recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סר **ניקולס "ניק" פטריק קרטר** (באנגלית: **Sir Nicholas Patrick Carter**; 11 בפברואר 1959) הוא גנרל בדימוס בצבא בריטניה אשר שימש כראש המטה הכללי בין השנים 2014–2018, וכראש מטה ההגנה בין 2018–2021.

ביוגרפיה
--------

קרטר נולד בניירובי שבמושבת קניה ב-11 בפברואר 1959, בנם של ג'רלד ואלספת קרטר. הוא למד בווינצ'סטר קולג' ובאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט וב-8 באפריל 1978 התגייס לצבא בריטניה בדרגת לוטננט משנה. ב-8 באפריל 1980 הועלה לדרגת לוטננט. ב-1982 החל לשרת במסלול של שירות קבע וב-8 באוקטובר 1984 הועלה לדרגת קפטן. הוא שירת בצפון אירלנד, קפריסין וגרמניה וב-30 בספטמבר 1991 הועלה לדרגת מייג'ור. הוא למד במכללת קמברלי במשך כשנה לפני שהוצב כמפקד פלוגה בגדוד ה-3 של המעילים הירוקים המלכותיים. ב-1994 מונה לעוזרו של ראש המטה הכללי. בתחילת שנת 1996 הפך לחבר במסדר האימפריה הבריטית.

ב-30 ביוני 1996 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל וב-1998 מונה למפקד הגדוד השני של המעילים הירוקים המלכותיים. יחד עם הגדוד הוא לחם במלחמת בוסניה ובמלחמת קוסובו. ב-3 בנובמבר 2000 הוא הועלה לדרגת מפקד במסדר האימפריה הבריטית. במהלך 2003 הוא שירת במלחמת אפגניסטן ובסוף השנה הועלה לדרגת בריגדיר. בתחילת שנת 2004 מונה למפקד בריגדת השריון ה-20 ולחם עמה במלחמת עיראק. ב-2006 הוא מונה למנהל המשאבים והתכנון של הצבא. ב-23 בינואר 2009 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-6. הדיוויזיה שלו נפרשה באפגניסטן. בנובמבר 2011 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל, והיה לאדריכל הראשי של תוכנית צבא 2020 שנועדה להכין את הצבא הבריטי לקראת העשור השני של המאה ה-21. בספטמבר 2012 הוא חזר לאפגניסטן בתפקיד סגן מפקד כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי. על שירותו באפגניסטן נמתחה ביקורת רבה הן מצד קצינים בריטיים והן מצד קצינים אמריקניים. נטען הוא כי הוא נקט מדיניות של לקיחת סיכונים מיותרים וחוסר התחשבות בפיקודיו.

בנובמבר 2013 הוא הועבר לתפקיד מפקד כוחות הקרקע. בתחילת 2014 הוא הפך לאביר במסדר האימפריה הבריטית. ב-21 בפברואר של אותה שנה הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-5 בספטמבר הוא קודם לדרגת גנרל. ב-18 במרץ 2016 הוא עוטר בלגיון ההצטיינות האמריקני כאות הוקרה על שירותיו באפגניסטן. במסגרת תפקידו כראש המטה הכללי קרא קרטר להגביר את החימוש של הצבא הבריטי במטרה להדביק את קצב ההתחמשות של צבא רוסיה. ב-11 ביולי 2018 הוא ההחליף את סטיוארט פיץ' בתפקיד ראש מטה ההגנה. במהלך יום הולדתה של המלכה אליזבת השנייה הוא הפך לאביר הצלב הגדול במסדר האמבט. במהלך התפרצות מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת היה קרטר חבר בקבינט מקבלי ההחלטות. ב-30 בנובמבר 2021 פרש קרטר מהצבא ובמקומו מונה טוני רדקין.

ב-1984 קרטר התחתן עם לואיז אן יוארט; יש להם שלושה בנים ובת אחת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניק קרטר** בוויקישיתוף
* 
* ביוגרפיה באתר GOV.UK (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 232879516
* VIAF: 109154739961452992589
* WorldCat: viaf-109154739961452992589

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מחשב   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ גודל ] 

**סמסונג גלקסי A50** (באנגלית: **Samsung Galaxy A50**) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקה, כחלק מסדרת A של סמסונג גלקסי. הוא הושק ב-25 בפברואר 2019, וב-13 ביולי 2019 בארצות הברית. ב-2019 היה הסמארטפון הנמכר ביותר של סמסונג, והנמכר ביותר באירופה, והטלפון השלישי הנמכר ביותר בעולם. הוא יורשו של סמסונג גלקסי (A8 (2018, וסמסונג גלקסי A7 (2018).

מפרט
----

### חומרה

המכשיר מצויד במסך מסוג סופר AMOLED בתצוגת Infinity-U, בגודל 6.4 אינץ' וברזולוציית 2340×1080 פיקסלים, ביחס רוחב-גובה של 19.5:9.

המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל שמונה ליבות, כאשר 4 מהן פועלות בתדר עבודה של 2.3 ג'יגה הרץ, וה-4 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 1.6 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם Exynos 9610. למכשיר אחסון פנימי בנפח 64 או 128 ג'יגה בייט, שניתן להרחיבו באמצעות כרטיס MicroSD עד ל-512 ג'יגה בייט וזיכרון RAM בנפח 4 או 6 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללה בקיבולת 4000 מיליאמפר-שעה.

המכשיר מצויד בחיישן טביעות אצבע אופטי, ותכונת זיהוי פנים.

#### מצלמה

המכשיר מצויד במערך בעל שלושה מצלמות אחוריות, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: מצלמה רחבה ברזולוציה 25 מגה פיקסל; מצלמה אולטרה רחבה בשדה ראייה של 123 מעלות ברזולוציה 8 מגה פיקסל; ומצלמת חיישן עומק ברזולוציה 5 מגה פיקסל; ומצלמה קדמית ברזולוציה 25 מגה פיקסל.

### תוכנה

המכשיר הושק כשמותקנת עליו אנדרואיד פאי 9.0 בממשק המותאם של סמסונג - One UI 1.1.

באפריל 2020 המכשיר עודכן בעדכון תוכנה, וקיבל את מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI 2.0, התכונות כוללות את Bixby ,Google Assistant, ו-Samsung Pay. בדצמבר 2020 המכשיר עודכן לממשק - One UI 2.5.

במרץ 2021 המכשיר עודכן בעדכון התוכנה הסופי למכשיר, למערכת ההפעלה אנדרואיד 11 בממשק המותאם של סמסונג - One UI 3.1.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמסונג גלקסי A50** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סמסונג גלקסי A50

הערות שוליים
------------

1. ↑  Daniel R. Deakin, The legions of Samsung Galaxy A50 owners should brace themselves for an impending One UI 2.0 update, Notebookcheck (באנגלית)
2. 1 2  Daniel R. Deakin, The legions of Samsung Galaxy A50 owners should brace themselves for an impending One UI 2.0 update, Notebookcheck (באנגלית)
3. ↑  Samsung Galaxy A50 - Full phone specifications, m.gsmarena.com
4. ↑  Samsung Galaxy A51 in for review, GSMArena.com
5. ↑  Jon Porter, Samsung’s updated A-series phones are coming to the US, starting at $179.99, The Verge, ‏11 ביוני 2019 (באנגלית)
6. ↑  MobileScout.com, Best smartphones with dual rear cameras | October 2019, MobileScout.com
7. ↑  Samsung expands mid-tier portfolio with the Galaxy A Series in the U.S. Samsung US Newsroom, ‏12 ביוני 2019
8. ↑  SamMobile, Galaxy A50 and Galaxy A90 are the latest phones to get One UI 2.5 update, SamMobile
**פולינה פוריסקובה** (באנגלית: **Paulina Porizkova**, בצ'כית: **Pavlína Pořízková** נהגה: "**פָּבְלִינׇה פּוֹזִ'יסְקוֹבָה**"; נולדה ב-9 באפריל 1965) היא דוגמנית ושחקנית צ'כית.

ביוגרפיה
--------

פָּבְלִינׇה פּוֹזִ'יסְקוֹבָה נולדה בפרוסטיוב שבצ'כוסלובקיה (כיום בצ'כיה), למשפחה מרקע נוצרי. כשהייתה בת שלוש, הוריה נאלצו להימלט עם לשוודיה, עקב הפלישה של ברית המועצות לצ'כוסלובקיה. היא נשארה לגדול בחיק סבתה. רק לאחר מספר שנים בהן נאבקו ברשויות הצ'כוסלובקיות שלא התירו את איחוד משפחתה, הצליחו הוריה להתאחד עמה.

קריירה
------

### דוגמנות

ב-1980 שלח חבר של פוריצקובה שהיה צלם תמונה שלה לסוכנות הדוגמנות עלית על מנת שייתרשמו מכישוריו כצלם, אך במקום זאת התרשמו אנשי הסוכנות מתמונתה של פוריצקובה ובפוטנציאל הגלום בה והציעו לה לבוא לדגמן בפריז.

ב-1983 הופיעה לראשונה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, ובשנים 1984–1985 הייתה על השער של המגזין.

