recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סין הפרהיסטורית** היא התקופה הקדומה ביותר בתולדות האנושות בסין, המסמלת את העידן הקודם לתקופת ההיסטוריה המתועדת בכתב. תקופה זאת מסתיימת בתקופת סין המיתולוגית בשנת 2852 לפנה"ס.

באתר הארכאולוגי במחוז שאנסי נמצאות העדויות הראשונות בעולם לשימוש באש על ידי ההומו ארקטוס
אגם טובה באינדונזיה, שהוא למעשה לוע של הר געש, שהתפרצותו כמעט הכחידה את האדם בעולם, לפני כ 75000 שנה
מחוז חנאן, שמשמעו "דרומית לנהר", אזור זה נחשב לערשׂ התרבות הסינית, מכיוון שכאן החלו להתקיים התרבויות העירוניות הראשונות של סין
הנהר הצהוב - בעמק הנהר הצהוב התפתח בשלהי התקופה הנאוליתית מרכזה התרבותי של סין

התקופה הפלאוליתית
-----------------

העדויות הארכאולוגיות הקדומות ביותר לנוכחות אנושית בסין של ימינו הן של הומו ארקטוס (האדם הזקוף). באתר שבמחוז שאנסי נמצאות העדויות הראשונות בעולם לשימוש באש על ידי ההומו ארקטוס, ומתוארכות ללפני 1.27 מיליוני שנים. ממצאי ארקטוס מפורסמים במיוחד הם אלו שזכו לכינוי "אדם פקין", והתגלו בתחילת המאה ה-20 במחצבת ג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן סמוך לבייג'ינג.

תושביו הנוכחיים של האזור הם צאצאי הומו סאפיינס שהגיע לאזור לפני כ-65,000 שנים, על פי הדעה המקובלת כיום במחקר האנתרופולוגי, מקורו של המין האנושי (ההומו סאפיינס) הוא באפריקה. וקבוצה קטנה של פחות מ-1,000 פרטים מהווה את האבות\_הקדומים של אוכלוסיית העולם שמחוץ לאפריקה.

התקופה הנאוליתית
----------------

גידול הדגנים התחלק בסין בין גידול אורז בדרום וגידול דוחן בצפון. עדויות מוקדמות לחקלאות סינית טיפוסית – גידולי אורז בבריכות – מתוארכות לשנת 6,000 לפנה"ס. האורז תורבת לראשונה בסין ובהודו.
גידול אורז התאים במיוחד לסין, ארץ שהייתה משופעת בכוח אדם רב וזול, מים בשפע (הנהר הצהוב), וניתן לגדל אותו למעשה בכל מקום, גם בצלע הר תלול, תנאים אלו התאימו לתנאים ששוררים בדרום-מרכז סין.

גידול הדוחן בסין מתוארך לשנת 6,000 לפנה"ס, את הדוחן ניתן לגדל באזורים צחיחים יחסית, בכמות משקעים נמוכה יחסית, וגם בקרקעות לא־פוריות, דבר שהתאים לתנאי צפון סין.

בסביבות שנת 8000 לפנה"ס החלו לביית את החזיר בסין. בסביבות שנת 3000 לפנה"ס החלו לגדל את תולעת המשי בצפון סין. נמצאו עדויות לביות בעלי חיים נוספים כגון: הכלב, התאו, הכבש, עופות.
בדומה לתרבויות קדומות בכל העולם (כגון: תת-היבשת ההודית, מצרים), הביאה החקלאות לגידול מהיר באוכלוסייה, כיוון שהתבססות על גידולים חקלאיים הבטיחה יכולת שימור המזון ואגירתו לזמן ממושך יותר, וזו הביאה בהדרגה לגידול האוכלוסייה, להתפתחותה התרבותית ולריבוד חברתי.
בשלהי התקופה הנאוליתית עמק הנהר הצהוב בסין החל לפתח את מעמדו כמרכז תרבותי, כאשר ראשוני הכפרים באזור הופיעו שם. מרבית העדויות למרכז חשוב זה נמצאות באזור העיר שי-אן בסין.

### הערים הראשונות

הערים הראשונות בסין צמחו עם מעבר סין מהתקופה הפרהיסטורית לתקופת סין הקדומה בסביבות 3000-2500 שנה לפנה"ס.

גילוי מתכות
-----------

בסביבות שנת 3000 לפנה"ס החלו לייצור ארד בסין. הברזל נתגלה רק בתקופת שושלת ג'ואו, בזמן סין הקדומה.

מיקום התקופה בתולדות סין
------------------------

| סין הפרהיסטורית | סין המיתולוגית |
| --- | --- |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סין הפרהיסטורית** בוויקישיתוף
**הארמייה הרביעית** הייתה ארמייה צרפתית שפעלה הן במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, והן במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסה הארמייה ב-2 באוגוסט 1914, והתייצבה באזור הארדנים תחת פיקוד גנרל פרנן דה לנגל דה קרי. הארמייה השתתפה במערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב הארדנים וספגה אבדות כבדות, אך הצליחה לבסוף לבלום את המתקפה הגרמנית. לאחר מכן השתתפה הארמייה בקרב שמפאן הראשון ובקרב שמפאן השני, ובשנת 1917 השתתפה הארמייה במתקפת ניוול. בשנת 1918 השתתפה הארמייה בבלימת מתקפת האביב הגרמנית, ובכלל זה בקרב השני על המארן. לאחר מכן השתתפה הארמייה במתקפת מאה הימים, וב-8 באוקטובר 1919 פורקה.

### מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה הרביעית בפיקוד גנרל אדואר רקין פרוסה בקו מאז'ינו, כחלק מקבוצת הארמיות השנייה, ונכנעה לגרמנים כגוף אחד ב-23 ביוני 1940.

לאחר חתימת הסכם הכניעה הצרפתי ב-22 ביוני 1940, נשארה הארמייה פעילה לתקופה קצרה, עד לפירוקה ב-6 ביולי 1940.

מפקדים
------

### מלחמת העולם הראשונה

* פרנן דה לנגל דה קרי (2 באוגוסט 1914 - 11 בדצמבר 1915)
* אנרי גורו (11 בדצמבר 1915 - 19 בדצמבר 1916)
* אמיל פאיול (19 בדצמבר 1916 - 31 בדצמבר 1916)
* פייר רוק (31 בדצמבר 1916 - 23 במרץ 1917)
* פרנסואה אנטואן (23 במרץ 1917 - 15 ביוני 1917)
* אנרי גורו (15 ביוני 1917 - 8 באוקטובר 1919)

### מלחמת העולם השנייה

* אדואר רקין (2 בספטמבר 1939 - 6 ביולי 1940)

ראו גם
------

* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* החזית המערבית במלחמת העולם השנייה
**ליפיצה** (באיטלקית: **Lipizza**) הוא כפר ברשות המקומית סז'נה שבסלובניה, סמוך לגבולה עם איטליה. הכפר ליפיצה נחשב כיעד תיירות מרכזי בסלובניה, וידוע בחוות הרבעת הסוסים שנמצאת בו, בה פותח גזע הסוסים ליפיצן.

מקור השם של הכפר הוא מהמילה הסלובנית "lipa" שמשמעותו עץ הטיליה. מין של עץ זה נפוץ באזור, והוא סמל לאומי בסלובניה.

היסטוריה
--------

מאז המאה ה-14 ועד ל-1947, ליפיצה הייתה משויכת מוניציפלית לרשות המקומית של טריאסטה, איטליה. כאשר קרל השני, ארכידוכס אוסטריה החליט לייסד חוות הרבעה חדשה במאה ה-16, סוסים מגזע ספרדי נחשבו לזן המשובח ביותר. קרל השני החליט בשנת 1578 לפתח גזע סוסים חדש במעון הקיץ הנטוש של הבישוף של טריאסטה. אזור הגידול נבחר מכיוון שרמת הקראסט דמתה בנופה ובאקלימה לאזור אנדלוסיה שבספרד. ב-1581 נרכשו 24 סוסות ו-6 סוס הרבעה.

תחת שלטונו של הקיסר יוזף הראשון (1711 - 1705) נבנו בניינים חדשים בליפיצה, וביניהם אורווה לסוסים וקפלה. באותה תקופה נסללו דרכים וניטעו יערות.

ב-1802 ספגה החווה רעידת אדמה, נפגעו בה בניינים, וסוסים הדרים בה נהרגו. בעקבות הסכם השלום של שונברון ב-1809, סופחו לצרפת העיר טריאסטה ואזור קרניולה, צעד שאילץ את הקיסר להסיג עדר של 289 סוסים מליפיצה לפצקו שליד מזה-הגייש בהונגריה. הסוסים הגיעו לפצקו ב -27 ביוני 1809 ונשארו שם עד 1815.

מכרה פחם פעל ממזרח ליישוב משנת 1778 עד 1817. כריית פחם המשיכה במקום שוב בשנת 1857 ובמועדים מאוחרים יותר, אך נחשבה לא כלכלית ולכן הופסקה.

משנת 1991, עם הכרזת העצמאות של סלובניה, הכפר משתייך למדינה זו.

חוות הסוסים בליפיצה
-------------------

סוסים בחוות הסוסים בליפיצה
בליפיצה נוצר גזע הסוסים ליפיצן. גזע סוסים זה פותח בימיה של המלכה מריה תרזה שבעלה פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, התעניין בגידול סוסים.

