recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גניאורניס** (שם מדעי: *Genyornis*; מיוונית: "מלתעות עוף") הוא סוג של עוף גדול נכחד בגובה של מעל 2 מטרים שחי באוסטרליה בסוף הפליסטוקן. עוף זה היה קרוב לדרומורניס הענקי והשתייך יחדיו למשפחת הדרומורניטיים, הקרובה מעט לאווזאים.

עוף זה היה גדול מאוד בגובה 2-2.15 מטר ומשקל של 250 קילוגרם, אך היה קטן ביחס למינים אחרים במשפחתו. הוא חי באופן דומה ליען או אמו והיה בעל מקור קצר וקטן יחסית. לא ידוע ממה ניזון אך מאחר שמצאו בבטנו גסטרוליתים הוא כנראה אכל עלים וכתש אותם בזפקו בדומה ליען. ייתכן שהוא גם גיוון במזון מהחי. עוף זה היה כבד מכדי לעופף.

הכחדה
-----

אחרוני הגניאורניסים נכחדו לפני ±5 30 אלף שנה כחלק מהכחדה המונית כוללת. ישנן שתי תאוריות להסבר הכחדתם:

* **הכחדה אנושית**: מאובנים של מעל 700 שברי ביצים גדולות מאותה תקופה, מה שנתין בזמן קצר מכדי שיוסבר בשינויי אקלים. בנוסף מחקר מ-2015 גילה מעל 200 ביצים בעלי סימני כווייה ועם הוכחות שהיו לצידם גחלים, כך שהם נגרמו משריפה אנושית לצורך בישול. עם זאת, בהמשך שויכו הביצים לעוף אחר, ליפואה ענקית, ממשפחת הדגרתליים.
* **שינויי אקלים**: ייתכן שהקרבה לעידן הקרח ועליית פני הים הקשו את חיי העופות ושאר החיות באוסטרליה וסייעו להכחדתם.

ב-2010 נמצאה מערה אוסטרלית ובה פטרוגליף על סלע של שני גניאורניסים שצוירו בידי האבוריג'ינים, שתוארך לתקופה שלפני 40,000 שנה.

בתרבות
------

עוף זה הופיע בסדרה מפלצות שפגשנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גניאורניס** בוויקישיתוף
* גניאורניס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* גניאורניס, באתר GBIF (באנגלית)
**מאיר גריינימן** (תרצ"ב, 1932) הוא רב אשכנזי ומחבר ספרים המתגורר בבני ברק ומרבני חוג חזון איש. מחבר סדרת הספרים "אמרי יושר" והספר "דינים והנהגות ממרן החזון איש".

קורותיו
-------

נולד בווילנה לרב שמואל שהיה עוזרם הקרוב של החפץ חיים והרב חיים עוזר גרודזנסקי, ממייסדי ועד הישיבות בווילנה ומפעיליו המרכזיים, מייסד "מרכז חינוך התורה" בארץ ישראל, והמוציא לאור של ספרי גיסו החזון איש. ולאמו צביה אחותו של החזון איש. שמו מאיר ניתן לו על פי הוראת החזון איש שהורה כך מחמת חלום שחלם באותם ימים.

בשנות ילדותו בווילנה, היה במשך תקופות ארוכות תחת אחריותו של דודו (אחי אמו) הרב אברהם ישעיהו קרליץ, שהיה מתגורר בדירת משפחת גרינימן, ועקב היעדרויות תכופות של ראש המשפחה, הרב שמואל, מביתו (בנסיעות לחו"ל לעניינים ציבוריים), הוטלה על גיסו, הרב קרליץ, האחריות לדאוג לשלומם וחינוכם של ילדי משפחת גריינימן.

בשנת תרצ"ה (1935), שנתיים אחרי עליית דודו החזון איש, עלה הילד מאיר עם הוריו ויתר משפחתו לארץ ישראל. בארץ ישראל למד בישיבות בבני ברק ובבגרותו במשך תקופה מסוימת התגורר בירושלים אצל אחיו הגדול רבי חיים גריינימן ללמוד עמו בצוותא.

נשא לאשה את צלה בתו של הרב בנימין זאב סוקולובסקי. דודו מצד אשתו היה הרב דב סוקולובסקי.

היה ראש כולל באור עקיבא. בשנים האחרונות למד ביחידות בזכרון יעקב במשך ימי השבוע, עד לתחילת מגפת הקורונה באמצע שנת תש"פ מאז הפסיק לנסוע לזכרון יעקב והחל ללמוד בביתו לצד מסירת שיעורים שבועיים לבני הישיבות בבני ברק.

חיבוריו
-------

חיבר את סדרת הספרים "אמרי יושר" אשר כתובה בדומה לסגנון הכתיבה של דודו החזון איש, ומתייחדת בכך שמובאות בה שמועות רבות ופסקי הלכות מדודו. בשונה מהחזון איש הוא מרבה לכתוב גם הערות קצרות וכותב גם בענייני אגדה.

חיבר את הספר "דינים והנהגות ממרן החזון איש", שנערך תוך התייעצות מרובה עם יתר תלמידי החזון איש, תוך זמן קצר נעשה הספר לרב-מכר.

משפחתו
------

* אחיו – הרב חיים שאול גריינימן
* אחותו – הרבנית אסתר פינקל אשת הרב בנימין ביינוש פינקל ראש ישיבת מיר.

ילדיו
* הרב **יונה גריינימן** – מלומדי כולל חזון איש.
* הרב **אברהם ישעיהו גריינימן** – תלמיד חכם וראש כולל בבני ברק.
* הרב **שלמה גריינימן** – מחבר הספרים "דרישה וחקירה" ומשפיע רוחני בירושלים ובחו"ל.
* הרב צבי גריינימן
* הרב שמואל גריינימן מחבר הספרים "זכר שמואל" על הש"ס.
* הרב שאול גריינימן
* הרב יצחק גריינימן
* חתנו הרב יחזקאל פלס הוא אב"ד בבית הדין של הרב נסים קרליץ בענייני אישות וגיטין.
* חתנו הרב **אברהם ישראל יעקובזון** הוא בנו של הרב מרדכי עמרם יעקובזון וראש כולל בתל אביב.
* חתנו הרב אפרים בוגרד רב שכונת הר צבי
* חתנו הרב רפאל שקולניק

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב מאיר גריינמן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:14:04)
* משיעורי הרב מאיר גריינמן, לצפייה באתר בינינו
* מאיר בן שמואל גריינימן, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007581670405171
* ISNI: 0000 0000 5014 8557
* LCCN: nr96003212
* VIAF: 76211555
* WorldCat: lccn-nr96003212

 |
מתחם החברה בבייג'ינג בירת סין
**לנובו גרופ בע"מ** (באנגלית: **Lenovo Group Ltd.**, בסינית: **联想集团有限公司**) היא חברה סינית רב-לאומית, המייצרת מכשירים אלקטרוניים כגון מחשבים אישיים, מסכי מחשב, ציוד היקפי, טאבלטים וסמארטפונים. החברה נוסדה בשנת 1984 בהונג קונג. את חלק ממוצריה רכשה מחברות אחרות דוגמת IBM. לנובו היא מהמובילות במכירת מחשבים בישראל ובעולם.

החברה שייכת בחלקה לחברת Legend Holdings – שקרוב ל-40% ממנה בבעלות ממשלת סין.

מחשבי החברה נאסרו לשימוש בסוכנויות הביון של מדינות מערביות רבות, עקב חשש מפרצות אבטחה שמובנות בקושחה.

היסטוריה
--------

חברת לנובו הוקמה בשנת 1984, בתור יצרנית ציוד היקפי למחשבים. בסוף שנות ה-80 החלה לייצר מסכי מחשב ומחשבים. ב-1992 החלה לייצר את סדרת המחשבים הניידים Thinkpad, אשר זכו להצלחה רבה. בשנת 1999 השיקה את המחשב הנייד הראשון ששקל פחות מקילו וחצי.

בשנת 2005 חברת המחשבים IBM הגיעה להסכם עם לנובו לפיו לנובו תרכוש את מוצריה של IBM; בכך הפכה לנובו לאחת החברות המצליחות בעולם בתחום המחשוב. לנובו הפכה בעקבות הרכישה לחברה המובילה באסיה, ובמיוחד בסין, בתחום המחשוב. כיום הספק המועדף של IBM הוא לנובו.
בעשור השני של המאה ה-21, החליטה לנובו להיכנס לשוק הטאבלטים והסלולר. לנובו מכריזה מדי כמה חודשים על מכשירים המריצים את מערכת ההפעלה אנדרואיד מבית גוגל.

בינואר 2014 הגיעה לנובו להסכמה עם חברת IBM על מכירת חטיבת השרתים של IBM ללנובו, תמורת 2.3 מיליארד דולר.

