recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**איליה ורדץ** (ברומנית: **Ilie Verdeț**; ‏10 במאי 1925 - 20 במרץ 2001) היה פוליטיקאי בכיר ברומניה הקומוניסטית שמילא תפקידי שרים והיה אפילו ראש ממשלת רומניה. אחרי המהפכה הרומנית (1989) ייסד את המפלגה הסוציאליסטית של העבודה, שנחשבה ממשיכה של המפלגה הקומוניסטית הרומנית.

ורדץ נולד במשפחת כורים באזור בקאו. בגיל 12 נאלץ לעזוב את בית הספר להתגייס לעזור בפרנסת המשפחה, כי אביו חלה. הוא עבד כנער במכרה והתקדם בהדרגה בכל הדרגות של עבודת המכרה. ב-1945 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית וב-1948, עם עליית הקומוניסטים לשלטון, התמנה למנהל המכרה. ורדץ היה פעיל מאוד במפלגה ובאיגודים המקצועים.

ורדץ התקדם בהדרגה גם בהיררכיה המפלגתית, ב-1955 היה לחבר ממלא מקום בוועד הפועל של המפלגה וב-1960 כבר היה חבר מלא. במרץ 1965 נבחר להיות מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה וביולי היה לסגן ראש ממשלת רומניה. ב-1967 קודם להיות סגן ראשון לראש הממשלה. ב-1977, בשליחותו של ניקולאה צ'אושסקו, ניסה ללא הצלחה להרגיע את שביתת הכורים בעמק הז'יו (1977). במרץ 1979 התמנה לתפקיד ראש ממשלת רומניה. ב-1982, לאחר מספר חילוקי דעות עם צ'אושסקו, התפטר מתפקידו ועבר להיות סגן נשיא מועצת המדינה. ב-1982 שב לתפקיד מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה וב-1985 התמנה לתפקיד שר המכרות, תפקיד שהחזיק בו עד 1986.

ב=22 בדצמבר 1989, בעת המהפכה הרומנית, לאחר הימלטות בני הזוג צ'אושסקו במסוק, הכריז ורדץ על התפטרות הממשלה והרכבת ממשלה חלופית בראשותו. זה החזיק מעמד רק עשרים דקות, כי ההמון התנגד לממשלה מורכבת מקומוניסטים.

ב-16 בנובמבר 1990 הקים ורדץ מפלגה בשם "המפלגה הסוציאליסטית של העבודה" שתכנן לשמר את הערכים הסוציאליסטיים. המפלגה השתתפה בבחירות של 1992 וקיבלה כשלושה אחוזים מהקולות. בבחירות 1996 המפלגה ירדה לשני אחוזים ואיבדה את הייצוג בפרלמנט הרומני. ורדץ פרש ממפלגתו ביוני 2000 וב-2001 מת מאוטם שריר הלב.

ב-1947 נשא לאישה את רגינה גראומן ולזוג נולדו שתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איליה ורדץ** בוויקישיתוף

| ראשי ממשלת רומניה |
| --- |
| הנסיכויות הרומניות המאוחדות | ב' קטרג'יו • קרצולסקו • קוגלניצ'אנו • קרצולסקו • ל' קטרג'יו • י' גיקה • קרצולסקו • ש' גולסקו • נ' גולסקו • יון ק' ברטיאנו • ד' גיקה • א' גולסקו • יפוריאנו • י' גיקה • ל' קטרג'יו • פלורסקו • יפוריאנו • יון ק' ברטיאנו • ד' ברטיאנו • יון ק' ברטיאנו | 

 |
| ממלכת רומניה | יון ק' ברטיאנו • רוסטי • ל' קטרג'יו • פלורסקו • ל' קטרג'יו • סטורדזה • אאורליאן • סטורדזה • קנטאקוזינו • קארפ • סטורדזה • קנטאקוזינו • סטורדזה • יון (יונל) ברטיאנו • קארפ • מאיורסקו • יון (יונל) ברטיאנו • אוורסקו • מרגילומן • קואנדה • יון (יונל) ברטיאנו • וייטויאנו • ואידה-ווייבוד • אוורסקו • יונסקו • יון (יונל) ברטיאנו • אוורסקו • שטירביי • יון (יונל) ברטיאנו • ו' ברטיאנו • מאניו • מירונסקו • מאניו • מירונסקו • יורגה • ואידה-ווייבוד • מאניו • ואידה-ווייבוד • דוקה • אנג'לסקו • טטרסקו • גוגה • קריסטיה • קלינסקו • ארג'שאנו • ארג'טויאנו • טטרסקו • ג'יגורטו • אנטונסקו • סנטסקו • רדסקו • גרוזה |
| הרפובליקה העממית הרומנית והרפובליקה הסוציאליסטית רומניה | גרוזה • גאורגיו-דז' • קיבו סטויקה • מאורר • מנסקו • ורדץ • דסקלסקו |
| רומניה מאז 1989 | רומן • סטולוז'אן • וקרויו • צ'ורביה • דז'או • וסילה • אתאנאסיו • איסרסקו • נסטאסה • בז'ינאריו • פופסקו-טריצ'אנו • בוק • אונגוריאנו • פונטה • צ'ולוש • גרינדיאנו • טודוסה • דנצ'ילה - אורבן • קיצו • צ'וקה • צ'ולאקו |
**קוברה יורקת זהובה** או **קוברה יורקת סומטרית** (שם מדעי: ***Naja sumatrana***) הוא מין של קוברה יורקת ממשפחת הפתניים החיה ברחבי דרום-מזרח אסיה ביערות גשם טרופיים מתאילנד וסינגפור עד למלזיה, הפיליפינים ובכמה מאיי אינדונזיה, ביניהם בסומטרה.

תיאור
-----

קוברה זו בעלת גודל ממוצע לקוברה והיא מגיעה לאורך 0.9 עד 1.2 מטר כשהפרטים הגדולים יכולים להגיע לאורך 1.5 מטר. צבע הקוברה משתנה לפי תפוצתה כשהזנים החיים בתאילנד נוטים להיות צהובים בעוד שאר הזנים בעלי גוונים שחורים עם רצועות זהובות לסירוגין. ראשה של הקוברה רחב ובעל חוטם מעוגל, נחיריים מוגבהות ועיניים בולטות. כמו מרבית הקוברות היא בעלת מפרש צוואר היכול להתנפח כדי להרתיע את יריביה, זאת בנוסף על יכולת יריקת הארס המפורסמת שלה. היא גם בעלת שיני ארס רגילות הנעות על ציר בקדמת לסתה.

הקוברה פעילה בשעות יום בגדות היערות עד לגובה 1,500 מטרים מעל פני הים ולרוב נמצאת על הקרקע בין עצים נופלים וסלעים. עם זאת היא מצויה גם בגנים ופארקים עירוניים, ואף בערים גדולות בקרבת האדם. היא אינה אגרסיבית מטבעה, אך בעת איום יכולה לירוק את ארסה לעבר עיני אויביה ולעוור אותם. הארס עצמו משמש להריגת טרפה הכולל מכרסמים, צפרדעים, לטאות ואף נחשים אחרים.

הקוברה עלולה להכיש בניביה ולהזריק ארס קטלני נוירוטוקסי ציטוטוקסי וקרדיוטוקסיסיטי, המהויים עד 40% מהארס, המשפיע על זרימת הדם ועל הרס רקמות התאים. מדד הLD50 של הקוברה הוא 0.50 מיקרוגרם/גרם. הקוברה יכולה להרוג אדם במהירות אם אינו מתחסן בזמן, אך ההכשות נדירות יחסית והיא תעדיף להימלט או לחלופין לירוק ארס מעוור אך לא קטלני במקום להכיש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוברה יורקת זהובה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוברה יורקת זהובה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מכ"ם תלת-ממדי** מספק כיסוי מכ"ם בשלושה ממדים, שלא כמו המכ"ם הדו-ממדי הנפוץ יותר. בעוד המכ"ם הדו-ממדי הרגיל מספק מרחק ואזימוט, המכ"ם התלת-ממדי מספק גם מידע על זווית ההגבהה של המטרה, בנוסף לטווח ואזימוט. שימושים למכ"ם זה כוללים ניטור מזג אוויר, הגנה והתרעה.

טכניקות של מכ"ם תלת-ממדי
------------------------

דיאגרמה של מכ"ם דו-ממדי טיפוסי
דיאגרמה של מכ"ם תלת-ממדי טיפוסי, שילוב של תנועת סריקה אלקטרונית אנכית ותנועת סיבוב אופקית מכנית של אלומות מכ"ם צרות
מכ"ם **אלומות מונחות** שולח אלומה צרה בתבנית סריקה אופיינית כדי לצייר תמונה תלת-ממדית. מכ"מים כאלה בדרך כלל משתמשים בשילוב של טכנולוגיית סריקה אלקטרונית וסריקה מכנית.