בתקופה שבין 1797 ל-1815 חוותה החווה קשיים רבים. ב-22 במארס 1797 נאלץ עדר של למעלה משלוש מאות סוסים לברוח בפעם הראשונה מהצבא של נפוליאון, שחדר דרך האזור הוונציאני לעבר קרניולה ושטיירסקה. העדר הועבר לסקשפהרוואר שבהונגריה. לאחר חתימת הסכם קמפו פורמיו ב-17 באוקטובר 1797 הוחזר העדר בשלום לליפיצה.

המלכה אליזבת ביקרה בחווה באוקטובר 2008. היה זה ביקורה הראשון בסלובניה. המלכה אליזבת קיבלה במתנה סוס ליפיצני, כמתנה מן העם הסלובני. הסוס הושאר בחווה לאור בקשה שיישאר בה ויטופל בשמה. החווה כוללת כעת גם מלון, כמו גם את מוזיאון ליפיקום המוקדש להיבטים שונים של הרבעה וגזע הליפיצן. בחווה מתקיימים כיום סיורים מודרכים ומופעי ראווה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליפיצה** בוויקישיתוף
* אתר רשמי ליפיצה

הערות שוליים
------------

1. ↑  LIPICA STUD, באתר thinkslovenia
2. ↑  White stallion presented to Queen באתר BBC,‏ 22 באוקטובר 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge597256

 |
**הארמייה השביעית של ארצות הברית** הייתה אחת מהארמיות של צבא ארצות הברית, אשר הוקמו במהלך מלחמת העולם השנייה. היא השתתפה בלחימה בזירת הים התיכון ובזירת מערב אירופה. לאחר המלחמה הושבתה ובהמשך הוקמה מחדש ושירתה בגרמניה עד אשר מוזגה ב-1966 עם מפקדת צבא ארצות הברית באירופה.

תולדות הארמייה
--------------

### מלחמת העולם השנייה

הארמייה השביעית הייתה הארמייה האמריקאית הראשונה שנכנסה לקרב במלחמת העולם השנייה. היא הוקמה ערב פלישת בעלות הברית לאי סיציליה ביולי 1943 ולקראתה, על בסיס קורפוס השריון ה-1. בראשה הועמד גנרל ג'ורג' פטון. הארמייה נחתה בדרום סיציליה בצוותא עם הארמייה השמינית של הצבא הבריטי ויחידותיה השתתפו בכיבוש האי מידי כוחות הציר, לרבות כיבוש העיר פלרמו. 

לאחר כיבוש סיציליה הוקמה הארמייה החמישית של ארצות הברית, אשר פלשה לאיטליה ביחד עם הארמייה השמינית הבריטית. מפקדת הארמייה השביעית חנתה בחודשים הבאים ללא פעילות בפלרמו ובאלג'יר. במרץ 1944 מונה לוטננט גנרל אלכסנדר פאץ' למפקד הארמייה, והחל לתכנן את נחיתת בעלות הברית בדרום צרפת. ביולי 1944 עברה הארמייה לנאפולי שבאיטליה.

הארמייה השביעית בצוותא עם כוחות צרפתים נחתה בחופה הדרומי של צרפת ב-15 באוגוסט 1944 במבצע דרגון, כפעולה משלימה לנחיתה בנורמנדי. כוחותיה השתתפו בשחרור דרומה של צרפת לרבות הערים מרסיי, טולון וליון, התקדמו למרחק של כ-600 קילומטרים וב-11 בספטמבר פגשו ביחידות הארמייה השלישית של ארצות הברית, שהתקדמו לשם מנורמנדי. 

ב-15 בספטמבר 1944 הוכפפה הארמייה השביעית לפיקודה של קבוצת הארמיות השישית, בגזרה הדרומית של חזית בעלות הברית במערב אירופה. לאחר מכן תקפו כוחותיה את קווי ההגנה הגרמניים בהרי הווז' ובאלזס. בדצמבר 1944 נדרשה הארמייה להאריך את קוויה על מנת לתפוס גזרה שנעזבה על ידי הארמייה השלישית לאחר שזו הופנתה להשתתף בקרב על הבליטה. לאחר מכן עמדה הארמייה השביעית בקרב מר עם הגרמנים, שפתחו נגדה במבצע נורדווינד - התקפת הסחה שנועדה לסייע לכוחותיהם בקרב על הבליטה. 

בפברואר 1945 עברה הארמייה להתקפה, השתתפה בחיסול כיס קולמר, שחררה את שטרסבורג ופרצה לחבל הסאר. כוחותיה תקפו את קו זיגפריד והגיעו אל נהר הריין בתחילת מרץ. במהלך כיבוש גרמניה צלחה הארמייה את הריין וכבשה את נירנברג ומינכן. בשלהי המלחמה באירופה נכנסו חיילי הארמייה למעבר ברנר ופגשו שם את כוחות הארמייה החמישית של ארצות הברית, שהתקדמו שמה מאיטליה.

### לאחר מלחמת העולם השנייה

הארמייה השביעית הושבתה בגרמניה במרץ 1946. בשנת 1950 הוקמה מחדש בארצות הברית ונשלחה לשרת בגרמניה, שם הוצבה מפקדתה בקסרקטיני פאץ' בעיר שטוטגרט. ב-1966 הועברה מפקדת הארמייה לעיר היידלברג, ובשלהי אותה שנה מוזגה הארמייה עם מפקדת צבא ארצות הברית באירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארמייה השביעית** בוויקישיתוף
* תולדות הארמייה, באתר הדיוויזיה ה-70 של ארצות הברית

| **הארמיות האמריקניות במלחמת העולם השנייה** |
| --- |
| **הזירה האירופית** | הארמייה הראשונה • הארמייה השלישית • הארמייה החמישית • הארמייה השביעית • הארמייה התשיעית • הארמייה החמש-עשרה |
| **זירת האוקיינוס השקט** | הארמייה השישית • הארמייה השמינית • הארמייה העשירית |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007585478705171
* ISNI: 0000 0001 2202 4191
* LCCN: n81035085
* VIAF: 168227906
* WorldCat: lccn-n81035085

 |
**ליפיסטידיים** (שם מדעי: Liphistiidae) היא משפחת עכבישאים פרימיטיביים והיחידים מתת-סדרת המסוטליים. כל שאר מיני העכבישים משתייכים לתת-סדרה אופיסתותלה. הם חיים ביערות גשם בדרום-מזרח אסיה וכן בסין ויפן.

מאפיינים
--------

אלו מיני עכבישים פרימיטיביים יחסית באורך 8–23 מ"מ, המכינים מלכודת צינורית שבתוכה הם מתחבאים מטרפם. בכניסה הם מכינים דלת מוסווית וטווים סביבה מעט קורים כדי להרגיש בטרף שיפעיל את המלכודת. הם בעלי 8 רגליים גדולות ו"שריון" עבה בצבע חום או שחור. הארס שלהם חלש יחסית (או לא קיים בכלל) והעיניים קטנות.

הם פעילי לילה ומצויים בעיקר בקרקע יערות, בין השרכים והעלים, אם כי חלקם חיים במערות. הם משוטטים על הקרקע רק לעיתים נדירות וחטפים חרקים שמהלכים מעל המלכודת שלהם.

מיון
----

* משפחה **ליפיסטידיים** (Liphistiidae)
	+ סוג *Ganthela*
	+ סוג *Heptathela*
	+ סוג *Liphistius*
	+ סוג *Qiongthela*
	+ סוג *Ryuthela*
	+ סוג *Sinothela*
	+ סוג *Songthela*
	+ סוג *Vinathela*
	+ סוג *Cretaceothele* - נכחד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליפיסטידיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**לונומיה אובליקווה** הידוע גם בשמו העממי: "**הזחל המתנקש**" (שם מדעי: *Lonomia obliqua*) הוא מין של עש ממשפחת השבתאיים, הנחשב על פי מדדי גינס שיאי עולם ל"זחל הקטלני ביותר בעולם", עקב השערות הצורבות הארסיות ביותר שלו, אשר גורמים כל שנה למוות. ואולם העש הבוגר חסר את השערות הארסיות הללו.

תיאור
-----

עש זה מצוי בכמה מדינות באמריקה הדרומית, ביניהם בדרום ברזיל (במדינות: ריו גראנדה דו סול, סנטה קטרינה ופרנה), פרגוואי ואורוגוואי ובצפון ארגנטינה. הוא תואר למדע בידי החוקר הבריטי פרנסיס ווקר (אנ') ב-1855.

זחלים אלו מגיעים לאורך של 4.5 ע 5.5 ס"מ, שצבעם המתאים לצבע הסביבה הוא בין ירוק לחום, דומה לגזעים והעלים שסביבם. הזחלים בעלי מבנה עבה ועטופים בקוצים ובשערות צורבות בתוך פקעות לאורכם, כשאלה ניתנות להסרה בקלות. הזחלים צמחוניים והם מופיעים כתשעים יום כזחלים לפני התגלמותם והפיכתם לבוגרים, החיים 8 עד 10 ימים ועסוקים בעיקר ברבייה.

רעילות
------

רעל הזחל נחשב לאחד הקטלניים מבין החרקים והוא יכול לגרום לקרישה תוך-כלית מפושטת קטלנית במהירות מרגע העקיצה, מה שיכול לגרום למוות מדימום. הרעלים מאוחסנים בשקים ונמצאים בקוצים החלולים. ברגע שידרכו או יגעו בהם, הם יכולים להינתק מגוף הזחל אל הקורבן וכך להעביר אליו את הארס דרך פצע הדקירה.

