recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מוסד עלייה** היה מוסד של נשות המזרחי באמריקה שהוקם בשנת 1944 עבוד ילדי עולים חדשים בכפר אברהם על השטח ששימש קודם לכן את קבוצת רודגס. 

בתחילת המאה ה-20 נרכשו האדמות עליהן הוקם מוסד עלייה לצורך הקמת בית יתומים, אך כוונה זאת לא יצאה אל הפועל. בשנות ה-30 התיישבו במקום חברי קבוצת רודגס. לאחר שאלו עברו להתיישבות בקבוצת יבנה ובטירת צבי, הוקם במקום בית ספר חקלאי עבור ילדי עולים, בידי נשות המזרחי באמריקה. 

במקום הוקמו ארבעה בתים לבנים לשיכון התלמידים ובמרכזם מבנה בית ספר. התלמידים הראשונים, כ-70 במספר, עלו לישראל מרומניה בקיץ 1944. לפחות חלקם עלו לישראל באוניות המעפילים "בולבול" ו"מורינה". המדריך הראשי של הילדים היה הרב יהושע בכרך. 

באוקטובר 1945 היו במוסד עלייה כ-130 ילדים. בשנת 1949 למדו בבית הספר כ-220 תלמידים ובשנת 1954 כ-250 תלמידים בגילאי 12-17. 

בשנות ה-50 וה-60 ניהל את המוסד יואל שיפטן. בשנת 1964 למדו במוסד כ-400 תלמידים.

בשנת 1961 הוקם במוסד עלייה סמינר להכשרת מורים.

בשנת 1969 היו במוסד כ-350 תלמידים בשני מסלולים: תיכון חקלאי דתי ובית מדרש דתי למורים למוזיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תערוכת הישגים במוסד עלייה, הצופה, 14 בינואר 1952
* פרק א: מוסד עלייה בפתח תקווה, אתר אמי"ת
* מוסד "עלייה" בעיני בוגריו, הצופה, 3 באפריל 1960
* מוסד עלייה (פתח תקווה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ציון היי את לנו אמא, הצופה, 28 בדצמבר 1944
2. ↑  כך על פי עדות הרב חיים דרוקמן על עצמו
3. ↑  תשלומי בר־מצווה ל־40 ילד במוסד "עליה" בפ"ת, הצופה, 18 באפריל 1945
4. ↑  מפעלן של נשי מזרחי אמריקה - א"י, הצופה, 26 באוקטובר 1945
5. ↑  אברהם בר אוריין, נפתחה עונת הלימודים בבית הספר במוסד עלייה, הצופה, 5 בספטמבר 1949
6. ↑  הפועל המזרחי ומוסדותיו, הצופה, 9 בספטמבר 1954
7. ↑  בתי"ס חקלאים בפני סכנת סגירה, הצופה, 28 במאי 1959
8. ↑  מוסד עלייה מסיים 20 שנה לקיומו, הַבֹּקֶר, 11 בפברואר 1964
9. ↑  י. בן דב, נפתחה מדרשה ממלכתית־ דתית למורי כפר ב"עליה", הצופה, 13 באפריל 1961
10. ↑  מוסד עלייה בפתח תקוה חוגג 25 שנה לקיומו, הצופה, 8 בדצמבר 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007471207405171
* VIAF: 308261021
* WorldCat (עם VIAF): 308261021

 |
**אסאטו בה קנת** היא פעילה חברתית ליברית, לשעבר סגן המפקח הכללי של המשטרה הליברית ומייסדת ארגון הנשים המוסלמיות הליבריות שמחאותיו סייעו להפסיק את מלחמת האזרחים השנייה בליבריה ב-2003.

ביוגרפיה
--------

אסאטו בה קנת היא פעילה אנטי-מלחמתית שארגנה הפגנות נשים מוסלמיות הקוראות להפסיק את מלחמת האזרחים בליבריה. היא שיתפה פעולה עם פעילת השלום הליברית לימה בואי, מייסדת תנועת הנשים הליברית לשלום. ההפגנות שלה, שכללו בעיקר נשים לבושות בלבן, כללו שביתות מין והתכנסויות, שהולידו בהצלחה משא ומתן להפסקת אש שהוביל לגלותו ולאחר מכן למשפטו של צ'ארלס טיילור בבית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג בגין פשעים נגד האנושות.

אסאטו בה קנת הייתה סייעה לחוקק את סעיף 2005 להגנה על נשים וילדים במסגרת המפלגה הלאומית הליברלית של קווינסלנד (LNP). היא הייתה שוטרת משנת 1985 ומונתה על ידי אלן ג'ונסון-סירליף להחליף את מונה סיה ב-2005, שכראשת המשטרה באותה תקופה לאחר שהייתה תחת חקירה בגין רשלנות רכש של מדי המשטרה.

יחד עם ביאטריס מונאה סיה וורה מנלי, אסאטו הייתה בין שלוש דמויות מפתח נשיות שעזרו לעצב את הרפורמות "רגישות המגדר" של NLP.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Au Liberia, le droit des femmes passe par une police féminisée". *Slate.fr* (בצרפתית). נבדק ב-2017-11-21.
2. ↑  "Review: 'Pray the Devil Back to Hell'". *Christian Science Monitor*. 2008-11-08. ISSN 0882-7729. נבדק ב-2017-11-21.
3. ↑  "Liberia Leans In". *Foreign Policy*. נבדק ב-2017-11-21.
**מוסה** (בתעתיק לאנגלית: Mose) היה פקיד מצרי בימי רעמסס השני במהלך המאה ה-13 לפנה"ס. לא ברור מה היה תפקידו המדויק בחצרו של הפרעה אך ידוע כי הוקמה לכבודו אסטלה שנתגלתה בקנטיר וכיום מוצגת במוזיאון Roemer- und Pelizaeus-Museum Hildesheim (אנ') שבגרמניה ומתוייגת כ: "nr 374", האסטלה מתארת סצנה בה המלך מחלק למוסה שעומד לפניו פריטי יוקרה שמעידה על הכבוד הרב שרכש לו המלך בימיו.

מוסה היה חייל של רעמסס השני בעברו וכונה "אהובו של אתום". הכתובת על האסטלה היא כדלקמן: "המלך בעצמו נותן כסף ואת כל הדברים הטובים מבית המלך, בגלל שהמלך מרוצה מדיבור פיו", רעמסס פונה לחיילים ואומר להם: "אני מאחל שתראו ותעשו את מה שהוד מלכותו אוהב, כמה נפלאים הדברים שהוא (מוסה) עשה! נהדר, נהדר!".

שמו של מוסה מוזכר לרוב בהקשר לחקר יציאת מצרים כאשר חוקרים מנסים לטעון כי יש בסיס במצרית עתיקה לשמו של משה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kitchen, Kenneth A. Ramesside Inscriptions, Translated and Annotated Translations: Ramesses II, His Contemporaries (Ramesside Inscriptions Translations) (Volume III) Wiley-Blackwell. pp 187-188, 2001 מסת"ב 978-0631184287
2. ↑  Christine Raedler: *Rank and Favour at the Early Ramesside Court*, in: R. Gundlach, J.H. Taylor (editors), Egyptian Royal Residences, 4th Symposium on Egyptian Royal Ideology, KSG 4,1, Wiesbaden, 2009 מסת"ב978-3447058889, p.144
3. ↑  Was Moses’ Name Egyptian? by John Huddlestun
4. ↑  פענוח יציאת מצרים
**אס בגובה** הוא פודקאסט פוקר ישראלי בהגשת אייל ינאי ואלקנה גיגי איצקוביץ'. הפודקאסט כולל סיקור אירועים מרכזיים מעולם הפוקר, אירוח אורחים ישראלים ובינלאומיים, פינת ניתוח ידי פוקר והצצה למאחורי הקלעים של עולם הפוקר. הפודקאסט התחיל את פעילותו בשנת 2019 והיה לפודקאסט הפוקר הראשון בישראל.

הפודקאסט נקרא על שם יד הפוקר הידועה לשמצה "אס בגובה", או בשמה המקצועי "קלף גבוה" ("High card"). מגישי התוכנית מסיימים כל פרק במשפט "תזכרו אס בגובה זו לא יד לשלם איתה, זה פודקאסט".

בפודקאסט התארחו שחקני פוקר מקצוענים בינלאומיים כגון אנטוניו אספנדיירי (אנ') (מעל 21 מיליון דולר זכיות באליפות העולם בפוקר), נורמן צ'אד (אנ') ומלאני וייזנר (אנ'). בגזרה הישראלית התארחו אלי אלעזרא, אסי משה, תימור מרגולין, אייל פלק שהצטרף כצלע שלישית להגיש בחלק מהפרקים ועוד שחקנים רבים ודמויות מוכרות מעולם הפוקר הישראלי.

את שיר הפתיחה של הפודקאסט כתב אשד אש וביצעו אשד אש, תומר ברזילאי ואייל ינאי שניגן על התופים. השיר המלא שודר בסוף פרק 60 של הפודקאסט.

קשר עם הקהילה
-------------

הפודקאסט מקיים אירועים שמתקיימים כחלק מהפעילות של "ראנר ראנר" שהיא גם נותנת החסות הרשמית של הפודקאסט. באירועים אלו מוענקים פרסים מיוחדים לשחקני הפוקר שמצליחים להדיח את מגישי הפודקאסט מהטורניר. בחלק מהאירועים מוקלט פרק לייב מול קהל.

