**ברונו ג'ורדאנו** (באיטלקית: **Bruno Giordano**; נולד ב-13 באוגוסט 1956 ברומא) הוא כדורגלן ומאמן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מנהלה המקצועי של גרניאנו מהליגה האיטלקית הרביעית.

ג'ורדאנו החל את הקריירה בלאציו, במדיה זכה בתואר מלך השערים לעונת 1978/1979 בסרייה א'. בתקופתו במועדון הושעה מהמגרשים לשנתיים עקב השתתפותו בהטיית משחקים. בהמשך עבר לשחק בנאפולי, במדיה זכה בדאבל המקומי, ובהמשך שיחק גם באסקולי ובבולוניה. לזכותו שער אחד ב-13 הופעות במדי איטליה.

לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, שהתמקדה בעיקר בליגות הנמוכות באיטליה.

קריירת משחק
-----------

ג'ורדאנו החל את הקריירה בקבוצת הנוער של לאציו מעיר הולדתו רומא. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת בעונת 1975/1976, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק החוץ מול סמפדוריה ב-5 באוקטובר 1975. באותו המשחק כבש ג'ורדאנו את שער הניצחון לזכות קבוצתו, דקה אחת לסיום המשחק. עד לתום אותה העונה רשם 14 הופעות ליגה, בהן כבש חמישה שערים.

עונה לאחר מכן, זכה ג'ורדאנו לחולצה מספר 9, שהייתה שייכת לג'ורג'ו קינאליה, מבכירי החלוצים בקבוצה בכל הזמנים, שעזב לארצות הברית. כבר באותה העונה כבש ג'ורדאנו עשרה שערי ליגה ב-26 הופעות, והחל לבסס את מעמדו כחלוץ מוביל בקבוצה. בעונות הבאות הוסיף לכבוש בכמויות דו-ספרתיות, ובסיומה של עונת 1978/1979 הוכתר כמלך השערים של הליגה עם 19 כיבושים בשלושים הופעות.

ב-23 במרץ 1980, בשלהי עונת 1979/1980, נעצר ג'ורדאנו, ביחד עם שלושה שחקני קבוצת, בסיום משחק בפסקארה, בחשד להטיית משחקים. בסיום חקירת הפרשה, נענשו מספר קבוצות בהורדת נקודות, ואת העונש החמור ביותר ספגו לאציו ומילאן, שהורדו לסרייה ב'. ג'ורדאנו עצמו, יחד עם שחקנים נוספים, ספג עונש השעיה ארוך של שלוש וחצי שנים. בעקבות זכייתה של נבחרת איטליה במונדיאל 1982, זכה ג'ורדאנו לחנינה, יחד עם שחקנים נוספים שספגו עונשים ארוכים. ג'ורדאנו שב בכושר מלא לעונת 1982/1983, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השני (אחרי מילאן) ולשוב לסרייה א' אחרי שלוש שנות היעדרות. ג'ורדאנו כבש 18 שערי ליגה ב-38 הופעות, והיה למלך השערים של ליגת המשנה באותה העונה.

בעונה הבאה סבל ג'ורדאנו מפציעה שהגבילה אותו ל-18 הופעות ליגה בלבד, בהן כבש שמונה שערים. הוא שב לשחק לקראת תום אותה העונה, וסייע לקבוצתו להישאר בליגה במשחק האחרון של העונה. עונה לאחר מכן כבר לא הצליח לסייע ללאציו, שנשרה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה. בתום העונה סיים ג'ורדאנו את דרכו במועדון, לאחר עשר שנים בהן כבש 108 שערים (86 שערי ליגה) ב-254 הופעות עבור המועדון. כיום הוא ממוקם רביעי בטבלת גדולי הכובשים של לאציו בכל הזמנים.