ואולם הרעל משפיע רק בכמויות גדולות למדי; על מנת לחוות את ההשפעות הקיצוניות הנגרמות על ידי הרעלים, כל קורבן צריך להיעקץ כ-20 עד 100 פעמים כדי למות (למעט אם הוא אלרגי). ההשפעה של הרעל גורמת לשינויים דלקתיים באזור שנעקץ ואז תסמינים הכוללים: כאבי ראש, חום, הקאות וחולשה כללית ולעיתים גם תרדמת מקומית או נמק מקומי. לאחר 24 שעות נוצר דימום חמור, אשר גורם לחבורות, המטוריה ולבסוף מוות עקב דימום ריאתי ודימום תוך-גולגולתי או אי-ספיקת כליות חריפה.

הזחלים הם היחידים הגורמים לסכנות משערותיהם הצורבות, כאשר בברזיל בכל שנה מתים ממנו. מאז 1989, בו התגלה הזחל בברזיל ידועים לפחות שישה הרוגים ולפחות 300 אחרים פצועים בעיר פאסו פונד, עקב פגיעת הזחל. רוב התקרות קרו בדרום ברזיל, כשרוב הקורבנות הם גברים (63%), רבים היו בין 0 ל-19 שנים (45%) ומרבית הפגיעות קרו על הידיים (38%). שיעור התמותה המדווח הוא 2.5%. עם זאת ישנם מספר נוגדנים ותרופות עוצרות דימומים (antihemorrhagics), המסייעים להתמודד נגד העקיצה.

שערותיו של הזחל משמשות למחקר ליצירת תרופות נוגדות קרישה ואפופטוזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לונומיה אובליקווה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

* לונומיה אובליקווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pinto, Antônio F.M.; Berger, Markus; Reck, José; Terra, Renata M.S.; Guimarães, Jorge A. (December 2010). "Lonomia obliqua venom: In vivo effects and molecular aspects associated with the hemorrhagic syndrome". Toxicon. 56 (7): 1103–1112. doi:10.1016/j.toxicon.2010.01.013. PMID 20114060

### זחלים

* 
* 
*
**מקסים אלכסנדרוביץ' אוסיפנקו** (ברוסית: **Максим Александрович Осипенко**; נולד ב-16 במאי 1994) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הבלם ברוסטוב.

קריירת מועדונים
---------------

ב-6 באוגוסט 2013, הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה עבור אירטיש אומסק במשחק נגד באיקל אירקוטסק.

בתחילת שנת 2016, הוא עבר לפאקל וורונז' אשר שיחקה באותה התקופה בליגה הלאומית. לאחר שלוש עונות שבהם רשם למעלה ממאה הופעות ואף זכה לכבוש תשעה שערים, הוא חתם ב-19 ביוני 2019 על חוזה לעונה אחת עם אפשרות לאחת נוספת בטמבוב מליגת העל הרוסית. הופעת הבכורה שלו בקבוצה הגיעה ב-14 ביולי בהפסד 2–1 לזניט סנקט פטרבורג.

ב-9 בינואר 2020, הוא חתם על חוזה לארבע וחצי שנים ברוסטוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסים אוסיפנקו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  טמבוב הגיעה להסכמה עם פאקל וורונז' על רכישת אוסיפנקו
2. ↑  מקסים אוסיפנקו חותם ברוסטוב
**לונדון פינת בן יהודה** היא סדרת טלוויזיה ישראלית תיעודית בת 6 פרקים, זוכת האקדמיה לסדרת התעודה הטובה ביותר לשנת 2009.

ירון לונדון יוצא לסיור בשדות המלים כדי להכיר את השפה העכשווית. במפגשים חד פעמיים עם תלמידים, חיילים, אמנים, אנשי תקשורת וחוקרים, בודק לונדון את השפות השונות, מתוודע לסלנג החדש ולשמות החדשים בעברית, חוקר את מכבסת המלים ואת השפעת הגלובליזציה על השפה העברית. הסדרה נוגעת במפעלו של אליעזר בן-יהודה שחגג לא מכבר מאה וחמישים שנה, ומספרת את סיפורה של הלשון העברית העכשווית. ירון לונדון יוצא למחוזות בהם מדוברת השפה, ומנסה לשכך את הדאגה המכרסמת בו לנוכח מה שהוא רואה כהידלדלות השפה העברית בפי דובריה, בדרך הוא פוגש מומחים, סופרים ובלשנים, אנשים מן הרחוב, ילדי גן, ילדי בית ספר ואנשי שווקים.

הפרקים
------

**פרק ראשון** - "איך אומרים דינוזאור בעברית?" עוסק ב"מצוקותיו" של ירון לונדון לנוכח מה שנראה לו כפער עצום שנוצר בינו ובין הדור הצעיר.

**פרק שני** - "אהבה עברית", עוסק בנסיונותיו של ירון לונדון לכתוב פזמון אהבה עכשווי ולצורך זה בודק האם העברית מקלה או מכבידה על מי שרוצים להשתמש בה לשפת האהבה.

**פרק שלישי** - "עברית בע"מ", עוסק בצורות השונות של השפה: עברית "צבאית", "ניו אייג'ית", "חרדית", "מזרחית", "שפת הפקאצות" וכו'.

**פרק רביעי** - "עברית. דוט.קום", עוסק בפחדיו של ירון לונדון לנוכח פלישת האנגלית ללשוננו בעידן הגלובליזציה, ולומד לדעת שזהו דינה של שפה חיה: להיות מושפעת, להיהרס ולהיבנות מחדש.

**פרק חמישי** - "אנחנו הפוליטיקאים של הלשון", עוסק בפוליטיקה של הלשון, באופן בה השפה בונה את התודעה, כיצד "מכבסת המילים" עובדת ואיך כבשנו את הארץ באמצעות הלשון.

**פרק שישי** - "ישמור השם", עוסק בשמות שאנו נותנים לילדינו כמראה המשקפת את החברה שלנו, תקופתית ומגזרית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לונדון פינת בן יהודה

* "לונדון פינת בן יהודה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "לונדון פינת בן יהודה", באתר אידיבי
* ניר קיפניס, ‏השפה העברית היא נס יומיומי, באתר גלובס, 4 בפברואר 2009
* אריאנה מלמד, בין סובין למסובין, באתר ynet, 5 בפברואר 2009
* נרי ליבנה, עברית - הסדרה של ירון לונדון, באתר הארץ, 27 באפריל 2009
* חגית פלג-רותם, ‏שפה שסועה, באתר גלובס, 24 בפברואר 2009
* ירון פריד, ללכת שבי אחריו, באתר הארץ, 24 בפברואר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  רותה קופפר, מה לראות היום בטלוויזיה?, באתר הארץ, 4 בפברואר 2009
2. ↑  רותה קופפר, הזוכות הגדולות בפרסי הטלוויזיה: סרוגים ורד בנד, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2009
3. ↑  טל לוין, עכבר העיר אונליין, ירון לונדון: הדינוזאור האחרון לא רוצה להתייאש, באתר הארץ, 29 באפריל 2011

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2008 - האולפן** | **פרס האקדמיה לטלוויזיה - סדרת התעודה הטובה ביותר2009 - לונדון פינת בן יהודה** | **הבא**:**2012, 2011 - מחוברים, מחוברות** |
**מילים ולחן** (אנגלית: Music and Lyrics) הוא סרט קומי רומנטי מבית היוצר של האחים וורנר, שיצא לאור ב-14 בפברואר 2007 בבריטניה. בסרט מככבים יו גרנט בתור אלכס פלצ'ר, כוכב פופ משנות ה-80, ודרו ברימור בתור סופי פישר, בוגרת אוניברסיטה עם תואר בספרות אנגלית. הסרט מתעד את ניסיונותיהם לכתוב שיר לזמרת קורה קורמן (היילי בנט).

הסרט זכה לביקורות חיוביות, וטיפס לצמרת הרשימה הבריטית. הוא הגיע למקום הרביעי ברשימה של צפון אמריקה, עם הכנסות של כ-19 מיליון דולר בשבוע הראשון להקרנתו.

תקציר העלילה
------------

אלכס פלצ'ר (יו גרנט) הוא כוכב פופ לשעבר. כחבר להקת הפופ 'פופ!', הוא נהנה מתהילה והצלחה יחסית במהלך שנות ה-80 ותחילת ה-90, אך כעת הוא משלים עם היותו חלק מהעבר. קולין, חברו ללהקה רימה אותו והשתמש בשלושת השירים האחרונים שכתבו באלבום הסולו שלו המצליח. ניסיונו של אלכס לפתוח בקריירת סולו נחל כישלון צורב. סיכוי לזכות מחדש בתהילתו הישנה מגיע בדמות דואט עם הדיווה קורה קורמן (היילי בנט), המציעה לו לכתוב לה שיר, בתנאי שיעשה זאת תוך ימים ספורים. אלכס לא כתב דבר מזה שנים (וגם כשכתב תמיד התקשה בכתיבת המלים), ויודע שייאלץ לבקש עזרה מפזמונאי.