מכ"ם ערימת אלומות. באיור ניתן להבחין בסדרה של זני אנטנה בגבהים שונים. כל זן מזין אלומה לאנטנה בזווית הגבהה שונה מעט, וכך מתעצבת "ערימה" של אלומות באזימוט מסוים וזוויות הגבהה שונות.
מכ"ם **ערמת אלומות** שולח מספר אלומות בכמה זוויות הגבהה שונות. באמצעות השוואת עוצמת החזרות מכל אלומה, זווית ההגבהה של המטרה ניתנת להסקה. דוגמה למכ"ם ערימת אלומות הוא ה-ARSR-4. במכ"מים כאלה אנטנה יחידה מקבלת אלומות מסדרה של זני אנטנה המסודרים לאורך עמודה אנכית. לכל זן מקלט אחר, וביחד עם האנטנה כל סט אנטנה/זן/מקלט מהווה ערוץ שונה של קליטת המידע על מיקום עצמים במרחב. הבדלי ההגבהה של האלומות השונות נקבעים על ידי רוחב כל אלומה ומספר האלומות, כך שהאלומות יחפפו במעט. באופן זה מערכת המכ"ם מקבלת סט של מדידות של אמפליטודות בהגבהות שונות, וכך ניתן להסיק את זווית הגבהתם וגובהם של עצמים בדיוק רב בהרבה מאשר רוחבם האופייני של אלומות מכ"ם. מכ"מים כאלו נמצאים בשימוש אזרחי, כדי להתריע על שינויים חריגים במיקומם של מטוסים (כאמצעי למניעת התנגשויות), ופחות בשימוש צבאי, עקב מורכבות תלות שטח חתך המכ"ם של מטוסים בזווית פגיעת האלומה (שכן מטוסים מודרניים מתוכננים עם תצורות חמקניות חלקיות או מלאות), שעשויה לפגוע באפקטיביות חישוב ההגבהה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכ"ם תלת-ממדי** בוויקישיתוף
**קוברה יורקת אינדונזית** (שם מדעי: ***Naja sputatrix***) היא מין של קוברה יורקת ממשפחת הפתניים הנפוצה באינדונזיה ובעיקר באי ג'אווה.

מאפיינים
--------

קוברה זו בעלת קשקשים צהובים ושחורים עד חומים כהים לסירוגין עם ראש רחב ושחור, עיניים גדולות ומפרש מתוח מצידי הצוואר. הקוברה בעלת חוטם קצר, נחיריים גדולים ושיני ארס בקדמת ראשה שהם בעלי בלוטות בקדמת השן איתה הקוברה יכולה לירוק ארס לעבר עיני תוקפים. אורכה של הקוברה 1.3 מטר בממוצע, אך נמצאו גם כמה באורך 1.83 מטר.

קוברה זו חיה רק בדרום אינדונזיה בג'אווה ובאיי סונדה בבאלי, לומבוק, סומבאווה, למבטו קומודו, פלורס ואלור. ייתכן שהיא מצויה גם בטימור ובסולאווסי. תפוצת הקוברה היא בעיקר בסוואנות מיוערות וביערות מונסון עד לגובה 3,000 מטר. הקוברה ניזונה מטרף עיקרי של מכרסמים כמו עכברים וחולדות וגם מלטאות, נחשים אחרים וצפרדעים. הקוברה מותקפת בידי מספר מעט מאוד של טורפים ובעיקר בידי כוח ענק (באי קומודו), אף שבמספר מקרים הקוברה הצליחה לירות לעיני הלטאה ולהינצל. יריקת הארס והפחדה הם ההגנות העיקריות שלה אך אם זה לא עוזר היא תכיש בעזרת ניביה את התוקף.

קוברה זו הורגת מעט מאוד אנשים כל שנה. למרות זו הארס שלה המורכב מנוירוטוקסינים חזקים יכול לגרום לקרישת דם מהירה ולהאטה של מהירות הדם עד לעצירת פעילות הלב. הארס נחשב לחזק יחסית אך גם לאיטי יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוברה יורקת אינדונזית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוברה יורקת אינדונזית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מיתרני פה** (שם מדעי: Hemichordata) היא מערכה המונה 130 מינים של חסרי חוליות קטנים דמויי תולעת החיים בכל האוקיינוסים ממים רדודים עד לעומק 5,000 מטר, אשר בניגוד לשמם אינם מיתרניים אמיתיים, אף שהם בעלי מבנה דומה מעט.

השם המדעי מגיע מיוונית, מהמילים המי- חצי וכורדה- מיתר, כלומר חצי מיתרניים, והוא ניתן להם על שם איבר ממערכת העיכול שנמצא בחרטום של מיתרני הפה, שנחשב בעבר למיתר הגב שלהם.

מאפיניים
--------

אנטומיה של מיתרן פה
אורכם של מיתרני הפה משתנה ונע בין כמה סנטימטרים לשני מטרים אצל המין *Balanoglossus gigas* מחופי ברזיל.

הגוף של מיתרני הפה מחולק ל־3 חלקים בסיסיים: החרטום, הצווארון והמטסטומה (metastoma, מיוונית: μετά - מאחורי, στόμα - פה).

מיתרני הפה חסרי מערכת עצבים מרכזית, ורקמת העצבים מרוכזת בצווארון, בו היא מחוברת לשאר מערכת העצבים. מערכת ההובלה של מיתרני הפה מורכבת מאיבר דמוי לב, כלי דם, וגתות (סינוסים). המטסטומה של מיתרני הפה כוללת מספר רב של זוגות זימים. בצווארון ישנן זרועות קטנות שמשמשות לתזונה, התאמה לסינון מזון.

כמו מרבית בעלי החיים הקיימים מיתרני הפה בעלי סימטריה דו-צדדית.

הפגיות של מיתרני הפה דומות מאוד לפגיות של קווצי העור, וניזונות כמוהן מפלנקטון.

מרבית המינים של מיתרני הפה חיים במחילות שנחפרו בידי חסרי חוליות אחרים וניזונים מפלנקטון. רוב ככל המינים של מיתרני הפה מסננים מזון; למיתרני הפה יש 2 דרכי אכילה: בדרך הראשונה הם קבורים בחול ואוכלים כמו תולעי אדמה בוץ, ובדרך השנייה, הם מסננים מזון מהמים כמו ספוגיים.

פגית של מיתרן פה

מיון
----

המערכות הקרובות ביותר למיתרני הפה הם המערכות קווצי עור (*Echinodermata*) ומיתרניים (*Chordata*) ויחד הן שייכות לקבוצה שניוני הפה (*Deuterostomia*). מחקרים מולקולריים מצביעים על כך שמיתרני הפה קרובים יותר לקווצי העור מאשר למיתרניים.

מיתרני הפה כוללים שלוש מחלקות:

* מחלקה פלנקטוספירואידיה (*Planctosphaeroidea*) - ידועה מפגיות צפות.
* מחלקה תולעי אצטרובל (*Enteropneusta*) - נקראות כך בשל המראה של החרטום והצווארון.
* מחלקה פטרוברנכיה (*Pterobranchia*) - חיים בצינורות שהם בונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיתרני פה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

מיתרני פה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555530005171
* LCCN: sh85060155
* LNB: 000318007

 |
**לותר ברבנק** (באנגלית: **Luther Burbank**;‏ 7 במרץ 1849 - 11 באפריל 1926) היה בוטניקאי וגנן אמריקאי, מחלוצי האגרונומיה.
ב-50 שנות עבודתו הוא הרכיב 618 סוגים חדשים של צמחים.

> 
> אני אהיה מרוצה אם בזכותי יהיו בעולם פירות משופרים יותר ופרחים יפים יותר
> 
> 
> 
> — לותר ברבנק
>

ביוגרפיה
--------

ברבנק נולד בשנת 1849 במשק ליד לנקסטר שבמסצ'וסטס. אביו היה נשוי 3 פעמים, ולותר היה ה-13 מתוך 15 אחים. בילדותו למד בבית ספר בן כיתה אחת, בו לימדה אחותו החורגת.
בגיל 15 נכנס לאקדמיה של לנקסטר ושם הרחיב את השכלתו. התעניינותו בצמחים התפתחה כתוצאה מן החיים במשק ומן הקריאה המרובה בספרייה הציבורית שבעיר. שם קרא, בגיל 19, את ספריו של חוקר הטבע האנגלי צ'ארלס דרווין. לימים, אמר כי זו הייתה נקודת המִפנה בחייו. מדרווין למד כיצד יכול האדם לפתח סוגים משופרים של צמחים.

כעבור שנים אחדות, ניסה ברבנק הלכה למעשה את העיקרון של דרווין על הברירה הטבעית. בכסף שירש מאביו קנה שטח אדמה והתחיל לגדל בו את "יצירותיו", כפי שכינה את הצמחים שלו. הוא ביקש לגדל תפוחי אדמה גדולים וחזקים יותר. לשם כך זרע תפוחי אדמה, ולאחר שהבשילו בחר את הטובים שבהם. אחר-כך חזר וזרע אותם וקיבל יבול של תפוחי אדמה גדולים וחזקים יותר. המין שטיפח עודנו נקרא על שמו.

