recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**המרכז לחינוך סייבר** הוא ארגון ממשלתי חברתי שנוסד על ידי קרן רש"י ופועל לשינוי חברתי באמצעות שינוי וקידום החינוך הטכנולוגי בישראל. המרכז מפעיל מספר תוכניות לאומיות המכשירות למקצועות הסייבר והטכנולוגיה בתיכונים ברחבי הארץ, בדגש על מוסדות בפריפריה הגאוגרפית ובפריפריה החברתית בישראל.

הארגון פועל בשיתוף משרד הביטחון, משרד ראש הממשלה, מטה הסייבר הלאומי ומטה הסייבר הצבאי על מנת ללמד את התלמידים ידע מעשי שיסייעו להם להשתלב ביחידות טכנולוגיות דוגמת יחידה 8200, יסייעו להם ללמוד באקדמיה במקצועות הטכנולוגיים ובעתיד להשתלב בתעשיית ההיי-טק הישראלית.

תוכניות המרכז
-------------

### מגשימים

* **מגשימים סייבר** - תוכנית לתלמידי כיתות י'-י"ב המחזקת אצל חניכים מצטיינים את מקצועות הטכנולוגיה והסייבר על מנת להעלות את מספר המלש"בים המתקבלים ליחידות הטכנולוגיות בצה"ל מהפריפריה הגאוגרפית ומהפריפריה החברתית בישראל. תוכנית זו מתמקדת בלימודי תכנות, לימודי תקשורת ורשתות, ומערכות הפעלה. התוכנית משלבת ליווי מנטורים מתעשיית ההיי טק הישראלי.
* **מגשימים AI** היא תוכנית הדומה ל"מגשימים סייבר" וגם היא נלמדת במסגרת כיתות י'-י"ב. מטרת התוכנית להגדיל את מספר המלש"בים המתקבלים ליחידות העוסקות בבינה מלאכותית בצה"ל.

### ממריאות

**ממריאות** היא תוכנית מצוינות לתלמידות. התוכנית מתמקדת במקצועות הסייבר והמחשבים והיא נועדה לנערות בכיתות י'-י"ב. גם תוכנית זו ממקדת את לימודי החניכות במקצועות הטכנולוגיים, מקצועות שיאפשרו לבנות להתמודד בהצלחה רבה יותר על קבלתן ליחידות טכנולוגיות ובהמשך להשתלב בתעשיית ההיי-טק והסייבר בישראל. במסגרת התוכנית קיים גם מסלול לנערות דתיות שיכולות להמשיך מיד בסוף לימודיהן לשירות לאומי בתפקידים טכנולוגיים בגופי ביטחון.

### סטארטק

**סטארטק** היא תוכנית מצוינות לתלמידי כיתות ז-ח (חטיבת הביניים). במסגרת התוכנית לומדים החניכים טכנולוגיות שונות בצורה חוויתית בעולמות הטכנולוגיה והמחשבים, תיכנות, פיתוח משחקים, השתתפות בכנסים טכנולוגיים ובימי העשרה בתעשיית ההייטק.

שיתופי פעולה
------------

### גשרים

**גשרים** הוא פרויקט הנעשה בשיתוף פעולה נרחב של יחידה 8200, חיל החינוך והנוער, המרכז לחינוך סייבר, משרד החינוך, הרשויות המקומיות וקרן רש״י. במסגרת התוכנית, מורות חיילות ומש"קיות הוראה והדרכה מטעם אכ"א בשילוב חיילים מיחידה 8200 מעבירים תכנים שפותחו על ידי המרכז לחינוך סייבר בחטיבות ובתיכונים, ובכך מהווים חיזוק למערך ההוראה הקיים.

### קורסים מקוונים

המרכז לחינוך סייבר יוצר תכנים גם לטובת מיזם הלמידה הדיגיטלית קמפוס IL, ביניהם קורסים ברמות שונות על שפת פייתון, קורס היכרות עם האינטרנט וקורסי סייבר למיניהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לחינוך סייבר
* המרכז לחינוך סייבר, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר תוכנית מגשימים
2. ↑  אתר תוכנית ממריאות
3. ↑  אתר תוכנית סטארטק
4. ↑  יוסי יהושוע, המסלול לצמצום פערים בהייטק עובר דרך צה"ל, באתר ynet, 11 בינואר 2023
5. ↑  קורסי המרכז לחינוך סייבר באתר קמפוס IL

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010399986605171

 |
המינרל מיקרוקלין, דוגמה לגביש טריקליני
תיאור סכמטי של המערכת הטריקלינית
בקריסטלוגרפיה **המערכת הגבישית הטריקלינית** או **המערכת התלת-נטייתית** היא אחת משבע המערכות הגבישיות.

מערכת גבישית מוגדרת על ידי שלושה וקטורים או גם צירים (a‏, b ו-c) והזוויות ביניהם (α‏, β, ו-γ), כאשר כל זווית נמדדת במישור הניצב לציר והיא הזווית בין שני הצירים הנגדיים לאות, למשל α היא הזווית בין b ל-c. במערכת הטריקלינית כל שלושת הווקטורים הם באורך שונה (a ≠ b ≠ c) בדומה למערכת הגבישית האורתורומבית, אבל בשונה ממנה אף זווית ביניהם אינה זווית ישרה (90° ≠ α, β, γ).

הסריג הטריקליני הוא הסריג בעל הסימטריות המועטה ביותר מבין 14 סריגי בראבה. לסריג יש את מינימום הסימטריה שיש לכל הסריגים: נקודות היפוך לכל נקודה בסריג ושבע נקודות נוספות לכל נקודת סריג: באמצע המקצועות והפאות, ובנקודות המרכז. זהו סוג הסריג היחיד שאין בו מישורי סימטריה (מישור המחלק את הגביש לשני חלקים שכל אחד הוא בבואת ראי של החלק השני).

במערכת הגבישית הטריקלינית כלולות שתי חבורות סימטריות נקודתיות בלבד. לחבורה אחת יש מרכז סימטריה בלבד, ולחבורה השנייה אין סימטריה בכלל. החבורה הראשונה מכונה טריקלינית רגילה או גם טריקלינית-פינקואידית, והשנייה טריקלנית המיהדרליתאו גם טריקלנית-פדיאלית, הטבלה הבאה מפרטת את שתי החבורות על פי הסימונים המקובלים בקריסטלוגרפיה: סימון הרמן-מוגן וסימון שנפליס.

| שם | הרמן-מוגן | שנפליס |
| --- | --- | --- |
| טריקליני רגיל או גם טריקליני-פינקואידי | {\displaystyle {\overline {1}}} | *Ci* (סימון נוסף הוא גם *S2*) |
| טריקליני המיהדרלי או גם טריקליני פדיאלי | 1 | *C1* |

לכל חבורה נקודתית מוגדרת רק חבורת סימטריות מרחבית אחת. הקו מעל ל-1 בסימון הרמן-מוגן ({\displaystyle {\overline {1}}}) בא לציין קיום של מרכז סימטריה. הערך 1 בא לציין שנדרש סיבוב מלא של הגביש על מנת לחזור על מקצוע או פאה.