ב-1984 הופיעה בקליפ לשיר "Drive" של להקת The Cars, שם הכירה גם את מנהיג הלהקה ריי אוקייסיק לו נישאה ב-1988.

באוגוסט 1987 הופיעה על השער של פלייבוי. הופיעה על ארבע הגרסאות השונות ברחבי העולם של מגזין ווג, ועל השערים של המגזינים Elle וקוסמופוליטן. נבחרה פעמיים למקום החמישי ברשימת האנשים היפים בעולם על ידי מגזין פיפל.

דיגמנה עבור מעצבים רבים וחברות אופנה שונות ובהם שאנל וכריסטיאן דיור.

בשנת 2021 צולמה בגיל 56 למגזין אופנה. חלק מהצילומים היו בעירום והיא זכתה להתעניינות רבה בעיתונות האופנה העולמית וברשתות החברתיות בעקבות כך.

### משחק וטלוויזיה

ב-1993 שיחקה בסרט "חלום אריזונה" כארוסתו הפולנייה של ג'רי לואיס. ב-1996 כיכבה בקומדיה הרומנטית "הולכות על כל החופה", ובסרט הדרמה "סטייה נשית". ב-1998 שיחקה בסרט "יום חמישי" של הבמאי סקיפ וודס.

ב-2007 השתתפה בתוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים" והודחה בפרק הראשון. ב-2008 החלה לשמש כשופטת בתוכנית המציאות "הטופ מודל הבאה".

ב-2010 שיחקה בפרק בסדרה "עקרות בית נואשות".

חיים אישיים
-----------

בשנת 2017 נפרדה מבן-זוגה המוזיקאי האמריקאי ריק אוקייסק. על אף פרידתם הם נותרו רשמית נשואים עד מותו בשנת 2019. לשניים נולדו שני ילדים במהלך חייהם המשותפים.

לפוריסקובה אזרחות כפולה: שוודית ואמריקאית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **פולינה פוריסקובה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פולינה פוריסקובה** |

* פולינה פוריסקובה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פולינה פוריסקובה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פולינה פוריסקובה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פולינה פוריסקובה, באתר AllMovie (באנגלית)
* פולינה פוריסקובה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פולינה פוריסקובה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* איתי יעקב, לא רק בעירום: הקאמבק האופנתי של פאולינה פוריצקובה בגיל 56, באתר ynet, 12 ביולי 2021
* אתר למנויים בלבד קתרין רוזמן, ניו יורק טיימס, בגיל 56, פאולינה פוריצקובה שוב עירומה, באתר הארץ, 18 ביולי 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605508005171
* BNE: XX4952882
* GND: 1089873433
* ISNI: 0000 0000 3270 8450
* LCCN: n91097209
* MusicBrainz: 1f488c6b-722a-4501-b7c2-fdfb93bc1710
* NKC: ola200207481
* NTA: 309555922
* SNAC: w6p68m9m
* VIAF: 84935430
* WorldCat: lccn-n91097209

 |
**ג'ניס דיקנסון** (באנגלית: **Janice Dickinson**; נולדה ב-15 בפברואר 1955) היא דוגמנית וסוכנת אמנים אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

דיקנסון נולדה בברוקלין ולה אחות גדולה ואחות קטנה.

בתחילת שנות השבעים היא נסעה לעיר ניו יורק על מנת לדגמן לאחר שזכתה בתחרות "דוגמנית אופנת עלית" ובאותה תקופה בלונדיניות עם עיניים כחולות היו דומיננטיות בעולם האופנה.
היא התגלתה על ידי צלם אופנה לאחר שחברתו לוריין בראקו אמרה שהיא אוהבת את איך שהיא נראית. היא דיגמנה תקופה בפריז ולאחר מכן שבה למולדתה. היא טוענת שהיא המציאה את הביטוי "סופרמודל" (דוגמנית על) זאת לאחר שמנהלה שם לב שהיא עובדת הרבה מאוד ובצורה אינטנסיבית אז הוא אמר לה "את לא סופרמן ואז היא ענתה לא "נכון, אני לא סופרמן, אני סופרמודל".

היא כיכבה על השערים של חשובי מגזיני האופנה ווג, קוסמופוליטן, מארי קלייר ופלייבוי.

בנוסף היא שימשה כפנים של חברות כמו רבלון והאש פאפיז.

ב-2003 היא החלה לשמש כשופטת בתוכנית הריאליטי המצליחה "הטופ מודל הבאה" ושם היא נודעה בקשיחותה כלפי המתמודדות בתחרות. היא השתתפה בתוכנית במשך ארבע עונות אך לא המשיכה לעונה החמישית וזאת לאחר שהפקת התוכנית לא הסכימה להעלות את משכורתה.

ב-2006 עלתה תוכנית הטלוויזיה "הסוכנות של ג'ניס דיקנסון" שעקבה אחר הקריירה החדשה של דיקנסון כסוכנת דוגמנות.

חיים אישיים
-----------

דיקנסון הייתה נשואה שלוש פעמים ולה בן מבעלה השני ועוד בת מבן זוגה לשעבר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ג'ניס דיקנסון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ג'ניס דיקנסון** |

* ג'ניס דיקנסון, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1167938607
* ISNI: 0000 0001 0974 8080
* LCCN: n2002010151
* PIC: 387991
* VIAF: 55966212
* WorldCat: lccn-n2002010151

 |
גלגל של סאלר
**סאלר** (בצרפתית: **Le Salers**) היא גבינה צרפתית חצי קשה שמקורה ב-Salers, באזור הוולקני של הרי קנטל של המאסיף סנטרל (Massif Central), מחוז אוברן (Auvergne), מרכז צרפת. זוהי גבינה דחוסה, לא מבושלת, עשויה לפעמים מחלב פרה של Salers (אז היא נקראת "מסורת סאלר"), בין 15 באפריל ל-15 בנובמבר.

צורתה עגולה, מיוצרת בגלגלים במשקל של כ-40 ק"ג כך אחד. הגבינה מיושנת במערות בטמפרטורות הנעות בין 6–12 מעלות צלזיוס לפחות שלושה חודשים, ועד 45 חודשים.

ה-**Salers de Buron Traditional** מיוצרת רק בבקתות אבן (הנקראות בירון באוברן) בחודשי הקיץ מחלב אך ורק מהפרה של גזע סאלר. הגבינה חייבת להיעשות בג'רל העץ המסורתי. מומלץ לאכול אותה בין ספטמבר למרץ, לאחר זמן יישון של תשעה חודשים, אבל היא גם מצוינת כל השנה.

היסטוריה
--------

סאלר מיוצרת מאז ימי קדם. לפי הערכות, היא מיוצרת באזור זה במשך 2,000 שנים לפחות. סאלר הגיעה לגדולה כאשר המרשל אנרי דה לה פרטה-סֶנֶטֶר (אנ') (1600–1681) הגיש אותה לשולחנו של לואי הארבעה עשר, מלך מצרפת. סנטר אחראי גם על הצגת סן-נקטר וקנטל על השולחן המלכותי.

סאלר נהנית מהסמכת כינוי מקור מבוקר (AOC) מאז 1961.

יצרני סאלר מסורתיים הופכים ליותר ויותר נדירים, ובימינו נותרו פחות מ-100 יצרני בית חווה. 1,112 טון סאלר יוצרו בשנת 1998 (עליה של 15.1% מאז 1996); הכל מיוצר בחוות מקומיות מחלב לא מפוסטר.

סאלר דומה לגבינת קנטל, המופקת מחלב פרות זהה כשהן ניזונות מחציר בחודשי החורף של השנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאלר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andy – Les Affinés (27 בספטמבר 2010). "Cheesy Adventures at Les Affinés". *lesaffines.blogspot.co.uk*. נבדק ב-15 בנובמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Actimage. "Fiche produit". *inao.gouv.fr*. נבדק ב-15 בנובמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
דיוקנו של הורטה על שטר בערך של 2,000 פרנק בלגי
**ויקוטור הורטה** (בפלמית: **Victor Horta**;‏ 6 בינואר 1861 – 8 בספטמבר 1947) אדריכל ומעצב בלגי שפעל בבריסל בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. מן האדריכלים החשובים ביותר שיצאו מבלגיה וממובילי זרם האר נובו (Art Nouveau) באירופה של סוף המאה ה-19.

קריירה
------

ויקטור הורטה היה מוביל בתחומו ויצירתו שיקפה את האר-נובו האורגני-בוטני במיטבו. כלומר, סגנון אדריכלי השואב את השראתו מעולם הצומח ומביא לחזות הבניין צורות דמויות ענפים ועלים הבאים לידי ביטוי בחזות החיצונית, חללי הפנים והפרטים. חידושיו השפיעו רבות על מעצבים ואדריכלים בכל רחבי אירופה בהם הקטור גימאר, אדריכל אר נובו נוסף שפעל רבות בפריז.

