב
* סרטון נוסף למערכון, באתר יוטיוב
**אורבין חאובני קבררה חירון** (בספרדית: **Orvin Geovanny Cabrera Girón**;‏ 20 בפברואר 1977 – 28 בספטמבר 2010) היה כדורגלן הונדורסי ששיחק בעמדת הקשר. הוא שיחק בקבוצות ריאל אספנייה, אולימפיה, מרתון ווידה במסגרת ליגת העל של הונדורס, בקבוצת לואיס אנחל פירפו במסגרת ליגת העל של אל סלוודור, וכן בנבחרת הונדורס.

קריירת מועדונים
---------------

קבררה שיחק במהלך הקריירה בקבוצות ריאל אספנייה, אולימפיה, מרתון ווידה במסגרת ליגת העל של הונדורס, ובקבוצת לואיס אנחל פירפו במסגרת ליגת העל של אל סלוודור.

הוא פרש מכדורגל בשנת 2009 בשל מחלה.

קריירה בינלאומית
----------------

קבררה היה חלק מסגל נבחרת הונדורס עד גיל 20 בטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 1995, וערך שתי הופעות בטורניר.

ב-30 במאי 2000 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת הונדורס, בהפסד 2-1 לנבחרת קנדה במשחק ידידות. הוא הבקיע את שער נבחרתו במשחק זה.

מותו
----

ב-28 בספטמבר 2010 מת קבררה לאחר מאבק של שנתיים בסרטן הכליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Honduran football player Orvin Cabrera dies באתר Yahoo!, 28 בספטמבר 2010 (באנגלית)
2. ↑  Tras dos años de lucha, fallece "El Pato" Cabrera באתר El Heraldo, ‏ 28 בספטמבר 2010 (בספרדית)
קאבוסי
נער מלגשי, מצולם בפור-דופן, מנגן ב"מנדוליני" או קאבוסי של שיחים
**קאבוסי** (באנגלית: **Kabosy**) הוא כלי פריטה הדומה לגיטרה קטנה, כפרית ועתיקת ימים, אופיינית למוזיקה העממית במדגסקר.

מבנה
----

כעת אורך הכלי הוא בדרך כלל של 70 ס"מ. **תיבת התהודה** שלה היא בצורת קופסה מלבנית (לפעמים בצורת סגלגל) עשויה מעץ או מג'ריקן. יש לה **פתח תהודה** גדול במרכז. במקור ייצרו אותה משריון של צב שעליו נמתח עור של זבו. 

לצוואר הקאבוסי יש ארבעה עד שישה מיתרים שנקבעים על ידי **מפחתות כיוון** מן הסוג הישן.
ה**פסקי**ים (**פרֶטים**) הם מיוחדים - חלק גדול מהם הם חלקיים ואינם מכסים את כל רוחב ה**פינגרבורד**. הכלי מכוונן בדרך כלל למיתר פתוח.
נחשבת לצאצאת של העוד הערבי.

ה"קאבוסי" מיוצר עבודת יד, לעיתים קרובות מחומרים טריוויאליים וצורתם תלויה בבונה ובחומרים הזמינים לו. המיתרים יכולים להיות מניילון (תכופות - חוטים של חכה) או מפלדה
(לעיתים קרובות מחוטי גרוטאות ממתכת או כבלים - כמו כבלים לבלמים של אופניים). 
הקאבוסי אופייני במיוחד לאוכלוסיית **בטסימיסאראקה** **Betsimisaraka** ממזרח האי.
סוג אחר, דומה לקאבוסי, אבל עם פסקים או "פרטים" סטנדרטים, ונפוץ אצל האוכלוסייה **אנטאנדרוי** **Antandroy** בחלק הדרום-מערבי של מדגסקר הוא ה**מנדוליני** mandôliny או מנדולינה mandôlina

שימוש
-----

אחרי "ואליחי", הקאבוסי הוא הכלי השני בחשיבותו בליווי המוזיקה האתנית המלגשית. 
בסמטאות בכפרים או בפינות רחוב בערים ניתן לפעמים לראות להקות קטנות של נערים המנגנים בקאבוסי או במנדוליני.

במחצית השנייה של המאה ה-20 -21 היו מפורסמים נגני קאבוסי **באבאטה** (מהחוף המערבי) ו**ז'אן אמיליין**, הנעזר בנגינה גם מפוחית פה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאבוסי** בוויקישיתוף
* Danny Carnahan.  *Guitar Masters of Madagascar*
* Ian Anderson -"Madagascar" in the Rough Guide of World Music vol 1, 1999, p.525 (איין אנדרסון - "מדגסקר" - במדריך "ראף גייד" של מוזיקת עולם, כרך א, לונדון 1999)

* ריאיון עם חניטרה ראסואנאיבו, ראש הלהקה המלגשית "טאריקה" באתר "אפרופופ"
* פול הוסטטר על קאבוסי בכתב העת "אמריקן לותרי", סתיו 1993
* תמונה של נגן עם קאבוסי
* האתר של המוזיקאי טאו ראוואו עם הדגמה של נגינה בקאבוסי
* - Ron Emoff - *Recollecting from the past:musical practice and spirit possession on the East Coast of Madagascar*, Wesleyan University Press, Middletown CT, 2002

(זכרונות מהעבר: הפרקטיקה המוזיקלית ומצבי שליטה על ידי שדים possession על החוף המזרחי של מדגסקר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Stringed Instrument Database
2. ↑  Ron Emoff (2002) p.90
3. ↑  Ron Emoff (2002) p.90
4. ↑  בראיון ברשת עם חניטרה ראסואנאיבו.
5. ↑  Ian Anderson,Rough Guide 1999