חוסר הסימטריה אין פירושו שמערכת זו היא אמורפית, כלומר חסרת סדר. האטומים בגביש יכולים להתיישב במקומות מסוימים בלבד ובמקרה של גבישים טריקליניים מקומות אלו אינם מסודרים בצורה סימטרית, אבל לגביש יש מבנה מסודר.

דוגמאות למינרלים השייכים למערכת הטריקלינית הרגילה ({\displaystyle {\overline {1}}}) כוללות את הפלגיוקלז, המיקרוקלין, הרודוניט, הטורקיז, הוולאסטוניט והאמבליגוניט. בסך הכל יש כ-250 מינרלים המשתייכים למערכת זו.

דוגמאות למינרלים השייכים למערכת הטריקלינית ההמיהדרלית כוללות את האפיסטיבליט, הקאוליניט והלאוקופניט. בסך הכל יש כ-50 מינרלים המשתייכים למערכת זו.

ראו גם
------

* מערכת גבישית

לקריאה נוספת
------------

* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, *Manual of Mineralogy*, 20th ed. pp. 64 - 65, ISBN 0-471-80580-7

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המערכת הגבישית הטריקלינית** בוויקישיתוף
* המערכת הטריקלינית הסבר על המערכת הטריקלינית באתר Amethyst Galleries
* המערכת הגבישית הטריקלינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פינקואיד (Pinacoid מיוונית לוח) מתאר מצב של שתי פאות מקבילות בגביש.
2. ↑  המיהדרל (hemihedral – מיוונית חצי פאות) הוא גביש המכיל רק חצי מכמות הפאות הנדרשות למקסימום הסימטריה של המערכת לה הוא משתייך.
3. ↑  פדיון (Pedion מיוונית מישור) הוא גביש חסר סימטריה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4322770-3

 |
**פולה** (בפינית: **Pulla**) הוא לחמניה מתוקה פינית או קינוח מתוק עדין בטעם זרעי הל כתושים ולעיתים צימוקים או שקדים פרוסים.

מאפיינים
--------

**לחמי הל**, כולל פולה הפינית (בפינית: לעיתים גם nisu) ו-Kardemummabröd ו-Kardemummabullar של המטבח השוודי, הם קבוצה של לחמים מועשרים או מאפים בטעם הל. הם נאכלים לאורך כל השנה, בדרך כלל עם קפה או תה. הל הוא התבלין שמשמש במספר מדינות נורדיות בעוגות, עוגיות וביסקוויטים, כולל מאפים פיניים מסורתיים לחג המולד.

בפינלנד
-------

כיכרות פולה קלועות (נקראות pitko) מעוצבות משלושה גדילי בצק או יותר. הכיכרות עשויות להיות מעטצבות גם לטבעת. הן בדרך כלל מצופות במריחת ביצים ואז מפזרים עליהן סוכר לבן או שקדים. סוגים אחרים של פולה כוללים לחמניות עגולות קטנות הדומות לסקונס האנגלי, אך יש להן תוספת סוכר וחמאה ולחמניות קינמון גדולות יותר הנקראות korvapuusti. מבחוץ יש להן על פי רוב זיגוג חום מבריק, שנוצר על ידי ציפוי של חלבון ביצה, חלב או תערובת של סוכר וקפה מבושל יחד.

בדרך כלל פולה נאפה ככיכר קטנה, עגולה בסגנון בריוש, המוגשת בשלמותה, או ככיכר ארוכה הנקראת pullapitko, שהוא פרוס, וניתן גם לקלוע אותו לפני האפייה, כדי שיהיה דקורטיבי וחגיגי יותר. כמה וריאציות הן ציפוי עם אגוזי מלך קצוצים ואייסינג וניל, צימוקים נוספים לעיתים לבצק וגם לשבלול הקינמון (הנקראות korvapuusti). לחמניות חמאה וסוכר הנקראות voisilmäpulla, ואלה עם תוספות פירות יער ולחמניות ממולאות הנקראות rahkapulla. נאפות לאירועים מיוחדים וניתן להוסיף זעפרן לבצק כדי להעניק טעם וגוון צהוב. בפינלנד, פולה מוגש לעיתים קרובות עם קפה. בקפיטריות, איכות הפולה נחשבת לסימן לאיכות הכללית של המקום.

פולה נפוצה גם בחצי האי העליון של מישיגן וצפון אונטריו, אזורים בארצות הברית ובקנדה שיש בהם אוכלוסיות פיניות גדולות. שם הוא ידוע גם בשם nisu, מילה פינית ישנה שעדיין נמצאת בשימוש עם אותה משמעות בכמה דיאלקטים, אף על פי שמשמעותה במקור היא פשוט 'חיטה'. המונח korppu מתייחס במקום זאת למקל לחם דמוי ביסקוטי, אפוי כפול לטבילה בקפה, אשר עשוי לעיתים קרובות משאריות ניסו.

בשוודיה
-------

לחמניות הל
לחמי הל שוודיים כוללים כאמור kardemummabröd (לחם) ו-kardemummabullar (לחמנייה). פולה מכונה בשוודית bulle או kanelbulle.

לחם הל נחשב למאכל מסורתי בקרב אמריקאים שוודיים.  לחמניות הל אוכלים יחד עם קפה או תה.

לקריאה נוספת
------------

* צוריקי (אנ')

ראו גם
------

* חלה
* בייגלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Julens alla dofter (אורכב 16.12.2008 בארכיון Wayback Machine)
2. ↑  Julens Kryddor (אורכב 06.07.2011 בארכיון Wayback Machine)
3. ↑  "Pullataikina". *Valio.fi*. נבדק ב-28 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Ojakangas, B. (1988). *The Great Scandinavian Baking Book*. Boston: Little, Brown, and Co.
5. ↑  Lewis, Anne Gillespie (28 בדצמבר 2017). *Swedes in Minnesota*. Minnesota Historical Society Press. ISBN 9780873514781. נבדק ב-28 בדצמבר 2017 – via Google Books. `{{cite book}}`:  (עזרה)
6. ↑  Kaplan, Anne R.; Hoover, Marjorie A. (28 בדצמבר 1986). *The Minnesota Ethnic Food Book*. Minnesota Historical Society Press. p. 133. נבדק ב-28 בדצמבר 2017 – via Internet Archive. swedish cardamom bread. `{{cite book}}`:  (עזרה)
7. ↑  Mat, Allt om. "– Recipes". *Alltommat.se*. נבדק ב-28 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**בואו נדבר על זה** (באנגלית: **Analyze This**; בתרגום חופשי: "נתח את זה") הוא סרט קולנוע אמריקאי-אוסטרלי מסוגת קומדיית הפשע משנת 1999. הרולד ראמיס ביים את הסרט, ומככבים בו ליסה קודרו, רוברט דה נירו ובילי קריסטל. הסרט זכה להצלחה בקופות והיה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב, בהם הסרט הקומי או המוזיקלי הטוב ביותר.

ב-2002 יצא סרט המשך בשם "בואו נדבר על זה פעם שנייה".

