**אליזבת סטראוט** (באנגלית: Elizabeth Strout; נולדה ב- 6 בינואר 1956) היא סופרת אמריקאית, ידועה ברומנים ובסיפורים הקצרים שלה. סיפוריה ממוקמים בעיירות קטנות בארצות הברית, והעיירה הבדיונית "שירלי פולס" במדינת מיין משמשת תפאורה לארבעה מתוך תשעת הרומנים שכתבה. 

הגיבורות והגיבורים של סטראוט, שרבים מהם - למשל אוליב קיטרידג' ולוסי בארטון - אפשר לפגוש שוב ושוב בספריה בתקופות שונות, הם לעיתים קרובות דמויות פגומות ואף אקסצנטריות, אך אנושיות ומעוררות חמלה ואהדה.

ביוגרפיה
--------

אליזבת סטראוט נולד בפורטלנד, מיין, וגדלה בעיירות קטנות במיין ובדורהאם, ניו המפשייר. אביה היה פרופסור למדעים. אִמה הייתה פרופסור לספרות אנגלית ולימדה גם כתיבה בבית ספר תיכון סמוך.

לאחר שסיימה לימודים לתואר ראשון בספרות אנגלית במכללת בייטס בלואיסטון, מיין, בילתה סטראוט שנה באוקספורד. ב־1982 היא סיימה לימודי משפטים בהצטיינות. לדבריה, היא הייתה "עורכת דין איומה". בשנה זו היא פרסמה לראשונה סיפור קצר, ובשנים הבאות המשיכה לפרסם סיפורים בכתבי עת שונים בזמן שלימדה ספרות אנגלית בקולג'.

כתיבתה
------

את הרומן הראשון שלה, **איימי ואיזבל** (1998), כתבה סטראוט בגיל 42, והוא זכה לשבחי הביקורת, היה לרב מכר ועובד לסרט בכיכובה של אליזבת שו. בשנת 2008 התפרסם ספרה **אוליב קיטרידג'**, אשר הגיע לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס וזיכה את סטראוט בפרס פוליצר לספרות לשנת 2009. הספר עובד למיני סדרה זוכת פרסי אמי בכיכובה של פרנסס מקדורמנד. ספר זה, ספרה השלישי, הוא אוסף של 13 סיפורים קצרים מקושרים העוסקים באוליב, בבני משפחתה ובדמויות אחרות המתגוררות בעיירת החוף קרוסבי, מיין. לדברי ועדת הפרס, **אוליב קיטרידג'** שופע תובנות עמוקות על המצב האנושי - על שלל הקונפליקטים, הטרגדיות ורגעי האושר הגלומים בו.

בשנת 2013 פרסמה סטראוט את **האחים ברג'ס** ובשנת 2016 את הרומן **שמי לוסי בארטון**. ספר המשך ל**אוליב קיטרידג'**, שכותרתו *Olive, Again*, ראה אור ב־2019. הרומן *!Oh William* פורסם בשנת 2021 והגיע לרשימה הקצרה של פרס בוקר. סטראוט זכתה בפרס זיגפריד לנץ בשנת 2022.

ספריה שתורגמו לעברית
--------------------

* **איימי ואיזבל**, תרגום: בלהה רוזנפלד, הד ארצי 2001.
* **אוליב קיטרידג'**, תרגום: אילה שלו, אופוס 2009.
* **שמי לוסי בארטון**, תרגום: עידית שורר, משכל 2017.
* **האחים ברג'ס**, תרגום: עידית שורר, משכל 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת סטראוט** בוויקישיתוף
* אליזבת סטראוט, ברשת החברתית פייסבוק
* אליזבת סטראוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אליזבת סטראוט, ברשת החברתית Goodreads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309632005171
* BIBSYS: 10009476
* BNE: XX1535367
* BnF: cb13560571k (data)
* CANTIC: a10959312
* CiNii: DA15654146
* GND: 138335400
* ICCU: TO0V349874
* ISNI: 0000 0000 8146 4464
* LCCN: n98033426
* LNB: 000042699
* NDL: 00828561
* NKC: pna2010581500
* NLA: 53872262
* NLG: 81578
* NLK: KAC200710703
* NLP: a0000002215493
* NSK: 000526674
* NTA: 176854568
* RERO: 02-A009290253
* SUDOC: 052519635
* Trove: 1539532
* VcBA: 495/123002
* VIAF: 66631918
* WorldCat: lccn-n98033426

 |

* מידע על אליזבת סטראוט בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* **לוסי בארטון** ברשימת עשרת הספרים הטובים של העשור 2020-2010, גילי איזיקוביץ, הארץ
* אליזבת סטראוט באתר של פרס פוליצר (אנגלית)
* אליזבת סטראוט באנציקלופדיה בריטניקה (אנגלית)
* אליזבת סטראוט מקריאה את סיפורה Motherless Child באתר הניו יורקר (אנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gross, Terry (13 בינואר 2016). "'My Ears Are Open': Novelist Elizabeth Strout Finds Inspiration In Everyday Life". *Fresh Air*. NPR. נבדק ב-1 באוקטובר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Birnbaum, Robert. "Elizabeth Strout". *The Morning News*. נבדק ב-20 בפברואר 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  אליזבת סטראוט, באתר וושינגטון פוסט
4. ↑  פרס פוליצר, באתר ועדת פרסי פוליצר