recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הביקורת קרויה על שם העבודה של רוברט לוקאס על מדיניות מקרו-כלכלית. לפי ביקורת זו, ניסיון לעצב מדיניות מקרו-כלכלית ולצפות מה יקרה בהמשך אך ורק על סמך נתונים היסטוריים מצרפיים אינו נכון מתודולוגית.

הבסיס לרעיון שלו הגיע עוד לפניו (חוק גודהארט וחוק קאמפבל) אך במטלה שהגיש ב-1976 הוא נגע בלב העניין, והציג רעיון שביטל את האפשרות להשתמש במודלים כלכליים בקנה מידה גדול כמקור מהימן לניסוח מדיניות. מאחר שהמשתנים נקשרו כאשר אחד מהם לא היה מבני, כלומר לא נגרם בשל מדיניות ממשלתית ולא היה מובנה בתוך המערכת, התגובות שלהם אחד לשני יהיו בהכרח שונות מאשר היו לו אחד המשתנים היה מושפע במכוון על ידי ממשלה. לכן מודלים שמבוססים על קשר בין משתנים, הגוררים שעל ידי שינוי של אחד מהמשתנים אפשר להביא לשינוי הרצוי באחר טועים. בלשונו של רוברט לוקאס עצמו:

"בהינתן שבמודל הכלכלי נתון שכל סוכן מקבל החלטות באופן אופטימלי, וקבלת החלטות באופן אופטימלי בהכרח מושפעת משינויים בסביבה החיצונית, נובע בהכרח שכל יישום של מדיניות יוביל לשינוי של המודלים האלה עצמם".
לוקאס מציע לפיכך שכדי לחזות את ההשפעה של מדיניות באמת, יש להשתמש במדדים אמיתיים (העדפות צרכן, טכנולוגיה, נוכחות משאבים) שמשפיעים על ההתנהגות של היחיד. אם נוכל לחזות מה היחיד יעשה, ונכניס לשיקוליו גם את השפעת המדיניות עצמה, נוכל לחזות מה יקרה.

לביקורת הייתה השפעה רבה לא רק בשל כך שהיא הפריכה מודלים רבים, אלא גם בשל כך שהיא עודדה כלכלנים רבים לתת יסודות מיקרו-כלכליים למודלים שלהם. יסודות מיקרו-כלכליים תמיד היו דבר רצוי, אך לוקאס עזר לשכנע שהם גם הכרחיים. כלכלנים הושפעו מביקורת זו ואחריה המודלים הכלכליים היו מבוססים יותר על מיקרו-כלכלה.

דוגמאות
-------

יישום חשוב של הביקורת של לוקאס הוא שהקשר השלילי בין אינפלציה לאבטלה, כלומר על עקומת פיליפס, יכולה להכזיב אם הרשות המוניטארית מנסה לנצל אותה. ניסיון להעלות את האינפלציה בתקווה להוריד את האבטלה תגרום לחברות לצפות את ההעלאה ולהתחשב בה בשיקולי העסקת עובדים. במילים אחרות – העובדה שמדיניות מוניטארית שגרמה לאינפלציה בעבר גרמה גם לאבטלה נמוכה אינה גוררת שיצירת אינפלציה תקטין את האבטלה שוב.

לדוגמה – מצודת פורט נוקס אף פעם לא נכבשה. משמעות הדבר אינה שאפשר לשלוח את השומרים לחופשה, שכן המניעים לא לכבוש את המצודה תלויים בשומרים. במילים אחרות – אם המצודה תהיה שמורה היום לא סביר שיכבשו אותה, אך שינוי במצב, כמו שליחת השומרים, תגרום להערכה מחדש של היתרונות והחסרונות בניסיון כיבוש פוטנציאלי. כך שהעובדה שאין שודדים שמנסים לתקוף את המצודה עכשיו, איו פירושה שלא יהיו כאלה אם תשתנה המדיניות.
פסנתר ביתי
**כלי נגינה קורדופוני** הוא מילה נרדפת לכלי המיתר בשימוש בסיווגים מסוימים של כלי הנגינה ומציינת כל כלי נגינה אשר הדרך העיקרית שבה הצליל שלו מופק היא הרעדת מיתר או קבוצת מיתרים המתוחים בין שתי נקודות. קבוצה זו זה היא אחת מארבע הקבוצות הראשיות של כלי הנגינה לפי שיטת החלוקה המקורית של הורנבוסטל-זקס.

רוב כלי המיתר המערביים מסווגים תחת קבוצה זו, כגון הכינור, הגיטרה והנבל. אולם, תחת סיווג זה נכללים גם כלים אשר במבט ראשון אינם נמנים עליו. לדוגמה- הפסנתר (אשר מסווג לעיתים גם ככלי הקשה או כלי מקלדת).

כיצד כלים קורדופונים מפיקים צליל
--------------------------------

הצליל מופק בכלים קורדופוניים באמצעות הרעדה של מיתר מתוח, המיתר יוצר כתוצאה מרעידתו הד המפיק צליל, הגברת הצליל נעשית בהם לרוב על ידי תיבת תהודה או פיקאפ אלקטרוני. הרעדת המיתר יכולה להתבצע במגוון דרכים. לדוגמה: פריטה (גיטרה או נבל), הקשתה (כינור או צ'לו) או הקשה (פסנתר, סנטור).
לפיכך בהתאם לדרך הפקת הרעדת המיתרים הכלים הקורודפוניים או כלי המיתר מתחלקים לשלוש קבוצות

א. כלי פריטה:

* בעזרת אצבעות – למשל, גיטרה, לאוטה
* בעזרת מפרט – למשל מנדולינה, שמיסן
* באמצעות מנגנון המבוקר בעזרת מקלדת – צ'מבלו

ב. כלי מקלדת המשתמשים בהקשה או לחיצה על מיתרים:

* בעזרת מקלונים – למשל דולצימר, צימבלום
* בעזרת לשוניות המתחככות במיתרים – קלוויקורד
* בעזרת פטישים מרופדים – פסנתר

ג. כלי קשת – כל סוגי הפידל העממיים, ויולות, משפחת הכינור

חלוקה משנית
-----------

שיטת הורנבוסטל-זקס מחלקת את כלי הנגינה הקורדופוניים לשתי קבוצות עיקריות:

* קורדופוניים חופשיים – כלים בהם רכיב התהודה אינו מתפקד כחלק בלתי נפרד מן הכלי. כך לדוגמה הפסנתר, שאף אם נפרק את מסגרת העץ שלו, לא תיפגע היכולת לנגן בו.
* קורדופוניים מורכבים – כלים בהם רכיב התהודה הוא חלק בלתי נפרד מן הכלי ונגינה לא תתאפשר בלעדיו. כלי הקשת הם דוגמה מייצגת לקבוצה זו משום שאם נפריד מהם את תיבת התהודה, לא יישמע כל צליל, כי הוא מופק רק על ידי ההרעדה של העץ. רוב כלי הנגינה המערביים מסווגים תחת הקבוצה השנייה.

חלוקה נוספת
-----------

לפי רכיבי הכלים קיימת עוד חלוקה די נפוצה

א. קורדופונים ללא רכיב תהודה: קשת מוזיקלית עממית
ב. קורדופונים עם רכיב תהודה:
* עם מסגרת וללא מקלדת: נבל, וינה, פסלתריום
* עם מסגרת ומקלדת: צ'מבלו, קלוויקורד, פסנתר
* עם שחיף והפקת צלילים על ידי פריטה באצבעות או מפרט: לאוטה, גיטרה, מנדולינה
* עם שחיף וקשת – מגוון רחב של כלי קשת עממיים מסוג "פידל" כמו רבאב, סראנגי, ארהו, ויולות, משפחת הכינור הקלאסי

לקריאה נוספת
------------

* , 2000 *The Illustrated Encyclopedia of Musical Instruments – from all eras and regions of the world*, Könemann Köln

(translation from Bulgarian)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כלי קורדופוני** בוויקישיתוף
* כלי קורדופוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Illustrated Encyclopedia עמוד 12
2. ↑  The Illustrated Encyclopedia עמוד 13

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX527361

 |
**קופילד** (באנגלית: **Caulfield**) הטא פרוור של מלבורן, השוכנת בויקטוריה שבאוסטרליה. קופילד שוכנת 12 קילומטרים דרומית מזרחית ממרכז העיר. העירייה בה שוכן הפרוור, עיריית גלן איירה, ידועה כריכוז הגדול ביותר של יהודים וישראלים במלבורן, ובקרבתו שוכן בית הספר היהודי-רפורמי ביאליק קולג'.

בקופילד ממוקם אחד ממסלולי מרוצי הסוסים הגדולים ביותר באוסטרליה, וקמפוס של אוניברסיטת מונש, האוניברסיטה האוסטרלית הגדולה ביותר.

מקור השם
--------

מקור השם של הפרוור לא ידוע באופן ודאי, אך נהוג לקשר אותו לאציל בארון קופילד האירי, או לג'ון קופילד, אחד החלוצים והמקימים של מדינת ויקטוריה באוסטרליה. השם קופילד נמצא בשימוש לכל המאוחר משנת 1853, והוא ממוקם באזור הנוכחי בו הוא נמצא היום גם במפות המוקדמות.

היסטוריה
--------

האזור שבו שוכנת קופילד היה ביתם של בני אומת הבונוורונג (Boonwurrung). האבוריג'ינים המקומיים הסתמכו בעיקר על משאבי הים שמסביבם, הם ניזונו מאצות ומדגים החיים בפורט פיליפ, ולכן, לא ידוע על היסטוריה ארוכה של האבוריג'ינים בקופילד. אף על פי כן, כן זכורים קשרים מסוימים בין המתיישבים הבריטיים באזור לאבוריג'ינים מקומיים.

