recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שבר חזית בית הכנסת לפני השיקום
**בית הכנסת בית סימה** (ברוסית: **Владивостокская синагога**) הוא מרכז החיים הדתיים של הקהילה היהודית בוולדיווסטוק. זהו בית הכנסת היחיד בפרימוריה והעתיק מבין הקיימים במזרח הרחוק של רוסיה.

המבנה ממוקם במרכז ההיסטורי של ולדיווסטוק, ברחוב החייל קומארוב. במשך יותר מ-70 שנה היה בניין בית הכנסת בבעלות המדינה. עם החזרת הבניין לקהילה היהודית בשנת 2005, שוב התחדש השירות בבית הכנסת, לאחר התיקון והשיפוץ נקרא בית הכנסת "בית סימה".

היסטוריה
--------

לפני מהפכת פברואר של 1917 יהודים ברוסיה שמחוץ לתחום המושב הייתה הזכות לקיים חדר תפילה פרטי יחיד מושכר, ללא זכות בעלות. הקהילה היהודית בוולדיווסטוק, שמנתה כ-160 גברים בשנת 1911, שכרה חדר תפילה בבית מספר 19 ברחוב קומרובסקאיה (כיום רחוב החייל קומוארוב 5).

לאונטי (לייבה) סמיונוביץ' (שימנוביץ') סקידלסקי (1845–1916), סוחר הגילדה הראשונה, אזרח כבוד של ולדיווסטוק, השתתף במימון החברה לחקר מחוז אמור והמוזיאון שלה. הוא היה אחד התעשיינים הגדולים. הוא הציע, בנה ותרם לקהילה היהודית בית כנסת.

ב-5 באוקטובר 1916, שלושה ימים לפני מותו של סקידלסקי, התקיימה הנחת אבן הפינה ל"בתי הכנסת של הקהילה היהודית בוולדיווסטוק" ליד חדר התפילה הקודם. הבנייה בוצעה בתרומות פרטיות, התרומה הגדולה ביותר הועברה על ידי סקידלסקי. במקרים כאלה, יהודים ברוסיה הסכימו לעיתים קרובות לראשונה על הקמת "אחוזה אישית" ואז היו מבקשים אישור להתאים לכאורה את האחוזה המוגמרת לבית תפילה. בשנת 1917 הדת היהודית אושרה בחוק ובית הכנסת שנבנה הפך רשמית לרכוש הקהילה.

בסוף 1932 נסגר בית הכנסת על ידי הרשויות הסובייטיות, הקהילה היהודית בוטלה ונאסר על קיומה. מאז שנת 1933, מועדון מפעל הקונדיטוריה של ולדיווסטוק היה ממוקם בבניין בית הכנסת (כיום מפעל זה ממוקם בבית מספר 5 ברחוב שבצ'נקו) ופעל כאן עד ראשית שנות התשעים. תחילה הוא הוחלף בחנות של אותו מפעל והבניין שופץ שוב ושוב, נערכו בו הרחבות חדשות, כאשר רק החזיתות הדרומיות והמערביות שרדו את השיפוצים. בשנת 1996 ממשלת המחוז הכריזה על המבנה כאנדרטה אדריכלית בעלת משמעות אזורית ונאסר לפגוע בו.

ב-8 בספטמבר 2004 מסר מושל פרימוריה, סרגיי דארקין לרב הראשי של רוסיה ברל לזר, המייצג את איגוד הקהילות היהודיות ברוסיה (FEOR), מסמכים לזכות השימוש בבניין ללא הגבלת זמן ובחינם. FEOR, בתורו, העביר את הבניין לשימוש בלתי מוגדר וחופשי לידי הקהילה הדתית והתרבותית היהודית המקומית (מרכז ERCO). החזרת הבניין בפועל התרחשה בתחילת 2005.

בפברואר 2013 הכריז רבה של פרימוריה ו-ולדיווסטוק שמעון וראקין על תוכניות לשחזור ושיפוץ בית הכנסת. בקהילה היהודית של ולדיווסטוק, שמנתה כעת כ-300 חברים בשנת 2013, אמורים היו אנשי עסקים גדולים ממוסקבה לעזור במימון העבודות.

בסתיו 2013 החלו עבודות תיקון ושיקום בית הכנסת. השיקום בפועל יצא לדרך ביוני 2014. הספונסר הראשי לשיקום בית הכנסת היה הבנקאי הרוסי ולדימיר קוגן, ראש מועצת הנאמנים של הקהילה היהודית של ולדיווסטוק.

טקס הפתיחה של בית הכנסת המחודש נערך ב-18 בדצמבר 2015. בית הכנסת החל להיקרא "בית סימה" - לכבודה של סרפים "סימה" קוגן, אמו של ולדימיר קוגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית סימה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית סימה
* בית סימה, ברשת החברתית פייסבוק

* בית סימה, ביישום טלגרם

* בית סימה, ברשת החברתית אינסטגרם

* בית סימה, ברשת החברתית VK

* בית סימה, סרטונים בערוץ היוטיוב
* בית סימה בשירות Yandex.Panorama
* בית סימה ב-Google Street View
*
**ריגורוזיות** (מלטינית: Rigor) או **מדוקדקות** היא תואר לדבר שמבוצע באופן קפדני, מדויק ומבוסס לוגית. המונח נמצא בשימוש בעיקר בתחומי המתמטיקה, הלוגיקה והפילוסופיה. כיום, ריגורוזיות היא הסטנדרט המקובל וההכרחי לעבודה מתמטית על מנת שתהיה קבילה ומבוססת.

שימוש זה נפוץ בייחוד להגדרות והוכחות והוא משמש כתואר חיובי:

* ניסוח ריגורוזי הוא ניסוח קפדני ומדוקדק.
* הוכחה ריגורוזית היא הוכחה שמבוססת היטב, מנוסחת בדקדקנות ובקפידה, וכל צעד בה מנומק היטב מבחינה לוגית. במובן מסוים, הוכחה ריגורוזית היא ההוכחה האידיאלית (מבחינה צורנית) במתמטיקה.

לעומת ה"ריגורוזיות", ישנה גישה של "נפנופי ידיים" (או "על הגל הקל"). מדובר בהסבר או בהוכחה הנסמכים על אינטואיציה, ללא בחינה מדוקדקת, באמצעות הצדקות רופפות, ניסוח מרושל, השארת פערים וחורים בהוכחה, התעלמות מפרטים קטנים וממקרי קצה ואף עקיפת כללי היסק פורמליים. הוכחה כזו לא נועדה להחליף הוכחה ריגורוזית אלא לספק רק רעיון של הוכחה או הצדקה רופפת שלה כאשר ישנן מגבלות טכניות (כמו זמן או רמת ידע) בהסברת הנוסח הריגורוזי והמלא של ההוכחה.

הוכחות רבות החלו את דרכן כ"נפנופי ידיים" ועברו תהליך של "ריגוריזציה" בה הושלמו החורים בהוכחות, תוקנו הפרטים הקטנים והכל בוסס לוגית. דוגמה ידועה לכך היא פיתוח החשבון האינפיניטסימלי שהחל בידי אייזק ניוטון וגוטפריד וילהלם לייבניץ ללא ביסוס סביר ובוסס בהמשך בצורה ריגורוזית בעיקר באמצעות הגדרת הגבול על פי קושי.

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ריגורוזיות** |

* משפט (מתמטיקה)
* היסטוריה של המתמטיקה

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  rigorous במילון מתמטיקה (תשמ"ה, 1985), באתר האקדמיה ללשון העברית
**ריגול תעשייתי** הוא איסוף מידע סודי על מוצרים ותהליכי עבודה של מתחרים, כחלק הלא לגיטימי של פעילות המודיעין העסקי. ריגול תעשייתי יכול להיות ברמה פרטית או אף ברמה בינלאומית. נוהגים להשתמש בביטוי זה גם לאיסוף מידע סודי על דרך פעולתם של ארגונים לא תעשייתיים.

שיטות הריגול התעשייתי
---------------------

השיטות המשמשות בריגול תעשייתי דומות ביסודן לאלה המשמשות בריגול למטרות צבאיות. הפעלת שיטות כאלה במסגרת אזרחית - מהווה על פי רוב שיטות המשפט המודרניות עבירה פלילית. בין השיטות הנקוטות נמצאת האזנת הסתר, צילום בסתר, מעקב, גנבת מסמכים ותוכניות ייצור, גנבת דואר, מתן שוחד לעובדים, האזנה למערכות המחשב, גנבת מחשבים ואמצעי אחסנה.