עלילה
-----

עלילת הסרט עוקבת אחר פול ויטי (דה-נירו), מאפיונר הנתקף התקפי חרדה ודיכאון על רקע ההתנקשות באביו לנגד עיניו, כשעוד היה ילד. ויטי מבין כי החולשה מסכנת את חייו ועסקיו הנפשעים ופונה בסתר לעזרת פסיכיאטר - בן סובּל (קריסטל). סובל מוצא עצמו נגרר לעולמו של ויטי, הרגיל שבקשותיו ודרישותיו מתבצעות באופן מיידי - ומתקשה לקבל הרעיון של טיפול פסיכיאטרי מתמשך או קביעת פגישות שבועיות.

מאחר שבעולמו של ויטי פגישות עם פסיכולוג עלולות להתפרש כחולשה הוא נאלץ להסתיר את הטיפול מעיני חבריו לארגון הפשע ויריביו. כתוצאה מדרישותיו לטיפול מיידי בכל עת שיחפוץ מוצא עצמו בן נקלע מספר פעמים לסיטואציות בהן עליו להתנהג כחבר משפחת הפשע של ויטי. במקביל, אנשי ה-FBI משכנעים את בן לשמש מודיע בעזרת קלטת מזויפת, בה נשמע ויטי מתכנן לרוצחו.

בשיא העלילה מוצא עצמו בן מייצג את ויטי בפגישת פסגה של משפחות הפשע כקונסיליירי, בעוד שזה מגיע לפריצת דרך בניתוח תחושת האשם שהרגיש על מותו של אביו. ויטי מגיע לפגישה ומודיע כי הוא מבקש לעזוב את חיי הפשע. אנשי אחת ממשפחות הפשע היריבות מסרבים לקבל זאת וחוששים שוויטי יהפוך למלשן ובין שני המחנות מתפתח קרב יריות. במהלך הקרב בן מגן בגופו על ויטי מכדור ונפצע בכתף. לאחר שאנשי ה-FBI נכנסים לזירה ועוצרים את כל המעורבים בן נשלח לבית חולים וחוזר לחיות את חייו כבשגרה.

באפילוג בן מבקר את ויטי בכלא סינג סינג, ומברך אותו על החלמתו מהתקפי החרדה והדיכאון.

שחקנים
------

* רוברט דה נירו - פול ויטי
* בילי קריסטל - בן סובל
* ליסה קודרו - לורה מקנמארה, ארוסתו של בן
* צ'אז פלמינטרי - פרימו סינדרוני, יריבו של ויטי
* ג'ו ויטרלי - ג'לי, סגנו של ויטי

ביקורות והכנסות
---------------

הסרט יצא ב-5 במרץ 1999, ובסוף השבוע הראשון באקרנים גרף כ-18 מיליון דולר וניצב במקום הראשון. בשבועות שלאחר מכן הכנסותיו של הסרט ירדו בהדרגה ובאופן מתון, עד אשר ירד מהאקרנים בארצות הברית כעבור 22 שבועות, לאחר שגרף הכנסות בנות כ-106 מיליון דולר. מהכנסותיו ברחבי העולם הסרט גרף 70 מיליון דולר נוספים, ובסה"כ כ-176 מיליון דולר.

הסרט זכה לביקורות מעורבות, עם נטייה לאהדה בקרב מבקרי הקולנוע. בין המבקרים המשבחים את הסרט נפוצו שבחים לתזמון הקומי ולמשחקם של קריסטל ודה-נירו. מנגד, מבקרים אחרים טענו כי עלילת הסרט איננה עמוקה דיה והדמויות חסרות עומק אמיתי.

הסרט היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב - הסרט הקומי או המוזיקלי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי (בעבור הופעתו של דה-נירו).

קישורים חיצוניים
----------------

* "בואו נדבר על זה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "בואו נדבר על זה", באתר נטפליקס
* "בואו נדבר על זה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "בואו נדבר על זה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "בואו נדבר על זה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "בואו נדבר על זה", באתר Metacritic (באנגלית)
* "בואו נדבר על זה", באתר אידיבי
* "בואו נדבר על זה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הוצאות והכנסות הסרט **בואו נדבר על זה** באתר Box Office Mojo
2. ↑  ראו לדוגמה ביקורתו של רוג'ר איברט
3. ↑  ראו לדוגמה ביקורת בוושינגטון פוסט
**אַלוּ טִיקִי** (באורדו: **آلو ٹکی**; באנגלית: **Aloo tikki**, הידוע גם בשם **Aloo ki tikkia**, **Aloo ki tikki** או **Alu tikki**,) הוא מזון מהיר שמקורו בתת-היבשת ההודית.

מאפיינים
--------

מכינים אותו במטבח ההודי, הפקיסטני ובנגלדשי, הוא עשוי מתפוחי אדמה מבושלים, אפונה ותבליני קארי שונים. **אלו** פירושו תפוח אדמה בהינדוסטנית, ו**טיקי** הוא קציצה קטנה או קרוקט. המנה מוגשת חמה לצד תוספת של סות' (אנ'), תמרהינדי וכוסברה - נענע, ולפעמים דאהי (יוגורט) (אנ') או חימצה.

המאכל הוא צמחוני והוא המקביל ההודי להאש בראונס.

סוגים
-----

בגלל התפוצה הגאוגרפית הרחבה ברחבי העולם של אנשים ממוצא הודי, קיימות מספר וריאציות למנה זו.

במומבאי, גרסה פופולרית של אלו טיקי מוגשת עם קארי חריף וצ'אטני שונים. הוא נקרא רגדה פאטיס והוא נמכר בדוכני צ'אט שונים ברחבי העיר ובמיוחד בחוף צ'ופאטי (אנ'). האלו טיקי באזור זה עשוי בעיקר מתבלינים שגדלו במקום כמו כורכום, ואילו בבנגלור משתמשים יותר בכוסברה. בבריטניה, טיקי ירקות זמין בדלפקי מעדניות בחנויות שונות.

כמה מסעדות רחוב בצפון הודו או מסעדות בסגנון בית קפה יכניסו את האלו בלחם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלו טיקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  liza (20 במאי 2023). "Enjoy Restaurant-Quality Aloo Tikki at Home with New Recipe Ideas – Desher Barta". נבדק ב-20 במאי 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Why Sweet And Sour Makes The World Go Yum". *mid-day.com*. 3 בדצמבר 2015. נבדק ב-13 בנובמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**לונדון** הוא אלבומה ה-34 של המוזיקאית והזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. האלבום נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים והוא השני הנמכר היותר מבין אלבומיה.[דרוש מקור]

רקע
---

האלבום יצא ב-1989, בזמן האינתיפאדה הראשונה. למעשה, סוף שנות השמונים הייתה תקופה בה הוציאו אמנים רבים לרדיו שירי מחאה רבים על האינתיפאדה. בין אמנים אלה, מלבד אלברשטיין, ניתן למנות את נורית גלרון עם "אחרינו המבול", סי היימן עם "יורים ובוכים" ואהוד בנאי עם "ערבב את הטיח".

"לונדון" הוא הרוקיסטי ביותר של אלברשטיין. את האלבום הפיק ירוסלב יעקובוביץ', שעיבד את כל שירי האלבום, שחלקם בעלי תוכן כגון שיר הנושא "לונדון", שמילותיו לקוחות מהמחזה "אורזי מזוודות" מאת חנוך לוין ו"חד גדיא", שנכתב על ידי אלברשטיין על פי הנוסח המסורתי של השיר "חד גדיא" מתוך ההגדה של פסח. בגרסתה של אלברשטיין מתואר מעגל דמים כפרפרזה על השיר המקורי, והוא מוחה על האלימות הקטלנית של ישראל בדיכוי האינתיפאדה. השיר עורר סערה רבה כשיצא ונפסל לשידור; הצנזורה על השיר הוסרה לאחר מכן וכיום הוא מושמע ברדיו בעיקר במהלך חג הפסח.