בינואר 2014 הודיעה חברת גוגל על מכירת מוטורולה מוביליטי לחברת לנובו, תמורת 2.91 מיליארד דולר, תוך שמירת מרבית הפטנטים של מוטורולה מוביליטי בידי גוגל. לנובו הודיעה כי העסקות האחרונות נועדו להכניס את המותג "לנובו" לכל בית, ובפרט בתחום הסמארטפונים. החברה גם הכריזה שהיא מתכוונת להתחרות אף בענקיות סמסונג ואפל, ובאוקטובר 2014 אף קיימה את ההכרזה כשהפכה, בעקבות סיום רכישת מוטורולה, ליצרנית הסמארטפונים השלישית בגודלה בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנובו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לנובו
* לנובו, ברשת החברתית פייסבוק

* לנובו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לנובו, ברשת החברתית אינסטגרם

* לנובו, ברשת החברתית טיקטוק

* לנובו, ברשת החברתית LinkedIn

* לנובו, סרטונים בערוץ היוטיוב

* לנובו, באתר פינטרסט
* על IBM ולנובו, באתר IBM

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליאור הנר, לנובו בלמה את דל בשוק הישראלי, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2006
2. ↑  ynet, מיחשוב בארץ: Lenovo מובילה בניידים, HP בשולחניים, באתר ynet, 29 באפריל 2007
3. ↑  נחמה אלמוג, ‏לנובו מובילה בטבלת המכירות של יצרניות ה-PC ברבעון; היקף המכירות הכולל ירד, באתר "אנשים ומחשבים", 10 באוקטובר 2013
4. ↑  ליאור רבינוביץ, משרד החוץ האמריקאי יצמצם רכישת מחשבי לנובו הסינית בלחץ לובי אנטי סיני, באתר הארץ, 24 במאי 2006
5. ↑  רפאל קאהאן, סוכנויוית הביון מחרימות את מחשבי לנובו, באתר כלכליסט, 27 ביולי 2013
6. ↑  הארץ, משרד ההגנה האוסטרלי: לא אוסרים על שימוש במחשבי לנובו, באתר הארץ, 31 ביולי 2013
7. ↑  על לנובו, באתר החברה
8. ↑  רפאל קאהאן, דיווח: לנובו סיכמה עם IBM על רכישת חטיבת השרתים ב-2.3 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 23 בינואר 2014
9. ↑  יוסי גורביץ, גוגל מכרה את מוטורולה ללנובו ב-2.91 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10181988-2
* ISNI: 0000 0004 4667 8431
* VIAF: 156959761
* WorldCat: viaf-156959761

 |
**KulturNav** הוא שירות תוכנה נורווגי מבוסס-ענן, המאפשר למשתמשים ליצור, לנהל ולהפיץ בקרת זהויות וטרמינולוגיה, תוך התמקדות במוזיאונים ומוסדות מורשת תרבותית (אנ') אחרים. התוכנה פותחה על ידי KulturIT ANS ופרויקט הפיתוח ממומן על ידי מועצת האמנות של נורווגיה.

KulturNav נוצר במטרה לשפר את הגישה למידע מורשת בארכיונים, ספריות ומוזיאונים, ומקשר בין מוסדות עם מטא נתונים משותפים. כך מוסדות רבים יכולים לשתף פעולה בבניית רשימה של שמות וטרמינולוגיה סטנדרטיים. המטא-נתונים מתפרסמים כנתונים פתוחים מקושרים (LOD), שאותם ניתן לקשר כנגד משאבי LOD נוספים. ממשק תכנות היישומים (API) תומך בבקשות HTTP GET לקריאת נתונים. בקשות API אינן מאומתות או מורשות ולכן המערכת מחזירה רק תוכן שפורסם וניתן לקריאה. המערכת פותחה במסגרת Play Framework יחד עם Solr ו-jQuery.

חברת KulturIT, שהושקה בשנת 2013, נמצאת בבעלות שישה מוזיאונים: חמישה נורווגים ואחד שוודי. זהו ארגון ללא כוונת רווח שבו כל הרווחים מופנים לפיתוח ותכנות האתר.

האתר הושק ב-20 בינואר 2015 ומשמש כיום כ-130 מוזיאונים בנורווגיה, שוודיה ואלנד. במרץ 2015 החל העברת ארכיון הצילום השוודי הלאומי להעברה לאתר KulturNav. האתר מאפשר גם רישום אדריכלים שוודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של KulturNav

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Welcome to KulturNav", KulturNav site
2. ↑  FAQ #1, KulturNav site
3. ↑  "KulturNav API", KulturNav site
4. ↑  Per Steneskog: Senior Consultant at Altrusoft AB, LinkedIn
5. ↑  "Om KulturIT - KulturIT". *kulturit.org* (בנורווגית). נבדק ב-2018-02-03.
6. 1 2  Digisam, "KulturNav" (PowerPoint presentation)
7. ↑  *Bidra med information till Nationella fotografregistret* (Contributing information to the National Photographic Registry), Nordic Museum (Stockholm)
**יבגני שפובלוב** (ברוסית: **Евгений Шаповалов**;‏ פברואר 1968 – 26 בפברואר 2022) היה זמר טנור ישראלי ממוצא בלארוסי, שר בסגנונות שונים – החל ממוזיקה קלאסית ובמיוחד אופרה, דרך מוזיקה פופולרית וכלה במוזיקה עממית.

ביוגרפיה
--------

יבגני שפובלוב נולד בברנוביץ' שבבלארוס, אז בברית המועצות. מגיל 7 היה סולן במקהלות. בגיל 17 הקים עם עוד שלושה חברים להקת רוק ופופ שנקראה "ספטמבר". לאחר כן, התגייס לצבא הרוסי ושירת בחיל הים בים הבלטי.

שפובלוב, שלא היה יהודי, הכיר את אשתו הראשונה בבלארוס שעלתה ב-1991 לארץ בגל העלייה בשנות ה-90, והזוג התגורר במושב מעלה גמלא שברמת הגולן. הופעתו הראשונה של שפובלוב בארץ הייתה במסגרת מועדון הזמר של שרהל'ה שרון בעמק הירדן. לאחר מכן התגרשו בני הזוג, ושפובלוב הכיר את אשתו השנייה. לזוג נולדו שתי בנות. לאחר 13 שנים ביחד, התגרש שפובלוב מאשתו השנייה.

ב-1993 החל שפובלוב ללמוד באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב. באותה שנה הזמינה אותו להקת אתניקס להקליט איתה את השיר "ג'סיקה", ששולב באלבומה "אדם ונחש", והשיר הפך ללהיט גדול. ב-1995 השתתף במופע "שלושת הטנורים" עם גבי שדה ודודו פישר ובמאי 1999 התארח בקונצרט של גליקריה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

בשנת 2001 יצא שפובלוב במופע משותף עם שלומית אהרון, שנקרא "דואט" וב-2003 יצא אלבום המופע דואט - בהופעה חיה. באותה שנה השתתף שפובלוב במופע של שירי מחזות זמר.

ב-2007, יצא שפובלוב במופע בשם "שלושת הטנורים" ביחד עם ודיסלאב גוראי ופליקס ליפשיץ. ב-2008 יצא במופע בשם "יבגני שפובלוב 60/40: המדינה חוגגת 60 ויבגני חוגג 40".

שפובלוב הוציא יותר מעשרה דיסקים.

שפובלוב היה גם חובב בישול מושבע, והוציא ספר בישול.

בשנת 2009 נמלט שפובלוב מישראל, לאחר ששקע בחובות כבדים. ועבר להתגורר בניו יורק. הוא השתתף בקונצרטים בצפון ובדרום אמריקה, קנדה ואירופה. כמו גם ברוסיה וברפובליקה של בלארוס. ברוסיה הוא הופיע על במות אולמות הקונצרטים היוקרתיים ביותר, כולל ארמון הקרמלין ובאצטדיון לוז'ניקי (שניהם במוסקבה).

שפובלוב נפטר ב-26 בפברואר 2022 מאירוע לבבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יבגני שפובלוב** בוויקישיתוף

* יבגני שפובלוב, באתר זמרשת
* יבגני שפובלוב, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יבגני שפובלוב, דף שער בספרייה הלאומית
* נועם כהן, ‏בגיל 54 בלבד: זמר האופרה יבגני שפובלוב הלך לעולמו, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2022
* רן בוקר, הזמר יבגני שפובלוב הלך לעולמו בגיל 54, באתר ynet, 27 בפברואר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  דני ספקטור, לא רוצה שהילדים שלי יראו אותי באזיקים, "ידיעות אחרונות", 11 ביוני 2009
2. ↑  ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏הזמר יבגני שפובלוב הלך לעולמו בגיל 54, באתר מעריב אונליין, 26 בפברואר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299737805171
* ISNI: 0000 0004 0235 3707
* MusicBrainz: e6781fd0-aabc-4e44-a82f-12d9852842ef
* VIAF: 297888990
* WorldCat: viaf-297888990

 |
**SIKART** הוא מילון ביוגרפי מקוון ובסיס נתונים על אמנות חזותית בשווייץ וליכטנשטיין, המופעל על ידי המכון השווייצרי לחקר אמנות (SIAR). האתר שהושק ב-2006 ושודרג ב-2012, הוא גרסה מקוונת, מורחבת ומתעדכנת כל העת של "לקסיקון הביוגרפיה של האמנות השווייצרית של SIAR" משנת 1998, שכלל 12,000 ערכים קצרים וכ-1,100 מאמרים ביוגרפיים מפורטים. האתר כלל בעת השקתו מידע אודות 14,000 אמנים, 1,200 מאמרים ביוגרפיים, 3,000 תמונות ו-15,000 התייחסויות לתערוכות.

