recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סוזאן סוזאן** (באנגלית: **Desperately Seeking Susan**) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 1985 עם מדונה ורוזנה ארקט בתפקידים הראשיים.

רוזנה ארקט זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה (אף על פי ששיחקה בתפקיד ראשי). היא הייתה גם מועמדת לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

העלילה מתרחשת בניו יורק ועוסקת בצורה דרמטית - קומית על הקשרים בין שתי נשים שונות, אחת עקרת בית עשירה ומשועממת והשנייה נוודה בוהמית.

זה היה התפקיד הגדול הראשון של מדונה בסרטים עליו קבלה ביקורות טובות אך היא לא הצליחה בקולנוע. מדונה השתתפה ביותר מ-15 סרטים והיא גם ידועה כשחקנית עם פרסי פטל הזהב הרבים ביותר.

תקציר העלילה
------------

רוברטה גלאס (רוזנה ארקט) היא עקרת בית משועממת הגרה בשכונה אמידה בניו ג'רזי ומחפשת אתגר בחיים. בעלה גארי (מרק בלום) הוא סוחר אמבטיות וג'קוזי אמיד ולא שם לב לרצונותיה של אשתו.

רוברטה שמה לב למודעה קטנה בעיתון ובה אלמוני מבקש נואשות להיפגש עם סוזן בבטרי פארק. סוזן הזאת היא סוזן תומאס (מדונה) והאלמוני הוא חברה ג'ים (רוברט ג'וי) המנגן בלהקת רוק. בינתיים היא מבלה באטלנטיק סיטי עם עבריין ששדד עגילים עתיקים של נפרטיטי. היא בורחת ממנו עם העגילים החבר מחוסל על ידי איש המאפיה שמתחיל לחפש אחריה. רוברטה עוקבת אחרי סוזן ורוצה להידמות לה.

ג'ים מבקש מחברו דז (איידן קווין) שישגיח על חברתו. צירוף מקרים מוזר גורם שרוברטה תקבל מכה בראש ותאבד את זכרונה. דז מוצא אותה וחושב שהיא סוזן. מתחיל ביניהם רומן אהבה.

כאן מתחיל מהלך של טעויות זיהוי. גארי מתחיל לחפש אותה בלווית אחותו לסלי (לורי מטקלף) וחברה לארי (סטיבן רייט).

רוברטה החושבת עדיין שהיא סוזן, מתחילה להופיע כעוזרת קוסם במועדון הקסם בו עבדה סוזן, בהנחייתו של ריי (ג'ון טורטורו).

רוברט בחיפושיו עולה על עקבותיה של סוזן ומזמין אותה לביתו.

העלילה מסתבכת כאשר רוברטה מתבוננת בטלוויזיה בפרסומת לאמבטיות בו מופיע בעלה וזכרונה חוזר אליה. איש המאפיה ויין נולן (ויל פטון) רודף אחריה ברחובות חשוכים מתנפל עליה ובורח כשמגיע שוטר. היא נעצרת על זנות ושוטטות ובעלה נקרא להפתעתו לשחרר אותה.

לבסוף נפגשות שתי "הסוזנות" ומתגברות על המאפיונר המבקש לשדוד את העגילים. רוברטה חוזרת לדז וסוזנה, לג'ים. שתיהן זוכות בפרס ובתהילה על החזרת העגילים העתיקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "סוזאן סוזאן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סוזאן סוזאן", באתר נטפליקס
* "סוזאן סוזאן", באתר AllMovie (באנגלית)
* "סוזאן סוזאן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "סוזאן סוזאן", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "סוזאן סוזאן", באתר Metacritic (באנגלית)
* "סוזאן סוזאן", באתר אידיבי
* "סוזאן סוזאן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט סוזאן סוזאן, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

 מוזיקאים בתלבושות במרדי גרא בניו אורלינס 2003. גלוקנשפיל נראה משמאל וסוזאפון ברקע מימין
**סוזאפון** הוא כלי נגינה ממשפחת כלי הנשיפה ממתכת המשמש בעיקר בתזמורות צועדות. הכלי הוא גרסה לטובה, ונקרא על שם האדם שהגה אותו - מלחין המארשים ג'ון פיליפ סוזה.

הטובה והסוזאפון זהים באורך הצינור שלהם ודומים מבחינת המנעד וגון צליל, אך קיימים ביניהם מספר הבדלים:

* צנרת הסוזאפון סובבת את הנגן ונחה על כתפו השמאלית.
* לרוב הסוזאפונים שלושה שסתומים, בעוד שבטובה מקצועית לפחות ארבעה.
* פעמון הסוזאפון בדרך כלל גדול משמעותית מפעמון של טובה.

מלבד הבדלים מבניים אלה, מיוצרים גם סוזאפונים מפיברגלס, כדי להקטין את משקלם ולהקל על נשיאתם, ומקובל לטעון כי לכלים אלה צליל פחות טוב.

הסוזאפון משמש כיום בעיקר בתזמורות צועדות מכיוון שנוח לשאת אותו, יחסית לטובה. עם זאת, ובניגוד לטענה הרווחת, סוזה לא תכנן את הסוזאפון כדי להקל על נשיאת הטובה. עיצוב הסוזאפון התבסס על ההליקון, כלי נשיפה בן תחילת המאה ה-19, שסבב גם הוא את גוף הנגן. סוזה לא היה מרוצה מצלילו הכיווני של ההליקון, שנבע מפעמונו הצר, וביקש מבונה הכלים ג'יימס פפר (James Pepper) לעצב כלי עם פעמון גדול שיפנה למעלה וישלח צליל רך מעל תזמורת המנגנת באולם.

בראיון אמר סוזה 

> 
> ...(ההליקון) היה מספיק טוב לעבודה במצעדי רחוב, אבל הצליל שלו נשלח לפנים בעצמה ותוקפנות שלא התאימו לצרכיי בקונצרטים, אז פניתי למר פפר בנוגע לבניית כלי בס שהפעמון שלו יפנה למעלה ויוכל להתכוונן למטרות קונצרטים. הוא בנה כלי כזה וקרא לו, כאות תודה על הצעתי, סוזאפון.
> 
> 
> 
> — Christian Science Monitor,‏ 30 במאי 1922
> 

היום נבנים סוזאפונים כשפעמונם פונה קדימה, ולא למעלה. לרוב הפעמון ניתן לפירוק כדי להקל על הובלת הכלי. פעמון מתפרק מאפשר גם לקבוע את כיוונו, קדימה או הצידה, על פי הצורך או הנוחות.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סוזפון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סוזאפון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537088005171
* GND: 1245034278
* LCCN: sh92005379
* MusicBrainz: 53e090c3-4376-470f-be04-09483324b668

 |
**רפואת מטיילים** היא ענף במקצוע הרפואה העוסק במניעה ובטיפול בבעיות בריאותיות המתעוררות אצל מטיילים בעולם.

גלובליזציה ותיירות
------------------

גלובליזציה מאפשרת התפשטות מהירה יותר של מחלות וגורמת לעליה במספר המטיילים הנחשפים לסכנות בריאותיות שונות. אחד הנושאים העיקריים בהם עוסקת רפואת מטיילים היא האפידמיולוגיה של סיכוני הבריאות להם נחשף המטייל, חיסונים מתאימים לסביבת הטיול, מניעת מלריה וייעוץ בריאותי בטרם יציאה למסע, אשר מטרתו לשמור על בריאותם של מאות מיליוני המטיילים בעולם. על פי הערכות כשמונים מיליון מטיילים נוסעים מדי שנה מארצות מפותחות לארצות מתפתחות

תמותה ותחלואה
-------------

מחקרים באשר לגורמי התמותה בין מטיילים מצאו כי מחלות לב-ריאה הן הגורם הראשי לתמותה בעת טיולים (50-70%), הגורם השני בשכיחותו הוא פציעה ותאונה (כ-25%). מחלות זיהומיות גורמות ל-2.8-4% ממקרי התמותה בטיולים. מחקרים על תחלואת מטיילים מצאו כי כמחצית מן המטיילים מארצות מפותחות השוהים למעלה מחודש בארצות מתפתחות יחלו במהלך הטיול. "שלשול מטיילים" הוא הגורם השכיח ביותר לתחלואת מטיילים.

בסיס מחקר וידע
--------------

תחום רפואת המטיילים כולל בתוכו מספר גדול של תחומי ידע רפואי, בהם אפידמיולוגיה, מחלות מידבקות, רפואת הציבור, רפואה טרופית, פיזיולוגיה של גבהים, רפואת נשים הנוגעת למטיילים, פסיכיאטריה, רפואה תעסוקתית, רפואה צבאית ורפואת מהגרים וכן רפואה סביבתית.

רפואת מטיילים מתייחסת אף למסלולי טיול ייחודיים, בהם טיולי ספינות תיירים, טיולי צלילה, כינוסים המוניים (למשל החג'), טיולים לאזורים נידחים ופראיים, ועוד.

באופן כללי רפואת מטיילים מתחלקת לארבעה תחומי עיסוק: תחום המניעה (חיסונים וייעוץ לפני המסע), רפואה מסייעת (העוסקת בעיקר בהשבת מטיילים חולים לארצה בהטסה או בדרך אחרת), רפואת אזורים נידחים (למשל, טיפול במחלות גבהים, טיפול בנוסעי ספינות תיור, טיפול בחברי משלחות, ועוד) ורפואת ביטוח.

