**גרמא בשבת** הוא מונח בהלכות שבת, המתאר עשיית אחת ממלאכות שבת האסורות - בצורה שאינה ישירה. מוסכם על רוב הפוסקים, כי פעולה שמתבצעת בגרמא, אינה אסורה מן התורה. בימינו ישנם מכונים העוסקים בפתרונות טכנולוגיים, למקרים של צורך חיוני של רפואה וביטחון, שחלקם מתבססים על ידי היתר 'גרמא'.

מקור
----

### גרם כיבוי

כאמור כבר במשנה נזכר היתר 'גרמא' בקשר להיתר כיבוי שרפה בשבת, באופן שהכיבוי אינו נעשה באופן ישיר: "רבִּי שִמְעוֹן בֶּן נָנָס אוֹמֵר: פּוֹרְסִין עוֹר שֶל גְדִי עַל גַּבֵּי שִׁדָה, תֵּבָה וּמִגְּדָל - שֶאָחֲז בָּהֶן אֵת הָאוּר: מִפּנֵי שֶהוֹא מְחָרֵך. וְעוֹשִׂין מְחִצָה בְּכָל הַכֵּלִים - בּין מְלֵאִים בּין רֵיקָנִים, בִּשְבִיל שֶלֹא תַּעֲבֹר הַדְּלֵקָה. רַבִּי יוֹסִי אוֹסֵר בִכְלֵי חֶרֶס חֲדָשִים מְלֵאִין מַיִם, לְפִי שֶאֵין יְכוֹלִין לְקַבֵּל אֶת הָאוּר - וְהֵן מִתְבַּקְעִין, וּמְכַבִּין אֶת הַדְּלֵקָה."

העולה מדברי המשנה, שנחלקו רבי שמעון בן ננס ורבי יוסי האם מותר להציב מחיצה של כלים חדשים המלאים מים בפני הדליקה, במטרה שכשהאש תפגש עם כדי המים, הכלים החדשים יתבקעו, ואז יצאו המים מהכדים אל האש, ויכבו אותה. בתלמוד שם מבואר שגם לדעת רבי יוסי, היתר גרמא תקף, אלא שלדעתו יש לחשוש באופן נקודתי בגרם כיבוי, משום שאם נאפשר לאדם לכבות בדרך גרמא, יבוא לכבות גם בידיים, מחמת בהילותו על אובדן הממון.

עוד מבואר בתלמוד שם, שההיתר העקרוני לכבות באופן זה, נשען על הלימוד מהמקרא, לפיו מה שנאסר הוא דווקא מלאכה שנעשית בידיים ומתייחסת באופן שירי לאדם העושה אותה, אך מלאכות המתבצעות בעקיפין, שלא באופן ישיר, מותר: "לא תעשה כל מלאכה עשייה הוא דאסור גרמא שרי (=מותר)." בתלמוד הובא היתר גרמא גם לגבי איסור מחיקת השם.

להלכה
-----

להלכה נחלקו הפוסקים האם גרמא מותר לכתחילה אף בשלא לצורך (צורך גדול \ צורך מצווה \ הפסד), או שכל היתר הגרמא הוא רק בכגון זה. בספר המרדכי הביא את דעת רבינו יואל שכתב שאין להתיר רק במקום הפסד, כדעתו פסק הרב משה איסרליש. אולם דעת הרא"ש להתיר אפילו בלא הפסד וכך דעת הרב יוסף קארו ועוד. אולם ביום טוב התירו רבים אף לכתחילה.

הגדרת גרמא
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
האחרונים נחלקו כיצד להגדיר גרמא - איזה מעשה יש להחשיבו כעושה מלאכה בידיים, ואיזה מעשה נחשב כגרמא.
הרב חיים עוזר גרודזנסקי בספרו "אחיעזר" מציע חלוקה בין סוגים שונים של גרמא - כאלו שבהכרח יקרו, כמו הזורה לרוח והמשתמש ב"ריחיים של מים", לעומת מקרה של אי ודאות - כמו במקרה של כיבוי האש על ידי כדי מים.

ככלל, כל שנראה שהפעולה נמשכת מכוח מעשיו הישירים של האדם הרי היא נחשבת כעשייה שלו ואיסורה מהתורה. וכאשר אין ניכר שהפעולה נעשית מכוח מעשיו אלא רק נגרמת מהם, הרי זה 'גרמא'. למשל, כאשר האדם מסיר סכר והמים שהתחילו לזרום חוללו פעולה, אם הפעולה נעשתה במקום קרוב, הרי היא נקראת 'כוח ראשון' והיא נחשבת מעשה גמור של האדם. ואם הפעולה התחוללה במקום רחוק, היא נקראת 'כוח שני', והיא 'גרמא'. 

באופן דומה, אם המלאכה נעשתה מיד, הרי היא פעולה ישירה ואסורה מהתורה, ואם המעשה של האדם גרם לכך שלאחר זמן תיעשה המלאכה, הרי זה 'גרמא'. הרב עובדיה והרב יצחק יוסף סומכים פסיקותיהם באופן משמעותי על הגדרה זו.

ראו גם
------

* גוי של שבת
* גרמא בנזיקין

לקריאה נוספת
------------

* הרב ישראל רוזן, 'גרמא' בשבת - מושג ושימושיו, תחומין לד, ובאתר מכון צומת.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אליעזר מלמד, באתר פניני הלכה - "גרמא"
* על עגלת נכים חשמלית (אתר מכון צומת)
* קיצוני בית שמש לשפל חדש - תקפו נערה נכה בכיסא גלגלים "מתי כבר יפסיקו הקיצונים להכפיש את הציבור החרדי" (אתר כיכר השבת)
* הרב ישראל רוזן, הפעלת חיישנים חשמליים בשבת - ומעלית שבת, אתר מכון צומת

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכון צומת באלון שבות, ומכון מדעי טכנולוגי להלכה בשכונת בית וגן בירושלים.
2. ↑  משנה, מסכת שבת, פרק ט"ז, משנה ה'
3. 1 2  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"כ, עמוד ב'.
4. ↑  ספר שמות, פרק כ', פסוק ט'
5. ↑  שבת סימן שצ"ט
6. ↑  הג"ה על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן של"ד, סעיף כ"ב
7. ↑  כך הבין הרב אברהם אבלי הלוי גומבינר את דעת הרא"ש. מגן אברהם סימן תקי"ד סק"ז.
8. ↑  כן כתב הרב עובדיה יוסף בשו"ת יביע אומר חלק י' סימן כו (הערה מס' 2) בהוצאה החדשה.
9. ↑  ט"ז תקיד, ו, גר"א שיד.
10. ↑  מאמר מרדכי, שעה"צ תקיד, לא;
11. ↑  אחיעזר חלק ג' סימן ס'

| הלכות ואיסורי שבת |
| --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |
| מלאכות שבת |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |
| דיני רשויות |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |