recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**זאב אמריקאי בלונדון** (באנגלית: **An American Werewolf in London**) הוא סרט אימה וקומדיה אמריקאי-בריטי משנת 1981, אשר בוים ונכתב על ידי ג'ון לאנדיס. לסרט יצא סרט המשך בשנת 1997, בשם זאב אמריקני בפריז.

הסרט זכה בפרס האוסקר על האיפור של ריק בייקר, וכן בפרס סאטורן עבור "סרט האימה הטוב ביותר".

עלילה
-----

שני תלמידי קולג' אמריקניים, דייוויד קסלר וג'ק גודמן נמצאים בטיול תרמילים ברחבי ניו מורס הצפונית כאשר הם מותקפים על ידי חיה בלתי מזוהה. ג'ק נהרג, אך דייוויד שורד ונלקח לבית חולים בלונדון.

שלושה שבועות אחר כך, דייוויד מתעורר אך אינו זוכר את המאורע שקרה, ומגלה שחברו נהרג. הדברים נעשים מוזרים כאשר רוחו של ג'ק מבקרת את דייוויד ומגלה לו שהם הותקפו על ידי אדם זאב, ושדייוויד הוא כעת אדם זאב בעצמו. לאחר שחרורו מבית החולים, דייוויד עובר לגור עם אחות צעירה יפהפייה בשם אלכס פרייס, בדירתו שבלונדון. כאשר עולה ירח מלא, דייוויד משתנה והופך לאדם זאב. בצורתו החדשה, דייוויד מתהלך ברחובות לונדון ורוצח שישה אנשים. בבוקר למחרת, דייוויד מגלה שהוא עירום ונמצא בכלוב בגן החיות של לונדון, בלי שום זיכרון על אירועי אתמול.

דייוויד מבין שג'ק צדק, ושהוא אחראי לרציחות שאירעו בלילה שעבר. בינתיים, ג'ק חוזר לביקור נוסף, הפעם עם נשמות קורבנותיו של דייוויד שמתעקשים שיבצע התאבדות. בזמן שהוא מדבר איתם, הלילה יורד ודייוויד חוזר להיות אדם זאב ורוצח שוב. במהלך מרדף ברחובות לונדון, דייוויד נלכד בסמטה על ידי כוחות המשטרה. אלכס באה להרגיע אותו ואומרת שהיא אוהבת אותו, אבל דייוויד מנסה לתקוף אותה, והשוטרים יורים בו למוות. עם מותו חוזר דייוויד לצורתו האנושית.

צוות שחקנים
-----------

* דייוויד נוטון - דייוויד קסלר
* גריפין דאן - ג'ק גודמן
* ג'ני אגוטר - אלכס פרייס
* ג'ון וודוויין - ד"ר הירש
* דייוויד סקופילד

רימייק
------

ביוני 2009, הוכרז ש"Dimension Films" והמפיקים שון ובריאן פורסט עובדים בימים אלו על עיבוד מחודש לסרט זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאב אמריקאי בלונדון** בוויקישיתוף

* "זאב אמריקאי בלונדון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זאב אמריקאי בלונדון", באתר נטפליקס
* "זאב אמריקאי בלונדון", באתר AllMovie (באנגלית)
* "זאב אמריקאי בלונדון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "זאב אמריקאי בלונדון", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "זאב אמריקאי בלונדון", באתר Metacritic (באנגלית)
* "זאב אמריקאי בלונדון", באתר אידיבי
* "זאב אמריקאי בלונדון", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)
* "זאב אמריקאי בלונדון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  An American Werewolf in London - Awards - IMDb
2. ↑  Werewolf remake in development — Entertainment News, Film News, Media‏ 30 ביוני 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no98019241
* WorldCat (עם LCCN): no98-019241

 |
גרגרי קפיר
**קֵפִיר** הוא משקה חלב שמקורו בקווקז ומופק בתסיסה הומולקטית בדומה ליוגורט.

מבנהו של הקפיר
--------------

גרגירי קפיר הם למעשה מושבה סימביוטית של חיידקים מהסוג לקטובצילוס אצידופילוס ושמרים במטריצה של חלבונים, ליפידים וסוכרים. הצירוף המדויק של חיידקים ושמרים משתנה מתערובת לתערובת. כשמשרים את הגרגירים בחלב הם מתחילים את תהליך התסיסה והמשקה שנוצר, הקרוי גם הוא קפיר, הוא מוגז קלות וקצת אלכוהולי.

כדי להבטיח אחידות, במוצרים מסחריים משתמשים באבקת בסיס במקום בגרעינים. עם זאת, אבקה אינה יוצרת גרעיני גיבוש או ממשיכה לצמוח ללא סוף.

את חיידקי הקפיר מגדלים בחלב (בעיקר חלב פרה או עז הבית) למשך יום או יותר בטמפרטורת החדר. התוצאה דומה מאוד ליוגורט.

**קפיר מים** הוא קפיר שגדל במים עם סוכר, פירות יבשים (כמו תאנים למשל) ומיץ לימון, גם כן למשך יום או יותר בטמפרטורת החדר. בקפיר מים נהוג להשתמש כדי להכין משקאות תוססים שאינם על בסיס חלב.

בצ'ילה משקה זה מכונה "Yoghurt de Pajaritos".

בשל כמות האלכוהול הנמוכה בקפיר, במזרח אירופה יש המשתמשים בו לטיפול בחמרמורת ("האנג אובר").

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפיר** בוויקישיתוף
* פרסום הטוען לסגולות רפואיות
* מידע והיסטוריה של הקפיר, מתוך האתר "לבריאות!"

הערות שוליים
------------

1. ↑  נוסו אף נוזלים אחרים כגון: חלב סויה ומי אורז אך נצפה כי המומלץ ביותר הוא חלב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543440605171
* BNE: XX545459
* BnF: cb131817415 (data)
* GND: 4193603-6
* LCCN: sh85072025
* NKC: ph575625
* SUDOC: 035324864

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אוקטוגון** (בהונגרית: **Oktogon**) ברובע 6 של בודפשט היא הצטלבות שמפגישה את השדרה הגדולה של בודפשט עם שדרות אנדראשי. זוהי למעשה כיכר מתומנת. גם התחנה בקו המטרו M1 פוגשת את ההצטלבות. והיא ממוקמת מתחת לכיכר, אך גם החשמליות החשובות ביותר בבודפשט קו 4 ו-6, וכן אוטובוס 105 בשעות היום וקווי לילה 923, 934, 979 ו-979A עוצרים כבמקום.

המילה אוקטוגון היא ממקור יוונית עתיקה, ופירושה מתומן.

היסטוריה
--------

עד 1872, כאשר נבנה שדרות אנדראשי, היה בור עמוק במקום ההצטלבות של היום, אז מילאו אותו. לאיוש קושוט הציע כבר ב-1841 יצירת תוואי חדש שימחבר את מרכז העיר עם הפארק העירוני. עם זאת, ניתן היה ליישם את ההצעה רק לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867. ב-19 במאי 1868, בפגישה שהתקיימה באקדמיה ההונגרית למדעים (MTA), הציג ראש הממשלה דאז הרוזן דיולה אנדראשי את התוכנית לתכנון מחדש של בודפשט. יישומו נוהל על ידי המועצה החדשה לעבודות ציבוריות של הבירה. בשנת 1870, הוחלט לאן תוביל השדרה החדשה.

בשנת 1871 החלה רכישת חלקות קרקע הראשונות לאורך התוואי וכן ביצוע ההריסות שנדרשו ועבודות העפר. ב-1872/1873 החלה הבנייה בתכנון ובפיקוח של המהנדסים אנטל סקאלניצקי ויוז'ף פאן הבן. בשנת 1873 עצר המשבר הכלכלי הגדול באותה תקופה את תנופת הבנייה, ובשנת 1876 נסוגו שותפי ההשקעה של מבני בתי השדרה. לכן מכרה עיריית בודפשט את המגרשים, בתנאי שייבנו עד 1884.

השדרה, שמידותיה צנועות יותר - עוצבה לפי דגם השדרות הפריזאיות ונמסרה לעיריית הבירה באוקטובר 1877.

הפרצלציה והרישום של ככר אוקטוגון הושלם ב-1872 ובין 1872 לבין 1875 נבנו ארבעת בנייני הדירות האקלקטיים של SÉV (Sugárúti Építő Vállalat) המקיפים את הכיכר, בני שלוש קומות היו, על בסיס תוכניותיהם של אנטאל סקאלניצקי ויוז'ף פאן הבן, עם חנויות בקומת הקרקע.

במאה ה-19 שמה של הכיכר היה "ככר מתומן" (Nyolcszög tér), אך משנות ה-20 של המאה ה-20 היא כבר נקראה אוקטוגון (Oktogon). ב-1936, מועצת העיר הפרו-פשיסטית העניקה לכיכר את השם מוסוליני, משנת 1945 שונה שמה לאוקטוגון, ומשנת 1950 שינתה מועצת העיר הקומוניסטית את שמה ל-7 בנובמבר. (יום המהפיכה הבולשביקית לפי הלוח הגרגוריאני). מאז 1990, שמה של הכיכר הוא שוב אוקטוגון.