באמצע המאה התשע עשרה היה אזור קופילד אזור ביצתי ומישורי ששימש בעיקר כשטח השקיה ומרעה עבור רועי צאן שנעו מכיוון דרום-מזרח ויקטוריה אל אזור מלבורן, ההתיישבות באזור החלה בשנות הארבעים של המאה התשע עשרה.

דמוגרפיה
--------

בשנת 2021 מנתה אוכלוסייתו של הפרוור 5,748 איש.

הפרוור ידוע כאחד מריכוזי היהודים הגדולים ביותר במלבורן, ובמפקד האוכלוסין של שנת 2021 הזדהו כיהודים 41.4 אחוזים מאוכלוסייתו, כשהדת השנייה בגודלה היא נצרות קתולית עם 10.2 אחוזים בלבד. ארצות המוצא הנפוצות ביותר של תושבי קופילד היו דרום אפריקה, ישראל, הרפובליקה העממית של סין והודו.

השפות המדוברות ביותר היו אנגלית, רוסית, עברית ויוונית.

תחבורה
------

בפרוור שוכנת תחנת הרכבת קופילד, ממנה יוצאים רכבות אל מרכז העיר מלבורן, ולכיוון דרום-מזרח - לקרנבורן, פקנהאם ששוכנת למורדות הרי הדנדנונג ופרנקסטון בחצי האי מורנינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קופילד** בוויקישיתוף
* מועצת עיריית גלן איירה
* אתר אוניברסיטת מונש

הערות שוליים
------------

1. ↑  Murray PR and Wells JC (1980), *From sand, swamp and heath...*, The City of Caulfield, p. 1, ISBN 978-0-9598392-6-5
2. 1 2  Caulfield, הלמ"ס האוסטרלי, 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007467704805171
* LCCN: no2002021308
* VIAF: 167993811
* WorldCat: lccn-no2002021308

 |
שמש חצות בנורווגיה
**שמש חצות** היא תופעת טבע המתרחשת בחודשי הקיץ בקווי רוחב בסביבת החוג הארקטי וצפונה לו ובסביבת החוג האנטארקטי ודרומה לו, ובה השמש נראית בחצות הליל. בראות טובה, ניתן יהיה לראות את השמש באזורי הקטבים ברציפות כ-24 שעות ביממה. מספר הימים בשנה בהם תתקיים שמש חצות במקום כלשהו, תלויה במידת ההעמקה לקטבים, וגדלה בהתאמה. האנשים החווים תופעה זו דרומית לחוג ה**אנטארקטי** (**דרומי**) הם הנמצאים בתחנות מחקר , ובחוג ה**ארקטי** (**צפוני**) ישנם האזורים והמדינות: קנדה (יוקון, הטריטוריות הצפון-מערביות ונונווט), דנמרק (גרינלנד), פינלנד, לפלנד, רוסיה, נורווגיה (ארץ שקיבלה את הכינוי שלה מהתופעה: "ארץ שמש החצות"), שוודיה, אלסקה וצפון איסלנד. התופעה ההפוכה היא ליל קוטב, המתרחש במהלך החורף באותם אזורים כאשר השמש נמצאת במהלך שעות היממה מתחת לקו האופק.

לילות לבנים
-----------

 ערך מורחב – **לילות לבנים**  

אזורים מעבר לקו רוחב 60 מעלות, שהם דרומית לחוג הארקטי או צפונית לחוג האנטארקטי חווים תופעה דומה בשם דמדומי חצות. התופעה מוסברת בזווית של כ-6 מעלות הנוצרת בין קו האופק לשמש, ועוצמת האור מספקת לקריאה למשל במידה שהשמיים לא מעוננים.   

לילות לבנים הפכו להיות סמל מוכר בסנקט פטרבורג רוסיה ובמדינות רבות, ומתרחשים כל שנה בין ה-11 ביוני ל-2 ביולי, כאשר עשרת הימים האחרונים של יוני נחגגים באירועים תרבותיים ופסטיבלים, כאשר הידוע בהם הוא פסטיבל הלילות הלבנים.

השפעות אנושיות
--------------

רבים מהתושבים המקומיים במקומות אלו מתקשים להתנהל במציאות זו, בתקופות בהן השמש אינה שוקעת. ברם, דיירים חדשים כמו גם תיירים מושפעים רבות מהיעדר החושך, שינה ואיזון בין שעות היום, ונטען כי יש לכך קשר עקיף להיפומאניה.   

תופעה זו מציבה אתגרים רבים בפני דתות המקיימות את פולחניהן על פי סדר יום מחזורי בעל זמני זריחה ושקיעה בטווח סביר. ביהדות לדוגמה, קיום תפילת השחרית נקבע לפי הנץ החמה, ותפילת הערבית לפי צאת הכוכבים. מסיבה זו, הקהילה היהודית שהיגרה לסקנדינביה ולאזוריה הצפוניים במאה ה-18, שקדה על קיום כללי הלכה יהודיים לאזורי הקטבים (אנ').

ראו גם
------

* חוג הקוטב
* זוהר הקוטב
* ליל קוטב

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **שמש חצות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שמש חצות** |

* שמש חצות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)



1. ↑  קטגוריה:אנטארקטיקה: תחנות מחקר
**סבכיי תוכי** או **פרדוקסורניים** (שם מדעי: *Paradoxornithidae*) היא משפחה של ציפורי שיר, השייכת לעל-משפחת הסבכים, ולפי מספר חלוקות משוייכת למשפחת הסבכיים, אף שהיא פוצלה בשנת 2019.

תפוצת ציפורים אלה היא לאורך מזרח אסיה ודרום-מזרח אסיה והמין *Chamaea fasciata* מצוי גם באמריקה הצפונית. במראם הם בעלי נוצות בוהקות מעט, וכפי ששמם מרמז הם בעלי מקור עבה יחסית, כשלחלקם בעלי מקור עבה מאוד דומה למקור תוכי - דבר המהווה התאמה לתזונה בעיקר מזרעים קשים או פירות וכן מצוף וחרקים. רובם מצויים ביערות טרופיים עד ממוזגים ולרוב אינם נודדים.

בעבר הם היו קשורים מעט לירגזיים ולגנובתניים, אך כיום הם נחשבים לקרובי הסבכיים האמיתיים, לטימליים וכן לשפמתן.

מיון
----

* סוג ומין יחיד *Myzornis pyrrhoura*
* סוג ומין יחיד *Moupinia poecilotis*
* סוג ומין יחיד *Lioparus chrysotis*
* סוג *Chrysomma*
* סוג *Rhopophilus*
* סוג *Fulvetta*
* סוג ומין יחיד *Chamaea fasciata*
* סוג ומין יחיד *Calamornis heudei*
* סוג *Paradoxornis*
* סוג ומין יחיד *Conostoma aemodium*
* סוג *Cholornis*
* סוג *Psittiparus*
* סוג ומין יחיד *Neosuthora davidiana*
* סוג *Suthora*
* סוג ומין יחיד *Chleuasicus atrosuperciliaris*
* סוג *Sinosuthora*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבכיי תוכי** בוויקישיתוף
* סבכיי תוכי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* סבכיי תוכי, באתר GBIF (באנגלית)
טבליות שוקולד פרה
**שוקולד פרה** הוא מותג שוקולד של חברת עלית. יוצר לראשונה בשנת 1934 תחת השם "שמנונית", ומשנות ה-50 נקרא "שוקולד פרה" על שם הפרה שעל העטיפה.

בשנת 2024 התפתח מותג הפרה. על קוביות השוקולד הופיעה הפרה כמותג לראשונה, קובייה גדולה במרכז השוקולד, לצד קוביות השוקלד הקטנות שהיו עד כה, שגם בהם מופיעה הפרה במרכז הקובייה. הוא החל להופיע על גבי ממרחים, חטיפים מתוקים ובונבוניירות בנוסף לחפיסות השוקולד הרגילות, כמו כן, הפרה שעל האריזות עברה שינוי בעיצוב ושינתה את דמותה. שוקולד פרה מיוצר במגוון של סוגים: שוקולד חלב, שוקולד מריר, שוקולד לבן, שוקולד ממולא, בתוספת שברי בייגלה, אגוזים, סוכריות קופצות, מילוי תות, קרם נוגט, ועוד.

בשנת 2013 יצאה עלית עם קו מוצרים חדש לשוקולד פרה, שלווה בקמפיין פרסום ברחבי הארץ. בקו המוצרים החדשים ניתן למצוא שוקולד פרה בטעמי חטיפים אחרים של עלית: טורטית, טעמי, קפה נמס ומסטיק בזוקה. בעשותה כן, יצרה עלית לראשונה שוקולד לבן בצבע ורוד. בשנת 2017 יצרה עלית סוג שוקולד חדש. בחברה קראו לו בלונדי בשל צבעו הלבן צהבהב, שטעמו הוא טעם של שוקולד לבן וקרמל, שכן למעשה מדובר בשוקולד לבן שהסוכר בו התקרמל.

עיצוב האריזה
------------

למרות שמו העממי, חברת עלית לא רשמה מעולם את המונח **שוקולד פרה** על חפיסות השוקולד.

במשך השנים, כמעט ולא נעשו שינויים בעיצוב דמות הפרה. ב־2002 היא עוצבה באופן צעיר יותר ורזה יותר, וניתנה לה הבעה חמה ואנושית.

מבנה טבלת השוקולד עצמה ייחודי בעולם בכך שבמרכז הטבלה ישנה קובייה גדולה וסביבה קוביות קטנות, וזאת בניגוד למקובל אצל יצרני השוקולד בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוקולד פרה** בוויקישיתוף
* האתר של שוקולד פרה באתר עלית
* ערן יסעור, טעם של פעם: חפיסת שמנונית, באתר ynet, 6 ביוני 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיוויד סלע, חידת "מחסל השוקולד", באתר ישראל היום, 5 יולי 2019
2. ↑  גרדה גלזר‏, חדש על המדף: שוקולד פרה ובזוקה - שילוב אפשרי?, באתר וואלה!‏, 11 בנובמבר 2013
3. ↑  מירב קריסטל, שטראוס החלה לשווק שוקולד חדש: "בלונדיני", באתר ynet, 9 באוקטובר 2017
**דמיאן ניקולאס סוארס סוארס** (בספרדית: **Damián Nicolás Suárez Suárez**; נולד ב-27 באפריל 1988 במונטווידאו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת בוטפוגו ובנבחרת אורוגוואי.

קריירת מועדונים
---------------

סוארס גדל במחלקת הנוער של דפנסור ספורטינג, ושיחק במשך ארבע עונות בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האורוגוואית, בהן ערך 67 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. הוא זכה עם המועדון באליפות אורוגוואי בעונת 2007/2008.

ב-2 ביוני 2011 חתם סוארס על חוזה לשלוש עונות בספורטינג חיחון מלה ליגה. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאוססונה במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2011/2012. הוא שיחק במשך עונה אחת במועדון, שהסתיימה בירידה לליגה הספרדית השנייה, וערך 19 הופעות ליגה.

ב-24 ביולי 2012 חתם סוארס באלצ'ה מהליגה הספרדית השנייה. בתום עונה אחת במועדון העפיל עם המועדון ללה ליגה. בסך הכל ערך סוארס 98 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-7 ביולי 2015 חתם סוארס בחטאפה מלה ליגה. ב-20 באפריל 2022 שיחק סוארס בהפסד הליגה 2-0 לסלטה ויגו, והפך לשיאן ההופעות של חטאפה בלה ליגה, עם 191 הופעות..

ב-9 בפברואר 2024 חתם סוארס לשנתיים בבוטפוגו.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 בינואר 2022 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אורוגוואי, בניצחון 1-0 על נבחרת פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. בכך הפך לשחקן השדה המבוגר ביותר שעורך הופעת בכורה בנבחרת.

חיים אישיים
-----------

אחיו הצעיר של סוארס הוא כדורגלן נבחרת אורוגואי מתיאס סוארס.

תארים
-----

דפנסור ספורטינג
* אליפות אורוגוואי (1): 2007/2008

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמיאן סוארס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Damián Suárez, primer fichaje del Sporting באתר El Comercio, ‏ 2 ביוני 2011 (בספרדית)
2. ↑  El Elche ficha al lateral derecho Damián Suárez באתר מארקה, 24 ביולי 2012 (בספרדית)
3. ↑  Damián Suárez jugará en el Getafe באתר מארקה, 7 ביולי 2015 (בספרדית)
4. ↑  Nuevo récord para Damián Suárez en Getafe: es el jugador con más partidos en primera באתר El País, ‏ 20 באפריל 2022 (בספרדית)
5. ↑  Damián Suárez se transformó en el jugador de campo en debutar con más edad en Uruguay באתר El País, ‏ 27 בינואר 2022 (בספרדית)
6. ↑  Los Zorros Suárez: Miguel y sus hijos Damián y Mathías באתר El País, ‏ 30 ביוני 2019 (בספרדית)
האלוף דני יתום מעיד בפני ועדת החקירה
**ועדת החקירה לעניין הטבח במערת המכפלה בחברון התשנ"ד** היא ועדת חקירה ממלכתית שהוקמה בעקבות טבח מערת המכפלה שאירע ב-25 בפברואר 1994 (פורים ה'תשנ"ד) במערת המכפלה בחברון, ובו נרצחו 29 מתפללים פלסטינים ונפצעו 125 באולם התפילה המוסלמי שבאתר. המפגע היה יהודי תושב קריית ארבע, ברוך גולדשטיין, שנהרג במהלך האירוע.

הוועדה מכונה גם **ועדת שמגר**, על שם מי שעמד בראשה, נשיא בית המשפט העליון לשעבר מאיר שמגר (כך קרויות גם שלוש ועדות חקירה נוספות שבראשן עמד שמגר).

חברי הוועדה, בנוסף לשמגר, היו:

* שופט בית המשפט העליון אליעזר גולדברג
* שופט בית המשפט המחוזי עבד אל-רחמן זועבי
* נשיא האוניברסיטה הפתוחה, פרופ' מנחם יערי
* הרמטכ"ל לשעבר משה לוי.

הוועדה נדרשה לבחון את מדיניות אכיפת החוק וההתרעה כלפי מעשי עבריינות פוליטית של מתנחלים; היא נדרשה גם לבחון את פרטי המקרה ובייחוד האם גולדשטיין היה חלק מארגון טרור, או פעל על דעת עצמו. הוועדה נפגשה 31 פעמים, ושמעה עדויות מ-106 מקורות (16 מהם בדלתיים סגורות).

דו"ח הוועדה הוגש ביוני 1994. הוועדה הסיקה כי גולדשטיין פעל לבד, ולא במסגרת ארגון (אף על פי שהיה חבר "כך" ותלמיד של מאיר כהנא). הוועדה מתחה ביקורת על רמת התיאום בין גופי הביטחון השונים ועל רמת האכיפה של עבריינות פוליטית בקרב פעילי ימין קיצוני. עם זאת, היא קבעה כי המנהיגות הפוליטית והצבאית לא יכלה לחזות את האירוע וכי עדויות של חלק מניצולי הטבח, לפיהן נשמעו בחלל האולם גם קולות נפץ רימונים, אינן אמינות ומלאות סתירות.

הוועדה קבעה כי גולדשטיין פורק מנשקו בטרם נהרג.

קישורים חיצוניים
----------------

* קישור לדו"ח ועדת שמגר בספריה הלאומית של ישראל
ספרי הרב אליהו ליאון לוי
בית הכנסת בישיבת תיקוני אליהו ומעייני הישועה
הרב **אליהו ליאון לוי** ("הבאבא ליאון") (ה'תרצ"ט, 1939 – ד' באב ה'תשע"ה, 20 ביולי 2015) היה מקובל מבני ברק, מחבר "**תיקון יסוד ישועת אליהו**".

ביוגרפיה
--------

נולד כבן זקונים לשפיקה ולרב ישועה שהיה רב העיר מרעאש שבטורקיה. כשהיה כבן 8, משפחתו עלתה לארץ ישראל והתיישבה במושבה נס ציונה, ובהמשך עברה להתגורר בשכונת עזרא שבתל אביב-יפו, שם הקים אביו את בית המדרש "עזרה ותושיה" והיה לרבם של העולים מטורקיה.

בגיל 12 למד בישיבת "אוהל מועד" בתל אביב, ובגיל 18 עבר ללמוד בישיבת חב"ד בעיר. בגיל 21 התגייס לצנחנים, אך כבן למשפחה שכולה שאיבדה את בנה יהודה במהלך מלחמת העצמאות, שוחרר לאחר כשנה. מקום קבורתו של אחיו לא נודע גם כיום. נישא לשושנה והחל ללמוד בכולל "בית הלל" במשך כארבע שנים, ולאחר מכן החל ללמוד את תורת הקבלה. 

לימים עבר להתגורר בבני ברק והקים בה את ישיבת המקובלים "**תיקוני אליהו ומעייני הישועה**" בראשה עמד עד פטירתו. בימי חמישי נהג להיות שרוי בתענית ולקבל קהל.

חיבר את "תיקון יסוד ישועת אליהו" - תיקון מיוחד להוצאת זרע לבטלה, ובמשך עשרות שנים היה עובר עם חסידיו מעיר לעיר בבתי כנסת ומנחיל את התיקון. התיקון היה נערך מדי יום חמישי בימי השובבי"ם, בלילות של תפילות ותיקונים בשירה ובכיה עד אור הבוקר. התיקון האחרון בכל שנה שהיה נערך בכותל המערבי משך אליו אלפי אנשים.

היה ידוע כחזן.

במשך כארבעים וחמש שנה הרב היה מגיע פעמיים בשבוע לכותל המערבי: פעם אחת באמצע השבוע ופעם שנייה במוצאי שבת, שם היה מסיים יחד עם חסידיו את ספר התהילים ולאחר מכן היה מעביר דרשה שבועית. כמו כן, היה מגיע עם חסידיו מידי ראש חודש לכותל המערבי ל"תיקון ליל ראש חודש".

נפטר בד' באב תשע"ה, 20 ביולי 2015 בבני ברק, בגיל 76.