בינתיים התיישבו בקליפורניה שלושה מאחיו הגדולים, ובשנת 1875 החליט להצטרף אליהם. הוא מכר את ביתו והעתיק את מעונו לסנטה רוזה. שם הקים משתלה קטנה, גידל בה תפוחי אדמה ומכר אותם כדי לממן את מחקריו. אחר-כך החל לעשות בצמחים רבים את מה שעשה בתפוחי האדמה. הוא אסף סוגים רבים, ובחר את אלה שתכונותיהם היו רצויות ביותר בעיניו. הוא אף יצר צמחים חדשים, כשהכליא בין מינים שונים. לשם כך נדרש לו שטח אדמה גדול. לכן קנה שטחים נוספים והקים חוות ניסיונות שהתפרסמה בעולם. את מחקרו ניהל בשיטות מדעיות, אך תכליתו הייתה מעשית ביותר. אורחים רבים ביקרו במשק והתפעלו ממעשיו.

ברבנק עבד ללא לאות עד ליום מותו ב-11 באפריל בשנת 1926.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לותר ברבנק** בוויקישיתוף
* לותר ברבנק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לותר ברבנק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* לותר בורבנק (1849-1926), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275455305171
* BIBSYS: 1087134
* BnF: cb16238072r (data)
* Botanist: Burbank
* GND: 117640948
* ISNI: 0000 0000 8110 6130
* LCCN: n50045590
* LNB: 000183193
* NDL: 00520425
* NKC: xx0061123
* NLA: 35023697
* NLP: A31719612
* NTA: 073023183
* SNAC: w6qw49h8
* SUDOC: 08469856X
* Trove: 797621
* VIAF: 31505698
* WorldCat: lccn-n50045590

 |
**מזמור חג המולד של הכלבים** (באנגלית: **An All Dogs Christmas Carol**) הוא סרט הנפשה מוזיקלי, שיצא ישירות לווידאו בשנת 1998, המהווה פרק סיום לסדרת הטלוויזיה "גן עדן לכלבים", שמבוססת על סרט בעל אותו שם.

עלילה
-----

הסרט נפתח כאשר הגורים המלאכים מדברים עם אנבל. הם בקשו ממנה לספר סיפור על איך קארפייס הציל את חג המולד עם עזרה ותדרוך מצד צ'רלי ואיצ'י.

הסיפור מתחיל כשצ'רלי, איצ'י, סאשה וחבריהם הכלבים מתכוננים למסיבת חג מולד. כולם נהנים וצ'רלי ואיצ'י עזרו לכלבים הגורים. צ'רלי בדק עם סאשה את הכסף לניתוח של רגלו הכואבת של טימי. לרוע המזל, קארפייס וקילר הגיעו ולקחו מהם את החובות. לאחר שצ'רלי סירב לשלם לקארפייס, למרות חובו, קארפייס השתמש במשרוקית כלבים מהפנטת אשר גרמה לכל הכלבים לתת לקארפייס וקילר את כל העצמות. לפני שעזבו, קארפייס וקילר לקחו את כל האוכל, המתנות והכסף לניתוח של טימי.

לאחר שצ'רלי ואיצ'י נכשלו מספר פעמים להחזיר את הדברים הגנובים מקארפייס, נודע להם כי הוא עובד בשביל בלאדונה, בת דודתה המרושעת של אנבל, אשר מתכננת להשמיע גרסה עוצמתית של משרוקית כלבים מהפנטת על מנת להפנט את כל הכלבים בסן פרנסיסקו לגנוב את כל המתנות מהאדונים שלהם, כדי שיזרקו וינטשו בידי אדוניהם, בדיוק כמו שקרה לקארפייס כשהיה גור. צ'רלי תכנן להוציא את "הדיקנס" מתוכו וביקש מאנבל לעזרה, והיא הפכה אותם לדמויות מתוך *מזמור חג המולד*. איצ'י הפך ל*רוח חג המולד של העבר*, סאשה הפכה ל*רוח חג המולד של ההווה*, וצ'רלי הפך ל*רוח חג המולד של העתיד* (פארודיה על *המסכה*). הם ביקרו את קארפייס וגרמו לו להרגיש רגשות אשם על הגנבות שלו, במיוחד על הכסף של הניתוח, סאשה הסבירה לו שלולא הניתוח טימי ימות, אשר יגרום נזק לעצמו, וצ'רלי הראה לו שבגלל הפעולות שלו, הוא יגרום למותו, והוא יכנס לגיהנום לנצח.

קארפייס, אשר ראה את טימי, הבין שהוא חייב לעצור את המשרוקית לפני שזה ישפיע על הכלבים לגנוב את המתנות. בלאדונה עפה מרוב זעם ומתכננת להרוג אותו ואת קילר כאשר היא נקפאה בידי השלג והקרח העוצמתי של אנבל.

בינתיים, בעזרתם של צ'רלי וחבריו, השלג החל לרדת. כולם חגגו, אולם איצ'י הרגיש שחבל שאין להם מתנות לגורים. קארפייס הופיע במזחלת שנגררה בידי קילר, והביא בחזרה את הכל, אפילו יותר. הוא אפילו מחזיר להם את תיבת הכסף של טימי, אשר הגיע לפסגה. כשהוא עמד לעזוב, סאשה בקשה ממנו להישאר למסיבה, אולם קארפייס סירב בנימוס ואמר לסאשה שהוא הולך לבקר את אמו ואיחל לכולם חג מולד שמח.

כשאנבל גמרה לספר את הסיפור, היא אמרה "חג מולד שמח!" לצופים (וגם הגורים נפנפו להם), וגם צ'רלי ואיצ'י אחלו גם כן את אותה הברכה.

דמויות ומדבבים
--------------

* ארנסט בורגניין - קארפייס (אבנעזר סקרוג')
* סטיבן ובר - צ'רלי בארקין / רוח חג המולד של העתיד
* דום דה-לואיז - איצ'י / רוח חג המולד של העבר
* שינה איסטון - סאשה / רוח חג המולד של ההווה
* צ'ארלס נלסון ריילי - קילר
* ביבי ניווירת' - אנאבל / בלאדונה
* טיילור אמרסון - טימי
* בת' אנדרסון - מרתה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מזמור חג המולד של הכלבים

* "מזמור חג המולד של הכלבים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מזמור חג המולד של הכלבים", באתר AllMovie (באנגלית)

* "מזמור חג המולד של הכלבים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "מזמור חג המולד של הכלבים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

| גן עדן לכלבים |
| --- |
| סרטים | גן עדן לכלבים • גן עדן לכלבים 2 • מזמור חג המולד של הכלבים |
| סדרה | גן עדן לכלבים |
**אמצע הריבוע** הוא אלגוריתם פרימיטיבי שמשמש ליצירת מספרים פסאודו אקראיים על בסיס מספר "זרע" ממנו מתחילה יצירת המספרים.

האלגוריתם נחשב לשיטה גרועה למדי, שכן בשלב כלשהו יתקבל שוב מספר שכבר נכלל ברשימה והיא תתחיל לחזור על עצמה. מכאן שהתפלגות המספרים ברשימה המתקבלת אינה אקראית ולכן לא מדובר בשיטה שמייצרת רשימה פסאודו אקראית של ממש. עם זאת השיטה פשוטה, ומשמשת דוגמה טובה לשימוש במספר "זרע" ליצירת רשימה פסאודו אקראית. בנוסף, שימוש בזרעים ספציפיים מניב רשימה ארוכה לפני שמתקבל מספר שכבר היה, ואם אין צורך במספרים פסאודו אקראיים רבים השיטה טובה די הצורך.

האלגוריתם הוא להעלות את המספר הקודם בריבוע, ולבחור את הספרות האמצעיות של התוצאה בתור המספר הבא.

```
דוגמה לבחירת מספר פסאודו אקראי בעל 4 ספרות
זרע 3237
3237 בריבוע זה 10,478,169
לכן השלב הבא הוא הספרות אמצעיות של 10,478,169, שהן 4781
4781 בריבוע זה 22,857,961
לכן השלב הבא הוא 8579
וחוזר חלילה.
```

כך הזרע קובע באופן דטרמיניסטי לחלוטין רשימה אינסופית של מספרים, מבלי שיהיה צורך לייצר את הרשימה מראש.

על מנת למנוע דעיכה של הריבועים למספר קטן מ-10,000,000, אם המספר הבא קטן מ-1,000 מוסיפים ספרה קבועה בסיום המספר הבא, למשל את הספרה האחרונה של המספר הקודם, על מנת למנוע דעיכה של הריבועים למספר קטן מ-10,000,000. דעיכה כזו פירושה שיתקבלו מספרים שאינם בני 4 ספרות, בניגוד לדרישה מהאלגוריתם.

```
לדוגמה 9384 בריבוע זה 88,059,456
הספרות האמצעיות הן 0594
מסיטים את המספר ספרה לשמאל, ומוסיפים 9, שהוא הספרה הראשונה של המספר הקודם
כך שהמספר הבא הוא 9594
```

קיימות שיטות נוספות לפתרון סוגיה זו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Donald E. Knuth, *The art of computer programming, Vol. 2, Seminumerical algorithms*, 2nd edn. (Reading, Mass.: Addison-Wesley, 1981), ch. 3, section 3.1.
**פרנץ האמורי** (בהונגריה: **Ferenc Hámori**; נולד ב-14 באוקטובר 1972) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

האמורי התחיל את הקריירה שלו במ.ט.ק. בודפשט במדיה שיחק ארבע עונות. בקיץ 1994 עזב את המועדון לאחר שזה ירדה לליגה השנייה וחתם בגיור. בדצמבר 1995 הושאל למאריטימו מליגת העל הפורטוגלית במדיה שיחק עד אוקטובר 1996, אז חזר לגיור.