עבודותיו מצביעות על טכנולוגיות חדשניות, בעיקר בהגשמת עץ וברזל. בזכות השימוש המושכל בחומרים השונים, יצר במבנים שתכנן אדריכלות טוטאלית, המשלבת בין מסת הבניין לבין חלליו הפנימיים והפרטים הנלווים, כגון: מעקות חדרי מדרגות, עמודים, מנורות, דלתות ותקרות זכוכית עם מסגרות ברזל מעוטרות.

החללים שעיצב מצביעים על השראת מוצרי ה"ארטס אנד קרפטס" באנגליה, וכמותם הם מצטיינים בפיסוליות גלית זורמת, המבוססת על מילון צורות בוטני ומבטאת גם תהליכים של צמיחה. הקונסטרוקציה הגלית הזורמת של הורטה, המעוצבת באלמנטים בוטניים, הביאה את האר-נובו בבריסל להישגים מרשימים.

בהשראת אמנים סימבוליסטים, הוא האמין בעיצוב טוטאלי של מבנים, תוך הדגשת זרימה אין-סופית ומהות חובקת-כל, המאפיינת את מצבו הנפשי ועולמו של היוצר.

בשנים 1927-1931 הוטא היה מנהל של האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של בריסל.

ראו גם
------

* בית טאסל
* בית סולווה
* בית ון אטוולדה
* מוזיאון הורטה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטור הורטה** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* ויקטור הורטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ויקטור הורטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007426604505171
* BIBSYS: 9011598
* BNE: XX1145985
* BnF: cb12074934n (data)
* CANTIC: a11754369
* GND: 118774964
* ISNI: 0000 0000 8120 2587
* LCCN: n82029249
* NDL: 00443786
* NKC: xx0013229
* NLA: 35233454
* NLP: a0000003400949
* NTA: 069045747
* RERO: 02-A003383917
* RKD: 39878
* SELIBR: 206983
* SNAC: w62f8wn7
* SUDOC: 029039886
* Trove: 875363
* ULAN: 500032216
* VIAF: 41863991
* WorldCat: lccn-n82029249

 |
**בית החולים קאלינקין** (רוסית: **Калинкинская больница**) בסנקט פטרבורג (הידוע גם בשם "בית החולים החשאי") הוא בית חולים לשעבר שידוע בתור המרפאה הראשונה לרפואת מין ברוסיה.

רקע כללי
--------

### בית העבודה של קאלינקין

בית העבודה על גדות פונטנקה (בית 166) נבנה על ידי האדריכל ניקולאי גרבל בשנת 1720. כאן פעל מפעל הטפטין הראשון בסנקט פטרבורג. בבניין ארוך בן שתי קומות מאבן, עם קומה ראשונה מונמכת, בה היו במקור אתים ולוחות מסורתיים. בשנת 1721 הובאה ממדינות המערב כנסייה עם כיפה, צריח ופעמונים. האמנים הולנדים שהובאו היו אמורים ללמד נשים בעלות סגולה קלה[דרושה הבהרה] "לייצר בד טוב וקל באופן ההולנדי". בשנת 1724 עבדו במפעל 139 איש.

### חצר הגדודים

לאחר ניסיון לא מוצלח להעביר את המפעל הבלתי רווחי לידיים פרטיות, הוא נסגר בשנת 1727 והמבנה הועבר לידי גדוד משמר איזמאילובסקי בשנת 1734 לצורך הסבתו למטה הגדוד ולארכיון. הגדוד התמקם כאן עד שנת 1743. עם זאת, בשנת 1745, בצו של הקיסרית יליזבטה פטרובנה, חודשה עבודת המפעל.

היסטוריה
--------

 התוכנית הכללית של בית החולים, המאה ה-19
בית החולים קאלינקין התמקם לראשונה במפגש נהר פונטנקה עם המפרץ הפיני. השם *קאלינקין* מגיע מהכפר הפיני קליאולה או בשמו הרוסי - קאלינה. בית החולים הוקם באמצע המאה ה-18, בתקופת שלטונה של יליזבטה פטרובנה, על בסיס אחת מ"חצרות התיקון", מעין בתי כלא שהיו קיימים מאז ימי פיוטר הראשון עבור נשים שהורשעו בזנות והפרות אחרות של החוק.

### בית חולים עירוני

האזכור הראשון של "בית קאלינקין" הוזכר באוסף השלם של חוקי האימפריה הרוסית, בה נכלל צו של יליזבטה פטרובנה מ-1 באוגוסט (12) 1750 "אודות פירוק והעברה לידי המשטרה הראשית נשים ונערות מגונות".

בשנת 1799 הקים בית החולים קאלינקין את בית הספר הקיסרי לרפואה כירורגית ובשנת 1783 את המכון הרפואי הקיסרי לכירורגיה. בשנים 1831–1833, הקים האדריכל לודביג שארלמן מבנה חדש בן שלוש קומות עם 300 מיטות.

במאות ה-19 וה-20, בבית החולים עבדו אנשי רפואת מין בולטים רבים ברוסיה, ביניהם וניאמין טרנובסקי (שעל שמו נקרא בית החולים בשנת 1922), אדוארד שפרק (שבמשך 20 שנה, בשנים 1870–1890, מילא את תפקיד הרופא הבכיר), זינאידה ילצינה, סרגיי קולנייב, אוסקר פטרסן, אולגה פודוויסוצקאיה ועוד.

בסוף המאה ה-19, בית החולים התמחה בטיפול בנשים והיו בו 500 מיטות רגילות, 50 מהן נועדו לגברים. חולים שמטופלים בטיפול לא נדרשו להציג מסמכים.

בתקופה הסובייטית שכן במתחם המכון לאנטיביוטיקה ואנזימים.

לקריאה נוספת
------------

* Ордин К. Попечительский совет заведений общественного призрения в С.-Петербурге. Очерк деятельности за пятьдесят лет 1828—1878. — СПб.: Типография второго отделения Собственной Его Императорского Величества канцелярии, 1878. — 595 с.
* Капустин М. Н. Калинкинская городская больница в С.-Петербурге. — СПб.: Тип. Шредера, 1885. — 95 с.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית החולים קאלינקין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Калинкинская больница («Секретная больница»
2. ↑  История Калинкинской больницы в Российском биомедицинском журнале
3. ↑  Вид Прядильного двора и Подзорного дворца в устье реки Фонтанки. Гравюра П. Штелина. 1760-е гг.
4. ↑  *Горбатенко С. Б.* Петергофская дорога. СПб.: ООО Европейский дом. 2001. С. 39—40.
השיר של הרב עולמי בכניסה לישיבת עתניאל
הרב **עמירם (עמי) עולמי** (כ"א בתמוז תש"ך, 16 ביולי 1960 – כ"ד בכסלו תשנ"ה, 27 בנובמבר 1994) נמנה עם מייסדי ישיבת עתניאל ושימש כר"מ בישיבה וכרב היישוב עתניאל עד שנרצח בפיגוע בבית חגי.

קורות חייו
----------

נולד לפסח ולרבקה עולמי וגדל בכפר השיתופי שבי ציון. למד בתיכון דתי יבנה בחיפה ולאחר מכן בישיבת הכותל, במסגרתה שירת בצה"ל בחיל השריון, ובישיבה הגבוהה מקור חיים, שם הוסמך לרבנות. הוא היה תלמידם של הרב שג"ר והרב עדין אבן ישראל-שטיינזלץ.

במהלך 1988 הקים הרב עולמי את ישיבת עתניאל יחד עם הרב בנימין קלמנזון והיה אחראי במידה רבה לאופייה האמנותי-חסידי של הישיבה, כאשר בתקופה זאת לא הייתה מקובלת גישה זאת בישיבת הסדר. בנוסף כיהן הרב עולמי כרב היישוב עתניאל.

הרב עולמי נרצח בפיגוע ירי סמוך לבית חג"י, בכ"ד בכסלו תשנ"ה (27 בנובמבר 1994).הפיגוע בוצע בידי חוליית חמאס שרצחה במאי 1994 את מרגלית שוחט ורפאל יאירי ליד בית חג"י.

הוא הותיר אחריו אישה בהריון וחמישה ילדים. כשבעה חדשים אחרי הירצחו נולדה בתו ונקראה על שמו: נחמה בת-עמי. הרב רא"ם הכהן, שנכנס לכהן כראש הישיבה מעט לפני הפיגוע, החליף אותו לאחר זמן כרב היישוב.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב עמי עולמי באתר קריית ארבע.
* הרב עמי עולמי הי"ד - דף לזכרו באתר ישיבת עתניאל
* דף לזכר עמירם עולמי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* רשימת המאמרים של עמירם עולמי באתר רמב"י
* רשימת המאמרים של עמירם עולמי, באתר רמבי"ש
* מאמרים של הרב עמירם עולמי, באתר ספריית אסיף
* הרב עמיחי סמט, השיר שנשאתי מתוך הגמרא - עיון בדרכי הלימוד של הרב עמי עולמי, באתר ספריית אסיף (מתוך 'אביע' 23, קיץ תשע"ז)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007411649505171
* VIAF: 40156674894333580036
* WorldCat (עם VIAF): 40156674894333580036

 |
**הבלש האמיץ שוורץ** הוא סרט קולנוע ישראלי בבימוי ותסריט של עמי ארצי ולויד קאופמן (אנ'). הסרט יצא לאקרנים ב-1973 בכיכובם של בומבה צור, יוסף שילוח, אילן דר, מונה זילברשטיין, ששי קשת, טליה שפירא ועוד.