מוקד התחום
----------

רפואת מטיילים כוללת ייעוץ רפואי והערכה רפואית בטרם יציאה לטיול, תכנון והכנה למקרי חירום רפואיים במהלך הטיול, וכן בדיקה ומעקב לאחר הטיול. ארגון הבריאות העולמי מספק מידע באשר לנושאים בריאותיים שונים ולמאפיינים רפואיים של המדינות בעולם וכן תיאור של סיכונים בריאותיים באזורים גאוגרפיים שונים וכן של טיסות מידע בריאותי למטיילים של ארגון הבריאות העולמי. גם המרכז לבקרת מחלות ומניעתן מפרסם מידע רב ערך ומעודכן בתחום רפואת מטיילים. התחומים העיקריים הראויים בהם מתמקדת רפואת המטיילים בהכנות לטיול הם:

* חיסונים
* התגוננות מפני עקיצות חרקים
* מין בטוח
* מניעת פציעות ובטיחות
* מודעות לסכנות הטבילה במים (בילהרציה)
* ביטוח בריאות מתאים למטייל

רופא המתמחה ברפואת מטיילים אף יסייע למטייל להכין תיק רפואי המכיל עזרים חיוניים לטיפול ראשוני במצוקה בריאותית. הרכב התיק ישתנה בהתאם למסלול הטיול ולסיכונים הבריאותיים הקיימים לאורכו.

קישורים חיצוניים
----------------

* היבטים בריאותיים בארצות העולם באתר ארגון הבריאות העולמי.
* בריאות מטיילים באתר המרכז לבקרת מחלות ומניעתן.
* רפואת מטיילים באתר שירותי בריאות כללית.
* הספר נוסע סמוי(הקישור אינו פעיל) העוסק ברפואת מטיילים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הרצאה על רפואת מטיילים (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01143039
* NKC: ph249435

 |
**שברולט טראוורס** (באנגלית: **Chevrolet Traverse**) היא מכונית במרכב קרוסאובר בעלת שבעה או שמונה מקומות ישיבה, המיוצרת על ידי חברת **ג'נרל מוטורס** תחת המותג שברולט משנת 2008.

דור ראשון (2008–2017)
---------------------

הדור הראשון של הטראוורס הוצג לראשונה בפברואר 2008 בתערוכת שיקגו, כמחליף של שברולט אפלנדר, שפותח על פלטפורמה ומכלולים של שלושה דגמים נוספים של הקונצרן: סאטורן אאוטלוק, GMC אקדיה וביואיק אנקלייב.

הטראוורס הגיעה לישראל בדצמבר 2008.

היצע יחידת ההנעה כלל מנועי בנזין v6 בנפח 3,600 סמ"ק עם הספקים של 281 ו-288 כוחות סוס ותאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש תוך כ-10 שניות, לצד תיבת הילוכים אוטומטית עם שישה הילוכים.

ממדי המכונית היו גדולים, עם אורך של 5,207 מ"מ, רוחב של 1,991 מ"מ, גובה של 1,788 מ"מ ובסיס גלגלים באורך של 3,020 מ"מ.

אבזור הבטיחות של המכונית כולל 7 כריות אוויר ובקרת יציבות.

בדצמבר 2012 הציגה שברולט בתערוכת הרכב הבינלאומית בניו-יורק מתיחת פנים לטראוורס, במסגרתה שונה העיצוב החיצוני, יחידות התאורה הוחלפו בחדשות ואיכות תא הנוסעים שופרה משמעותית.

יחידות ההנעה נותרו ללא שינוי.

מתיחת הפנים הגיעה לישראל במרץ 2013.

דור שני (2017–הווה)
-------------------

הדור השני של שברולט טראוורס הוצג ב-8 בינואר 2017 בתערוכת הרכב בדטרויט, עם עיצוב חדש לחלוטין.

הדור החדש קיבל שני יחידות הנעה עם מנוע בנזין, שתיהן עם תיבת הילוכים אוטומטית עם 9 הילוכים:

מנוע v6 בנפח 3,600 סמ"ק עם הספק של 318 כוחות סוס, ומנוע טורבו-בנזין עם 258 כוחות סוס.

מידות הדור החדש לא השתנו משמעותית מהדור היוצא, עם תוספת של 5 מ"מ בלבד לרוחב, 7 מ"מ לגובה, 50 מ"מ לבסיס הגלגלים, מלבד ממד האורך שהופחת בכ-20 מ"מ.

אבזור הבטיחות כלל כסטנדרט 7 כריות אוויר ומגוון מערכות בטיחות פסיביות, כאשר ברמות הגימור הגבוהות נוספו מגוון מערכות בטיחות אקטיביות.

הדור השני של הטראוורס הגיע לישראל בנובמבר 2017.

ב-15 במרץ 2020 חשפה שברולט מתיחת פנים לטראוורס, במסגרתה עוצבו מחדש יחידות התאורה הקדמיות והאחוריות וחזית הרכב, חישוקי גלגלים חדשים ומערכות בטיחות מתקדמות גם בגרסאות הזולות.

היצע המנועים נותר ללא שינוי.

לישראל הגיעה מתיחת הפנים ב-17 בינואר 2022.

ראו גם
------

* יונדאי פליסייד
* פורד אקספלורר
* שברולט אפלנדר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שברולט טראוורס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שברולט טראוורס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שברולט טראוורס: משיקאגו, באתר מגזין אוטו, ‏7 בפברואר 2008
2. ↑  אלי שאולי, שברולט טראוורס נחת בישראל, באתר אוטו
3. ↑  שברולט טראוורס I רכב שטח 5 דלתות, 02.2008 — 03.2012, באתר אוטובום
4. ↑  שברולט טראוורס 2009–2014 יד שניה 3.6 ל', אוט', 8 מק', LT, 2x4 - מפרט טכני, באתר אוטו
5. ↑  קארטיוב, שברולט תציג מתיחת פנים לשברולט טראוורס 2013
6. ↑  אלי שאולי, שברולט טראוורס המחודש בארץ, באתר אוטו
7. ↑  2017 שברולט טראוורס החדש - נחשף בדטרויט, באתר קארטיוב
8. ↑  שברולט טראוורס 2018 החדש בישראל – מחיר החל מ-249,900 שקל, באתר קארטיוב
9. ↑  רועי צוקרמן, שברולט טראוורס מחודש - בישראל בשנה הבאה, באתר אוטו, ‏15 במרץ 2020
10. ↑  שברולט טראוורס 2022 החדש בישראל - מחיר החל מ-259,990 שקל, באתר קארטיוב, ‏17 ינואר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007410968005171
* LCCN: sh2015001210

 |
המונח "בלאגן" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו בלאגן (פירושונים).
 המונח "ברדק" מפנה לכאן. לערך העוסק בהרכב קומי בשם זה, ראו ברדק (הרכב קומי).
מטבח מבולגן
חדר מבולגן
כלב מבלגן ריפוד של כרית
**בָּלָגָן** (או **בלאגן**) הוא שם עצם בסלנג בעברית ישראלית ופירושו **אי-סדר**, **מהומה** וגם **אנדרלמוסיה**, הן במובן פיזי והן במובן מנטלי. משם העצם נגזר שורש מרובע: ב.ל.ג.נ, ממנו נוצרו פעלים בבניינים שונים, כגון: מְבֻלְגָּן, בִּלְגֵּן, הִתְבַּלְגֵּן.

אטימולוגיה
----------

מקורה של המילה בפרסית (بالا-خانه, נהגתה: "בָּאלָא-חָ'אנֶה") במשמעות מרפסת או עליית גג. המילה נקלטה בטורקית (ונהגתה: "בלה האן") וממנה גם ברוסית, במשמעות מחסן, ובהגייה "בלגן". החל מהמאה ה-18 שימשו מחסנים כאלו להצגות תיאטרון מבדחות, שכונו אף הן "בלגן", ומהן הורחב השימוש במילה לתיאור מצבי אי סדר. בשפות סלאביות המילה או השתלשלויותיה קיימות במשמעות המקורית (מרפסת, עליית גג) או במשמעות המאוחרת (אי סדר).
המילה בלגן במשמעות אי סדר הגיעה לעברית עם העליות הראשונות. מילה נרדפת בסלנג הישראלי היא **ברדק**, שגם מקורה ברוסית.

משמעות
------

אי סדר הוא מושג יסודי בתפיסה האנושית, החל מנוכחותו במיתוסי בריאת העולם כדוגמת ה"תוהו ובוהו" התנ"כי והכאוס במיתולוגיה היוונית וכלה במושגי האנטרופיה והכאוס בתאוריות פיזיקליות מודרניות.

בחיי היומיום הבלגן הוא פעמים רבות גם מקור ללכלוך, שכן קשה לנקות אזור מבולגן, ולכן בלגן שנותר על כנו זמן רב גורר הצטברות לכלוך. סידור הבלגן הביתי הוא מטלה שיש שמתמודדים עמה באופן שגרתי, ויש שמתייחסים אליה בדחיינות. ביצוע מטלה זו נתפס פעמים רבות כמתאים לילדים מגיל צעיר כחלק מהמאמץ המשפחתי לתחזוקת משק הבית, ואי ביצועה מוביל לעיתים לעימות של הורים עם ילדיהם.

בתרבות
------

בתרבויות רבות תחילת עונת האביב נתפסת כמבשרת התחדשות, וככזו היא מעוררת מוטיבציה לשינוי וטיהור פיזי ורוחני, המיושמת לעיתים בניקיון יסודי - ניקיון האביב. ביהדות, ההכנות לפסח, חג האביב, מוּנעות מסורתית על ידי הצורך להכשיר את הבית מחמץ ומספקות גם הן עילה לניקיון וסדר יסודי.

יש המאמינים כי משרד או שולחן עבודה מבולגן מעיד על בלגן מנטלי או חוסר מקצועיות של בעליו. סברה מנוגדת היא כי הבלגן מעיד על יצירתיות ודינמיות. עשוי להתקיים גם "בלגן מאורגן" שבעליו מתמצא בו היטב, וסידורו עלול להשפיע לרעה על תפקוד יוצרו.

תורת הפנג שווי הניו אייג'ית רואה בבלגן מכשול שיש לטפל בו.

שיאני הבלגן הם אספני גרוטאות כפייתיים (תסמין של טורדנות כפייתית) הממלאים את בתיהם עד אפס מקום בחפצים ובאשפה.

לתיאור בלגן קיצוני משמשים הביטויים "בלגן אטומי" ו"בלגן אימים".

ראו גם
------

* ארגון (פעולה)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בלגן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בלגן** |

* רוביק רוזנטל, בלגן מאורגן, באתר nrg‏, 1 במרץ 2002
* פנלופי גרין, הניו יורק טיימס, אי סדר זה בסדר, באתר הארץ, 3 בינואר 2007
* נעמה בר-און, מנגנונים של סדר כאוטי, באתר פורטל מדע וטכנולוגיה של משרד החינוך
* מיכאל קגן, בין אי סדר לסדר, באתר nrg; מתוך "בין אי-סדר לסדר, מה יִשתַּנֶּה הלילה הזה? - חוויה הוליסטית לליל הסדר", בהוצאת אורים.
* יעל קליינר, טיהור אי סדר, אודות תפיסת אי סדר בפנג שואי, מאתר "אמא אדמה"
* גיל ונטורה, האם באמת עשיתם סדר?, באתר ynet, 19 באפריל 2009
* קרן צוריאל הררי, הצעה לאי סדר, באתר כלכליסט, 5 בספטמבר 2012
* אתר למנויים בלבד אילון גלעד, הבלגן סביב המילה "בלגן", באתר הארץ, 15 בפברואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון פרסית.
2. ↑  Fred Penzel, "להציל את העולם"
**רלית תרנגולית** (שם מדעי: *Gallicrex cinerea*) היא מין יחיד בסוגו של עוף מים במשפחת הרליתיים. חיה בטבע בביצות דרום מזרח אסיה והודו.

מאפיינים
--------

גודלה של רלית זו הוא עד 43 ס"מ באורך ומשקלה 476-650 גרם. צבע הנוצות שחור כמעט לגמרי למעט הכרבולת האדומה על הראש והמקור הצהוב. לרלית רגליים צהובות וארוכות אך זנב קצר וגוף נמוך העוזר לה להיבלע בשיחים בעת הצורך. הנקבות קטנות מהזכרים, אורכן עד 36 ס"מ ומשקלן 298-434 גרם. נוצותיהן חומות כהות והן חסרות כרבולת. לעופות הצעירים רגלים ירוקות. הנקבות מטילות 2-3 ביצים בשטחי ביצות בין השיחים ונשארות לשמור עליהן. 

עופות אלה חיים בביצות ברחבי אסיה בהודו, פקיסטן, סרי לנקה ועד דרום סין, קוריאה, יפן, הפיליפינים ואינדונזיה. את מזונם הם מחפשים במים הרדודים, וניזונים מזרעים, חרקים, דגים קטנים וסרטנים זעירים. עופות אלה בדרך כלל חשאיים ושקטים למעט בבקרים, כאשר הזכרים מכריזים על טריטוריה או קוראים לבנות זוגם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רלית תרנגולית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* רלית תרנגולית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רלית תרנגולית באתר הרשימה האדומה של IUCN
מבט מאחור על מכ"ם Воронеж-М בלקטוסי**וורוֹנֶז'** (ברוסית: **Воронеж**; נהגה *וַארוֹנֶז`* ולפעמים *וַארוֹנֶשׁ*) הוא מכ"ם המהווה את הדור הנוכחי של מערכות "התרעה מוקדמת" (Early warning) של רוסיה, המאפשרות ניטור בטווחים גדולים של המרחב האווירו-חללי להתרעה מפני התקפות על ידי טילים בליסטיים, גילוי ועקיבה אחר מטוסים ואובייקטים בחלל. המכ"ם הראשון נכנס לשלב מבצעי בשנת 2009 ומוקם בלקטוסי שליד סנקט פטרבורג. רוסיה הודיעה על תכנון להחליף את מערכות המכ"ם הקיימות במכ"מי וורונז' עד 2020.

שמו הנפוץ של המכ"ם, הקרוי על שם הנהר וורונז', תואם את סדרת מערכות המכ"ם הקרויות על שמות נהרות. הדור הקודם של המכ"ם היה ידוע בתור דריאל (על שם מעבר דריאל), הוולגה (על שם נהר הוולגה) דווינה (על שם נהר הדווינה) והדור שלפניו – הדנייפר (על שם נהר הדנייפר) והדניסטר (על שם נהר הדניסטר).

מכ"מי וורונז' מיוצרים באופן טרומי, ולכן הם זקוקים לזמן הקמה של חודשים (ולא שנים), והם צריכים פחות אנשי צוות מאשר הדורות הקודמים. הם גם מודולריים, כך שהמכ"ם יכול לפעול (לפחות באופן חלקי) גם בזמן שלא הושלמה בנייתו.

רוסיה השתמשה בהשקת סדרת המכ"מים כדי להעלות את חששותיה לגבי מערכות אמריקאיות להגנה נגד טילים באירופה. בעת ההשקה של המכ"ם בקלינינגרד בנובמבר 2011 נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב צוטט כאומר "אני מצפה כי צעד זה [השקת המכ"ם] ייראה על ידי השותפים שלנו כסימן הראשון של מוכנות מדינתנו לתת מענה הולם לאיומים אשר ההגנה מטילים מהווה עבור אסטרטגיית הכוחות הגרעיניים שלנו."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וורונז'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Russia to put new radar on combat duty near Irkutsk in 2012".
2. ↑  Podvig, Pavel (2011-11-29).
3. ↑  Bogdanov, Konstantin (2011-11-29).
**סקואלודון** (שם מדעי: *Squalodon*; מילולית: "שן קוצן" כלומר: "שן כריש") הוא סוג נכחד של לווייתן מתקופת האוליגוקן עד המיוקן. המאובנים נמצאו באירופה,ארצות הברית,צ'ילה, ארגנטינה, קוסטה ריקה וברזיל. המין תואר לראשונה ב-1840 ונחשב למין של דינוזאור איגואנודוני, אך בהמשך סווג מחדש כלווייתן.

מאפיינים
--------

לסקואלודון היה חרטום מוארך וצר בתוכו היו שיניים חדות שהזכירו שיני כריש אך היו קטנות. אורך גולגולתו הגיע ל-1.5 מטר ואורכו הכולל הגיע לחמישה מטרים. הוא היה קטן מאוד ביחס למרבית הלווייתנאים והיה קרוב לדולפיניים המודרניים אך אולי היה קרוב יותר לדולפיני הנהרות החיים כיום במים מתוקים. בדומה לשאר לווייתני השיניים הוא תיקשר והתמצא באמצעות פליטת אקולוקציה מבסיס מקורו.

לווייתן זה חי לאורך הימים הטרופיים הרדודים כנראה בלהקות קטנות וניזון מדגים בעזרת שיניו. הוא עצמו נטרף בידי המגלודון הענקי ולווייתני ענק כמו לווייתן מלווילי.

נכחד בסוף המיוקן כתוצאה משינויי אקלים ואולי תחרות עם דולפינים ולווייתנים מפותחים יותר.

מאובני גולגולתו
---------------

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקואלודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רלי שכטר** (נולד בתל אביב ב-14 באפריל 1965) הוא ראש המחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

חייו
----

רלי שכטר למד לתואר הראשון בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1999 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד. נושא המחקר שלו היה: "הסיגריה המצרית: מחקר אודות יחסי הגומלין בין צריכה, הפצה, ושיווק במצרים, 1850–1956", העבודה היוותה את הבסיס לספרו האחרון.

החל משנת 1999 מלמד שכטר באוניברסיטת בן-גוריון שבה הוא משמש כמרצה בכיר. בין השנים 2000 עד 2004 כיהן כעורך המדעי של "ג'מאעה: כתב עת בינתחומי ללימודי המזרח התיכון". בין השנים 2004 עד 2007 כיהן כמנהל תוכנית המוסמך הבינלאומית של המחלקה ללימודי המזרח התיכון. בין 2008 ל-2018 כיהן כראש המחלקה.