בעונת 1997/1998 רשם את עונת השיא שלו כאשר כבש 17 שערים ב-29 משחקי ליגה במדי וואשאש אליה הצטרף בתחילת העונה. עונה לאחר מכן כבש 11 שערים.

בקיץ 1999 חתם במכבי נתניה מליגת העל. ב-13 באוגוסט 1999 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 6-0 למ.ס. אשדוד. בנתניה שיחק 16 משחקים, אך לא כבש ולו שער אחד.

בקיץ 2000 חזר להונגריה וחתם בפרנצווארוש במדיה רשם רק הופעה אחת בשנה וחצי. בינואר 2002 חתם בוואשאש במדיה שיחק שנתיים.

בהמשך הקריירה שיחק בלאנג בודפשט, דונאיווארוש, צ'אבדי ואוניון בודפשט. בקיץ 2015 פרש מכדורגל.

ב-4 בדצמבר 1991 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה בהפסד 3-0 למקסיקו. 4 ימים לאחר מכן, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד אל סלוודור.

תארים
-----

פרנצווארוש
* ליגת העל ההונגרית: 2000/2001

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פרנץ האמורי"**.
שלד של פטרודאוסטרו
**פטרודאוסטרו** (שם מדעי: ***Pterodaustro***; מילולית: "כנף מהדרום") הוא סוג של זוחל מעופף מסדרת הפטרוזאורים שחי באמריקה הדרומית לפני 105 מיליון שנה.

גילוי
-----

מאובניו של פטרוזאור זה נמצאו בכמה מחצבים בפרובינציה סן לואיס שבמרכז ארגנטינה, וכן בצ'ילה. לאורך השנים נמצאו מעל 750 פטרוזאורים בחפירות, מה שהופך אותו לאחד מהידועים שבפטרוזאורים. הוא קיבל את שמו ב-1969 בידי הפלאונטולוג חוסה בונפרטה (José Bonaparte) ומשמעותו "כנף דרומית". השם המדעי מנציח את הפלאונטולוג הארגנטינאי רומן גיניאסו (Román Guiñazú).

מאפיינים
--------

זה היה פטרוזאור עם מוטת כנף באורך 250 סנטימטר והיה בעל רגליים חזקות וזנב ארוך יחסית. למרות זאת הוא נחשב לקרוב של הפטרודקטיל ושל הפטרוזאורים הגדולים, שרובם היו חסרי זנב. לפטרוזאור זה הייתה גולגולת מוזרה באורך 29 סנטימטר שהייתה בעלת לסת תחתונה כפופה בהרבה מהעליונה ושתי הלסתות נעו כלפי מעלה בקשת. בקצוות הלסת התחתונה היו מעל 100 מברשות דמויות-שיניים שאורכם הגיע ל-3 ס"מ. במבנם הם דמו ללסתות הפלמינגו, כמה ברווזים ולווייתני מזיפות אשר כל אלה משתמשים בהם כדי לגרוף יצורים קטנים מהמים ולסנן בעזרת ה"מברשות" את המים החוצה. כך ייתכן שהפטרוזאור חי בקצוות אגמים או חופים ושליית דגים וסרטנים. לעיתים כך נראה הוא גם בלע אבנים קטנות.

לא ברור אם היה יכול גם לצוף על המים, אך ייתכן שבשל גודלו היה זקוק למסלול המראה גדול לצורך מעוף בדומה לפלמינגו או לברבורים.

בתרבות
------

פטרוזאור זה הופיע במשחקים פארק היורה 3: בניית פארק, עולם היורה: המשחק ובסדרה דינו דן .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטרודאוסטרו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
דמויות שעווה בדיורמה של אנשי קהמבה במוזיאון ג'ווהרלאל נהרו, איטנגאר.
**קְהַמְבָּה** (גם קהמפה) הם בני קבוצה אתנית המאכלסת את עמק יאנג-סאנג-צ'ו בחלק המערבי ביותר של ארונאצ'ל פרדש, ליד הגבולות עם טיבט ובהוטן. בתוך העמק, הם גרים בכפרים יורטון, לנגו, טאשיגונג, ניוקונג ומנגקוטה.

חיטה ותירס הם גידולים עיקריים המעובדים על ידי הקהמבה. הבתים שלהם, העשויים מאבן ועץ, מבוססים על מבנה שדומה מאוד למבנים של הקבוצה האתנית של המונפה (אנ').

הקהמבה הם חסידי הבודהיזם הטיבטי ומשתמשים בהינגנה, כתב משלהם, המבוסס על הכתב הטיבטי. עם זאת, בשל הבידוד היחסי מטיבט ומגעים מזדמנים עם הקבוצה האתנית של האדי (אנ'), הם גם מושפעים באמונותיהם במידה מסוימת מאמונת הדוני-פולו (אנ'). בכל כפר יהיה לאמה בודהיסטי. הפסטיבלים שנחגגים מקבילים לאלו של הקבוצה האתנית של הממבה (אנ'), הכוללת את לוסאר (אנ'), ראש השנה הטיבטי.

במקור הם ישבו בצ'אמדו (אנ') (כיום נציבות עירונית במזרח המחוז האוטונומי הטיבטי בשליטת רפובליקה העממית של סין) והיו פעילים בלוחמת הגרילה כנגד הכיבוש הסיני בשנת 1950, ובייחוד בשנים 1959–1965.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קהמבה** בוויקישיתוף

* Ethnologue profie

הערות שוליים
------------

1. ↑  Khamba Language metadata
2. ↑  האנציקלופדיה העברית, כרך כ"ט, עמוד 195
3. ↑  Khamba people, Britannica

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קהמבה"**.
**קו העוני במאה העשרים ואחת** הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע מיקי גבריאלוב. השיר יצא לאור בשנת 2020.

רקע
---

השיר נכתב על ידי גבריאלוב על רקע זה שגדל במשפחה ענייה. השיר נכתב בשנת 2018 כשיר מחאה עוד לפני התפרצות נגיף הקורונה בישראל, אך גבריאלוב לא הוציא אותו באותה עת. עם תחילת המשבר הכלכלי בעקבות הקורונה, החליט גבריאלוב להוציאו. השיר זוהה עם המשבר הכלכלי בעקבות הצעדים שננקטו כנגד המגפה.

על כתיבת השיר סיפר גבריאלוב:""השיר נכתב מהרגשה שלי שמעמד הפועלים הולך ונשחק, כשהמעמד התחתון הוא מי שנותן דלק למדינה. אנשים שעובדים ומשלמים מיסים, נמצאים בתחתית הסולם. כשהייתי בן עשר חוויתי יחד עם כולם את תקופת הצנע. אימי הייתה שולחת אותי למכולת עם תלושי מזון לקנות ביצים אורז, חלב, לחם שחור. הזיכרון חרוט בי ולא עוזב. לכן עוני מפריע לי מאד".

ראו גם
------

* קו העוני

קישורים חיצוניים
----------------

* מיקי גבריאלוב - קו העוני במאה העשרים ואחת, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:42)
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הזמר והיוצר מיקי גבריאלוב על שירו החדש 'קו העוני במאה העשרים ואחת': "המצב לפעמים מפחיד ומדאיג אותי" • והוסיף: "מחקו לי 25–30 הופעות", באתר רדיו ללא הפסקה
2. ↑  יעקב בר-און, ‏"עוני נשאר עוני": מיקי גבריאלוב בראיון מיוחד לרגל הסינגל חדש, באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2020
3. ↑   מיקי גבריאלוב על קו העוני בריאיון עם לוסי אהריש ועודד רביבי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 12:35)
4. ↑  ניצן פינקו, "רחובות מזי רעב": מחאת המוזיקאים מגיעה ליצירות עצמן, באתר כלכליסט, 21 ביוני 2020
**קו 2** או בשמו המלא **קו מהיר ברודוויי-השדרה השביעית** (באנגלית: **Broadway–Seventh Avenue Exspres**) הוא קו רכבת תחתית באגף A של הרכבת התחתית של ניו יורק סמל המסלול של הקו הוא בצבע אדום והוא אחד מארבעת הקווים שמרכיבים את אגף IRT במערכת הרכבת התחתית. הקו נקרא "קו מהיר" שכן הוא מדלג על תחנות רבות במנהטן ומשלים את השירות של שאר הקווים בברוקלין וברובע הברונקס שם הוא עוצר ברוב התחנות.