לפודקאסט יש דף פייסבוק רשמי בשם "אס בגובה – פודקאסט פוקר ישראלי" ובו מתקיימות פעילויות שונות, פרסום שמות האורחים שצפויים להתארח ואפשרות להפנות שאלות לאורחים ותכנים מעולם הפוקר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אס בגובה, ברשת החברתית פייסבוק
* אס בגובה, ביישום טלגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  אס בגובה – פרק 60, באתר ספוטיפיי קטע קול
2. ↑   Runner Runner PT, ברשת החברתית פייסבוק

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אס בגובה"**.
בבלשנות, **הומוגרף** (בלועזית: **Homograph**, מיוונית: ὁμός (homós) – "זהה", ו-γράφω (gráphō) – "כתיבה") הוא מילה שהכתיב שלה זהה למילה אחרת בעלת משמעות שונה.

מילים הומוגרפיות יכולות להיות הומופוניות (שאופן ההגייה שלהן זהה), ואז הן נקראות הומינימיות, או הטרופוניות (שאופן ההגייה שלהן שונה). לרוב, כשמשתמשים במילה "הומוגרף" מתכוונים דווקא לאפשרות השנייה.

דוגמאות
-------

#### דוגמאות להומוגרפים בעברית

##### מילים שהן הומוגרפיות רק בכתיב לא מנוקד

* חלק - חלק / חֵלֶק - חָלַק
* שמן - שמן - שמן / שֶׁמֶן - שָׁמֵן - שָׁמַן

- כתיבן של מילים אלו זהה אך ניקודן שונה.

* ילד - ילד / יֶלֶד - יֵלֵד (ילד וילדה - מַה-יֵּלֶד יוֹם)
* אורך - אורך / אֹרֶךְ - אוֹרֵךְ
* בוקר - בוקר / בֹּקֶר - בּוֹקֵר
* ורד - ורד / וֶרֶד - וְרֵד (ניחוח הוורד - עלה למעלה ורד למטה)

- מילים אלו נבדלות בהגייתן רק במיקום הטעם.

##### מילים שהן הומוגרפיות גם בכתיב מנוקד

* מְסַפֵּר - מְסַפֵּר: כתיבתן והגייתן של מילים אלו זהה אך יש להן משמעות שונה (לספר סיפור לעומת לגזוז שערות).

#### דוגמאות להומוגרפים באנגלית

* Read - קרא בעבר (נהגה דומה ל-red, אבל עם תנועה ארוכה) לעומת קורא בהווה או קרא בציווי (נהגה כמו reed\*).
* Lead - כשהוגים את צירוף האותיות ea כמו הניקוד צֵירֵי, משמעות המילה היא "עופרת". כשהוגים צירוף זה כמו הניקוד חיריק, המשמעות היא "הוביל".

קריאת הומוגרפים
---------------

הומוגרף שמופיע כמילה בודדת ולא בתוך הקשר מסוים יכול להיקרא במספר אופנים נכונים. לעומת זאת, כאשר הומוגרף מופיע בתוך משפט או בהקשר ספציפי אחר יש להכיר את המילה על מנת לקרוא אותה נכון. קריאת הומוגרפים יכולה להוות קושי אצל אנשים עם סוגים מסוימים של דיסלקסיה (דיסלקסית שטח).

ראו גם
------

* הומופון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הומוגרף** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4215881-3

 |
עלה עץ אדר במרכז דגל קנדה
**עלה עץ אדר** (באנגלית: **maple leaf**, עלה עץ מייפל) הוא סמלה הלאומי של קנדה.

אף שרבים חושבים שעלה עץ האדר האדום המופיע בדגל קנדה הוא של המין אדר הסוכר, עלה האדר הרשמי אינו שייך למין אדר מסוים, אף על פי שהוא אולי הדומה ביותר לעלה של אדר הסוכר מכל מיני האדר בקנדה, העלה על הדגל תוכנן במיוחד כדי להיות מזוהה ככל האפשר על דגל מתנופף ברוח בלי לשים לב אם הוא דומה לעלווה של מין מסוים.

היסטוריה
--------

כבר בראשית המאה ה-18, עת מרבית המתיישבים האירופאים של קנדה התגוררו במושבת צרפת החדשה לאורך חופי הנהר סנט לורנס שימש ענף אדר הסוכר כסמל של המתיישבים, אף שישנם היסטוריונים הסבורים שהסמל היה בשימוש כבר במאה ה-17.
פופולריות הסמל קיבל פן רשמי כאשר באספה של הסוסייטה סן-ז'אן-בטיסט בשנת 1834 נבחר העלה לסמל את האגודה.
באותה אספה, תיאר ראש עיריית מונטריאול את עץ האדר כ"מלך היער הקנדי... סמל אנשיה של קנדה".

בשנת 1868 הוצג העלה על סמל אונטריו ועל סמל קוויבק ובעקבותיהם בשנת 1921 הוצג העלה על סמל קנדה.

בשנת 1867 כתב אלכסנדר מויר את השיר "עלה עץ האדר לנצח" שהפך להמנון לא רשמי של אנשיה דוברי האנגלית של קנדה.

בין השנים 1876–1901 הופיע עלה האדר על כל המטבעות הקנדים, ומאז שנת 1901 מופיע העלה על מטבע הפני.

כבר באמצע המאה ה-19 שימש עלה עץ האדר כסמל של יחידות צבא קנדיות שהשתתפו במלחמת הבורים השנייה ובמלחמת העולם הראשונה שימש עלה עץ האדר כסמל לאומי של הכוחות הקנדיים והופיע על תגי היחידות הקנדיות.

הסמל הפך רשמית לסמל לאומי עם בחירת דגל קנדה בשנת 1965 על פי עיצובו של ג'ורג' סטנלי. העלה בן ה-11 קצוות נבחר משום שצמח זה צומח בכל פרובינציות קנדה.

עלה עץ האדר מופיע בסמלים ובלוגואים של חברות רבות וארגונים שונים, בהם אייר קנדה, מועדון הכדורגל טורונטו, וכן מופיע בדגל טורונטו. גם העיר האיטלקית, קמפובאסו, אותה כבשו חיילים קנדים במהלך מלחמת העולם השנייה, קיבלה את הכינוי "עיר עלי המייפל".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עלה עץ אדר** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של הפיכת עלה עץ האדר לסמל לאומי של קנדה
* גלריית תמונות של עלי עץ אדר (אורכב 17.12.2009 בארכיון Wayback Machine)
* אתר עלה עץ האדר לנצח

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The National Flag of Canada". אורכב מ-המקור ב-23 באפריל 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  אליסטר ב. פרייזר, **דגלי קנדה**
3. 1 2  עלה עץ האדר באתר מורשת קנדה
4. ↑  אתר "עלה עץ האדר לנצח"
**מועדון הכדורמים אס"א (איגוד ספורט אקדמי) תל אביב** הוא קבוצת כדורמים שהוקמה על ידי סטודנטים, ורבים משחקניה הפעילים הם סטודנטים או אקדמאים.  
המועדון מהווה חלק מאגודת אס"א תל אביב, שפעילה גם בתחומים כטניס וכדוריד. הקבוצה משחקת בליגה הלאומית בכדורמים.

הקבוצה זכתה תשע פעמים באליפות המדינה (הזכייה האחרונה ב-2016/2017) ושמונה פעמים בגביע המדינה (הזכייה האחרונה ב-2017/18).

בעונות 2010/11-2011/12 השתתפה בליגה האירופית בכדורמים.

שחקניה הבולטים מהווים דרך קבע חלק חשוב של נבחרת ישראל בכדורמים.

תארים
-----

* **אליפות ישראל** (9):‏ 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2007/2008, ,2009/2010, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017.
* **גביע המדינה בכדורמים** (8):‏ 1985/1986, 2001/2002, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2011/2012, 2015/2016, 2017/2018.

מחלקת הנוער
-----------

למועדון מחלקת נוער שפרצה בשנים האחרונות קדימה ומובילה בתחומה בארץ.  

במשך כל שנה קבוצות הילדים והנוער הן בין הקבוצות הבכירות בישראל.  
בשנת 2009 קבוצת הנוער לקחה אליפות היסטורית לאחר שנים רבות ללא תארים במחלקות הנוער.

בית הספר לשחייה וכדורמים
------------------------

המועדון מפעיל את בית הספר לשחייה וכדור מים. בית הספר פועל במשך כל השנה וקולט בנים ובנות בגילאי 6 - 13.   
תוכנית האימונים בבית הספר לכדור מים כוללת אימוני שחייה המשולבים במשחקי כדור ומיומנויות משחק הכדור מים.  
 כמו בכל בית ספר לשחייה, לומדים הילדים את ארבעת סגנונות השחייה: חתירה, חזה, גב ופרפר ובנוסף משולבים משחקי כדור במים, כך על ידי שילוב של מיומנויות שחייה, פיתוח יכולות גופניות ושילוב משחקי כדור משיגים הילדים יכולת ספורטיבית רחבה.