עלילת הסרט
----------

קומדיה ובמרכזה הבלש שוורץ (בומבה צור) ועוזרו, שמחה (יוסף שילוח), שנשכרים על ידי ד"ר לוקס (גדעון זינגר) כדי לעקוב אחר אשתו (אביבה מרקס) שהוא חושד כי היא בוגדת בו. שני הבלשים השלומיאלים והלא מקצועיים במיוחד נקלעים לתסבוכות, בין היתר עם שני שחקני תיאטרון פולניים (בגילומם של אורי זוהר ואלישבע מיכאלי), ומאפיונר בסגנון דון קורליאונה (בגילומו של דובי גל). בסצנת החתונה מככב בועז שרעבי בהופעת אורח.

תהליכי הפקה
-----------

התסריט המקורי לסרט היה של לויד קאופמן, אך הוא נכתב מחדש על ידי עמי ארצי. קאופמן, שהיה מפיק צעיר זמן קצר אחרי שסיים את לימודיו, שוכנע להשקיע בסרטו החדש בטענה כי הסרט יהיה שלאגר בטוח בישראל ובקהילה היהודית בארצות הברית. הוא גייס את אנדרו לאק (אנ'), שהיה אז מפיק ב-CBS, להשקעה בסרט וכמפיק-שותף.

קאופמן התחרט על השקעתו בסרט עוד כשהיה בשלבי הפקה וכשחתם על ויתור על זכויות ההפצה בישראל. בספרו *Produce Your Own Damn Movie* הוא מתאר את הפקת הסרט ככישלון הכלכלי והיצירתי החרוץ ביותר בחייו ומשתמש בו כדי להמליץ למפיקים מתחילים מה לא לעשות. הוא טען שהסרט "עשה יותר נזק ליהודים מאשר מיין קאמפף", ושההפקה, בנוסף לחוויות אחרות בישראל, גרמה לו לפתח שנאה-עצמית יהודית. כשהחברה שלו, Troma Entertainment, השיקה טכנולוגיה חדשה להורדת סרטים מאתר האינטרנט, היא הודיעה שכניסוי היא תשווק דרכו את הבלש האמיץ שוורץ, תחת שמו האנגלי "*Big Gus, What's the Fuss?*", "הסרט הגרוע ביותר שהפיק לויד קאופמן מעולם".

לפי קאופמן, התוכנית המקורית הייתה לצלם את הסרט בשתי שפות – עברית ואנגלית – אך כשהוא הגיע לישראל התברר לו שבמקום לצלם באנגלית נעשה ניסיון לדבב את הסרט, ושגם הקטעים בהם השחקנים דיברו באנגלית נזקקו לדיבוב מאנגלית לאנגלית. הוא כתב שהובטח לו שהישראלים רואים כל מה שיוצא לקולנוע בעברית מספר פעמים, כך שההצלחה מובטחת, אך עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הקולנוע הישראלי סבל מחוסר הצלחה ו"הבלש האמיץ שוורץ" היה כישלון מהדהד בקופות בישראל. הסרט לא הופץ מחוץ לישראל במשך שנים רבות.

רק דב הניג, שערך את הסרט, המשיך לקריירה הוליוודית מצליחה, ואף היה מועמד לפרס אוסקר בשנת 1993 לסרט "הנמלט" בעריכת סאונד.

המוזיקה לפסקול הסרט נכתבה על ידי יגאל בשן שגם מבצע את השירים בסרט. העיבוד המוזיקלי של בני נגרי התאפיין בסגנון הפאנק האופייני לסרטי בלקספלויטיישן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבלש האמיץ שוורץ** בוויקישיתוף

* "הבלש האמיץ שוורץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הבלש האמיץ שוורץ", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "הבלש האמיץ שוורץ", באתר אידיבי
* "הבלש האמיץ שוורץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "הבלש האמיץ שוורץ", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* "הבלש האמיץ שוורץ" - הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראיון עם לויד קאופמן לפודקאסט The Projection Booth, דקה 28:30
2. 1 2  Lloyd Kaufman, *Produce Your Own Damn Movie* (Elsevier: 2009), pp. 25–31
3. ↑  ראיון עם לויד קאופמן לפודקאסט The Projection Booth, דקה 26
4. ↑  Lloyd Kaufman, *Produce Your Own Damn Movie* (Elsevier: 2009), p. 29
5. ↑  Big Gus, What's the Fuss, Troma Direct
**המלחמה הקרימינלית בקסימוב** (ברוסית: **Касимовская криминальная война**) היא מלחמה קרימינלית בין מספר ארגוני פשע ממוסקבה, ריאזאן וארגוני פשע מקומיים בעיר קסימוב, מחוז ריאזאן לצורך שליטה בגנבות ממפעל המתכות האל ברזיליות של פריוקסקי. זו אחת ממלחמות הפשע האלימות ביותר ברוסיה בשנות התשעים; יותר מ-50 איש הפכו לקורבנות מלחמה זו.

רקע
---

בשנת 1989 הוחלט להקים מפעל לעיבוד זהב בקסימוב, שזכה לשם "מפעל המתכות האל ברזיליות של פריוקסקי". הוא נבדל בין מפעלים דומים בנובוסיבירסק, קרסנויארסק ושצ'לקובו לא רק על ידי היקפי ייצור גדולים, אלא גם על ידי מערכת אבטחה חזקה - גדוד שלם של כוחות הביטחון הפנימיים עסק באבטחה. בשנת 1991 ייצר המפעל התכה ראשונה של זהב. אירוע זה הפך את חייה של עיירה מחוזית שקטה.

ההתחלה
------

בשנת 1992 אנשים החלו להיעלם בקסימוב. חלקם נמצאו ביערות שמסביב עם עקבות עינויים, כך שלא תמיד ניתן היה לזהות אותם. תושבים מקומיים כבר דיברו אז שכל זה קשור למפעל לעיבוד הזהב. עם זאת, רשויות אכיפת החוק לא הבינו זאת מייד. המוזרויות של הרציחות וההיעלמויות הללו היו שאנשים בשכבות שונות לחלוטין של האוכלוסייה הפכו לקורבנות - מאנשי עסקים מצליחים ועד עובדים רגילים ואנשי צבא. עד מהרה נשמעו יריות בקסימוב וסביבתה. הקורבנות, כמו בעבר, היו מגוון אנשים.

בקשר למצב החירום בקסימוב הוחלט לערוך בדיקה במפעל, אולם לא אותרו עובדות על אובדן הזהב. אבל בשנת 1994 בניז'ני נובגורוד נעצרו אלכסיי אגפוב וסרגיי סביטנב, שאיתם היה מטיל זהב קילוגרם של זהב תעשייתי. נקבע כי מטיל זה אמור היה להיות במפעל בקסימוב, שממנו לא אבדה מיליגרם זהב. אולם החוקרים היו המומים ממש מההודאות של אגפוב וסביטנייב: התברר כי בנוסף לקילוגרם שנתפס, הם מכרו בעבר עוד 22 קילוגרמים של זהב. במדינה שבה עוד לפני מספר שנים נידונו למוות בגין גנבת כמה גרם של מתכות יקרות, היה זה עניין בעל חשיבות מיוחדת למדינה.

המצב בקסימוב הפך לסיבת ההליכים במועצה המיוחדת במשרד הפנים. נוצר צוות חקירה שאליו הצטרפו פרקליטות הפדרציה הרוסית ושירות הביטחון הפדרלי. הבדיקה היסודית ביותר במפעל בוצעה שוב, ושוב הכל ירד למיליגראם.

החקירה
------

גם אם היו גנבות מהמפעל, אז באותה העת לא היה ברור כיצד עבר הזהב דרך המחסומים השמורים בכבדות. החוקרים הציעו כי זה לא היה ללא עזרת הצבא ששמר עליו. אך כל עובדי הגדוד עברו בדיקות מיוחדות והיו להם מאפיינים ללא דופי.

במפעל נערכו סריקות המוניות. לבסוף, באחד החדרים האחוריים, הם מצאו כפפת עבודה ממולאת מוטות זהב.

המצב בקסימוב היה מתוח. בעיר הופיעו נציגים של מספר ארגוני פשע ממוסקבה (אחוות סולנצבו, ארגון הפשע פודולסקאיה וכו') ושל ריאזן (ארגון הפשע סלונובסקאיה). ההרג התחלף זה בזה. זרם מאסיבי של זהב רוסי נצפה בשווקים השחורים של המדינות הבלטיות, מולדובה וטורקיה. ועובדי המפעל בנו לעצמם קוטג'ים מפוארים, קנו מכוניות זרות יקרות. בבתי הקזינו של קסימוב היו משחקים על סכומי עתק, יותר מאשר בבתי הקזינו המפורסמים במוסקבה.