ספריו
-----

* "ישועות אליהו השלם", הופץ גם כספר מקוצר בשם "ישועות אליהו"
* "קדושת ישראל", הופץ גם כספרון-כיס מקוצר
* "צעקת ישראל", הופץ גם כספרון-כיס מקוצר
* "משבצות זהב לבושה" - לנשים

### צאצאיו

* בנו בכורו הרב יהושע לוי, ראש ישיבת עטרת הלווים
* בנו הרב חיים לוי, רב בישיבת עטרת הלויים
* בנו ר' שמואל לוי, חזן בית הכנסת ספרא במנהטן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליהו ליאון לוי** בוויקישיתוף
* תיקון יסוד ישועת אליהו באתר אורייתא
* כתבה על ליל תיקון היסוד, מאת צבי פישמן
* שירת הרב בתיקון היסוד בכותל המערבי, באתר יוטיוב
* צילום: בעריש פילמר, ‏תיעוד: המונים ליוו את ה"בבא ליאון" למנוחות, באתר כיכר השבת, 20 ביולי 2015
* כיכר השבת, ‏ניחום אבלים בחצרו של המקובל הרב אליהו ליאון לוי זצ"ל • תיעוד, באתר כיכר השבת, 22 ביולי 2015
* כיכר השבת, ‏בבא ליאון זצ"ל עם גדולי ישראל • תמונות חייו, באתר כיכר השבת, 20 ביולי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיקון יסוד ישועת אליהו באתר אורייתא

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301316705171
* ISNI: 0000 0000 6795 1303
* LCCN: n2011018301
* VIAF: 97338024
* WorldCat: lccn-n2011018301

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **יונתן שטייף** (תרל"ז, 1877 - ט' באלול תשי"ח, 1958) היה דיין בבודפשט ומגדולי הפוסקים בארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.

תולדותיו
--------

נולד בשנת תרל"ז לצבי (תלמיד הכתב סופר) בעיר גאיא (Kolta) שבהונגריה (כיום בסלובקיה). למד בישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר", בנו של הכתב סופר ונכדו של החת"ם סופר. שמע שיעורים גם מראב"ד העיר שכיהן בתפקיד בישיבה, הרב דוד ניימן-לאקנבך, והיה לתלמידו המובהק. נישא לבלומא בת ר' מיכאל פישל מפאקש. להם נולדו בן בשם צבי יהודא, ובת בשם אסתר שולמית (אשת הרב אהרן בלייער). בשנת תרס"ז התמנה למגיד מישרים ומו"ץ בעיר גוטא, ובשנת תרע"ב התמנה לדיין באונגוואר. בשנת 1923 היה מהחותמים נגד אגודת ישראל. בשנת תרפ"ב הוציא לאור כתב עת תורני בשם **החיים**. לאחר מכן בשנת תרפ"ג עבר לבודפשט שם כיהן בדיינות לצד עמיתו הרב אפרים פישל זוסמן סופר (חתנו של רבי קופל רייך).

בזמן מלחמת העולם השנייה ניצל באמצעות רכבת קסטנר והיה מהקבוצה הראשונה שיצאה מברגן-בלזן באוגוסט 1944 לשווייץ. בשווייץ ניהל ישיבה בעיר ביאטענבורג. לאחר המלחמה היגר לארצות הברית. התיישב בהתחלה בישיבת נייטרא (של הרב מיכאל דב בר ויסמנדל) שם כיהן כר"מ, ולאחר מכן עבר לוויליאמסבורג שם נבחר (בהצבעת המתפללים) לכהן ברבנות קהילת עדת יראים-וינה. היה סגן נשיא ארגון התאחדות הרבנים.

חיבר ספר בשם "חדשים גם ישנים" על כמה ממסכתות הש"ס, חומש "לימודי ה'",[דרושה הבהרה] "מצוות השם" על אמונה ושני ספרים על שבע מצוות בני נח. לאחר פטירתו נדפס מכתביו שו"ת מהר"י שטייף. הרב משה פיינשטיין העריצו מאוד ואף אמר עליו שהוא "גדול הדור".

הרב יונתן שטייף נפטר ביום ט' באלול תשי"ח (1958). בהלווייתו בניו יורק השתתפו אלפים.

לזכרו נוסד מכון זכרון אהרן בראשית שנות התש"ס, כאשר מטרתו הראשונית הייתה הדפסת והפצת ספריו.

קישורים חיצוניים
----------------

* **דרוש וחידוש, פתיחה להלכות נדה**, בודפשט תרצ"ג, באתר היברובוקס
* **חדשים גם ישנים, מסכת ברכות חלק א'**, ניו יורק תשי"ט, באתר היברובוקס
* **מצוות השם חלק א'**, פיוטרקוב 1931, באתר היברובוקס
* **מצוות השם חלק ב'**, פיוטרקוב 1931, באתר היברובוקס
* אשכול ובו תמונות של הרב שטייף
* יונתן שטייף (1877-1958), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "צדיקים" מדיינים אלו עם אלו... המזרחי, 15 בנובמבר 1923
2. ↑  הגאון ר' יונתן שטייף ז"ל, שערים, 28 באוגוסט 1958

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296501705171
* ISNI: 0000 0000 7181 9065
* LCCN: nr91007868
* VIAF: 101579619
* WorldCat (עם VIAF): 101579619

 |
**ההיפודרום של ביירות** (שמו המלא בצרפתית: **Hippodrome du parc de Beyrouth**) הוא מסלול מרוצי סוסים הממוקם בעיר ביירות, בירת לבנון.

היסטוריה
--------

הרעיון להקמת ההיפודרום נהגה בתחילת המאה העשרים על ידי עשירי ביירות, שביקשו להקים בעיר מסלול מרוצים בסגנון מערבי ולצידו קזינו. הקמת ההיפודרום החלה בשנת 1916 על ידי אלפרד סורסוק, על חלק משטחו של יער האורנים של ביירות. הקמתו הושלמה בשנת 1921. מבנה שהוקם לידו ממערב ויועד לשמש כקזינו הפך למעונו של הנציב העליון של המנדט הצרפתי בלבנון. בצמוד להיפודרום ממזרח ניצב המוזיאון הלאומי של ביירות.

להיפודרום צורה אובלית. אורכו ממזרח למערב הוא כ-550 מטר, ורוחבו מצפון לדרום כ-180 מטר.

בשנות ה-60 היה ההיפודרום שוקק פעילות, והתקיימו בו שני מרוצי סוסים בכל שבוע.

יחידות של צה"ל התמקמו בהיפודרום במהלך המצור על ביירות בקיץ 1982.

### ההיפודרום הרומי

ההיפודרום הוא למעשה מסלול מרוצי הסוסים השני שהוקם בעיר. קדם לו ההיפודרום הרומי של ביירות (אנ'), ששרידיו שוכנים בצפון העיר, בקרבת הנמל ובסמוך לבית הכנסת מגן אברהם.

מראה ההיפודרום בשנת 1973

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההיפודרום של ביירות** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט של ההיפודרום
**משה קונינסקי** (נולד ב-23 באוקטובר 1964) הוא ראש עיריית כרמיאל.

ביוגרפיה
--------

קונינסקי נולד בחיפה. היה פעיל בתנועת הצופים ופעיל ספורטיבית בענפי ספורט שונים, בעיקר בטניס. שירת בצה"ל בחיל הקשר והתקשוב ובין השאר הדריך בבה"ד 7. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בתקשורת, מדע המדינה ומנהל ציבורי ותואר שני באוניברסיטת חיפה במנהל ציבורי ומדיניות ציבורית עם התמחות בשלטון המקומי.

בשנים 1990 – 1994 ניהל שורה של מתנ"סים ברמת גן ובתל אביב ובתפקידו האחרון היה מנהל מרכז הספורט וסגן מנהל מרכז קהילתי בנווה שרת. ב-1994 מונה למנהל היחידה לאירועים, אליפויות וחוגים במחלקה לספורט וחינוך גופני בעיריית תל אביב-יפו ולאחר שנתיים מונה לנהל את המדור לחינוך גופני בעירייה.

ב-1998 מונה לסמנכ"ל התאחדות הספורט לבתי הספר בישראל וב-2001 מונה למנכ"ל ההתאחדות, תפקיד בו שימש עד 2018. במשך השנים שימש כדירקטור בשורה ארוכה של גופים ועמותות בתחום הספורט.

משנת 1994 תושב כרמיאל. במקביל לעבודותיו בתחום הספורט הארצי, שימש כחבר במועצת ההורים העירונית והיה פעיל מאוד בגופי הספורט בעיר. בין השאר לקח חלק בהקמת וניהול קבוצת כדורסל הנשים, נירוסופט כרמיאל.

בשנת 2013 התמודד לראשונה כמועמד לראשות עיריית כרמיאל בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2013), והפסיד בהתמודדות מול ראש העיר שכיהן אז, עדי אלדר. כיושב ראש סיעתו למועצת העיר, "רק כרמיאל" שימש כיושב ראש האופוזיציה במועצה והיה חבר במספר וועדות עירוניות.

באוקטובר 2017 הכריז קונינסקי על התמודדותו לתפקיד ראש עיריית כרמיאל בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2018. שאר המתמודדים לתפקיד היו רינה גרינברג, רותם ינאי, רותם בז'רנו וגיורא צ'שקין. קונינסקי ניצח בסיבוב הראשון עם 43% מהקולות ונבחר לראש העירייה.

בנובמבר 2022, נעצרה אשתו, עו"ד סוזי קונינסקי, בחשד כי סחטה באיומים איש עסקים, אלון אזולאי, שמציג את עצמו כמועמד לראשות העיר בבחירות לרשויות המקומיות של 2023, לבל יתמודד בבחירות לראשות עיריית כרמיאל מול בעלה. היא הכחישה את החשדות וטענה כי היא זו שנסחטת ומאוימת.