שחקני עבר בולטים
----------------

* אמיר אלאלוף
* דימיטרי וונקביץ'
* סרגיי פרלוב
* רמי פריזר
* זוהר רהב
* עופר פרידמן
* פרנסיס גרוס
* רפי מלמן
* מיקי וייצן
* יוסי קאופמן
* בני קרני
* אורי ברגמן
* עודד ארליך
* אופיר גולומבק
* תומר אלאלוף

קישורים חיצוניים
----------------

* מועדון כדורמים אס"א תל אביב

| כדורמים בישראל ישראלישראל |
| --- |
| תחרויות | ליגת העל בכדורמים • גביע המדינה |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • נבחרת הנשים |
| מועדוני כדורמים ישראליים | אס"א תל אביב • הפועל קריית טבעון • הפועל גוש זבולון • הפועל גבעת חיים • הפועל פתח תקווה • הפועל איתן ירושלים • הפועל בית יצחק • הפועל שמיר/גליל עליון • הפועל עמק הירדן • הפועל יקנעם • מכבי חיפה |
**על קצה המזלג** הוא השם העברי שניתן לקובץ רשימותיו של קורט טוכולסקי שיצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1991.

כתביו של טוכולסקי, מן הפובליציסטים החשובים של רפובליקת ויימאר, תורגמו מעט מאוד לעברית בטרם יצא הספר. הספר מציין, על גב עטיפתו, כי "יש בספר זה לא רק משום הקמת יד לעיתונאי וסופר יהודי דגול, אלא חומר קריאה מאלף ומשעשע לקורא בן זמננו".

הספר מקבץ את רשימותיו של טוכולסקי בין השנים 1907 ל-1932. רשימות אלו נכתבו ברובן עבור העיתון די ולטבינה, שאותו ערך טוכולסקי בחלק משנים אלו. טוכולסקי כתב תחת מספר שמות עט: קספר האוזר, פטר פנתר, איגנץ ורובל ותיאובלד טיגר. על אף שברשימה הפותחת את הספר תחת הכותרת "בחמישה כוחות סוס" מתפאר טוכולסקי בסגנונם השונה של חמשת שמות העט, הרי שבסופו של דבר ניתן לזהות את ידו של טוכולסקי מאחורי הכתיבה, והמדובר כהגדרתו ב"חמש אצבעות בנות יד אחת". 

הרשימות בספר מסודרות בסדר כרונולוגי. אחת הרשימות הפותחות היא הרשימה "אגדה" אותה פרסם טוכולסקי בנעוריו, בשנת 1907 בשבועון הסאטירי "אוּלְק" (*Ulk*, הלצה), המלגלגת על טעמו של הקייזר וילהלם השני באמנות, ונחשבת ליצירתו הראשונה של טוכולסקי שראתה אור. הרשימה האחרונה היא "היטלר וגתה"- השוואה הומוריסטית מפיו של תלמיד בית הספר היסודי בין היטלר ובין גתה, המסתיימת במשפט: "גרמניההתעוררייהודהתתפגריהיטלריהיהנשיאהרייך - אתזהאנחנוקובעים!". המראה על ההתבהמות שחלה בציבור הגרמני לקראת עליית הנאצים לשלטון. בין לבין משובצות רשימות, חלקן פוליטיות, ברוחו של טוכולסקי, המתנגד למלחמה, למיליטריזם הפרוסי, וללאומנות, וחלקן הרהורים על חיי היום יום וחיי השעה, מנקודת ראותו המיוחדת של טוכולסקי - מעין פיליטונים קצרים, העוסקים במגוון נושאים, הנקראים אף כיום כרלוונטיים ומשעשעים. בניגוד לספריו העלילתיים הארוכים "רייזנבורג" ו"טירת גריפסהולם", שסגנונם קליל ואופטימי, משקפים קטעים אלו השקפת עולם צינית, מרירה, המביטה על החיים בחשש מהול בחמלה, אך מתוך סימפתיה עמוקה לכל מה שהוא אנושי. בקטעים רבים מופיעה דמותו השלילית של היהודי "ונדרינר" המשקפת את יחסו המורכב של טוכולסקי אל היהודים ואל היהדות.

את הספר תרגם מגרמנית יוחנן ארנון, שגם הוסיף לו אחרית דבר העוסקת בטוכולסקי וביצירתו. שני נספחים חשובים נוספו בסופו של הספר: מכתבו האחרון של טוכולסקי הגולה בציריך אל ארנולד צווייג הגולה בחיפה, שנכתב בסמוך למותו של טוכולסקי (רבים סבורים כי הלה התאבד; יש הסבורים כי נטל בטעות מנת יתר של כדורי שינה), ב-15 בפברואר 1935, המנתח את המצב שאליו הגיעה גרמניה, ואליו הגיעו יהודיה, ובו מכנה עצמו טוכולסקי "סופר לשעבר", ותשובתו של צווייג, שנכתבה כבר לאחר מותו של טוכולסקי, והיא בגדר הספד הן לטוכולסקי והן לדור אנשי הרוח היהודים שאירועי השעה הטראגיים הביאו לאובדנו.

על עטיפת הספר ציור של הקריקטוריסט קרל ארנולד איש העיתון זימפליציסימוס, המראה סצנה טיפוסית מימי רפובליקת ויימאר, המציגה מגוון של טיפוסים המזכירים את אלו המופיעים בספר.

קישורים חיצוניים
----------------

* על קצה המזלג באתר הוצאת הקיבוץ המאוחד
**אסאדור בֵּחֵריאן** (ביוונית: **Ασαντούρ Μπαχαριάν**, בארמנית: **Ասատուր Բահարյան**, בכתב לטיני – לפעמים **Asantour Bacharian**, ‏ 1924 אתונה – ספטמבר 1990 אתונה) היה צייר וגרפיקאי יווני ממוצא ארמני.

ביוגרפיה
--------

אסאדור בחריאן נולד באתונה בשנת 1924. הוא גדל בין פליטים שהתיישבו באתונה בין מלחמות העולם. את שיעורי הציור והליטוגרפיה הראשונים קיבל מהאמן אותון פרבולרקיס. היה חבר במחתרת האנטי-נאצית
בימי הכיבוש האיטלקי והגרמני ביוון. הוא למד בבית הספר לאמנויות יפות באתונה אצל המורים אומברטוס ארגירוס ודימיטריוס ביסקיניס.
בעקבות השקפותיו הפוליטיות הוא נעצר בשנת 1945 והושלך לבתי כלא שונים לתקופות ארוכות למשך 15 שנה. בכלא עסק באמנות וציוריו הוצגו לראשונה בסלון לאמנים צעירים בגלריית "זיגוס" באתונה בשנת 1958.
בשנים 1961–1967 לימד בחריאן יישומים גרפיים בבית הספר וקאלו באתונה. ב-1962 פתח סוכנות לפרסום בשם "הזמן" (Ώρα - "אורה" - בתרגום מילולי "שעה") ואחר כך בשנת 1969, תחת משטר הכת הצבאית הימנית (1974-1967), ייסד את המרכז בעל אותו השם לתרבות ולאמנות שפעל בככר סינטגמה (רחוב קסנופונטוס 7) אתונה למשך עשרים שנה. שם ארגן בחריאן מפגש שנתי של יוצרים צעירים למשך עשרים שנות קיומו של המרכז. בשנים הראשונות עשה זאת תוך כדי התמודדות עם הצנזורה הממשלתית. המרכז שמר על מגמה מתקדמת ואירח מאות תערוכות לאמנות חזותית, סמינרים, ערבי קונצרטים, דקלום והקראות, הצגות תיאטרון וכו', ופרסם ביטאונים ("כרוניקון") בתחום התרבות.
במרכז זה הציגו תערוכות אמנים כמו דיאמנטיס דיאמנטופולוס ואחרים. המרכז נועד לפי דעתו של בחריאן לקדם את תיקון החברה, את החופש המוחלט של המחשבה, הידע והיצרתיות.

בחריאן נפטר באתונה בשנת 1990.

יצירתו
------

ציוריו בשנות ה-60 תיארו לפעמים בצבעים קודרים, בצבעי שמן, סצנות ריאליסטיות מחיי האסירים בבתי הכלא, מכונות, מראות פנים של בתים. מאוחר יותר הוא חזר לצייר בצבעי מים ועסק בנושאים מגוונים כמו נופים, דמויות אדם, סצנות תוך יצירת אווירה שירית ותוך שליטה בצבעים.
תערוכתו האחרונה בשנת 1988 כלל ציורי נופים בצבעי שמן.
בשנים 1983–1989 יחד עם דימיטרה צוחלו ייסד וניהל את המרכז אפופסי ("מראֶה") לספרות ולאמנות.
בחריאן הציג בסך הכל ב-38 תערוכות יחיד והשתתף בעוד תערוכות קיבוציות ביוון ובעולם.
בשנת 1987 הוזמן בחריאן על ידי המכון לציורים בצבע מים של אירופה בבריסל כנציג אל האומנים היוונים בתערוכה של אמנים אירופיים.
בחריאן עסק גם באיור ספרים, בליטוגרפיה, פרסומות וגרפיקה ובכתיבת מאמרי בקורת אמנות בעיתונים ומגזינים.

#### מבחר ציורים

* הר מושלג
* אגם מרתון
* כלא (1972)
* ליקבטוס
* נוף

הנצחה
-----

* בשנים 2003–2004 אורגנו תערוכות עם יצירותיו לזכרו באתונה, סלוניקי ופטרס.