לקראת עונת 1985/1986 עבר ג'ורדאנו לנאפולי, שם הצטרף לכוכבה הגדול דייגו מראדונה. בעונתו הראשונה במועדון סייע לקבוצה לסיים את העונה במקום החמישי, תוך שהוא כובש עשרה שערי ליגה - אחד בלבד פחות ממראדונה - ב-25 הופעות. עונה לאחר מכן זכתה נאפולי בדאבל המקומי. ג'ורדאנו, לצדם של מראדונה ואנדראה קרנבאלה, יצרו שלישיית חוד שכונתה *מה-ג'י-קה* (באיטלקית: *Ma-Gi-Ca*) וסחפה את נאפולי להצלחה. בליגה הקדימה נאפולי את יובנטוס בשלוש נקודות בראש הטבלה, ובגביע גברה נאפולי במשחק גמר כפול על אטאלנטה. ג'ורדאנו פתח בהרכב בשני מפגשי הגמר, כאשר במשחק הראשון ניצחה נאפולי 0–3 בבית, ובגומלין ניצחה 0–1, משערו של ג'ורדאנו. במסגרת הגביע כבש ג'ורדאנו עשרה שערים ב-13 משחקים, וסיים כמלך שערי המפעל. לאחר עונה נוספת, לצדם של מראדונה וקארקה, בה סיימה נאפולי כסגנית האלופה, נפרד ג'ורדאנו מהמועדון בתום שלוש עונות, בהן כבש 23 שערי ליגה ב-78 הופעות.

לקראת עונת 1988/1989 הצטרף ג'ורדאנו בן ה-32 לאסקולי, וסייע לה לשרוד בליגה הבכירה עם עשרה שערים ב-26 הופעות. בתום עונה אחת עבר לבולוניה, ועל אף הירידה בקצב כיבוש השערים שלו (שבעה ב-33 הופעות), היה לחלק מעונה מפתיעה של המועדון שהסתיימה במקום השמיני ובמקום בגביע אופ"א. לאחר עונה בבולוניה חזר ג'ורדאנו לאסקולי, שבינתיים הספיקה לרדת לליגת המשנה. כבר באותה העונה חזר עם הקבוצה לליגה הבכירה מהמקום הרביעי בטבלה, אך בעונה הבאה שוב חוותה ירידה, מהמקום האחרון בסרייה א'. בשתי עונותיו באסקולי כבש ג'ורדאנו שלושה שערי ליגה בלבד ב-37 הופעות. בתום עונת הירידה פרש ג'ורדאנו ממשחק פעיל בגיל 36.

### נבחרת איטליה

ג'ורדאנו החל את הקריירה הבינלאומית בנבחרת איטליה הצעירה תחת המאמן אזליו ויצ'יני, ובמדיה כבש שמונה שערים ב-16 הופעות. ב-21 בדצמבר 1978, במהלך העונה בה היה למלך השערים של הליגה, זכה ג'ורדאנו להופעת בכורה במדי נבחרת איטליה של המאמן אנצו ביארזוט, במשחק ידידות ביתי מול ספרד. באותו המשחק עלה ג'ורדאנו כמחליף בדקה ה-27 של המשחק, במקומו של פרנצ'סקו גרציאני, ארבע דקות לפני שער הניצחון של פאולו רוסי.

לאחר שנעדר כארבע שנים מסגל הנבחרת, בין היתר בעקבות ההשעיה אותה ספג, כבש ג'ורדאנו את שערו היחיד בנבחרת במשחק החזרה שלו, משחק ידידות מול יוון ב-5 באוקטובר 1983. כשנתיים לאחר מכן ערך את הופעתו האחרונה במדי איטליה, בהפסד 1–2 לנורווגיה במשחק ידידות. בסך הכול ערך 13 הופעות במדי איטליה (12 מהן כשחקנה של לאציו), בהן כבש שער בודד.

קריירת אימון
------------

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, פנה ג'ורדאנו לקריירת אימון, שהתמקדה בעיקר בליגות הנמוכות באיטליה. הוא החל את דרכו כמאמן מונטרטונדו מהליגה החמישית בעונת 1993/1994, והוביל אותה למקום החמישי בטבלת הבית. עונה לאחר מכן אימן את פאנו מהליגה הרביעית, ועונה לאחר מכן העלה את קרוטונה מהליגה החמישית.

ג'ורדאנו המשיך לקדנציות קצרות בפרוזינונה מהליגה הרביעית, ובהמשך באנקונה, נוצ'רינה ולקו מהליגה השלישית. לאחר ששוב ירד לקדנציה קצרה בליגה הרביעית כמאמן טיבולי, חזר לאמן בליגה השלישית את ל'אקווילה.

בשלהי עונת 2003/2004 הצטרף ג'ורדאנו לרג'אנה מהליגה השלישית. עונה לאחר מכן הוביל את הקבוצה לעונה מוצלחת יחסית במקום החמישי בטבלה, ולפלייאוף ההעפלה לסרייה ב'. כבר בחצי גמר הפלייאוף, הודחה רג'אנה בידי אבלינו. בעקבות ההדחה, סיים ג'ורדאנו את דרכו במועדון.