SIKART מצהירים כי האתר מיועד הן למומחים והן לבעלי עניין באמנות מהציבור הרחב. הוא כולל מידע לגבי אמנים מקצועיים משווייץ ומליכטנשטיין "שעוסקים או עסקו בציור, רישום, חריטה, פיסול, וידאו, מיצב, צילום, מיצג ואמנות רשת", אך אינו כולל מידע על אמנים "שעוסקים או עסקו אך ורק באמנות שימושית (אמנות גרפית, עיצוב, יציקת פעמונים, צורפות, קדרות, צילום תיעודי וכדומה)".

בשל המגוון התרבותי בשווייץ, התוכן המוצג באתר לגבי כל אמן כתוב בשפה שהאמן משויך אליה ביותר: צרפתית, איטלקית או גרמנית. האמנים מדורגים בכוכב אחד עד חמישה על פי חשיבותם, ובהתאם נקבע רוחב המידע המתועד עבורם. לגבי כל אמן מתועדים שמו (בכל גרסאותיו), תאריכי הלידה והפטירה, קורות חיים קצרים, מילות מפתח, ערכים מילוניים, ביבליוגרפיה וקישור לאתר האמן (אם קיים). אמנים המדורגים בשלושה עד חמישה כוכבים מתוארים גם במאמרים ביוגרפיים באורך של שניים עד ארבעה עמודים, ומוצגות רפרודוקציות דיגיטליות של יצירות האמנות שלהם.

SIKART ממומן על ידי ממשלת שווייץ, הקנטונים השווייצרים ותורמים פרטיים. הגישה לאתר חופשית, אם כי בעת שהושק הייתה כוונה לגבות בהמשך תשלום עבור גישה, כדי לאפשר ל-SIKART לפעול ללא תלות במימון ציבורי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של SIKART (בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית ובאנגלית)
* אתר המכון השווייצרי לחקר אמנות

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר SIKonline בעת השקתו (ארכיב)
2. ↑  Schweizer Kunst goes online, הודעת השקה 22.2.2006, בעיתון Neue Zürcher Zeitung
3. ↑  אתר SIKART
4. ↑  Jost Karl, Biografisches Lexikon der Schweizer Kunst, 1998, Verlag Neue Zürcher Zeitung, ISBN 3-85823-673-X
5. 1 2 3 4  אתר SIKART בעת השקתו (ארכיב)
6. ↑  Mise en ligne de SIKART Dictionnaire et base de données: www.sikart.ch (ארכיב)
**Union List of Artist Names** (רשימה מאוחדת לשמות אמנים, **ULAN**) הוא בסיס נתונים חינמי אינטרנטי המנוהל על ידי מכון המחקר גטי (Getty), המחזיק רשימה של שמות כ-300,000 אמנים, בווריאציות שונות (שמות נעורים, שמות קודמים וכו').

למרות שמו המרמז כי זו היא רשימה, למעשה זהו אגרון עבור שמות נרדפים לאמנים. לכל אמן ניתן מזהה חד-חד ערכי מספרי, ואליו מקושרים כל פריטי המידע הרלוונטיים (תאריכי ומקומות לידה ופטירה).

הרשימה מתמקדת באמנים מתחום האמנות החזותית ואדריכלות. אמנים כשחקנים, רקדנים לרוב אינם כלולים ברשימה זו.

בנוסף לאמנים, הרשימה מכילה גם קבוצות אמנים העובדים יחד, כאשר כל קבוצה מכילה הפניות לאנשים אותם היא כוללת.

היסטוריה
--------

ה-ULAN החל להיווצר בשנת 1984 על ידי קרן הנאמנות ע"ש J. Paul Getty. הקרן שכבר ניהלה אגרון למונחי אמנות ואדריכלות (AAT), המרכז כ-44,000 מונחים בתחום, החלה ליצור רשימה של אמנים, בתחילה לצורך שימוש פנימי בתוך מיזמי הקרן. לאור ביקוש חיצוני של הרשימה, החלה הקרן בהפצת האגרון לשימוש כללי.

ה-ULAN הופץ לראשונה בשנת 1994, הן בעותק פיזי והן בקובצי מחשב. ב-1997 הופסקה הפצתו בעותק פיזי, לאור גודלו והשינויים הרבים מגרסה לגרסה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Union List of Artist Names (באנגלית)
חדר האוכל בקיבוץ איילת השחר
חדר האוכל בקיבוץ דורות
**מרדכי זברודסקי** (26 בנובמבר 1903 - 19 ביוני 1977) היה אדריכל ישראלי, בוגר הטכניון, אשר פעל בארץ ישראל החל מהמחצית השנייה של שנות ה-30 ועד לשנות ה-70.
גוף עבודותיו כולל עשרות מבנים שתכנן עבור המגזר הפרטי והציבורי, בתל אביב ומחוצה לה.
אחדים מבנייניו בתל אביב הוכרזו כמבנים לשימור ומהווים חלק מהעיר הלבנה של תל אביב.

ביוגרפיה
--------

מרדכי זברודסקי, בן יעקב וצביה, נולד בבולשוי טוקמק, אוקראינה, למשפחה חקלאית ציונית. משפחת זברודסקי היגרה לארץ בשנת 1925 עם ששת ילדיה, והם התגוררו ברחוב פינסקר 40 בתל אביב. עם הגיעו לתל אביב עבד כפועל בבית החרושת 'סיליקט' בתל אביב. בשנת 1926 התקבל מרדכי ללימודי אדריכלות בטכניון בחיפה, והיה לאחד הבוגרים הראשונים בפקולטה לאדריכלות במוסד שנפתח זמן קצר קודם לכן. במהלך שנים אלו הכיר את אשתו לעתיד שרה לבית מרלנדר. שרה הייתה רופאת שיניים שקבלה את הכשרתה בוורשה, פולין. השניים התחתנו בשנת 1930 ונולדו להם שני ילדים: תמי (1931) ואלכסנדר (1936-1986). עד לשנת 1931 התגוררו בירושלים, ולאחר מכן עברו להתגורר תל אביב.

בשנת 1933 חבר לאדריכל יצחק בלקס, והשניים הקימו משרד תכנון זברודסקי את בלקס ברחוב יהודה הלוי 40 בתל אביב. יחדיו תכננו בנייני דירות, אך בשנת 1939 נאלצו לסגור את המשרד בשל מחסור בעבודה.

בשנות ה-40 שימש זברודסקי מתכנן בשירות המחלקה לעבודות ציבוריות (מע"צ) של הממשל הבריטי. לאחר קום המדינה עבר להתגורר עם משפחתו בתל אביב, ועבד תקופה קצרה במשרד השיכון.

החל משנות ה-50 ועד ליציאתו לגמלאות באמצע שנות ה-60 שימש זברודסקי כאדריכל הראשי של "איחוד הקבוצות והקיבוצים". הוא תכנן מבני ציבור רבים בקיבוצים ביניהם חדרי האוכל בקיבוצים איילת השחר, עין חרוד איחוד, דורות וחניתה.

מכריו מספרים שהיה אדם צנוע וטוב לב, ובעל כישרון אומנותי רב.

הוא נפטר ביולי 1977 בגיל 74 ונקבר בבית הקברות בקריית שאול.

פרויקטים נבחרים
---------------

* מבני מגורים:
	+ רחוב מנדלסון 4 תל אביב
	+ שדרות רוטשילד 131 תל אביב
	+ שדרות ח"ן 7 תל אביב
	+ שדרות בן ציון 30 תל אביב
	+ רחוב מרכז בעלי מלאכה 22 תל אביב
	+ רחוב יהודה הלוי 60 תל אביב
* מבנים ציבור ומסחר:
	+ בניין העירייה הראשון של נתניה
	+ בניין החברה לפיתוח חוף נתניה
	+ חדר אוכל בקיבוץ איילת השחר
	+ חדר אוכל בקיבוץ רמת יוחנן
	+ חדר אוכל בקיבוץ יזרעאל
	+ חדר אוכל בקיבוץ דורות
	+ חדר אוכל בקיבוץ דברת
	+ חדר אוכל בקיבוץ עין השלושה

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל יעקובסון, סקירה אדריכלית על חדר האוכל בקיבוץ איילת השחר, באתר 'חלון אחורי', 25 באוגוסט 2014
* מיכאל יעקובסון, סקירה אדריכלית על חדר האוכל בקיבוץ חניתה, באתר 'חלון אחורי', 10 באוגוסט 2014
* מיכאל יעקובסון, סקירה על תולדות חדר האוכל שתכנן זברודסקי בקיבוץ יזרעאל, באתר 'חלון אחורי', 26 בדצמבר 2015
* מיכאל יעקובסון, סקירה אדריכלית על חדר האוכל שתכנן בקיבוץ דורות, באתר 'חלון אחורי', 27 בפברואר 2016
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בבניין ברחוב מנדלסון 4 בתל אביב, באתר 'חלון אחורי', 16 ביוני 2018
* מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על קיבוץ דברת, באתר 'חלון אחורי', 19 בדצמבר 2018
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בחדר האוכל בקיבוץ רמת הכובש, באתר 'חלון אחורי', 29 בפברואר 2020
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בחדר האוכל בקיבוץ עין השלושה, באתר 'חלון אחורי', 14 בנובמבר 2023
**הקונגרס הלאומי ההודי (ארגון)**, (בהינדי: **भारतीय राष्ट्रीय कांग्रेस (संगठन)**; באנגלית: **Indian National Congress (Organisation)**) שכונה גם **קונגרס (O)** או **סינדיקט** / **קונגרס ישן** היה מפלגה פוליטית בהודו שהוקמה כאשר מפלגת הקונגרס התפצלה בעקבות גירוש אינדירה גנדי מהמפלגה על ידי הנהלת המפלגה בנובמבר 1969.