שכטר עוסק כיום (2011) במחקר השוואתי שבוחן התפתחות של חברות צריכה במצרים וערב הסעודית בתקופת "עשור הנפט", 1984-1974 לערך. מחקר זה מתמקד בשלושה תחומים: א. יצירה של שווקים ואופני שיווק חדשים בשתי המדינות. ב. הקשר שבין חברות צריכה מקומיות ותהליכי הדתה (אסלאמיזציה) שמתחוללים באותו זמן. ג. הפוליטיקה של חברות צריכה מקומיות במיוחד הקשר שבין חברת צריכה למשטרים אוטוריטאריים במצרים וערב הסעודית. מחקר זה ממומן על ידי הקרן הלאומית למדע.

על ספרו
-------

ספרו של שכטר שיצא בשנת 2006 "עישון, תרבות וכלכלה במזרח התיכון: שוק הטבק המצרי 1850-2000" עוסק בשאלה כיצד צומחים שווקים מודרניים בתוך המרקם הייחודי למזרח התיכון? שכטר מתמקד בשוק הטבק במצרים ובוחן את יחסי הגומלין של שוק זה עם החברה, הפוליטיקה והתרבות של האזור. שכטר גם בודק את שוק הטבק המצרי כחלק מהשוק העולמי וכמושפע מתהליכי גלובליזציה מסוף התקופה העות'מאנית ועד ימינו. הוא פותח את ספרו בתיאור התפתחותה של תעשיית סיגריות מקומית וכיצד השפיעה הסיגריה המצרית היוקרתית על הפיכתה של הסיגריה למוצר צריכה בינלאומי. בהמשך, שכטר בוחן את תפקיד מוצרי הטבק בעיצוב תודעה מעמדית ולאומית של מעשנים מצריים מקרב מעמד הביניים החדש (אפנדייה). הספר התפרסם באנגליה בכריכה קשה ובמצרים בכריכה רכה, בהוצאת הספרים של האוניברסיטה האמריקאית בקהיר. חלקים ממנו תורגמו והופיעו בכתב העת המצרי "וג'האת נט'ר"

ספריו
-----

* Shechter, Relli. **Smoking, Culture and Economy in the Middle East: The Egyptian Tobacco Market 1850-2000**. I.B. Tauris Publishers, 2006. (הספר בקטלוג ULI)
* Shechter, Relli (Ed.). **Transitions in Domestic Consumption and Family Life in the Modern Middle East:Houses in Motion**. Palgrave-Macmillan Publishers. 2003. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רלי שכטר
* דף באתר אוניברסיטת בן-גוריון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285114605171
* ISNI: 0000 0001 1061 7117
* ORCID: 0000-0002-6805-3067
* SUDOC: 123969468
* VIAF: 49479798
* WorldCat (עם VIAF): 49479798

 |
**רלית המים** (שם מדעי: *Rallus aquaticus*) היא מין של רלית הנמצאת רוב זמנה במים. רלית קטנה זו חיה ברחבי העולם הישן במגוון בתי גידול ונמצאת גם בישראל.

תיאור
-----

אורכה של רלית המים 23–28 ס"מ, מוטת כנפיה 38–45 ס"מ ומשקלה 114–164 גרם. היא בעלת גוף קטן ומעוגל. הראש והחזה כחולים-אפורים, כשאזור הלחיים לבן. כיפה, עורף וכנפיים חומות, מקור ועיניים אדומות וזנב שחור. היא מסוגלת לעופף למרחקים קצרים אך מתעייפת מהר ונוטה בעיקר ללכת על הקרקע. המקור מוארך ומותאם לחטוף מזונות קטנים במהירות. הרלית שוחה היטב ומרבה בשחייה. מכאן שמה.

אקולוגיה והתנהגות
-----------------

רלית המים חיה ברחבי ביצות, גדות נהרות, מדשאות ואגמים או אף חופים ברחבי העולם הישן ובכמה אזורים היא נפוצה באתרי קרח. היא מונוגמית ושני בני הזוג מגדלים ילדים יחדיו. הם מקננים בין צמחי המים השונים והנקבה מטילה 6–11 ביצים. הם טריטוריאליים מאוד. מזהירים בצרחות רליות אחרות שלא יתקרבו, ותוקפים באגרסיביות כל מסיג גבול. האפרוחים מסוגלים ללכת אחרי אמם כבר ברגע הראשון וניזונים אחריה.

עופות אלה הם אוכלי כל, הניזונים ממה שימצאו בסביבתם, בעיקר בעלי חיים קטנים כמו שלשולים עלוקות, סרטנים, דגים קטנים, דו-חיים וחרקים וזחליהם. לעיתים הם אף יאכלו חולייתנים קטנים או פגרים. הם מחטטים בבוץ כמו כפנים ושולים מה שהם מוצאים או שהם חוטפים את הטרף ממארב. בנוסף על טרף הם ניזונים מעלים, פירות שונים, צמחי מים וזרעים כמו זרעי אורז. 

רליות המים נטרפות בטבע על ידי עופות דורסים כמו זרון, עיט צפרדעים ועיט חורש, אנפות כמו אנפה אפורה, אוח מצוי, לילית מצויה, ינשוף שדות, בז מצוי ובביצות גם בז נודד. הן פגיעות גם ליונקים טורפים כמו חתול הביצות, חתול בר, לוטרה, חורפן אמריקאי וחורפן אירופי. בנוסף לטורפים הרליות פגיעות למחלות שונות ולטפילים שונים, חלקם מזיקים וחלקם בעיקר טורדניים, כמו מיני תולעים מוצצות דם ואפילו שטרגליים.

רליות המים בתפוצה רבה בטבע ואינן בסכנה, למרות שהן ניצודות למאכל על ידי האדם גם בימינו. תוחלת החיים שלהן בטבע מגיעה עד 8 שנים. עם זאת באזורים מסוימים מספרן יורד עקב פגיעה בבית הגידול, זיהום ביצות, בניית תעלות בגדות הנהר ועוד. בכמה איים פגעה בהן הבאה של טורפים לא מקומיים כמו חורפן אמריקאי. חורפנים אלה, שיועדו לתעשיית פרוות, נמלטו מהכלובים וטרפו מאות עופות ואפרוחים.

תת-מינים
--------

* R. a. aquaticus - מצוי באירופה, צפון אפריקה, המזרח התיכון המערבי, מערב אסיה עד לקזחסטן וסיביר.
* R. a. hibernans - מצוי באיסלנד. תת-המין חום מהרגיל ובעל מקור קצר.
* R. a. korejewi - מצוי באסיה הדרומי מאיראן ומערב סין עד לחבל קשמיר ולדאק בהודו. הוא חיוור וגדול ממדים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* Museum specimen - Douadic, Indre, FranceMuseum specimen - Douadic, Indre, France

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רלית המים** בוויקישיתוף
* רלית המים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  רלית המים באתר הרשימה האדומה של IUCN
|
|  |
| **מתיל ברומיד** |
|  |
|  |
| **כללי** |
| נוסחה כימית | CH3Br |
| שמות אחרים | ברומומתאן; מונוברומומתאן |
| מסה מולרית | 94.94g/mol |
| מראה | גז חסר צבע בעל ריח של כלורופורם |
| מספר CAS | [74-83-9] |
| **פיזי** |
| נקודת התכה | 93.66- C° |
| נקודת רתיחה | 3.56 C° |
| צפיפות | 3.974 g/l |
| מסיסות | 15.22 gr/l |

**מתיל ברומיד** (מכונה גם **ברומומתאן**) נוסחתו הכימית: **{\displaystyle \ \mathrm {CH\_{3}Br} }**, הוא תרכובת של פחמן, מימן וברום. מתיל ברומיד הוא גז חסר צבע ובעל ריח דומה לשל כלורופורם בריכוזים גבוהים. החומר משמש בתעשייה ובחקלאות כהדברה. בגלל פגיעתו בשכבת האוזון, נאסר השימוש בו בפרוטוקול מונטריאול על ידי 183 מדינות, לרבות ישראל. אמור לצאת משימוש (פרט לשימושים מאושרים) עד שנת 2005 במדינות המפותחות ועד שנת 2015 במדינות המתפתחות. מתיל ברומיד מופק על ידי הגבה של מתאנול עם חומצה הידרוברומית. בנוסף, התרכובת קיימת גם במקורות טבעיים, כמו באצות מסוימות ובצמחים מסוימים, כמו צמחים ממשפחת המצליבים. מדינת ישראל היא אחת מיצרניות מתיל ברומיד העיקריות בעולם. מפעל תרכובות ברום מייצר כשליש מכלל הייצור העולמי של מתיל ברומיד[דרוש מקור].

שימושים
-------

עד הקיצוץ בשימוש ובהפקה על פי ההסכמה שהושגה באמנת וינה 1985 ובעקבותיה בפרוטוקול מונטריאול ובהתאמות וינה, מתיל ברומיד שימש בצורה נרחבת לחיטוי קרקע והדברה. למרות שמתיל ברומיד מסוכן לשימוש, הוא נחשב בטוח יותר ויעיל יותר ממחטאי קרקע אחרים. מתיל ברומיד שימושי גם להפקה של כימיקלים אחרים, בהיותו גורם למתילציה.