המשפט
-----

היקף הדיונים בבתי המשפט היה חסר תקדים בהיסטוריה של רוסיה. יותר מ-120 איש הורשעו על ידי בית משפט רגיל, 54 נוספים על ידי בית דין צבאי. העונש המקסימלי - מאסר עולם - קיבל ויטלי אנטוליביץ' קורבטוב, יליד 1963. שאר חבריהם קיבלו עד 25 שנות מאסר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "זהב מטורף", סרטון באתר יוטיוב מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית.
* "זהב עקב מדם", סרטון באתר יוטיוב מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית. התרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
**נטול נשמה 2** (ברוסית: **Духless 2**) הוא סרט קולנוע רוסי, דרמה פסיכולוגית בבימויו של רומן פריגונוב על פי תסריט מאת אנדריי ריבקין, מיכאיל אידוב ופואד איברגימבקוב, בשיתוף פעולה עם סרגיי מינאייב. הסרט מהווה לסרט המשך של "נטול נשמה" (2012) בכיכובו של דנילה קוזלובסקי.

לדברי מבקר הקולנוע הרוסי אנטון דולין הסרט מהווה לסרט שובר קופות הפוליטי הראשון מסוגו ברוסיה.

תקציר עלילת הסרט
----------------

בעקבות אירועי הסרט הקודם, מקס נמלט לבאלי שבאינדונזיה. הוא נהנה מהחיים העליזים באי גן העדן ונראה שאינו מתכוון לחזור למוסקבה.

אבל חייו משתנים באופן דרמטי כאשר למסיבה שבה הוא נוכח המשטרה עורכת פשיטה ומכניעה אותו במכות חשמל ובאלות לאחר שבחיפוש בביתו היא מוצאת סמים. כדי לא ללכת לכלא, הוא מגלה שעליו למכור את הווילה היוקרתית שלו ולעלות על מטוס חזרה לרוסיה.

ברגע שבו הוא מאבד את כל מה שהיה לו, מקס טס למוסקבה. אבל גם בבית הוא מגלה שאף אחד לא מרוצה משובו. אנשי משטרת הפדרציה הרוסית חושפים תיקי חקירה ישנים של מקס ומציעים לו עסקה בתמורה להעלמתם.

אם מקס ימלא את כל התנאים, הוא יקבל את החופש שלו ואת דרכונו בחזרה. מקס נשאר לבחור בין החירות לכבוד ולהחליט האם לברוח חזרה לאינדונזיה או להישאר ולהילחם על האמת.

שחקנים ודמויות
--------------

* דנילה קוזלובסקי — מקס אנדרייב
* מריה אנדרייבה — יוליה
* מילוש ביקוביץ' — רומן בלקין
* פאבל וורוז'צוב — סאבליוב
* אלכסנדרה בורטיץ' — ילנה
* קריסטינה באבושקינה — אוקסנה מאסלובה
* סרגיי בורונוב — שוחין
* לב פריגונוב — מיכאיל איוואנוביץ'
* ולדימיר סימונוב — וארניקוב
* דומיניק פינון — ברנרד
* אלכס פדקינה — ברוייב
* דמיטרי פודנוזוב — ויקטור איליץ'
* ליובוב סוקולינסקאיה — אירינה סימונוביץ'
* איוואן שישקין — ויקטור
* טטיאנה קאזאנצבה — טטיאנה

הפקה
----

הפקת הסרט יצאה לדרך זמן קצר לאחר סיום העבודה על הסרט הקודם והצילומים נערכו במוסקבה ובאינדונזיה בשנים 2013–2014. לצורך הצילומים, דנילה לקח שיעורים בגלישת גלים.

בתחילה נודע שם הסרט בשם The Downshifter, לפני שהוחלט לקרוא לו פשוט בשם "נטול נשמה 2".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* "נטול נשמה 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "נטול נשמה 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון הסרט

הערות שוליים
------------

1. ↑  первый политический блокбастер в России, КиноПресса - kinopressa.ru
**אקאצוקי** (ידוע גם כ-Venus Climate Orbiter (VCO), Planet-C) היא הגשושית לכוכב הלכת נוגה מטעם הסוכנות החלל היפנית. היא שוגרה במאי 2010. מטרת הגשושית היא לחקור אטמוספירה של נגה. נכון לנובמבר 2023 הגשושית פועלת ומעבירה מידע.

היסטוריה
--------

הגשושית מיועדת לחקר אטמוספירה של נגה מגובה שונה. השיגור היה מתוכנן ל-18 במאי ונדחה עקב תנאי מזג אוויר באתר השיגור. הוא בוצע ב-20 במאי 2010 ממרכז החלל טנגשימה. באותו שיגור היו מספר חלליות נוספות לרבות "איקרוס)".

משקל הגשושית כ-500 ק"ג והיא נושאת 5 מצלמות. פאנל סולארי מספק כ-700 ו"ט בתנאי נגה.

ב-דצמבר 2010 הגשושית הגיע לסביבות היעד ומדחף שלה התחיל לעבוד במטרה לעבור למסלול המתוכנן סביב נגה. עקב בעיית תקשורת ותקלה במדחף התמרון לא הצליח וגשושית עברה למסלול לא מתוכנן עם זמן הקפה של 203 ימים. לאחר ניתוח המצב התברר שניתן להעביר את הגשושית במסלול קרוב למקורי בדצמבר 2015. תיקוני מסלול החל במהלך קיץ 2015 והסתיימו ב-9 בדצמבר. הגשושית עברה למסלול סביב נגה בגובה 1,000-10,000 ק"מ עם זמן הקפה 10-13 ימים.

במאי 2016 החלה עבודה שגרתית של מצלמות הגשושית. משך פעולה מתוכנן היה כשנתיים. תקופה זו הוארכה מספר פעמים. נכון לסוף 2023 העברת נתונים נמשכת.

בתקופת פעילות מכשירי ומצלמות הגשושית העבירו נתונים רבים על מצב האטמוספירה של נגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקאצוקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אקאצוקי (ביפנית)
* מידע על פעילות הגשושית
* דיווח לעיתונות
* אקאצוקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אקאצוקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**ארנבת האנטילופה** (שם מדעי: *Lepus alleni*) היא מין של ארנבת ממשפחת הארנביים החיה במדבריות אמריקה הצפונית. היא שייכת לתת-סוג נפרד משאר בני הסוג ארנבת.

מאפיינים
--------

זוהי אחת מהגדולות שבארנבות. אורכה 52–58 ס"מ ואורך אוזניה 14–17 ס"מ. משקלה ארבעה ק"ג בקירוב. היא בעלת פרווה בהירה מאוד המשתלבת עם הנוף המדברי כשהגב מעט חום מנומר. האוזניים ורודות.

תחום המחייה של ארנבת האנטילופה הוא המדבר והערבות היבשות באריזונה וכן במחוזות צ'יוואווה, נאיאריט, סינלואה וסונורה שבמקסיקו. הארנבת צמחונית וניזונה בעיקר מעלים, שורשים ומקקטוסים בשרניים. גופה מותאם לחסוך במים והיא יכולה לשרוד זמן רב בלי שתייה.

היא ניצודה על ידי טורפים רבים, בעיקר קויוטים, שונרים מצויים ועיטים זהובים. הארנבת היא יצור דרוך ועירני ובעזרת אוזניה מסוגלת לשמוע טורף מתקרב ולברוח למאורתה.

תת-מינים
--------

* *L a. i alleni*
* *L. a. palitans*
* *L. a. tiburonensis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנבת האנטילופה** בוויקישיתוף
* ארנבת האנטילופה, באתר ITIS (באנגלית)
* ארנבת האנטילופה, באתר NCBI (באנגלית)
* ארנבת האנטילופה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* ארנבת האנטילופה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ארנבת האנטילופה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארנבת האנטילופה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**המדרשה החסידית** **לצעירים** (בקיצור: המדרשה החסידית) היא ישיבה תיכונית, כלל חסידית, השוכנת בביתר עילית. בישיבה לומדים כ-90 בחורים. זוהי הישיבה התיכונית הראשונה במגזר החסידי. המייסד וראש הישיבה הוא הרב מנחם בומבך.

תולדות המדרשה וקווים לדמותה
---------------------------

הרב מנחם בומבך, מייסד המדרשה, אוגוסט 2018
הישיבה נוסדה בא' באלול תשע"ד, עבור בחורים בגילאי 13–18. קודם לכן נכנסו המייסדים אל מנהיגים חרדים כדי להיוועץ בהם ולקבל את ברכתם. מנהיג המגזר הליטאי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן ביקש מן המייסדים שימנעו מלקרוא לו "ישיבה". מכאן שמה הייחודי.

נושאי תפקידים
-------------

ראש המדרשה הוא הרב מנחם בומבך. מנהל החינוכי: הרב מתתיהו דייטש. מנהל תיכון: משה מלמוד. מנהל הפנימיה: הלל רוזנברג.