היסטוריה
--------

החלק הראשון של מסלול הקו הנוכחי נכנס לשירות ב-26 בנובמבר 1904, מהתחנה הזמנית של רחוב 180-ברונקס פארק אל רחוב 149. ב־10 ביולי 1905 נפתח החיבור בין קו הרכבת התחתית של ה-"IRT- לנוקס אווניו" ("IRT White White Plains Line"), אשר שימש בעבר את קו השדרה השלישית, החיבור איפשר את הארכת שירות הרכבת התחתית ממנהטן לברונקס. ב-9 בינואר 1908 נפתחה מנהרת רחוב ג'ורלימון, המחברת את קו ה-IRT אל קסינגטון אווניו וברוקלין. בשלב זה, רכבות נסעו מרחוב 180 מזרח לבורו הול. ב־1 במאי 1908 הורחבו הרכבות לרחוב נבינס ולשדרות אטלנטיק. ב-3 במרץ 1917 הורחב הקו לרחוב 219. מ-2 במרץ ועד ה -12 באוקטובר 1998 הופסק שירות הקו באופן חלקי בין קינגסטון אווניו לרחוב 149 עקב העבודות שנערכו לשיקום הקו. עקב תיקונים בקו בעקבות הנזק שנגרם מסופת ההוריקן סנדי על מסילת קלארק סטריט, בין 17 ביוני 2017 ל-24 ביוני 2018, הופסק שוב שירות הקו באופן חלקי.

מסלול הקו
---------

הקו, שמגיע עד לפרוורים המרוחקים של ניו יורק, מתחיל את מסלולו בוואקפילד שבפאתי ברונקס. הוא חוצה את ברונקס מצפון לדרום ונכנס למנהטן מצפון. במנהטן הוא נוסע במסלול משותף עם קווים 1 ו-3, אך בעוד הם עוצרים ברוב התחנות, הוא הופך ל"קו מהיר", ומדלג על תחנות רבות. בברוקלין מתפצל מסלול הקו משאר הקווים והוא מגיע למרכז ברוקלין ועוצר בכל התחנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו 2 של הרכבת התחתית של ניו יורק** בוויקישיתוף

| קווי הרכבת התחתית של ניו יורק |
| --- |
| IRT | קו מאסף ברודוויי–השדרה השביעית (1) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (2) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (3) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (4) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (5) • קו מאסף שדרת לקסינגטון (6) • קו מאסף/מהיר פלאשינג (7) |  |
| IND | קו מהיר השדרה השמינית (A) • קו מהיר השדרה השישית (B) • קו מאסף השדרה השמינית (C) • קו מהיר השדרה השישית (D) • קו מאסף השדרה השמינית (E) • קו מאסף השדרה השישית (F) • קו מאסף חוצה-עיר (G) |
| BMT | קו מאסף/מהיר רחוב נאסו (J/Z) • קו מאסף קאנארסי (L) • קו מאסף השדרה השישית (M) • קו מהיר ברודוויי (N) • קו מהיר ברודוויי (Q) • קו מאסף ברודוויי (R) • קו השדרה השנייה (T) • קו מאסף ברודוויי (W) |
| Shuttle | קו רחוב 42 (S) • קו שדרת פרנקלין (S) • קו פארק רוקאווי (S) |
**קו למושב** הוא שבועון המושבים וההתיישבות הכפרית בבעלות כנס מדיה בע"מ. העיתון מופץ בחינם ב-40,000 עותקים במושבים ברחבי הארץ - דרך תיבות הדואר, במכולות ובצרכניות.

הנושאים שבהם עוסק העיתון הם חקלאות, אישים תושבי מושבים וחקיקה ורגולציה הנוגעים למושבים. כמו כן, יש בעיתון טור ביקורת שירה וטור ביקורת ספרות.

היסטוריית העיתון
----------------

העיתון נוסד בסוף שנות ה-80' של המאה ה-20, כעיתון מקביל לעיתון הדף הירוק, מקומון הקיבוצים. שני העיתונים, קו למושב וכן הדף הירוק הוקמו במקור על ידי העיתונאי והסופר ישראל זמיר (בנו של יצחק בשביס-זינגר) כמוספים של עיתון על המשמר. הגיליון הראשון של קו למושב יצא בשבעה בנובמבר 1989. באותו גיליון מסביר זמיר ב"דבר העורך" את הסיבות להוצאת העיתון: "יהיה אולי מי שיתמה: מה ל'על המשמר' - האכסניה שלנו ולמושבים? על כך נענה, כי המאבק על דמותה של החקלאות במדינת ישראל הוא מאבקם של כל עובדי האדמה, מושבניקים כקיבוצניקים, מאבקם של החקלאים כולם, מכל סוגי ההתיישבות. אם חלילה נגיע ליום השחור שמושבים יינטשו - אין לנו ספק, כי גם תורם של הקיבוצים ועובדי החקלאות בארץ כולה יגיע, כולנו בסירה אחת. היינו רוצים להיות הבמה לאותה זעקה".מאוחר יותר, כשנסגר על המשמר בשנת 1995, נסגרו המוספים הללו. מאוחר יותר, בינואר 1997 הוסדרה העברתם והוצאתם מחדש תחת קבוצת מעריב.

משנת 2018 קו למושב הוא אחד העיתונים היוצאים לאור תחת קבוצת "כנס מדיה" מקבוצת "כנס תערוכות"

מערכת העיתון
------------

עורך העיתון הוא עמוס דה וינטר. בין כתבי העיתון: חגי סלומון, יעקב לזר, עו"ד אפרת חקיקת, זהר נוי, נחמן גלבוע, אלמוג סורין, עדינה בר-אל, עמרם קליין.

מעורכי העבר של העיתון: דרור יוסף, עמי רוז'נסקי, ליאורה שואט, ישראל זמיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר קו למושב

הערות שוליים
------------

1. ↑  [1= קו למושב, גיליון 859 - 27/11/14]
2. ↑  מאת מיכל רוה, ‏"הדף הירוק" ו"קו למושב" עוברים למעריב, באתר גלובס, 24 בדצמבר 1996
**קו 10 של הרכבת התחתית של מדריד** (בספרדית: **línea 10**) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שנפתח בשנת 1961 ממלא תפקיד חשוב בשירות המערכת ומקשר בין תחנות וקווים רבים במערכת הרכבת התחתית והרכבת הפרברית. הקו נוסע ברוב מסלולו מתחת לאדמה אך בפרברים הוא נוסע במסלול עילי. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כחול ופועלות בו 20 תחנות על 24 קילומטר מקצה לקצה.

אף על פי שמספר הקו הוא 10 הקו נפתח בפועל מיד לאחר פתיחתו של קו 4 שנים רבות לפני פתיחתם של שאר הקווים שעוכבו זמן רב.

מסלול הקו
---------

הקו החוצה את מדריד מצפון לפרברים הדרומיים של מדריד מתחיל את מסלולו בצפון העיר בסמוך לקו התפר המפריד בין מדריד לפרבריה. הקו יורד בקו כמעט ישר לכיוון מרכז העיר ומקשר בין תחנות וקווים רבים. ממרכז העיר פונה הקו במסלול מעט אלכסוני לכיוון דרום מערב העיר תוך שהוא נפגש בתחנות הצטלבות עם קווים רבים נוספים של הרכבת התחתית של מדריד ושל הרכבת הפרברית של מדריד. הקו מגיע עד לפרברים הדרומיים ביותר של מדריד. שם, בתחנת אלקורקון הוא נפגש עם קו 12 ושם גם נמצאת תחנתו הסופית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו 10** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קו 10
**קראקן אופוס** (אנגלית: Kraken Opus) היא הוצאה לאור הפועלת בגרנזי (איי התעלה), לונדון (אנגליה) ואיחוד האמירויות הערביות. ההוצאה לאור בולטת בתחומה בין השאר בזכות המשקל והגודל הפיזיים הגדולים של ספריה.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 2005 על ידי קארל פאולר, שהיה בנקאי השקעות בחברת 'גולדמן סאקס', הוא החליט להקים חברת יועץ והשקעות לספורטאים וחשב על הרעיון להקים הוצאת ספרים יוקרתית. הספר הראשון שיצא לאור היה בארצות הברית, באירוע הסופרבול של 2006. הופק ספר יוקרתי גדול ממדים, הוצאו למכירה 19,600 עותקים "רגילים" במחיר של 4,000 דולר לספר, ועוד 400 עותקי MVP עם חתימותיהם של השחקנים המצטיינים מכל משחקי העבר. כל עותק שכזה נמכר ב-40 אלף דולר, שיצרו קרוב ל-100 מיליון דולר של הכנסות. הספר השני שיצא לאור תחתיה עסק בקבוצת הכדורגל האנגלית מנצ'סטר יונייטד ושקל כ-44 קילוגרם.

מאז הספרים של ההוצאה יוצאים לאור במהדורות מוגבלות ונמכרים באלפי ליש"ט. עיקר ספרי ההוצאה לאור עוסקים בספורט מסוגים שונים, וכן בידוענים ואתרי תיירות בולטים בעולם.