בין 1927 לבין 1949, החלו מכאן שירותי אוטובוסים הבינעירוניים.

גלריה
-----

* ככר אוקטוגון ב-1875ככר אוקטוגון ב-1875
* טנקי T-54 סוביטיים בככר ב-31 באוקטובר 1956טנקי T-54 סוביטיים בככר ב-31 באוקטובר 1956
* שם תחנת המטרו בככרשם תחנת המטרו בככר
* האוקטוגן ב-2008האוקטוגן ב-2008
* האוקטוגון סביב 1900. באמצע נמצא בית הקפה אבאזיההאוקטוגון סביב 1900. באמצע נמצא בית הקפה אבאזיה
* מרפסת בית הקפה מנטון בסביבות 1910מרפסת בית הקפה מנטון בסביבות 1910

לקריאה נוספת
------------

* Budapest teljes utcanévlexikona. Szerk. Ráday Mihály. (hely nélkül): Sprinter. 2003. מסת"ב 963 9469 06 8 (לקסיקון שמות הרחובות המלא של בודפשט)

מאמרים קשורים
-------------

* תחנת המטרו אוקטוגון
* קו מטרו M1

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוקטוגון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "UrbFace - Oktogon". אורכב מ-המקור ב-2022-03-09. נבדק ב-2020-11-23.
**דניס פרינסוול סטהר** (**Dennis Princewell Stehr**; נולד ב-15 במאי 1984), המוכר בשם הבמה **Mr. Probz**, הוא מפיק מוזיקלי וזמר-יוצר הולנדי.

קריירה
------

ב-2013, הוא התארח בסינגל "Sukkel voor de liefde" של להקת הראפ ההולנדית The Opposites (אנ'). השיר הגיע בשיאו למקום העשירי בהולנד ולמקום ה-43 בפלנדריה.

ב-26 באפריל 2013, הוא הוציא את הסינגל "Waves". השיר הגיע בשיאו למקום הראשון בפלנדריה ולמקום השני בוולוניה. גרסת רמיקס לשיר, בשיתוף פעולה עם רובין שולץ, יצאה ב-4 בפברואר 2014. גרסת רמיקס הגיעה בשיאה למקום ה-14 בבילבורד הוט 100, למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי. גרסה רמיקס נוספת, בשיתוף פעולה עם רובין שולץ, כריס בראון ו-T.I. יצאה ה-11 בנובמבר 2014.

ב-16 בספטמבר 2013, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, *The Treatment*. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-12 במצעד 100 האלבומים ההולנדיים ולמקום ה-179 במצעד האלבומים של פלנדריה.

ב-29 בספטמבר 2014, הוא הוציא את הסינגל "Nothing Really Matters". השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים ולמקום הראשון במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים. כמו כן, השיר זכה לתואר פלטינה מרובעת מ-NVPI, לתואר פלטינה כפולה מ-GLF ולתואר זהב מ-BEA ו-IFPI Danmark.

ב-7 בדצמבר 2014, הוא התארח בסינגל "Little Secrets" של פרופסור גרין (אנ'). השיר הגיע בשיאו למקום ה-83 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השמיני במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים.

ב-8 במאי 2015, הוא התארח בסינגל "Another You" של ארמין ואן ביורן. השיר הגיע בשיאו למקום השישי במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי, למקום השמיני במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים ולמקום השביעי במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים. כמו כן, זכה לתואר פלטינה מ-NVPI ולתואר זהב מ-GLF.

ב-19 במאי 2017, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, *Against the Stream*.

ב-25 באוקטובר 2019, הוא התארח בסינגל "Faith" של גלנטיס ודולי פרטון. השיר הגיע בשיאו למקום העשירי במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני ולמקום ה-29 במצעד שירי הדאנס קלאב. כמו כן, השיר זכה לתואר פלטינה מ-Music Canada ולתואר זהב מ-RIAA.



1. ↑  "Hoe is het met...? Zanger Mr. Probz". *AD*. נבדק ב-2022-09-23.
2. ↑  "Left Lane Recordings". *Discogs*.
המבנה
**מכון ישראלי לפסיכואנליזה** הוא מבנה בשכונת טלביה בירושלים. המבנה נמצא ברחוב ד'יזראלי 13, ומשמש את החברה הפסיכואנליטית בישראל.

היסטוריה
--------

המבנה נבנה על ידי דימיטרי חנא, אשר שימש כפקיד בכיר בממשלת המנדט הבריטי. משפחתו של חנא עזבה את המבנה בשנת 1948 וארגון ההגנה השתמש במבנה על מנת לשכן בו קצינים בריטים ששיתפו עמו פעולה.

באמצע שנות ה-60 עברה למבנה החברה הפסיכואנליטית בישראל, ובחזיתו מתנוסס השלט "מכון ישראלי לפסיכואנליזה ע"ש מ. איטינגון", אף שאין זה שמה הרשמי של העמותה.

תיאור המבנה
-----------

המבנה הוא בית ליוואן בן שתי קומות, שבחזיתו מרפסת (שאינה אופיינית לבתי ליוואן), ושני גרמי מדרגות מתעקלים מובילים אל פתח המבנה הראשי, הנמצא בקומה השנייה, ומעוטר בקשת רחבה. משני צדי האולם הראשי (בכל קומה וקומה) נמצאים חדרי המבנה.

המבנה בספרות
------------

המבנה משמש אתר התרחשות בספרה של הסופרת הישראלית בתיה גור: "רצח בשבת בבוקר".

> 
> היו מי שלגלגו על יחסו הרגשני של גולד אל הבניין בו בחרו אנשי המכון למשכנם. עד לאותה שבת נהג גולד להציג את בית האבן לפני כל אורח שבא לירושלים... הוא היה מנופף בזרועותיו כמבקש להקיף בהן את הבית המרובע, על שתי קומותיו, המרפסת העגולה, הגן הגדול ששיחי ורדים פורחים בו בכל עונות השנה, שני טורי המדרגות המתעקלים משני צידי המרפסת העגולה והמובילים אל דלת הבניין. אז היה ממתין ומצפה לביטויי ההתפעלות, להסכמה שאכן המבנה המלכותי הולם את ייעודו.
> 
> 
> 
> — בתיה גור, "**רצח בשבת בבוקר**", עמ' 5
>

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית**, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכון ישראלי לפסיכואנליזה** בוויקישיתוף
**יובל חלד** (נולד ב-1967) הוא פיזיולוג מאמץ, פרופסור מן המניין, איש אקדמיה ויועץ. שימש כפיזיולוג הראשי של צה"ל (סא"ל מיל') בחיל הרפואה, כמדען ראשי וכמנהל מכון הלר למחקר רפואי במרכז הרפואי ע"ש שיבא. כיום משמש כיועץ מדעי בישראל ומחוצה לה, וכראש התוכנית לתואר שני בחינוך לפעילות גופנית ובריאות במחלקה למדעים בסמינר הקיבוצים.

ביוגרפיה
--------

פרופ' חלד סיים תואר ראשון בחינוך גופני במכללה לחינוך גופני ע"ש זינמן במכון וינגייט ותואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו. בעל תואר שני בפיזיולוגיה של המאמץ ותואר שלישי (PhD) בפיזיולוגיה מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. את לימודי הפוסט דוקטורט סיים בהצטיינות בשנת 2007 בפקולטה לרפואה באוניברסיטת USUSH בבת'סדה שבמרילנד, ארצות הברית, ושם קיבל מעמד פרופסור חבר. על שם פרופ' חלד מעבדה לחקר הפיזיולוגיה של גוף האדם באוניברסיטת USUHS, ולזכותו מדליית הצטיינות במדע ומחקר מטעם אוניברסיטת USUHS ומשרד ההגנה האמריקאי. 

בין השנים 1997 עד 2016 שימש כפיזיולוג במכון לפיזיולוגיה בחיל הרפואה (מכון הלר למחקר רפואי) וסיים את תפקידו כמנהל המכון במעמד הפיזיולוג הראשי של צה"ל בחיל הרפואה. בשנת 2019 קיבל מינוי פרופסור מן המניין וכיום הוא ראש התוכנית לתואר שני בחינוך לפעילות גופנית ובריאות בפקולטה למדעים במכללת סמינר הקיבוצים, וכן מלמד כפרופסור אורח בבית הספר לפיזיותרפיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב ובפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית. 