ב-12 בנובמבר 1969, ראש ממשלת הודו אינדירה גנדי גורשה ממפלגת הקונגרס בשל הפרת משמעת המפלגה בבחירות לנשיאות הודו ב-1969. נשיא הקונגרס הורה למפלגה הפרלמנטרית של קונגרס לבחור יו"ר חדש במקום גנדי, אך הדרישה לרוב של שני שלישים בשביל להדיח את היו"ר מנעה את התקיימות ההוראה, כש-432 מכלל חברי הוועדה בחרו לתמוך בגנדי. יומיים לאחר מכן התכנסה ועדת הקונגרס האופוזיציוני, כש-111 חבריו בוחרים במורארג'י דסאי ליו"ר המפלגה. בהמפלגה התפצלה לבסוף עם אינדירה גנדי והקימה מפלגה מתחרה בשם הקונגרס הלאומי ההודי (רקוויזיציוניסטים), שזכה לכינוי *הקונגרס הלאומי ההודי (R)* או *אינדיקציה* / *קונגרס חדש*. בוועדת הקונגרס של כל הודו, 446 מתוך 705 חבריה הלכו לצדה של אינדירה. K Kamaraj ומאוחר יותר מורארג'י דסאי היו המנהיגים של הקונגרס (ארגון).

המפלגה שלטה בממשלות ביהר תחת בהולה פאסואן שאסטרי, קרנאטקה תחת ורנדרה פטיל, ובגוג'ראט תחת היטנדרה ק. דסאי. המפלגה הייתה חברה בג'נטה מורחה ששלטה בגוג'אראט תחת באבובאי ג'יי פאטל בין השנים 1975–1976 במהלך מצב החירום.

ניתן לראות בפיצול במובנים מסוימים חלוקה שמאלנית / ימנית. אינדירה רצתה להשתמש באג'נדה פופוליסטית על מנת לגייס תמיכה עממית במפלגה. האליטה האזורית של המפלגה היו בעלי אג'נדה ימנית יותר, וחוסר אמון בעזרת ברית המועצות.

בבחירות הכלליות של 1971 זכתה הקונגרס (ארגון) בכ-10% מהקולות וב-16 מושבים בלוק סבהה, לעומת 44% מהקולות ו-352 מושבים לקונגרס של אינדירה. המפלגה קיבלה לשימושה את סמל אישה אורגת בצ'אקרה.

מרבית מנהיגי המפלגה נעצרו במהלך מצב החירום בהודו, מיוני 1975 ועד לינואר 1977. בינואר 1977 הייתה המפלגה אחת מארבע מפלגות שהצטרפו למפלגת ג'נטה, שניצחה בבחירות שהתקיימו במרץ.

הג'נטה הנחילה תבוסה מוחצת למפלגת הקונגרס של אינדירה. אף על פי כן, שיעור ההצבעה הכולל של הקונגרס (O) ב-1977 ירד כמעט בחצי מ-1971 והם איבדו שלושה מושבים. מאוחר יותר באותה שנה, המפלגה התמזגה רשמית עם בהרטיה לוק דאל, בהרטיה ג'אנה סנג, המפלגה הסוציאליסטית של הודו, מפלגת סוואטנטרה ואחרות כדי ליצור את מפלגת ג'נטה. מנהיג המפלגה מורארג'י דסאי כיהן כראש ממשלת הודו הרביעי בין השנים 1977 ל-1979; זו הייתה הממשלה הראשונה של הודו שאינה מטעם הקונגרס.

תוצאות בחירות
-------------

| שנה | מושבים | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1971 | 16 / 518 | 15,285,851 | 10.43% |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert L. Hardgrave, "The Congress in India - Crisis and Split", **Asian Survey** 10, no. 3, 1970, עמ' 256–62‏, JSTOR 2642578
2. ↑  Chandra, Bipan & others (2000). *India after Independence 1947-2000*, New Delhi:Penguin Books, מסת"ב 0-14-027825-7, p.236
3. ↑  S. P. San-varma, **Report on the Fifth General Elections in India (1971-72)**, New Dlehi: Election Commussuon of India, 1972, עמ' 67–66
4. ↑  Singh, Kuldip (1995-04-11). "OBITUARY: Morarji Desai". נבדק ב-2009-06-27.
**אלכסנדר מדבד** (ברוסית: **Александр Васильевич Медведь** ; ‏16 בספטמבר 1937) היה מתאבק סובייטי. אלוף אולימפי (טוקיו 1964, מקסיקו 1968 ומינכן 1972), בעל 7 מדליות זהב באליפות העולם.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר מבדב נולד בעיר בילה צרקווה (אז בתחומי ברית המועצות) למשפחת יערן. בהיותו ילד הוא התאמן בענפי ספורט שונים אך ללא הצלחה מיוחדת. עם גיוסו לצבא הוא הוצב ביחידת חיל השריון שהיית הממקמת בשטח בלארוס הסובייטית. במהלך השרות הצבאי הוא התחיל להתאמן בהיאבקות והתגלה ככישרון בתחום.

לאחר השרות הצבאי הוא עבר למינסק, למד במכון לספורט וקיבל הסמכה כמאמן. בשנת 1961 הוא לראשונה השתתף באליפות ברית המועצות וזכה באליפות. כתוצאה מזכייה זו הוא נכלל בנבחרת ברית המועצות ונשלח להשתתף באליפות העולם בה זכה במקום השני.

בשנת 1964 הוא השתתף טוקיו 1964 וזכה באליפות כאשר הקרב על מדליית הזהב נמשך 39 שניות בלבד.

במקסיקו סיטי 1968 מדבד נפגש בקרב האחרון עם אלוף אולימפי משנת 1960 הגרמני. מדבד נפצע אך המשיך בקרב. אחרי זה שגם המתאבק הגרמני נפצע הקרב הופסק ומדבד זכה בו לפי נקודות.

במהלך מינכן 1972 מדבד נפצע, אך המשיך בתחרות והצליח להגיע למדליית זהב השלישית.

בנוסף להצלחות במשחקים האולימפיים, מדבד זכה ב-7 אליפויות העולם ו-9 פעמים באליפות ברית המועצות.

לאחר האולימפיאדה הוא הפסיק להשתתף בתחרויות ובמשך 30 שנים היה מאמן של מתאבקים בלארוסים וגם של נבחרת ברית המועצות.

מדבד היה נושא הדגל של משלחת ברית המועצות באולימפיאדת מינכן (1972). לאחר התפרקות ברית המועצות מדבד היה פעיל בממסד הספורטיבי הבלארוסי. הוא היה נושא הדגל משלחת בלארוס באולימפיאדות 1996 ו-2004. בשנים אלו הוא היה סגן נשיא הוועד האולימפי הבלארוסי ומאמן הנבחרת. חניכיו זכו במדליות אולימפיות, אך לא באליפות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר מדבד** בוויקישיתוף

* אלכסנדר מדבד, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אלכסנדר מדבד, באתר olympedia.org
* אלכסנדר מדבד, באתר United World Wrestling
* אלכסנדר מדבד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**אסתר נמדר תמאם** (נולדה ב-11 ביוני 1977) היא תסריטאית ועורכת תסריט ישראלית. היא מרצה לתסריטאות בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב מאז 2002.

ביוגרפיה
--------

נמדר נולדה בירושלים וגדלה בשכונת רחביה, דור ראשון בישראל למשפחה מצאצאי אנוסי משהד. אביה היה צלם סטילס ובעלי חנות "פוטו יעקבי", ואמה הייתה עקרת בית. אחיהּ הם הסופר רובי נמדר ומעצב המוצר שלומי נמדר. בילדותה השתתפה בסרט "תרזה ויולק" שביים חיים גיל. על חוויותיה כילדה שחקנית אמרה: "התיאוריה שלי הוא שאם היית ילד על סט, זו חוויה שתכתים לך את כל החיים, בקטע טוב. אתה תמיד תרצה לחזור לשם. יש שם איזה קסם מיוחד. חבורה שלמה של אנשים שמשחקת בכאילו. כמו איזה משחק די־אנד־די ענק". בתיכון למדה בגימנסיה העברית רחביה, בצבא שירתה כמורה חיילת בפנימייה בבאר שבע. 

נמדר סיימה לימודי תואר ראשון בהצטיינות בקולנוע מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני בהצטיינות בתוכנית הרב-תחומית באמנויות. היא מכהנת כמנהלת דרמה של חברת "ארצה הפקות". בעבר שימשה כמרצה במחלקה לקולנוע במכללת ספיר ובמדרשה לאמנות במכללת בית ברל.