ב8 בפברואר 2024 בנו של קונינסקי, רב סרן במילואים נפצע מרסיסים ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה קונינסקי** בוויקישיתוף
* משה קונינסקי, ברשת החברתית פייסבוק
* גיל דובריש, תחושת היסטוריה באוויר: נפתחה הקדנציה החדשה, 22 בנובמבר 2018, זוהר הצפון

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ראש העיר הנבחר של כרמיאל משה קונינסקי, איימי מקס הנדלר, אתר כרמיאלי, 31 באוקטובר 2018.
2. ↑  גיל דובריש, משה קונינסקי: אני לא מכיר מישהו עם ניסיון ויכולת כמו שלי משה קונינסקי רץ לראשות עיריית כרמיאל, 1 באוקטובר 2018, זהר הצפון.
3. ↑  ליאור אל-חי, הותר לפרסום: החשודה בסחיטה באיומים של יריב פוליטי - אשת ראש העיר כרמיאל, באתר ynet, 7 בנובמבר 2022
4. ↑  יוסי מזרחי, ‏המועמד, החוקר הפרטי והצילומים המביכים מהקזינו: המתלונן נגד אשת ראש העירייה מדבר, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2023

  


| ראשי עיריית כרמיאל  |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ברוך ונגר | עדי אלדר | משה קונינסקי |
| 1970–1989 | 1989–2018 | מ-2018 |

 |
**משה אהרן רוזנבוים** (נולד בכ"ז בניסן ה'תש"י, 14 באפריל 1950) הוא פוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית בית אל בין 2003 ל-2013.

ביוגרפיה
--------

נולד במושב שפיר לחיה בלומה ומאיר, חקלאים ניצולי השואה. למד בישיבת אור עציון במרכז שפירא ושרת בחטיבת הצנחנים כלוחם וקצין, והשתתף במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מצה"ל למד ריכוז משק מושבי במשך כשנה במכללת רופין, ועבד כרכז המשק של מושב תקומה במערב הנגב. לאחר לידת בנו הבכור, בגיל 25, עבר לירושלים והחל ללמוד בישיבת מרכז הרב. בשנת 1977 היו מהגרעין המייסד של היישוב בית אל, שחלקו היה מבוגרי מרכז הרב. היה ממקימי ישיבת בית אל, וניהל בה מסלול של תלמידים מחו"ל. לאחר מכן חזר לשירות קבע במשך 12 שנה.

ב-2003 נבחר לראשות המועצה המקומית בית אל, עד נובמבר 2013. כשחולקו צווי הקפאת הבנייה, קרע את הצו שקיבל. כראש מועצה הוביל את המשא ומתן על פינוי בתים בשכונת האולפנה, שהוביל בסופו של דבר לפשרה לפיה הבתים יפונו ובמקומם ייבנו 300 יחידות דיור חדשות.

למד לימודי תעודה במכון לשלטון מקומי באוניברסיטת בר-אילן, ולתעודת הוראה במכללת הרצוג.

חיים אישיים
-----------

היה נשוי לחנה, ילידת ארצות הברית, ולהם שבעה ילדים (בהם הילדה הראשונה שנולדה בבית אל). לאחר פטירת אשתו ממחלה, נישא לרבקה, אלמנת הרב אלימלך שפירא, ראש המכינה בפדואל שנרצח בפיגוע ירי. מתגורר בפדואל.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישי פרידמן, ראש מועצת בית-אל היוצא: ההתיישבות תנצח, באתר ערוץ 7, 17 באוקטובר 2013
* חזקי ברוך, 35 שנה ליישוב בית אל - וידאו, באתר ערוץ 7, 23 בנובמבר 2011
* מסלול חיי מילד במושב שפיר להתנחלות בבית אל, באתר הקשר הרב דורי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחלקים צווי הקפאה; ראש מועצת בית אל קרע הצו, באתר ynet, 27 בנובמבר 2009
2. ↑  ישי קרוב, הסכם לפינוי שכונת האולפנה, באתר ערוץ 7, 19 ביוני 2012
3. ↑  אורי פולק, ‏יו"ר מועצת בית אל: קבענו נוסחה – עשרה בתים על כל בית שיפונה ביו"ש, באתר כיפה, 20 ביוני 2012
**שירים קטנים** היא סדרת קלטות ילדים שהופקה והופצה משנת 1990 עד 1995 ע"י סרטי סקופוס ו-MCI. קלטות הסדרה עוסקות בשירי ילדים קלאסיים, וכל קלטת עוסקת בנושא שונה.

היסטוריה
--------

הקלטת הראשונה (בעלת אותו שם) הופקה והופצה בשנת 1990, ונחשבת לקלטת הילדים הישראלית הראשונה. השירים עובדו, והופקו ע"י עוזי חיטמן. השירים בוצעו ע"י חיטמן וילדים. הרקעים והאנימציות צוירו בידי האנימטור חנן קמינסקי. שיר הנושא של הסדרה מאז הקלטת הראשונה הוא "שירי ילדות" (נכתב, הולחן ובוצע ע"י חיטמן עצמו).

בשנת 1991, בעקבות ההצלחה של הקלטת הראשונה, הופקה והופצה הקלטת השנייה תחת השם "עוד שירים קטנים", והשירים בוצעו ע"י חיטמן וחני נחמיאס. קלטות הסדרה הופקו עד שנת 1993. בשנת 1993, לאחר יציאת הקלטת השמינית, יצאה סדרת קלטות תחת השם "אוסף שירים קטנים". קלטות הסדרה הופצו משנת 1993 עד 1997. כל קלטת עסקה בנושא שונה והכילה שירים מכל קלטות הסדרה עצמה. גרסאות ה-DVD לקלטות סדרת האוסף יצאו משנת 2002 עד 2005.

בשנת 1995, יצאה בסדרת הקלטות עצמה הקלטת התשיעית והאחרונה "שירים קטנים שאהבנו". קלטת זו נערכה כאוסף שירים מכל שמונה הקלטות הקודמות, עם כמות מעטה של שירים מכל קלטת.

קלטות הסדרה
-----------

* 1 - שירים ראשונים לפעוטות (בקלטת וידאו: 1990, בדי.וי.די: 2004)
* 2 - עוד שירים קטנים (בקלטת וידאו: 1991, בדי.וי.די: 2006)
* 3 - למשחק ולימי הולדת (בקלטת וידאו: 1991, בדי.וי.די: 2006)
* 4 - מגן החיות (בקלטת וידאו: 1991, בדי.וי.די: 2006)
* 5 - לחגים ולעונות השנה - חלק א' (בקלטת וידאו: 1991, בדי.וי.די: 2006)
* 6 - מצחיקים (בקלטת וידאו: 1991, בדי.וי.די: 2006)
* 7 - לחגים ולעונות השנה - חלק ב' (בקלטת וידאו: 1992, בדי.וי.די: 2006)
* 8 - כשנהיה גדולים (מאוחר יותר תחת השם "הופ גדלנו") (בקלטת וידאו: 1993, בדי.וי.די: 2005)
* 9 - שאהבנו - אוסף מתוך סדרת הקלטות (בקלטת וידאו: 1995, בדי.וי.די: 2006)

קאסט
----

* עוזי חיטמן (1, 2, 5, 7)
* חני נחמיאס (2, 3, 5, 8)
* עירית ענבי (3, 4, 6, 8)
* ג'וליאן שגרן (3, 4, 6)
* עופר שלחין (3)
* ישראל גוריון (4)
* שרי צוריאל (6)
* גלי עטרי (7)
* אהרון פררה (8)
**אישטוואן דומאן** (בהונגרית: **Domán István**;‏ בודפשט, 17 בנובמבר 1922 – פברואר 2015) היה רב הונגרי, חוקר דת, רב ראשי, פרופסור באוניברסיטה. הרב דומאן שלט בשפות רבות, ביניהן: עברית, ארמית, יידיש, גרמנית, אנגלית והונגרית.

קורות חייו
----------

אישטוואן דומאן נולד בבודפשט במשפחת רבנים. לאחר שסיים את לימודי ארבע הכיתות בחטיבת הביניים, למד בישיבה. לאחר מכן המשיך את לימודיו האזרחיים בבית הספר התיכון הממלכתי הראשי על שם אימרה מדאץ'. במלחמת העולם השנייה נלקח למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), שרד ואחרי המלחמה בין השנים 1945 לבין 1948 למד באוניברסיטת פאזמאן פטר (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). את לימודיו השלים עם דוקטורט "בהצטיינות יתרה" בארכאולוגיה נוצרית, ההיסטוריה של העת העתיקה ותולדות האמנות. במקביל, הוא היה גם תלמיד בבית המדרש לרבנים בבודפשט, אך בשל השיטה הפוליטית הסוציאליסטית-אתאיסטית באותה תקופה, הוא לא היה יכול לקבל סמיכה לרבנות ולכן יכול היה לעבוד רק כמורה בתיכון בזכות תעודת הוראה בהיסטוריה ובגאוגרפיה שקיבל ב-1950. לאחר המרד ההונגרי (בהונגריה נקראת מהפכת 1956), ברח לארצות הברית של אמריקה, שם עבד כמורה לדת. בשנת 1965, בהזמנתו של הרב שאנדור שייבר, חזר להונגריה קיבל סמיכה לרבנות וכיהן כרב בכמה ערים (קפושוואר, סגד, בודפשט) ולאחר מכן כיהן כרב ראשי. משנת 1981 לימד בבית המדרש לרבנים. בשנות ה-90, הוא הרצה במחלקות שונות של אוניברסיטת אטווש לוראנד. דומאן היה עד 1991, בין היתר, גם העורך הראשי של אוי אלט, כתב העת של הקהילה היהודית של בודפשט.