משמש כיועץ מדעי לחברות בארץ ובעולם בתחום הרפואה, בריאות, פיזיולוגיה של המאמץ וביוטכנולוגיה, כיועץ מדעי לאיחוד האירופי, וכפיזיולוג הראשי במרכז מדיקס לרפואת ספורט. נותן חוות דעת מומחה משפטי בתחומו וכן משמש כאורח קבוע בתוכניות בוקר בטלוויזיה בנושאי בריאות, רפואת ספורט, פעילות גופנית, ותזונה. מבין תחומי העניין והמחקר שלו: פיזיולוגיה של המאמץ, ויסות חום, תזונה, שינה, תהליכים מטבוליים, תגובות והסתגלות לסטרס, מדעי האימון הגופני, אבולוציה, ומדעי ההזדקנות. 

לפרופסור חלד כ- 100 פרסומים מדעיים בעיתונים מדעיים נבחרים.

חברות בארגונים
--------------

* דירקטור בחברה לפיתוח מועצת גני תקווה
* חבר במועצה המדעית של מכללת סמינר הקיבוצים
* חבר בכיר בקולג' האמריקאי לרפואת ספורט ACSM (אנ')
* חבר בקונסורציום לבריאות וביצועים גופניים (CHAMP) בבית הספר לרפואה USUHS בארצות הברית
* חבר במערכת העיתון הישראלי לרפואה צבאית (JIMM)

פרסומים
-------

• PUBMED -

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יובל חלד
* יובל חלד, ברשת החברתית פייסבוק
* יובל חלד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* יובל חלד, ברשת החברתית LinkedIn
* יובל חלד, באתר גוגל סקולר

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמריו של יובל חלד בגוגל סקולר
2. ↑  חברי מערכת העיתון JIMM

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262525905171

 |
ד"ר **ג'פרי טייט**, CBE, (באנגלית: **Jeffrey Tate**,‏ 28 באפריל 1943 - 2 ביוני 2017) היה מנצח אנגלי.

טייט נולד בסולסברי שבאנגליה עם שדרה שסועה וגבנון. בילדותו עברה משפחתו לפרנהם במחוז סארי בדרום מזרח אנגליה, שם הוא למד בקולג' המקומי בין השנים 1954-1961, וזכה במלגת הצטיינות ללימודים באוניברסיטת קיימברידג'. במקביל ללימודי הרפואה באוניברסיטה, גם ניהל כמה הפקות תיאטרון. לאחר שסיים את התואר ברפואה, התמחה בכירורגיית עיניים, ועבד בבית החולים סט. תומאס בלונדון, עד שויתר על קריירת הרפואה, ופנה ללמוד מוזיקה במרכז ללימודי אופרה בלונדון. לאחר הלימודים נעשה רפטיטור ומאמן בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, תחת חסותו של המנצח גאורג שולטי.

הבכורה הבינלאומית של טייט כמנצח, הייתה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בשנת 1979. בשנת 1985 התמנה למנצח הראשי הראשון של התזמורת הקאמרית האנגלית. ב-1986 מינתה הנהלת בית האופרה של הקובנט גארדן את טייט למנצח הראשי של בית האופרה, גם כאן, הראשון שקיבל את התואר. טייט שימש כמנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, הולנד בין השנים 1991-1995. בשנת 2005 מונה טייט למנהל מוזיקלי של בית האופרה תיאטרון סן קרלו בנאפולי. ב-2008 מונה טייט למנצח ראשי בתזמורת הסימפונית של המבורג.

בין הקלטותיו ישנה סדרה של קונצ'רטי לפסנתר מאת מוצרט עם הפסנתרנית היפנית מיצוקו אושידה.

טייט היה נשיא אגודת הצדקה לשדרה שסועה באנגליה מאז 1989.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'פרי טייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'פרי טייט, באתר ספוטיפיי
* ג'פרי טייט, באתר AllMusic (באנגלית)
* ג'פרי טייט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ג'פרי טייט, באתר Discogs (באנגלית)
* דף על טייט(הקישור אינו פעיל) באתר תיאטרון סן קרלו
* אתר הבית של ASBAH, האגודה האנגלית לשדרה שסועה (ספינה ביפידה)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ידיעה בNew York's times, Royal Opera Appoints Tate as Top Conductor

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007449950605171
* BIBSYS: 1037663
* BnF: cb13900299k (data)
* GND: 122019334
* ISNI: 0000 0001 1468 6689
* LCCN: n79072621
* LNB: 000119384
* MusicBrainz: b5b80f40-0c38-47bf-9c75-279c2a6da8cd
* NKC: xx0078474
* NTA: 070795185
* SNAC: w6vx139j
* SUDOC: 03264115X
* VIAF: 19867205
* WorldCat: lccn-n79072621

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ריכרד מיכאל קבנר** (בגרמנית: **Richard Koebner**; ה'תרמ"ה, 1885 – ט' באייר ה'תשי"ח, 29 באפריל 1958) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים ומייסד החוג להיסטוריה באוניברסיטה.

ביוגרפיה
--------

ריכרד קבנר, בנו של רופא, נולד בברסלאו. למד באוניברסיטאות של ברסלאו, ז'נבה וברלין. מוריו בברלין היו ההיסטוריונים הנס דלבריק, אלפרד הרמן (אנ') ואדוארד מאייר, הפילוסופים מקס דסואה (אנ') ואלואיס ריהל (אנ') והכלכלן איגנץ יסטרוב (אנ'). בברסלאו למד סוציולוגיה מפי ורנר זומבארט ופסיכולוגיה מפי הרמן אבינגהאוס, ובז'נבה למד אצל הפדגוד פאול דיפרואה (Paul Duproix). קיבל תואר דוקטור בברלין ב-1911 על עבודה שכותרתה "תפיסת הנישואין לקראת סוף ימי הביניים הגרמניים" (Die Eheauffassung des ausgehenden deutschen Mittelalters). ב-1920 מונה למרצה לימי הביניים והעת החדשה באוניברסיטת ברסלאו. ב-1933, עם עליית הנאצים לשלטון, פוטר ממשרתו באוניברסיטה. עזב את גרמניה ב-1934 ועלה לארץ ישראל. הקים ביחד עם יצחק בער ואביגדור צ'ריקובר את החוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. מונה כפרופסור וכמופקד הקתדרה על שם ססיל ליאן באוניברסיטה. היה אחד מארבעת המרצים הראשונים שהורו בחוג. 

ב-1955 פרש מהאוניברסיטה העברית כפרופסור אמריטוס. לכבוד יציאתו לגמלאות נערך בירושלים הכנס הראשון של החברה ההיסטורית הישראלית בהשתתפות מאות חוקרים. לאחר פרישתו שימש במשך שלוש שנים כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת מנצ'סטר, עד לפטירתו בט' באייר ה'תשי"ח, 29 באפריל 1958, בלונדון.

קבנר התמחה בימי הביניים, ביחס בין תודעה היסטורית לדיסציפלינה היסטורית. מחקריו עסקו בהיסטוריה חברתית וכלכלית של ימי הביניים והעת החדשה של המערב, עם דגש על אנגליה. 

לזכרו הוקם מרכז מינרבה על שם ריכרד קבנר להיסטוריה גרמנית באוניברסיטה העברית.

ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; **ריכרד קבנר**, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 502.
* **חוברת הזיכרון של האוניברסיטה העברית על פרופ' ריכרד מיכאל קבנר ז"ל**, ירושלים תשי"ט.
* יהושע אריאלי, "ריכרד מ' קבנר ומשנתו: היסטוריה ותודעה היסטורית", בתוך: **תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים**, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים, תשנ"ז 1997, 574-541.
* ריכרד קבנר, "על הוראת היסטוריה בירושלים", ירושלים 2018 (המסה ראתה אור בראשונה בשנת 1952 ותורגמה לעברית לרגל התערוכה "הוראת שעה" שנערכה בספרייה בלאומית בסתיו-חורף 2019-2018).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט של מרכז מינרבה להיסטוריה גרמנית על שם ריכארד קבנר
* הוראת היסטוריה בירושלים. הקלטת וידאו של שיח גלריה שהתקיים בספרייה הלאומית בירושלים בעקבות התערוכה "הוראת שעה" (המפגש הוקדש לתיאור פועלו והגותו של קבנר)
* ריכרד קבנר (1885-1958), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Richard Koebner, DIE EHEAUFFASSUNG DES AUSGEHENDEN DEUTSCHEN MITTELALTERS, **Archiv für Kulturgeschichte** 9, 1911, עמ' 136–198 doi: 10.7788/akg-1911-0202
2. ↑  ארכיון **ריכרד מיכאל קבנר**, בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308392705171
* BnF: cb12183369s (data)
* GND: 118920421
* ISNI: 0000 0001 1034 493X
* LCCN: n91000065
* NKC: mzk2012690578
* NLG: 142635
* NLP: a0000001053519
* NTA: 074235605
* SUDOC: 030415691
* Trove: 894381
* VcBA: 495/113702
* VIAF: 54370
* WorldCat: lccn-n91000065

 |
**ארטיס פבריקס** (בלטבית: **Artis Pabriks**; נולד ב-22 במרץ 1966) הוא פוליטיקאי לטבי. כיהן כשר החוץ בין השנים 2004–2007, ולאחר מכן כשר ההגנה בין 2010-2014, ושוב בין 2019–2022.

ביוגרפיה
--------

פבריקס נולד ביורמלה ב-22 במרץ 1966. הוא גויס לשירות חובה בצבא האדום ושרת בו במשך שנתיים. לאחר מכן החל ללמוד באוניברסיטת לטביה והשלים תואר בהיסטוריה ב-1992. הוא קיבל מענק ללימודים בחו"ל, והחל ללמוד באוניברסיטת אורהוס. ב-1996 הוא השלים דוקטורט במדעי המדינה. לאחר מכן חזר ללטביה והפך לרקטור באוניברסיטת וידזמה למדעים יישומיים.

ב-1998 הוא הצטרף לפוליטיקה והיה אחד מהמייסדים של מפלגת העם, ובמרץ 2004 נבחר מטעמה לסאימה. ב-21 ביולי של אותה שנה הוא מונה לשר החוץ. באוקטובר 2007 הוא הסתכסך עם הנהגת המפלגה ונאלץ לעזוב אותה ולהתפטר מתפקיד שר החוץ. בספטמבר 2008 הוא ייסד יחד עם פוליטיקאים נוספים מפלגה חדשה בשם "החברה לשינוי פוליטי". ב-2010 הוא נבחר לסאימה מטעם המפלגה ומונה לשר ההגנה. ב-2011 הוא עזב את החברה לשינוי פוליטי והצטרף למפלגת "אחדות". הוא המשיך לכהן כשר ההגנה מטעם המפלגה בממשלתו של ואלדיס דומברובסקיס.

ב-2013 התפטר דומברובסקיס מתפקיד ראש הממשלה בעקבות קריסת בניין מרכז מסחרי בריגה במהלכה נהרגו 54 אזרחים. מפלגת אחדות הציגה את פבריקס כמועמד מטעמה לתפקיד ראש הממשלה. עם זאת, מועמדותו נדחתה בידי הנשיא אנדריס ברזינש שטען שלפבריקס אין את הידע הכלכלי הנדרש עבור ראשות הממשלה על פי חוקת לטביה. התפקיד הועבר במקום זאת ללאימדוטה סטראויומה, גם היא ממפלגת אחדות.

בשנת 2014 נבחר פבריקס לפרלמנט האירופי והיה חבר בוועדה לסחר חוץ. לקראת הבחירות ב-2018, התאגדו שתי מפלגות "התנועה עבור!" ו"למען פיתוח לטביה" לרשימה אחת בשם "פיתוח/למען!". פבריקס הצטרף לרשימה כמועמד שלה לראשות הממשלה. הרשימה הפסידה בבחירות, ומיד לאחריהן התפצלה מחדש. פבריקס הצטרף למפלגת למען פיתוח לטביה, ומונה לשר ההגנה מטעמה ב-23 בינואר 2019.

לקראת הבחירות לסאימה ב-2022, התאחדו מחדש שתי המפלגות לרשימה אחת, ופבריקס נבחר כמנהיג הרשימה וכמועמדה לראשות הממשלה. הרשימה לא עברה את אחוז החסימה ולא נכנסה לסאימה. פבריקס הודיע שהוא נוטל אחריות על התבוסה, ופרש מהחיים הפוליטיים.

ב-27 בספטמבר 2019, כינה פבריקס את הלגיונרים הלטביים שלחמו עם האס אס במלחמת העולם השנייה; "גאוות העם הלטבי והמדינה", וכן טען ש"זו חובתנו לכבד את הפטריוטים הלטבים הללו מכל עמקי נשמתנו". דבריו עוררו דיון פוליטי והיסטורי נרחב בלטביה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארטיס פבריקס** בוויקישיתוף
* ארטיס פבריקס, ברשת החברתית פייסבוק
* ארטיס פבריקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  «Pabriks: Latvijas leģionāri ir latviešu tautas un valsts lepnums».
2. ↑  «Pabriks uzsver, ka Latvijas leģionāri ir latviešu tautas un valsts lepnums»
3. ↑  «Vēsturnieki nepiekrīt Pabrika vārdiem par leģionāriem».

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007368121905171
* GND: 1099791561
* ISNI: 0000 0000 2367 9766
* LCCN: n00030751
* NTA: 242163823
* SELIBR: 383637
* SUDOC: 060973226
* VIAF: 72259472
* WorldCat: lccn-n00030751

 |
הדמיה של מערך גימבלים תלת-צירי; הדיסקה שבמרכז נמצאת באוריינטציה קבועה.
**גימבל** (באנגלית: gimbal) הוא סוג של תמיכה צירית המאפשרת סיבוב של אובייקט ביחס לציר יחיד.

מערך של שלושה גימבלים, אשר מושחלים אחד לתוך השני כך שציריהם ניצבים, מעניק חופש תנועה זוויתית מלאה (3 דרגות חופש) לאובייקט שבתוכו, שכן כל אחד משלושת הגימבלים מאפשר סיבוב ביחס לאחד מצירי התנועה האפשריים: גלגול, סבסוב או עלרוד.

מערך גימבלים מאפשר למצב הזוויתי של גוף המוצב על הגימבל הפנימי להישאר בלתי תלוי בסיבוב המשענת שלו (ראו הדמיה), ולכן שילובו משמש בשלל יישומים טכנולוגיים הדורשים פלטפורמות מיוצבות.

לדוגמה, בספינה השטה בים סוער, הגירוסקופים, המצפנים, התנורים ואפילו מחזיקי המשקאות נעזרים בגימבלים כדי שנטייתם ביחס לאופק תשמר למרות טלטול הספינה עקב תנועת הגלים.

המשענת הגימבלית המשמשת כמשען למצפנים ומנגנונים אחרים נקראת לפעמים **מתלה קרדן** על שם המתמטיקאי והפיזיקאי האיטלקי ג'ירולמו קרדאנו (1576–1501) שתיאר אותו בפירוט. אף על פי כן, קרדן לא המציא את הגימבל וגם לא טען שהוא הראשון שתיארו. האמצעי המכני הזה ידוע מאז העת העתיקה, ותואר לראשונה על ידי המהנדס בן המאה ה-3 לפנה"ס פילו מביזנטיום(אנ'), אם כי כמה חוקרים מודרניים מצדדים בטענה כי לגימבל אין ממציא יחיד בר-זיהוי.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
הגימבל תואר לראשונה על ידי הממציא היווני פילו מביזנטיום (280–220 לפנה"ס). פילו תיאר סיר דיו בצורת תמניון משוכלל עם פתח בכל פאה, אשר ניתן לסובבו כך שכאשר כל פאה היא למעלה, ועדיין ניתן לטבול את העט בדיו – אך עם זאת הדיו לעולם לא זולג דרך הפתחים שבפאות האחרות. זה הושג בעזרת העיקרון של הצבת צנצנת הדיו שבמרכז הסיר על שלוש טבעות מתכתיות קונצנטריות כך שהיא נותרה נייחת ללא קשר לאופן שבו הסיר החיצוני הסתובב.

יישומים
-------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מנועים רקטיים

ביישומים של הנעת חלליות, המנועים הרקטיים מוצבים בדרך כלל על צמד גימבלים כדי לאפשר למנוע יחיד לבצע ניהוג וקטורי הן בציר העלרוד והן בציר הסבסוב. כדי לשלוט בגלגול, צמד מנועים עם בקרת עלרוד או סבסוב דיפרנציאלית משמשים לייצר מומנט מסביב לציר הגלגול של כלי הרכב החללי.

### כרונומטרים ימיים

קצב הפעולה של כרונומטר ימי מכני הוא רגיש לאוריינטציה שלו. מסיבה זו, כרונומטרים מכניים הוצבו בעבר על גימבלים, כדי לבודד אותם מהטלטלות של ספינה בים.

נעילת גימבל
-----------

**נעילת גימבל** היא אובדן דרגת חופש במערך גימבלים תלת-צירי אשר מתרחש כאשר הצירים של שניים מהגימבלים מגיעים למצב בו הם מקבילים, מה שנועל את המערכת באופן סיבוב דו-ממדי מנוון. אף על פי שיש רק שתי תצורות שגורמות לנעילת גימבל מדויקת, מבחינה מעשית נוצרים קשיים משמעותית בתפקוד המערך כבר בסמוך לאוריינטציות האלו. כאשר מערך גימבלים מתקרב לתצורת הנעילה, סיבובים קטנים של פלטפורמת הגימבל בכללותה מצריכים תנועות מהירות ביותר של הגימבלים המקיפים. אף על פי שהיחס הוא אינסופי רק בנקודה של נעילת הגימבל, מגבלות המהירות והתאוצה המעשיות של הגימבלים – הודות לאינרציה (המסה של כל טבעת גימבל), חיכוך במיסבים, התנגדות זרימת האוויר או זורם אחר מסביב לגימבלים, והיבטים פיזיקליים והנדסיים אחרים – מגבילים את תנועת הפלטפורמה בסמוך לנקודת הנעילה.