שיטת וסדרי הלימוד במדרשה
------------------------

סמל המדרשה החסידית
תוכנית הלימודים במדרשה כוללת לצד לימודי הגמרא תנ"ך, הלכה, סוגיות בפרשיות השבוע, סוגיות יסוד במחשבת ישראל ועיון בתורת ובתולדות החסידות. במדרשה גם לימודי חול (מתמטיקה, מדעי המחשב, אנגלית, ועוד), מתוך מטרה שלתלמידים תהיה הכשרה מעשית לחיים.
כדי להתמודד עם העובדה שרוב התלמידים מגיעים למדרשה מתלמודי התורה וללא ידיעות רחבות במקצועות חול פיתח צוות המדרשה תוכנית השלמת פערים התלמידים עוברים מבדקים ובהתאם לתוצאות נבנית עבור כל תלמיד תוכנית להשלמת הפערים.

בתשע"ח זכתה המדרשה לתעודת הערכה ממשרד החינוך עבור "קידום אקלים חינוכי מיטבי"

התנגדות
-------

הקמת ישיבה תיכונית הפונה לבחורים מהמיינסטרים החרדי עוררה התנגדות בציבור החרדי. מול ביתו של מנחם בומבך התקיימו מספר הפגנות, והופצו פשקווילים בשכונות החרדיות שבהם נכתב "חילוני מתחזה, הברנש מנחם בומבך, חזור לחבריך החילונים בתל אביב". ב-23 בנובמבר 2016 שפכו שני קיצוניים זפת על דלתו של בומבך וסתמו בדבק מגע את מנעול ביתו. קודם לכן השחיתו את דלתו ואת דלתו של איש צוות אחר בישיבה כמה פעמים.
ב-29 באוגוסט 2017 כתב עורך יתד נאמן ישראל פרידמן מאמר מערכת שבו האשים את המייסד ואת שותפיו בכך שהם "רוצחים רוחניים" ושכל מטרתו לשנות את היהדות החרדית ואת צביונה, ו"לחפור תחת אושיות קיומה, לערער ולהרהר אחרי כל בנינה, לחלץ בצבת את כל מסמרותיה, לסלול דרך חדשה וליצור בידיים מציאות של "עוון". "סולל-הורס", בניין נערים סתירה!"

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המדרשה החסידית
* המדרשה החסידית, ברשת החברתית פייסבוק
* הערוץ של המדרשה החסידית באתר יוטיוב
* יאיר שלג, המדרשה החסידית שמלמדת לימודי ליבה למרות האיומים, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2017
* ישראל רוזנר, תחקיר "המקור": שנה במדרשה החסידית שבה לומדים מתמטיקה ואנגלית, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 01 בינואר 2018

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יאיר שלג, המדרשה החסידית שמלמדת לימודי ליבה למרות האיומים, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2017
2. ↑  אַקְלִים חִינּוּכִי, באתר המדרשה החסידית
3. ↑  מפגינים מחו מול ביתו של מקים הישיבה התיכונית החרדית, באתר גיוס בני הישיבות (ארכיון)
4. ↑  ישראל כהן, זפת ודבק מגע: מי מתנכל למנהל הישיבה?, באתר כיכר השבת, ‏23 בנובמבר 2016
5. ↑  אליעזר היון, החרמות, איומים ואלימות: "המאפיה החרדית" נגד "החרדים החדשים", באתר ynet, 21 בפברואר 2017
6. ↑  ישראל כהן, ‏'יתד נאמן' נגד מדרשה חסידית שמשלבת לימודי חול: "רוצחים רוחניים", באתר כיכר השבת, 29 באוגוסט 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007390458705171

 |
**יחיאל סאלם** (נולד ב-22 ביולי 1952) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. את רוב שנותיו ככדורגלן העביר בהפועל פתח תקווה איתם הוא מזוהה יותר מכל קבוצה אחרת, ונחשב לאחד השחקנים הבולטים ששיחקו במועדון בשנות ה-70, כאשר הופיע במדי הקבוצה לאורך 14 עונות רצופות.

קריירה
------

סאלם עלה לקבוצה הבוגרת בגיל 16, ובגיל 17 כבר היה שחקן הרכב קבוע. אחיו הגדול אהרון סאלם, עשה מסלול דומה, והשניים שיחקו ביחד במשך עשר עונות. באותה תקופה הופיע סאלם גם בנבחרת הנוער של ישראל, שם שימש כקפטן, וזכה איתה פעמיים בגביע אסיה, ב-1971 וב-1972. בהמשך רשם הופעה אחת בנבחרת הבוגרת (ב-1976, מול דרום קוריאה) ושימש בין היתר גם כקפטן הקבוצה לעיתים.

בתור בלם לא הרבה סאלם לעלות לעמדה התקפית יותר ולכבוש שערים, אולם בעונת העלייה של הקבוצה ב-1978/1979 הבקיע שבעה שערים, כמות גבוהה לבלם, והיה למלך שערי הקבוצה באותה עונה לצד דב רמלר.
בין שעריו בלטו צמד מול הפועל בת ים, נגיחת ניצחון דרמטית בדקה ה-88 מול הפועל אשדוד, והשער שנחשב להכי חשוב של העונה - פנדל מוצלח לרשת הפועל חולון במשחק העלייה.

סאלם שיחק בהפועל פתח תקווה עד לאמצע עונת 1981/1982, ולאחר מכן שיחק בהפועל חולון, איתה עלה לליגה הראשונה, ובהמשך גם בהפועל רמת גן ומכבי לזרוס חולון. לאחר שפרש מכדורגל המשיך בעבודתו בעיריית פתח תקווה, שם עבד במקביל לאורך הקריירה ככדורגלן.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוד השחקן, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל באתר Transfermarkt
מחוז **מיטיאנה** (באנגלית, בסוואהילי: **Mityana**) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מיטיאנה.

מיקום
-----

המחוז גובל במחוז קיבוגה מצפון, במחוז נאקאסאקה מצפון מזרח, במחוז וואקיסו ממזרח, במחוז מפיגי מדרום מזרח, במחוזות בוטמבלה וגומבה מדרום ובמחוז מובנדה ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מיטיאנה.

רקע כללי
--------

במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מובנדה. בשנת 2015, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז.

כלכלה
-----

רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות. הגידולים הנפוצים במחוז הם: תירס, כרוב, קסאווה, בצל, עגבנייה, שעועית, בטטה, קפה (צמח) ותה. רוב התוצרת החקלאית נמכרת בשטחי המחוז ונועדת לשימוש עצמי.

אוכלוסייה
---------

קצב גידול האוכלוסייה הוא 1.67% בשנה. כ-70% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.

| שנה | אומדן אוכלוסייה |
| --- | --- |
| 1991 | 223,500 |
| 2002 | 266,100 |
| 2012 | 329,000 |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מיטיאנה

הערות שוליים
------------

1. ↑  NRM releases roadmap for primaries in New districts, PML Daily, ‏2018-08-04 (באנגלית)
2. ↑  Mityana (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית)
**לוקה פירנסקו-שקד** (ברומנית: **Luca Firanescu-Shaked**; נולדה בשנת 1985) היא דוגמנית עבר ושחקנית רומנייה-ישראלית שהתגיירה.

קורות חיים
----------

נולדה בשם **רלוקה פירנסקו** (ברומנית: **Raluca Firanescu**) ברומניה, ולמדה לתואר בתקשורת ויחסי ציבור. במהלך הפקת אופנה במולדתה, הכירה את הפרסומאי הישראלי ספי שקד- ובגיל 21, עברה להתגורר עמו בישראל.

ב-2008 הייתה הדוגמנית הראשית של מעצבת שמלות הערב גליה להב. באותה שנה הצטלמה לאחד מתוך 8 שערים שונים של כתב העת הישראלי "בלייזר".

בשנת 2009 היא הובילה את קמפיין בגדי הים של הרשת הישראלית "אפרודיטה" ושימשה כפרזנטורית של החברה הישראלית לניתוחים אסתטיים "אמריקן לייזר". הצטלמה לפרסומת לקאווה בברצלונה ולקמפיינים של טאג וומן ומישל מרסייה, וכן נבחרה להוביל קמפיין בינלאומי של בגדי הים של מורנה.

היא הובילה קמפיינים למותגים ישראלים כמו "גוטקס" ו"אירוקה".

היא דיגמנה גם בניו יורק וגרמניה ועבדה עבור חברות בינלאומיות כמו פאקו רבאן ומרקס אנד ספנסר. שקד נבחרה לקמפיין הבינלאומי של לוריאל פריז, והובילה את הקמפיינים העולמיים של טריומף אינטרנשיונל, נוקיה, Wash & Go ועוד.

ב-2010 הצטלמה למגזין בגדי הים של "בלייזר". ב-2011 הצטלמה שוב לכתב העת הישראלי "בלייזר".

כשחקנית היא הופיעה בסדרה "אבודים באפריקה" מבית yes. הופיעה בתפקידים אורחים בסדרות "חשופים" ו"עממיות".

ב-2013 היא שיחקה בסרט "השורד" בבימויו של שמעון שי, לצד משה איבגי.

חיים אישיים
-----------

במהלך הפקת אופנה במולדתה ברומניה, הכירה את הפרסומאי הישראלי ספי שקד- ועברה להתגורר עמו בישראל, בגיל 21. התגוררו גם בפורטוגל.