אלכס פוגש את סופי פישר (דרו ברימור), שבאה להשקות את עציציו. סופי היא סופרת נוירוטית וחסרת ביטחון, המתאוששת ממערכת יחסים הרסנית - סופר עמו ניהלה רומן ארוך התגלה כמאורס, ולאחר פרידתם הוא ביסס על אופייה דמות צעירה נלעגת. לאחר שכנועים רבים, היא מסכימה לכתוב עמו, ובעוד השניים מתחילים למצוא את התווים הנכונים, הם מתחילים לחבב זה את זה. לבסוף, הם מצליחים לסיים את השיר ולהגישו לקורה. היא אוהבת אותו, אך עושה שינויים גדולים. סופי מתעקשת לומר לקורה את דעתה על השינויים, ואלכס עוצר אותה. עם המשכות הוויכוח אלכס מטיח בה שדמותה הספרותית היא תיאור מדויק שלה, והיא, פגועה, מחליטה לעזוב.

בהופעה של קורה, לאחר שקורה מבצעת את "Entering Bootytown", היא מכריזה על שירו של אלכס. סופי מחליטה לעזוב כשאינה מוזכרת ככותבת המילים. למעשה, אלכס מופיע עם שיר חדש, המוקדש למערכת היחסים שלו ושל סופי עד כה. לאחר מכן, הוא וקורה שרים את הגרסה המקורית של "Way Back Into Love".

מילים ולחן: פסקול הסרט
----------------------

לסרט "מילים ולחן" יצא פסקול, שהוצא על ידי Atlantic Records ב-13 בפברואר 2007. הפסקול כולל שירים בביצוע כוכבי הסרט: יו גרנט, דרו ברימור והיילי בנט.

רשימת השירים
------------

1. "Pop! Goes My Heart" (פופ! לבי מתפוצץ) - יו גרנט
2. "Buddha's Delight" (תענוג הבודהה) - היילי בנט
3. "Meaningless Kiss" (נשיקה חסרת משמעות) - יו גרנט
4. "Entering Bootytown" (נכנסים לעיר הפינוקים) - היילי בנט
5. (Way Back Into Love" (Demo version)" (הדרך בחזרה לאהבה) - יו גרנט ודרו ברימור
6. "Tony the Beat" (האופנה הקצבית) - הצלילים
7. "Dance With Me Tonight" (רקדי איתי הלילה) - יו גרנט
8. "Slam" (קצב) - היילי בנט
9. "Don't Write Me Off" (אל תפסיקי לכתוב איתי) - יו גרנט
10. "Way Back Into Love" (הדרך בחזרה לאהבה) - יו גרנט והיילי בנט
11. "Different Sound" (צליל שונה) - טדיברס ומלטה
12. "Love Autopsy" (צפידת אהבה) - יו גרנט

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מילים ולחן (באנגלית)

* "מילים ולחן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מילים ולחן", באתר נטפליקס

* "מילים ולחן", באתר AllMovie (באנגלית)

* "מילים ולחן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "מילים ולחן", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "מילים ולחן", באתר Metacritic (באנגלית)

* "מילים ולחן", באתר אידיבי

* "מילים ולחן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**"חוק מעמד היהודים"** או **תקנון היהודים** (בצרפתית: **Statut des Juifs**) שנחקק על ידי ממשל וישי ב-3 באוקטובר 1940, היה השינוי הבולט ביותר במעמד היהודים בצרפת. החוק שנוסח על ידי שר המשפטים של משטר וישי, רפאל אליבר ברוח חוקי נירנברג הנאצים, שלל מיהודים את אזרחותם הצרפתית. כתוצאה ממנו רוכזו, כבר למחרת היום, 4 באוקטובר 1940, יהודים שאינם אזרחי צרפת במחנות, ונשלחו לאחר מכן להשמדה. 

חוק זה נחקק אחרי ניסיון שערכה ממשלת צרפת ב-22 ביולי 1940, כאשר שללה מ-7,000 יהודים שהתאזרחו לאחר 1927 את אזרחותם הצרפתית מבלי לעורר התנגדות בקרב האוכלוסייה.

רקע
---

ב-10 במאי 1940 תקפה גרמניה את מדינות מערב אירופה והשתלטה על בלגיה, הולנד, לוקסמבורג וצרפת. ב-14 ביוני 1940 צעדו חייליה במצעד ניצחון ברחובות פריז. צרפת חולקה לארבעה חלקים:

1. אלזס לורן ש"הוחזרו" לגרמניה,
2. השטח הכבוש,
3. השטח החופשי, בשליטת ממשלת וישי
4. האזור האיטלקי

צרפת הייתה המדינה הראשונה בה זכו היהודים לשווי זכויות, ולכן חקיקת חוק מעמד יהודים היוותה הפתעה לציבור היהודי שחש עצמו צרפתי.

מסעיפי החוק
-----------

אנו, מרשל צרפת, ראש המדינה הצרפתית, לאחר דיון בפני מועצת השרים, קובעים כדלהלן:

* סעיף 1 - יחשב כיהודי לצורך חוק זה, כל אדם שהוא צאצא של שלושה סבים מן הגזע היהודי, או שני סבים מגזע זה, אם בן זוגו הוא עצמו יהודי.
* סעיף 2 - מילוי תפקידים של עובד מדינה או אחד התפקידים המפורטים להלן אסור על היהודים....

גרמניה לא הייתה היוזמת בחקיקתה האנטי-יהודית של ממשלת וישי, והיו אף מקרים בהם צעדי ממשלת וישי היו חמורים יותר מהדרישות הגרמניות.

המילה "הגזע" שבחוק, גורמת לחוק הצרפתי להיות קיצוני מחוקי הגזע הגרמניים, בהם היהודי מוגדר על פי שייכותו הדתית, ואילו לגבי וישי, על פי שייכותו לגזע.

השלכות החוק
-----------

החוק הדיח את היהודים מכל משרה בשירות הציבורי, מניהול מפעלים ציבוריים, מכל תפקיד בעיתונות, ברדיו, בקולנוע, מהקצונה בכל זרועות הצבא. החוק איפשר לממשל לכלוא במחנות אזרחים בני הגזע היהודי, על פי החלטת הממונה על מחוז מגוריהם, או לחלופין לצוות על מגורים כפויים בהוראתו. בנוסף, ביטל החוק את אזרחותם הצרפתית של יהודי אלג'יריה. החריגים היחידים עליהם לא חל החוק היו ותיקי המלחמות נושאי תעודות לוחם מהשנים 1914–1918, או כאלו שזכו בעיטור על לחימתם בשנים 1939–1940, או חברי לגיון הכבוד מטעם הצבא.

ראו גם
------

* המעמד האזרחי-משפטי של יהודי רומניה

קישורים חיצוניים
----------------

* על תקנון היהודים באתר יד ושם
* חוק מעמד היהודים באתר עלומים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Journal Officiel du 18 Octobre 1940, Les Juifs sous l'Occupation: Recueil des textes officiels français et allemands, 1940-1944 paris, 1982, pp 19-22
**מילדרד "מילי" קר בוש** (באנגלית: **Mildred "Millie" Kerr Bush**;‏ 12 בינואר 1985 – 19 במאי 1997) הייתה חיית מחמד מסוג ספרינגר ספניאל אנגלי בבעלותם של ברברה וג'ורג' הרברט ווקר בוש. היא נקראה על שמה של מילדרד קאלדוול קר, חברה ותיקה של הזוג בוש. שמה מילי הוא גם שמה של הנכדה של קר, מילי קר.

מילי כונתה "הכלבה המפורסמת ביותר בהיסטוריה של הבית הלבן". בוש הזכיר אותה בנאום במהלך הצעתו ב-1992 להיבחר מחדש, ואמר: "הכלבה שלי, מילי, יודעת יותר על זכויות הזרים מאשר שני האהבלים (bozos) האלה" בהתייחס למועמדי המפלגה הדמוקרטית, ביל קלינטון ואל גור. 

ב-1989 ילדה מילי שישה גורים בסיועו של הוטרינר של צבא ארצות הברית, סטיבן קולדוול, בהם הכלב ספוט פטצ'ר, לימים "הכלב הראשון" בימי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. ריינג'ר, גור אחר של מילי, מת ממחלת הסרטן באפריל 1993. 

מילי הוזכרה בפרקים של סדרות הטלוויזיה מרפי בראון, מי הבוס? ו"כנפיים". מילי גם הוזכרה בהופעת קמע בפרק "שני שכנים רעים" של משפחת סימפסון, בסצנה בה הנשיא בוש לשעבר רץ עם כמה משכניו החדשים.

מילי מתה מדלקת ריאות ב-1997 בגיל 12. פארק כלבים ביוסטון שבטקסס נקרא על שמה של מילי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  MY MILLIE IS A FAMOUS DOG, TOO, באתר The Roanoke Times‏, 1 ביוני 1991
2. ↑  Foreign Affairs; George, Bill and Millie, מאתר הניו יורק טיימס, 1 בנובמבר 1992
מילטיאדס
**מילטיאדס** (לערך 550 - 489 לפנה"ס) ממפקדי צבא אתונה, האיש שהוביל את הצבא לניצחון בקרב מרתון.

ביוגרפיה
--------

מילטיאדס נולד בערך בשנת 550 לפני הספירה למשפחה אתונאית אצילה.

כשהתבגר מונה על ידי טיראן אתונה, היפיאס, למושל בחצי האי כרסונסוס (גליפולי של היום) ליד הלספונטס. הוא הכיר שלטונו של מלך פרס, דריווש הראשון, כשפרס כבשה את תרקיה, ואף היה בין מפקדי המסע הפרסי נגד הסקיתים. אחרי שהשתתף במרד האיוני (שנת 500) מילטיאדס נמלט לאתונה והפך לאחד מעשרת הסטראטגוי של הצבא האתונאי.