מהאלבום יצאו שלושה סינגלים: "מה יהיה", "רמז" ו"יש סיפור חדש בעיר", שכלל בנוסף את השיר "מה יהיה" ואת השירים "לונדון" ו"חד גדיא". השיר "יש סיפור חדש בעיר" בוצע בדואט עם דפנה ארמוני.

ב-1995 הוציאה אלברשטיין אלבום הופעה שגם הוא נקרא "לונדון" (ובשמו המלא "חוה אלברשטיין בהופעה חיה - מבחר שירים מתוך המופע לונדון"). האלבום הוא הקלטה חיה של המופע שנערך אחרי צאת האלבום "לונדון", ובו בין השאר השירים "פירות הקיץ ופירות הסתיו", "חד גדיא" ו"יש סיפור חדש בעיר". ההקלטה נערכה בידי גלי צהל בתיאטרון הקאמרי של תל אביב.

רשימת רצועות
------------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי חוה אלברשטיין, מלבד היכן שמצוין אחרת.


| לונדון |
| --- |
| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| 1. | לונדון | חנוך לוין |   | 4:40 |
| 2. | באמצע חיי | נילי גלמור |   | 4:01 |
| 3. | רמז |   | עממי | 3:26 |
| 4. | אם ירָאוני אבן (בעלטת) | אמיר גלבע |   | 4:37 |
| 5. | קחי אותי איתך |   |   | 4:24 |
| 6. | מה יהיה |   | ירוסלב יעקובוביץ' | 4:48 |
| 7. | חד גדיא | על פי ההגדה של פסח | מסורתי | 5:07 |
| 8. | אל תשליכני |   | ירוסלב יעקובוביץ' | 4:31 |
| 9. | פירות הקיץ ופירות הסתיו |   |   | 4:07 |
| 10. | יש סיפור חדש בעיר (עם דפנה ארמוני) |   |   | 4:30 |
| 11. | גם אתה תעבור |   | ירוסלב יעקובוביץ' | 5:37 |
| **משך כולל:** | **49:48** |

משתתפים
-------

* חוה אלברשטיין - שירה, קולות רקע
* ירוסלב יעקובוביץ' - קלידים, חליל, סקסופון טנור, קלרינט, סקסופון סופרן, סינתיסייזר, עיבודים, הפקה מוזיקלית
* מאיר ישראל - תופים, כלי הקשה, סינתיסייזר
* אלונה טוראל - פסנתר, סינתיסייזר
* שלמה יידוב - גיטרה ("קחי אותי איתך", "רמז", "יש סיפור חדש בעיר", "אם יראוני אבן")
* שמוליק בודגוב - גיטרה ("לונדון", "מה יהיה", "אל תשליכני", "גם אתה תעבור")
* דפנה ארמוני - קולות רקע, שירה ("יש סיפור חדש בעיר")
* חני בודגוב - קולות רקע
* אורנה ומשה דץ - קולות רקע
* יהודה תמיר - קולות רקע
* מיכל רותם - צילום עטיפה
* מאירה טננבוים - עוזרת הפקה
* אריאלה וילנסקי - עוזרת הפקה
* זאב אולמן - מפיק אחראי

קישורים חיצוניים
----------------

* פירות הקיץ ופירות הסתיו, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
* גם אתה תעבור, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

הערות שוליים
------------

1. ↑  שם המשפחה של היוצרת לא מצוין בצד האחורי של עטיפת האלבום ולא בדף/חוברת המילים שבו, והוא נחשף רק בהמשך.
2. ↑  לפי מקורות אחרים - אורנה דץ
זאב ז'בוטינסקי נואם בקונגרס הציוני העולמי ה-17
**הקונגרס הציוני ה-17** התקיים ב-15 - 30 ביוני 1931 בעיר בזל שבשווייץ.

רקע
---

באוקטובר 1930 פרסמה ממשלת בריטניה את הספר הלבן השני, המגביל את מכירת הקרקעות ומכסת העלייה היהודית לארץ ישראל. בתגובה לספר הלבן התפטר חיים ויצמן מהמנהיגות הציונית. התפטרותו יצרה לחץ במשרד המושבות הבריטי ובמקביל הופעלו לחצים בממשלה ובפרלמנט של הממלכה המאוחדת לסגת מהמסקנות. דוד בן-גוריון, מזכיר ההסתדרות, שלח חוזר לכל הגורמים הקשורים בהסתדרות ובתנועת הפועלים ברחבי העולם ודרש מהם לפעול נגד הבריטים. במושב השני של מועצת מפא"י אף קרא למרד נגד אנגליה. הוא טען כי הספר הלבן "רצוף צביעות ובגידה" ואינו אלא "תעודה רצופה אנטישמיות".

הרכב הקונגרס
------------

לקונגרס נבחרו 254 צירים. סיעת הפועלים הייתה הגדולה ביותר (75 צירים, 29%). מספר הצירים של "הציונים הכלליים ב'" (שהתפלגה בתקופה זו) ירד ל-59. הרוויזיוניסטים הפכו לסיעה השלישית בגודלה (52 צירים, 21%), כמו צירי תנועת "המזרחי".

במקום ד"ר חיים ויצמן, שהתפטר במחאה נגד ממשלת בריטניה על גזרות העלייה והמדיניות האנטי-ציונית, נבחר נחום סוקולוב לנשיא ההסתדרות הציונית ברוב של 118 נגד 98.

מהלך הקונגרס
------------

נדחתה הצעת הרוויזיוניסטים בהנהגת זאב ז'בוטינסקי להצהיר על השאיפה להקמת מדינה עברית משני צידי הירדן, לאחר שצירי "הציונים הכלליים ב'" ו"המזרחי" שינו את עמדתם בעד ההצעה, בעקבות מברק שהתקבל ממפקדת "ההגנה", שבו הזהירה כי החלטה כזו עלולה להביא לחידוש המהומות בארץ ישראל. הפועלים הציעו שלא להעלות להצבעה את נוסחת "המטרה הסופית" של זאב ז'בוטינסקי וזכו ברוב של 121 נגד 57. בתגובה לכך, קם ז'בוטינסקי מכסאו וקרא "זה לא קונגרס ציוני!". הוא קרע את כרטיס הציר שלו ועזב את האולם, ואחריו עזבו גם כל צירי מפלגתו, ואולם לאחר מכן שבה סיעת הצה"ר להשתתף בישיבות בלעדיו. רוב חברי הסיעה דרשו להישאר בהסתדרות הציונית, ואילו ז'בוטינסקי שדרש לעזוב ולייסד הסתדרות ציונית חדשה, הושעה מהנהגת הצה"ר, ורק לאחר זמן מה חזר להנהיג את הסיעה.

הפועלים השיגו שניים מתוך חמישה מקומות בהנהלה הציונית: ברל לוקר וחיים ארלוזורוב.