בראיון שהעניקה באוגוסט 2013 הכריזה כי סיימה תהליך גיור רפורמי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **לוקה שקד** |

* לוקה שקד, ברשת החברתית אינסטגרם
* לוקה שקד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* לוקה שקד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קרן נתנזון, רודוס, "בעלי בטח יראה את המגזין לפני", באתר ynet, 3 במאי 2011
* יניב אדרי, צומת ה-T של לוקה שקד, באתר nrg‏, 3 ביוני 2009
* כתב כלכליסט, לוקה שקד תוביל את הקמפיין לרשת מרפאות "אמריקן לייזר", באתר כלכליסט, 28 באפריל 2011
* אורית מרלין-רוזנצוייג, לא רק בר רפאלי: לוקה שקד בינלאומית, באתר Xnet‏, 11 בדצמבר 2011
* לירון סיני, לוקה שקד: "לא הייתי שולחת את בתי לדגמן", באתר ynet, 26 באוגוסט 2013
* גיא לרר, טופ מודל במונולוג פרישה חושפני, באתר של "רשת 13", 18 בספטמבר 2014 (במקור, מאתר "nana10")

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  שירות גלובס, ‏לוקה שקד תוביל קמפיין לבית האופנה גליה להב תמורת כ-15 אלף דולר, באתר גלובס, 15 בפברואר 2009
4. ↑  יפעת הללי, ‏ביץ' גירל: הביקיני של הימלבלוי או המחשוף של גל גדות?, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2010
5. ↑  קרן נתנזון, "בעלי בטח יראה את המגזין לפני", באתר ynet, 3 במאי 2011
6. ↑  אמיר בוגן, כמו ירושלמי בים: שמעון שי על "השורד", באתר ynet, 22 באוגוסט 2013
7. ↑
8. ↑  לוקה שקד: "לא הייתי שולחת את בתי לדגמן", באתר ynet, 26 באוגוסט 2013
**יוליד** היא חברת בת של חברת קורל העוסקת בפיתוח תוכנת מחשבים ומושבה בטאיפיי אשר בטאיוון.

החברה נוסדה באוגוסט 1989 על ידי Lotus Chen, Lewis Liaw, Way-Zen Chen בסיוע של חברת מיקרוטק הטאיוונית. המייסדים עזבו את המכון לאינפורמציה תעשייתית Institute for Information Industry כדי לפתח את התוכנה הגרפית שלהם פוטו סטיילר שפעלה על מערכת ההפעלה חלונות.

יוליד שיווקה את תוכנת הפוטו סטיילר שפיתחה באמצעות חברת התוכנה אלדוס האמריקאית. בשנת 1994 חברת אלדוס התאחדה עם חברת אדובי וחדלה למכור את תוכנת הפוטו סטילר. יוליד החלה לפתח ולמכור בעצמה תוכנה גרפית חדשה בשם פוטו אימפקט 3, תוכנה שהתחרתה בפוטושופ של חברת אדובי. יוליד הרחיבה את תחומי הפיתוח והשיווק שלה לתוכנות עריכת וידאו ותוכנות הכנת תקליטורי די וי די. יוליד החלה להיסחר בבורסת ניירות הערך של טאיוון בספטמבר שנת 2001.

באפריל 2005, חברת אינטר וידאו רכשה את יוליד בעבור 68 מיליון דולר בערך. בסוף דצמבר 2006 הודיעה אינטר וידאו שהמיזוג עם יוליד הושלם. בסוף אוגוסט 2006 הודיע חברת קורל הקנדית על רכישת חברת אינטר וידאו ועמה חברת יוליד. כתוצאה מרכישת אינטר וידאו ויוליד על ידי חברת קורל הפסיקה יוליד להיסחר בבורסת ניירות הערך של טאיוון בסוף אוקטובר 2006. קורל הודיע באמצע דצמבר 2006 שהושלמה הרכישה של החברות אינטר וידאו ויוליד.

לאחר הרכישה משווקת קורל את המוצרים של החברות שרכשה בצד מוצרי תוכנה אחרים שלה. יוליד מוסיפה להפעיל אתר אינטרנט עצמאי הכולל אפשרות לרכוש את התוכנות שיוליד מפתחת. חברת קרט מיצגת בישראל את חברת קורל ומוכרת גם את התוכנות של יוליד. את התוכנות ניתן לרכוש בחנויות או דרך אתרי האינטרנט של קורל ושל יוליד. ניתן לרכוש חבילת תכנה על גבי תקליטור באריזת קרטון וספרות עזר מודפסת או להוריד את קובצי התוכנה למחשב דרך האינטרנט.

התוכנות של יוליד
----------------

מוצרי התוכנה של יוליד כוללים:

* תוכנות עריכת וידאו
* יצירה והעתקה של תקליטורים (CD, DVD)
* תוכנות גרפיות
* תוכנות גרפיות לאינטרנט
* תוכנות גרפיות ווידאו למכשירי כף יד

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יוליד
* אתר האינטרנט של יוליד
* ההודעה של קורל על רכישת יוליד
* ההודעה בפיננשיאל טימס על רכישת אינטר וידאו ויוליד על ידי קורל
* קורל מיוצגת על ידי קרט בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 141613814
* WorldCat: viaf-141613814

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יוליד"**.
**רורי קוקריין**  (באנגלית: **Rory Cochrane**; נולד ב-28 בפברואר 1972) הוא שחקן אמריקאי שהתפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "טריפ נעורים", "אויבי הציבור", "ארגו" ובסדרה "CSI: מיאמי".

חייו
----

קוקריין נולד בעיר סיירקוס שבמדינת ניו יורק לאב ממוצא אירי ולניקי קוקריין, שחקנית ממוצא הודי.
קוקריין התפרסם כשחקן לראשונה בתחילת שנות ה-90 בקומדיות הנעורים "טריפ נעורים" בה שיחק בתפקיד הצעיר רון סלייטר ו"רקורד חזק" בתפקיד לוקאס, מוכר צעיר בתחנות התקליטים הקטנה "אמפייר רקורדס". שיחק בנוסף גם בסרט המסע "אהבה ו45" בתור האסיר המכור לסמים בילי מאק בלאק, במיני סדרת הפשע "הדון האחרון" בתפקיד דנטה נכדו של בוס הפשע דון קלריקוזיו (דני איילו) ובדרמת הפשע הקומית של ג'ואל שומאכר "אנשים מושלמים" .
ב-2002 שיחק בסדרת המתח "CSI: מיאמי" בתפקיד החוקר טים ספידל המצטרף למעבדת הזיהוי הפלילי, את התפקיד גילם קוקריין במשך חמש עונות.

ב-2006 חזר קוקריין להשתתף בסרטים קולנוע ושיחק במותחנים "סורק אפלה" בההפקת ג'ורג' קלוני וסטיבן סודרברג בתור צ'ארלס פריק המכור לסמים
ו"אצלך בבית".
ב-2007 השתתף במיני סדרת הביון "הארגון" בהפקת רידלי סקוט בתפקיד יבגני טסיפין חברו של סוכן הCIA ג'ק מקאוליף (כריס אודונל) לספסל הלימודים ב"אוניברסיטת ייל".

ב-2009 הופיע קוקריין בעונה שביעית של סדרת דרמת הפעולה "24" בתפקיד גרג סאטון יד ימינו של ג'ונאס האדג'ס (ג'ון ווייט) ראש ארגון שכירי החרב "סטארקווד". 
כמו כן השתתף גם בדרמת הפשע "אויבי הציבור" בתפקיד הסוכן הפדרלי קרטר באום שותפו של מלווין פרביס (כריסטיאן בייל). 
ב-2012 השתתף קוצ'ריין בדרמה הפוליטית זוכת 3 פרסי האוסקר של בן אפלק "ארגו" בתפקיד הדיפלומט האמריקאי הכלוא לי שאטץ'.

פילמוגרפיה
----------

* נשיקה לפני המוות (1991)
* אבות ובנים (1992)
* טריפ נעורים (1993)
* אהבה ו45 (1994)
* החיים הנמוכים (1995)
* רקורד חזק (1995)
* לילה ביער (2011)
* דוגטאון (1997)
* הרפתקאותיו של סבסטיאן קול (1998)
* שחור ולבן (1999)
* אנשים מושלמים (1999)
* סאוטלנדר (2001)
* מלחמתו של הארט (2002)
* אצלך בבית (2006)
* סורק אפלה (2006)
* אויבי הציבור (2009)
* משחק התשוקה (2010)
* ארגו (2012)
* פארקלנד (2013)
* השער (2014)
* אויבים (2017)
* האישה השנואה ביותר באמריקה (2017)
* הזר (2018)
* קרניים (2021)
* פלישה (2021)
* Tyson's Run‏ (2022)
* החונק מבוסטון (2023)

טלוויזיה
--------

* הדון האחרון (1997)
* CSI: מיאמי (2002–2007)
* הארגון (2007)
* 24 (2009)
* פעולת תגמול (2019)
* לייקרס: קבוצה מנצחת (2022)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רורי קוקריין** בוויקישיתוף

* רורי קוקריין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רורי קוקריין, באתר AllMovie (באנגלית)
* רורי קוקריין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* רורי קוקריין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007421768705171
* BNE: XX1605386
* BnF: cb14165365r (data)
* GND: 140485171
* ISNI: 0000 0000 7825 7704
* LCCN: no2005101336
* NKC: xx0059237
* SUDOC: 199500975
* VIAF: 107178342
* WorldCat: lccn-no2005101336

 |
**פָקְרוּדִין עָלִי אַחְמֶד** (בהינדי: **फ़ख़रुद्दीन अली अहमद**, באסאמית: **ফখৰুদ্দিন আলী আহমেদ**;‏ 13 במאי 1905 – 11 בפברואר 1977) היה מדינאי ועורך דין הודי, אשר שירת בתפקיד נשיא הודו החמישי בין השנים 1974–1977. פקרודין היה הנשיא המוסלמי השני של הודו והנשיא השני שנפטר בעודו בתפקיד.