ספרים
-----

* 1985 - עם דמטרה צוחלו - "התפאורה בתיאטרון היווני החדש"

לקריאה נוספת
------------

* Constantin Prut - *Dicționar de artă modernă* Editura Albatros, București, 1984 (קונסטנטין פרוט - לקסיקון לאמנות מודרנית) (ברומנית)

קישורים חיצוניים
----------------

* ציורי בחריאן בהגלריה הלאומית היוונית באתונה עם ביוגרפיה קצרה
* אתר המכון היווני לאמנות עכשווית 2016-2012
* ביוגרפיה קצר באתר היווני ניקיאס
* על תערוכה בשנת 2012

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אתר הגלריה הלאומית היוונית
2. 1 2  C.Prut עמ' 35
3. ↑  אתר המכון לאמנות יוונית עכשווית - פלטפורמה דיגיטלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2534 6332
* LCCN: n86030030
* NLG: 24909
* VIAF: 58092583
* WorldCat: lccn-n86030030

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**על מי ועל מה**, מחזה תיאטרון מאת המחזאי האמריקאי-פקיסטני איאד אקטאר, זוכה פרס פוליצר. ההצגה בתרגומו ובבימויו של משה נאור בתיאטרון חיפה החל משנת 2017.

עלילה
-----

משפחה פקיסטנית שהיגרה לאטלנטה מתמודדת עם שאלות של זהות נשית מוסלמית, מול גל התעוררותה של מגמת ההדתה האיסלאמית בעולם. האב
(איציק כהן) הצליח להגשים את החלום האמריקאי מבחינה כלכלית. הוא הקים חברת מוניות מוצלחת ומקבל 30% מסך ההכנסות. הדבר מאפשר לו לפרנס את שתי בנותיו בכבוד. אך צרה צרורה נפלה עליו, כאשר אשתו נפטרה מסרטן. האב חרד לשתי בנותיו, משום שאינן מקיימות את מצוות הדת. שתיהן מקיימות דרך-חיים מודרנית וללא סממנים חיצוניים של דת האסלאם. הוא דואג להן בכסף ובצד החומרי ולכן מתערב באופן אישי, בחלק ניכר מפגישותיה של בתו הבכורה, זרינה (אלמה דישי). הדבר מעורר בה התנגדות וזעם רב. במקביל בתו השנייה מתחתנת לפני הבכורה. מאוחר יותר יתבררו יחסיה יוצאי הדופן, ומוכנות אביה לקבל תפיסות מודרניות ביחסי אהבה בין גברים ונשים. האב פוגש את הגבר המעוניין להיפגש עם בתו זרינה. השיחה חושפת את עמדתו הבלתי-מתפשרת באשר לחופש הבחירה של בתו. כאשר מתברר לנו שזרינה כותבת ספר על הנביא מוחמד, מתרחשת דרמה עוצמתית, במאבק בין המסורת הדתית לבין עמדתה של זרינה, בהגנתה על חופש הבחירה, על זכות חירות ההבעה, הדיבור והכתיבה של נשים בחברה דתית. זרינה מדגישה את זכותה לחפש תיאור מתאים יותר לדמותו של הנביא, היות שהתיאורים שבאו לידי ביטוי בכתובים ובספרים, אינם מאפשרים לבני אדם להכירו כראוי. קונפליקט עז זה בא לידי ביטוי גם עם בחיר ליבה, איליי (אותו מגלם מיכאל מושונוב), וגם עם אביה ואפילו עם אחותה, מהוויש, (אותה מגלמת יסמין עיון), הנעמדת לצד אביהן. הגרסה שכתבה זרינה בספרה, דוחפת את אביה לקטוע את מערכת היחסים ביניהם. המשפחה גם מותקפת מכל עבר בידי הקהילה המסורתית, אך עומדת בטלטלה קשה זו, בכוחה של אהבה עמוקה ונוגעת ללב בין בני המשפחה.

דמויות
------

* זרינה - במשחקה של אלמה דישי - התאהבה בעבר בגבר שרצתה לשאתו, אך אביה התנגד, והדבר גרם לה מפח נפש גדול. היא דמות עוצמתית, רגשית מאוד ובעלת עמדות אידאולוגיות יציבות, עקרוניות וחריפות.
* האב - במשחקו של איציק כהן. מקדיש את חייו להצלחת בנותיו. אך התערבותו שאיננה עומדת בקנה אחד עם תפיסת העולם של זרינה, יוצרת מאבק רב עוצמה בין שתי הדמויות, המייצגות כל אחת עולם מלא - זרינה את העולם הנשי הנאבק למען זכויות של חופש בחירה והבעה, והאב את עולם הדת והמסורת.
* איליי - במשחקו של מיכאל מושונוב - בחיר ליבה של זרינה הוא נוצרי שהתאסלם. בתחילה נראה חלש אופי, אך יתגלה אחרת בהמשך המחזה.
* מהוויש (הבת השנייה) - במשחקה של יסמין עיון - נשואה. מספרת על יחסים מחוץ לנישואין בעידודה של אחותה, התומכת בה אידאולוגית.

על מה המחזה
-----------

"המחזה הוא חלון לארבע נשמות שונות שכולן פחות או יותר מאמינות באותם דברים ומסתכלות על העולם בדרך אחרת", אומר מושונוב, בכלכליסט.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאיה נחום שחל, משפחתי ובמות אחרות, באתר כלכליסט, 3 בדצמבר 2017
* אתר למנויים בלבד ננו שבתאי, תראו את "על מי ועל מה", ותגלו שמוסלמים הם בעצם אנשים נחמדים, באתר הארץ, 8 בינואר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיכום העלילה, אתר תיאטרון חיפה
2. ↑  "משפחתי ובמות אחרות" ריאיון עם מושונוב בכלכליסט, 2017
**דיונון תמנוני דנה** (שם מדעי: ***Taningia danae***) הוא מין של דיונון גדול מהסדרה דיונוני רחף שהוא אחד מהגדולים שברכיכות העולם. הוא מצוי במימי האוקיינוסים השונים בעומקים ורק לעיתים נדירות נמצא, בדרך כלל כשנשטף מת לחוף. הוא יכול לחיות גם במים ממוזגים וקרים. השם המדעי של המין מנציח את החוקר הדני אייג ודאל טאנינג (Åge Vedel Tåning).

דיונון זה שזרועותיו מזכירות מעט זרועות תמנון מגיע לאורך מדוד של 1.7 מטר בגלימתו, אורך כולל של 2.3 מטר ולמשקל של מעל 161.4 ק"ג. דבר זה הופך את הדיונון למין הסילונית השלישי בגודלו לאחר הדיונון העצום והדיונון הענק. לעומת זאת נמצאו גם פרטים ששקלו פחות מ-5 ק"ג.

הרכיכה בעלת איברים זוהרים פולטי אור המשמשים לתקשורת ואולי מושכים טרף לזרועותיו. הצעירים כנראה משתמשים בהם כדי לבלבל את טורפיהם.

הדיונון הוא יצור קשה לצילום, אך מספר משלחות נוצרו במטרה לצלם את חייו, הראשון שבהם הייתה משלחת יפנית מ-2005 שצילמה דיונון בעת ציד המשתמש בנהורנות בזרועותיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיונון תמנוני דנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיונון תמנוני דנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אנטומיה של הצמח** (plant anatomy) הוא ענף של מדע הבוטניקה, העוסק במבנה הפנימי של צמחים. ענף מקביל הוא מורפולוגיה של הצמח, העוסק בצורה החיצונית של הצמח. לאורך זמן לא הייתה הפרדה בין נושאים אלו, אולם מאז אמצע המאה ה-20, עם התפתחות המחקרים בנושא, אלה נחשבים לשני ענפי מדע שונים.

היסטוריה
--------

לקראת סוף המאה ה-16 אנטומיה של הצמח קיבלה תדמית של מדע מודרני תודות ל מרסלו מלפיגי (אנ'). הוא היה רופא ופיזיולוג איטלקי, וקידם את המחקר המבוסס על שימוש במיקרוסקופ גם בצמחים.בשנת 1671 הוא פרסם ספר בשם Anatomia Plantarum, שהיווה את הצעד הראשון בקידום חקר האנטומיה של הצמח. החוקר השני אשר תרם לענף מדעי זה היה רופא בריטי בשם נחמיה גרו (אנ'). ספרו הראשון בנושא התפרסם בשנת 1672 וספר שני, הנקרא "אנטומיה של הצמח", התפרסם בשנת 1682. הוא היה זה שזיהה תאי צמחים. עיקר ההתקדמות באנטומיה של הצמח חלה במאה ה-19. בשנת 1884, בוטנאי גרמני בשם גוטליב הברלנד (אנ') היה הראשון שאף מיין רקמות בצמח על פי תפקודם.

ראו גם
------

* מורפולוגיה של הצמח
* אנטומיה של הצמח - מונחים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטומיה של הצמח** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Murray Scott, Flora, The Botany of Marcello Malpighi, Doctor of Medicine, **The Scientific Monthly** 25 (6), 1927, עמ' 546-553

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283696905171
* LCCN: sh85015978
* NDL: 00572144
* NKC: ph118420

 |
**דיונון יבלות ענק** (שם מדעי: ***Kondakovia longimana***) הוא מין של דיונון גדול מהסדרה דיונוני רחף אשר חי במימי האוקיינוס שלחופי אנטארקטיקה.