הקונגרס ננעל ב-15 ביולי בשעה 02:00 אחר חצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקונגרס הציוני העולמי ה-17** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל בר-זוהר, **בן-גוריון**, כרך א, פרק י, עמ' 225.
2. 1 2  מיכאל בר-זוהר, **בן-גוריון**, כרך א, פרק יא, עמ' 236.
3. ↑  קונגרס ציוני
4. ↑  זאב ז'בוטינסקי הכנסת

| הקונגרסים הציוניים העולמיים לפני הקמת המדינה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הראשון • השני • השלישי • הרביעי • החמישי • השישי • השביעי • השמיני • התשיעי • העשירי • ה-11 • ה-12 • ה-13 • ה-14 • ה-15 • ה-16 • ה-17 • ה-18 • ה-19 • ה-20 • ה-21 • ה-22 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007585770405171

 |
**הקונגרס הציוני ה-20** התקיים ב-3 עד 16 באוגוסט 1937, בעיר ציריך שבשווייץ, ונערך בסימן 40 שנה לקונגרס הציוני הראשון.

ד"ר חיים ויצמן נבחר שוב לנשיא ההסתדרות הציונית העולמית.

החלטות הקונגרס
--------------

 ערך מורחב – **ועדת פיל**  

ועדת פיל הציעה לחלק את ארץ ישראל המערבית כך שהשטח הצבוע ירוק במפה יועד עבור המדינה הערבית לערביי ארץ ישראל ויהיה חלק מהמדינה הערבית ממזרח לנהר הירדן - אמירות עבר הירדן ואילו יתרת השטח, הצבוע תכלת, כ-17% מארץ ישראל המערבית (כ-4% מהשטח שיעדה ועידת סן רמו לבית הלאומי היהודי) נועדה למדינה היהודית. השטח בצבע בז' נועד להישאר בידיים בריטיות
בתגובה לוועדת פיל, ייפה הקונגרס את כוחה של ההנהלה הציונית לנהל משא ומתן עם הממשלה הבריטית על הקמת מדינה יהודית ולא על חלוקת ארץ ישראל המערבית. אולם, למעשה, משום שוועדת פיל לא העמידה חלופה להקמת מדינה יהודית שאינה כרוכה בחלוקה, אימץ הקונגרס את עקרון החלוקה אף שהדבר נעשה בעקיפין ובהתניה מסוימת.

ממשתתפי הקונגרס
---------------

* מנחם אוסישקין - ראש ציוני ציון, עמד בראשות "הכנסייה הארצישראלית" וקק"ל.
* ישראל גולדשטיין - ממנהיגי הפלג הציוני של יהדות ארצות הברית.

ראו גם
------

* ועדת פיל – תגובות היישוב היהודי

הערות שוליים
------------

1. ↑  קונגרס ציוני
2. ↑  יצחק גל-נור, חלוקה טריטוריאלית של ארץ-ישראל: ההכרעה ב-1937, **עיונים בתקומת ישראל** 1, 1991, עמ' 211–240, בעמ' 231

| הקונגרסים הציוניים העולמיים לפני הקמת המדינה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הראשון • השני • השלישי • הרביעי • החמישי • השישי • השביעי • השמיני • התשיעי • העשירי • ה-11 • ה-12 • ה-13 • ה-14 • ה-15 • ה-16 • ה-17 • ה-18 • ה-19 • ה-20 • ה-21 • ה-22 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007585769705171

 |
**הוברט לאנץ** (בגרמנית: **Hubert Lanz**;‏ 22 במאי 1896 – 15 באוגוסט 1982), היה מפקד בכיר בורמאכט במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

לאנץ נולד ב-22 במאי 1896 באנטרינגן, לאביו אוטו לאנץ שהיה היערן המלכותי ואשתו ברטה. בשנת 1914 התגייס לאנץ לצבא הגרמני הקיסרי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-125 (וירטמברג ה-7 - פרידריך השני, מלך פרוסיה), ולחם עמו במהלך מלחמת העולם הראשונה, שבה אף נפצע קשה באחד בקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף לאנץ לרייכסווהר ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1934 הועלה לאנץ לדרגת מיור, ומונה לקצין מטה בקורפוס ה-9. ב-1 במרץ 1937 הועלה לאנץ לדרגת אוברסט לוטננט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הרגימנט ההררי ה-100. ב-1 באוגוסט 1938 הועלה לאנץ לדרגת אוברסט, וב-26 באוגוסט 1939 מונה לראש מטה המחוז הצבאי ה-5 בשטוטגרט.

### מלחמת העולם השנייה

ב-15 בפברואר 1940 מונה לאנץ לראש מטה הקורפוס ה-18, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת, כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות B, ועל כך קיבל ב-1 באוקטובר 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-26 באוקטובר 1940 מונה לאנץ למפקד הדיוויזיה ההררית ה-1, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. בינואר 1941 הייתה אמורה הדיוויזיה להשתתף במבצע פליקס - כיבוש גיברלטר, אולם לבסוף בוטל המבצע. באפריל 1941 לחם לאנץ עם הדיוויזיה שבפיקודו במהלך המערכה בבלקן, כחלק מהקורפוס ההררי ה-49, במסגרת הארמייה השנייה. במהלך מבצע ברברוסה לחם לאנץ עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ההררי ה-49, במסגרת הארמייה ה-17, וב-1 בדצמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

ב-23 בדצמבר 1942 קיבל לאנץ על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-28 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים, ומונה למפקד **פלגת הארמייה לאנץ**, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות B, ולחמה בקרב חרקוב השלישי, אולם הודח מתפקידו ב-20 בפברואר לאחר שהורה לכוחות בפיקודו לסגת ללא אישורו של היטלר, והוחלף על ידי ורנר קמפף. ב-25 ביוני 1943 מונה לאנץ למפקד הקורפוס ההררי ה-49, וב-12 באוגוסט 1943 מונה למפקד בשם הקורפוס ההררי ה-22 ביוון.

הקורפוס שבפיקודו פעל ברחבי יוון, ולאחר מכן ברחבי יוגוסלביה נגד הפרטיזנים, כחלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F. באביב של שנת 1945, בעת נסיגתם של כוחות הורמאכט מהבלקן, נסוג הקורפוס שבפיקודו להונגריה, ולאחר מכן לאוסטריה, שם לחם עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה נשפט לאנץ במשפט בני הערובה על פשעי מלחמה ביוון וביוגוסלביה, ובשנת 1947 נדון ל-12 שנות מאסר, אך לבסוף שוחרר בשנת 1951. לאחר שחרורו התגורר לאנץ במינכן עד למותו ב-15 באוגוסט 1982.

ראו גם
------

* רשימת תוכניות התנקשות באדולף היטלר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוברט לאנץ** בוויקישיתוף
* הוברט לאנץ באתר Lexikon der Wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118841335
* ISNI: 0000 0000 3808 4335
* LCCN: n88212107
* NLG: 295822
* SNAC: w6190rbt
* SUDOC: 147026814
* VIAF: 32793774
* WorldCat: lccn-n88212107

 |
**דקר המכמורת** (*שם מדעי: Epinephelus aeneus*), או בשמו העממי **לוקוס לבן**, הוא דג גרמי מסוג דקר. נחשב לדג מאכל מבוקש ובעל טעם משובח, אוכלוסייתו קרובה לסיכון בשל דיג יתר.