בינואר 2006, במהלכה של עונת 2005/2006, הגיע ג'ורדאנו לראשונה בקריירת האימון לסרייה ב', כשהתמנה לתפקיד מאמן קטנזארו. עם זאת, החוויה הייתה קצרה מהרגיל עבור ג'ורדאנו, שפוטר מתפקידו לאחר שלושה חודשים ולאחר רצף של שישה הפסדים בשבעה משחקים. קטנזארו נשרה בתום העונה לליגה השלישית.

לקראת עונת 2006/2007 התמנה ג'ורדאנו לתפקיד מאמן מסינה, שירדה עונה קודם לכן לסרייה ב'. בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006 והורדתן של קבוצות מעורבות לליגת המשנה, זכתה מסינה להישאר בסרייה א', ולג'ורדאנו ניתנה הזדמנות ראשונה כמאמן בליגה הבכירה. אחרי פתיחה טובה לעונה, נקלעה מסינה לרצף שלילי של 12 משחקים ללא ניצחון, בהם שמונה הפסדים, עד שב-30 בינואר 2007 פוטר ג'ורדאנו מתפקידו. מחליפו, אלברטו קוואסין, פוטר כחודשיים אחר כך, וג'ורדאנו נקרא לשוב לקבוצה ולהחליפו. מאז כניסתו המחודשת לתפקיד ספג ג'רדאנו ארבעה הפסדים בארבעה משחקים, בטרם פוטר פעם נוספת, פחות מחודש לאחר מינויו המחודש. מסינה סיימה את העונה במקום העשרים והאחרון, ונשרה לליגת המשנה.

ב-19 באפריל 2009, לאחר שנתיים מחוץ למגרשים, נקרא ג'ורדאנו להחליף את ג'אמפיירו ונטורה כמאמן פיזה מהסרייה ב'. תחת ג'ורדאנו רשמה הקבוצה ניצחון בודד בשישה משחקים, וירדה בתום העונה לליגה השלישית.

לאחר כשנתיים בהם שימש כפרשן כדורגל ברשתות פרטיות וארציות, שב למגרשים בפברואר 2011 כדי לאמן את טרנאנה מהליגה השלישית. הוא לא הצליח להתחמק מפלייאוף הירידה, שם נוצחה קבוצתו על ידי פוליניו ונשרה לליגה הרביעית. ג'ורדאנו פוטר מתפקידו בתום העונה.

ב-28 באוקטובר 2013 התמנה לראשונה לתפקיד אימון בקבוצה בה שיחק בעבר, כשהתמנה לתפקיד מאמן אסקולי בליגה השלישית. לאחר כארבעה חודשים בתפקיד, ובעקבות חילוקי דעות עם הנהלתה החדשה של הקבוצה, פוטר ג'ורדאנו מתפקידו. במהלך עונת 2015/2016 התמנה לתפקיד אימון ראשון מחוץ לאיטליה, כמאמן טטבאניה ההונגרית מהליגה השלישית. על אף הצלחה יחסית בקבוצה, התפטר ג'ורדאנו מתפקידו במהלך חודש אפריל 2016.

ב-19 באוקטובר 2016 התמנה לתפקיד המנהל המקצועי של גרניאנו מהליגה הרביעית.

תארים
-----

### תארים כשחקן

נאפולי
* אליפות איטליה: 1986/1987
* הגביע האיטלקי: 1986/1987

תארים אישיים
* מלך השערים של הסרייה א': 1986/1987 (19 שערים)