הוא נפטר בשנת 2015 בגיל 92. מעניין שעוד זמן קצר לפני מותו, בשנת 2013, נשא הרצאה ארוכה בטלוויזיה על תולדות התלמוד. הרב אישטוואן דומאן הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

עבודותיו העיקריות
-----------------

* תולדות הקהילה היהודית בגיור. 1930–1947 ; הקדמה מאת אלכסנדר שייבר; הנציגות הלאומי של היהודים-הונגרים, בודפשט, 1979 (מונוגרפיות של קהילות יהודיות בהונגריה)
* צ'ילאג מאטה: אוצר האנקדוטות היהודיות ; הקדמה, הערות. אישטוואן דומאן; Sós Antikvárium–Orpheusz Könyvek, בודפשט, 1991
* גמילות חסדים בתנ"ך. אוניברסיטת קיץ אקומנית, קצ'קמט, 1993
* התלמוד הבבלי; כרך 1 תרגום אישטוואן דומאן; Origo books, בודפשט, 1994
* סודות בתי הספר לתלמוד ; בית Ulpius, Bp. 2001
* אימה ; לאחר מבוא של יאנוש קבאנאי; עבר ועתיד, בודפשט, 2006 (חיי השואה)
* התלמוד הבבלי ; כרך 2, תרגום אישטוואן דומאן; 2. שלוחה לְפַרְסֵם.; בית אולפיוס, בודפשט 2007
* בריחה. צעיר יהודי בניו יורק ; הוצאת האטר, בודפשט, 2009
* עימות ; רקע, בודפשט, 2011

ספרים שלא פורסמו בדפוס: תולדות הישיבות, כלומר הרצאות באוניברסיטה. בודפשט 1999

פרסים
-----

* פרס שאנדור (אלכסנדר) שייבר (1996)
* פרס ליהדות הונגריה (2012)

לקריאה נוספת
------------

* דוקטורט
* MASZIHISZ
* 
* Origo.hu
* התלמוד - מצגת מאת אישטוואן דומאן
* נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אישטוואן דומאן** בוויקישיתוף
* ערב לזכרו של הרב אישטוואן דומאן על ידי התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה
* ספרו "האימה" על תקופתו בשואה

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260427805171
* BnF: cb12722538m (data)
* ISNI: 0000 0000 7993 6936
* LCCN: n80063604
* SUDOC: 100516637
* VIAF: 45599504
* WorldCat: lccn-n80063604

 |
**בית הכנסת שושנים לדוד** הוא בית כנסת וישיבה לעדה הבבלית בשכונת בית ישראל בירושלים.

בבית הכנסת מתקיימות תפילות ובמשך היום מתנהלים בו סדרי לימוד. כמו כן, לפני חג הפסח פועלת במקום מאפיית מצות יד.

תולדות בית הכנסת
----------------

בית הכנסת נוסד בעשור הראשון של המאה ה-20, (בין השנים ה'תרס"ד - ה'תרס"ט) על ידי הרב יעקב חיים סופר וידידו הרב יחזקאל עזרא הלוי, שעלו מעיראק, כבית כנסת וישיבה לבני העדה הבבלית מחוץ לחומות. למלאכת ההקמה הצטרפו הרב יחזקאל עזרא רחמים ורבי דוד חי מאיר יוסף ניסים סלמאן מעתוק (אחי אמו של רבי יוסף חיים מבגדאד). רבי דוד פנה במכתב לאחיינו בבגדאד, וזה האחרון גייס את הנדבן יוסף חנניה שתרם את הסכום הדרוש לרכישת המגרש בפאתי שכונת בית ישראל. רבי דוד נפטר בשלהי עבודות הבנייה, לכן, ובשל השתדלותו בבניין בית הכנסת, נקרא בית הכנסת "שושנים לדוד" על שמו.

בבית הכנסת החל לפעול בית מדרש, אליו הגיעו ללמוד בני העדה הבבלית בירושלים. בנוסף פעל בו גם תלמוד תורה קטן לילדי העדה שדבק בו הכינוי "תלמוד בבלי", והיה לתלמוד התורה הראשון לעדות המזרח מחוץ לחומות העיר העתיקה, (לאחר שנים נקרא בני ציון).

הרב יעקב חיים סופר היה דורש בבית הכנסת בשבתות וימים טובים. הוא קבע בעליית הגג הצמודה לבית המדרש את מקום לימודו, שם כתב כמה מספריו, ביניהם חיבורו המפורסם "כף החיים".

מלבד הרב יעקב חיים סופר, בין מקימי בית הכנסת, גבאיו ומנהלי הישיבה בשנים הראשונות נמנו הרבנים יהושע שהרבני, ובן ציון חזן (שפרש כדי להקים את ישיבת פורת יוסף). את הגיבוי הכלכלי לאחזקת המקום נתן הנדבן מנשה מאיר, לבקשת הבן איש חי. בשנת ה'תש"ב החליט ועד העדה הבבלית בירושלים לפרוס את חסותו על הישיבה, ותיקצב את החזקתו.

תקרת מבנה בית הכנסת קרסה ברעש האדמה שפקד את אזור ירושלים ב-28 בפברואר 1928. הרב עובדיה יוסף, שהיה באותה עת ילד, למד במבנה וחולץ מההריסות בידי הרב יעקב חיים סופר. לאחר הרעש, הבניין שוקם על ידי מנשה מאיר.

לקריאה נוספת
------------

* בצלאל נרקיס, בית הכנסת שושנים לדוד - תשמישי קדושה ומצוות, הוצאת שקמונה, 1981

הערות שוליים
------------

1. ↑  חזקי ברוך, גדולי ירושלים מבקשים את המצות הללו, באתר ערוץ 7, 13 באפריל 2011
2. ↑  חכם יעקב חיים סופר, באתר "החכם היומי"חכם יעקב חיים סופר
3. ↑  ראו דברי הבן איש חי אודות תרומותיו בקונטרס "בית תפילה" הנספח לשו"ת "רב פעלים"
4. ↑  אליעזר ליפא סוקניק וישעיהו פרס (עורכים), "**ירושלם**: קובץ החברה העברית לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה", ירושלים ה'תרפ"ח, עמ' שכ
5. ↑  שלמה גרינברג ואבי פרלשטיין, בין המכולת למועצת • 93 הבזקים מחיי אדם גדול, באתר בחדרי חרדים, 10 באוקטובר 2013
6. ↑  אברהם תווינה, "גולים וגאולים" א', עמ' 101

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258663405171
* LCCN: nr91016394
* WorldCat (עם LCCN): nr91-016394

 |
**לוסוטיטן** (שם מדעי: ***Lusotitan***; מילולית: "הטיטאן של לוסיטניה") הוא סוג דינוזאור ארוך צוואר ממשפחת הברכיוזאוריים אשר חי ביורה העליון לפני 152 מיליון שנה. מאובני הדינוזאור נמצאו במערב פורטוגל ב-1957 ותוארו ב-2003 בידי החוקרים אוקטביו מתאוס ומיגל תאלס אנטונס. בסוג מוכר מין יחיד שבעבר שויך לקרובו הברכיוזאורוס ונקרא: *Brachiosaurus atalaiensis*.

זה היה דינוזאור גדול בעל צוואר ורגליים ארוכים והאורך הכולל שלו הגיע ל-25 מטרים. הוא השתמש בצווארו כדי להגיע לענפי ועלי עצים גבוהים. בשלד שנמצא היה חסר גולגולת אך נמצאו בו 28 חוליות.

הוא חי בסוף תור היורה לצד מיני צמחונים דומים כמו הסופרזאורוס, המירגאיה, הלוריניזאורוס (Lourinhasaurus), הזבי (Zby) והדסנתרורוס (Dacentrurus). לצידם ארבו טורפים כמו הצרטוזאורוס והאלוזאורוס לטרף לא זהיר. ככל הנראה גודלו של הלוסוטיטן הגן עליו מטורפים.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע בסדרה מהפכת הדינוזאורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוסוטיטן** בוויקישיתוף
* לוסוטיטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* לוסוטיטן, באתר GBIF (באנגלית)
Arripis georgianus
**סלמון אוסטרלי** (שם מדעי: *Kuhliidae*) הוא סוג דג יחיד במשפחת ה**אריפיים** (Arripidae) שבתת-סדרת דמויי-דקר בסדרת הדקראים. בסוג ארבעה מינים החיים במימי אוסטרליה וניו זילנד ובעוד איים ברחבי האוקיינוס השקט.

מאפיינים
--------

למרות שם הסוג, הקרוי עקב דמיונם השטחי למיני הסלמוניים מחצי הכדור הצפוני למתיישבים האירופאים שהגיעו לאירופה. הדמיון היחיד בינם לסלמונים הוא מנהגם לנדוד למים מליחים ואף למים מתוקים, אך רוב חייהם הם מצויים במי החופים הרדודים. כמו כן הם מהווים דגי מאכל מסחריים חשובים בדרום אוסטרליה וניו זילנד ורשתות רבות עוסקות בדיג שלהם.

אורך מינים אלה משתנה מהמין *Arripis georgianus* שאורכו עד 40 סנטימטר ומשקלו כ-800 גרם למין *Arripis truttaceus* שאורכו 96 סנטימטר ומשקלו עד 10.5 קילוגרגם. הם בעלי גוף זרים ובעלי זנבות מפוצלים ארוכים. הם בעלי עיניים גדולות, לסתות קצרות בעלות שיניים חדות ומצח גבוה ובעלי סנפיר גבי משולש היוצר מפרש נמוך עד הזנה. צבע הדגים ירקרק-כחול עד אפור והבטן בהירה. תזונתם מורכבת מדגים קטנים יותר ומקריל והם בתורם משמשים למזון למגוון מינים ובעיקר ליונקים ימיים, עופות ים ומיני כרישים.