בשנת 490 לפני הספירה הפרסים נחתו במפרץ מרתון, ומילטיאדס שכנע את הפיקוד היווני לכפות על הפרסים קרב מוקדם ככל האפשר, משום שחשש ממריבות פנימיות בתוך המחנה היווני.

הקרב נערך ביום שהיה תורו של מילטיאדס להיות מפקד מתוך עשרת הסטראטגוי. לפי התכנון של מילטיאדס היוונים החלישו בכוונה את העומק במרכז המערך שהתייצב מול הפרסים בשדה הקרב ליד מרתון ושמרו על אורכו. מאידך מילטיאדס החליט לעבות את האגפים וכששני הצבאות התנגשו, תחילה חשו הפרסים כי ידם תהיה על העליונה אחרי שפרצו את המרכז החלש של היוונים, אך בשלב מאוחר יותר האגפים היווניים המעובים הכריעו את גורל המערכה וסגרו על הפרסים, אשר נאלצו לנוס מזירת הקרב.

לפיכך היה מילטיאדס איש השעה בקרב מרתון. הוא בחר את התזמון הנכון לקיום הקרב, מכיוון שקרא היטב את מפה הפוליטית ביוון עצמה. מילטיאדס גם בחר אסטרטגיית קרב שהצדיקה את עצמה, והפגין כישרון צבאי מרשים. ניצחונו בקרב מרתון נחשב לאחד הגדולים ומפורסמים בעת העתיקה, והוא הרחיק את הפרסים מאתונה למשך כעשר שנים.

עם זאת, שנה מאוחר יותר, בשנת 489 לפנה"ס, נכשל בכיבוש פארוס והואשם בבגידה על ידי קסאנתיפוס, הושלך לכלא ושם מת (כנראה מנמק).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילטיאדס הצעיר** בוויקישיתוף
* מילטיאדס הצעיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מילטיאדס הצעיר, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד אשרי, מילטיאדס, **האנציקלופדיה העברית** 23, 1973, עמ' 203

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118733990
* NLP: A27632039
* NTA: 075085208
* VcBA: 495/156660
* VIAF: 5726105
* WorldCat: viaf-5726105

 |
**שלום קורן** (נולד ב-1951) הוא קצין צה"ל בדימוס, ששימש כקצין חימוש ראשי.

ביוגרפיה
--------

קורן נולד בישראל וסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר "בויאר" בירושלים. 

### קריירה צבאית

בשנת 1969 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת חרוב. בסיירת עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. קורן שימש בשורת תפקידים פיקודיים בסיירת, בהם מפקד פלוגה. בשנת 1973 פיקד קורן על כוח הפריצה למטוס בואינג 707 לבנוני שנחטף על ידי אזרח לובי והונחת בנמל התעופה בן-גוריון. קורן ואנשיו השתלטו על החוטף, החמוש באקדח, ושחרורו את בני הערובה. במלחמת יום הכיפורים הוביל קורן את פלוגתו בצליחת תעלת סואץ, בטיהור החיץ החקלאי ובחילוץ הצנחנים הנצורים במהלך הקרב בעיר סואץ.

בשנת 1974 הוא סיים את שירותו ולמד הנדסת מכונות בטכניון. לאחר סיום לימודיו חזר קורן לשירות קבע בחיל החימוש. הוא מילא תפקידי מטה שונים בתחומי אחזקה ופיתוח ובשנת 1984 קודם לדרגת סגן-אלוף ומונה לראש ענף תובה ברשות לפיתוח טנק המרכבה. בשנת 1989 מונה קורן למנהל מפעל המרכבה במרכז שיקום ואחזקה ובשנת 1991 קודם לדרגת אלוף-משנה ולתפקיד ראש הרשות לפיתוח המרכבה. 

קורן למד שנת לימודים במכללה לביטחון לאומי וסיים לימודי תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. לאחר העלאתו לדרגת תת-אלוף הוא שימש ראש מנהלת המרכבה והרק"ם (מנת"ק). בתפקיד זה הוא היה שותף לזכייה בפרס ביטחון ישראל לשנת 1997 על פיתוח מערכת בקרת האש "ברק זוהר" לטנק המרכבה.

בשנים 1998–2000 כיהן קורן כקצין חימוש ראשי. במהלך תקופת כהונתו החל ארגון מחדש של החיל במסגרת היחידה הטכנולוגית שהוקמה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה.

### קריירה אזרחית

לאחר פרישתו מהצבא מונה לראש פרויקט ההשבחה בתעשייה הצבאית של טנקי M60 פטון של צבא טורקיה - טנק "הסברה". אחר כך שימש יושב ראש חברת "אימקו תעשיות", חברה ציבורית העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק של מוצרים בתחומי האלקטרוניקה, והמכניקה המיועדים בעיקר לשימוש צבאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייו באתר חיל החימוש.
* סיפורה של פלוגת קורן במלחמת יום הכיפורים 1973, מתוך אתר עמותת סיירת חרוב.
* מאיה לוי ושחר ברלב, המפגש המרגש בין הדורות ומורשתו של המפקד שאיבד 24 מחייליו בקרב, באתר צה"ל, 24 בספטמבר 2020.

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיפורה של פלוגת קורן במלחמת יום הכיפורים 1973, מתוך אתר עמותת סיירת חרוב, עמוד 5.
2. ↑  קרב אחד יותר מדי - הסרט המלא, באתר של "רשת 13", 12 בספטמבר 2013 (במקור, מאתר "nana10").
3. ↑  אמנון ברזילי, בישראל מצפים שטורקיה תאשר עסקת הטנקים, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2002  
אמנון ברזילי, תעש קיבלה 50 מיליון דולר מטורקיה על השבחת טנקים, באתר הארץ, 21 במאי 2004
4. ↑  אביב לוי, ‏שחיקת הרווחים במגזר הביטחוני העבירה את אימקו להפסדים, באתר גלובס, 2 בספטמבר 2018

| קציני הטכנולוגיה והאחזקה  |
| --- |
| קציני חימוש ראשיים | אשר פלד • צבי בן יעקב • דב שמר • עמנואל פרת • עמוס חורב • ינון עזרוני • עמוס חורב • חיים דומי • אלעזר ברק • בן-ציון בן-בשט • טוביה מרגלית • משה קידר • צבי אורן • עמי סגיס • מיכאל דיין • שלום קורן • זכריה חי • חיים רונן • איל אלוק • צביקה קראוס • אליעזר בן הרוש • מישל ינקו |
| קציני הטכנולוגיה והאחזקה | אילן אליה |
הרב **שלום עמאר** (ט"ו בכסלו ה'תרכ"ג, 1862 – כ"ג בתשרי ה'תר"ס, 1899) היה דרשן, פוסק הלכה ומשורר. דיין במקנס במחצית השנייה של המאה ה-19.

ביוגרפיה
--------

נולד במקנס לאביו רבי שמואל שהיה מדייני העיר, ולאימו רבקה לבית טולידאנו, שהייתה דור חמישי למהרי"ט. נקרא בשם 'שלום' על שם השלום שהושג בין אביו הרב שמואל לשד"ר רבי מנשה ארזי. למד גמרא אצל רבי אברהם הלחמי. התחתן עם שמחה לבית אסודרי. לאחר נישואיו הצטרף לישיבה של תלמידי חכמים בעיר, בין חביריו ניתן למנות את רבי יוסף בירדוגו, רבי חיים מוריגון, רבי חיים בירדוגו ורבי שלמה בירדוגו. עם האחרון התיידד במיוחד.

### רבנותו

לאחר פטירת אביו בי"ח אלול ה'תרמ"ט, צירפו את רבי שלום לבית הדין בראשות הרב יעקב בירדוגו (ה'עדות ביעקב') והרב רפאל אבן צור. בכ"ח תשרי ה'תר"ן הוכתר באופן רשמי. יחד עם רבי שלום, הצטרפו דיינים נוספים. כחלק מפעילותו הציבורית, העלה את מס ה'גאבילה' שהיו משלמים הקצבים על בהמת בשר, בכדי לעזור לעניי הקהילה. תמך בעלייה לארץ ישראל, ובהקמת ישובים חקלאיים בה. כמו כן פנה לברון הירש לבקשת תמיכה לעניי קהילתו. בשנותיו הראשונות ברבנות סבל מאנשי מחלוקת שרצו לבזות את מעמדו.

### פטירתו

בשלהי שנת ה'תרנ"ט, תכנן לעלות לארץ ישראל יחד עם ידידו רבי חיים משאש, לאחר חג הסוכות בשנה הבאה. בשנת ה'תר"ס לקראת חג הסוכות, לאחר שעטף את האתרוג שבחר, לפתע ניטל הדד של האתרוג, רבי שלום התעלף, וראה בזה סימן שלא יגמור שנתו. ואכן בחג הסוכות נפל למשכב, ובשמחת תורה נפטר במקנס. בפטירתו ספד לו רבי חיים משאש. הרב ידידיה טולידאנו והרב אהרן חסין כתבו קינות לפטירתו.

### משפחתו

לרבי שלום ארבעה בנים ושתי בנות. בנו הרב מרדכי כיהן כדיין במקנס. ביתו הגדולה מסעודא נישאה לרבי אהרן אסודרי מחכמי העיר מקנס. וביתו הקטנה רחל נישאה לרבי רפאל ברוך טולידאנו.