פגיעה בשכבת האוזון
------------------

מתיל ברומיד מזיק פי 60 יותר לאוזון מאשר כלור, אפילו כמויות קטנות ממנו גורמות נזק גדול לשכבת האוזון. לאור זאת, נאסר השימוש בו בפרוטוקול מונטריאול על ידי 198 המדינות החברות באו"ם, לרבות ישראל. מתיל ברומיד יצא משימוש [דרושה הבהרה] (פרט לשימושים מאושרים) בשנת 2005 במדינות המפותחות ובשנת 2015 במדינות המתפתחות.

השפעות בריאותיות
----------------

אם הגז נשאף בריכוזים גבוהים בפרק זמן קצר, הוא גורם לכאבי ראש, סחרחורת, בחילה, חולשה והקאה; שלעיתים באים לפני ריגוש מנטלי, עוותים, ואפילו מאניה אקוטית. שאיפה לאורך זמן של ריכוזים נמוכים גורמת לדלקת סימפונות ודלקת ריאות.
מגע עם מתיל ברומיד נוזלי גורם לכוויות, גירודים ואודם, ושלפוחיות אחרי כמה שעות. גם הנוזל וגם הגז פוגעים בצורה חמורה בעיניים.

ראו גם
------

* הדלדלות שכבת האוזון
* הלומתאן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיל ברומיד** בוויקישיתוף
* מתיל ברומיד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558604705171
* GND: 4197982-5
* LCCN: sh93003053
* NKC: ph115273

 |
**מתיו לוק** (באנגלית: **Matthew Locke**; נולד ב-1621 בקירוב, נפטר ב-1677) היה מלחין ותאורטיקאי מוזיקה אנגלי מתקופת הבארוק.

חייו
----

בנעוריו הוכשר לשיר במקהלה של קתדרלת אקסטר בהדרכת אדוארד גיבונס, אחיו של אורלנדו גיבונס. בגיל שמונה-עשרה ערך לוק מסע בארצות השפלה ואפשר שבזמן זה גם עבר לדת הקתולית.

לוק חיבר יחד עם כריסטופר גיבונס, בנו של אורלנדו, את המוזיקה ל"קופידון והמוות", מחזה קצר משנת 1653 מאת המחזאי בן תקופת קרוליין ג'יימס שירלי. זו הפרטיטורה היחידה ליצירה דרמטית ששרדה מאותה תקופה. לוק היה אחד מחמישיית מלחינים, שכתבו מוזיקה ליצירה "המצור על רודוס" (1656), האופרה המוקדמת, פורצת הדרך, של סר ויליאם דאווננט. לוק כתב מוזיקה לאופרות הבאות של דאווננט, "אכזריות הספרדים בפרו" (1658) ו"תולדות סר פרנסיס דרייק" (1659). הוא חיבר את המוזיקה למרש התהלוכה להכתרת צ'ארלס השני.

בשנת 1673 יצאה לאור המסה של לוק על תאוריה של המוזיקה, "מלותזיה". עמוד השער מתאר אותו כ"מלחין בשירות הוד מלכותו ונגן עוגב בקאפלה של הוד מלכותה" (צ'ארלס השני וקתרין מברגנצה). לוק שירת את המלך צ'ארלס גם כמחבר מוזיקה לכלי נשיפה ("מוזיקה לטרומבונים ולקורנטים של המלך") ולכינורות. (מחליפו במשרה זו היה הנרי פרסל; לוק תואר כמדריכו של פרסל). ב-1675 חיבר את המוזיקה ל"פסיכה" של תומאס שאדוול.

לקריאה נוספת
------------

* Baker, Christopher Paul, ed. *Absolutism and the Scientific Revolution, 1600–1720: A Biographical Dictionary.* London, Greenwood Press, 2002.

* בייקר, כריסטופר פול, עורך. "אבסולוטיזם והמהפכה המדעית, 1600 - 1720: מילון ביוגרפי", לונדון, הוצאת גרינפילד, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיו לוק** בוויקישיתוף

* מתיו לוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מתיו לוק, באתר ספוטיפיי
* מתיו לוק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מתיו לוק, באתר Discogs (באנגלית)
* מתיו לוק, באתר Songkick (באנגלית)
* מתיו לוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Caldwell, p. 555.
2. ↑  The other four were Henry Lawes, George Hudson, Henry Cooke, and Charles Coleman

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283530805171
* BIBSYS: 99025898
* BnF: cb13896737j (data)
* GND: 119317168
* ICCU: TO0V006528
* ISNI: 0000 0001 0951 9050
* LCCN: n81114238
* MusicBrainz: 114954fc-dcde-4eea-a1a6-261d70b10386
* NKC: xx0021195
* NTA: 096941936
* SNAC: w6vt1r61
* SUDOC: 077907221
* VIAF: 7574551
* WorldCat: lccn-n81114238

 |
**טויוטה יאריס**דגם חדש 2011מתיחת פנים 2014מתיחת פנים 2017**למעלה**: דגם חדש 2011, **במרכז**: מתיחת פנים 2014, **למטה**: מתיחת פנים 2017
בתעשיית הרכב, המונח **מתיחת פנים** משמש לתיאור שינויים שאינם מהותיים המבוצעים בדגם קיים. רכב שעבר מתיחת פנים נחשב לאותו דגם אשר היה לפניה.

מתיחת הפנים לרכב הניכרת ביותר נעשית בדרך כלל בעיצוב החיצוני - שינוי של פגושים, פנסים, גריל, גלגלים וצבע, מבלי לבצע שינוי בפלטפורמה של הדגם. בפנים הרכב עשויים להשתנות קישוטים וריפוד, פתחי אוורור, מערכת הבידור, לוח המחוונים ואיבזור.

לעיתים כוללת מתיחת הפנים פעולות שנועדו לענות על שינויי חקיקה בנושאים כמו פליטות גזים ובטיחות, וזו יכולה לכלול גם שינויים מכניים במנוע, במתלים או בתיבת ההילוכים.

למתיחת הפנים עשוי להתלוות גם שינוי במיתוג הרכב - החלפת שם הדגם (על אף שהדגם עצמו לא השתנה, לדוגמה שינוי השם שעשתה חברת פורד ב-2008 מפורד חמש מאות לפורד טאורוס), ואפילו החלפת המותג עצמו (למשל דגמי סיטרואן DS ש"איבדו" את השם סיטרואן ומותגו מחדש כ-DS).

מטרה
----

המטרה העיקרית של מתיחת פנים לרכב היא שיווקית - יצירת רכב "חדש" באמצעות שורה של שינויים קטנים יחסית, שאינם דורשים תכנון מחדש או השקעות משמעותיות בשינוי פס הייצור.

### תזמון

בעולם הרכב, בכל שנה מתעדכנת "**שנת הדגם**". עדכון שנת הדגם כולל הרבה פעמים שינויים מזעריים שאינם ניכרים לעין ולכן לא נותנים הרגשה שמדובר במוצר "חדש". מאידך, הזמן הנדרש ליצרני מכוניות לבנות דגם חדש נע בין 5–8 שנים. מתיחת הפנים, שבדרך כלל מתבצעת במרווחים של 2–4 שנים, מאפשרת ליצרני הרכב מרווח זמן נוסף בו הרוכשים מרגישים כי מדובר במוצר חדש אשר עדיין "באופנה". במקרים רבים, מתוזמנת מתיחת הפנים ביחד עם עדכון שנת הדגם.

דגמים עם אורך חיים ארוך במיוחד עשויים לעבור כמה וכמה מתיחות פנים.

ראו גם
------

* השבחה (נכסים)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיחת פנים לרכב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  What is a car facelift?
2. ↑  Car Facelifts | Vehicle Updates & Model Years | MotaClarity, www.motaclarity.co.uk (באנגלית)
3. ↑  Life cycle of a car: Facelifts and updates, CarExpert (באנגלית)
**סאהלה–וורק זוודה** (באמהרית: **ሳህለወርቅ ዘውዴ**, בתעתיק לטיני: **Sahle-Work Zewde**, נולדה ב-21 בפברואר 1950) היא נשיאת אתיופיה, החל מ-25 באוקטובר 2018.

לפני מינויה לנשיאה כיהנה סאהלה–וורק זוודה במגוון תפקידים דיפלומטיים, בהם נציגת האיחוד האפריקאי בלשכת מזכ"ל האו"ם.

ביוגרפיה
--------

סאהלה–וורק זוודה נולדה וגדלה באדיס אבבה, הבכורה מארבע בנות. אביה היה קצין בכיר בצבא הקיסרי (אנ'). למדה מדעי הטבע באוניברסיטת מונפלייה, צרפת. דוברת אמהרית, צרפתית ואנגלית.

כיהנה כשגרירת אתיופיה בסנגל ושגרירה לא-תושבת במאלי, כף ורדה, גינאה-ביסאו, גמביה וגינאה משנת 1989 עד 1993. בשנים 1993–2002 הייתה שגרירה בג'יבוטי ונציגה קבועה ברשות הבין-ממשלתית לפיתוח, ארגון בן 8 מדינות באפריקה שחתמו ביניהן הסכמי סחר. מכן שימשה כשגרירה בצרפת, תוניסיה ומרוקו.