מעקב על מחשבים ורשתות
---------------------

בשל מרכזיותו של המחשב בפעילות העסקית התפתחה מערכת ריגול תעשייתי הממוקדת במחשבים. חלק משיטות הריגול הן גנבה רגילה של אמצעי אחסנה וגיבוי המכילים מידע על היריב. שיטות ריגול ממוחשב אחרות מתוחכמות יותר, ומשתמשות בטכנולוגיות חומרה ותוכנה. שיטות אלה מאפשרות האזנה לתקשורת המחשבים וכן העברה חשאית של מידע תוך שימוש ברשת האינטרנט. שיטה נפוצה בתחום זה היא החדרת תוכנות סוס טרויאני למחשבי היריב. התוכנה שהוחדרה מאפשרת קריאת קבצים ושידורם ליעד כלשהו תוך שימוש בתשתית האינטרנט. בשנת 2005 התפוצצה בישראל פרשת הסוס הטרויאני, שבמהלכה התגלו תוכנות סוס טרויאני במחשבי חברות מובילות ומרכזיות במשק הישראלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריגול תעשייתי, באתר משטרת ישראל
* דף הסבר איך לזהות ריגול תעשייתי
* תני גולדשטיין, "מודיעין עסקי הוא חלק מהחיים במשרדי הפרסום", באתר ynet, 29 במאי 2005
* שמוליק שלח, זה הכל כסף, באתר nrg‏, 29 במאי 2005
* אתר למנויים בלבד אקונומיסט, סיכון לכל עסק: הריגול העסקי נכנס לעידן חדש, ואף סוד מסחרי לא בטוח, באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2022
* ריגול תעשייתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מודיעין עסקי, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292515205171
* BnF: cb119719799 (data)
* GND: 4139137-8
* LCCN: sh85018300
* NKC: ph640793

 |
הכיכר הבינלאומית ריברה ליברמנטו - הכיכר הבינלאומית היחידה בעולם
**ריברה** (בספרדית: **Rivera**) היא העיר השישית בגודלה באורוגוואי, וגם בירתו של מחוז ריברה במדינה. היא ממוקמת על הגבול עם ברזיל וביחד עם העיר הברזילאית הסמוכה, סנטנה דו ליברמנטו יוצרות הערים שטח עירוני רציף המכיל כ-200,000 תושבים.

היסטוריה
--------

מאז תחילת המחצית השנייה של המאה ה-19, היה אינטרס לשלטונות אורוגוואי להקים יישוב באזור כדי לחזק את הנוכחות האורוגוואית ליד הגבול עם ברזיל, וכמשקל נגדי לעיירה הברזילאית סנטנה דו ליברמנטו שהוקמה באזור ביולי 1823.

ב-21 במרץ 1860 נשאו המאמצים פרי וכפר בשם פרירה הוקם במקום. הליך הקמתו התאפיין באיטיות וקושי רב בשל מיקומו באזור מרוחק ולא נגיש, שהתאפיין בנוכחות עוינת של אינדיאנים, ומעבר תדיר של מבריחים. בחודש יולי 1867 קיבל את השם הרשמי "ריברה" (על שם ברנבה ריברה - מושלת אזור ריו דה לה פלטה), ובאתה שנה קיבלה מעמד של עיר.

בשנת 1943 נבנתה הכיכר הבינלאומית ריברה - ליברמנטו (בתמונה), כדי לחגוג את קיומו של הכנס החמישי של ועדת מיקסטה לגבולות מעורבים וכתקווה לשילוב העתידי בין שתי הערים. משנת 1851 ועד היום, תושבים של שתי הערים חופשיים לעבור את הגבול בכל עת שיחפצו (מכס ונקודות ביקורת נמצאים מחוץ לערים). כיום, חנויות פטורות ממס הן אחת ממקורות ההכנסה הראשיים של העיר.

אוכלוסייה ומיקום
----------------

ריברה היא העיר הראשית במחוז ריברה שבאורוגוואי. היא ממוקמת בצפון אורוגוואי. בשנת 2011 אוכלוסיית העיר מנתה 64,465 איש.

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
| 1867 | 341 |
| 1889 | 1,000 |
| 1908 | 8,986 |
| 1963 | 41,266 |
| 1975 | 48,780 |
| 1985 | 57,314 |
| 1996 | 62,859 |
| 2004 | 64,426 |
| 2011 | 64,465 |

(נתונים מתוך מפקד אוכלוסין, 2004).

תחבורה
------

בעיר ריברה קווי אוטובוסים סדירים שמגיע לבירה מונטווידאו, רכבות שמגיעות לטקוארמבו וכן שדה תעופה למטוסים קלים שנפתח ב-16 ביוני 1979.

הגבול והיחסים
-------------

הגבול בין ריברה לסנטנה דו ליברמנטו שנקרא Frontera De la Paz (בעברית: גבול השלום) הוא מעבר חופשי בו ניתן לעבור את הגבול דרך רחוב ובלי שום ביקורת כאשר אורוגוואים רבים מבצעים את קניותיהם בברזיל.
היחסים בין שתי הערים מצוינים מה שבא לידי ביטוי במשחקי כדורגל תדירים בין שתיהן.

ערים תאומות
-----------

הערים התאומות של ריברה הן:

* ברזילברזיל סנטנה דו ליברמנטו, ריו גראנדה דו סול, ברזיל
* ברזילברזיל אורוגוואיאנה, ריו גראנדה דו סול, ברזיל

אקלים
-----

| **אקלים בריברה** |
| --- |
| חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר | שנה |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | 30.1 | 29.2 | 27.1 | 23.4 | 20.4 | 16.9 | 17.1 | 18.5 | 20.3 | 23.5 | 26.0 | 28.8 | 23.4 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | 18.0 | 17.9 | 16.4 | 13.0 | 10.1 | 7.5 | 7.6 | 8.4 | 9.7 | 12.3 | 14.4 | 16.8 | 12.7 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 149 | 155 | 147 | 135 | 117 | 102 | 132 | 118 | 152 | 163 | 141 | 128 | 1,689 |
| מקור: Dirección Nacional de Meteorología |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריברה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריברה
* מידע על ריברה (באנגלית)
* ריברה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתונים על אוכלוסיית העיר ריברה (אורוגוואי). (עמ' 1) (בספרדית) (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559849905171
* LCCN: n82251276
* VIAF: 127873577
* WorldCat (עם VIAF): 127873577

 |
באנליזה וקטורית, **תחום כוכבי** הוא תחום השומר על ישרים סביב נקודת אמצע מסוימת. תחום כזה קרוי תחום כוכבי, מפני שניתן לדמיין אותו במישור הממשי כמעין כוכב.

השימוש הנפוץ בתחום מסוג זה הוא בלמת פואנקרה, הקובעת כי כל תבנית דיפרנציאבילית סגורה היא גם מדויקת בתחום פתוח וכוכבי.

הגדרה פורמלית
-------------

נאמר כי {\displaystyle \Omega \subset {\mathbb {R} }^{n}} הוא **תחום כוכבי**, אם קיימת {\displaystyle z\in \Omega } כך שלכל {\displaystyle x\in \Omega } הקטע שבין z ל-x כולו מוכל בתחום. כלומר, {\displaystyle \{z+t(x-z):t\in [0,1]\}\subseteq \Omega }. הנקודה z מכונה ה**כוכב** של \Omega .

דוגמאות
-------

* בישר הממשי, כל קטע הוא תחום כוכבי.

* כל תחום קמור הוא כוכבי.

* כל תחום כוכבי הוא כוויץ, ולכן בפרט פשוט קשר וקשיר מסילתית.

* משפט אלכסנדר נותן תנאי הכרחי ומספיק להיותם של תחומים מסוימים כוכביים.
* אוסף הכוכבים של תחום כוכבי הוא קבוצה קמורה.

ראו גם
------

* תבנית דיפרנציאלית
* קבוצה קמורה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחום כוכבי** בוויקישיתוף
* תחום כוכבי, באתר MathWorld (באנגלית)
**ברברה אן ברמן** (באנגלית: **Barbara Ann Berman**; נולדה ב-23 במאי 1931) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון יהודייה-אמריקאית מועמדת שלושה פרסי אמי, פרס טוני ו פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1979 על תפקידה בסרט "תרגילים בהתבגרות".
ברי היא כוכבת הסדרות הקומיות "בארני מילר" ו"פתאום סוזן".

קורות חיים
----------

ברי נולדה בשיקגו למשפחה יהודית, בתם של פרנסיס רוז ולואיס ברמן.
ברי גדלה בעיר קורפיוס כריסטי, טקסס ולמדה ב"אוניברסיטת טקסס".
ברי היא ניצולת סרטן המעי הגס, כתבה על ניצחונה על המחלה בביוגרפיה שכתבה "Second Act: Life After Colostomy and Other Adventures".
ברי היא אמם של השחקנים אהרון וג'יין הארניק, ממערכת נישואיה לג'יי מלקלום הארניק שנמשכה כ-43 שנים עד למותו בשנת 2007.

קריירת משחק
-----------

ברי התחילה את הקריירה שלה עם זכייה בצוותא עם אן בנקרופט בפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל קאן לשנת 1964.
את הפרס קיבלה על הופעתה בדרמה הבין גזעית "תפוח אדמה אחד, שני תפוחי אדמה".
בשנת 1970 שיחקה במחזמר "קומפני" בתפקיד שרה המתאמנת בקראטה והועמדה לפרס הטוני.
באמצע שנות ה-70 התפרסמה בקומדיית המצבים "בארני מילר" בתור אליזבת' אשתו העובדת הסוציאלית של הבלש קפטן בארני מילר.
ב-1979 הופיעה בדרמת הספורט "תרגילים בהתבגרות" והועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד אוולין אמו של רוכב האופניים הצעיר דייב סטולר. ב-1981 שיחקה בדרמה הטלוויזיה "הילד שאף אחד לא רצה" בCBS, בכיכובה של מישל פייפר.