### חיים אישיים

נשואה לעו"ד ליאור תמאם, שלושה ילדים בשמות עמיר, סהר ונעם

פילמוגרפיה
----------

### תסריטאית

* מלכת היופי של ירושלים (2021)
* פמת"א (2018)
* אליפים (2013)
* מבצע קיפוד (2012)
* בדמי ימיה (סרט) (2011)
* וביום השלישי (2011)
* געגוע (2010)
* נשרים (2009)
* המקום (2006)
* ילדי CCCP ‏(2006)

### עורכת תסריט

* פלאשבק (2018)
* המדרשה (2018)
* כבודו (2018)
* סטוקהולם (2018)
* שוברי גלים (2016)
* השמיניה הדור הבא (2014)

קישורים חיצוניים
----------------

* אסתר נמדר תמאם, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אסתר נמדר תמאם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אסתר נמדר תמאם דף המרצה באתר אוניברסיטת תל אביב
* ניצן זלצמן, ‏יוצרת "פמת"א": "הפרקליטות היא מוקד כוח, המנוהל ברובו ע"י נשים", באתר מעריב אונליין, 20 בדצמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד איתי שטרן, "גדל כאן דור של נשים שלא הוטרדו על בסיס יומיומי. אני מרגישה פמיניסטית זקנה", באתר הארץ, 7 ביוני 2021
2. ↑  ביוגרפיה באתר איגוד התסריטאים
פירוש נוסף ערך זה עוסק באיבר המשמש לייצור כוח עילוי בבעלי חיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו כנף (פירושונים).
 המונח "כנפיים" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו כנפיים (פירושונים).
כנף של שחף.
עיטם לבן-ראש במעוף
מטוס במעוף
**הכנפיים** הן הגפיים הקדמיות של העופות (וכן בעטלפים ובקבוצת הזוחלים הקדומים פטרוזאוריה), ואיברים אנלוגיים בחרקים, המאפשרים לרובם לעוף. במשך השנים התרחבה משמעות המושג וכיום הוא משמש גם לתיאור התקנים מלאכותיים מעשה ידי אדם (ראו כנף בכלי טיס).

בין כנפי העופות והחרקים קיים שוני רב מבחינת מבנה, תפקוד והתפתחות אבולוציונית.

על אף שנוצות מכסות כמעט את כל גופם של העופות, הרי שמטרתן העיקרית היא הרכבת הכנפיים. המבנה המיוחד של הנוצות מאפשר ליצור משטח נרחב (דבר המגביר את כוח העילוי) שמשקלו מועט. כנפי העופות התפתחו במשך מאות אלפי שנים מרגליהם הקדמיות של הזוחלים, אבותיהם הקדמונים של העופות.

עופות מסוימים, כגון דרור הבית, נדרשים להניע את כנפיהם במהירות כדי לעוף, ואילו עופות אחרים, כגון נשר, מסוגלים לדאות במשך זמן רב ללא הזזת הכנפיים, בנצלם את זרמי האוויר. עופות מסוימים אינם מסוגלים לעוף על אף שברשותם כנפיים; הידועים ביותר הם הפינגווין והיען. כנפיו של הראשון משמשות לשחייה.

כנפיהם של חרקים רבים נעות במהירות עצומה. הדבר מתאפשר הודות שרירים המיוחדים המפעילים כנפיים אלו, אשר אינם זקוקים לגירוי עצבי כדי לנוע; תנועתם היא מעין רפלקס. חוקרי אבולוציה משערים כי התפתחותן של כנפיים בחרקים היא אחד הגורמים העיקריים להצלחה המסחררת של קבוצת בעלי חיים זו (מספר מיני החרקים עולה בהרבה על מספר מיניהם של כל שאר בעלי החיים יחדיו).

כנפיהם של עופות ושל חרקים מעוטרים לעיתים קרובות בדוגמאות צבעוניות עזות; פרפרים ידועים בכך במיוחד. הדבר משמש לרוב לפיתוי ומשיכת בני המין השני למטרת רבייה, ולעיתים להגנה; ציפורים רבות פורשות את כנפיהן בעלות הצבעים העזים בפתאומיות בשעת סכנה ומרתיעות בדרך זו בעלי חיים המאיימים עליהן.

המילה 'כנף' בשפה העברית תקינה בצורת נקבה על פי האקדמיה ללשון העברית

כנפיים מתפקדות במינים שונים
---------------------------

* קוליברי ירוק כתרקוליברי ירוק כתר
* אווז עורבני במעוףאווז עורבני במעוף
* פלמינגו מצויפלמינגו מצוי
* כנפיים של דרקון דואהכנפיים של דרקון דואה
* שלבי התעופה של חיפושית ממין Cetonia aurataשלבי התעופה של חיפושית ממין Cetonia aurata
* פרפר ממין Marpesia zerynthiaפרפר ממין Marpesia zerynthia

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנפיים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כָּנָף, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4419759-7

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באלמנט אדריכלי. אם התכוונתם למערכת האמונות שבבסיס צריכת מזון מן החי, ראו קרניזם.
קרניז אבן פשוט
קרניז בעל מאפיינים קלאסיים במבנה בארצות הברית
**קַרְנִיז** (מאיטלקית: **cornice**), הנקרא בעברית גם **כַּרְכּוֹב** (וברבים: **כַּרכּוּבּים**), הוא אלמנט אדריכלי המופיע בחלקה העליון של חזית המבנה או מעל פתחים מרכזיים בו. הקרניז מתאפיין בכך שהוא בולט תמיד מקו הקיר, הן לכיוון החזית והן לצדדי הקיר.

הקרניז הקלאסי
-------------

באדריכלות הקלאסית הקרניז היה הרצועה הגבוהה ביותר באנטבלטורה אשר הופיע מעל האפריז והארכיטרב. תפקידו של הקרניז היה ליצור כותרת עליונה לכלל המבנה. הקרניז נבנה מעל האפריז וגם אם מעליו נוסף גמלון, הייתה סיומת הגמלון בעלת קרניז אלכסוני נוסף. הסדרים הקלאסיים הגדירו סוגים שונים של קרניזים בעלי פרופורציות אחרות ועיטורים התואמים את שאר הרכיבים. במבנים בעלי גג משופע משתלב הקרניז עם תמיכת הגג התחתונה ותפקידו הנוסף הוא למעשה הרחקת מי הגשמים המתנקזים על הגג מחזית הבניין. אלמלא הקרניז, המים המתנקזים לאורך משטח הגג היו זורמים על מישור קיר החזית ומלכלכים אותו לאורך זמן כמו גם עלולים לחדור בקלות יותר אל פנים המבנה.

קרניז מודרני
------------

גם באדריכלות סגנון מודרני נעשה שימוש בקרניזים, אלא עיטוריים פחות. הקרניז בעיקר נועד להדגיש את הקו האופקי של הבניין ולעיתים ליצור מעין משחק חזיתי בין הקווים האנכיים והאופקיים. לעיתים רבות הקרניז משמש גם להצללה מעל חלונות. הסגנון הבינלאומי עושה שימוש בקרניזים בעלי צורה גאומטרית תיבתית ברורה ופשוטה מעל חלונות מסוגים שונים.

קרניז בבנייה הישראלית
---------------------

בבנייה הישראלית נהוג להשתמש במושג קרניז גם לתיאור כל בליטה אורכית בקיר, גם כאלו בפנים המבנה המשמשים כמסתור לתעלות מיזוג אוויר, מסילות של וילונות או בסיס לתאורה ולחוטי תקשורת.

* קרניז נאו-קלאסיציסטיקרניז נאו-קלאסיציסטי
* קרניז בסיומת בניין ווינרייט בסגנון אסכולת שיקגו שתכנן לואיס סאליבאןקרניז בסיומת בניין ווינרייט בסגנון אסכולת שיקגו שתכנן לואיס סאליבאן
* קרניזי לבנים בחזית הבית על האשדקרניזי לבנים בחזית הבית על האשד
* חזית בניין בסגנון הבינלאומי בתל אביב עם קרניזים מעל החלונותחזית בניין בסגנון הבינלאומי בתל אביב עם קרניזים מעל החלונות
* כותרת מגדל משה אביב בעלת קרניזכותרת מגדל משה אביב בעלת קרניז

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קרניז** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קרניז** |

* קרניז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רגב, מורן (2021-12-31). "התכשיט החדש של התקרה בבית". *Ynet*. נבדק ב-2021-12-31.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4130016-6
* LNB: 000298160

 |
**בית הדין הבין־לאומי לבוררות** (באנגלית: International Court of Arbitration, ראשי תיבות: ICC) הוא מוסד ליישוב סכסוכים מסחריים בין־לאומיים. בית הדין פועל בחסות לשכת המסחר הבין-לאומית, ומורכב מיותר מ-100 בוררים מכ-90 מדינות.

בניגוד למה שמרמז שמו, ה-ICC אינו מוציא פסקי דין פורמליים. תחת זאת, הוא מספקת "פיקוח שיפוטי על הליכי בוררות".

שפות העבודה הרשמיות של בית הדין הן אנגלית וצרפתית. עם זאת, ניתן לנהל תיקים בכל שפה. המטה של ה-ICC נמצא בפריז, צרפת.

נכון ל-9 בינואר 2020, בית הדין רשם מאז הקמתו 25,000 תיקים. הוא ברר מספר שיא של מקרים שנרשמו בשנת 2019, אינדיקציה למאמצי ה-ICC להרחיב את שירותיו בשנים האחרונות.