במקביל לתפקידיה הדיפלומטיים מילאה סאהלה–וורק מגוון תפקידים, בהם נציגת אתיופיה באונסק"ו, נציגת האיחוד האפריקאי בלשכת מזכ"ל האו"ם, נציגת אתיופיה בנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה, אחראית על ענייני אפריקה במשרד החוץ של אתיופיה, ומנהלת משרד האו"ם בניירובי.

ביוני 2018 מינה מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש את סאהלה-וורק לנציגת האיחוד האפריקאי בלשכת מזכ"ל האו"ם, ובכך הפכה לאישה הראשונה בתפקיד זה.

ב-25 באוקטובר 2018 מונתה סאהלה-וורק זוודה לנשיאת אתיופיה על ידי הפרלמנט האתיופי, האישה הראשונה בתפקיד זה בעידן המודרני (קדמה לה זאודיתו, קיסרית אתיופיה בשנים 1916–1930) והאישה היחידה שעומדת בראש מדינה אפריקנית. מינויה אושר מספר ימים לאחר שראש ממשלת אתיופיה, אבייה אחמד עלי, הקים ממשלה חדשה בה נשים מחזיקות ב-50% מהתיקים, כולל משרד ההגנה ומשרד השלום.

סאהלה-וורק נשואה ואם לשני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאהלה–וורק זוודה** בוויקישיתוף
* AP, מהפכה באתיופיה: נשיאה, שרת הגנה וקבינט נשי, באתר ynet, 25 באוקטובר 2018

| נשיאי אתיופיה |
| --- |
| הרפובליקה העממית | מנגיסטו היילה מריאם • טספאי גברה קידן |
| הרפובליקה הפדרלית | מלס זנאווי • נגסו גידאדה • גירמה וולדה גיורגיס • מולטו טשומה • סאהלה–וורק זוודה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1169894348
* SUDOC: 240888529
* VIAF: 4018154075991711860001
* WorldCat (עם VIAF): 4018154075991711860001

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**אהרן מטלון** הוא מראשוני מחדשי היישוב היהודי ביפו שבתחילת המאה ה-19.

אהרון מטלון היה סוחר בבדים ובצבעים של בדים בעיראק. בסוף המאה ה-18 היה בקשר מסחר עם משפחת ששון בבומביי. הגיע ליפו עם בנו מאיר בשנת 1817

לאחר שנפטרה אשתו, יצא ב-1815 עם שני בנים ושלוש בנות, ועם שיירה שמנתה מאה גמלים ושישים פרדות, דרך דמשק לארץ ישראל. בדרכם הגיעו לביירות וישבו שם. בנו יחזקאל התחתן וגם בנותיו מצאו שידוך בביירות. באותה תקופה פרצו בלבנון מאורעות, הדרוזים נלחמו נגד הנוצרים. היהודים נסו עם הנוצרים. בתו הצעירה נהרגה ולכן מיד לאחר השבעה קם ועלה לארץ ישראל.

בתחילת 1817 הגיע לירושלים. בירושלים היה יישוב יהודי המחולק לעדות: ספרדים ואשכנזים. באותה תקופה חי היישוב היהודי (האשכנזי) על כספי החלוקה. מטלון רצה לשוב לעסקי המסחר ומצא שיש שוק טוב לבדים ולצבעי בדים ביפו. בתקופה זו חיו היהודים בעיקר בארבע ערי הקודש: צפת, ירושלים, חברון וטבריה. מטלון ניהל משא ומתן עד שקיבל אישור לעבור ליפו, אך בסופי שבוע היה צריך להגיע לירושלים וללוד. בה'תקע"ח 1817 עבר ליפו והיה ממחדשי היישוב היהודי בה.

לאחר שגר בשכירות קנה דירה, בשבתות נסע ללוד ולעיתים (בעיקר בחגים) נסע לירושלים. הוא ניסה לשכנע יהודים נוספים לעבור ליפו. יהודים בקרו אצלו ביפו והיו יהודים שהגיעו ארצה דרך נמל יפו ושמעו שיש בית יהודי ביפו. הם נשארו לשבת כאשר לא יכלו להגיע לירושלים לפני כניסת השבת. במשך הזמן גדלה הצפיפות בביתו והוא חשב על פתרון ממוסד יותר. בשנת 1820 ביקר ביפו ישעיהו אג'ימן ונפגש עם מטלון. מטלון הציע לפתוח אכסניה ליהודים, ואג'ימאן תרם 150 לירות זהב טורקיות למטרה זו, ואלה שימשו לבניית דאר אל יהוד, ששרידיו נמצאים היום בגן הפסגה ביפו. הבית נרשם על שם ועד הקהילות הספרדיות בירושלים. מטלון רצה צביון יהודי ב"דאר אל יהוד" לכן נסע לירושלים וסיכם שישלחו רב פעם בחודש וכן הביא מירושלים ספר תורה לבית הכנסת שהקים. כך הגיע ליפו רבי יהודה מרגוזה, שלאחר 17 שנה עבר להתגורר ביפו והיה הרב הראשי של העיר.

מטלון סחר בבדים, וכן פתח חנות של שולחני והושיב שם את בנו מאיר מטלון שעסק בבנקאות.

בשנותיו האחרונות עבר לירושלים ונפטר בה בשנת ה'תרי"ח, 1858.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  חנה רם, **היישוב היהודי ביפו בעת החדשה : מקהילה ספרדית למרכז ציוני**, עמ' 32, ירושלים, תשנ"ו 1996.
2. ↑  יבנאל מטלון, "תל אביב: זכרונות 1919–1939" בפרויקט בן-יהודה
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אהרן מרדכי הכהן** (1914–1997), היה פרופסור לרפואה וחוקר מחלת הסוכרת.

קורות חיים
----------

כהן נולד בירושלים בשכונת זיכרון טוביה, לבוליסה ורפאל חיים הכהן. הוא היה הבכור מבין שבעה אחים ואחיות. אביו היה מראשי העדה הפרסית בירושלים, חבר הוועד הלאומי וממייסדי בית הכנסת אוהבי ציון.

כהן למד בבית הספר אליאנס בירושלים, ואחר כך בגימנסיה העברית רחביה. הוא נסע ללמוד רפואה באוניברסיטה האמריקאית בביירות שבלבנון. עם סיום לימודי הרפואה, חזר לירושלים והחל לעבור בבית החולים הדסה הר הצופים. הוא היה מראשוני הרופאים ילידי הארץ שעבדו במוסד.

בראשית שנות ה-40, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא הבריטי ושירת בגדוד הסקוטי במצרים, סודאן ואריתריאה. לאחר מכן עבר לשרת בבריגדה היהודית כרופא קרבי ביחידה בלוב, באיטליה, בגרמניה ובהולנד.

עם שובו ארצה חזר לעבוד בבית החולים הדסה. עם פרוץ מלחמת העצמאות התגייס לצה"ל ושימש כקצין הרפואה הפיקודי של מחוז ירושלים בתקופת המצור. עם שחרורו מצה"ל, מונה למנהל מרפאות החוץ של בית החולים הדסה. בשנת 1955, נשלח לאוניברסיטת הרווארד בבוסטון, שם התמחה בנושא התזונה, מתוך מטרה להקים יחידה לסוכרת בבית החולים הדסה.

בשנת 1956 שב לארץ, הקים את מעבדת האיזוטופים למחקר אנדוקריני והחל בסדרת מחקרים בעניין הרקע התזונתי של מחלת הסוכרת. במחקריו, שזכו לתהודה בינלאומית רחבה, מצא כי בקרב אוכלוסיית העולים החדשים מתימן נמצאה שכיחות נמוכה מאוד של המחלה לעומת האוכלוסייה הוותיקה של עולי תימן, אצלם שיעור הסוכרת היה דומה לשיעורה אצל האוכלוסייה האשכנזית. המחקר ייחס את הפער לגורם התזונתי, משום שבתימן צריכת הפחמימות, השומנים והסוכרים של היהודים הייתה נמוכה ביותר, ואילו לאחר עלייתם ארצה השתנו הרגלי התזונה שלהם ונעשו דומים לאלו של האוכלוסייה הוותיקה.

ב-1956 נישא לד"ר בינה לבית שפילמן, שהייתה תלמידתו בבית הספר לרפואה, ועזרה לו במחקרים. שנה לאחר מכן נולד בנו, עו"ד משה הכהן, ממייסדי הסנגוריה הציבורית בישראל ושופט בבית המשפט המחוזי בירושלים.

כהן היה ממייסדי האגודה הישראלית לסוכרת ועורכו הראשון של ביטאונה "אי"ל". במהלך השנים פיתח כהן את זן החולדות "Cohen Diabetic Rat", שמפתחות באופן ספונטני את מחלת הסוכרת ומשמשות פלטפורמה חשובה במחקר המחלה. על משנתו המדעית הרצה בעשרות כנסים ברחבי העולם, ובין היתר הוזמן להרצות בוועדת התזונה של הסנאט האמריקני בוושינגטון. הוא זכה בתארים רבים מטעם ארגונים מדעיים ברחבי העולם.