מאפיינים
--------

תחום תפוצתו בדרום הים התיכון ובמזרח האוקיינוס האטלנטי לאורך מערב חופי אפריקה ועד דרום אנגולה, חי בעומקים 20 עד 200 מטר. אורכו הממוצע 60 ס"מ ובאורך מרבי 120 ס"מ, ככל הידוע מגיע למשקל מרבי של 25 ק"ג. כל דגי דקר המכמורת מתבגרים כנקבות, ומאוחר יותר חלקם ישנו את מינם לזכרים בתהליך הנקרא דיכוגמיה. ניתן להבדיל בינו לבין דקר אלכסנדרוני בהיעדר פסים כהים על מכסה הזימים המשולשים בצורתם. דייגים באזורינו מכנים אותו בשם העממי לוקוס לבן מאחר שהוא בהיר יותר למראה מסוגי הדקר בים התיכון של ישראל.

כהתנהגות טיפוסית לסוגי הדקר הם חיים בכוכים ומשוטטים במהלך היום. בוגרים נמצאים בסביבה סלעית או בקרקעית בבוצת חול, צעירים נמצאים בלגונות חוף או בשפכי נהרות. באזור הים התיכון נקבות יגיעו לבגרות מינית בגיל 5 עד 7 שנים, בערך במשקל 4 ק"ג ובאורך של בין 50 ל 60 ס"מ. בדרך כלל הנקבות יחליפו את מינם לזכרים בהגיעם למשקל 9 ק"ג, אולם ישנם זכרים קטנים יותר (3 עד 5 ק"ג). בניסויים שנעשו בשבי הנקבות יצרו בין 750,000 ל-1,200,000 ביצים כש- 80% מהם היו מופרות. גילו של דג המכמורת שנתפס בתוניס בשנת 1983 במשקל 25 ק"ג ובאורך 115 ס"מ הוערך ב-17 שנה.

ניתוח מספר פרטים של דקר המכמורת ממימי מערב אפריקה מעלה כי תזונתו כוללת דגים (58%), טרפידים (21%), סרטנים (10%) ודיונונים ותמנונאים (סילוניות) 10%. באזור סנגל הגירתו העונתית של הדג מושפעת מעליית מי העומק.

הדג מבוקש ביותר בשוקי מערב אפריקה ואף בישראל על אף מחירו הגבוה יחסית. לפי הערכות איגוד הIUCN, משנת 1971 ועד 1999 חלה ירידה באזורים מסוימים של בן 80% ל-90% באוכלוסייה בשל דיג יתר, הדג נלכד במגוון ציוד וסגנונות דיג, כולל דייג מכמורת תעשייתי אולם שיטת דיג זו אחראית ל 27% מהלכידות. נעשו ניסויים מוצלחים להכניס את הדג לחקלאות ימית, וארגון IUCN מדווח על ניסויים מוצלחים במיוחד עם הדג בישראל..

ראו גם
------

* דקר הסלעים
* דקר אלכסנדרוני
* דקר חיפני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דקר המכמורת** בוויקישיתוף
* דקר המכמורת, באתר ITIS (באנגלית)
* דקר המכמורת, באתר NCBI (באנגלית)
* דקר המכמורת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* דקר המכמורת, באתר FishBase (באנגלית)
* דקר המכמורת, באתר GBIF (באנגלית)
* גיל ססובר, כשחיים כהן פגש את הלוקוס הלבן, באתר הארץ, 14 בינואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  דקר המכמורת באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  IUCN, ,Epinephelus aeneus
**חותנת בהפרעה** (באנגלית: **Monster-in-Law**) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2005 בבימויו של רוברט לוקטיק, עם ג'ניפר לופז, ג'יין פונדה ומייקל ורטן בתפקידים הראשיים.

זה סרט השיבה לקולנוע של פונדה למסך לאחר 15 שנות היעדרות ובו היא משחקת את חמותה המפלצתית של ג'ניפר לופז.

הסרט קיבל ביקורות שליליות אבל היה שובר קופות.

תקציר העלילה
------------

שרלוט "צ'ארלי" קנטליני (ג'ניפר לופז) גרה בלוס אנג'לס ושואפת להיות מעצבת אופנה אבל בינתיים היא מתפרנסת מעבודות זמניות כמוליכת כלבים ומלצרית בחברת קייטרינג.

היא מתהלכת עם הכלבים בחוף ופוגשת שם את ד"ר קווין פילדס (מייקל ורטן), רופא כירורג נאה ורווק מבוקש. הם מחליפים מבטים ונפגשים במקרה שוב באירוע בו היא עובדת כמלצרית. הם מתחילים לצאת והקשר ביניהם מתהדק למרות שחברתו הקודמת של קווין, פיונה (מונה מזור), אומרת לה מתוך קנאה, שהוא גיי.

קווין הוא בנה היחיד של ויולה (ג'יין פונדה), מראיינת טלוויזיה מפורסמת שנאלצת לעזוב את תפקידה לאחר שלושים שנה לטובת מראיינת צעירה ונאה שלדעתה אינה מתאימה לתפקיד ובראיון הפרידה היא מתנפלת עליה ומאושפזת במוסד פסיכיאטרי מלןןה בעוזרתה הנאמנה רובי (ונדה סייקס).

ביום שחרורה היא מזדעזעת מהעובדה שבנה עומד להתחתן עם אישה ללא מקצוע או השכלה שמתפרנסת מהולכת כלבים והיא עושה הכל כדי למנוע זאת.

היא מתחילה לחקור על עברה של צ'ארלי ואפילו תולשת ממנה "במקרה" שערה כדי לבדוק במאגר DNA אך לא מוצאת דבר. קווין נתון בתווך בין אימו לצ'ארלי אך עומד על דעתו להתחתן. העימות בין שתי הנשים מתגבר עד להחלפת סטירות אחת עם השנייה.

לבסוף נקבע תאריך לחתונה וחמותה גרטרוד (אליין סטריץ') מגיעה למרות שלא הוזמנה ומטיחה בפניה האשמות בפומבי וגם רובי הנאמנה מצליחה לשכנע אותה להפסיק את הריב עם צ'ארלי והיא נכנעת ומשתתפת בטקס החתונה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ניפר לופז | שרלוט "צ'ארלי" קנטליני |  |
| ג'יין פונדה | ויולה פילדס | אימא של קווין |
| מייקל ורטן | קווין פילדס |  |
| ונדה סייקס | רובי | עוזרת של ויולה |
| אדם סקוט | רמי | ידיד של צ'ארלי |
| מונה מזור | פיונה | חברה לשעבר של קווין |
| ויל ארנט | קית | ידיד של קווין |
| אליין סטריץ' | גרטרוד | חמותה של ויולה |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* קדימון לחותנת בהפרעה, באתר יוטיוב
* סצנת הראיון האחרון של ויולה בטלוויזיה, באתר יוטיוב
* סצנת הסטירות, באתר יוטיוב
* סצנת ההתפייסות, באתר יוטיוב
**אימרה שארושי** (במקור **שוורץ**, בהונגרית: **Sárosi Imre**; בודפשט, 5 בדצמבר 1908 – בודפשט, 20 ביוני 2006) היה שחיין ומאמן שחייה יהודי-הונגרי. מאמן נבחרת הונגריה בשחייה ב-4 אולימפיאדות (לונדון 1948, הלסינקי 1952, מלבורן 1956,טוקיו 1964).