מיון
----

* משפחה **אריפיים** (Arripidae)
	+ סוג **סלמון אוסטרלי** (*Kuhlia*)
		- מין *Arripis georgianus*
		- מין *Arripis trutta*
		- מין *Arripis truttaceus*
		- מין *Arripis xylabion*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלמון אוסטרלי** בוויקישיתוף
* סלמון אוסטרלי, באתר ITIS (באנגלית)
* סלמון אוסטרלי, באתר NCBI (באנגלית)
* סלמון אוסטרלי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* סלמון אוסטרלי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* סלמון אוסטרלי, באתר GBIF (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294804705171

 |
**סקלרמוכלוס** (שם מדעי: ***Scleromochlus***; מילולית: "נקודת משען קשה") הוא סוג של זוחל מקבוצת הארכוזאוריה, אשר היה מאבותיהם של הפטרוזאורים כנראה. המאובנים שלו התגלו באבני החול של לוסימאות' (Lossiemouth Sandstone) שבסקוטלנד. הוא תואר ב-1907 בידי ארתור סמית' וודוורד, מממצאים חלקיים שכללו גולגולת, עצמות גפיים וחלק מהזנב. בסוג זה היה מין אחד - *Scleromochlus taylori*.

הסקלרמוכלוס הגיע לאורך של 181 מ"מ והיה בעל מבנה רגליים קופצניות כמו של קנגורו או פדט. רגליים אלה היו בעלות מבנה שטוח ורחב והרגליים הקדמיות היו קצרות בהרבה, כך שייתכן שהוא נע על שתיים.

מבנה זה עושה את הזוחל לבעל תנועות מהירות וקופצניות ואולי התקדם והפך לפטרוזאור מעופף כשלב מתקדם יותר של תנועתו. מקובל לשייך אותו לקבוצה אוומטאטרסליה, קדום יותר מדמויי הדינוזאורים ומהקבוצה Aphanosauria. הקרובים העיקריים שלו הם הפטרוזאורים. עם זאת בהתחשב במבנהו הקטן והשמור הגרוע של המאובנים לא ניתן לקבוע בוודאות על שיוכו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקלרמוכלוס** בוויקישיתוף
* סקלרמוכלוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* סקלרמוכלוס, באתר GBIF (באנגלית)
**אבי עמית** (נולד בינואר 1978 בחיפה) הוא עיתונאי ובמאי תחקירים ישראלי מזה למעלה מ-20 שנה. הגיש בעבר את תוכנית התחקירים **"המפצח"** ששודרה במסגרת מגזין השבת של חדשות 13. בשנת 2021 הצטרף ככתב וכבמאי לתוכנית התחקירים של תאגיד השידור הציבורי כאן 11 - זמן אמת.

ביוגרפיה
--------

את ילדותו עשה עמית בשכונות הכרמל בחיפה והוא בוגר בית הספר הריאלי.

החל את דרכו בתקשורת בתוכנית "בולדוג" עם מיקי רוזנטל בערוץ 8. מאוחר יותר ערך מספר סדרות דוקומנטריות, בהן "תעשיית היופי" ו"אובדן הפרטיות" בערוץ 2, והגיש כתבות תחקיר ב"אולפן שישי". פרסם תחקירים במוסף "סופשבוע" של מעריב. לאחר מכן, שימש במאי ראשי של התוכנית "שומר מסך" בהגשת אמנון לוי. בהמשך, שימש כתב ובמאי בתוכנית התחקירים "המקור" בערוץ 10.

בעשור השני של המאה ה-21, שימש כראש דסק התחקירים וכתבות ההרחבה של "חדשות 10", שהפכו ל"חדשות 13". הגיש את פינת "המפצח" במגזין המשודר מדי מוצאי שבת. הפינה עסקה בתחקירים אודות סוגיות שונות בכלכלה הישראלית ובבעיות חברתיות בה. כמו כן, הגיש סדרות תחקיר דוקומנטריות במהדורה המרכזית של חדשות עשר. ביולי 2020 פוטר במסגרת קיצוצים ב"חדשות 13". במונולוג הפרידה שלו, ששודר לאחר תחקיר על העלויות המאמירות של מטוס ראש הממשלה, טען עמית כי "מישהו שם למעלה, אנחנו לא יודעים בדיוק עד כמה למעלה, חשב שאין מקום לתחקירים שלי על המסך של ערוץ 13". באומרו זאת, רמז עמית לכך שפיטוריו, כמו גם פיטורי עורך מהדורת השבת ניר בכר, נעשו ממניעים פוליטיים ולא משיקולים ענייניים.

בראשית 2021 הצטרף עמית אל תוכנית התחקירים "זמן אמת" המשודרת בתאגיד השידור הציבורי כאן 11 ככתב וכבמאי. במסגרת התוכנית פרסם מספר תחקירים שזכו לתהודה רבה, ביניהם תחקיר על עסקת הנפט הסודית של קצא"א, תחקיר אודות הדלפות של מידע רגיש מהנהלת בתי המשפט, תחקיר שעסק בדרך שבה הצליחו הבנקים הגדולים בישראל למסמס את החוק להגברת התחרותיות וצימצום הריכוזיות במערכת הבנקאית וכן תחקיר שעסק במיליארדר דן גרטלר ובהירתמות של ראש המוסד לשעבר יוסי כהן לעזרתו.

עמית מתגורר בהרצליה. הוא נשוי לרופאת ילדים ואב לארבע בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* [  אבי עמית], באתר נענע10
* אבי עמית, קרקע לא יציבה: מה באמת קרה בנחלה של האלוף גלנט במושב עמיקם, באתר nana10‏, 26 בינואר 2011
* אבי עמית, מיהי תנועת "אם תרצו" שעומדת מאחורי מאבק הימין באוינברסיטאות, באתר nana10‏, 9 בפברואר 2011
* כל תחקירי "המפצח", בחדשות 10/13

הערות שוליים
------------

1. ↑  לדוגמה: סרטונים אבי עמית, גזענות בעיר שסימלה דו-קיום: "לא מוכרים דירות לערבים, אם הם מתעניינים אנחנו 'עסוקים", באתר nana10‏, 6 ביוני 2015
2. ↑  אבי עמית נפרד מחדשות 13 ותקף: "מישהו למעלה חשב שאין מקום לתחקירים שלי", באתר וואלה!‏, 11 ביולי 2020
3. ↑  העיתונאי אבי עמית נפרד מערוץ 13: ״היה מי שחשב שם למעלה שאין מקום על המסך בחדשות 13 לסוג התחקירים שלי שעסקו בחיים האמיתיים אבל מפריעים לבעלי הממון והשררה״, באתר Twitter
4. ↑  אתר למנויים בלבד אריאנה מלמד, אחרי הפיטורים האלה, כבר לא נותר מי שידבר על הקשרים הסמויים בין נתניהו לרשת 13, באתר הארץ, 12 ביולי 2020
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקצין צה"ל ואיש התעשייה הצבאית. אם התכוונתם לבלשן ואטימולוג, ראו מרדכי רוזן.

**מוטי רוזן** (1952 – נובמבר 2023) היה קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה שכיהן כמפקד עוצבת קלע דוד. לאחר שחרורו עבד בתעשייה הצבאית והיה ראש מיזם רובה התבור.

ביוגרפיה
--------

רוזן (במקור רוזנשטוק) נולד בשכונת התקווה בתל אביב, הוריו עלו לארץ ישראל מברית המועצות. בגיל שבע התייתם מאביו ומשפחתו עברה לבת ים. למד בתיכון "חשמונאים" בעיר. ב-1970 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וכקצין בחטיבת גולני. במלחמת יום הכיפורים שימש סגן מפקד פלוגה בגדוד 17, גדוד קורס המ"כים של החטיבה. הוא הוביל כוח מחלקתי במהלך ניסיון כיבוש החרמון. בתום המלחמה מונה למפקד פלוגה שהוצבה במובלעת הסורית ברמת הגולן.

לאחר שחרורו למד הנדסת חומרים והנדסה גרעינית באוניברסיטת באר שבע. עבד במפעל "מרכבה" במרכז שיקום ואחזקה שבתל השומר. ב-1980 החליט לחזור לשירות קבע, מונה לסגן מפקד גדוד ויצא ללימודים במכללה לפיקוד ולמטה. במלחמת לבנון הראשונה הצטרף לחפ"ק אוגדה 96. בעקבות פציעתו של מפקד גדוד 12 בחטיבת גולני, מונה למחליפו ופיקד על הגדוד בהמשך הלחימה. לאחר מכן שירת כמפקד קורס קציני חי"ר בבה"ד 1. בתפקידיו הבאים שימש ראש ענף אמצעי לחימה חי"ר וראש תורת חי"ר-צנחנים במפקדת חילות השדה בשנים 1986-1988 מפקד חטיבת חי"ר מילואים, חטיבה 408. בשנים 1988–1990 שירת כמפקדה השני של עוצבת קלע דוד המפעילה נשק מונחה מדויק ולאחר מכן שירת במפקדת השליטה המטכ"לית למבצעים מיוחדים, שעסקה בין השאר בהכנות לפעילות צה"ל בעיראק בתקופת מלחמת המפרץ. ב-1992 השתחרר משירות הקבע.