בארץ ייסד כהן את היחידה לסוכרת במרכזים הרפואיים של הדסה בירושלים, שימש כחבר הסנאט של האוניברסיטה העברית והעמיד דורות רבים של תלמידים בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה. הוא היה ממייסדי ההסתדרות הרפואית בישראל, פעל לשיפור זכויותיהם המקצועיות של הרופאים וכן היה ממייסדי קרן הפנסיה של בית החולים הדסה.

בין היתר חיבר כהן את הערך "סוכרת" באנציקלופדיה העברית. במשך השנים נשאר נאמן לדת ולמסורת ושימש כגבאי בבית הכנסת אוהבי ציון, שאותו הקים אביו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספרו של כהן על זן החולדות שפיתח(הקישור אינו פעיל) (באנגלית)
* מאמר על מחקרים חדשים ב"חולדות כהן" (באנגלית)
* אהרן מ. כהן (1914-1997), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהרן מרדכי כהן, באתר הרשות השופטת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310510705171
* BnF: cb122010648 (data)
* GND: 1089156995
* ISNI: 0000 0001 0935 7899
* LCCN: n88290855
* VIAF: 111543354
* WorldCat (עם VIAF): 111543354

 |
**גוסטבו סימוני** (באיטלקית: **Gustavo Simoni**‏; 5 בנובמבר 1845 – 10 במאי 1926) היה צייר, אקוורל ומורה לאמנות איטלקי. הוא ידוע בעיקר בסצנות האוריינטליסטיות שלו.

ביוגרפיה
--------

אביו, אנטוניו, היה ספר. היה לו אח צעיר יותר אשר בעידודו הפך גם לצייר.

החל משנת 1877, הוא נסע רבות, ביקר בצרפת, ספרד ובמיוחד בצפון אפריקה, שם התגורר מספר תקופות ממושכות באלג'יריה, תוניסיה ומרוקו. שנים רבות הוא התגורר בבית מבודד ליד תלמסאן, שם ביקרו אותו חבריו ומקורביו מרומא ופיתח מערכת יחסים טובים עם הרשויות המקומיות. ב-1889 הוא זכה במדליית זהב בסלון על התיאור המונומנטלי שלו של שריפת פרספוליס. המלך אומברטו הראשון היה בין לקוחותיו הקבועים. הוא גם היה חבר באקדמיה של סן לוקא.

בשנות ה-90 הוא פתח סטודיו בפריז והקים ברומא בית ספר לציור אוריינטלי. כשחזר לשם, הוא התגורר בבית חווה ששופץ על ידי חתנו, האדריכל פרנצ'סקו לה גראסה. היו לו חמישה ילדים בסך הכל, שלושה מהם הפכו לציירים: פאולו (1882–1960), גם הוא מזרחן, שמת במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה, מריו (1885–1953), שהתמחה בטבע דומם, ואטורה (1895–?), שהיגר לאריזונה וצייר נופים מדבריים.

בנוסף לסצנות האוריינטליסטיות שלו, הוא יצר סצנות ז'אנר, בתוספת סצנות היסטוריות מלאות דמיון מרומא העתיקה ומהמאות ה-17–18. יצירותיו מוכרות בדרך כלל יותר בקרב ציירי צבעי מים באנגליה מאשר באיטליה.

מחוץ לאיטליה ניתן לראות את עבודותיו בגלאזגו, לייפציג, מלבורן וניו יורק.

מריה מרטנטי ופיליברטו סברדלה היו, תלמידיו הידועים ביותר.

גלריה
-----

* עצירת שיירת הסוחרים, שמן על קנבס, 1885עצירת שיירת הסוחרים, שמן על קנבס, 1885
* הטאירות קוראות לאלכסנדר הגדול לשרוף את ארמון פרספוליס, תחריטהטאירות קוראות לאלכסנדר הגדול לשרוף את ארמון פרספוליס, תחריט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוסטבו סימוני** בוויקישיתוף
* תמונות נוספות באתר ArtNet

הערות שוליים
------------

1. ↑  Renato Mammucari, Acquerellisti romani: suggestioni neoclassiche, esotismo orientale, decadentismo bizantino, realismo borghese, Edimond, 2001
2. ↑  Gian Francesco Lomonaco. Acquerelli dell'Ottocento, La Società degli Acquarellisti a Roma, 1987

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4864461
* RKD: 72707
* ULAN: 500084194
* VIAF: 96287883
* WorldCat: viaf-96287883

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גוסטבו סימוני"**.
**לג'נדרי פינק דוטס** (באנגלית: **The Legendary Pink Dots**, בתרגום חופשי: נקודות ורודות אגדתיות) היא להקת רוק, וגל חדש אקספרימנטלית אנגלית-הולנדית שהוקמה בלונדון באוגוסט 1980.

ב-1984 עברו חברי הלהקה לאמסטרדם וניגנו עם מוזיקאים מתחלפים. חברי הליבה של הלהקה הם הזמר/כותב השירים/קלידן אדוארד קא-ספל והקלידן פיל נייט. החל משנת 2012, מורכבת הלהקה מאדוארד קא-ספל (שירה, קלידים, כותב שירים), פיל נייט (קלידים, אלקטרוניקה), אריק דרוסט (גיטרות) וריימונד סטיג (מהנדס סאונד חי).

היסטוריה
--------

הלהקה נקראה במקור "One Day..." אך לאחר מכן שינתה את השם ל-The Legendary Pink Dots.

בשנות ה-80 הוציאה הלהקה אלבומים בלייבלים -Mirrordot וב-InPhaze; ב-1985 הם חתמו עם הלייבל Play It Again Sam על יציאתו של האלבום The Lovers.

הרכב הלהקה נשאר יציב עד 1988, כאשר נילס ואן הורנבלואר (צופרים) ובוב פיסטוור (גיטרה) הצטרפו בזמן לסיבוב ההופעות של הלהקה בארצות הברית ב-1988. פיסטוור מת מסרטן ואת מקומו מילא מרטין דה קליר; המתופף ריאן מור השלים את ההרכב בשידור חי ובאולפן. הלהקה הופיעה בישראל ב-1992 במוזיאון תל אביב וב-2005 ו-2013 במועדון הבארבי.

סגנון
-----

המוזיקה של הלג'נדרי פינק דוטס נוגעת באלמנטים של נאו-פסיכדליה, מוזיקת אמביינט, מוזיקה אלקטרונית, פולק פסיכדלי, סינת'פופ, פוסט-פאנק, פרוגרסיב, ג'אז, נויז, פופ ורוק גותי, עם נטייה אקספרימנטלית/אוונגרדית מובהקת; הסאונד שלהם התפתח עם הזמן, מה שמקשה לשייך את הלהקה לסגנון או ז'אנר תמציתיים. הסאונד הכללי בשילוב עם המילים והשירה הייחודים של קא-ספל זכו להשוואות לפינק פלויד וסיד בארט.

הלהקה שיתפה פעולה לעיתים קרובות עם סקיני פאפי והייתה חלק מפרויקט צד בשם The Tear Garden

הם השפיעו על מגוון רחב של להקות, כמו Mgmt והדרזדן דולס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לג'נדרי פינק דוטס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לג'נדרי פינק דוטס
* לג'נדרי פינק דוטס, ברשת החברתית פייסבוק

* לג'נדרי פינק דוטס, ברשת החברתית טוויטר

* לג'נדרי פינק דוטס, באתר אייטונס (באנגלית)

* לג'נדרי פינק דוטס, באתר ספוטיפיי

* לג'נדרי פינק דוטס, באתר AllMusic (באנגלית)

* לג'נדרי פינק דוטס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* לג'נדרי פינק דוטס, באתר Discogs (באנגלית)

* לג'נדרי פינק דוטס, באתר Songkick (באנגלית)

* לג'נדרי פינק דוטס, באתר בנדקמפ
* רועי בהריר. הלג'נדרי פינק דוטס: לרווחת הערפדים התל אביביים. מעריב, 3 ביוני 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  Edward Ka-Spel. "The Legendary Pink Dots - A 20 Year History (2000)". Retrieved 6 October 2012.
2. ↑  Interview with Edward Ka-Spel (Option Magazine)". LPD Official Site. Retrieved 9 October 2012.
3. ↑  Bogdanov, Vladimir (2001). All Music Guide to Electronica: The Definitive Guide to Electronic Music. Backbeat Books. pp. 247–48. מסת"ב 9780879306281.
4. ↑  שגיא בן-נון. הלם תרבות מאתגר אותי. הארץ 19 בינואר 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10296618-7
* ISNI: 0000 0001 2161 2442
* LCCN: no98034896
* MusicBrainz: 38f0dd4f-bcbb-4e7a-afae-a41a2bbf9d74
* NKC: xx0028320
* VIAF: 132671446
* WorldCat: lccn-no98034896

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לג'נדרי פינק דוטס"**.
המדבר הצבוע, הפארק הלאומי פטריפייד פורסט, ושמורת הנאוואחו.
ה**מדבר הצבוע** (באנגלית: **Painted Desert**) הוא אזור מדברי בעל נוף בתרונות, המתפרס על שטח של 380 קילומטרים רבועים בצפון אריזונה שבארצות הברית. מדבר אריזונה משתרע מהפארק הלאומי גרנד קניון לכיוון דרום-מזרח ואל עבר הפארק הלאומי פטריפייד פורסט. המדבר הצבוע ממוקם בחלקו הדרומי, צפונית למפגש נהרות פוארקו והקולורדו הקטן. רובו של השטח מוגן ומוגדר כאזור טבע בראשיתי השייך לפארק הלאומי פטריפייד פורסט. שטח מוגן נוסף הוא המדבר הצבוע הקטן שנמצא צפונית לוינסלו. שטח נרחב מהמדבר הצבוע ממוקם בתוך שמורת הנאוואחו. הנאוואחו והעם ההופי חיו באזור לפחות 500 שנים ו-1,000 שנים, בהתאמה.