ראו גם
------

* מפרק אוניברסלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גימבל** בוויקישיתוף
**יבלית** או **יבלית מצויה** (שם מדעי: *Cynodon dactylon*) היא עשב בר רב שנתי בן למשפחת הדגניים. 

ליבלית קני שורש מסועפים, המעמיקים עד מטר ויותר באדמה. קני שורש אלה זוחלים ומתפשטים וממפרקיהם יוצאים שורשים כלפי מטה וניצנים כלפי מעלה. מאלה מתפתחים עלים צרים, קצרים ושטוחים ותפרחות מאוצבעות. היבלית מעדיפה אקלים חם ובחורף כל חלקיה העל-קרקעיים נצרבים מהקור ומתייבשים. היבלית מתרבה הן על ידי זרעים והן על ידי קני שורש, המתפשטים מתחת לפני הקרקע ועל כן נחשבת ל"עשב שוטה". צמח זה הוא בעל יכולת שרידה גבוהה והדברתו קשה ביותר.

היבלית מתפתחת בארץ בכל סוגי הקרקעות, באדמות כבדות וכן בקרקעות לס. מאחר שהיבלית גדלה גם בקרקע חולית, שורשיה מייצבים אותה ומאפשרים קליטת צמחים נוספים בעקבותיה.

שימושים
-------

* לשורש היבלית טעם מתקתק המזכיר שומר פשוט. בעתות רעב השתמשו בקמח שנטחן מהשורש לאפיית לחם.
* היבלית משמשת כמזון לסוסים, כבשים עזים ובקר.
* לעיתים היבלית נאכלת על ידי כלבים וחתולים כדי לגרום להקאה. הסברה היא שהיבלית משמשת אותם לניקוי הקיבה, בייחוד בעת הרעלה ובעיות עיכול.
* שימוש כצמח מרפא לבעיות הקשורות לשלפוחית השתן ולכליות.

היבלית במשנה
------------

היבלית מוזכרת במשנה כצמח שהפיקו ממנו דבק לצורך הדבקת כדי יין: "יבלית שטופלין בה את הפיטסין" (כלים ג', ו'). ייתכן כי היבלית המצויה היא צמח אחר, מאחר שלא ידוע על הפקת דבק מהיבלית המצויה. היבלית המשנאית מזוהה (לפי אפרים הראובני) עם עירית גדולה, שמשורשיה מפיקים תרופה ליבלות קשות וייתכן כי כונתה יבלית. כמו כן ידוע שמפיקים משורשי העירית דבק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יבלית** בוויקישיתוף
* יבלית, באתר ITIS (באנגלית)
* יבלית, באתר NCBI (באנגלית)
* יבלית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* יבלית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* יבלית, באתר צמח השדה
* יבלית, באתר צמחיית ישראל ברשת
* יבלית, באתר Tropicos (באנגלית)
* יבלית, באתר GBIF (באנגלית)
* יבלית, באתר The Plant List (באנגלית)
* יבלית, באתר IPNI (באנגלית)
* יבלית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283266705171
* LCCN: sh85013361

 |
**רפורמת טאיקה** (יפנית: 大化の改新) הייתה סדרה של דוקטרינות שחיבר קיסר יפן קוטוקו בשנת 645. הדוקטרינות נכתבו זמן קצר לאחר מותו של הנסיך שוטוקו ולאחר איחוד יפן תחת שלטון מרכזי. לאחר פרסום הדוקטרינות קבע להן הקיסר את השם **טאיקה**, שפירושו ביפנית הוא "רפורמה גדולה."

הרפורמה החלה בשינוי שיטת חלקות האדמות במדינה, והתבססה בכך על רעיונות קונפוציאניים ופילוסופיות סיניות שונות, אך מטרתן האמיתית הייתה לחזק את השלטון המרכזי של הקיסר ולהגביר את השפעתו, כפי שהיה נהוג באותה עת בסין. משלחות של מלומדים ושל תלמידים יצאו לסין על מנת ללמוד כל שיכלו, החל בכתב הסיני, דרך ספרות, דת ואדריכלות, וכלה בדיאטה.

רקע
---

לאחר שהסתיימה תקופת עוצרותו של הנסיך שוטוקו, נטלו בני שבטו, שבט סוֹגה, את השליטה בחצר הקיסרית של תקופת יאמטו. אנשי השבט התנגדו לירושתו של בנו של שוטוקו והרגו אותו ב-643. כשעלתה לשלטון הקיסרית קוגיוקו, היה ראש שבט סוגה, סוגה נו אירוּקה, לשליט העליון של המדינה. המתנגדים למהלך זה היו אחיה של הקיסרית, קארו (לימים הקיסר קוטוקו), ובנה, נאקה נו אוֹאֶה-שינוֹ (לימים הקיסר טנג'י) ומספר בני משפחה נוספים. הם סיימו את שלטונו של אירוקה בהפיכה ב-645, בה הוא נרצח. הקיסרית קוגיוקו ויתרה על כסאה ואחיה קארו עלה במקומה וקיבל את השם קוטוקו. הקיסר החדש, יחד עם הנסיך הקיסרי נאקה נו אוֹאֶה, ערך מספר רפורמות שהגיעו לשיאן ברפורמת טאיקה ב-646. באותה עת זכו שני מלומדים, טקמוקו נו קורומארו והנזיר מין, בתואר "קוני נו הקושי" (国博士; מלומד לאומי), ונראה כי לשניהם היה חלק גדול בחיבור הרפורמה שלמעשה הניחה את היסודות לשיטה הקיסרית ביפן. על פי הדוקטרינות החדשות, השליט לא היה ראש שבט גרידא, כי אם קיסר ששלט על פי צו שמיימי ולו היה נתון כוח אבסולוטי.

הדוקטרינות החדשות הגבילו את עצמאותן של השליטים המקומיים ברחבי המדינה, וביססה את החצר הקיסרית כיעד כמכריעה בבעיות ציבוריות. בנוסף, ביטלו הדוקטרינות מספר מנהגים חברתיים יפנים, זאת על מנת ליישר קו עם החברה הסינית בנושאים מסוימים. יישום הרפורמה החדשה ארך שנים, אך לבסוף התקבעה. עם זאת, לרעיון הקיסר על פי המודל הסיני עתיד לקחת מספר מאות שנים להשתרש בתודעה היפנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפורמת טאיקה** בוויקישיתוף
* קנאיצ'י אסקאווה, The Early Institutional Life of Japan, openlibrary.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529361205171
* LCCN: sh85069439
* NDL: 00568303

 |
**הלגיון הפולני בפינלנד** (בפולנית: **Legion Polski w Finlandii**) היה גוף צבאי שאיגד תחתיו את החיילים הפולנים ששרתו בצבא האימפריה הרוסית והוצבו בדוכסות הגדולה של פינלנד. הלגיון הוקם ב-1917, ובמהלך מלחמת האזרחים הפינית לחם לצד המשמר הלבן לפני שעזב את פינלנד.

היסטוריה
--------

במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוצבו חיילים פולנים ששרתו בצבא האימפריה הרוסית בשטחי הדוכסות הגדולה של פינלנד. ב-1916 נכבשה פולין בידי הגרמנים והאוסטרו-הונגרים שהקימו את "ממלכת פולין". למרות זאת, החיילים הפולנים שמרו אמונים לצבא הקיסרי. בעקבות מהפכת פברואר פורקה האימפריה הרוסית, והחיילים הפולנים מצאו את עצמם מבודדים על אדמת פינלנד. עד מהרה הוקמו מועצות חיילים קטנות בערים פיניות רבות במטרה להתארגן ולאפשר פינוי עתידי שלהם. 

ב-24 באפריל 1917 הוקם "הלגיון הפולני בפינלנד" - גוף שנועד לאגד תחתיו את כל החיילים הפולנים בפינלנד. מפקד הלגיון היה סטניסלב בוגוסלבסקי. הלגיון כלל 1,700 לוחמים. בתחילת 1918 הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים עקובה מדם מבין המשמר הלבן השמרני למשמר האדום הקומוניסטי. חיילי הלגיון נכנעו למשמר הלבן, ואף הסכימו ללחום לצידם כנגד האדומים. הם הוצבו כחיל מצב בעיר ויפורי והגנו עליה בהצלחה.

במאי 1918 הסתיימה המלחמה בניצחונם של הלבנים. החיילים הפולנים חזרו לפולין לאחר שנתנו את נשקם לצבא פינלנד.

ראו גם
------

* הבריגדה השוודית

קישורים חיצוניים
----------------

* פולנים בפינלנד: הראשונים כנגד הבולשביקים (בפולנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הלגיון הפולני בפינלנד"**.
**יום הזיכרון הבינלאומי לסחר העבדים ולביטולו** הוא יום בינלאומי שמצוין ב23 באוגוסט בכל שנה, היום שקבע אונסק"ו להנצחת סחר העבדים הטרנס-אטלנטי ולביטולו של סחר זה.