ביוגרפיה
--------

פקרודין נולד בדלהי, הראג' הבריטי, בשנת 1905, בנו של דוקטור לרפואה שהיגר עם משפחתו מאזור אסאם (צפון-מזרח הודו). בשביל לימודים גבוהים עבר פקרודין לממלכה המאוחדת ולמד היסטוריה ומשפטים באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1927 שב להודו לאחר הכשרה בעריכת דין. בשנת 1935 קישוריו הביאו להיבחרו להיות חבר ברשות המחוקקת האזורית של אסאם. בשנת 1938 מונה בנוסף לכך להיות שר האוצר של הרשות המחוזית של אסאם.

בעודו בתפקיד הוא ביצע סדרת שינויים בחלוקת המיסים והביא למערכת איסוף מס אמינה יותר מזאת אשר קדמה לה. פקרודין היה חבר במפלגת הקונגרס הלאומי ההודי, אשר קראה להקים מדינה הודית ריבונית ומאוחדת. כאשר החלה מלחמת העולם השנייה התנגדו במפלגה להשתתפות הודו במאבק, מה שהביא להתנגשות עם צורכי האימפריה הבריטית והממשל הבריטי בהודו. בתגובה אסר הממשל מספר חברים במפלגה, בהם גם פקרודין, ששוחרר שנה מאוחר יותר.

לאחר ששוחרר הוא נאסר פעם נוספת למשך שלוש וחצי שנים עד אפריל 1945, לקראת סוף המלחמה. בשנת 1946 הוא מונה לנציג הכללי של אסאם, תפקיד שהחזיק בו במשך שש שנים, גם לאחר עצמאות הודו מידי האימפריה הבריטית וחלוקת הודו. לאחר קדנציה בפוליטיקה הלאומית הוא שב לפוליטיקה המחוזית של אסאם. זאת עד אשר ראש ממשלת הודו, אינדירה גנדי, קראה לו להצטרף לקבינט הראשון שלה בינואר 1966. במסגרת פועלו בממשלה פעל לשפר את החינוך, התעשייה והחקלאות.

פקרודין מונה לנשיא הודו בשנת 1974, הנשיא המוסלמי השני לאחר זקיר חוסיין. לבקשתה של ראש הממשלה גנדי הכריז פקרודין על מצב חירום במדינה אשר נמשך למשך יותר משנה וחצי עקב "הפרעה פנימית" (ראו מצב החירום בהודו). הדבר נבע עקב סדרת משברים, כגון משבר האנרגיה העולמי ושנת בצורת קשה אשר פגעה באוכלוסייה החקלאית של הודו. מצב חירום זה העניק סמכויות נוספות לממשל ההודי ופקרודין במסגרתו קיבל סמכות עליונה על הכוחות המזוינים של הודו. פקרודין נותר נשיא עד מותו בפברואר 1977, עקב התקף לב.

נילאם סנג'יווה רדי מונה לנשיא החדש.

ראו גם
------

* אינדירה גנדי
* אסלאם בהודו
* מצב החירום בהודו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פקרודין עלי אחמד** בוויקישיתוף
* פקרודין עלי אחמד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לוק סבהה - פורטל פרופיל
* פקרודין עלי אחמד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| נשיאי הודו |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ראג'נדרה פראסאד • סוורפלי רדקרישנן • זקיר חוסיין • (ורהגירי ונקטה גירי) • (מוחמד הידאיטוללה) • ורהגירי ונקטה גירי • פקרודין עלי אחמד • (בספה דנפה ג'אטי) • נילאם סנג'יווה רדי • זייל סינג • רמזוואמי ונקטרמן • שנקר דיאל שרמה • ק. ר. נאראיאנאן • עבדול קאלאם • פרטיבה פטיל • פרנב מוקהרג'י • ראם נאת' קובינד • דרופדי מורמו |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 11944285X
* ISNI: 0000 0000 6318 1284
* LCCN: n83042411
* NLA: 35179908
* SUDOC: 059722584
* Trove: 854159
* VIAF: 32806562
* WorldCat: lccn-n83042411

 |
**מיכאל שרף** הוא רופא ישראלי. הוא פרופסור לרפואה, מומחה לרפואת המשפחה ומוסמך בבריאות הציבור. בתפקידו הציבורי האחרון כיהן כסמנכ"ל וראש חטיבת בתי החולים בשירותי בריאות כללית.

ביוגרפיה
--------

שרף נולד במוגדור שבמרוקו, ובגיל 4 עלה לישראל. בילדותו התגורר ביישוב אופקים שבנגב והתחנך בבית הספר התיכון ע"ש מיי בוייאר בירושלים.

בשירותו הצבאי היה מפקד קורס חובשים קרביים. השתחרר משירות מילואים בדרגת סא"ל.

למד רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, לאחריהם התמחה ברפואת המשפחה במחוז דרום של כללית. שימש כמנהל מרפאת הכללית ביישוב ירוחם וכסגן המנהל הרפואי במחוז דרום של כללית.
בשנת 1986- הוענק לו פרס על שם פרופ' כוזרי וזאת בעבור שירות רפואי מצטיין (טיפול ב-47 פצועי אוטובוס סמוך לדימונה שהיה בדרכו לאילת בלילה)

בשנת 1993 מונה כמנהל רפואי של מחוז דרום בכללית. בשנת 2001, מונה כראש מינהלת הביזור בהנהלה הראשית של כללית, ובשנת 2003 מונה לראש אגף תכנון ומדיניות בריאות בהנהלה הראשית של כללית.

בסוף שנת 2006 התמנה למנהל המרכז הרפואי מאיר בכפר סבא, ובשנת 2007 למנהל המרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע.במהלך כהונתו כמנהל בית החולים התמודד עם ניהול וטיפול בפצועים תחת מתקפת הטילים על הדרום בזמן מבצע עופרת יצוקה ומבצע עמוד ענן.
בשנת 2010 ניבחר פרופ' שרף כרופא משפחה מצטיין ומעורר השראה על ידי המגזין דה מרקר וצוין ברשימת 101 הרופאים המשפיעים בישראל.

לאחר 6 שנים בסורוקה, בשנת 2013, התמנה לסמנכ"ל וראש חטיבת בתי החולים בכללית.

שרף הוא איש סגל בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון.

שרף תושב היישוב להבים, נשוי ואב לשלושה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרות, סבב מינויים בכירים ב"שירותי בריאות כללית", באתר ביזפורטל‏, 7 ביוני 2007
העמוד הראשון של כתב העת, הגיליון השני, 1885
**Convorbiri literare** ("קוֹנבוֹרבִּיר ליטֶרארֶֶה" - בתרגום לעברית: **שיחות ספרותיות**) הוא כתב עת ספרותי רומני שנוסד על ידי חברי החוג ז'ונימיה ושימש שנים רבות כביטאונם.

כתב העת הופיע לראשונה ב-1 במרץ 1867 ביאשי, והמשיך להופיע שם עד 1886. מ-1886 ועד 1944 הופיע כתב העת בבוקרשט, תחילה בעריכתו של יאקוב נגרוצי ולאחר מכן בהנהגת ועד מורכב מתלמידיו של טיטו מאיורסקו.

בין המפרסמים מיצירותיהם בכתב עת זה נמנו: מיכאי אמינסקו, שפרסם בו את מרבית שיריו, יון קריאנגה שפרסם את שלושת החלקים הראשונים של "זכרונות" וגם סדרה של אגדות, יון לוקה קאראג'אלה, שפרסם בו את מרבית הקומדיות שלו, יואן סלאביץ', וסילה אלכסנדרי, ג'ורג'ה קושבוק, אוקטביאן גוגה ורבים אחרים מהדמויות הספרותיות הבולטות של התקופה.

הסדרה החדשה
-----------

החל מינואר 1996, ביאשי, התחיל כתב העת להופיע מחדש בכל 20 לחודש, בפורמט טבלואיד. כתב העת שייך להתאחדות הסופרים מרומניה והעורך הנוכחי הוא קסיאן מריה ספירידון (Cassian Maria Spiridon).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Convorbiri literare** בוויקישיתוף
* האתר של כתב העת שיחות ספרותיות (ברומנית)