שארושי אימן אלופים אולימפיים ושיאני עולם, השחייניות: אווה סקיי, ולריה ג'נגה, קטלין סוקה, מריה ליטומריצקי, ואנדריאה ג'רמטי והשחיין: גאורג טומפק.

קורות חיים
----------

אימרה שוורץ התחיל לשחות ב-1922 ב"מועדון ההתעמלות פרנצווארוש" (Ferencvárosi Torna Club). בשנים 1930–1941 התחרה בקבוצת MTE וב-1941 פרש משחייה תחרותית.

קריירה כמאמן
------------

הוא החל את קריירת המאמן המצליחה שלו בפרנצווארוש ב-1930 בעודו ספורטאי פעיל. הוא עזב את המועדון הירוק-לבן לאחר אחת עשרה שנים. לאחר הפסקה מאולצת של ארבע שנים בתקופת מלחמת העולם השנייה, בשל יהדותו, הוא חזר לאמן אחרי המלחמה. בשנים 1945–1946 אימן בקבוצת "איגוד ההתעמלות של אויפשט" (Újpesti Tornaegylet) ולאחר מכן עבד ב-Neményi Madisz עד 1948. ב-1949 הצטרף ל"מועדון עובדי הרכבת" (Budapesti Vasutas Sport Club-BVSC). שם השיג את הצלחתו הגדולה ביותר כמאמן. הוא לימד לשחות כ-13,000 שחיינים.

הוא עזב את מועדון הספורט של עובדי רכבות הונגריה (מ.א.ב) ב-1963 והיה מפקח מקצועי בענף השחייה עד 1966. בנוסף, היה מאמן ראשי של נבחרת הונגריה בשחייה מספר פעמים. בשנת 1967 ייסד את בית הספר הראשון לשחייה בהונגריה בספרטקוס בבודפשט, עמד בראשו עד 1974 ואז פרש. בשל סגנון האימון וההצלחה העצומה שלו כמאמן, קיבל את הכינוי מֶשְטִי (כינוי חיבה למאסטר בהונגרית).

מדצמבר 1963 הפך לחבר במועצה הלאומית של ההתאחדות ההונגרית לחינוך גופני וספורט. ב-1954, יחד עם אישטוואן באראני פרסם ספר בשם "מדריך היד הקטן לשחייה".

משפחתו
------

אימרה שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף שוורץ (1870–1928)  עוזר צבע ושל רוזה פישר. סבו וסבתו מצד אביו היו החייט שמואל שוורץ וינקה היימן.

פרסים והוקרה
------------

* חבר בהיכל התהילה של השחייה (1981)
* מאמן מאסטר לנצח (1993)
* צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית (2006)
* חבר אלמוות של השחייה ההונגרית (2014)

לקריאה נוספת
------------

* MTI Who's Who 2006, סוכנות הידיעות ההונגרית, בודפשט, 2005.
* ההספד של אימרה שארושי באתר האינטרנט של אוריגו

קישורים חיצוניים
----------------

* אימרה שארושי באתר GENi

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 2902/1908. folyószáma alatt".
2. ↑  "Schwarcz József születési bejegyzése a szegedi izraelita hitközség születési akv. 79/1870. folyószáma alatt".
3. ↑  "Schwarcz József halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1574/1928. folyószáma alatt".
4. ↑  Imre Sarosi (HUN) Honor Coach (1981), באתר *International Swimming Hall of Fame* (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7920 2502
* VIAF: 121469683
* WorldCat: viaf-121469683

 |
מבצע מגן וחץ סיכול פעיל של ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
**מטרה צבאית** היא מונח בתחום המשפט הבין-לאומי ההומניטרי (IHL) המתייחס לאובייקטים שטבעם, מיקומם, מטרתם או שימושם תורמים באופן משמעותי לפעולה צבאית, והשמדתם החלקית או המלאה, כיבושם או ניטרולם יספקו יתרון צבאי מוחלט. הגדרה זו מופיעה בפרוטוקול הנוסף הראשון לאמנות ז'נבה (API, סעיף 52) וכן מוכרת במונחים דומים ככלל של משפט בינלאומי מקובל (CIHL כלל 8), החל על קונפליקטים צבאיים בינלאומיים ולא בינלאומיים כאחד וכופה על כל המדינות, גם אלו שלא אישרו את הפרוטוקולים הנוספים מ-1977.

הגדרת המטרה הצבאית
------------------

ההגדרה של מטרה צבאית היא חלק חיוני בעקרון ההבחנה של IHL, שמטרתו להגן על אזרחים ועל אובייקטים אזרחיים מפני תקיפה בזמן קונפליקט. עקרון זה דורש שתקיפה תוגבל למטרות צבאיות בלבד, ואובייקטים אזרחיים לא יהיו מושא לתקיפה.

ההגדרה מכילה שני תנאים מצטברים:

* טבעו, מיקומו, מטרתו או שימושו של האובייקט חייבים לתרום לפעולה צבאית באופן מועיל.
* השמדת האובייקט, כיבושו או ניטרולו חייבים לספק יתרון צבאי מוחלט בנסיבות הרלוונטיות.

במקרה של ספק לגבי אובייקט המשמש בדרך כלל למטרות אזרחיות, כמו בית מגורים, בית תפילה או בית ספר, חייבות הצדדים לקונפליקט להניח שהאובייקט לא משמש למטרות צבאיות. התקפה נחשבת לחוקית רק אם מוכח שהאובייקט שימש למטרות צבאיות בזמן התקיפה, שהשמדתו סיפקה יתרון צבאי מוחלט, ושההרס האזרחי הקרוב היה פרופורציונלי ליתרון הצבאי.

### זהירות בפעולות צבאיות

IHL דורשת מפקדים צבאיים לנקוט זהירות בביצוע פעולות צבאיות, כדי להבטיח הגנה על אזרחים. זה כולל איסור על שימוש יתר בכוח וחובה לוודא שהמטרות המתוקפות אינן אזרחיות.

### הגנה על אובייקטים מסוימים

חובה להימנע מתקיפת יצירות או מתקנים המכילים כוחות מסוכנים, כמו סכרים, דיקים ותחנות כוח גרעיניות, אפילו אם הם נחשבים למטרות צבאיות.

### אובייקטים בשימוש כפול

אובייקטים המשמשים גם למטרות אזרחיות וגם למטרות צבאיות יכולים להיחשב למטרות צבאיות לגיטימיות, בתנאי שהם מקיימים את שני התנאים המצטברים המוזכרים לעיל.

פסיקה בינלאומית
---------------

בדיקת הטבע האזרחי או הצבאי של מטרה דורשת החלטה מקרית מצד הפקדים. במקרים רבים, החלטות אלו נבדקות על ידי שופטים בטריבונלים פליליים בינלאומיים.