יום הזיכרון נבחבר ב-23 באוגוסט בגלל שבמהלך הלילה שבין ה-22 באוגוסט ל-23 באוגוסט 1791, באי סנט דומינג (כיום האיטי ), החל מרד העבדים בהאיטי. התקוממות זו גרמה לאירועים שהיוו גורם מרכזי בביטול סחר העבד הטרנס-אטלנטי שהיו שלב חשוב בתנועה לביטול העבדות. היום נבחר על ידי קבלת החלטה 29 C/40 על ידי הוועידה הכללית של אונסק"ו במושב ה-29 שלה. חוזר CL/3494 מיום 29 ביולי 1998 מהמנהל הכללי הזמין את שרי התרבות במדינות השונות לקדם את היום. 

מדי שנה המדינות החברות של אונסק"ו מארגנות אירועים בתאריך זה, הכוללים השתתפות של צעירים, מחנכים, אמנים ואנשי רוח. הדבר נכלל כחלק ממטרות פרויקט אונסק"ו המכונה, "דרך העבדים". היום מהווה הזדמנות להכרה קולקטיבית בנושא ולהתמקדות בסיבות ההיסטוריות, השיטות וההשלכות של העבדות וכן בהוקרה לתנועה לביטול העבדות. בנוסף, היום מספק במה לניתוח ודיאלוג של יחסי הגומלין שהולידו את הסחר בבני אדם במרחב הטרנס-אטלנטי בין אפריקה, אירופה, אמריקה והאיים הקריביים .

ימי זיכרון בינלאומיים נוספים
----------------------------

ימי זיכרון בינלאומיים דומים אחרים כוללים את:

* יום ההנצחה הבינלאומי לזכר קורבנות השואה - 27 בינואר
* היום הבין-לאומי לביטול האפליה גזעית - 21 במרץ
* יום הזיכרון הבין-לאומי לקורבנות העבדות וסחר העבדים הטרנס-אטלנטי - 25 במרץ
* יום הסובלנות הבינלאומי - 16 בנובמבר
* היום הבינלאומי לביטול העבדות - 2 בדצמבר

וכן :

* השנה הבינלאומית להנצחת המאבק בעבדות וביטולה ב-2004
* השנה הבינלאומית לאנשים ממוצא אפריקאי בשנת 2011
* העשור הבינלאומי לאנשים ממוצא אפריקאי 2015–2024

ראו גם
------

* התנועה לביטול העבדות
* סחר העבדים האטלנטי
* מרד העבדים בהאיטי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Records of the General Conference, 29th session, Paris, 21 October to 12 November 1997, v. 1: Resolutions
2. ↑  UNESCO bulletin on International Day for the Remembrance of the Slave Trade and its Abolition

קישורים חיצוניים
----------------

* נושא 2021: "סיום מורשת הגזענות של העבדות: ציווי גלובלי לצדק" ימי הזיכרון של האו"ם
* 23 באוגוסט: היום הבינלאומי לזכר סחר העבדים וביטולו
* שירות הזיכרון הלאומי לזיכרון עבדות 2016, לונדון
* יום הזיכרון הבינלאומי לעבדות, המוזיאון הימי הלאומי, גריניץ', לונדון
**ז'אן דה לה ברייר** (בצרפתית: **Jean de La Bruyère**;‏ 16 באוגוסט 1645, פריז – 10 במאי 1696, ורסאי) היה מסאי צרפתי.

ביוגרפיה
--------

ז'אן דה לה ברייר נולד בפריז בשנת 1645. למד משפטים, והתקבל כפרקליט בפרלמנט של פריז. בשנת 1673 קנה את משרת הממונה על האוצר במחלקת הכספים של העיר קאן שבנורמנדיה; משרה זו העניקה לו תואר אצולה.

ב-1680 הכיר את הבישוף ז'אק-בנין בוסואה, שלאחר ארבע שנים המליץ עליו בפני לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה. לה ברייר שירת בחצרו של קונדה, שהעסיק אותו כמורה פרטי של נכדו. שנה לאחר מכן נישא התלמיד לבתם של לואי הארבעה עשר ושל מאדאם מונטספן, שהשתתפה גם היא בשיעוריו של לה ברייר. ב-1686, עם מותו של הנסיך קונדה, נעשה לה ברייר ספרן.

הוא התפטר ממשרתו בקאן והתמסר לחיבור ספרו "הדמויות של תאופרסטוס עם דמויות ומנהגים של המאה הזאת" (*Caractères de Théophraste, traduits du grec, avec les Caractères ou les mœurs de ce siècle*). הספר זכה לתשע הוצאות בשנים 1688–1696, שבכל אחת מהן הוסיף לה ברייר 'דמויות' ששיקפו את פריז של זמנו. זהו ספרו היחידי.

לה ברייר היה ביישן ומופנם באופייו וראה מעלות רבות ביכולת להיות לבד עם עצמך. הוא היה בן המעמד הבינוני, שנמצא, לעיתים קרובות, בחברתם של אריסטוקרטים ואנשי חצר המלכות.
הוא בחן את 'גן החיות' הממלכתי בעין חודרת, ותיאר אותו בספרו. הוא השתמש בשמות בדויים של אנשים מפורסמים בחצר המלכות. בפריז פורסמו 'מפתחות' שלפיהם ניתן היה לזהות את הדמויות המקוריות. לה ברייר מחה על כך ואמר שכל דמיון בין דמויותיו ואנשים מסוימים הוא מקרי לחלוטין; איש לא האמין לו, והוא הפך לאדם מפורסם. ב- 1693 נבחר לאקדמיה הצרפתית. לה ברייר, שנשאר רווק כל חייו, מת ב-1696 לאחר שני התקפים של שבץ מוחי, אך במשך זמן רב רווחו שמועות שהורעל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ז'אן דה לה ברייר** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **ז'אן דה לה ברייר (במקור)** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ז'אן דה לה ברייר** |

* ז'אן דה לה ברייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ז'אן דה לה ברייר בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264042205171
* BIBSYS: 90084686
* BNE: XX991089
* BnF: cb11910249z (data)
* CANTIC: a10110227
* CiNii: DA01068156
* GND: 118725785
* ICCU: CFIV045764
* ISNI: 0000 0001 2100 9707
* LCCN: n50043397
* LNB: 000041672
* NDL: 00469973
* NKC: jn19990004794
* NLA: 35286523
* NLG: 116551
* NLK: KAC199615674
* NLP: a0000001609494
* NTA: 068741987
* RERO: 02-A017424061
* SELIBR: 242507
* SNAC: w6p566qx
* SUDOC: 026955865
* Trove: 898071
* VcBA: 495/128463
* VIAF: 44301038
* WorldCat: lccn-n50043397

 |
**אַנְדוֹנִי גוֹרוֹסָאבֶּל אספינוסה** (בספרדית: **Andoni Gorosabel Espinosa**; נולד ב-4 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן ספרדי שמשחק בעמדת המגן הימני באלאבס מלה ליגה. גדל בריאל סוסיאדד ושיחק בה עד ברוב הקריירה שלו עד שעבר לאלאבס.

קריירה
------

### ריאל סוסיאדד

גורוסאבל נולד באראסאטה, חבל הבאסקים, ייצג את ריאל סוסיאדד בנוער, ושיחק בליגת הנוער של אופ"א ב-2013. ב-11 ביולי 2014, לאחר שסיים את ההשאלה שלו, הוא הושאל שוב לביאסאין בליגה הרביעית, וערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים במהלך העונה.

עם החזרה, גורוסאבל שובצה לקבוצת בריו, גם היא בליגה הרביעית. ב-9 ביולי 2016, הוא הושאל לריאל אוניון מהליגה השלישית לשנה אחת.

ב-16 ביוני 2017 חידש גורוסאבל את חוזהו בריאל סוסיאדד עד 2019 והועלה למילואים, גם הם בליגה השלישית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה שלו - והלה ליגה - ב-21 בספטמבר, כשפתח בהרכב בהפסד חוץ 3-0 מול לבאנטה.

ב-5 בדצמבר 2017 חידש גורוסאבל את חוזהו עד 2021, ובילה את שארית הקמפיין כמחליף לאלבארו אודריוזולה. ביולי 2018, כאשר גם אודריוזולה עזב, הוא הועלה לסגל הראשי.

במרץ 2022, הוא הגיע לציון דרך, 100 הופעות בריאל סוסיאדד.

### אלאבס

ב-11 באוגוסט 2023, גורוסאבל חתם על חוזה לשנה עם דפורטיבו אלאבס, העולה החדשה ללה ליגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדוני גורוסאבל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אתי מאירסון** (נולדה ב-27 בספטמבר 1962) היא קצינת משטרה בדרגת ניצב משנה,בתפקידה האחרון שירתה כמפקדת משטרת התנועה הארצית (מתנ"א) עד לסוף שנת 2022.