ברי גילמה את דמותה של אוולין סטולר בסדרת הטלוויזיה המבוססת על עלילת הסרט והועמדה לפרס אמי.
ב-1997 דיבבה בסרט האנימציה "הרקולס" את קולה של אלקמני אמו המאמצת של הרקולס
ב-1999 הועמדה ברי לפרס אינדפנדנט ספיריט על הופעתה בתור המורה סו ברלין בדרמה העצמאית "ג'ודי ברלין".
הועמדה לשני פרסי אמי על הופעותייה בסדרות "חוק וסדר" ו"חוק וסדר: מדור מיוחד".
ברי הופיעה בארבע עונות הסיטקום "סוף סוף סוזן" בתפקיד הלן סבתה של עובדת המגזין "השער" סוזן קיין (ברוק שילדס). ב-2005 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אבות ובנים", לצד בראדלי ויטפורד וקתי בייקר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברברה ברי** בוויקישיתוף

* ברברה ברי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ברברה ברי, באתר AllMovie (באנגלית)
* ברברה ברי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ברברה ברי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011288698005171
* BnF: cb141532126 (data)
* GND: 1081104325
* ISNI: 0000 0000 6657 3603
* LCCN: n88283577
* NLA: 35746084
* SNAC: w6207183
* SUDOC: 150654707
* VIAF: 32206605
* WorldCat: lccn-n88283577

 |
**ברברה ויסר** (בהולנדית: **Barbara Visser** נולדה ב-16 באוגוסט 1977) היא פוליטיקאית הולנדית ממוצא קרואטי הפועלת מטעם מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה. שימשה כשרת התשתיות וניהול המים של הולנד מ-31 באוגוסט 2021 עד 10 בינואר 2022.

ביוגרפיה
--------

ויסר נולדה ב-16 באוגוסט 1977 בשיבניק שביוגוסלביה לאב הולנדי ואם קרואטית. כשהייתה בת שלוש עברה משפחתה להתגורר בהולנד. בין 1995–2001 למדה מנהל עסקים באוניברסיטה החופשית של אמסטרדם. לאחר סיום לימודיה עבדה כפקידה ברשויות המס וכיועצת עסקית. בין 2006–2010 הייתה חברת מועצה בעיריית זאנסטאט. בין 2010–2012 שימשה כיועצת מקצועית בכירה עבור העירייה.

בבחירות הכלליות בהולנד ב-2012, הוצבה ויסר במקום ה-21 במפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה ונבחרה לבית הנבחרים של הולנד. בבחירות של 2017 הוצבה במקום ה-7 במפלגה. ב-26 באוקטובר של אותה שנה מונתה בידי ראש הממשלה מארק רוטה למזכירת ההגנה של הולנד. ב-31 באוגוסט 2021 היא הועברה להיות שרת התשתיות וניהול המים. ב-10 בינואר 2022 היא הוחלפה בתפקיד בידי מארק הרברס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברברה ויסר** בוויקישיתוף
* ברברה ויסר, ברשת החברתית טוויטר
* ברברה ויסר, ברשת החברתית LinkedIn
* ברברה ויסר באתר בית הנבחרים ההולנדי
* ברברה ויסר באתר מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 2554151247938544270001
* WorldCat (עם VIAF): 2554151247938544270001

 |
המריאנפלאץ ובית העירייה החדש
הבתולה מרים מעל עמוד המריאנזוילה
**מריאנפלאץ** (בגרמנית: **Marienplatz**) היא כיכר גדולה במרכז העיר מינכן, גרמניה מאז שנת 1158. 

בימי הביניים היו בכיכר שווקים ונערכו בה תחרויות. הכיכר נקראה על שם המריאנזוילה (Mariensäule), עמוד מריאני (על שם מרים, אם ישו) שנבנה בשנת 1638 לכבוד סיום הכיבוש השוודי. כיום הכיכר ידועה בזכות בית העירייה הנמצא בקצה הצפוני שלה. הקריון (סוג של גלוקנשפיל) שמנגן במגדל בית העירייה, בליווי בובות, נבנה בהשראת טורנירים אלו, וכיום מושך מיליוני תיירים. לקריון שלוש מנגינות: בראשונה אין תזוזה של הדמויות, בשנייה נעות הדמויות שבחלק העליון ובשלישית רוקדים החבתנים (עושי חביות הבירה) שבחלק התחתון. ריקודם מסמל את הפריחה הכלכלית שהתרחשה עם תום מלחמת שלושים השנה כאשר הקהל שב לפקוד את בתי הבירה. 

בצד המזרחי של הכיכר נמצא בית העירייה הישן של העיר. 

המדרכה בין המריאנפלאץ לקארלספלאץ היא אזור הומה המלא בחנויות ומסעדות. 

במקום נמצאת גם תחנת רכבות הממוקמת מתחת לכיכר אשר מהווה תחנה מרכזית חשובה לרכבת התחתית (U Bahn) ולרכבת פרוורים (S Bahn) לעיר.

רוב המבנים שסביב הכיכר נהרסו במהלך הפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה ושחוזרו במהלך השנים שאחריה. מגדל הפעמונים (הגלוקנשפיל) ניצל מהרס, כנראה בשל היותו נקודת ציון למטוסים.

עמוד מרים
---------

המריאנסולה היא עמוד מריאני, הממוקם בכיכר המריאנפלאץ, שנבנה בפקודת מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה בשנת 1638 לכבוד סיום הכיבוש השוודי במהלך מלחמת שלושים השנים. בראש העמוד פסלון מוזהב של הבתולה מרים, העומדת על חצי סהר כמלכת גן עדן, שנבנה בשנת 1590. העמוד הוצב לראשונה בקתדרלת פראואנקירכה. עמוד מרים במינכן הוא העמוד המריאני הראשון מצפון לאלפים והוא נבנה בהשראת עמודי מרים אחרים שנבנו באירופה.

בארבע פינות תחתית העמוד ניצבות ארבע דמויות ילד קטן הנאבקות כל אחת באויב סמלי אחר בתקווה שלא תתרחש על העיר הצרה המסומלת על ידי הדמות. האריה מסמל מלחמה, קוקאטריס מסמל מגפה, דרקון מסמל רעב ונחש מסמל את הכפירה או מעשי השטן.

מזרקת הדג (Fischbrunnen)
------------------------

בפאתי הכיכר נמצאת מזרקת הדג (Fischbrunnen). 

המזרקה נמצאת ליד הכניסה הראשית לבניין העירייה החדש, המים מגיעים אליה מנהר האיזאר (Isar). לפני המזרקה הנוכחית הייתה במקום מזרקה קודמת, שנבנתה על ידי קונרד קנוהל בשנים 1865-1862 ונהרסה לחלוטין בהפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. ב-1954, במקום שחזור מלא נבנתה מזרקה חדשה על בסיס רעיונות המזרקה הקודמת.

* עמוד מריאן, בית העירייה החדש ומגדלי קתדרלת פראואנקירכה (כנסיית גבירתנו)עמוד מריאן, בית העירייה החדש ומגדלי קתדרלת פראואנקירכה (כנסיית גבירתנו)
* מזרקת הדגמזרקת הדג
* בית העירייה החדשבית העירייה החדש
* שעון הגלוקנשפיל בבית העירייה החדששעון הגלוקנשפיל בבית העירייה החדש
* בית העירייה הישןבית העירייה הישן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריאנפלאץ** בוויקישיתוף
* מבט פנורמי על הכיכר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553989205171
* GND: 4455027-3
* LCCN: sh93002033
* VIAF: 315529999
* WorldCat (עם VIAF): 315529999

 |
**ליקר אתרוגים** הוא סוג של ליקר לימון המיוצר בעיקר באי היווני נקסוס ובישראל. הוא עשוי מהפרי והעלים של עץ האתרוג, הדומה לעץ הלימון, אך חזק יותר ומעט שונה בטעמו.

ליקר אתרוגים מגיע בשלושה סוגים. הזן הירוק מתוק יותר ומכיל פחות אלכוהול. הזן הצהוב הוא החזק ביותר, ויש בו הכי פחות סוכר. ליקר אתרוגים בהיר מאזן ביו התכונות.

פירות ועלי אתרוג מזן נקסוס, לייצור ליקר.
המשקה היה אופנתי לזמן קצר בתחילת שנות ה־80. כיום הליקר לא נפוץ מחוץ לנקסוס, בגלל מחסור בעצי אתרוג.

בישראל, בה מגדלים עצי אתרוג רבים, ישנן חברות ואנשים פרטיים המכינים ליקר אתרוגים. לפי פסק של רבנים, מותר להכין את הליקר גם מאתרוגים שקיימו בהם את מצוות ארבעת המינים.