רקע
---

בית הדין נוסד בשנת 1923 תחת הנהגתו של הנשיא הראשון של ה-ICC אטיין קלמנטל, שר האוצר הצרפתי לשעבר.

חברי בית הדין ICC ממונים לתקופות של שלוש שנים על ידי המועצה העולמית של ICC בהמלצת 'וועדות לאומיות' או קבוצות של ICC. בתחומי שיפוט שבהם אין ועדה או קבוצה לאומית, חברים מומלצים למינוי על ידי נשיא בית המשפט. חברים חלופיים ממונים על ידי המועצה העולמית בהמלצת נשיא בית המשפט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הדין הבין-לאומי לבוררות
* בית הדין הבין-לאומי לבוררות, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "International Court of Arbitration - Dispute Resolution Services - Organization - About ICC - ICC - International Chamber of Commerce". *iccwbo.org*. נבדק ב-17 בינואר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "ICC International Court of Arbitration®".
3. ↑  "ICC celebrates case milestone, announces record figures for 2019". 9 בינואר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "The Merchants of Peace - History - About ICC - ICC - International Chamber of Commerce". *iccwbo.org*. אורכב מ-המקור ב-11 ביולי 2015. נבדק ב-9 ביולי 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
ה-**Biografisch Portaal** (הפורטל הביוגרפי) היא יוזמה של מכון הויגנס להיסטוריה של הולנד (Huygens Instituut voor Nederlandse Geschiedenis) בהאג. מטרת המיזם הוא הנגשת טקסט ביוגרפי הולנדי, החל מראשית ההיסטוריה עד לעת החדשה.

המיזם החל בפברואר 2010, עם כ-40,000 ביוגרפיות שהומרו לפורמט דיגיטלי. בשנת 2012 כלל המיזם רשימה של 80,206 אנשים מ-125,592 ביוגרפיות שונות.

המונח "הולנד" (Netherlands) בהקשר זה כולל גם את הקולניות לשעבר של הולנד, והמונח אנשים מתייחס הן לאנשים ילידי הולנד והקולוניות שלה והן לאנשים שהיו פעילים בהולנד והקולוניות. נכון ל-2011, רק ביוגרפיות על אנשים שאינם עוד בין החיים נכללות במיזם.

המיזם מנוהל בהתאם לסטנדרטים של Text Encoding Initiative (אנ'), והגישה למיזם היא חינמית וחופשית באמצעות ממשק אינטרנטי.

המיזם הוא מיזם משותף של עשרה גופי מדע ותרבות שונים בהולנד, כשמכון הויגנס מרכז את המיזם.

בין הגופים היוזמים ניתן למנות את המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות, שאף שוכן עמו באותו בניין, ועוד.

בנוסף למידע הדיגיטלי, הוציא לאור המכון מספר יצירות בדפוס, בין השאר את יצירתו של אברהם ג'ייקוב ון דר אה (1792–1857), המילון הביוגרפי ההולנדי הראשון.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Biografisch Portaal
**אשלי (אש) מולוני** (באנגלית: **Ashley (Ash) Moloney**; נולד ב-13 במרץ 2000) הוא אתלט אוסטרלי זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) בקרב עשר ומדליית ארד באליפות העולם באולם (בלגרד 2022) בקרב שבע.

ביוגרפיה
--------

מולוני גדל בבריזבן שבקווינסלנד.

ב-2015, זכה במדליית זהב באליפות אוסטרליה באתלטיקה עד גיל 16 בקפיצה במוט ובמדליית כסף בקפיצה משולשת ובקפיצה לגובה.

ב-2016, סיים במקום הראשון בקפיצה במוט ובמקום השני בקפיצה משולשת באליפות אוסטרליה עד גיל 17.

במרץ 2017, זכה באליפות אוסטרליה עד גיל 18 בקרב עשר, ובדצמבר זכה באליפות ניו סאות' ויילס עד גיל 20.

במרץ 2018, זכה באליפות אוסטרליה עד גיל 20 בקרב עשר.

מולוני התחרה לראשונה מחוץ לאוסטרליה ביולי 2018 כשייצג את המדינה באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שנערכה בטמפרה. הוא זכה במדליית זהב בשיא אליפות של 8,190 נקודות, תוצאה שדירגה אותו שני בכל הזמנים לגילאי עד 20. הוא קבע בתחרות את התוצאה הטובה ביותר במסגרת קרב עשר לגילאי עד 20 בריצת 100 מטר ובריצת 400 מטר, שיפר את שיאיו האישים גם בקפיצה לגובה, הטלת כידון, ריצת 110 מטר משוכות (99 ס"מ), זריקת דיסקוס (1.75 ק"ג) וריצת 1500 מטר, והשווה את שיאו האישי בקפיצה במוט.

בדצמבר 2020, שבר בתחרות בבריזביין את שיא אוקיאניה בקרב עשר, בתוצאה של 8,492 נקודות.

באולימפיאדת טוקיו 2020, זכה במדליית ארד עם שיא אישי של 8649 נקודות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית ארד בקרב שבע בשיא אוסטרליה של 6,344 נקודות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 פרש במהלך התחרות.

שיאים אישיים
------------

אצטדיון
* קרב עשר: 8,649 נקודות (2021), שיא אוקיאניה
* ריצת 100 מטר: 10.34 שניות (2021)
* קפיצה לרוחק: 7.72 מטר (2021)
* הדיפת כדור ברזל: 14.60 מטר (2021)
* קפיצה לגובה: 2.11 מטר (2020)
* ריצת 400 מטר: 45.82 שניות (2020)
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.08 שניות (2021)
* זריקת דיסקוס: 45.11 מטר (2021)
* קפיצה במוט: 5.05 מטר (2021)
* הטלת כידון: 57.77 מטר (2020)
* ריצת 1500 מטר: 4:39.19 דקות (2021)

אולם
* קרב שבע: 1,206 נקודות (2022), שיא אוקיאניה
* ריצת 60 מטר: 6.70 שניות (2022)
* קפיצה לרוחק: 7.82 מטר (2022)
* הדיפת כדור ברזל: 13.89 מטר (2022)
* קפיצה לגובה: 2.02 מטר (2022)
* קפיצה במוט: 5.10 מטר (2022)
* ריצת 1000 מטר: 2:43.01 דקות (2022)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשלי מולוני** בוויקישיתוף

* אשלי מולוני, באתר olympedia.org
* אשלי מולוני, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  זהב לקייטי נאג'וט במוט, גרדינר ניצח ב-400 מטר, באתר ynet, 5 באוגוסט 2021
2. ↑  Jimboomba athletic club champion sets sights on Finland, ‏jimboombatimes.com.au, ‏15 בדצמבר 2017
3. ↑  Record-breaking Ashley Moloney wins world U20 decathlon, ‏athleticsweekly.com, ‏11 ביולי 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14673644

 |
**ארנבת ההרים** (שם מדעי: ***Lepus timidus***) היא מין של ארנבת ממשפחת הארנביים החיה בצפון אירואסיה מפנוסקנדיה למזרח סיביר ודומה במראה לארנבת השלג מאמריקה הצפונית. בעבר סברו שהיא שייכת לאותו המין של ארנבת הקוטב אך היא הופרדה.

ארנבת זו מגיעה לאורך 45–65 סנטימטר ומשקלה 2–5.3 ק"ג, והיא אחת מהגדולות שבארנבות. הנקבות מעט כבדות מהזכרים. הארנבות לבנות בחורף, אך בקיץ הן מחליפות את צבע פרוותן לחום למעט זנבן הלבן. דבר זה עוזר להבדיל בינה לבין ארנבת אירופית החיה באותו אזור. שני המינים מתחרים ביניהם על מקומות מחיה. הארנבת האירופית חזקה וגדולה יותר, אך היא פחות מוצלחת בתנאים הרריים, שם ארנבת ההרים משגשגת.

תפוצתה של הארנבת היא ביערות הטייגה ובאזורי הרים, מהם קיבלה את שמה. הארנבת מעדיפה לאכול עשבים, אך באזורים של שלג דחוס היא תגוון גם בענפים וקליפות עצים.

ארנבת ההרים משמשת כמזון עבור טורפים שונים, כגון עיט זהוב, שועל אדום ואוח מצוי. הצעירים יכולים להיטרף בידי הרמינים. להגנתה עושה הארנבת שימוש בהסוואה או בורחת בנתיבים עקלתוניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנבת ההרים** בוויקישיתוף
* ארנבת ההרים, באתר ITIS (באנגלית)
* ארנבת ההרים, באתר NCBI (באנגלית)
* ארנבת ההרים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* ארנבת ההרים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ארנבת ההרים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארנבת ההרים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**המשרת** (באנגלית: **The Servant**) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1963 בבימויו של ג'וזף לוסי עם דירק בוגרד, ג'יימס פוקס, ונדי קרייג ושרה מיילס בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי הרולד פינטר והוא מבוסס על הנובלה "המשרת" של רובין מוהם (אנ') משנת 1948. זאת דרמה פסיכולוגית על שני זוגות אחד מהמעמד הגבוה והשני מהמעמד הנמוך ועל היחסים ביניהם שגורמים לבסוף להיפוך המעמדות שלהם, משרת הופך לאדון.