ביוגרפיה
--------

מאירסון התגייסה למשטרת ישראל בגיל 20. היא מילאה שורה של תפקידים בכירים במשטרה, בהם מפקדת מחוז חוף באגף התנועה, וסגנית מפקד משטרת התנועה הארצית. ב-2006 העידה עדות אופי לטובת אחד השוטרים בפרשת השוטרים הנוקמים. ב-2009 במהלך אסון הכרמל, שימשה כסגנית מפקדת תחנת חיפה. באוקטובר 2017 מונתה לראשת היחידה לביטחון מידע (יחב"מ). קודם לכן שימשה כמפקדת תחנת זכרון יעקב.

ב-30 במאי 2021 החלה לשמש כמפקדת משטרת התנועה הארצית (מתנ"א) וסיימה תפקיד זה בסוף שנת 2022, ממלא מקומה-נצ"מ יורם ברינה .

מאירסון בעלת תואר שני במנהל עסקים. היא נשואה לחיים, אם לשניים ומתגוררת בעתלית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחיה ראב"ד, היסטוריה בחיפה: אשה מפקדת תחנת המשטרה, באתר ynet, 1 במרץ 2009
2. ↑  פיקודים חדשים לשדרה התחנתית במשטרת מחוז חוף
3. ↑  אלון חכמון, ‏נצ"מ אתי מאירסון נכנסה לתפקידה כמפקדת משטרת התנועה הארצית, באתר מעריב אונליין, 30 במאי 2021
4. ↑  ’’לפעמים אני מרגישה כמו לוליינית בקרקס’’(הקישור אינו פעיל, 30.5.2022)
**איסור פדיון בכור בהמה טהורה** הוא מצוות לא תעשה מתרי"ג מצוות, לפיה אין לפדות בכור בהמה טהורה מכיוון שהוא קודש להקרבה כקרבן על המזבח.

מקור וטעם המצוה
---------------

מקור האיסור בספר במדבר:

> 
> אַךְ בְּכוֹר שׁוֹר אוֹ בְכוֹר כֶּשֶׂב אוֹ בְכוֹר עֵז **לֹא תִפְדֶּה קֹדֶשׁ הֵם**. אֶת דָּמָם תִּזְרֹק עַל הַמִּזְבֵּחַ וְאֶת חֶלְבָּם תַּקְטִיר אִשֶּׁה לְרֵיחַ נִיחֹחַ לַה'.
> 
> 
> 
> — במדבר יח, יז
> 

בספר החינוך באר שהקדשת הבכור מחנכת את האדם לענווה, מכיוון שאחר שבהמת האדם ממליטה עלולה למלא את ליבו גאווה, והוא עלול לשכוח שה' מחיה את הכל. טעם נוסף: כדי לזכור את הנס של מכת בכורות.

כמו כן המצווה מלמדת שבכל הבריות יש קדושה, ובכך שאדם מקדיש את בכור בהמתו מתגלה הקדושה. ולכן אסור לפדותו כיוון שאז ייעוד המצווה לא יתקיים.

טעם נוסף, משום שהבכור מסמל את הדור הבא, ומתוך שהאדם מקדיש את בכור בהמתו לה', הוא לומד להמשיך את הקדושה גם לשאר חייו בשגרת החולין.

דיני המצוה
----------

הרמב"ם פוסק שכשם שאין פודים את הבכור, כך אין הכהן יכול למכרו בעודו תם (שאינו בעל מום) כיוון שהוא ראוי ומיועד להיות קורבן. אמנם, אם נפל בו מום ואינו ראוי להקרבה - מותר למכרו, והוא נחשב כחולין. אמנם, חכמים גזרו שלא למכור אותו בשוק אלא בבית.

המצווה נוהגת בארץ ישראל בין בזמן שבית המקדש קיים ובין בזמן שלא. שנאמר: ""ואכלת לפני ה' אלוהיך מעשר דגנך וגו' ובכרות בקרך וצאנך" (דברים יד, כג).". נחלקו התנאים האם בכור שנולד בחוץ לארץ חייב במצוות בכור - לדעת רבי ישמעאל אינו חייב ולדעת רבי עקיבא דורשים את הפסוק - ממקום שאתה מביא מעשר, אתה מביא צאן ובקר - כלומר, רק בכורות שנולדו בארץ ישראל קרבים למזבח אבל בכורות שנולדו בחוץ לארץ הרי הם כחולין. הרמב"ם פסק כרבי עקיבא.

כולם חייבים במצווה כולל כהנים ולויים, וגם להם אסור לפדות את בכורות צאנם ובקרם.

העובר על המצווה ופדה בהמה טהורה - הבהמה עומדת בקדושתה והוא עבר על לאו, אבל לא לוקה, מכיוון שזה לאו שאפשר לעבור עליו בלי מעשה.

#### בימינו

בזמן שאין בית מקדש, יש צורך לחכות שיפול מום בבכור כדי שקדושתו תפקע, ואסור למוכרו לפני כן. על מנת למנוע חשש שבעליו של הבכור ייכשל בשימוש בו לפני שנפל בו מום, נפסק להלכה שיש למכור לנוכרי את קנה הנשימה והוושט של אם הבכור לפני המלטתו, וכך לא חלה קדושת בכור על הבכור שנולד לה.

ראו גם
------

* בכור בהמה טהורה
* מעשר בהמה

קישורים חיצוניים
----------------

* מצוות לא לפדות בכור בהמה טהורה באתר ויקיטקסט.
* מתנות כהונה מן החי, פניני הלכה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד - מצוות בכור בהמה וטעמה, באתר פניני הלכה, ‏2018-04-18
2. ↑  תמורה כא,ב
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קרבנות, הלכות בכורות, פרק א'
4. ↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן ש"כ, סעיף ו', ז - הערמה - פניני הלכה, באתר פניני הלכה, ‏3 בundefined 2015
**מסמך דרישות מוצר** (**PRD** מאנגלית: product requirements document) הוא מסמך המכיל את כל הדרישות למוצר מסוים. הוא נכתב על ידי מנהל המוצר על מנת לאפשר לשותפי העבודה להבין מה המוצר צריך לעשות. עם זאת, בעת כתיבת PRD נמנעים בדרך כלל מלהגדיר כיצד המוצר יעשה זאת על מנת לאפשר מאוחר יותר למעצבי חוויות המשתמש (UX) ולמהנדסים להשתמש במומחיות שלהם כדי לספק את הפתרון האופטימלי לדרישות

PRD נכתבים לרוב עבור מוצרי תוכנה, אך ניתן להשתמש בהם עבור כל סוג של מוצר וגם עבור שירותים. לרוב נוצר PRD מנקודת מבטו של המשתמש על ידי משתמש/לקוח או מחלקת השיווק של החברה, במקרה האחרון הוא עשוי להיקרא גם מסמך דרישות שיווק (MRD, Market requirements document). לאחר מכן, הדרישות מנותחות על ידי ספק התוכנה הפוטנציאלי מנקודת מבט טכנית יותר, מפורקות ומפורטות במפרט פונקציונלי (Functional specification) לעיתים נקרא גם מסמך דרישות טכניות.

רכיבים אופייניים של מסמך דרישות מוצר
------------------------------------

* **מטרות ויעדים**: הנותנים רקע על המוצר האמור להיבנות ומהי ״הצעת הערך״ של המוצר והסיבה לקיום שלו בעולם. שאלות שנשאלות בשלב זה הם אילו בעיות הוא בא לפתור? ומי קהל היעד?
* **תכולות מרכזיות** (Features): פירוט תכולות מרכזיות, רכיבים ופונקציונליות של המוצר. שאלות שנשאלות בשלב זה: מה הוא עושה? ומה אפשר לעשות איתו?
* **אבני דרך מרכזיות**: מה התכנון הכללי להוצאת הפרויקט לפועל מבחינת זמנים ואילו תחנות משמעותיות קיימות בRoadMap.
* חווית משתמש ועיצוב כללי (User Flow): הסבר חוויית המשתמש הכללית במוצר. לפעמים מוצר בתוספת סקיצות ראשונות (Wireframes), תרשים זרימה של מסכים ומוקאפים (Mockup (אנ')).
* דרישות מערכת: רשימת דרישות טכניות הכרחיות (MVP) על מנת שהמוצר יוכל לתפקד כמו שצריך אצל משתמש הקצה.
* KPI: מדדים בסיסיים איתם נמדוד את הצלחת המוצר.

לא לכל PRD יש את כל הרכיבים האלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מה זה PRD? באתר "לסטארטאפ"
* How to write a PRD (with examples)?, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  איך לכתוב PRD נכון? באתר Jama software (באנגלית)
**מחוז (אובלסט) חאסקובו** (בולגרית **Област Хасково**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום המדינה וגובל ביוון וטורקיה. המחוז משתרע על כ-5% משטח המדינה ועיר הבירה שלו היא חאסקובו. בשטחי המחוז מצויים רכס הרי רודופי, מישור תראקיה העילי וכן זורם הנהר מריצה.