חיבוריו
-------

* **שאלות ותשובות**
* **דרושים**
* **חידושים על התנ"ך**
* **חידושים על הש"ס**

מקבץ מכתביו יצא לאור בספר 'דברי שלום ואמת' על ידי רבי אברהם עמאר ורבי מאיר עמאר, הוצאת אהבת שלום, תש"ס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: שמע שמואל עמ' מו.
2. ↑  ראו: תקנות חכמי מכנאס, תקנה מז.
3. ↑  ראו הקדמה לדברי שלום ואמת עמ' 22.
4. ↑  ראו: הקדמה ל'דברי שלום ואמת' עמ' 27.
5. ↑  ראו מכתבו לברון רוטשילד, נדפס בהקדמה לדברי שלום ואמת עמ' 30.
6. ↑  ראו הקדמה לדברי שלום ואמת עמ' 30.
7. ↑  ראו הקדמה לדברי שלום ואמת עמ' 31-33.
8. ↑  ראו בהקדמה ל'אוצר המכתבים' מאת הרב יוסף משאש.
9. ↑  ראו בהקדמה לדברי שלום ואמת עמ' 38-40.
לצאצאי הקולובוס פרווה לבנה
**קולובוס** (שם מדעי: *Colobus*) הוא סוג של קופים ממשפחת קופים בעלי זנב החיים באפריקה, הקרובים לסוג קולובוס אדום. מקור השם "קולובוס" במילה היוונית (κολοβός) שפירושה "קטום", ונובע מהאגודל הקטום המאפיין את הקופים מסוג זה.

מאפיינים
--------

קופי קולובוס צמחוניים וניזונים מעלים, פירות, פרחים וזרדים. בשל תזונתם הצמחית יש להם תפקיד חשוב בהפצת זרעים. בתי הגידול שלהם כוללים יערות צפופים וערבות עשב מיוערות. לקופים אלו מערכת עיכול דומה למערכת עיכול של מעלי גירה, והיא מאפשרת להם לאכלס נישות שבהן פרימטים אחרים אינם מסוגלים לחיות.  

קופי הקולובוס חיים בקבוצות טריטוריאליות המונות כתשעה פרטים, זכר אחד ומספר נקבות וצאצאיהן. הצאצאים בעלי פרווה לבנה לחלוטין. בקרב קופים אלו נצפתה תופעה של טיפול בצאצאים על ידי פרטים בקבוצה שאינם האם הביולוגית. קופי הקולובוס מהווים טרף עבור טורפים רבים ביער, ובנוסף נשקפת להם סכנה בשל ציד, כריתת עצים והרס בית הגידול הטבעי שלהם.

מינים
-----

בסוג זה של קופים חמישה מינים ולפחות שמונה תת-מינים:

* קולובוס שחור (*C. satanas*)
	+ קולובוס שחור גבוני (*C. s. anthracinus*)
	+ קולובוס שחור ביוקו (*C. s. Satanas*)
* קולובוס אנגולי (*C. angolensis*)
	+ קולובוס אנגולי ע"ש סקלייטר (*C. a. angolensis*)
	+ קולובוס אנגולי ע"ש פאוול-קוטון (*C. a. cottoni*)
	+ קולובוס אנגולי ע"ש אדולף פרידריך או קולובוס רוונזורי (*C. a. ruwenzorii*)
	+ קולובוס אנגולי ע"ש קורדייה (*C. a. cordieri*)
	+ קולובוס אנגולי ע"ש פריגוגין (*C. a. prigoginei*)
	+ קולובוס אנגולי ע"ש פיטרס או קולובוס טנזני (*C. a. palliatus*)
* קולובוס מלכותי (*C. polykomos*)
* קולובוס דובי (*C. vellerosus*)
* קולובוס גרזה (*C. guereza*)

גלריה
-----

* קולובוס גרזהקולובוס גרזה
* קולובוס אנגוליקולובוס אנגולי
* קולובוס מלכותיקולובוס מלכותי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולובוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קולובוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**קולגיאליות** (מאנגלית (collegiality) בעברית: **עמיתנות**) היא מערכת היחסים בין עמיתים. קולגה מתייחסת לכינוי חבר לחברי אותו המקצוע, קבוצת עמיתים המאוחדת במטרה משותפת, ומשמשת בשמות ראויים, חבר אלקטורים.
עמיתים הם אלה המאוחדים במפורש במטרה משותפת ומכבדים זה את היכולות של זה לעבוד למען מטרה זו. עמית הוא מקורב במקצוע או במשרד אזרחי או כנסייתי. קולגיאליות יכולה לרמז על כבוד למחויבותו של אחר למטרה והיכולת המשותפת לעבוד לקראתה. במובן הצר יותר, חברי סגל האוניברסיטה או המכללה הם עמיתים זה של זה.

סוציולוגים של ארגונים משתמשים במילה קולגיאליות במובן טכני, כדי ליצור ניגודיות למושג ביורוקרטיה. סופרים קלאסיים כמו מקס ובר רואים בקולגיאליות כמכשיר ארגוני המשמש את האוטוקרטים, כדי למנוע ממומחים ואנשי מקצוע לקרוא תיגר על סמכויות מונוקרטיות ולעיתים שרירותיות. לאחרונה, מחברים כמו אליוט פרידסון (ארצות הברית), מלקולם ווטרס (אוסטרליה) ועמנואל לזגה (צרפת) הראו שכעת ניתן להבין קולגיאליות כצורה ארגונית מן המניין. זה שימושי במיוחד כדי להסביר תיאום בארגונים עתירי ידע, בהם חברים תלויים זה בזה מבצעים יחדיו משימות לא שגרתיות - צורה מתאימה יותר ויותר בכלכלות הידע. תחום חברתי ספציפי מתחבר לצורה ארגונית זו, תחום המתואר במונחים של חיפוש נישה, תחרות סטטוס, שליטה לרוחב וכוח בקרב עמיתים בשותפויות בתחום דיני חברות, בדיוקסיות, במעבדות מדעיות וכו '. השקפה זו של קולגיאליות היא בבירור מאוד שונה מהאידאולוגיה של הקולגיאליות, המדגישה בעיקר אמון ושיתוף במכללה.

ברפובליקה הרומית
----------------

ברפובליקה הרומית, קולגיאליות הייתה הנוהג להכיל לפחות שני אנשים, ותמיד מספר שווה, בכל עמדה שיפוטית של הסנאט הרומי. הסיבות היו לחלק את הכוח ואת האחריות בין כמה אנשים, הן כדי למנוע את עלייתו של מלך אחר, והן כדי להבטיח שופטים יעילים יותר. דוגמאות לקולגיאליות רומית כוללות את שני הקונסולים והקנסורים; שישה פראיטורים; שמונה קוואיסטורים; ארבע איידילים עשרה טריבונים ודקמווירי וכו '.

באקדמיה
-------

באופן מסורתי, קולגיאליות היה גורם חזק במכללות בממשל של אוניברסיטאות ובמוסדות להשכלה גבוהה אחרים. מדובר בסביבות בהן עצמאות מחשבתית וכבוד הדדי נחוצים, במיוחד במוסדות עם בסיס מחקרי חזק. לעיתים קרובות קולגיאליות מנוגד למנג'רליזם, שבו יש מבנה היררכי יותר, עם מנהלים מקצועיים בתפקידים מובילים. לעיתים קרובות מוצעת גישה ניהולית כזריזה ויעילה יותר בקבלת החלטות מהירות, בעוד שמבקרים טוענים כי היתרון שלה הוא שיותר סביר שתעמוד בצרכים מסחריים וממשלתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* בועז נחמד, קולגיאליות – ממגמות הניהול החשובות ביותר לשנת 2017 סטטוס 5 בספטמבר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 010093

 |
נאקוס בקתדרלת יעקב הקדוש, 1910
**נָאקוֹס** (בערבית: **ناقوس**) או **סימנדרון** (ביוונית: **σήμαντρον** או **σημαντήριον**) הוא שמה של קורת עץ או טבלת מתחת גדולה, עליה מקישים הנוצרים כדי לקרוא לתפילה. הנאקוס שימש במשך שנים כתחליף לפעמוני כנסייה בקרב עדות נוצריות במרחב האימפריה העות'מאנית. עם מעבר השנים, בכנסיות רבות הוא הומר בפעמונים. אך בכנסיות שמרניות דוגמת ההכנסייה הסורית וכנסיות קטנות ברוסיה, השימוש בכלי זה ממשיך עד היום.

הנאקוס יכול להיות נייד או נייח, הוא נראה כלוח עץ או מתכת שמכים עליו בפטישי עץ או מתכת. הנאקוס משמש בכנסייה או במנזר כדי לכנס את הציבור או הנזירים לתפילות וטקסים נוספים. זמני השימוש, צורת הנגינה ופרטים שונים משתנים מכנסייה לכנסייה.

מקור המילה הערבית 'נאקוס' הוא כנראה בשורש נ.ק.ש, שכן אופן השימוש בכלי הוא על ידי הקשה. השימוש בנאקוס החל להתפתח במאה ה-17, כאשר השלטון העות'מאני אִפשר למושלים מוסלמיים מקומיים להחיל את חוקי עומר - חוקים מפלים כלפי אוכלוסייה לא-מוסלמית. כך, למשל, הוכרחו יהודים ונוצרים, שכונו "בני החסות" (בערבית: ד'ימים - أهل الذمة) להתהלך בלבוש מיוחד, לסור מהדרך כאשר עובר בה מוסלמי, וכדומה. לעיתים הופעלו חוקים נוקשים יותר, כמו החובה להכניס ספרי קוראן לכנסיות ולבתי כנסת, ואף עשיית משפט מוטה מראש, כאשר אחד הצדדים אינו מוסלמי. בין היתר אסרו המוסלמים על יהודים ונוצרים לבנות את בתי תפילתם גבוה מעל לצריחי המסגדים, וכן נאסר עליהם להתפלל בקול.