סטטיסטיקות
----------

### מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה | בגביע | באירופה | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הופעות | שערים | הופעות | שערים | הופעות | שערים | הופעות | שערים |
| 1975/1976 | לאציו | איטליהאיטליהסרייה א' | 14 | 5 | 9 | 1 | 4 | 1 | 27 | 7 |
| 1976/1977 | 26 | 10 | 4 | 3 | - | - | 30 | 13 |
| 1977/1978 | 29 | 12 | 3 | 3 | 4 | 3 | 36 | 18 |
| 1978/1979 | 30 | 19 | 6 | 2 | - | - | 36 | 21 |
| 1979/1980 | 23 | 9 | 6 | 3 | - | - | 29 | 12 |
| 1980/1981 | איטליהאיטליהסרייה ב' | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 1981/1982 | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 1982/1983 | 38 | 18 | 5 | 3 | - | - | 43 | 21 |
| 1983/1984 | איטליהאיטליהסרייה א' | 18 | 8 | 5 | 0 | - | - | 23 | 8 |
| 1984/1985 | 25 | 5 | 5 | 3 | - | - | 30 | 8 |
| 1985/1986 | נאפולי | איטליהאיטליהסרייה א' | 25 | 10 | 5 | 1 | - | - | 30 | 11 |
| 1986/1987 | 26 | 5 | 13 | 10 | 2 | 0 | 41 | 15 |
| 1987/1988 | 27 | 8 | 9 | 3 | 2 | 0 | 38 | 11 |
| 1988/1989 | אסקולי | איטליהאיטליהסרייה א' | 26 | 10 | 1 | 2 | - | - | 27 | 12 |
| 1989/1990 | בולוניה | איטליהאיטליהסרייה א' | 33 | 7 | 4 | 2 | - | - | 37 | 9 |
| 1990/1991 | אסקולי | איטליהאיטליהסרייה ב' | 20 | 1 | 2 | 0 | - | - | 22 | 1 |
| 1991/1992 | איטליהאיטליהסרייה א' | 17 | 2 | 2 | 2 | - | - | 19 | 4 |
| סך הכול בקריירה | 377 | 129 | 79 | 38 | 12 | 4 | 468 | 171 |

### נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה |
| --- |
| שנה | הופעות | שערים |
| 1978 | 1 | 0 |
| 1979 | 3 | 0 |
| 1983 | 3 | 1 |
| 1984 | 3 | 0 |
| 1985 | 3 | 0 |
| סה"כ | 13 | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברונו ג'ורדאנו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| מלך השערים של הסרייה א' |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1924: שנפלד • 1925: מאניוצי • 1926: הירסר • 1927: פולוני • 1928: ליבונאטי • 1929: רוזטי • 1930: מאצה • 1931: וולק • 1932: סקיאביו ופטרונה • 1933: בורל • 1934: בורל • 1935: גואיטה • 1936: מאצה • 1937: פיולה • 1938: מאצה • 1939: פוריצ'לי ובופי • 1940: בופי • 1941: פוריצ'לי • 1942: בופי • 1943: פיולה • 1946: גאבטו • 1947: מאצולה • 1948: בוניפרטי • 1949: ניירס • 1950: נורדאהל • 1951: נורדאהל • 1952: הנסן • 1953: נורדאהל • 1954: נורדאהל • 1955: נורדאהל • 1956: פיבאטלי • 1957: דה קוסטה • 1958: צ'ארלס • 1959: אנג'לילו • 1960: סיבורי • 1961: בריגנטי • 1962: אלטפיני ומילאני • 1963: נילסן ומנפרדיני • 1964: נילסן • 1965: מאצולה ואורלנדו • 1966: ויניציו • 1967: ריבה • 1968: פראטי • 1969: ריבה • 1970: ריבה • 1971: בונינסניה • 1972: בונינסניה • 1973: סבולדי, פוליצ'י וריברה • 1974: קינאליה • 1975: פוליצ'י • 1976: פוליצ'י • 1977: גרציאני • 1978: רוסי • 1979: ג'ורדאנו • 1980: בטגה • 1981: פרוצו • 1982: פרוצו • 1983: פלאטיני • 1984: פלאטיני • 1985: פלאטיני • 1986: פרוצו • 1987: וירדיס • 1988: מראדונה • 1989: סרנה • 1990: ואן באסטן • 1991: ויאלי • 1992: ואן באסטן • 1993: סיניורי • 1994: סיניורי • 1995: בטיסטוטה • 1996: פרוטי וסיניורי • 1997: אינזאגי • 1998: בירהוף • 1999: אמורוזו • 2000: שבצ'נקו • 2001: קרספו • 2002: טרזגה והובנר • 2003: ויירי • 2004: שבצ'נקו • 2005: לוקארלי • 2006: טוני • 2007: טוטי • 2008: דל פיירו • 2009: איברהימוביץ' • 2010: די נטאלה • 2011: די נטאלה • 2012: איברהימוביץ' • 2013: קבאני • 2014: אימובילה • 2015: טוני ואיקרדי • 2016: היגוואין • 2017: דז'קו • 2018: אימובילה ואיקרדי • 2019: קוואליארלה • 2020: אימובילה • 2021: רונאלדו • 2022: אימובילה • 2023: אוסימהן |

 |