היסטוריה
--------

האזור יושב באופן מאורגן על ידי שבטים תראקים במהלך תקופת הברונזה המאוחרת. נתגלו שרידים ארכאולוגיים ליישובים מבוצרים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 עבר האזור לשליטת האימפריה הרומית. בשלהי המאה ה-4, לאחר הפיצול באימפריה הרומית עברה החזקה על השטח לידי האימפריה הרומית המזרחית. במהלך המאה ה-8 נכבשו שטחי המחוז בידי האימפריה הבולגרית הראשונה ובעיר חאסקובו נבנתה מצודת דרכים, שהייתה חלק ממערך מצודות ההגנה של האימפריה.

בתקופת איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה נכלל האזור בשטחי האימפריה הבולגרית השנייה. במחצית השנייה של המאה ה-14 נפל האזור בידי האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשו שטחי המחוז בידי צבא האימפריה הרוסית. לאחר המלחמה נכלל האזור בשטחי המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. ב-1885 הכריז באופן חד צדדי אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית ונסיכות בולגריה ומאז נכללים שטחי מחוז חאסקובו בבולגריה.

כלכלה
-----

בבחינת התוצר המקומי הגולמי עולה, כי הענפים המובילים הם טקסטיל, טבק, ביגוד, תעשייה כימית, מפעלי עיבוד מזון, וחקלאות. כמו כן ידוע האזור ביקביו. בעשור הראשון של המאה ה-21 החל להתפתח גם ענף התיירות. שיעור האבטלה במחוז עומד על 7.89 אחוזים. בשטח מחוז חאסקובו עובר נתיב עורקי התחבורה מס' 4 ומס' 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.

דמוגרפיה
--------

אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון, בעיקר בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה. בין 2004 ל-2009 עמד שיעור הקיטון השנתי הממוצע על 6 אחוזים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 81% הם בולגרים, 11.27% ממוצא טורקי ו-6.16% הם צוענים. 82% מחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית ו-12.17% הם מוסלמים סונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חאסקובו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חאסקובו

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחוז חאסקובו, פרופיל כלכלי, באתר מחוז חאסקובו (בבולגרית).
2. ↑  תמהיל אתני ואמונה דתית בהתייחס לנתוני מפקד 2001.

| דגל בולגריהדגל בולגריה **מחוזות בולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| בלגואבגרד • בורגס • דובריץ' • גברובו • חאסקובו • קרדז'אלי • קיוסטנדיל • לובץ' • מונטנה • פאזארדז'יק • פרניק • פלבן • פלובדיב • ראזגרד • רוסה • שומן • סיליסטרה • סליבן • סמוליאן • סופיה • העיר סופיה • סטארה זאגורה • טרגובישטה • וארנה • וליקו טרנובו • וידין • וראצה • ימבול |  |

 |

| **רשויות מקומיות וערי מחוז חאסקובו שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| חאסקובו • דימיטרובגראד • חארמאנלי • סבילנגראד • ליובימץ • איבאיילובגראד • מאדז'ארובו • מינראלני באני • סימיונובגראד • סטאמבולובו • טופולובגראד • | מחוז חאסקובו |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n00140143
* MusicBrainz: 756401e6-6f9e-426d-8775-4e7be7683086
* VIAF: 155905155
* WorldCat (עם VIAF): 155905155

 |
הרב ד"ר **משה מוריץ לוי** (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: **Moric Levi**, בסרבו-קרואטית בכתב קירילי: **Мориц Леви**;‏ 1879 סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 1941, זאגרב, המדינה העצמאית של קרואטיה) היה סופר, היסטוריון והרב הראשי הספרדי ליהודי סרייבו מ-1917 ועד לתקופת השואה.

קורות חייו
----------

מוריץ לוי נולד בסרייבו וב-1901 סיים את הגימנסיה בעירו. ב-1906 רכש דוקטורט מאוניברסיטת וינה בפילולוגיה של שפות שמיות. ב-1907 סיים את בית המדרש התאולוגי לרבנים בווינה. לאחר שובו לסרייבו עסק בהוראה ובפרסום מאמרים בעיתונות היהודית בעירו. ב-1911 פרסם את ספרו "הספרדים מבוסניה" אשר נדפס בגרמנית ויצא לאור בסרייבו. הספר תיעד את הקהילה היהודית בסרייבו בהתבסס על פנקסי הקהילה מ-1720 ועל מסמכים עות'מאניים. ב-1917 נבחר ד"ר לוי לרב הראשי של הקהילה הספרדית בסרייבו. במשרה זו כיהן גם כרב הראשי הספרדי ליהדות בוסניה והרצגובינה.
ביחד עם עמיתו הינקו אורבך רב הקהילה האשכנזית פעל לייסוד "בית המדרש הדתי (התאולוגי) היהודי" בסרייבו. ב-1928 נחנך בית המדרש ומוריץ לוי מונה לרקטור המוסד. מוריץ לוי היה בן דודו של קאלמי ברוך והם שיתפו פעולה בתחום חקר השפה הספרדית-יהודית.

באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והוחל ברדיפת יהודי הממלכה. במאי 1941, בעת שהותו בבלגרד, נעצר הרב מוריץ לוי על ידי הגסטפו ביחד עם רבה האשכנזי של העיר יצחק הכהן שלאנג ונשיא איגוד הקהילות הד"ר פרידריך פּוֹפְּס. השלושה הועברו לחקירה בעיר גראץ ונכלאו. במהלך מעצרו עבר עינויים.

במאי 1941, שוחרר הרב לוי מכלאו כשאר הוא במצב גופני קשה מאד. לאחר שחרורו מבית המעצר בגראץ הועבר לזאגרב ובה נפטר תוך זמן קצר. בראשית אוגוסט 1941 לאחר פעולת חבלה במתקני הרכבת בעיר סרייבו הוציאו שלטונות האוסטאשה להורג 20 מתושבי העיר חלקם ממוצא סרבי וחלקם יהודים. בין המוצאים להורג היה בנו יחידו של הרב מוריץ לוי.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הרב מוריץ לוי, בתוך: רבני סרייבו, באתר elmundosefarad, אוחזר ב-1 בנובמבר 2014 (בבוסנית).
2. ↑  Mirjam Rajner‏, Between Local and Universal: Daniel Kabiljo, a Sephardi artist in Sarajevo on the Eve of the Holocaust. באתר makabijada.com, עמוד 239, אוחזר ב-1 בנובמבר 2014 (באנגלית).
3. 1 2 3  **הקהילה היהודית בסרייבו**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 215-214.
4. ↑  **מבוא**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 18.
5. ↑  **הקהילה היהודית בסרייבו**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 208.
6. ↑  אלכסנדר ניקוליץ', קאלמי ברוך, באתר יד בן צבי, עמוד 162, אוחזר ב-1 בנובמבר 2014.
7. 1 2  מנחם שלח, שואת יהודי יוגוסלביה - הקהילות בסרביה וקרואטיה, באתר יד יצחק בן-צבי, עמודים 38, 54, אוחזר ב-1 בנובמבר 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010625922305171
* BnF: cb13741363k (data)
* ISNI: 0000 0001 1862 8582
* LCCN: n97091445
* NKC: js20020812772
* NSK: 000037699
* VIAF: 122296888
* WorldCat: lccn-n97091445

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **שלמה צימבליסט** (נפטר בג' בכסלו ה'תשט"ז, 18 בנובמבר 1955) היה ראש ישיבת תפארת צבי.

ביוגרפיה
--------

נולד לזלאטע אסתר ולרב יהושע צימבליסט. נישא לחיה הינדה, שהייתה נינת רבי יצחק מוולוז'ין. עלה לארץ ישראל בשנות ה-20 של המאה ה-20, ובשנות ה-30 העלה גם את אביו ארצה. למד בישיבת סלובודקה בהיותה בחברון.

בשנות ה-20 כיהן כר"מ בישיבת לומז'ה בפתח תקווה ובשנות ה-30 היה ממייסדי ישיבת תפארת צבי וכיהן בה כראש הישיבה. במשך שנים היה אחד משליחי הציבור שעברו לפני התיבה בימים נוראים בישיבת חברון כנסת ישראל. כשחלה החליף אותו בתפקידו זה, הרב שלום שבדרון.

בשנות ה-50 נאבק במחלה קשה ונסע לטיפולים בארצות הברית. הוא חזר ארצה ונפטר כעבור שבועות מספר בג' בכסלו ה'תשט"ז, 18 בנובמבר 1955.

השאיר אחריו אישה ושתי בנות. חתנו הרב שמעון כהן החליף אותו בראשות ישיבת תפארת צבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב הגאון ר' שלמה צימבאליסט זצ"ל, הצופה, 20 בנובמבר 1955
* צבי קפלן, הרב שלמה צימבליסט: עשר שנים לפטירתו, הצופה, 29 בנובמבר 1956, עמ' 5

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמה, פרידה דנינברג, הייתה בתה של חוה יפה בתו של ר' יצחק.