פרסומי החברה (רשימה חלקית)
--------------------------

1. קבוצת הכדורגל האנגלית 'ארסנל', היסטוריה בשנים 1913-1960
2. קבוצת הכדורגל הסקוטית 'סלטיק', הודפסו 500 העקתים
3. חברת המכוניות האיטלקית 'פרארי'
4. תחרות ה'פורמולה 1', 837 דפים במשקל 37 ק"ג
5. ליגת הבייסבול האמריקאית
6. הכדורגלן מרדונה, פורסמה אחרי מותו. משקל 15 ק"ג
7. תחרות ה'סופרבול' האמריקאית
8. הזמר מייקל ג'קסון, פורסם בשנת 2009, אחרי מותו של הזמר. כוללת צילומים בדמות צ'רלי צ'פלין מאת סטיבן ויטסיט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קראקן אופוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  נדב יעקבי, ‏המהדורה הבלתי מוגבלת, באתר גלובס, 28 בפברואר 2007
**ז'יגמונד ראקוצי** (בהונגרית: **Rákóczi Zsigmond**,‏ 1544 פלשהואדאס, מחוז אבאוי – 5 בדצמבר 1608 פלשוואדאדס) היה אציל הונגרי שכיהן כנסיך טרנסילבניה בשנים 1607–1608.

קורות חייו
----------

ז'יגמונד ראקוצי היה בנו של יאנוש ראקוצי, אציל זוטר בעל אדמות בהונגריה העליונה. הוא התחיל קריירה צבאית כנושא כלים של גאבור פרני משארושפטק. אחרי מותו של פרני ב-1567, שירת ז'יגמונד ראקוצי במבצרים אגר וסנדרה (Szendrő). לשכת האוצר המלכותית פיצתה אותו על השכר שלא שולם לו והעניקה לו מספר אחוזות. ב-1580 קיבל את אחוזת סרנץ' שבה מוצר ושווק יין טוקאי.
בתור אפוטרופוס על בניו הקטינים של אנדראש מגוצ'י קיבל ראקוצי את אחוזות הנפטר והתחתן ב-1587 עם האלמנה, יודית אלאגי.
ב-29 ביוני 1588 הוא התמנה למפקד (קפטן) של ממצודת אגר. ב-28 באוגוסט העניק הקיסר רודולף השני, שכיהן גם כמלך הונגריה (בחלק ממנה שלא נכבש על ידי הטורקים), לראקוצי את התואר ברון. ראקוצי התפרסם במיוחד כשב-8 באוקטובר 1588 הצליח להביס את הכוחות המאוחדים של שלושה ביים עות'מאנים על יד סיקסו (Szikszó). הוא סייע לכומר קלוויניסטי בשם גאשפאר קארוי לפרסם תרגום להונגרית של כתבי הקודש, כולל התנ"ך, מהדורה הידועה כ"ביבליה מויז'וי". בשנת 1590 או 1591 ויתר ראקוצי על התפקיד הפיקודי (קפטן) מכיוון שהאוצר המלכותי לא סיפק לו מספיק משאבים על מנת לתחזק את המבצר.
כשב-1593 פרצה המלחמה הטורקית הארוכה למשך עשור של קרבות הצטיין ראקוצי כמפקד מצליח.
ז'יגמונד ראקוצי המשיך להלוות כספים לאוצר המלכותי שאישר לו בתמורה לקבל אחוזות חדשות. אולם אחוזותיו הפכו במהרה מטרה לפשיטות של טטרים או של שכירי חרב שהתקוממו, במיוחד אחרי 1599.
אחרי שנת 1602 ניסתה לשכת האוצר כמה פעמים להפקיע את אחוזותיו. בגלל התקף צינית, נאלץ לסגת לאדמותיו בסמוך לגבול הונגריה - פולין. אחרי המרד של אישטוואן בוצ'קאי באוקטובר 1604 נגד הקיסר רודולף, ניסה ז'יגמונד לתווך ולהשיג הסכם פשרה אולם כעבור חצי שנה הצטרף בעצמו לבוצ'קאי שמינה אותו ב-14 באוגוסט 1606 למושל טרנסילבניה עם סמכויות מוגבלות.
אף על פי שבצוואתו האחרונה, ציין בוצ'קאי את באלינט דרוגט כיורשו בראש הנסיכות טרנסילבניה, ב-12 בפברואר 1607 הדיאטה הטרנסילבנית בחרב בז'יגמונד ראקוצי כנסיך טרנסילבניה. דרוגט ויתר על מועמדותו לתפקיד בעוד שגאבור באטורי יצא למאבק בראקוצי בעזרת ההיידוקים. על מנת למנוע פריצת מלחמת אזרחים ב-5 במרץ 1608 העדיף ז'יגמונד ראקוצי להתפטר לטובת גאבור באטרי. הוא חזר ל"הונגריה העליונה", שם ניסה לתפוקס פיקוד על הצבא המלכותי באזור, אבל מת לפתע. 
האחוזות הרבות והרחבות שצבר בחייו הפכו את צאצאיו לעשירי המגנטים של ממלכת הונגריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'יגמונד ראקוצי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb122473395 (data)
* GND: 119185148
* ISNI: 0000 0001 0952 2137
* LCCN: n88083037
* VIAF: 8192259
* WorldCat: lccn-n88083037

 |
**גיזלה גרוס** (בהונגרית: **Grosz Gizella**;‏ 26 בנובמבר 1875, שימלאו סילבאניי אוסטריה-הונגריה – 1942, גטו ריגה, לטביה) הייתה פסנתרנית יהודייה-הונגרייה. היא הופיעה כסולנית עם הפילהרמונית של ברלין, והייתה בין הפסנתרניות הראשונות שהקליטו קטעי פסנתר עבור חברת "ולטה מיניון", יצרנית הפיאנולה.

ביוגרפיה
--------

גרוס נולדה למשפחה יהודית ב-Szilágysomlyó, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום שימלאו סילבאניי, רומניה. היא למדה פסנתר באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט אצל אישטוואן תומאן. היא ניגנה בקונצרטים הראשונים שלה בשנת 1897 בבודפשט ובשנת 1898 ו-1899 בלייפציג ובברלין בהצלחה ניכרת. משנת 1898 ואילך התגוררה בברלין, שם למדה אצל טרסה קארניו.

היא הופיעה כסולנית עם הפילהרמונית של ברלין בשנים 1902, 1905, 1908 ו-1909. ב־6 בפברואר 1906 היא הוקלטה כאחת הפסנתרניות הראשונות של וולט-מינון .

בשנת 1911, לאחר נישואיה עם אדולף וייסמן (1873–1929), מבקר מוזיקה ברלינאי ידוע ומחבר ביוגרפיות של ביזה, שופן, ורדי ופוצ'יני, הפסיקה להופיע בקונצרטים. לאחר פרישתה מנגינה בקונצרטים הייתה גרוס מורה לפסנתר. בשנת 1940 נוסף השם האמצעי "שרה" לשמה בהוראת השלטונות. בינואר 1942 במהלך שואת יהודי לטביה גורשה לגטו ריגה, לטביה, ונפטרה שם באותה שנה.

לפני שנישאו, נולדה לגרוס ולוויסמן בשנת 1908 בת, אילזה. הבת הפכה לפסנתרנית, שאותה לימדה בעיקר אמה בברלין. הבת למדה גם אצל קונרד וולף בפריז. החל משנת 1933 התגוררה אילזה וייסמן בצרפת, באנגליה ובאיטליה ולבסוף היגרה לארצות הברית, שם נפטרה בשנת 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיזלה גרוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Országos Hirlap*, 20 Dec 1897, p. 4; 21 Dec 1897, p. 8
2. ↑  *Musikalisches Wochenblatt*, Leipzig, 28 Apr 1898, vol 38, no. 18, p. 266
3. ↑  *Országos Hirlap*, 14 February 1898, p. 10
4. ↑  Peter Muck: *Einhundert Jahre Berliner Philharmonisches Orchester*, Tutzing, Schneider, 1982
5. ↑  Gerhard Dangel and Hans-W. Schmitz: *Welte-Mignon Reproductions. Complete Library Of Recordings For The Welte-Mignon Reproducing Piano 1905-1932*. Stuttgart 2006. מסת"ב 3-00-017110-X. p. 446
**ז'יגמונד ברס** (בהונגרית: **Zsigmond Barász**;‏ ינואר 1878 - 28 במאי 1935), שחמטאי הונגרי.

ברס הגיע למקום השני בתחרות גיור 1906, שנחשבת לאליפות הראשונה של הונגריה, לאחר שהפסיד לזולטן פון באלה 2.5-0.5. הגיע למקום התשיעי בתחרות בודפשט 1906 (ניצח: ליאו פליישמן). בשנת 1907 חלק מקום ראשון-שני עם ליאו פליישמן באליפות השנייה של הונגריה והגיע למקום הרביעי בתחרות סקשפהרוואר בשנת 1907 (ניצח: ליאו פליישמן).