מאפיינים
--------

אורך הגלימה של דיונון זה מגיעה ל-85–115 סנטימטר בממוצע. הדיונון הארוך ביותר התגלה בשנת 2000 באנטארקטיקה באורך מלא של 2.5 מטר. המשקל המרבי של הדיונון הוא 50 קילוגרם. הדיונון בעל מספר קפלים בעורו ובעל זרועות בעלות מעל 33 קרסים זעירים, אך חזקים.

דיונון זה די נדיר ונמצאו ממנו רק 3 פרטים שנאספו בעומק 50 מטר לחופי איי אורקני הדרומיים. תחום התפוצה המדויק שלו אינו ידוע, אך נראה שהוא שוכן בטווח המים העליון עד לעומק בינוני ומצוי באוקיינוסים הקרים מאנטארקטיקה עד לאיי ג'ורג'יה הדרומית וים טסמן בצפון.

הדיונון ניזון ממיני קריל לצד סרטנים ואורנוניים בעומק ובתורו מושך טורפים רבים לרבות כרישים כמו כרישי ישנן ולמנה חוטמנית (אשר צורכים מעל 20% מתזונתם מהדיונון), ראשתנים, אלבטרוסיים ופינגוויניים.

ראו גם
------

* דיונון צלצל חסון - מין גדול מאותה המשפחה

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיונון יבלות ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
פת'פיינדר לאחר השיפוץ ביפן
הדגם מונף על כן הניסויים, 1977
**מעבורת החלל פת'פיינדר** (OV-098) היא דגם של מעבורת חלל שנבנה על ידי נאס"א ב-1977 לצורך בדיקות וניסויים. הדגם העשוי עץ ופלדה מבוסס על מעבורת החלל אנטרפרייז. משקלו 75 טון, והוא קצר בהרבה ממעבורות אמיתיות.

לאחר שהיה מאוחסן שנים רבות ללא שימוש, שיפצה חברת הנדסה יפנית את דגם הפלדה בעלות של מיליון דולר כדי לעשות אותו דומה יותר למעבורת חלל אמיתית, ונתנה לו את השם פת'פיינדר. לאחר מכן הוצגה המעבורת בתערוכת חלל שנערכה בטוקיו ב-1983. מאז הוחזרה פת'פיינדר לארצות הברית, וכיום היא מוצגת במרכז החלל בהאנטסוויל, אלבמה.

פת'פיינדר מוצגת כחלק כמכלול מעבורת שלם, שבו גם מכל דלק חיצוני ששימש בעבר לניסוי מערכת ההנעה של מעבורות החלל, ושני טילי הנעה שפותחו לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר אך לא עברו לשלב הייצור. 
ב-1999 פירקה נאס"א את המכלולים הקדמיים משני טילי ההנעה כדי שישמשו כחלפים לחלקים שאבדו או ניזוקו במשך שנות קיומה של תוכנית מעבורת החלל.

ראו גם
------

* משימות מעבורות החלל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגם מעבורת החלל פת'פיינדר** בוויקישיתוף
* המעבורת באתר נאס"א

| מעבורות חלל |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ארצות הבריתארצות הברית **מעבורות אמריקאיות** |   | ברית המועצותברית המועצותרוסיהרוסיה **מעבורות סובייטיות / רוסיות** |  |
| * OV-101 **אנטרפרייז** (ניסויים אטמוספיריים, הוצאה משירות)
* OV-098 **פת'פיינדר** (דגם לא מבצעי)
* OV-099 **צ'לנג'ר** (התפוצצה ב-1986)
* OV-102 **קולומביה** (התפרקה ב-2003)
* OV-103 **דיסקברי** (הוצאה משירות)
* OV-104 **אטלנטיס** (הוצאה משירות)
* OV-105 **אנדוור** (הוצאה משירות)
 | * מעבורת 1.01 **בוראן** (נהרסה ב-2002 בהתמוטטות האנגר)
* מעבורת 1.02 **פטיצ'קה** (לא גמורה)
* מעבורת 2.01 **בייקל** (לא הושלמה)
* מעבורת 2.02 (פורקה)
* מעבורת 2.03 (פורקה)
* מעבורת **קליפר** (בוטלה ב-2006)
* מעבורת **אוריול** (בהליכי בנייה)
 |

 |

 |
Rossia pacifica
**דיונונים מעוגלים** (שם מדעי: *Sepiolida*) היא סדרה של רכיכות ימיות ממחלקת הסילוניות.

דיונונים קטנים אלה, אשר אורכם 1-8 ס"מ בממוצע, הם הקטנים ביותר בקבוצת הדיונונאים. הם בעלי ראש מגודל ובטן ואיברים וכן זרועות קצרים מאוד. הם חיים בעיקר החופים הרדודים של האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי וגם בכמה ימים באוקיינוס ההודי. 

הם צפים בעזרת מערכת הנעה סילונית וכן בעזרת הסנפירים שלהם. חלקם פיתחו מערכת יחסים עם חיידקים אשר מאפשרת להם להאיר ולהחליף צבעים במהירות.

מיון
----

* סדרה **דיונונים מעוגלים** (Sepiolida)
	+ משפחה Idiosepiidae
		- סוג Idiosepius
	+ משפחה Sepiolidae
		- סוג Amphorateuthis
		- סוג Heteroteuthis
		- סוג Iridoteuthis
		- סוג Nectoteuthis
		- סוג Sepiolina
		- סוג Stoloteuthis
		- סוג Austrorossia
		- סוג Neorossia
		- סוג Rossia
		- סוג Semirossia
		- סוג Euprymna
		- סוג Inioteuthis
		- סוג Rondeletiola
		- סוג Sepietta
		- סוג Sepiola
		- סוג Choneteuthis

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיונונים מעוגלים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**קארי סייץ** (באנגלית: **Kari Seitz**; נולדה ב-2 בנובמבר 1970) היא שופטת כדורגל לשעבר אמריקאית. סייץ נחשבת לאחת השופטות המנוסות אי פעם, והיא האדם היחיד - גבר או אישה, ששפט בארבעה גביעי עולם שונים.

חייה
----

סייץ החלה את קריירת השיפוט שלה כבר בגיל 14, ועם הזמן עלתה בסולם הדרגות עד אשר הגיעה לשיפוט מקצועני ב-1998. את דרכה המקצוענית היא החלה בליגה האמריקאית לגברים, ה-MLS, וב-1999 כבר מונתה לשופטת בינלאומית על ידי פיפ"א. הטורניר הגדול הראשון שלה היה גביע העולם שנערך באותה שנה בארצות הברית, וסייץ זכתה לשפוט משחק אחד בין אוסטרליה לגאנה במסגרת שלב הבתים.

בשנת 2001, החלה סייץ לנהל משחקים במסגרת ליגת ה-WUSA, שהייתה לליגת הנשים הראשונה בעולם שבה כל השחקניות היו מקצועניות. בסוף העונה השנייה של הליגה, זכתה סייץ בפרס שופטת השנה ב-WUSA. בקיץ 2002, נבחרה סייץ לשפוט באליפות העולם לנשים עד גיל 20 שנערכה בפעם הראשונה אי פעם. במהלך הטורניר, היא זכתה לשפוט שני משחקים של נבחרת ברזיל, שבראשה שיחקו הכוכבות העתידיות - מרטה וכריסטיאן רוזריה.

בגביע העולם שנערך ב-2003, כבר שפטה סייץ בשלושה משחקים. היא ניהלה שני משחקים במסגרת שלב הבתים ואת משחק רבע הגמר בין קנדה לסין. שנה לאחר מכן, היא שפטה בפעם הראשונה בחייה בטורניר הכדורגל האולימפי, כולל את המשחק על מדליית הארד בין גרמניה לשוודיה.

בשנת 2005, הייתה סייץ לשופטת הלא-אירופאית הראשונה אי פעם, שמנהלת משחק במסגרת אליפות אירופה לנשים. בטורניר עצמו, היא שפטה בשלושה משחקים - שניים בשלב הבתים (בהם משחק הפתיחה) ומשחק חצי הגמר בין נורווגיה לשוודיה. באותה שנה, היא אף זכתה בפרס נשיא פדרציית הכדורגל של ארצות הברית.

שנתיים אחר כך, בטורניר גביע העולם שנערך בסין, ניהלה סייץ שני משחקים בשלב הבתים, אך לא זכתה לשפוט בשלבי הנוקאאוט. בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג ב-2008, היא שפטה בשני משחקים - כולל רבע הגמר בין ברזיל לנורווגיה.

ב-2009, עם הקמת ליגת ה-WPS, החלה סייץ לשפוט בה. היא שפטה בגמר הפלייאוף בין סקיי בלו ללוס אנג'לס סול, במשחק שקבע את זהותה של אלופת הליגה. שנתיים לאחר מכן, בעונה הפעילה האחרונה של הליגה, חזרה סייץ למעמד גמר הפלייאוף ושפטה את המשחק בין ווסטרן ניו יורק פלאש לפילדלפיה אינדיפנדנס. בקיץ 2011, היא אף שפטה בפעם הרביעית והאחרונה שלה בטורניר גביע העולם. הטורניר עצמו התקיים בגרמניה, וסייץ ניהלה במהלכו שלושה משחקים, מתוכם המשחק על המקום השלישי בין שוודיה לצרפת.