תקציר העלילה
------------

טוני (ג'יימס פוקס) הוא אדריכל לונדוני עשיר ומשועמם. הוא רכש בית ופרסם הודעה על משרה פנויה למשרת שיעזור לו בהתקנת הדירה למגורים וישמש לו כמשרת אישי.

לביתו מגיע הוגו בארט (דירק בוגרד) שעושה עליו רושם טוב והוא שוכר אותו. בתחילה מתפקד בארט כמשרת מושלם. הוא מבשל ומגיש לו כל בוקר את ארוחת הבוקר למיטה, דואג לנקיון הבית ולנקיון בגדיו של טוני. הבדלי המעמדות ברורים, טוני הוא המעמד העליון ובארט במעמד התחתון של משרת שחייב להשביע את רצון המעביד לו.

היחסים בין טוני לבארט מתחילים להיסדק כאשר נכנסת לדירה סוזן (ונדי קרייג), חברתו של טוני. היא מתעבת את בארט שנכנס כל פעם לחדר בו נמצאים היא וטוני ומתנהג כאילו הבית הוא שלו.

בארט מבקש אישור מטוני להביא את "אחותו" ורה (שרה מיילס) שתגור איתו ותעזור במשק הבית וטוני מסכים. למעשה ורה היא אהובתו של בארט ומרגע שהיא מגיעה היא מתחילה לעגוב עליו כחלק מהמזימה שלהם להשתלט על המקום. טוני נכנע לה ומקיים איתה יחסים בלי לדעת שזו מזימה של בארט להשתלט עליו.

טוני יוצא עם סוזן לבקר את הוריה. הם חוזרים מוקדם מהצפוי ופוגשים בדיר את בארט ו"אחותו" מתנים אהבה בקול. בארט מודה שוורה היא אהובתו ושניהם מסולקים מהדירה.

טוני נשאר לבד בדירה ומתחיל להזניח אותה. הוא פוגש בפאב את בארט וזה מספר לו סיפור שוורה ברחה ממנו ולקחה את כל כספו וכי הוא מבקש הזדמנות שנייה לשרת את טוני. טוני מסכים אבל הפעם משנה בארט את התנהגותו והופך חוצפן כלפי טוני. הוא מרבה להגיש לטוני משקאות אלכוהוליים וטוני מאבד את שליטתו. כעת בארט מחזיר את ורה ושניהם הופכים לשליטי המקום בעוד שסוזן מגורשת וטוני שקוע באלכוהול ומתנהג כמשרת.

פרסים
-----

* דירק בוגרד זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי.
* ג'יימס פוקס זכה בפרס באפט"א לשחקן החדש המבטיח ביותר.
* דאלאס סלוקומב זכה בפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר.
* ג'וזף לוסי היה מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר.
* שרה מיילס הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
* ונדי קרייג הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הדשה המבטיחה ביותר.
* הרולד פינטר היה מועמד לפרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "המשרת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המשרת", באתר נטפליקס
* "המשרת", באתר AllMovie (באנגלית)
* "המשרת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "המשרת", באתר Metacritic (באנגלית)
* "המשרת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון להמשרת, 1963, באתר יוטיוב
* זאב רב נוף, ניוון ורקבון, דבר, 23 באוקטובר 1964
* דוד גרינברג, המשרת, למרחב, 23 באוקטובר 1964
* נתן גרוס, נפשו של משרת, על המשמר, 30 באוקטובר 1964

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012578873905171

 |
פני הבייגלה הם משטח מכוון בעל גנוס 3
בטופולוגיה ותחומים מתמטיים אחרים, ה**גֵּנוּס** של משטח הוא מספר טבעי, המאפיין את היריעה מבחינה טופולוגית. הגנוס סופר, במובן מסוים, כמה "חורים" יש למשטח. לדוגמה, פני הכדור (הספירה הדו-ממדית) הם המשטח הניתן לכיוון היחיד בעל גנוס 0. לטורוס יש גנוס 1.

הגנוס הוא תכונה יסודית של משטחים מכוונים, ויותר מזה: כל שני משטחים קומפקטים מכוונים עם אותו גנוס הומיאומורפיים זה לזה.

הגנוס של משטח מכוון
-------------------

מבחינה טופולוגית, **משטח** הוא יריעה דו-ממדית, שכמותה אפשר לתפור ולחבר מיריעות עור. היריעה צריכה להיות סגורה ונטולת שפה, כמו פני כדור או טורוס. המשטח **ניתן לכיוון** אם יש לו שני צדדים - כמו פני הכדור, ושלא כמו בקבוק קליין. 

הגנוס g של משטח מכוון מוגדר כמספר הגדול ביותר של חתכים שאפשר לעשות במשטח לאורך מסילות סגורות שאינן נפגשות, בלי לנתק אותו. במקרה כזה, המספר הגדול ביותר של חתכים שאפשר לעשות במשטח בלי לנתק אותו, כאשר אין אוסרים על המסילות להיפגש, הוא 2g. המספר האחרון שווה למספר בטי הראשון של המשטח, {\displaystyle \ \beta \_{1}(X)=2g}. החבורה היסודית של משטח מכוון מגנוס g היא "חבורת המשטח" {\displaystyle \ \langle x\_{1},y\_{1},\dots ,x\_{g},y\_{g}\,|\,[x\_{1},y\_{1}]\cdots [x\_{g},y\_{g}]=1\rangle }. 

* הגנוס של משטחים מכוונים
* גנוס 0גנוס 0
* גנוס 1גנוס 1
* גנוס 2גנוס 2
* גנוס 3גנוס 3

הגנוס קשור למאפיין אוילר באמצעות היחס {\displaystyle \,\chi =2(1-g)}. את המיון של משטחים מכוונים סגורים על-פי הגנוס שלהם הוכיח קאמי ז'ורדן ב-1866.

### משטחי רימן

על משטח סגור מכוון אפשר להגדיר מבנה אנליטי ההופך אותו למשטח רימן, ומתייחסים לגנוס של משטח רימן, גם כשהכוונה היא לגנוס של המשטח מבחינה טופולוגית. בהקשר זה, הגנוס סופר כמה דיפרנציאלים שלמים בלתי תלויים מוגדרים על המשטח. אחד המשפטים המרכזיים בתאוריה של משטחי רימן, אי-שוויון רימן, קובע את קיומן של פונקציות מרומורפיות לא קבועות על המשטח, בכפוף להנחות מוגדרות מראש. פונקציות כאלה קיימות בתנאי שמספר ההנחות עולה על הגנוס, ולכן אפשר לומר שככל שיש למשטח גנוס גבוה יותר, "קשה יותר" לבנות עבורו פונקציות לא קבועות.

למרחב טייכמילר, הממיין את יריעות רימן מגנוס g, יש ממד {\displaystyle \ 6(g-1)}.

הכללות
------

### משטחים עם שפה

אפשר להגדיר גנוס גם למשטח עם שפה. אם למשטח יש b מרכיבי שפה (לדוגמה, לפני כוס יש מרכיב שפה אחד, ולצינור - שניים), אז מאפיין אוילר והגנוס קשורים על ידי היחס {\displaystyle \,\chi =2(1-g)-b}. לכן לעיגול יש גנוס 0.

### משטחים לא מכוונים

עבור משטח סגור לא מכוון, הגנוס מייצג את מספר טבעות מביוס שאפשר "לקלף" ממנו עד שמתקבלת ספירה. גם כאן יש קשר קבוע למאפיין אוילר: {\displaystyle \,\chi =2-g}. לדוגמה, למישור הפרויקטיבי גנוס 1, ולבקבוק קליין גנוס 2.

אפשר למיין את כל המשטחים הסגורים באופן מלא על ידי מאפיין אוילר שלהם, או לחלופין על ידי הכיווניות (או היעדרה) והגנוס.

ראו גם
------

* גנוס (גאומטריה אלגברית)

קישורים חיצוניים
----------------

* גנוס, באתר MathWorld (באנגלית)
**טירת המונד** (באנגלית: **Hammond Castle**) ממוקמת על החוף האטלנטי באזור מגנוליה, שבעיר גלוסטר, מסצ'וסטס. הטירה, שנבנתה בין השנים 1926–1929, הייתה ביתו ומעבדתו של ג'ון הייס המונד ג'וניור. המונד ג'וניור פעל כממציא, שהיה חלוץ בחקר השליטה מרחוק, והחזיק למעלה מארבע מאות פטנטים. המבנה מורכב מאלמנטים אדריכליים מודרניים ומהמאה ה-15, ה-16 וה-18 ובנוי על צוק סלעי, המשקיף על נמל גלוסטר.

נכון לעכשיו, הטירה פועלת **כמוזיאון טירת האמונד**, המכיל את אוסף החפצים הרומיים, מימי הביניים ומהרנסאנס, של המונד, ואף מציע סיורים ותערוכות בנושא חייו והמצאותיו. האולם הגדול מכיל עוגב ששימש לקונצרטים של נגני עוגב מפורסמים רבים ביניהם וירג'יל פוקס וריצ'רד אלסר. עם זאת, מאז שנת 2004, העוגב כבר אינו ניתן לשימוש. במסגרת הסיורים המודרכים, המבקרים עשויים לבקר בעשרת אזורי המגורים בטירה (הכוללים חדר אוכל, ספרייה, חדר עבודה, חדרי תצוגה, מטבח וחדרי שינה לאורחים), החצר הפנימית, המגדלים הצפוניים והאולם הגדול.