ראו גם
------

* אתרוג קורפו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליקר אתרוגים** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של האי נקסוס
* האי נקסוס
* הציטרון בנקסוס, מאת Greek Travel
* הציטרונים של נקסוס
* כפר חלקי של נקסוס
* יוון 9 - קורינה מילר, קייט ארמסטרונג, מייקל סטמאטיוס קלארק, כריס דליסו - גוגל ספרים
* מילון מזון ותזונה - דוד א' בנדר - גוגל ספרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  המאתרג: מעדיף את האתרוגים הפגומים, באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2021
2. ↑  *ליקר אתרוגים*, נבדק ב-2022-09-28
3. ↑  *הכנת ליקר אתרוגים חלק ראשון*, נבדק ב-2022-09-28
4. ↑  האם מותר להכין ליקר אתרוגים, באתר מכון התורה והארץ
פירוש נוסף ערך זה עוסק באלת הכאוס במיתולוגיה הרומית. אם התכוונתם לכוכב לכת ננסי במערכת השמש, ראו אריס (כוכב לכת ננסי). לפירושים אחרים, ראו אריס (פירושונים).
 המונח "דיסקורדיה" מפנה לכאן. לערך העוסק בדת-הכאוס המודרנית, ראו דיסקורדיאניזם.

**אֶרִיס** (ביוונית: **Έρις**) היא אלת המריבות, התוהו ובוהו ואי-ההסכמה במיתולוגיה היוונית. מקבילתה במיתולוגיה הרומית קרויה **דיסקורדיה** וההיפוך היווני שלה הוא הרמוניה.

אצל הסיודוס, בספריו תאוגוניה ומעשים וימים מוזכרות שתי אלות שונות בשם אריס.

לאריס בין השאר מיוחס המעשה שבגינו פרצה מלחמת טרויה. האלות הרה, אתנה ואפרודיטה ערכו סעודה והזמינו אליה את כל האלים, אך את אריס לא הזמינו, כדי להימנע מהסכסוכים שהיא מביאה. למרות שלא הוזמנה, באה אריס לסעודה והגישה תפוח זהב כתשורה ליפה שבין המארחות. שלוש המארחות החלו לריב ביניהן למי מגיעה התשורה. הן בחרו יחד את פאריס לשפוט ביניהן, ובנפרד הציעה לו כל אחת מהן מיני שלמונים כדי שיבחר בה. פאריס בחר באפרודיטה, שהבטיחה להשיג לו את האישה היפה ביותר בעולם. אפרודיטה עמדה במילתה ועזרה לפאריס לפתות ולחטוף את הלנה (על פי גרסה אחרת הלנה ברחה איתו מרצונה), וזאת הייתה הסיבה המוצהרת של מלחמת טרויה. מאותה סיבה, במהלך מלחמת טרויה, צידדו הרה ואתנה בקואליציית ערי יוון ואפרודיטה צידדה בטרויאנים.

בימינו-אנו ישנם מאמינים של אריס המשתיכים לדת המודרנית השנויה במחלוקת דיסקורדיאניזם, ותפוח הזהב של אריס מהווה אחד הסמלים החשובים ביותר של דת זו.

כוכב הלכת הננסי אריס קרוי על שמה, זאת עקב מחלוקות ווויכוחים רבים בעולם האסטרונומיה שיצר גילויו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריס (מיתולוגיה)** בוויקישיתוף
* אריס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| **המיתולוגיה היוונית** - **האנשת מושגים** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מוזות • נמסיס • מוירה • כרטוס • זלוס  ניקה • מטיס • קריטס • אדרסטאה • ההורות • ביה  ארוס • אפטה • תמיס • הרמוניה • אריס • תנטוס • אתר • נומוס |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539078605171
* GND: 124564267
* LCCN: no2017086854
* SUDOC: 196857740
* VIAF: 20618052
* WorldCat: viaf-20618052

 |
**לוסיל קליפטון** (באנגלית: **Lucille Clifton**‏; 27 ביוני 1936 – 13 בפברואר 2010) הייתה משוררת אפרו אמריקאית וסופרת ילדים ידועה.

קורות חייה
----------

לוסיל קליפטון, בשם נעוריה סיילס, נולדה בפרבר של שחורים שליד העיר באפלו, בצפון מדינת ניו יורק. הוריה היו עניים מאוד, והיא נאלצה לצאת לעבודה מגיל צעיר. היא הייתה חופפת שיער במספרה, ובמקביל נאבקה על השלמת לימודיה. כבר מילדותה התבלטה בכישרונותיה, גם בתחום המתמטיקה וגם בתחום הכתיבה היוצרת.

היא החלה את לימודיה באוניברסיטת הווארד ולמדה שם בין השנים 1953 ל-1955. אחר כך השלימה את לימודיה באוניברסיטה של מדינת ניו יורק, שליד עיר הולדתה באפלו. בשנת 1958 נישאה לפסל ופילוסוף פְרֶד קליפטון, שמת במיטב שנותיו. נולדו לשניים ארבע בנות ושני בנים. 

בשנת 1967 המשפחה עברה לגור בבלטימור. בהיותה מתגוררת בעיר, לוסיל קליפטון התחברה לחבורת משוררים של העיר לרבות אנדרי קודרסקו. בשנת 1969 פרסמה לוסיל קלפטון את ספר שיריה הראשון, שזכה להיכלל בין עשרת ספרי השירה האמריקאיים הטובים ביותר, שערך "הניו יורק טיימס". מאז היא פרסמה קובצי שירה רבים שהקנו לה פרסי-ספרות חשובים, הייתה "שרת השירה" של מדינת מרילנד, נבחרה לנגידה של האקדמיה של המשוררים האמריקנים. בשנים 1985 עד 1989 כיהנה כפרופסור לספרות באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז ולאחר מכן במכללת סנט. מרי שבדרום מרילנד.

שירתה עזת-הביטוי חושפת ללא רתיעה את עולם האישה בכלל ואת זה של האישה השחורה בפרט. לוסיל קליפטון קיבלה את פרס ספר השירה האמריקאי הטוב ביותר לשנת 2006. שם הספר "Blessing The Boats: New And Selected Poems 1988-2000", אסופה של 19 שירים העוסקים במיתוסים, משפחה, דרום ארצות הברית ואלוהים.

לוסיל קליפטון זכתה לפרסום רב הן בשל ספרי הילדים הרבים שלה והן בשל הופעותיה בתוכניות טלוויזיה שונות. היא זכתה לפרסים ספרותיים על שירתה (בהם פרס אניספילד-וולף למפעל חיים בשנת 2001), לעיטורי כבוד וציונים על כתיבתה לילדים, ולשבחים על עבודתה כמורה ומנחה בחוגי יצירה. לעברית תורגמו רק שירים מועטים משלה, בעיקר על ידי חובבים.

בשנת 2022 יצא לאור בעברית ספרה של קליפטון "אמריקה עשתה מאיתנו גיבורות", בתרגומה של רעות בן יעקב (הוצאת טנג'יר).

שיר לדוגמה של לוסיל קליפטון
---------------------------

> 
> **שילוח**
> 
> 
> תרגם לעברית משה דור
> הֶעָלִים סְבוּרִים
> שֶׁשִּׁלּוּחַ כָּזֶה מַשְׁמַע אַהֲבָה
> אַהֲבָה כָּזֹאת מַשְׁמַע אֱמוּנָה
> אֱמוּנָה כָּזֹאת מַשְׁמַע חֶסֶד
> חֶסֶד כָּזֶה מַשְׁמַע אֱלֹהִים
> אֲנִי תְּמִימַת דֵּעִים עִם הֶעָלִים.
> 
> 

טבלה עם ציטוט של לוסיל קליפטון

קישורים חיצוניים
----------------

* משה דור, שירה בשבי האקדמיה, באתר הארץ, 3 ביולי 2007
* משה דור, המאמא של הגטו, באתר ynet, 23 בפברואר 2010
* הומאז' לירכיים שלי, שיר מתורגם של לוסיל קליפטון, באתר "במה חדשה"
* כושילאמאשלהם(הקישור אינו פעיל), אנתולוגיית שירה שחורה, הוצאת "רעב", 2012
* לוסיל קליפטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד שני פוקר, ב"אמריקה עשתה מאיתנו גיבורות" קליפטון כותבת מתוך מחויבות פוליטית כלפי נשים אפרו־אמריקאיות, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007315962705171
* BnF: cb120612354 (data)
* GND: 129773638
* ICCU: LO1V304193
* ISNI: 0000 0001 1780 2788
* LCCN: n79089567
* MusicBrainz: 56d744a3-5263-4493-aeef-4bb5307a0f41
* NKC: mub2011628241
* SNAC: w6rj4qc9
* SUDOC: 07731011X
* Trove: 802326
* VIAF: 114393750
* WorldCat: lccn-n79089567

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במדינה ההיסטורית וירטמברג. אם התכוונתם למדינה הגרמנית המודרנית, ראו באדן-וירטמברג.