הוא מונה לסגן ראש אגף השיווק בתעשייה הצבאית, בעקבות החלטת צה"ל להעביר את יחידות החי"ר שלו לשימוש ברובי M-16 במקום רובה הגליל, תוצרת התעשייה הצבאית, מונה רוזן לראש מיזם פיתוח רובה סער חדש, רובה ה"תבור". בהמשך דרכו בחברה הוא שימש מנהל מפעל התחמושת "צורף". בשנת 1996 מונה למנכ"ל חברת תדירגל לייצור מתכת. ב-1999 חזר לתעשייה הצבאית ומונה לסמנכ"ל ומנהל חטיבת הנשק הקל. בתפקיד זה חזר למיזם התבור ופעל לקידום קליטתו בצה"ל.

נהרג בתאונת דרכים והלווייתו התקיימה ב-29 בנובמבר 2023.

יולי 1989 בעת טקס החלפת מפקדים – מוטי רוזן קיצוני מימין על הבמה

קישורים חיצוניים
----------------

* אביחי בקר, כיבוש התבור, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2002

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אל״מ (מיל') מוטי רוזן (רוזנשטוק) מגיבורי קרב החרמון ה-1 ומג״ד 12 בעבר, נהרג בתאונת דרכים, בקבוצת "**מלחמת יום הכיפורים - סיפורים, מסמכים, זכרונות ותמונות**", 29 בנובמבר 2023.
2. ↑  גל פרל, "התנסות קשה בתחום המנהיגות, בכושר העמידה וביכולת הספיגה", הבלוג **על הכוונת**, ‏ 15 באוקטובר 2015.

| מפקדי עוצבת קלע דוד  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בני בית־אור • מוטי רוזן • ישי וקסלר • אביגדור קליין • עיבל גלעדי • גדעון טרן • צביקה פוגל • יורם אורון • עטר דגן • יוסי שר • רוני מרום • תמיר היזמי • שרון סספורטס • אופק רונן • ראובן גורשטיין • ששי עקה • חן אלמוג • תומר כהן • איתמר לסרי • רן אשכנזי |

 |
הרב **שמואל שושנה** (נפטר ח' בתמוז ה'תקפ"ג, 1823) היה פוסק הלכה ושד"ר, אב בית הדין ורבה של טבריה בראשית המאה התשע עשרה.

קורותיו
-------

נולד במרקש שבמרוקו, עלה ארצה סביב שנת תקמ"ה. בשנת תק"ן יצא לשד"ר ללוב, ושם התכבד לתת הסכמה לספר 'חיי אברהם'. היה שד"ר בארצות צפון אפריקה.

הוחזק כבקי בכל ענייני דת ודין. את ימי הקיץ נהג לבלות בפקיעין, ובזמן שהותו שם היו רבני עירו פונים אליו בדבר הלכה. נמנה עם ראשי ורבני הקהילה לצד הרב יצחק אבולעפיה, רבי אהרן אלחדיף, רבי יאודה נחמד, רבי רפאל ארזי הכהן, ועוד.

בשנת תק"ע יצא לשליחות נוספת למרוקו, וביקר בעיר תאזה, שם הסכים על פסק דין הנוגע לשררה של רבי יהושע בן גיגי בעיר.

נקבר בטבריה בסמוך לים הכנרת, וספדו לו רבי דוד אמאדו ורבי שלמה חכים. בנו הוא רבי יוסף שושנה, דיין בטבריה. מצאצאיו רבי זבולון שושנה.

חיבוריו
-------

* **ספר שאלות ותשובות** - בכתב יד.
* **ספר דרושים** - בכתב יד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: בניהו, מאיר, ירושלים, ישראל Ms. NA 400 עמ' 35ב.
2. ↑  ראו: טובת מראה דף צד עמוד א.
3. ↑  תהלה לדוד אמאדו ח"ב דרוש יג להספד, דף סח ע"ג.
4. ↑  ראו: כיסא שלמה דרוש ה.
5. ↑  ראו מטה זבולון על התורה עמ' 13.
6. ↑  ראו טוב רא"י סימן שסח.
פבלו סרסטה, הכנר שלו הוקדשה היצירה
**הסימפוניה הספרדית** (בצרפתית: ***Symphonie espagnole***) ברה מינור, אופוס 21 מאת אדואר לאלו היא יצירה לכינור ולתזמורת שחוברה בשנת 1874. ביצוע הבכורה שלה נערך בפברואר 1875 בפריז עם הסולן פבלו סרסטה, שלו גם הוקדשה היצירה על ידי המלחין. על-אף שמה, "סימפוניה", היא מוגדרת כקונצ'רטו לכינור ולתזמורת.

היסטוריה
--------

לאלו הוקסם ממוטיבים ספרדיים, שהיו אותה עת באופנה בצרפת (המלחין ז'ורז' ביזה כתב באותה שנה את האופרה כרמן, העשירה אף היא במוטיבים ספרדיים). והמוטיבים הספרדיים שזורים ביצירה המאופיינת במוזיקה קליטה ומלהיבה, הודות להשפעה הספרדית המובהקת והתנופה המלודית והקצבית. היצירה שבתה את לב המאזינים מאז ביצוע הבכורה שלה ומרבים להשמיע אותה אף כיום, זוהי היצירה המוכרת והמושמעת ביותר של לאלו.

היצירה קיימת בהקלטות של רבים מטובי הכנרים, בהם דוד אויסטרך, יאשה חפץ, יהודי מנוחין, יצחק פרלמן, אייזק שטרן, נייג'ל קנדי, אן-סופי מוטר ואחרים.

מבנה היצירה
-----------

ליצירה חמישה חלקים.

1. Allegro non troppo
2. Scherzando: Allegro molto
3. Intermezzo: Allegretto non troppo
4. Andante
5. Rondo: Allegro

אורך אופייני לביצוע של היצירה הוא קצת מעל חצי שעה.

התזמור כולל כינור סולו ותזמורת של שני חלילים, פיקולו, שני אבובים, שתי קלרינטות, שני בסונים, ארבע קרנות, שתי חצוצרות, שלושה טרומבונים, טימפני, משולש, תוף סנר, נבל וכלי קשת.

קטעי הכינור, הנשמעים לכל אורכה של היצירה, מאופיינים בדרישה לוירטואוזיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסימפוניה הספרדית** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* תוכנייה של מופע של התזמורת הסימפונית של שיקגו
* הקדמה לחוברת התווים של היצירה (סדר ההדפסה: גרמנית, אנגלית, צרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ון סטנלי, **מוזיקה קלאסית: גדולי המלחינים ויצירות המופת שלהם**, [מאנגלית גבי פלג], אור יהודה: שבא, 1995, עמ' 173.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345393305171
* BNE: XX2046909
* BnF: cb139153758 (data)
* GND: 300088981
* LCCN: n82162690
* MusicBrainz work: 9cf137ed-522f-4372-955c-b11b45deff4a
* VIAF: 179215200
* WorldCat (עם VIAF): 179215200

 |
הרב **מאור קיים** (נולד ב-11 נובמבר 1980) הוא ראש המכון התורני הר ברכה. בעבר שימש גם כר"מ בישיבה.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בניו רושל שבארצות הברית עלה בגיל 16 עם משפחתו לארץ ישראל להתגורר בירושלים. בארץ, למד בתיכון הרטמן ומשם עבר למסלול ההסדר בישיבת הר ברכה והתגייס לחיל שריון. בישיבה, הוסמך לרבנות על ידי ההרבנות הראשית. ושימש במשך כשלוש שנים ר"מ בישיבה. לאחר מכן עבר לנהל את מכון הר ברכה.

הרב מאור קיים כתב את ספרי הרחבות לסדרת הספרים פניני הלכה של הרב אליעזר מלמד, סדרת ההרחבות מכילה בתוכה מחקרים הלכתיים שלא נכנסו לסדרת פניני הלכה מטעמים שונים אך הם עוזרים למי שחפץ להעמיק בהבנת ההלכה ובמקורה להבין מעבר לספרים הרגילים.

הרב מאור מרבה לפרסם מאמרים הלכתיים בכתבי עת תורנים שונים, דוגמת 'תחומין' 'מעין' ועוד, כמו כן, הוא פעיל ברשתות החברתיות שם מביע את דעותיו בנושאים אקטואליים תורניים שונים.

נשוי לאורית קיים ואב לשבעה ילדים, הוא בנו של ד"ר רפאל קיים, ונכדו של הרב אשר מרציאנו רב קהילה בקווינס.

ספריו
-----

שישה סדרי הרחבות בנושאים:

שמחת הבית וברכתו, כשרות, טהרת המשפחה, סוכות, מועדים, ימים נוראים.

מסורת הגיור (תחת הרב אליעזר מלמד ובשיתוף מכון הר ברכה)

קישורים חיצוניים
----------------

**פודקאסטים:**

* הרב מאור קיים - יסודות ההלכה בין קבלה למחלוקת
* הרב חיים נבון משוחח עם הרב מאור קיים על פסיקה ציונית דתית | אפשר לחשוב |

**מאמרים:**

* תגובה למאמרו של הרב שמואל אריאל על הכרך 'טהרת המשפחה' - 'מעין'
* הרב מאור קיים - גיור, אהבה וכבוד
* הגיורים המקילים באמריקה – הרב מאור קיים והרב דוד שץ
* מאמר בנושא כשרות- הרב מאור קיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  על המחבר: הרב מאור קיים – הרחבות לפניני הלכה
2. ↑  עיתון שבעי, 14\6\2019, שילה פריד, פרויקט השו"ת.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 308265162
* WorldCat (עם VIAF): 308265162

 |