ברס ניצח בתחרות בודפשט בשנת 1909, חלק מקום ראשון שני עם זולטן פון באלה באליפות השלישית של הונגריה שהתקיימה בבודפשט בשנת 1911, חלק מקום 13–14 בתחרות באד פיסטיאן בשנת 1912 (ניצח: עקיבא רובינשטיין), חלק מקום 8–11 בתחרות ברסלב 1912 (ניצחו: עקיבא רובינשטיין ואולדריך דוראס), חלק מקום 7–8 באליפות הרביעית של הונגריה שהתקיימה בטמסואר בשנת 1912 (ניצח: גיולה ברייר), הגיע למקום ה-11 בתחרות בודפשט 1913 (ניצח: רודולף שפילמן), הגיע למקום החמישי בתחרות דברצן בשנת 1913, האליפות החמישית של הונגריה (ניצח: לאיוש אסטאלוש), וחלק מקום 2–3 עם קארוי שטרק בתחרות בודפשט 1917 (ניצח: גיולה ברייר).

בתחום תיאורית הפתיחות קידם ברס את גמביט בודפשט.

קישורים חיצוניים
----------------

* ז'יגמונד ברס, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* מידע כללי
**ז'יגה הירשלר** (בסרבו-קרואטית: **Žiga Hirschler**;‏ 21 במרץ 1894, וליקה טרנוביטיצה(אנ'), סמוך לביילובאר, האימפריה האוסטרו-הונגרית – נובמבר 1941, מחנה ההשמדה יאסנובאץ, המדינה העצמאית של קרואטיה) היה מלחין, פסנתרן, מבקר אמנות ועיתונאי יהודי אשר פעל בממלכת יוגוסלביה ונודע בליקוט, תיעוד והפצה של מוזיקה יהודית עממית.

קורות חייו
----------

ז'יגה הירשלר נולד בכפר וליקה טרנוביטיצה, השוכן סמוך לביילובאר. ב-1917 סיים את האקדמיה למוזיקה של אוניברסיטת זאגרב. עבודתו של הירשלר נחלקה לשני תחומים. מוזיקה קלאסית ומוזיקה יהודית. הוא הלחין 44 יצירות מוזיקליות ובכללן 3 אופרות, 5 אופרטות, מוזיקה לתיאטרון, וקונצ'רטים לתזמורת. רבות מיצירותיו אבדו במהלך השואה וניתן ללמוד עליהן מכתבות בעיתונות התקופה, המציינים שיצירותיו נוגנו בפלזן, אוסייק, ליובליאנה וזאגרב וזכו להצלחה. כמו כן נוגנו יצירותיו באופן תדיר ברדיו זאגרב וברדיו בלגרד. יצירותיו שילבו מוטיבים עממיים קרואטיים לצד עיבודים מודרניים, זכו לאהדה בקרב הקהל הרחב ולביקורת בקרב מבקרי המוזיקה על היותם "מסחריים". ב-1938 הופיע עם מבחר מיצירותיו בפסטיבל המוזיקה שנערך בבריסל.

הירשלר ליקט, תיעד, עיבד והקליט מוזיקה עממית יהודית. מעבודתו זו נותר אוסף של 60 שירים ביידיש ובעברית אותם עיבד והקליט כאשר הוא מנגן על פסנתר. במקביל, היה מבקר מוזיקה וכתב 850 מאמרים בתחומי יצירתו בעיתונות היוגוסלבית. קיים תיעוד על שמונה ספרי מוזיקה שערך ופרסם, אך הם אבדו בשואה.

באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית לממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור קרואטיה נמסר לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה, ומיד הוחל ברדיפת יהודים ושילוחם למחנות ריכוז ומהם למחנות ההשמדה. מוזיקאים ועיתונאים מזאגרב ניסו לפעול מול שלטונות האוסטאשה למניעת מעצרו של הירשלר, ולהשיג לו אשרת מעבר לאזור הכיבוש האיטלקי. ב-21 בספטמבר 1941 כתב הירשלר את מכתבו האחרון מדירתו בזאגרב. הוא נעצר וגורש למחנה ההשמדה יאסנובאץ, ושם הוצא להורג ככל הנראה במהלך נובמבר 1941.

קישורים חיצוניים
----------------

* Židovske narodne pjesme, אוסף של 60 שירים ביידיש ובעברית בעיבוד מוזיקלי וליווי בנגינת פסנתר על ידי ז'יגה הירשלר, באתר ויקיסורס

הערות שוליים
------------

1. ↑   **הקהילה היהודית בזאגרב**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 134.
2. ↑  ז'יגה הירשלר - ביוגרפיה, באתר zbl.lzmk.hr (בקרואטית).
3. ↑  Tamara Jurkić Sviben,‏ ז'יגה הירשלר - ביוגרפיה, באתר musiques-regenerees.fr (באנגלית) ו(בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511740105171
* GND: 1060576163
* ISNI: 0000 0003 8294 105X
* LCCN: no2016008990
* NKC: xx0156666
* VIAF: 266612589
* WorldCat: lccn-no2016008990

 |
**ליריאנוזאורוס** (שם מדעי: ***Lirainosaurus***; מילולית: "לטאה דקיקה") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד שהתקיים באירופה של הקרטיקון העליון שלפני 72 עד 70 מיליון שנה מזמננו, במעבר שבין הקמפן למאסטריכט.

המאובנים של דינוזאור זה התגלו בממצאים מאובנים בקסטיליה ולאון שבספרד ואלה כללו שרידי גולגולת, שיניים בודדות, כמה חוליות ועצם התוספתן. החוליות שלאורך הצוואר, הגב והצלעות היו חלולות בעלות קישות קל. הדבר הזכיר את מבנה החוליות של זאורופודים כמו האמפלוזאורוס. במקור הדינוזאור נחשב לפי מחקרים פילוגנטיים לקרוב למשפחת הסלטזאוריים עם מבנה חוליות דומה לזה של האלמוזאורוס והאופיסטוקוליקאודיה. בהמשך לעומת זאת הוחלט שהוא קרוב לבני הקבוצה ליריאנוזאורים כמו האמפלוזאורוס.

לצד האמפלוזאורוס התגלו ממצאים שלו בחפירות ""Marnes Rouges Inferieures Formation"", שבהרי האלפים הצרפתים לצד ממצאי רבדודון, דרומזאוריים מקומיים, אנקילוזאורים וזוחלים נוספים. המבנה הטופוגרפי מרמז שהזאורופוד התקיים בקרבת החופים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליריאנוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
שער ספר דובר מישרים לרבי מרדכי יהושע שאול
הרב **רפאל מרדכי יהושע שאול** היה רב, פרשן ודרשן באזמיר ובירושלים. מחבר ספר **דובר מישרים** על הרמב"ם.

תולדותיו
--------

נולד לרבי אברהם שאול. תלמידו של הרב רפאל אשכנזי וגיסו של הרב דוד מורדוך. נישא לרבקה ריינה וירא שהייתה מטפלת בבעלה כדי שיוכל ללמוד והקפידה לשמשו אף על פי שהיו בבית משרתים. היה ענו מאוד עד שהיה משים עצמו כמי שאינו. היה נותן צדקה לכל דורש, לעיתים כהלוואה. מימי ילדותו עד סוף ימיו סבל מייסורים קשים ומרים שהקשו עליו ללמוד, ובני דורו מספרים על שקידתו העצומה בלימוד התורה למרות קושי זה.

הוריו עלו לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. בשנת התקמ"ט או התק"ן נפטר אביו, והרב רפאל דרש עליו הספד בירושלים בתשלום שנתו.

בשנת התקמ"ה נפטר הרב חיים, חמיו, שעלה כמו הוריו של הרב, לארץ ישראל והתיישב בצפת.

נפטר בעודו צעיר בימים בר"ח טבת תקס"ט (1809).

בניו של הרב הם רבי אברהם, שהגיה והוציא לאור את ספר אביו, והערות ממנו על דברי אביו מופיעות בספר. הגביר חיים יעקב שאול, כלב שאול.

ספרו
----

ספר **דובר מישרים** (שאלוניקי תקפ"ח) - חידושים על הרמב"ם, ליקוטים על הש"ס, חידושים וציונים על הש"ס ובסופו קונטרס דרושים בשם **דרכי מישרים** ובו ארבעה דרושים לנישואין - האחרון הוא דרוש מבן רבינו הרב אברהם לכבוד נישואי אחיו, כלב. תשעה דרושים להספד, והאחרון ביניהם הוא דרוש לרבי אברהם על רבינו. נלוו לספר חידושים מהרב דוד מורדוך, גיס המחבר. לספר הסכמה מרבני שאלוניקי. שם הספר מכיל ר"ת בהיפוך אותיות של המחבר: מישרי"ם - מעשה ידי רפאל מרדכי יהושע שאול. מהדורה חדשה (ירושלים תש"פ) של הספר יצאה במסגרת מפעל אוסף מפרשי הרמב"ם.