**וירטמברג** הוא אזור ומדינה היסטורית בדרומה של גרמניה המודרנית. בירתה ההיסטורית הייתה שטוטגרט אולם לזמן קצר מקום מושבה של הממשלה היה בלודוויגסבורג ובאורך.

היסטוריה של וירטמברג
--------------------

עם התפרקותה של שוואביה במאה ה-11 הפכה וירטמברג לרוזנות עצמאית כחלק מהקיסרות הרומית הקדושה ובשנת 1495 הפכה לדוכסות במסגרת האימפריה הרומית הקדושה. עם תפוצתה של תורת הרפורמציה של מרטין לותר אומצה הנצרות הפרוטסטנטית גם בדוכסות. 

במאות ה-17 וה-18 שרר בווירטמברג שלטון של חלוקת סמכויות בין הדוכס ובין אספת המעמדות. האצולה בווירטמברג נדחקה מעמדות הכוח ופינתה מקומה לנציגי הבורגנות. בשנת 1803 שודרגה הדוכסות לנסיכות הבוחר מווירטמברג, ובשנת 1806 שודרגה למעמד של ממלכה. הממלכה הצטרפה לקונפדרציה של הריין אך ב-1813 חברה לקואליציה האנטי צרפתית השישית וצירפה את צבאה לצבאות הקואליציה אשר פלשו לצרפת.

עם הקמתה של האימפריה הגרמנית ב-1871, צורפה וירטמברג לאימפריה וצבאה הוכפף לצבא פרוסיה. תוצאות מלחמת העולם הראשונה לא פסחו על וירטמברג ובשנת 1918 סולק וילהלם השני, מלך וירטמברג במהפכת נובמבר ובמקום הממלכות הוקמה המדינה החופשית וירטמברג.

יהודים
------

יהודים התיישבו בווירטמברג כבר במאה ה-12 אולם גורשו בשנת 1521. הדוכס קרל אלכסנדר, אשר שלט בדוכסות בין השנים 1733–1737, מינה את הבנקאי היהודי יוזף זיסקינד אופנהיימר כיועצו הכלכלי, ובכך ניתן האישור ליהודים להתיישב בדוכסות. הוצאתו להורג של הבנקאי השיבה את איסור ההתיישבות על היהודים והוא נותר בעינו עד שנת 1828 עת קיבלו יהודי וירטמברג אמנציפציה כמו בכל רחבי אירופה המערבית והמרכזית במשך המאה ה-19. עם עליית הנאצים לשלטון חיו בווירטמברג כ-11,000 יהודים. לאחר השואה נשארו בה 550 יהודים, כולם בשטוטגרט.

ראו גם
------

קהילת יהודי באדן-וירטמברג

קישורים חיצוניים
----------------

* וירטמברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ווירטמברג, דף שער בספרייה הלאומית

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל גרמניה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וירטמברג** בוויקישיתוף

| מדינות הקיסרות הגרמנית (1871–1918) הקיסרות הגרמניתהקיסרות הגרמנית |
| --- |
| ממלכות | פרוסיה • בוואריה • סקסוניה • וירטמברג |  |
| דוכסויות גדולות | באדן • הסן • מקלנבורג-שוורין • מקלנבורג-שטרליץ • אולדנבורג • סקסוניה-ויימאר-אייזנך |
| דוכסויות | אנהלט • בראונשווייג • סקסוניה-אלטנבורג • סקסוניה-קובורג-גותה • סקסוניה-לאוונבורג (עד 1876) • סקסוניה-מיינינגן |
| נסיכויות | שאומבורג-ליפה • שוורצבורג-רודולשטדט • שוורצבורג-זונדרסהאוזן • ליפה • רויס הקו המבוגר • רויס הקו הצעיר • ולדק-פירמונט |
| ערים חופשיות | ליבק • המבורג • ברמן |
| שטחים אחרים | אלזס-לורן • מושבות גרמניות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548076205171
* BNE: XX451806
* GND: 4067029-6
* HDS: 006648
* LCCN: n79084454
* NARA: 10044809
* NKC: ge131414
* SELIBR: 162697
* SUDOC: 027251500
* VIAF: 123144371
* WorldCat: lccn-n79084454

 |
**יום הדגל הלאומי של קנדה** (להבדיל מיום קנדה) נחוג בקנדה בכל שנה ב-15 בפברואר.

היסטוריה
--------

בתאריך זה בשנת 1965 חנך המושל הכללי של קנדה, ז'ורז' ואניה, את דגל קנדה המוכר כיום.

היום נחגג בקנדה על ידי הנפת הדגל, טקסים ציבוריים ושיעורים בבתי הספר על ההיסטוריה של קנדה והדגל שלה. בשנת 2005, כאשר מלאו 40 שנה לדגל, נערכו חגיגות גדולות. היום אינו מוגדר כחג לאומי, למרות שהפרלמנט הקנדי דן באפשרות זו.

דגל קנדה הנוכחי החליף את הנס האדום שהונף, בגרסאות שונות, משנת 1868. הדגל הנוכחי, אושר על ידי בית הנבחרים של קנדה ב-15 בדצמבר 1964 ואושרר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, המשמשת גם כמלכת קנדה.

יום הדגל נוסד בהחלטת דבר המלך במועצה של המושל הכללי של קנדה, לפי יוזמתו של ראש ממשלת קנדה בשנת 1996.

קנדים רבים חשים כי יש צורך להפוך את יום הדגל ליום שבתון, כיוון שיש פרק זמן ארוך בין תחילת השנה ליום שישי הטוב (למעט במניטובה, אונטריו, ססקצואן ואלברטה, בהן מתקיים יום משפחה) וב-2007 הוגשה הצעת חוק להפיכת יום הדגל ליום שבתון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום הדגל הלאומי של קנדה** בוויקישיתוף
* יום הדגל הלאומי של קנדה באתר למורשת קנדה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Department of Canadian Heritage: The National Flag of Canada
2. ↑  Department of Canadian Heritage: Birth of the Canadian flag
**אריתרומיצין** (**Erythromycin**) הוא אנטיביוטיקה מקבוצת המאקרולידים היעילה נגד טווח רחב של חיידקים, דומה לזה של הפניצילין, ואף מעט רחב יותר. ניתנת פעמים רבות למטופלים הרגישים לפניצילין. האריתרומיצין יעיל נגד זיהום בדרכי הנשימה העליונות, גם נגד סוגים נדירים של דלקת ריאות כמו דלקת ריאות על רקע זיהום ב-*Mycoplasma pneumoniae* ומחלת הלגיונרים (Legionellosis). אריתרומיצין נקשר לתת יחידה 50S של הריבוזום החיידקי ומשבש את פעילותו.

המוצר שווק לראשונה על ידי החברה הפרמקולוגית הבינלאומית, אלי לילי, וכיום ידועה בתור EES ‏(Erythromycin ethylsuccinate).
התרופה היא אגוניסט של ההורמון המופרש במערכת העיכול מוטילין, ולכן כרוכה לעיתים קרובות בתופעות לוואי הבאות: שלשולים, סחרחורות, כאבי בטן והקאות.

תופעות לוואי חמורות יותר הן הפרעות בקצב הלב וחירשות זמנית. תגובות אלרגיות נעות מסרפדת לאנאפילקסיס. נוסף על כך, קיימת סבירות נדירה לעימדון מרה, תסמונת סטיבנס-ג'ונסון (Stevens-Johnson syndrome), ונמק אפידרמלי רעלני (Toxic epidermal necrolysis).

ראו גם
------

* פניצילין
* ריבוזום
* עמידות לאנטיביוטיקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריתרומיצין** בוויקישיתוף
* הערך "Erythromycin", באתר "ויקיתרופות"
* אריתרומיצין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
האייתוללה העליון קורבּאן-עלי מוחקיק כאבּולי (בפרסית: حضرت آية الله العظمى قربانعلی محقق كابلى; 1 ביוני 1928 - 11 ביוני 2019) היה המרג'ע תקליד של המוסלמים השיעים מזרם האית'נא עשריה שבאפגניסטן.

ביוגרפיה
--------

נולד בכפר טורקמן שבמחוז פרואן שבאפגניסטן, מצפון מערב לקאבול. מוצאו האתני הוא מהעם דובר הפרסית הזארה.

בהיותו בן שבע החל את לימודיו בתחום הדת, בכך שהחל ללמוד את הקוראן וספרי דת בפרסית.

במהלך שנות לימודיו התעמק בתאולוגיה, לוגיקה, הלכה, ספרות, ובעוד ענפים של מדעי האסלאם והשריעה.

כדי להעמיק את השכלתו עבר לקאבול, אך הבין שדלות המשאבים והמצב הפוליטי אינם מהווים סביבת לימודים טובה.

מאפגניסטן עבר לאיראן, ומשם המשיך לנג'ף שבעיראק.

### חזרה לאפגניסטן

בשנת 1973, לאחר השלמת לימודיו, שב מוחקיק כאבולי כאייתולה עליון של אפגניסטן, שם הוא התקבל בברכה על ידי אלפים שהמתינו לו עם הגעתו.

נפטר ב-11 ביוני 2019.