מדשאת הטירה המשקיפה על הנמל משמשת, מחוץ לשעות פעילות המוזיאון, מקום לקיום חתונות ולאירועים פרטיים אחרים. במשך 25 השנים האחרונות, נערכו בכל אוקטובר בטירה סיורים מיוחדים בנושא ליל כל הקדושים. מתנדבי הפקת הסיורים הם תלמידי התיכון קייפ אן (אזור החוף הצפוני). גיוס הכספים של ליל כל הקדושים מושך אלפי מבקרים בשנה.

גלריה
-----

* חזית הטירה.חזית הטירה.
* גב הטירה.גב הטירה.
* האולם הגדול.האולם הגדול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת המונד** בוויקישיתוף
* ג'ון הייס המונד ג'וניור ומוזיאון הטירה
* האינפוגרפיה של ג'ון הייס המונד ג'וניור
* האתר הרשמי של מוזיאון טירת המונד
* ההיסטוריה של טירת המונד

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Hammond Castle". Hammond Castle. נבדק ב-2013-12-22.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"טירת המונד"**.
**מישהו לסמוך עליו** (באנגלית: **You Can Count on Me**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2000 בבימויו של קנת' לונרגן שגם כתב את התסריט ומשתתף בו, עם לורה ליני ומארק ראפלו בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על אם יחידנית בעיירה קטנה ועל יחסיה המורכבים עם בנה, אחיה ושני גברים.

לורה ליני הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וקנת' לונרגן היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר וזכה בפרס סטלייט לתריט המקורי הטוב ביותר, לפרס בפסטיבל הסרטים סאנדנס ולפרסים נוספים.

תקציר העלילה
------------

סמי (סמנתה) פרסקוט (לורה ליני) היא אם יחידנית הגרה עם בנה בן השמונה רודי, (רורי קאלקין), בעיירה קטנה בשם סטוקוויל. היא עובדת לפרנסתה כפקידת הלוואות בבנק המקומי שכעת הגיע לשם מנהל חדש בשם בריאן אוורט (מת'יו ברודריק).

היא גרושה מרודי (ג'וש לוקאס) ורודי הצעיר אינו מכיר את אביו. יש לה אח צעיר בשם טרי (מארק ראפלו), הוריהם נהרגו בתאונת דרכים ודרכיהם נפרדו. טרי הסתבך בפלילים, ישב בכלא ואינו מוצא את מקומו בעולם. לאחר ריב עם חברתו שילה (גבי הופמן), הוא זקוק לכסף ומודיע לסמי שהוא בא אליה לביקור.

טרי מספר לה על צרותיו והיא מרחמת עליו ומזמינה אותו לגור אתם ולהשגיח על רודי לאחר שהוא אומר לה שאפשר לסמוך עליו. היא מנהלת יחסים אינטימיים עם בוב (ג'ון טני) שמציע לה נישואין אך היא מסרבת ובו זמנית היא מנהלת יחסים אינטימיים עם הבוס שלה, בריאן.

טרי מספר לה על אובדן אמונתו בדת וסמי מזמינה את הכומר רון (קנת' לונרגן) לשוחח איתו.

טרי נכשל בתפקידו, פעם אחת הוא לוקח את רודי למועדון סנוקר והשריף דריל (אדם לפברה) מגלה זאת לסמי ופעם אחת הוא לוקח את רודי לפגוש את אביו שמתנכר לו. פגישה זו נגמרת במכות ובמעצר של טרי.

היא מבקשת מטרי לעזוב אך לפני שהוא נפרד, הם מתפייסים.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| לורה ליני | סמי פרסקוט |  |
| מארק ראפלו | טרי פרסקוט |  |
| מתיו ברודריק | בריאן |  |
| רורי קאלקין | רודי |  |
| קנת' לונרגן | רון | כומר |
| ג'ון טני | בוב |  |
| ג'וש לוקאס | רודי פרסקוט האב |  |
| איימי ראיין | גב' פרסקוט | אמא של סמי |
| גבי הופמן | שילה |  |
| אדם לפברה | דריל | שריף |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "מישהו לסמוך עליו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מישהו לסמוך עליו", באתר נטפליקס
* "מישהו לסמוך עליו", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מישהו לסמוך עליו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מישהו לסמוך עליו", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "מישהו לסמוך עליו", באתר Metacritic (באנגלית)
* "מישהו לסמוך עליו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט, באתר יוטיוב
* הפגישה הראשונה, באתר יוטיוב
* הפגישה הטראומטית בין רודי לאביו המתנכר, באתר יוטיוב
* הפרידה, הסצנה הסופית, באתר יוטיוב
**ישי שטקלר גרין** (נולד ב-14 בינואר 1973) הוא מנצח אופרה, תזמורות ומקהלות ישראלי. שימש כמנצח הבית ומנצח המקהלה באופרה הישראלית, וכיום הוא מנהל מוזיקלי של אנסמבל זמרי קולגיום תל אביב ועוזר מנצח באופרה הלאומית של פריז.

ביוגרפיה
--------

שטקלר נולד וגדל בישראל. למד בתיכון לאומניות תלמה ילין ושר במקהלת העפרוני, בניצוחה של מיה שביט. לאחר שירותו הצבאי בגלי צה"ל כמוזיקאי מצטיין למד באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב והקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון.

כיהן כמנצח הבית ומנצח המקהלה באופרה הישראלית במשך עשר עונות, במהלכן ניצח על יותר משלושים הפקות אופרה, בהן יבגני אונייגין, לה בוהם, כרמן, פאוסט, היהודיה, נורמה ורבות אחרות. ניצח על הפקות הענק של האופרה הישראלית, נבוקו, טוסקה, לה טרוויאטה ומאדאם באטרפליי בפארק הירקון בתל אביב ובבריכת הסולטן בירושלים לעיני עשרות אלפי צופים בשידורים ישירים ברדיו ובטלוויזיה. ניצח על כל התזמורות החשובות בישראל, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הקאמרית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים, סימפונט רעננה והסינפונייטה הישראלית באר שבע.

שטקלר מנצח בבתי אופרה גדולים בעולם וכן מנצח על תזמורות סימפוניות בצרפת, איטליה, ספרד, גרמניה, ברזיל, רומניה וקוריאה הדרומית. הקלטת האופרה ״לה ג'וקונדה״ מאת אמילקארה פונקיילי, בניצוחו, יצאה בחברת Brilliant Classics ברחבי העולם.

משנת 2014 שטקלר הוא גם מנהלו המוזיקלי ומנצחו הראשי של אנסמבל זמרי קולגיום תל אביב. כמו כן, הוא משמש עוזר מנצח באופרה הלאומית של פריז.

שטקלר הוא מנצח מקהלת בית הספר התיכון הארצי לאמנויות על שם תלמה ילין מזה 13 שנה.[דרושה הבהרה] אלבום אוסף של המקהלה יצא לאור בשנת 2016. באותה שנה שימש כמפיק המוזיקלי של הסרט "החטאים" של הבמאי אבי נשר. בשנת 2017 יזם והקים את פרויקט המקהלות בקונסרבטוריון ירוחם שבמסגרתו פועלות כיום שש מקהלות בירוחם.

חיים אישיים
-----------

שטקלר מתגורר ברחובות עם אשתו, נגנית הקלרינט קרן דביר-שטקלר ושלושת ילדיהם.

שטקלר הוא דבוראי בשיטות ביו-דינמיות והוא מכין ומשווק דבש טבעי ומוצריו.

בשנת 2018 חשף ביחד עם אסף הראל כי הוא ותלמידים נוספים בבית הספר תלמה ילין נפגעו מינית על ידי המנצח מנחם נבנהויז.

פרסים ומענקים
-------------

* זוכה מלגות AVI בז'נבה
* זוכה מלגות הקרן ע"ש וינגייט בלונדון
* פרס ההשתלמות הבינלאומית למנצח ישראלי צעיר ע"ש גארי ברתיני לשנים 2006–2007
* זכה במלגות השתלמות ובמענקים מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישי שטקלר, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
* דף האמן באתר האופרה הישראלית
* ישי שטקלר מנצח על מקהלת העבדים העברים, מתוך נבוקו בפארק
* ראיון לפודקאסט ״זה קלאסי״ של אסף מעוז
* מאיה נחום שחל, "ידעתי שאשלם מחיר כבד על הניצוח הזה", באתר כלכליסט, 24 בנובמבר 2020
* אתר למנויים בלבד רונית ורד, "יותר ממה שאני הצלתי דבורים, הדבורים הצילו אותי", באתר הארץ, 21 במאי 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  שטקלר ישי, מנצח, באתר www.israel-opera.co.il
2. ↑  ראם שרמן, פרק #697 – ישי שטקלר מנצח על דבורים, באתר גיקונומי, ‏19.03.2023
3. ↑  ראיון של ישי שטקלר בגלי צה"ל, באתר glz.co.il
4. ↑  מורה ב"תלמה ילין" שלמד אצל המנצח נבנהויז: "גם אני הוטרדתי", באתר החדשות 13