על היהודים נאסר לתקוע בשופר, ועל הנוצרים נאסר לצלצל בפעמוני הכנסיות, אך הם הורשו להשתמש בכלי הקשה כדי לקרוא לתפילה. כך נולד הנאקוס - קורת עץ שהשתלשלה מהתקרה בעזרת חבלים, ועליה יכלו להקיש בעזרת פטיש עץ. בדומה למקרים רבים אחרים, בהם האילוץ הופך למסורת אהובה, טיפחו הנוצרים את הנאקוס שבכנסיותיהם, ועיטרו אותו בפיתוחים וצבע.

במחצית המאה ה-19 השתפר מאוד מעמדם של "בני החסות" ברחבי האימפריה העות'מאנית, עקב לחצים פוליטיים מצד אירופה והחלת הסכמי הקפיטולציות. בעקבות כך הורשו הנוצרים לצלצל שוב בפעמוניהם לאחר מאות שנים. הכנסייה הראשונה בירושלים בה צלצל פעמון הייתה כנסיית העלייה הרוסית במרומי הר הזיתים. לרגל המאורע נשלח מרוסיה פעמון ששקל לפחות 8 טונות, אותו גלגלו צליינים במשך חודשים במעלה ההר, מנמל יפו ועד מרומי הר הזיתים.

למרות ההיתר הגורף לשוב ולצלצל בפעמונים, ישנן עדיין כמה כנסיות המחזיקות בנאקוס, ואף משתמשות בו. לדוגמה - בקפלת הצליבה של ישו בכנסיית הקבר ניתן עדיין למצוא כמה נאקוסים, השייכים ליוונים האורתודוקסים; כן ישנו נאקוס גדול בקתדרלת יעקב הקדוש ברובע הארמני בירושלים. מבחר נאקוסים יפים שעודם בשימוש נמצאים במנזר סנטה קתרינה בסיני.

גלריית תמונות
-------------

* נאקוס ארמני ממתכת, הנראה בתמונה העתיקה לעיל, 2007נאקוס ארמני ממתכת, הנראה בתמונה העתיקה לעיל, 2007
* נאקוס ארמני מעץ, הנראה בתמונה העתיקה לעיל, 2007נאקוס ארמני מעץ, הנראה בתמונה העתיקה לעיל, 2007
* נאקוסים יוונים אורתודוקסים בכנסיית הקברנאקוסים יוונים אורתודוקסים בכנסיית הקבר
* נזיר רוסי מכה בנאקוסנזיר רוסי מכה בנאקוס
* נאקוס ממתכת במנזר רוסאנו במטאורהנאקוס ממתכת במנזר רוסאנו במטאורה
* נאקוס מעץ במנזר רוסאנו במטאורהנאקוס מעץ במנזר רוסאנו במטאורה
* נאקוס מעץ במנזר המצלבהנאקוס מעץ במנזר המצלבה

ראו גם
------

* היהודים באימפריה העות'מאנית
* קפיטולציות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאקוס** בוויקישיתוף
* סיפור הנאקוס ואפשרות האזנה
דוכני הבלומנמארקט (שוק הפרחים) צפים על הסינגל.
הכנסייה הלותרנית העגולה.
מפת אמסטרדם משנת 1544 לערך, העיר מוקפת על ידי תעלת הסינגל
ה**סינגל** (בהולנדית: **Singel**) היא תעלה אשר הקיפה את העיר אמסטרדם שבהולנד במהלך ימי הביניים ושימשה כחפיר הגנה עבור העיר עד שנת 1585 עת גדלה העיר והתפשטה מעבר לתעלה. התעלה עוברת ממפרץ האיי בסמוך לתחנת הרכבת המרכזית של אמסטרדם, עד כיכר מונטפליין שם נפגשת התעלה עם נהר האמסטל. כיום הסינגל היא הפנימית מבין התעלות המעגליות של העיר אמסטרדם. 

על גדת התעלה ממוקמת הכנסייה הלותרנית הישנה שנבנה בין השנים 1632–1633, הכנסייה הלותרנית העגולה ("הכנסייה הלותרנית החדשה") שנבנתה בין השנים 1668–1671, הספרייה של אוניברסיטת אמסטרדם, וכן הבלומנמארקט - שוק הפרחים של אמסטרדם הממוקם על גדות התעלה, כאשר חלק מדוכני השוק הם רפסודות הצפות על התעלה.

שמות התעלה
----------

עד המאה ה-15 נודעה התעלה בשם סטדחראכט (Stedegracht - "תעלת העיר"). במהלך המאה ה-17 כונתה התעלה בשם קונינגסחראכט (Koningsgracht - "תעלת המלך" על שמו של המלך אנרי הרביעי, מלך צרפת אשר צידד ברפובליקה ההולנדית בתקופה זו). מקטע התעלה שבין הספאו לבין הליינבאנסטך (Lijnbaanssteeg) כונה בעבר "רציף לונדון" (Londense Kaai - "לונדנסה קאי") או "הרציף האנגלי" (Engelse Kaai - "אנגלסה קאי"), מאחר שעגנו באזורו בעיקר ספינות שהפליגו בין אמסטרדם לבין לונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סינגל** בוויקישיתוף

| אמסטרדםאמסטרדם אמסטרדם |
| --- |
| מוזיאונים | מוזיאון התנ"ך • מוזיאון אלארד פירסון • בית אנה פרנק • ארמיטאז' אמסטרדם • ארון החתולים • מוזיאון בית רמברנדט • הולנדסה סכאובורך • המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם • המוזיאון להיסטוריה יהודית • המוזיאון הימי של הולנד • מוזיאון וילט הולטהאוסן • מוזיאון ואן גוך • חוויית היינקן • המוזיאון הטרופי • מוזיאון אמסטלקרינג • מוזיאון המחתרת ההולנדית • מוזיאון נמו • מוזיאון סטדלק • רייקסמוזיאום |  |
| שכונות | יורדאן • רובע החלונות האדומים • רובע התעלות של אמסטרדם |
| רחובות | דאמראק • יודנבריסטראט • ליידססטראט • ספאו • קלוורסטראט • רוקין |
| כיכרות | דאם • וטרלופליין • ליידספליין • מוזאומפליין • מונטפליין • נורדרמארקט • ניומארקט • רמברנדטפליין |
| מבנים נוספים | הארמון המלכותי של אמסטרדם • תחנת הרכבת המרכזית • מונטורן • קונצרטחבאו • יוהאן קרויף ארנה • בית הכנסת הגדול של אמסטרדם • בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם • האצטדיון האולימפי (אמסטרדם) |
| תחבורה | החשמלית של אמסטרדם • הרכבת התחתית של אמסטרדם • כביש 10 • נמל התעופה סכיפהול |
| אחר | אנה פרנק • סינגל (אמסטרדם) • אמסטל • קווי ההגנה של אמסטרדם • בורסת אמסטרדם • דגל אמסטרדם • הומומונומנט • העץ של אנה פרנק • אולימפיאדת אמסטרדם (1928) • אוניברסיטת אמסטרדם • בית הספר מונטסורי השישי ע"ש אנה פרנק |
| פורטל אמסטרדם |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 239104852
* WorldCat (עם VIAF): 239104852

 |
**מאשל סדניו** (באנגלית: **Machel Cedenio**; נולד ב-6 בספטמבר 1995) הוא אתלט מטרינידד וטובגו, המתחרה בריצת 400 מטר. סדניו היה אלוף העולם לנוער במירוץ זה בשנת 2014.

ביוגרפיה
--------

הישגיו הראשונים של סדניו בזירה הבינלאומית היו באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה לנוער, שנערכה בסנטו דומינגו ב-2010. סדניו זכה בתחרות זו בשתי מדליות כסף, בריצת 400 מטר ובמרוץ השליחים ל-400X4 מטר. בשנת 2011 סיים במקום הרביעי באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בליל, וכן זכה במדליית כסף באליפות אמריקה באתלטיקה לנוער במירוץ השליחים ל-400X4 מטר. באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה ב-2012 בברצלונה סיים במקום החמישי.

בשנת 2013 רשם סדניו הישגים ראשונים גם בתחרויות לבוגרים. הוא זכה במדליית הזהב עם נבחרת השליחים הטרינידדית באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה שנערכה במורליה, ובריצת 400 מטר סיים במקום רביעי, עם שיא אישי חדש (46.89 שניות). באליפות העולם לנוער שנערכה ביוג'ין ב-2014 זכה במדליית הזהב עם שיא אישי חדש - 45.13 שניות.

בתחרות שנערכה בג'ורג' טאון ב-16 במאי 2015 קבע סדניו שיא אישי חדש - 44.36 שניות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בהמשך השנה בטורונטו זכה במדליית כסף, וכן זכה במדליית הזהב עם נבחרת השליחים הטרינידדים ל-400X4 מטרים. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג סיים במקום השביעי, וזכה במדליית כסף עם נבחרת השליחים, שקבעה שיא לאומי חדש - 2:58.20 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאשל סדניו** בוויקישיתוף
* מאשל סדניו, ברשת החברתית טוויטר
* מאשל סדניו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* מאשל סדניו, באתר olympedia.org
* מאשל סדניו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* מאשל סדניו, באתר ליגת היהלום
* מאשל סדניו, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 258418

 |
**תוכי קצר זנב** (שם מדעי: *Graydidascalus brachyurus*) הוא עוף דרום אמריקאי קטן ממשפחת התוכיים והוא המין היחידי בסוגו. קרובת משפחתו העיקרית היא אמזונה צהובת פנים (Alipiopsitta xanthops) וכן התוכים מסוג Pionus.