### מורשתו

במהלך חייו, הקים האייתולה העליון מוחקיק כאבולי מוסדות רבים להשכלה ולחינוך, ותרם רבות לחיזוק האסלאם ולפיתוח המודעות התרבותית באפגניסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

האתר של מוחקק כאבולי (בפרסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Revolvy, LLC, "Mohaqiq Kabuli" on Revolvy.com, www.revolvy.com (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
**אריק לי שנטו** (**Eric Lee Shanteau**; נולד ב-1 באוקטובר 1983 בלילברן שבג'ורג'יה) הוא שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי, אלוף עולם ושותף לשיא העולם הנוכחי (2017) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

ביוגרפיה
--------

שנטו בלט כבר בגיל צעיר, כששבר מספר פעמים שיאי גילאים של מדינת ג'ורג'יה. עם סיום לימודיו התיכוניים החל ללמוד באוניברסיטת אובורן באלבמה, והצטרף לנבחרת השחייה שלה בהדרכת דייוויד מארש. באוניברסיאדה שנערכה בטגו ב-2003 זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת אתונה סיים שנטו רק במקום השלישי ולא נכלל בסגל המשלחת האמריקנית למשחקים. באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר ב-2005, הוא זכה בשתי מדליות זהב במשחים ל-200 מטר ול-400 מטר מעורב אישי.

שבוע לפני המבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) התבשר שנטו כי הוא חולה בסרטן האשכים. הוא החליט להתחרות בכל זאת, ולאחר שעבר אותם בהצלחה הוא השתתף במשחקים האולימפיים וסיים במקום עשירי במשחה ל-200 מטר חזה. זמן קצר לאחר המשחקים עבר ניתוח להסרת הגידול.

לאחר שהחלים, חזר שנטו להתחרות, ובמבחנים האמריקאיים לקראת אליפות העולם בשחייה, שנערכו באינדיאנפוליס ב-2009, שיפר את שיאיו האישיים במשחים ל-100 מטר ו-200 מטר חזה ול-200 מטר מעורב אישי. במשחה ל-200 מטר חזה אף קבע שיא אמריקני חדש בתוצאה של 2:08.01 דקות. באליפות העולם עצמה, שנערכה ברומא ביולי אותה שנה, קבע שנטו שיא אמריקני חדש ושיא אליפות במשחה ל-100 מטר חזה בשלב חצי הגמר (58.96 שניות). עם זאת, בשלב הגמר, בו קבע זמן של 58.98 שניות, הסתפק במקום הרביעי, 3 מאיות השנייה מהזוכה במדליית הארד, קמרון ואן דר בורג. במשחה ל-200 מטר חזה הוא זכה במדליית הכסף בתוצאה של 2:07.65 דקות, מאית שנייה איטי מהמנצח דניאל גיורטה. בשלב חצי הגמר קבע שיא אמריקאי חדש של 2:07.42 דקות. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי זכה שנטו במדליית הארד בתוצאה של 1:55.36 דקות. בנוסף, היה שותף לזכייתה של רביעיית השליחים האמריקנית במדליית הזהב במשחה ל-100X4 מעורב, בשיא עולם חדש של 3:27.28 דקות. שותפיו להישג היו ארון פירסול, מייקל פלפס ודייוויד וולטרס.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי ב-2011, זכה שנטו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.28 דקות, שהיה משחה היחידים היחיד בו השתתף.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה שנטו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.96 שניות.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק שנטו** בוויקישיתוף

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אריק שנטו

* אריק שנטו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* אריק שנטו, באתר olympedia.org

* אריק שנטו, באתר Swimrankings
**לירה ביאפרית** היא הילך חוקי ששימש את ביאפרה בעת קיומה, בשנים 1967–1970.

בעקבות הצהרת העצמאות של ביאפרה, פרוץ מלחמת ביאפרה והשתלטותה של ביאפרה על סכומי כסף גדולים שנלקחו על ידי החיילים של ניאגרה בפשיטות על בנקים, החליטה ניגריה בינואר 1968 על החלפת ההילך החוקי שלה, ובכך למנוע שימוש בלירות ניגריות שהיו בידי ביאפרה. ההחלפה נעשתה תוך 19 ימים בלבד והיה אחד המהלכים המוצלחים ביותר של ניגריה במלחמת ביאפרה.

בעקבות זאת הנפיקה ממשלת ביאפרה את הלירה הביאפרית, שתוכננה להיות שוות ערך ללירה הניגרית. שווי הלירה הביאפרית היה לערך חצי דולר אמריקאי. לקראת סוף מלחמת ביאפרה סבלה הלירה הביאפרית מאינפלציה של מאות אחוזים לחודש, עד שבסוף המלחמה הייתה לחסרת ערך.

קישורים חיצוניים
----------------

* Standard Catalog of World Paper Money: Modern Issues 1961 - Present(הקישור אינו פעיל, 9.2.2022), page 131

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jonathan Kirshner, Currency and coercion: the political economy of international monetary power, page 103
2. ↑  Foluke Ogunleye, Theatre in Nigeria: Different Faces, page 54
3. ↑  Al J. Venter, Barrel of a Gun: A War Correspondent's Misspent Moments in Combat, page 141
**בית נועם, העמותה למניעת אלימות במשפחה** היא עמותה שנוסדה ב-1986, המטפלת בגברים שאינם עבריינים ואינם חולים פסיכיאטרים, המפעילים אלימות נגד נשים. העמותה מפעילה תוכנית ניסיונית שאושרה על ידי המוסד לביטוח לאומי, במימון משותף של המוסד לביטוח לאומי ושל משרד העבודה והרווחה.

זוהי מסגרת אליה מופנים גברים על ידי שירות המבחן ומוסדות הרווחה, והיא מקיימת שלושה מסלולים:

**מסלול משולב** – אורך המסלול חודשיים. המסלול המשולב אינו עומד בפני עצמו. מטופל שסיים את הטיפול במסלול משתלב באופן מידי ורציף במסלול ההוסטל או מסלול מרכז היום בהתאם למצבו, צרכיו ולהחלטת גורמי הטיפול.

זמן הטיפול במסלול הנוסף, יתווסף לחודשיים שבהם היה במסלול המשולב.

**מסלול הוסטל** – אורך המסלול 4 חודשים. המסלול פועל כל ימות השנה, למעט יום כיפור.

הטיפול בתנאי פנימייה המטופלים מחויבים לצאת למסגרות תעסוקה. הטיפול מתקיים בשעות אחר הצהריים והערב.

**מסלול מרכז יום** – משך המסלול עד 6 חודשים והוא מתבצע בשעות הבוקר והצהריים המוקדמים.

הגברים במסגרת עוברים טיפולים קבוצתיים ופרטניים, ותוכניות העשרה שונות. בתום הטיפול הם מקבלים סיוע אל מול הגורמים הקולטים בקהילה. המודל הטיפולי מבוסס על מחקרים ומודלים טיפוליים דומים שנוסו במקומות אחרים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ,Pressman & Sheps, 1994; Saunders 1995 ,1996; Walker.
**ריבת חלב** (בספרדית: **Dulce de leche**) היא ממרח מתוק שמקורו באמריקה הלטינית, הנוצר על ידי הרתחה של סוכר וחלב. ריבת חלב משמשת כמרכיב או תוסף בגלידות, עוגות ומיני מתיקה שונים.

מקור
----

מקורה של ריבת החלב הוא באזור ריו דה לה פלטה. ריבת חלב היא מרכיב חשוב בממתקים ובקינוחים גם בארגנטינה, אורוגוואי, קולומביה, פרגוואי, צ'ילה, פרו וברזיל.

תהליך ההכנה
-----------

סרטון המדגים תהליך הכנה של ריבת חלב
מתכון ריבת חלב מצריך ביעבוע איטי של חלב וסוכר תוך ערבוב במשך כמעט כל זמן הבישול. במשך התהליך, המים הנמצאים בחלב מתאדים והתערובת מתעבה ומעט מתמצקת. מסת התוצאה המוגמרת של ריבת החלב היא בדרך כלל כ-1/6 מכמות החלב ההתחלתית והתוצאה שמתקבלת היא משילוב של יצירת קרמל ותגובת מייאר המייצרים ביחד את הגוון וההשחמה של הריבה.

גרסה ביתית נוספת להכנת ריבת חלב נעשית בעזרת הרתחה של קופסת חלב מרוכז סגורה בתוך סיר מלא במים למשך 2–3 שעות (או 30–45 דקות בתוך סיר לחץ). היא נהוגה לרוב באזורים בהם קשה להשיג ריבת חלב מוכנה. אולם קיים סיכון בהכנה מסוג זה, מכיוון שאם קופסת החלב המרוכז מתייבשת היא עלולה להתפוצץ.

שימושים
-------

המאכל המזוהה ביותר[דרוש מקור] עם ריבת חלב הוא עוגיות בשם אלפחורס, שתי עוגיות פריכות שביניהן ריבת חלב.

ריבת חלב משמשת כממתיק למוצרי מזון רבים, כמו עוגות, עוגיות, חביתיות, סוכריות וגלידה.

היא מעניקה טעם של טופי למתכוני פאי.

ארוחת בוקר ארגנטינאית טיפוסית כוללת ריבת חלב בצורת ממרח, ה"מנוגבת" (כמו חומוס, בישראל) עם חתיכות מאפה דמוי רוגלך הנקרא 'media luna' ('חצי ירח'). צ'ורו (מעין סופגנייה צרה וארוכה), אף הוא מאכל ארוחת בוקר ארגנטינאי אופייני, במילוי ריבת חלב.

שימוש ייחודי בישראל לריבת חלב הוא במילוי סופגניות.

ראו גם
------

* חלב מרוכז

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רבת חלב** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ריבת חלב** |

* יעל גרטי, דוּלסֶה דה לֶצֶ'ה: איך מכינים ריבת חלב, באתר ynet, 26 בינואר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  Harold McGee (2004). *On Food and Cooking: The Science and Lore of the Kitchen*. New York, New York: Scribner. p. 657. ISBN 0-684-80001-2.
2. ↑  Maria Baez Kijac (2003). *The South American Table: The Flavor and Soul of Authentic Home Cooking from Patagonia to Rio de Janeiro, with 450 Recipes*. Harvard, Mass: Harvard Common Press. p. 391. ISBN 1-55832-249-3.
**פטר הרדה** (בגרמנית: **Peter Herde**; נולד ב-5 בפברואר 1933) הוא היסטוריון גרמני. עבודתו עוסקת במגוון נושאים, למן הדיפלומטיה של הכנסייה בימי הביניים ועד להיסטוריה לאומית גרמנית ומלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-1933 לריינהרד והילדגרד הרדה ברטיבור שבשלזיה עילית, אז בשליטה גרמנית, ומאז ועידת פוטסדאם בשטח פולין. בסוף ינואר 1945 נמלטה המשפחה מאימת הצבא האדום המתקרב, והשתכנה בעיר ארנסברג (אנ') שבנורדריין-וסטפאליה.

ב-1953 החל ללמוד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת היידלברג. ההיסטוריון פריץ ארנסט (1905–1963) (גר') עורר את עניינו בהיסטוריה, וב-1954 עבר לאוניברסיטת מינכן ללימודי היסטוריה אנגלית וגרמנית.

פרידריך בטגן (1890–1972) (אנ') הפנה אותו לחקור את ההיסטוריה של האפיפיור והרייך בסוף ימי הביניים. ברנהרד בישופ (1906–1991) (אנ') הכיר לו את הפלאוגרפיה, חקר הכתב והתפתחותו הגרפית. ופטר אכט (1911–2010) (גר') פתח בפניו את חקר התעודות האפיפיוריות מן המאה ה-13, עבודת הדוקטורט שלו בנושא זה הפכה לספר יסוד של ההיסטוריה והדיפלומטיה האפיפיורית, ומהדורה שנייה ומורחבת שלה ראתה אור ב-1967.

חיבורו האקדמי הראשון עסק ביחסי נוצרים-יהודים ברגנסבורג בימי הביניים המאוחרים, תוצאה של עבודתו המקיפה על מסמכים וכתבי-יד על תולדות היהודים ברגנסבורג.

ב-1968, התמנה בגיל 35 בלבד כפרופסור להיסטוריה של ימי הביניים והיסטוריה מודרנית באוניברסיטת פרנקפורט, תפקיד שבו החל לשמש בשנה שאחריה. ביוני 1976 התמנה כפרופסור מן המניין באוניברסיטת וירצבורג. הוא פרש מתפקידיו הרשמיים באקדמיה בשנת 2001.

רבות מעבודותיו עוסקות בתולדות מלחמת העולם השנייה, בקשר הטייס הסודי בין מעצמות הציר, איטליה וגרמניה ויפן, ובמדיניות הכיבוש היפנית בדרום מזרח אסיה והשלכותיה (אף שלא השתמש במקורות יפניים לצורך מחקרו זה).

לצד עבודתו האקדמית, עוסק הרדה בתחביבים כמו צילום טיסה וספורט ואף זכה פעמים רבות בתחרויות ספורט.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצירתו של פטר הרדה בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262507605171
* BnF: cb12024547v (data)
* CiNii: DA04545706
* GND: 120091755
* ISNI: 0000 0001 0887 8211
* LCCN: n85288098
* NKC: jo2012709450
* NTA: 071171681
* SUDOC: 02840372X
* VcBA: 495/116439
* VIAF: 36931384
* WorldCat: lccn-n85288098

 |
**גטו ביסטריצה** (ברומנית: **Ghetoul Bistrița**) היה גטו נאצי לאירופאים יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא היה ממוקם בביסטריצה, מחוז ביסטריצה-נאסוד, ממלכת הונגריה (כיום: ביסטריצה, מחוז ביסטריצה-נאסוד, רומניה) מכוון שהשטח הפך לחלק מהונגריה בהרחשות תכתיב וינה בצפון טרנסילבניה עד לסוף מלחמת העולם השנייה. הגטו היה פעיל באביב 1944, לאחר מבצע מרגרטה.

היסטוריה
--------

הגטו הוקם בחוות סטמבולי כ-5 ק"מ מחוץ לבשסטרצה (ביסטריצה); כ-6,000 יהודים מהעיר ומקהילותיה הסובבות נדחסו בחווה. קרוב ל-2,500 מהם הגיעו מהעיר עצמה, והשאר הובאו מהמחוזות העליונים והתחתונים, וכן מהמחוזות נאסוד ואורדנה.

השטח הפך לגטו בהוראת נורברט קואלס, ראש עיריית ביסטריצה ומפקד המשטרה שלו, Miklós Debreczeni. בחלקים אחרים של המחוז, המבצע בוצע על ידי לאסלו סמולנסצקי, עוזרו של אישפאן של המחוז ארנו פסטאי. יחד עם עוזרו של אדולף אייכמן, לאסלו אנדרה, הארבעה השתתפו בוועידת תכנון ב-Marosvásárhely (Târgu Mureș) ב-28 באפריל. קואלס גנב חפצים יקרי ערך מהעצורים, ולקח אותם איתו כאשר התפטר מתפקידו כראש העיר ועזב לגרמניה באותו הקיץ.

הגטו לא התאים לצרכים בסיסיים, ותושביו שוכנו בצריפים או בדיריות חזירים. אחד מן הנאצים, היינריך סמולקה, היה צריך לספק מים ומזון ליהודים, דבר אשר רבים טוענים כי גרם לתנאים בגטו להיות גרועים מאוד. בין אלה שרדפו יהודים לצד סמולקה היה גוסטאב ורנדי, סוכן גסטפו מבשטרץ' (ביסטריצה). כוחות משטרה מקומיים שמרו על הגטו עם 25 ז'נדרמים מנאגידמטר (דומיטרה), שנשלחו לשם על ידי "קולונל פקסי-קיס". ב-10 במאי, קלמן בורבלי הפך לאישפאן של המחוז. ביולי באותה שנה, 5,981 יהודים גורשו מבשטרץ' (ביסטריצה) למחנה ההשמדה אושוויץ בשני טרנספורטים שונים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  MMHTN - Muzeul Memorial al Holocaustului din Transilvania de Nord, web.archive.org, ‏2014-12-08
2. ↑  Mărturii despre convieţuirea românilor cu evreii şi saşii în 1940: „Primarul punea piedici oriunde putea locuitorilor români şi evrei", adevarul.ro, ‏1377629342 (באנגלית)
3. ↑  יד ושם, THE HOLOCAUST IN NORTHERN TRANSYLVANIA
**פורבס טרוול גייד** (באנגלית: **Forbes Travel Guide**; בעבר נקרא **Mobil Guide** או **Mobil Travel Guide**) הוא סדרת מדריכי נסיעות למלונות ומסעדות אותם הם מדרגים, נודעים כיום כפורבס טרוול גייד.

נוסד על ידי מוביל (Mobil) ב-1958, הוא מדריך הנסיעות הוותיק ביותר בארצות הברית. את הדירוג מעניקים חברי צוות אנונימיים שעובדים בשכר. הניקוד הוא מאחד עד חמישה כוכבים, לא ניתנים חצי נקודה או אפס נקודות), בהתבסס על מדדים אובייקטיביים. דירוג של ארבעה או חמישה כוכבים נחשב לכבוד גדול, כשרק 70-60 בתי מלון ומסעדות מקבלים את הניקוד המקסימלי. הדירוג משמש כתו איכות, שבו חברת Mobil רושמת כסימן מסחרי את הביטויים והסמלים המייצגים את דירוגי כוכבים, ומתירה רק למוסדות מדורגים להציג אותם.

למרות שהמדריך פחות יוקרתי ממדריך מישלן האדום מפעילה Mobil שיטה דומה של המלצות ודירוגים, בהם נכללים רק מוסדות שעברו את הבדיקות שלה. לשם דוגמה, היא כוללת רק 9,000 מתוך 50,000 בתי המלון בארצות הברית.