מקור שמו של המדבר ככל הנראה במתיישבים הספרדיים שנהגו לכנותו El Desierto Pintado ("המדבר הצבוע") בשל נופיו הצבעוניים.

גאולוגיה
--------

המדבר מורכב משכבות מרובדות של טין, אבן בוץ ופצלים מהטריאס. שכבות סלע אלה מכילות שפע תרכובות ברזל ומגנזיום אשר מספקות את הפיגמנטים של הצבעים השונים באזור. גיר אגמי דק ועמיד ושכבות של זרמי לבה מחפים את הבסיס. שכבות רבות של אפר געשי מספקות את הסיליקה לעצים המאובנים באזור. סחיפת שכבות אלה הביאה להיווצרות הטופוגרפית של הבתרונות.

בחלקים הדרומיים של המדבר ישנם שרידי יער מחטני מתקופת הטריאס - מאובנים בני מיליוני שנים. רוח, מים וסחיפה ממשיכים לשנות את פני הנוף על ידי העברת המשקע וחשיפת שכבות עתיקות. ישנם מאובנים של צמחים ובעלי חיים פרהיסטוריים שנמצאו באזור, וזאת בנוסף לעקבות של דינוזאורים ועדות להתיישבות מוקדמת של האדם.

נגישות
------

מרבית האזור נגיש רק באופן רגלי או בדרכים לא סלולות. הערים קמרון וטובה סיטי, שנמצאות בתוך שמורת הנוואחו הן שני היישובים הגדולים באזור.

גלריה
-----

* הפסים האדומים - אפורים הם נוף גאולוגי טיפוסי במדבר הצבוע.הפסים האדומים - אפורים הם נוף גאולוגי טיפוסי במדבר הצבוע.
* המדבר הצבוע עם בולי עץ מאובנים.המדבר הצבוע עם בולי עץ מאובנים.
* המדבר הצבוע ברקע הפארק הלאומי פטריפייד פורסט.המדבר הצבוע ברקע הפארק הלאומי פטריפייד פורסט.
* המדבר הצבוע, אריזונה.המדבר הצבוע, אריזונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המדבר הצבוע** בוויקישיתוף ‏

* המדבר הצבוע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Regional map for Navajo Lands
* Regional Map and Visitor Information for Hopi Lands
* National Park Services Website - Petrified Forest National Park
* National Park Services Website - Early Naming
* Geology of the region


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546668505171
* LCCN: sh90001115
* NARA: 10043519
* VIAF: 315130819
* WorldCat (עם VIAF): 315130819

 |
**קארל מדיץ** (בגרמנית: **Karl Mediz**‏; 4 ביוני 1868 – 11 בינואר 1945) היה צייר נוף ודיוקן אוסטרי. רבות מיצירותיו הם בסגנון סימבוליסטי.

קורות חייו
----------

מדיץ נולד למשפחת סוחרים וגדל אצל דודתו, בהמשך עבד בחנות הכלבו של דודו. לאחר שהתגלו כישרונותיו האמנותיים, והמלצתו של צייר הקיסר פרידריך פון אמרלינג, הוא נשלח ללמוד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה, אצל כריסטיאן גריפנקרל ופריץ ל'אלמן. לאחר מכן עבר ללמוד במינכן עם פול הרמן וגנר (1852–1937) ואלכסנדר דמטריוס גולץ. הוא סיים את האקדמיה ז'וליאן בפריז.

בשנת 1888, במושבת האמנים בדכאו, הוא פגש את הציירת אמילי פליקאן, לה נישא בשנת 1891. למרות היכרותו עם תיאודור פון הורמן והמלצות פריץ פון אוהדה, פרנץ פון לנבאך ולודוויג הבסי, הוא ואמילי לא יכלו להתקדם וחיו בעוני בווינה. הם עברו לקרמס על הדונאו ובעזרתם הכספית של חברים הוא הצליח ללמוד באיטליה. בשנת 1894 הזוג התיישב בדרזדן.

קארל מדיץ, מפל מיםבין השנים 1902–1912 הוא היה חבר ב"האגנבונד", שנתן חסות לתערוכה משותפת שלו ושל אשתו אמילי 1903. הוא הציג גם בווינה ב-1904 ובברלין ב-1905 וב-1906.

אחרית ימיו
----------

לאחר מותה הפתאומי של אמילי מאי ספיקת לב בשנת 1908, הוא היה בדיכאון ומעולם לא התאושש לחלוטין. הוא ערך רק עוד תערוכה אחת, ברומא בשנת 1911, ואז נעלם מהחיים הציבוריים והתרכז בציור. הוא מת לפני הפצצת דרזדן במלחמת העולם השנייה.

עד מהרה עיזבונו עבר לידי השלטון הקומוניסטי בגרמניה המזרחית והן נשכחו עד שנת 1986, אז הוצגה תערוכת ציוריו ושל אמילי באוברסטררייכישה לנדסמוזין בלינץ.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל מדיץ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  4 ([1995) Historisches Lexikon Wien : in 5 Bänden / Felix Czeike. Band 4 / Le-Ro4 ([1995]) Historisches Lexikon Wien : in 5 Bänden / Felix Czeike. Band 4 / Le-Ro], www.digital.wienbibliothek.at, ‏1995 (בגרמנית)
2. ↑  Kunsthandel Widder - Karl Mediz, www.kunsthandelwidder.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 13018271
* GND: 14273490X
* ISNI: 0000 0001 0737 6121
* KulturNav: 5cbceb4f-0589-4a2a-8253-4b0e9a721bb4
* LCCN: n86038216
* NTA: 369376609
* RKD: 54430
* ULAN: 500060453
* VIAF: 62544729
* WorldCat: lccn-n86038216

 |
**מועדון ההוקי סוקיל קייב** (באוקראינית: **Хокейний клуб «Сокіл» Київ**) הוא מועדון הוקי קרח מקצועני מהעיר קייב, בירת אוקראינה, אחד ממועדוני ההוקי קרח המעוטרים ביותר בתולדות אליפות אוקראינה בהוקי קרח. לרשותו זכייה ב-12 אליפויות לאומיות יותר מכל מועדון באוקראינה.

היסטוריה
--------

### דינמו קייב

המועדון הוקם בשנת 1963 בחסות אגודת "דינמו" ונקרא בשם דינמו קייב בשנים הראשונות והתמודד באליפויות האזוריות. הקבוצה אירחה בהיכל הספורט בקייב שבאותן שנים היה בעל תכולה של 11,712 מושבים.

### סוקיל קייב

ב-1973 שונה שמו ל"סוקיל" וזהו נותר שם הקבוצה במרבית שנות קיומה.

בשנת 1985 סיימה במקום השלישי באליפות ברית המועצות בהוקי קרח, במה שהיה להישג השיא שלה בתקופה הסובייטית והעפילה עד לגמר גביע שפנגלר ב-1986. המועדון התמודד בשנות ה-90 של המאה ה-20 בליגת ההוקי של מזרח אירופה וזכתה בה בשנים 1998-1999 ובאותן שנים זכתה גם בגביע הליגה.

בשנת 2008 השתתפה גם באליפות רוסיה הפתוחה והעפילה עד לשלב שמינית גמר הטורניר ובעונת 2009 הודחה בשלב רבע הגמר. היא זכתה להצלחה גם במפעלים האירופיים כשהעפילה לשלב חצי גמר ליגת האלופות בהוקי קרח בשנים 1993, 1995, 1996. היא השתתפה גם בגביע הקונטיננטלי בהוקי קרח אך לא העפילה מעבר לשלב המוקדמות השלישי.

הקבוצה אירחה את משחקיה בהיכל הספורט בקייב המכיל (6,451 מושבים ובעל יכולת הגדלה לכדי 7,337 מושבים). מאז 2011 הקבוצה הבוגרת כבר לא פעילה ופועלת רק קבוצת הילדים, המארחת את משחקיה בהיכל "טרמינל" (בעל תכולה של 1,387 מושבים).

תארים
-----

* אליפות ליגת ההוקי של מזרח אירופה: 1998, 1999
* מחזיקת גביע ליגת ההוקי של מזרח אירופה: 1998, 1999
* אליפות אוקראינה: 1993, 1995, 1997, 1998, 1999, 2003, 2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2010
* מחזיקת הגביע האוקראיני: 2007
* מחזיקת גביע הפדרציה: 2010
* מחזיקת גביע טמפרה: 1989

גלריה
-----

* שחקני מועדון ההוקי דינמו קייב, 1963שחקני מועדון ההוקי דינמו קייב, 1963
* שחקני סוקיל, 1975שחקני סוקיל, 1975
* שחקני סוקיל, 2010שחקני סוקיל, 2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוקיל קייב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סוקיל קייב