ב-2012, שפטה סייץ בטורניר הגדול האחרון בקריירה הבינלאומית שלה. היה זה טורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון, וסייץ התכבדה לנהל את משחק הפתיחה בין המאחרת בריטניה לניו זילנד. בנוסף, היא שפטה את משחק רבע הגמר בין צרפת לשוודיה.

באוקטובר 2013, לאחר ששפטה עונה אחת בליגת ה-NWSL וכשמאחוריה 28 שנות שיפוט, הודיעה סייץ על פרישתה. באמתחתה של סייץ למעלה ממאתיים משחקי ליגה, אלף משחקי מכללות, ומעל חמישים משחקים בהם שפטה את נבחרת ארצות הברית. במהלך הקריירה שלה שפטה סייץ 45 נבחרות לאומיות שונות, והיא האדם היחיד ששפט בשלוש אליפויות יבשתיות שונות - צפון אמריקה, אירופה ואסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארי סייץ** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  Longtime U.S. Soccer Referee Kari Seitz to Retire, באתר פדרציית הכדורגל של ארצות הברית
קאריה באסיה הקטנה
**קאריה** (יוונית **Καρία**, טורקית **Karya**, לשונות חתיות **Karkija**) החלה את דרכה כממלכה חתית חדשה בדרום-מערב אסיה הקטנה, לאחר התמוטטות האימפריה החתית במאה ה-12 לפנה"ס', במקום בו שכנה לפנים חלק ממלכת ארזוה. אל היסודות החתים נוספו שבטים דורים אשר התיישבו בקאריה בסוף האלף השני ובתחילת האלף הראשון לפנה"ס. לפי מספר מקורות נקרא האזור בתחילה בשם "פיניקיה" בשל התיישבות פיניקית מוקדמת, ואת השם "קאריה" קיבל מהמלך האגדי "קַאר".

קאריה גבלה באיוניה ממערב, בלידיה מצפון ובליקיה ממזרח. העיר החשובה ביותר בממלכה הייתה בירתה הליקרנסוס (בודרום בטורקיה). הרודוטוס, בעצמו בן הליקרנסוס, מסר כי הקארים היו חרשי נשק מוכשרים ועמדו בקשרי מסחר ותרבות עם המצרים, ובמיוחד עם פרעה פסכמתיך הראשון שמלך בין 664 עד 610 לפנה"ס. קשרים אלה היו הדוקים במידה כזו שבני קאריה התיישבו בדלתה של הנילוס ושלחו כוחות צבא לעזרת המצרים כשאלה נזקקו להם. 

במאה ה-6 לפנה"ס הייתה קאריה לחלק מממלכת לידיה, ויחד עם כל חלקה המערבי של אסיה הקטנה נכבשה על ידי הפרסים בשנת 546 לפנה"ס, והייתה לחלק מהממלכה האחמנית. בתקופה זו נבנה בהליקרנסוס המאוזוליאום, אחד משבעת פלאי תבל, שהוקם על ידי ארטמיסיה לזכר בעלה, המלך מאוזולוס, והעניק את שמו למושג.

בשנת 334 לפנה"ס נכבש האזור על ידי אלכסנדר הגדול והפך לחלק מהאימפריה ההלניסטית. בהמשך הוא עבר לשליטת האימפריה הרומית. תושבי קאריה דברו יוונית וקארית, לשון הודו-אירופית מקורבת ללשונות לידיה וליקיה. הם האמינו באל-אב שהרודוטוס כינה "זאוס של הקארים", אף שבניגוד לזאוס, היה האל הקארי אל המלחמה. דמות אלילית שמצאה את דרכה מפנתיאון האלים הקארי אל המיתולוגיה היוונית, הייתה הקטי (Hekátē), אלת פרשת הדרכים, שבקאריה נחשבה לאלה מרכזית, אך ביוון תפסה מעמד שולי ובדרך כלל שלילי.

בשטח נערכו חפירות ארכאולוגיות במספר אתרים. באזור העיר העתיקה אפרודיסיאס נמצאו שרידים של מספר מקדשים ובנייני העיר שנהרסה ברעידת אדמה במאה ה-7 ולא שוקמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאריה** בוויקישיתוף
* אתר אודות קאריה בעת העתיקה
* קאריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  


| היסטוריה של טורקיה |
| --- |
| תקופת האבן | צ'טלהויוק • גבקליטפה • הג'ילר • צ'איאונו | טורקיהטורקיה |
| תקופת הברונזה | טרויה • הממלכה החתית הקדומה • האימפריה החתית • ארסלנטפה |
| תקופת הברזל | אוררטו • הממלכות החתיות החדשות • פריגיה • לידיה • קאריה • ליקיה • איוניה |
|  | אסיה הקטנה בתקופת הממלכה האחמנית • אסיה הקטנה בתקופה ההלניסטית • אסיה הקטנה בתקופה הרומית |
| ימי הביניים | האימפריה הביזנטית • סולטנות רום • האימפריה של טרפזונטס • האימפריה של ניקאה • האימפריה הלטינית • הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה |
|  | האימפריה העות'מאנית |
| הרפובליקה הטורקית | מלחמת העצמאות של טורקיה • תקופת המפלגה הבודדת • התקופה הרב-מפלגתית |
| פורטל טורקיה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4029668-4
* NKC: ge1163588

 |
**הפרלמנט של מונטנגרו** הוא הרשות המחוקקת של מונטנגרו. הוא מונה כ-81 נציגים החברים בבית מחוקקים חד-ביתי ונבחרים פעם ב-4 שנים בשיטה של ייצוג יחסי (כלומר כל מפלגה מקבלת מספר מושבים יחסי בהתאם לאחוז היחסי של הקולות שקיבלה בבחירות), בדומה לשיטה בישראל. כניסה לפרלמנט שווה כ-6,000 קולות. כיום, ישנן כ-15 מפלגות בפרלמנט (כ-5.333 נציגים בכל מפלגה בממוצע), ועוד כנציג עצמאי. המפלגה הגדולה ביותר היא "**המפלגה הדמוקרטית של הסוציאליסטים במונטנגרו**" אשר מחזיקה מטעמה כ-30 נציגים. הפרלמנט הוא זה שבוחר את ראש הממשלה אשר מועמד על ידי הנשיא ואת שרי הממשלה. הפרלמנט גם מעביר את כל החוקים במדינה, מאשרר אמנות בינלאומיות, ממנה את השופטים בכל הערכאות, מאמץ את התקציב ומבצע תפקידים אחרים כפי שנקבע על ידי ועדת החוקה. הפרלמנט יכול להעביר הצבעת אי-אמון בממשלה בתמיכת רוב הנציגים.

הפרלמנט הוקם לראשונה בשנת 1905 והתקיים עד סיפוח מונטנגרו ליוגוסלביה אחרי מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. הוא חזר להתקיים אחרי מלחמת העולם השנייה.

ראו גם
------

* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפרלמנט של מונטנגרו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפרלמנט של מונטנגרו (במונטנגרית ובאנגלית)
* הפרלמנט של מונטנגרו, באתר פליקר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0466 2837

 |
דגם ממוחשב של ציקלוהקסן בדגם כדור-מקל
מולקולת מורפין מוצגת בדגם כדור-מקל. ניתן לראות את הקשרים והסידור במרחב של האטומים
מולקולת מורפין מוצגת בדגם מילוי מרחב (קאלוט) שאינו מבחין בסוג הקשר הכימי
**דגם כדור-מקל** משמש בכימיה להצגה תלת-ממדית של מולקולה. הכדור מייצג את האטום והמקל את הקשר הכימי.

שימוש
-----

שימוש בדגם זה מאפשר צפייה פשוטה יחסית במבנה המולקולה, לעומת שיטות הצגה הדורשות לימוד מקדים או שאינן מבחינות בין סוגי הקשרים הכימיים (קשר סיגמא, קשר פאי ועוד) או במבנה התלת-ממדי של המולקולה. האטומים לרוב מיוצגים על ידי ספירות המחוברות במוטות אשר מייצגים את הקשרים. קשרים כפולים ומשולשים לרוב מיוצגים על ידי שניים או שלושה מוטות קעורים, בהתאמה. בדגם טוב, הזוויות בין המוטות צריכות להיות זהות לזוויות בין הקשרים, והמרחקים בין מרכזי הספירות צריכים להיות ביחס זהה למרחקים בין הגרעינים האטומיים. לרוב, יש הפרדה של היסודות הכימיים בדגם לפי צבע הספירה.

יתרונות הדגם
------------

בדגם מקל-כדור, רדיוס הספירות לרוב קטן בהרבה ביחס לאורכי המוטות, זאת כדי לאפשר הבנה של המבנה האטומי והקשרים בין האטומים. כתוצאה מכך, הדגם לא נותן הבנה נכונה בנוגע לנפח שתופסת מולקולה. לצורך כך קיים דגם מילוי מרחב (קאלוט) (אנ'), לרוב זהו דגם ממוחשב, שבו באים לידי ביטוי הרדיוסים האטומיים ביחס זהה לאורכי הקשרים בין האטומים ולכן מציגים את הנפח התפוס אך לא את הקשרים.