בתחילה היו המדריכים אזוריים, והוגבלו לארצות הברית וקנדה. מאוחר יותר, החלה Mobil להציג מדריכי ערים ומדינות וב-2007 מדריכים לערים בינלאומיות. המדריכים ראו אור בדפוס בידי ExxonMobil Travel Publications, ונכון לשנת 2005 מופיעים המדריכים בגרסתם המקוונת בידי HowStuffWorks.com.

באוקטובר 2009 העניקה, ExxonMobil את הרישיון לכתב העת פורבס, שכינה תחת שמו מספר מדריכים, לדוגמה Forbes Travel Guide, Forbes Five Stars וכן הלאה. פורבס השיק גרסאות מעודכנות של מדריכים שונים בשלהי 2009, עם תוכניות להשלים את העדכון בראשית 2010.

שיטת דירוג המסעדות
------------------

המדריך מעניק כוכב עד חמישה כוכבים. במדריך כתוב: "כל מסעדה שלה דירוג כוכבים של מוביל היא מומלצת – אלו עם הדירוג הגבוה יותר עברו בדיקות קפדניות והערכה של רמת השירות והן נמנות עם קבוצת העילית של המסעדות, הידועות בשל הבישול, השירות, העיצוב והתצוגה יוצאי הדופן." 
נכון לשנת 2009 עשרים מסעדות בארצות הברית מדורגות בחמישה כוכבים. 
"קבוצת עילית, מסעדות חמשת הכוכבים של מוביל מעבירות חוויית אכילה ללא רבב, מספקות בעקביות אוכל בלתי רגיל, שירות עילאי, עיצוב אלגנטי והגשה יפהפייה. נוכח בהן כל פרט שכלול בחוויה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פורבס טרוול גייד
* פורבס טרוול גייד, ברשת החברתית טוויטר
* אתר דירוג בינלאומי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Forbes Travel Guide, formerly Mobil Travel Guide, Announces 52nd Annual List of Four-and Five-Star Award Winners
2. ↑  "Mobil Travel Guide to become Forbes Travel Guide".
Associated Press. 2009-08-04.
3. ↑  Carly Zinderman (2009-12-03).
"Hotel Rankings: Forbes Merges with Mobil".
International Business Times.
4. ↑  About Mobil Star-Rated Restaurants
mobiltravelguide.howstuffworks.com
5. ↑  Mobil Travel Guide's 2009 Star Ratings
stars.mobilinternationalratings.com
**צפרדע ארגנטינאית רחבת-פה** (שם מדעי: *Ceratophrys ornata*), ידועה גם כ**צפרדע הפקמן**, היא מין ממשפחת הלפטודקטיליים, הנפוץ בעיקר ביערות הגשם של ארגנטינה, אורוגוואי וברזיל. בהיותה אכלנית כפייתית, היא תנסה לבלוע כל דבר שיתקרב לפיה הרחב, כגון חרקים, מכרסמים, לטאות וגם צפרדעים, אפילו אם גודל הטרף שלה יגרום לה לחנק.

צפרדע זו נחשבת לחלק ממשפת הלפטודקטיליים, אך ע"פ כמה חלוקות היא שייכת למשפחה של קרפדות מקרינות.

מאפיינים
--------

הנקבות גדלות עד לאורך של 16.5 ס"מ, ואילו הזכרים עד לאורך של 11.5 ס"מ. תוחלת החיים הממוצעת היא בין שש לשבע שנים, אם כי צפרדע זו יכולה לחיות עד לעשר שנים בשבי ואף יותר. המאפיין הבולט ביותר שלה היא פיה הרחב, שתופס כמחצית מגודל גופה. צבעו עורה הנפוץ ביותר הוא ירוק בהיר עם פסים אדומים, וכן קיימים פרטים בעלי גוון ירוק כהה, גוון שחור ואף פרטים לבקנים. קשה לקבוע את מין הצפרדע לפני שהגיעה לבשלות מינית. הדימורפיזם הזוויגי בין המינים מתבטא בהבדלי גודל וכן שלזכרים צוואר בעל גוון כהה יותר.

תזונה
-----

צפרדע פקמן לבקנית בעלת גוון צהוב בהיר
הצפרדע הארגנטינאית רחבת-הפה אינה רודפת אחר הטרף שלה אלא עומדת ללא תנועה ומחכה לטרף שיתקרב אליה. היא תנסה לאכול כל דבר שיכול להיכנס לפיה, וגם דברים הגדולים ממנה. בטבע, התפריט העיקרי של צפרדע זה כולל מכרסמים כגון עכברים, זוחלים קטנים וכן עכבישים וחרקים כגון ארבה.

הצפרדע ידועה כבעלת תיאבון פראי. היא תנסה לאכול טרף אפילו בגודל שלה. במקרה של איום על ידי בעל חיים גדול יותר, הצפרדע תיתן נשיכה חזקה לחיה המאיימת, שכן יש לה בליטות דמוי-שן בלסת התחתונה והעליונה. לעיתים היא אף תסתער קדימה לעבר בעל החיים המאיים, ללא קשר לגודלו או לחוזקו של המאיים. יש המגדלים את הצפרדע כחיית מחמד, ומאכילים אותה בחרקי ארבה בוגרים, צרצרים חומים ושחורים ועכברים. ישנם פרטים שניזונים גם מדגים. מחקרים הראו שאם צפרדע זו תאכל רק עכברים ומכרסמים אחרים היא תתחיל לצבור שומן והדבר יוביל לעיוורון ולמוות.

רבייה
-----

נקבת הצפרדע מטילה כ-2,000 ביצים במים, שהופכים ללראשנים לאחר כשבועיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרדע ארגנטינאית רחבת-פה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפרדע ארגנטינאית רחבת-פה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**צפרדע העגבנייה** (שם מדעי: *Dyscophus antongilii*) היא מין צפרדע שמנמנה החיה באי מדגסקר והיא בעלת יכולת להתנפח כדי להרשים את אויביה.

מאפיינים
--------

הנקבות גדולות מהזכרים ומגיעות לאורך 10.5 ס"מ ולמשקל 230 גרם, כשהזכרים כחצי מזה. צבען האדום החזק נתן להם את שמם ולהן ראש גדול, גוף שטוח עם צידיים מוארכים שבקצם פס שחור והרגליים קטנות. צבעה נועד להזהיר את אויביה שהיא ארסית, ובנוסף יש לה הפרשת ריר דביקה היכולה לגרום לפגיעה קשה לאלרגיים אליה.

צפרדע זו חיה רק באי מדגסקר שלחופי אפריקה. הם חיים בצפון מזרח האי לחופי מפרץ אנטולין (ששמם המדעי קרוי על שמו). לעיתים מבלבלים בינה לבין קרובתה *Dyscophus guineti*, שקטנה ממנה ולא יכולה להתנפח. הצפרדע חיה בבריכות מים ברחבי האי וכן ערבות לחות ויערות גשם, נהרות, ביצות ואף באזורים עירוניים. 

הצפרדע היא אוכלת בשר הניזונה מחרקים שונים, זבובים, חגבים, חיפושיות וכיוצא בזה. כשהיא מותקפת (בעיקר על ידי נחשים אך גם עופות טורפים, תנינים או טורפים מקומיים כמו הפוסה), היא תנפח את גבה כדי להיראות גדולה יותר והצבע יזהיר מארסיותה. אם זה לא עוזר, העור מפריש נוזל רירי דביק ולבן הגורם לתגובות אלרגיות.

צפרדע זו נמצאת בסיכון בטבע. חלה ירידה במספרה עקב זיהומים קשים, פגיעה ביערות בהם היא חיה ובעיקר גידולה כחיית מחמד. היא נכללת במינים האסורים לגידול של ארגון CITES, עקב הירידה במספרם.

גלריה
-----

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרדע העגבנייה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפרדע העגבנייה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**צפרדע חץ אנתוני** (שם מדעי: *Epipedobates anthonyi*) היא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים המכונים גם צפרדעי חץ הרעל על שם ארסם החזק ששימש את האינדיאנים במשיכת חצי רעילים.

מאפיינים
--------

צפרדע חץ אנתוני חיה בטבע ביערות גשם, ביצות ומקווי מים טרופיים באקוודור ופרו. היא מאוימת בטבע על ידי כריתת היערות וזיהום הסביבה.

אורכה 19-26 מ"מ ולה עיניים גדולות, ראש קטן וגפיים חזקות. גופה אדום עם כמה פסים אנכיים ירוקים-לבנים ועוד פס אנכי באמצע. היא משוטטת בפסולת העלים של היער ומחפשת חרקים קטנים למאכל ופעילה ביום בעיקר. ארסית ביותר עם מעט מאד טורפים מעטים ביותר עקב כך. 

כרוב צפרדעי החץ הם מתרבה בלהקות טריטוריאליות לקרקע היער. הזכר שומר על הביצים לאחר ההזדווגות ומטמין אותם מתחת לעלים עד שהראשנים בוקעים ואחרי הבקיעה הוא מעביר אותם למחסה ולאזורים לחים בהם יוכלו להתפתח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרדע חץ אנתוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפרדע חץ אנתוני באתר הרשימה האדומה של IUCN