לקריאה נוספת
------------

* אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, עמ' 530–531

הערות שוליים
------------

1. ↑  דובר מישרים, התנצלות המגיה
2. ↑  מראה הגדול, דרוש י"ב
3. ↑  דרכי מישרים, דרוש ז', להספד
4. ↑  דרכי מישרים, דרוש ח' להספד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 282924779
* WorldCat (עם VIAF): 282924779

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רפאל מרדכי יהושע שאול"**.
**שוק ספיטלפילדס החדש**
(למפת לונדון מוגדלת)**קנט**
**סארי**
**ברקשייר**
**בקינגהאם**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**שוק ספיטלפילדס החדש**שוק ספיטלפילדס החדש**(למפת לונדון רגילה)**קנט**
**סארי**
**בר.**
**בקי.**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**שוק ספיטלפילדס החדש**שוק ספיטלפילדס החדש**(למפת רובע וולת'אם פורסט רגילה)שוק ספיטלפילדס החדש**שוק ספיטלפילדס החדש**(למפת רובע וולת'אם פורסט מוגדלת)שוק ספיטלפילדס החדש**שוק ספיטלפילדס החדש**
**שוק ספיטלפילדס החדש** (באנגלית: **New Spitalfields Market**) הוא שוק הממוקם בשכונת לייטון שברובע וולת'אם פורסט, שבמזרח לונדון. שוק זה נפתח בשנת 1991 והועבר אליו המסחר הסיטונאי בפירות וירקות שפעל קודם לכם בשוק ספיטלפילדס הישן. השוק הוא הגדול שבשווקים הסיטונאיים בממלכה המאוחדת.

בשוק 115 דוכני פירות, ירקות ופרחים (בשטח כולל של 28,700 מ"ר), ומתקני השוק כוללים מחסנים נרחבים, חדרי קירור, חדרי הבשלה וחדרי אריזה.

מבני השוק כוללים מתקנים עבור חברות הסעדה וכן שטחי משרדים בגודל 900 מ"ר.

במערב מתחם השוק זורם נהר לי הישן.

ראו גם
------

* שוק ספיטלפילדס הישן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוק ספיטלפילדס החדש** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שוק ספיטלפילדס החדש
**שוק פטיקוט ליין**
(למפת לונדון מוגדלת)**קנט**
**סארי**
**ברקשייר**
**בקינגהאם**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**שוק פטיקוט ליין**שוק פטיקוט ליין**(למפת לונדון רגילה)**קנט**
**סארי**
**בר.**
**בקי.**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**שוק פטיקוט ליין**שוק פטיקוט ליין**(למפת טאוור האמלטס רגילה)שוק פטיקוט ליין**שוק פטיקוט ליין**(למפת טאוור האמלטס מוגדלת)שוק פטיקוט ליין**שוק פטיקוט ליין**
שוק סימטת פטיקוט.
**שוק סימטת פטיקוט** או **שוק פטיקוט ליין** (באנגלית: **Petticoat Lane Market** - מילולית: שוק סימטת התחתוניות) הוא שוק אופנה והלבשה הממוקם ברחובות ונטוורת' (Wentworth Street) ומידלסקס (Middlesex Street) באזור האיסט אנד של לונדון.

היסטוריה
--------

במקום בו ממוקם כיום השוק עברה דרך בתקופת טיודור. באותה העת נקראה הדרך בשם "סימטת החזירים" (Hogs Lane) בשל העובדה שתושבי העיר לונדון הורשו לגדל חזירים מחוץ לשטח העיר בשטחים הפתוחים שלצד הדרך. בשנות ה-90 של המאה ה-16 החלה הקמת בתי מגורים לצד הדרך, ובשנת 1608 החלו לפעול לצד הדרך דוכנים לממכר בגדים יד שנייה. במפה משנת 1608 נכתב השם "סימטת פטיקוט" - "סימטת התחתוניות". השוק הפסיק את פעולתו בתקופת המגפה הגדולה של לונדון בשנת 1665. 
בשלהי המאה ה-17 התיישבו באזור השוק מתיישבים הוגנוטים, ואלה עסקו בעיקר בצביעת צמר ובתפירת בגדים. החל מאמצע המאה ה-18 הפך האזור למרכז ליצור בגדים, והרחוב הפך לשוק הבגדים העיקרי של העיר. בשנת 1830 שונה שם הרחוב לרחוב מידלסקס (שמו הנוכחי), אולם כינויו נותר בשימוש עד ימינו. 

סימטת פטיקוט בשנות ה-20 של המאה ה-20.
לאחר שנת 1882 החלו להתיישב באזור מהגרים יהודים רבים שברחו מהפוגרומים שאירעו ברוסיה ובפולין. מהגרים עניים, שחלק גדול מהם עסקו בחייטות ברוסיה ופולין, השתלבו בתחום הטקסטיל, ייצור הבגדים והמסחר בבגדים שפעל באזור, והשוק המשיך לשגשג. אופיו ה"יהודי" של השוק בא לידי ביטוי בפעולת השוק בימי ראשון בשבוע (ואף ביום חג המולד - המהווה יום חג בממלכה המאוחדת), ואי פעילות בימי שבת.
רשויות העיר לונדון התנגדו לפעולת השוק והפריעו את פעולתו. רק בשנת 1936 נחקק חוק של הפרלמנט הבריטי שהסדיר את פעילות השוק. 

בשנות ה-70 של המאה ה-20 התיישבה באזור השוק אוכלוסייה שמוצאה מאסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוק פטיקוט ליין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של רחוב מידלסקס
**דניאל נתיאה** (ברומנית: **Daniel Natea**; נולד ב-21 באפריל 1992) הוא ג'ודוקא רומני. נתיאה מתחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג ומחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה (קאזאן 2016).

קריירה
------

במאי 2014, נתיאה זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית ארד בגראנד סלאם באקו. בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בגראנד סלאם אבו דאבי לאחר שניצח בגמר את בן-ארצו ולאדוט סימיונסקו הרומני.

באליפות אירופה 2016 שנערכה בקאזאן, זכה נתיאה במדליית הארד בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. בשמינית הגמר הוא ניצח את דניאל אלרסטורפר האוסטרי וברבע הגמר הוא ניצח את בארנה בור ההונגרי. בחצי הגמר הוא הפסיד לאורי ששון הישראלי ונשר לקרב על הארד בו ניצח את אולקסנדר גורדיינקו האוקראיני. באולימפיאדת ריו 2016, הוא הודח בסיבוב השני לאחר ניצחון על קונתיף יה-און התאילנדי והפסד לעבדולו טנגרייב האוזבקי.

במאי אותה השנה נתיאה זכה במדליית זהב בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בגוודלחרה כשניצח בגמר את אורי ששון. בספטמבר הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי זאגרב לאחר שבקרב הגמר ניצח באיפון את סוון היינלה הגרמני. כחודש לאחר מכן נתיאה זכה בזהב נוסף בגראנד סלאם אבו דאבי.

זכיות בתחרויות מהסבב העולמי
---------------------------

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2016 | מאסטרס | גוודלחרה | מקסיקומקסיקו מקסיקו |
| 2016 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיהקרואטיה קרואטיה |
| 2016 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |

קישורים חיצוניים
----------------

* דניאל נתיאה, ברשת החברתית אינסטגרם
* דניאל נתיאה, ברשת החברתית טיקטוק
* דניאל נתיאה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* דניאל נתיאה, באתר olympedia.org
* דניאל נתיאה, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* דניאל נתיאה, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
שוק סונורה
**שוק סונורה** (בספרדית: **Mercado de Sonora**) הוא שוק במקסיקו סיטי. לצד המוצרים השגרתיים הנמכרים בו, הוא כולל גם דוכנים שנמכרים בהם מוצרים הקשורים בכישוף ובתורת הנסתר, ופועלות בו מגדות עתידות. על כן, מכונה השוק גם "שוק המכשפים" ("Mercado de los Brujos").

השוק הוקם בשנות ה-50 של המאה ה-20 ונקרא על שם סונורה, אחת ממדינות מקסיקו, ונפתח רשמית ב-1957. התוצרת הייחודית הנמכרת בשוק, שכוללת בין היתר דם נחשים וציפורים מתות, הפכה אותו למוקד משיכה לתיירים, ולפי נתוני משרד התיירות המקסיקני מבקרים בו אלפים מהם מדי יום. מדי יום נערך בשוק טקס גירוש שדים, אותו מנהלת זקנת ה"מכשפות". יום המתים, המצוין במקסיקו מדי 2 בנובמבר, הוא יום פופולרי במיוחד בשוק.

במשך השנים נקשרו בשוק אגדות אורבניות ואמונות טפלות שונות ומשונות. לפי אחת האגדות האורבניות, מדי ראש חודש בוקעת מאחד מדוכני השוק צווחה מחרידה ולאחריה נשמעות לחישות הקוראות לעזרה. לפי אגדה אורבנית אחרת נטען כי הדם הנמכר בשוק הוא דם של בני אדם. אגדה זו הופרכה בבדיקות מעבדה. לפי אמונה טפלה שנכרכה סביב השוק, המבקרים בו זוכים לחיים ארוכים יותר. לאחר שב-1988 לקתה תיירת צרפתייה בת 26 בהתקף לב במהלך התמקחות עם אחת המוכרות, נוצרו אמונות טפלות נוספות סביב יכולותיהן העל-טבעיות של המכשפות בשוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוק סונורה** בוויקישיתוף