דגמי כדור-מקל יכולים להיות דגמים ממשיים או דגמים ממוחשבים. ניתן לקנות ערכות בנייה המכילות מספר ספירות בצבעים שונים בעלי חורים לחיבור המוטות, ומספר מוטות בצורות שונות לצורך המחשת סוגי הקשרים השונים. צבעי הספירות לרוב מתייחסות לשיטת צביעה CPK (אנ'). בחלק מערכות הבנייה המוטות יכולים לנוע ולאפשר הבנה בנוגע לתנועת האטומים במבנה.

היסטוריה
--------

בשנת 1865, הכימאי הגרמני אוגוסט וילהלם פון הופמן הציג לראשונה את דגם הכדור-מקל. הוא נהג להשתמש בדגמים אלו בהרצאותיו במכון המלכותי של בריטניה הגדולה.

ראו גם
------

* כתיב כימי
* מבנה לואיס
* דגם מילוי מרחב (קאלוט)
* שיטת צביעה CPK

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגם כדור-מקל** בוויקישיתוף
ראדומים מסתירים אנטנות סיגינט בבסיס אשלון במינוויט-היל, יורקשיר
חיילים אמריקאים מסיירים ליד ראדומים בבסיס ביפן
**ראדום** (באנגלית: **Radome**, קיצור של Radar dome – כיפת מכ"ם) הוא כיסוי כדורי להגנת אנטנה.

הראדום עשוי מחומר החסין לגשם, וכזה שלא יפריע למעבר גלי רדיו – לרוב פיברגלס.

הראדום משמש בעיקר להגנה מפגעי מזג אוויר, כגון: קורוזיה ממשקעים, לחץ הנובע מהצטברות קרח על האנטנה וכוחות שמפעילה הרוח על הרפלקטור.

תפקיד נוסף לראדום הוא הסתרת אנטנות צלחת המשמשות לאיסוף מודיעין אותות (סיגינט) או אנטנות לממסר תקשורת צבאית מהסיבות הבאות:

* הסתרת מטרת היירוט אליה מכוונת האנטנה.
* הסתרת ממדי הרפלקטור והזן שבאמצעותם ניתן לחשב את התדר (או אורך הגל) שאליו מותאמת האנטנה.
* הסתרת האנטנה (שנחשבת לרכיב רך ופגיע) באמצעות הצבת ראדומי דמה ריקים במטרה להגדיל שרידותה להתקפת אויב.

הראדומים נבנים בצורה של כדור שהיא אופטימלית בנפחה ושטחה כדי לקרות אלמנט המסתובב לכל הכיוונים. ראדומים רבים משתמשים בכיפה גאודזית על מנת לבנות את צורת הכדור העוטפת את האנטנה.

במטוסים ובטילים המכ"ם נמצא בדרך כלל בחלק הקדמי. לכן, בנוסף להגנה שהוא מספק, הראדום מתוכנן בצורה אווירודינמית על-מנת להפחית את הגרר שיוצרת אנטנת המכ"ם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ראדום** |
|  |
| --- |
| **האיטי** |
| סמל האיטי |
| ערך זה הוא חלק מסדרת**ממשל ופוליטיקה של האיטי** |
| * **חוקה**
* **נשיא**
	+ אין מבחינה רשמית. בפועל אריאל אנרי
* **ראש ממשלה**
	+ אריאל אנרי
* **פרלמנט**:
	+ הסנאט של האיטי
	+ לשכת הצירים של האיטי
* **בחירות בהאיטי**
* **מחוזות האיטי**
* **יחסי חוץ**
	+ נציגויות דיפלומטיות בהאיטי
	+ נציגויות דיפלומטיות של האיטי בעולם
* **בית משפט עליון**
 |

**הפרלמנט של האיטי** (בצרפתית: **Parlement Haïtien**) הוא הרשות המחוקקת של האיטי, המורכב מהסנאט (בית עליון) ומלשכת הצירים (בית תחתון). בניין הפרלמנט ממוקם בפורט-או-פרנס.

היסטוריה
--------

הרשות המחוקקת הראשונה של האיטי נקראה מועצת המדינה. היא הורכבה לרוב מגנרלים שמינה ראש המדינה. מועצת המדינה הראשונה הוקמה על ידי ז'אן-ז'אק דסאלין. לאחר שנרצח בשנת 1806 שליט ממלכת הצפון של האיטי, אנרי כריסטוף, שינה את שמה של מועצת המדינה לאספה המכוננת.

בשנת 1816 הקים אלכסנדר פטיון, שליט האיטי, בית מחוקקים דו-ביתי.

בשנת 1964 הפרלמנט הפך לבית מחוקקים חד-ביתי, ובשנת 1988 הוא חזר להיות דו-ביתי.

בתים
----

### הסנאט

 ערך מורחב – **הסנאט של האיטי**  

בסנאט של האיטי יש 30 מושבים, שלושה לכל מחוז.

שני שלישים מהסנאטורים נבחרים לשש שנים, ושליש לשנתיים.

לפני הקמת מחוז ניפס בשנת 2003 היו עשרים ושבעה מושבים בסנאט.

### לשכת הצירים

לשכת הצירים מונה 119 חברים הנבחרים בהצבעה עממית לתקופות של ארבע שנים.

בבחירות בשנת 2000 73 מושבים מתוך 83 שהיו אז בלשת הצירים היו שייכים למפלגתו של ז'אן-ברטראן אריסטיד.

האספה הלאומית
-------------

האספה הלאומית היא ישיבה בה משתתפים כל חברי הפרלמנט. האספה הלאומית מתכנסת למטרות ספציפיות הקבועות בחוקה, ביניהן: הכרזת מלחמה, אישור או דחיית הסכמים ואמנות בינלאומיים ותיקון החוקה.

בראש האספה הלאומית עומד נשיא הסנאט. נשיא לשכת הצירים משמש כסגן נשיא האספה הלאומית ומזכירות הסנאט ולשכת הצירים משמשות גם כמזכירות האספה הלאומית.

בניין האספה הלאומית נבנה בשנת 1949 בפורט-או-פרנס, ונהרס על ידי רעידת האדמה ב-12 בינואר 2010.

בניין הפרלמנט
-------------

בניין הפרלמנט הוקם בשנת 1967 ונהרס ברעידת האדמה העזה שהתרחשה ב-2010.

ב-22 בנובמבר 2011 הוקם מבנה זמני לפרלמנט.

ב-27 בדצמבר 2012 הונחה האבן הראשונה של בניין הפרלמנט החדש. גודלו של הבניין החדש הוא 3,600 מטרים רבועים.

ראו גם
------

* הסנאט של האיטי
* פוליטיקה של האיטי
* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפרלמנט של האיטי (בצרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 88
2. ↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 92
3. ↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 98
4. ↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 99
5. ↑  Haiti - Reconstruction : Inauguration of the new Parliament building in Haiti - HaitiLibre.com : Haiti news 7/7, www.haitilibre.com
6. ↑  Haiti - Reconstruction : «The most beautiful Parliament of the Caribbean» (dixit Laurent Lamothe) - HaitiLibre.com : Haiti news 7/7, www.haitilibre.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261110405171
* ISNI: 0000 0001 0686 0667
* LCCN: n50000752
* VIAF: 130151342
* WorldCat: lccn-n50000752

 |
*פרח ברזילי גבעות פולינזי*
**ברזילי הגבעות הפולינזי** (***Metrosideros polymorpha***) הידוע כ"אוהיא לאהוא" (ʻōhiʻa lehua) הוא מין של עץ ירוק-עד פורח ממשפחת ההדסיים שהוא אנדמי לששת האיים הגדולים של הוואי. זהו עץ מגוון מאוד אשר צומח לגובה 15–20 מטר בתנאים מעולים, כשיח נמוך הגדל בביצות כבול, או ישירות על בזלת. הוא מציג מגוון מרהיב של פרחים אשר מורכבים מאבקנים אשר צבעם יכול לנוע מאדום בוהק לצהוב. מסורות הוואיות עתיקות מתייחסות לעץ וליערות שהוא יוצר כמקודשות לאלה פלה (Pele), אלת ערי הגעש וולאקה (Laka) אלת ההולה (Hula) הריקוד הפולינזי המסורתי. עצי אוהיא גדלים בקלות על לבה, והם בדרך כלל העצים הראשונים שגדלים על זרימות לבה חדשות.

תפוצה
-----

ברזילי הגבעות הפולינזי הוא העץ המקומי הנפוץ ביותר באיי הוואי. הוא יכול לגדול במגוון רחב של תנאי קרקע, טמפרטורות וירידת גשמים. הוא גדל מגובה פני הים עד קו העצים בגובה 2500 מטר מעל פני הים והוא נמצא בדרך כלל ביערות לחים ויבשים ורמות שיחים גבוהות. זהו צמח מעזבות של זרימות לבה חדשות. הוא גדל לאט יחסית, דומיננטי ביערות גבוהים מעל 400 מטר מעל פני הים. העץ נפוץ גם ביערות רטובים עונתיים בו הוא יהיה דומיננטי או בתערובת יחד עם עצי שיטה מקומיים.

בית גידול
---------

ברזילי הגבעות הפולינזי יכול להופיע כעץ גבוה או כשיח שטוח ומגוון צורות ביניהם. אדמות מועדפות יהיו חומציות או נייטרליות (pH 3.6-7.4) ובמגוון רחב של סוגי קרקע. טווח גשמים רצוי בין 1000–3000 מ"מ לשנה מועדף אבל אואיה יכול לגדול גם ביערות יבשים המקבלים 400 מ"מ ליטר גשם בשנה ובביצות המקבלות יותר מ-10,000 מ"מ גשם בשנה. באדמות לחות ועמוקות אואיה צומח לגובה 20–25 מטר כאשר שיא הגובה המתועד הוא 30 מטר. לגזע מגוון צורות רחב. בעצים מסוימים הוא ישר וחלק ובאחרים מפותל ומחורץ. לעצים הגדלים ביערות יש לעיתים קרובות שורשי תמיכה בעקבות נביטה על בולי עץ או גדמים של עצים טרופים שנפלו ונרקבו כאשר עץ האואיה הגיע לבגרות. לעצים מסוימים יש שורשי אוויר לאיסוף לחות. בגבהים גבוהים או במקומות בהם הקרקע אינה איכותית או מעט גשמים צורת השיח היא דומיננטית. הפרחים יהיו בצבע אדום בהיר, אדום בוהק, אדום-כתום, ורוד, צהוב וכתום. הפרחים מופיעים כהתקבצויות בקצות הענפים. מסה של אבקנים מתארכת מהפרח ונותן לפרח צורת פון-פון אופיינית.

מיתולוגיה
---------

במיתולוגיה ההוואית אואיה ולאואה (Lehua) היו זוג נאהבים צעירים. אלת הרי הגעש פלה התאהבה באואיה הנאה וניגשה אליו. אואיה דחה את החיזורים שלה. בהתקף קנאה פלה הפכה את אואיה לעץ. לאואה הייתה שבורה מהשינוי ומרחמים, האלים האחרים הפכו אותה לפרח והציבו אותה על עץ האואיה. בגרסאות אחרות פלה הייתה מלאת חרטה אך לא יכלה להשיב את השינוי אז היא הפכה את לאואה לפרח בעצמה. נאמר שכאשר פרח לאואה נקטף מעץ אואיה השמיים יורידו גשם המייצג את דמעות הנאהבים שהופרדו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברזילי גבעות פולינזי** בוויקישיתוף 

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543523805171
* LCCN: sh85094268

 |


1. ↑  ברזילי גבעות פולינזי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**נחש ביצים מצוי** (שם מדעי: ***Dasypeltis scabra***) הוא נחש החי באזורים טרופיים באפריקה. נחש זה מותאם לאכילת ביצי ציפורים.

מאפיינים
--------

הנחש נפוץ בטבע באפריקה וכן בכמה מדינות בחצי האי ערב כמו סעודיה. הוא מגיע לאורך 51–89 ס"מ ובעל מפתח לסתות גדול העוזר לו לבלוע ביצים. הגוף כחלחל-אפור עם פסים כהים מעט על הגב. הבטן בהירה יותר והוא בעל כתמים צהובים מצידי הגוף. ייתכן שנחש זה מחקה מינים ארסיים כמו האפעה או צפע לילי מצוי. עם זאת הפסים של נחשי הביצים הם אנכיים לעומת הקווים האופקיים של הצפע הלילי.

נחשי הביצים נפוצים בבתי גידול מגוונים מיערות פתוחים וסוואנות עד לאזורי סלעים. הם לא מצויים ביערות גשם ולא במדבריות. הנחש הוא יצור לילי המסתתר ביום בין גזעים או סלעים ויוצא בלילה לחפש מזון בקיני ציפורים ולכן מטפס על העצים.

הוא ניזון כמעט לגמרי על ביצי עופות שונים. הלחיים בעלי קרסים קטנים מבפנים העוזרים "להחזיק" את הביצה והלסתות נפערות ועוזרות לבלוע ביצים הגדולות מראשו של הנחש. לאחר שהביצה נבלעת היא מועברת לוושט ושם ישנה חוליה העוזרת לפצח את הביצים ולשפוך את תוכן החלבון לקיבה. הקליפה נאספת קדימה ונפלטת ריקה מחוץ לפה.

הנחש איננו ארסי אך כדי לחמוק מטורפים הוא מידמה לנחשים ארסיים. בעת שהוא מותקף הוא מתנפח, לוחש בחוזקה ומשפשף את הקשקשים אחד בשני בפתאומיות, מה שיכול להרתיע את התוקף. עם זאת הוא עדיין מותקף בידי נמיות, עיטים, גירית הדבש, תנים, סרוואל ולטאות כוח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחש ביצים מצוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחש ביצים מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7570768-8

 |
**נחש גפן ירוק** (שם מדעי:  ***Oxybelis fulgidus***) הוא מין של נחש תת-ארסי ממשפחת הזעמניים החי ביערות הגשם של אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. במראהו הוא דומה למין נחש שוטני ירוק אף שאין קשר אמיתי ביניהם.

נחש זה בעל קשקשים ירוקים עם בטן ירוקה-בהירה וצידיים צהובים והוא מגיע לעובי של 2 ס"מ ולאורך 1.2-2 מטרים. הוא בעל ראש קצר ודק הדומה לענף של גפן, מה שנתן לו את שמו ובעל לשון ירוקה המצליפה במהירות החוצה ופנימה. הוא בעל עיניים גדולות שביניהם נחיריים עובר פס שחור ובעל לסתות ארוכות ודקות המשתרעות עד אחורי הראש. רוב זמנו הוא תלוי מענפים ומסתתר בין עלי היער בשכבות הגבוהות.

הנחש משתמש בלשונו כדי לעקוב אחרי טרף מטפס כמו עכבר, לטאה או קן עם ביצים. הנחש מתקדם לאורך נתיב הריח עד שהוא מגיע לטרף בחרישיות. ההכשה אשר קוראת במרבית המקרים מלמעלה, גורמת לנחש להניע את לסתותיו קדימה ולאחוז בטרף כדי שיטפטף לתוכו ארס מניביו האחוריות. הארס חלש יחסית ומספיק רק להמתת בעלי חיים קטנים. הכשה כזו אינה מסוכנת לאדם, למרות העובדה שהיא גורמת לקהות חושים ולכאבים באזור המוכש. עם זאת, אנשים אלרגיים עלולים עדיין להיפגע ממנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחש גפן ירוק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחש גפן ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הפרלמנט של בחריין** (בערבית: **المجلس الوطني البحريني**) הוא שמו הרשמי של הפרלמנט של מדינת בחריין. בפרלמנט 80 מושבים. הוא מורכב משני בתים, שבכל אחד מהם מכהנים 40 חברים. הפרלמנט מכהן מכוח חוקת המדינה שנתקבלה בשנת 2002.(אנ')

יושב ראש מועצת הנציגים (הבית התחתון) משמש גם כיושב ראש הפרלמנט כולו, ובהיעדרו יושב בראשו יושב ראש המועצה המייעצת (הבית העליון). יושבת הראש המכהנת מאז 2018 היא פאוזיה עבדאללה יוסוף זאינל (אנ').

הפרלמנט
-------

בהתאם לחוקת 1973 של בחריין כלל הפרלמנט בית יחיד שבו 40 נציגים. הם נבחרו בקולות כלל האזרחים במדינה, ללא השתתפותן של נשים, אשר נאסרה על ידי שליט המדינה, האמיר עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה (אנ').

הבחירות לפרלמנט החד-ביתי נערכו פעם אחת בלבד, בשנת 1973. כעבור שנתיים פיזר שליט המדינה את הפרלמנט לאחר שזה סירב לחוקק לפי דרישת הממשלה חוק סמכויות ביטחון. לאחר מכן מנע האמיר עד לתום חייו ב-1999 את כינוס הפרלמנט וקיום בחירות לאיושו.

יורשו של האמיר ומלך בחריין הנוכחי, חמד בן עיסא אָאל ח'ליפה, כונן את חוקת 2002, שבמסגרתה הפכה המדינה למונרכיה והוא הפך מאמיר המדינה למלך. החוקה יצרה פרלמנט בן שני בתים. מכוחה נערכו ב-2002 בחירות לאיוש מועצת הנציגים. המלך הוא הממנה את חברי מועצת היועצים. הוא מוסמך להורות על פיזור הבית התחתון.

בהתאם לחוקה, ניתנה זכות בחירה לפרלמנט גם לנשים. הבחירות לאיוש הבית התחתון נערכות במחוזות בחירה. אם מועמד מסוים לא משיג רוב של הקולות במחוז בחירה, נערך בו סיבוב שני של בחירות בין שני המועמדים שזכות למספר הקולות הגבוה ביותר. הבחירות בבחריין אינן נחשבות לחופשיות בשל הגבלות שמטילים המלך והממשלה על התארגנות מפלגות חופשית במדינה.

קבלת חוק בפרלמנט מותנית באישורו על ידי שני בתי הפרלמנט.

הבחירות האחרונות לבית התחתון של הפרלמנט נערכו בשנת 2018.(אנ')

ראו גם
------

* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* אתר מועצת הנבחרים (באנגלית)
* נוסח חוקת בחריין משנת 2002, באתר ויקיטקסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  סעיף 42 לחוקת 2002.
2. ↑  סעיף 1 לחוקת 2002.
3. ↑  סעיף 70 לחוקת 2002.