אורכו של תוכי זה 24 ס"מ והוא בעל נוצות ירוקות ומקור עבה ושחור כשפס ירוק כהה עובר ליד העין וקצוות הכנפיים ירוקים כהים. כפי שהשם מרמז הזנב של התוכי קצר מאוד. לתוכים זכרים גם ישנו פס קטן חום-אדום על הכתף או בתחילת הזנב אבל נוצות אלה אינם בולטות. 

הם ניזונים בעיקר מזרעים ופירות גדולם ומקורם הגדול משמש אותם לפיצוחם. 

תוכי זה מצוי לגדותם של נהרות גדולים כמו האמזונאס ונהרות אחרים במדינות: ברזיל, קולומביה, בוליביה, אקוודור ופרו. הוא מצוי בעיקר ביערות הגשם סביב הנהרות, אך גם בחופים מרוחקים כמו בדלתות בגינאה הצרפתית ובאמאפה שבברזיל. כרגע הוא אינו מצוי בסכנת הכחדה בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכי קצר-זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכי קצר זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
פירוש נוסף ערך זה עוסק בייחודיות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סינגולריות.
**סינגולריות כבידתית** (באנגלית: **Gravitational singularity**), הנקראת בקיצור **סינגולריות** וגם **ייחודיות**, היא נקודה במרחב בה צפיפות החומר אינסופית. תורת היחסות הכללית מאפשרת את קיומן של נקודות סינגולריות, וצופה בהן עיקום אינסופי של המרחב-זמן.

סינגולריות במודלים אסטרונומיים
------------------------------

בקוסמולוגיה, מודל המפץ הגדול של היקום מכיל נקודה סינגולרית בתחילתו של הזמן. בסינגולריות המפץ הגדול, המודל חוזה שצפיפות החומר ועיקום המרחב-זמן יהיו אינסופיים. במודלים קוסמולוגיים מסוימים מסוף המאה ה-19 קיימת נקודה סינגולרית נוספת של היקום, הקרויה **הקריסה הגדולה**, והיא מציינת את קץ הזמן ביקום, אך היא נזנחה לאחר גילויו של חוק האבל.

משפט מתמטי קובע כי סינגולריות קיימת בהכרח בכל חור שחור, פנימה לאופק האירועים. בחור שחור נייח, שאינו מסתובב, הסינגולריות היא נקודתית, ונקודה זו מכונה גם "הנקודה הסינגולרית". בחור שחור מסתובב, הסינגולריות נוצרת לאורך טבעת, והיא נקראת "טבעת סינגולרית".

סינגולריות של הקואורדינטות
--------------------------

בתורת היחסות הכללית ייתכן מצב בו המטריקה מגדירה אלמנט קו שמקבל ערך אינסופי בנקודה מסוימת. נקודה כזאת מכונה **סינגולריות של הקואורדינטות**. קיומה של סינגולריות זו הוא תנאי הכרחי, אבל לא מספיק, לקיומה של סינגולריות כבידתית באותה נקודה, משום שייתכן מצב בו התמרת קואורדינטות תאפשר לאלמנט הקו לקבל ערך סופי.

כדוגמה ניתן להביא את המשטח, אשר מקיף את החור השחור, וקרוי אופק אירועים. על פני משטח זה מתקיימת סינגולריות של הקואורדינטות כל עוד משתמשים בקואורדינטות שוורצשילד (3 קואורדינטות כדוריות של המרחב וקואורדינטה אחת של הזמן), אולם הסינגולריות נעלמת אם מבצעים התמרה לקואורדינטות אדינגטון-פינקלשטיין (Eddington-Finkelstein coordinates). המסקנה היא שעל פני אופק האירועים אין סינגולריות כבידתית.

השערת הצנזורה הקוסמית
---------------------

 ערך מורחב – **השערת הצנזורה הקוסמית**  

הגרסה החלשה של השערת הצנזורה הקוסמית טוענת כי כל נקודה סינגולרית מוסתרת מצופה מרוחק על ידי אופק אירועים, ושמשום כך לא יכולות להתקיים נקודות סינגולריות חשופות ("סינגולריות עירומה"). בשנות ה־90 של המאה ה־20 בוצעו סימולציות מחשב שבהן נוצרה סינגולריות עירומה, אך זה היה תמיד כתוצאה מסידור מיוחד מאוד של חלקיקים במצב ההתחלתי [דרוש מקור]. שינוי במיקומו של חלקיק בודד בתנאי ההתחלה של הסימולציה גרם להיווצרות של אופק אירועים או לאי-היווצרות של סינגולריות כלל.

הגרסה החזקה של השערת הצנזורה הקוסמית מרחיקה לכת וטוענת שקיומה של סינגולריות כלשהי מלבד סינגולריות התחלתית (המפץ הגדול) או סופית (הקריסה הגדולה) לא תיתכן במסגרת של תורת היחסות הכללית בלבד. על־כן, פיזיקאים רבים גורסים שקרוב לנקודות הסינגולריות, תורת היחסות הכללית חדלה מלתת תיאור מדויק של הכבידה. נהוג להניח כי תאוריה של כבידה קוונטית - תאוריה שתאחד את תורת היחסות הכללית עם מכניקת הקוונטים - תספק תיאור טוב יותר בנוגע למה שמתרחש במקומות בהם צופה תורת היחסות הכללית נקודה סינגולרית. נכון ל־2022 אף תאוריה של כבידה קוונטית לא נמצאה מספקת הן מבחינה ניסיונית והן מבחינה תאורטית.

ראו גם
------

* פרדוקס השמדת המידע

קישורים חיצוניים
----------------
**1001 קומיקס** (באנגלית: **1001 comics you must read before you die**; בתרגום חופשי לעברית:‏ 1001 קומיקסים שחובה לקרוא לפני המוות) הוא ספר שאוסף את ספרי הקומיקס הטובים ביותר מאז אמצע המאה התשע-עשרה ועד לימינו, ומחלק אותם לפי שנים כך שהספרים הישנים ביותר הם בראשית הספר, והספרים החדשים הם בסופו. ספר זה נותן לכל ספר תקציר קצר של חצי עמוד עד עמוד. רשימת הספרים המוזכרים בו כוללת הרבה מאוד ספרים חשובים לתעשיית הקומיקס כמו "action comics" או "MAUS". רבים מהספרים שמוזכרים גם זכו בפרס אייזנר לקומיקס, והם ממדינות שונות. באוסף מוזכר ספר ישראלי יחיד - קרוב רחוק מאת רותו מודן.

עובדות
------

הספר מכיל בתוכו 1,001 ספרי וחוברות קומיקס שנחשבו בעיני הכותבים פול גרווט וטרי גיליאם כספרי הקומיקס הטובים ביותר מאז המאה התשע עשרה. אלו ספרים ממדינות שונות, בעיקר מארצות הברית וצרפת, אך גם קומיקס ישראלי, ערבי, בלגי, בריטי, יפני ועוד. הספר הוא חלק מתוך סדרה בהוצאת "quintessence editions" שנקראת "1001‎ Before you die" ‏(1001 לפני המוות), שכוללת ספרים פורצי דרך בתחום הקומיקס העולמי. בכל אחד מעמודי הספר יש תקציר על ספר אחד או שניים ומדי פעם יש עמוד שכולו מוקדש לשער של ספר כלשהו. מתחת לכל תקציר יש ציטוט של משפט אחד חשוב מתוך הספר שעליו מדובר.

עיצוב וחלוקה
------------

הילד הצהוב
העמודים עוסקים כל אחד בקומיקס אחד או שניים. הכותרת של כל קומיקס כתובה מעל התקציר, ולידה הכותרת המקורית, המדינה שבה נכתב, המוציא לאור, ז'אנר והכותב/ים. לחלק מהקומיקסים המוזכרים מצורפת גם תמונה (ראו משמאל) קטנה או תמונה גדולה ש'תופסת' עמוד שלם. במקרים כאלה מדובר כנראה בקומיקס מפורסם, חשוב או עם כריכה מוכרת ומושכת את העין. בשער הספר (ראו למעלה) מצויר גיבור על קלאסי, שאורות זרקורים מאירים על השמים מעליו והוא מחזיק רובה גדול. זהו בעצם גיבור על סטנדרטי כפי שאנו רגילים לדמיין כאשר מתארים לנו "קומיקס". את הקומיקס בספר מחלקים לפי שנים, מהעבר הרחוק ביותר ועד לשנת 2011 (שנת ההוצאה של הספר). להלן טבלת החלוקה:

| מספר עמודים | החלוקה לשנים |
| --- | --- |
| 22–71 | 1837–1930 |
| 72–149 | 1930–1949 |
| 150–307 | 1950–1969 |
| 308–539 | 1970–1989 |
| 540–723 | 1990–1999 |
| 724–939 | 2000–2011 |

קישורים חיצוניים
----------------

* ביקורת על הספר - goodreads
* רשימת הקומיקס המוזכרים בספר - before i kick