במקרים רבים, ההכרעה בשאלה האם אובייקט מסוים נחשב למטרה צבאית תלויה בהערכת היתרון הצבאי שנובע מהשמדתו, כיבושו או ניטרולו, ובפרופורציה בין היתרון הצבאי לבין הנזק האזרחי הצפוי.

החוק הבינלאומי מציב מגבלות על תקיפת אובייקטים אזרחיים המשמשים למטרות צבאיות זמניות או כפולות, ודורש מפקדים צבאיים לנקוט בזהירות רבה ולהתחשב בהשלכות על האוכלוסייה האזרחית. הקפדה על עקרונות אלה מטרתה לשמור על ההבחנה בין לוחמים לבין אזרחים ולמזער נזק לאחרונים במהלך קונפליקטים צבאיים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  The Practical Guide to Humanitarian Law, guide-humanitarian-law.org
2. ↑  ALMA-IHL - מטרה צבאית, באתר www.alma-ihl.org.il
**אֵל-יָם קַנְצֶפּוֹלְסְקִי** (נולד ב-22 בדצמבר 2003) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר מרכזי בהפועל תל אביב מליגת העל, ובנבחרות הצעירות עד גיל 20 ועד גיל 21.

קריירה
------

### קריירת מועדונים

החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל הרצליה, ובגיל 11 עבר לזו של הפועל תל אביב בה שימש כקפטן קבוצת הנוער בצוותא עם סתיו למקין.

ב-24 במאי 2021 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב וכן בהרכב הפותח, בניצחון החוץ 3–2 על בני סכנין, במסגרת ליגת העל. ב-28 ביולי 2022 חתם בהפועל תל אביב, למשך שלוש שנים עם אופציה לעונה נוספת.

ב-11 בספטמבר 2022 כבש את שער הבכורה שלו בבוגרים של הפועל תל אביב ובליגת העל, בהפסד הביתי 2–3 להפועל באר שבע.

### נבחרות ישראל

קנצפולסקי היה חלק מנבחרת הנערים של ישראל עד גיל 17, ולזכותו שער מתוך ארבע הופעות במדיה.

הוא שיחק בהרכב הפותח של נבחרת הנוער באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2022. בחצי הגמר היורו מול צרפת כבש קנצפולסקי את השער השני של הנבחרת בניצחון 2–1, שבעקבותיו עלתה ישראל לגמר הטורניר, בו הפסידה לאנגליה 1–3 לאחר הארכה. בזכות העפלתם למשחק הגמר, זכתה הנבחרת בכרטיס לגביע העולם לנבחרות עד גיל 20 במאי 2023 בארגנטינה, בו קנצפולסקי שיחק ובלט לטובה בכל משחקיה של הנבחרת ועד לזכייתה במקום השלישי בטורניר זה.

קנצפולסקי כיום גם חבר בסגל של נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21 מאז משחקי הפלייאוף מול אירלנד עד גיל 21 במוקדמות אליפות אירופה לנבחרות צעירות - 2023 שדרכם העפילה ישראל לטורניר הגמר של אליפות אירופה לשנה זו.

חיים אישיים
-----------

קנצפולסקי נולד בהוואי שבארצות הברית וגדל בהרצליה. אביו אמור הוא אלוף ישראל וסגן אלוף אירופה בגלישת גלים בעברו, וסבו המנוח שמאי "טוֹפְּסִי" קנצפולסקי, היה ממייסדי ענף הגלישה בישראל, ומציל נודע בחוף פרישמן שבתל אביב. הוא גם דודן של מדריכת הגלישה מונדה קנצפולסקי שהתמודדה בעונה החמישית של "המירוץ למיליון".

קישורים חיצוניים
----------------

* אל ים קנצפולסקי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  נדב צנציפר, עושה גלים: הילד מהוואי שהפך לאחד מכוכבי נבחרת הנוער הישראלית, באתר ynet, 30 ביוני 2022
2. ↑  כוכבת הריאליטי 'המירוץ למיליון': "מגיל חודשיים אני על הגלשן", באתר Xnet‏, 10 באוגוסט 2017
הפאון (ניז'ינסקי) בציור של באקסט.
"**אחר הצהריים של פאון**" (בצרפתית: L'après-midi d'un faune) הוא יצירת מחול במערכה אחת מאת הכוריאוגרף והרקדן ואצלב ניז'ינסקי. המחול נוצר בהשראת פואמה של המשורר הצרפתי סטפאן מלארמה (Stéphane Mallarmé), לפי מוזיקה שחיבר המלחין קלוד דביסי, עבור להקת בלט רוס של סרגיי דיאגילב. הבלט הועלה לראשונה ב־29 במאי 1912 בתיאטרון השאטלה (Théâtre du Châtelet) בפריז, בעיצובו של ליאון באקסט. ואצלב ניז'ינסקי עצמו הופיע בתפקיד הפאון.

המחול והתלבושות מעוצבים כחלק אינטגרלי מתוך תמונה המזכירה ציור על גבי כד יווני עתיק. הכוריאוגרפיה שוברת את חוקי הבלט הקלאסי. פאון (סאטיר, פאן), אל–אדם–חיה, מתעורר מיוזע במקומו המוגבה בשעת אחר צהריים קרירה. הוא מנגן בחליל, אוכל ענבים, ומתענג ללא עכבות; קשוב לתחושותיו ושלם עמן. כאשר הוא מבחין בנימפות הוא נותן ביטוי ישיר לתחושותיו ויורד למטה לקראתן. אלה משתהות לרגע ובורחות מבוהלות. כאשר הן חוזרות – פאון שוב נותן דרור לתחושותיו והן עוזבות בשנית, פרט לאחת. פאון מנסה לחבקה והיא בורחת. במהלך מנוסתה הצעיף שלה נופל ונותר מאחור. פאון נוטל אותו, עולה למקומו, ומדמיין את הנימפה עד הגיעו לסיפוק. ניז'ינסקי, בכוח ההבעה שלו, ובפשטות הגאונית של תנועותיו, מצליח לגרום לקהל להתרכז במה שהוא מתכוון אליו. התוצאה הייתה סקנדל. אוגוסט רודן נקט עמדה לא פופולרית והגן על היצירה. כך הוא סייע למעשה להתפתחות המחול במאה העשרים. הבלט הזה מופיע בסרט "ניז'ינסקי" (1980).

ג'רום רובינס חיבר בשנת 1953 לאותה מוזיקה ולאותו נושא בלט משלו, אשר בוצע גם בישראל על ידי להקת בת שבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אחר הצהריים של פאון** בוויקישיתוף
* ירון מרגולין אחה"צ של פאון, IsraelDance
* על "אחר צהריים של פאון" מאת סטפאן מלארמה, מבוא לשירת מלארמה מאת דורי מנור, מתוך הספר "הרעם האילם - מבחר משירי סטפאן מלארמה", תרגם והוסיף מבוא והערות: דורי מנור, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009950604405171
* LCCN: n97820137
* VIAF: 201884516
* WorldCat (עם VIAF): 201884516

 |
**אנתוני אנגארולה**, באנגלית: **Anthony Angarola** (4 בפברואר 1893–15 באוגוסט 1929) היה צייר, ליתוגרף ומדריך אמנות אמריקאי. הוא סיים את לימודיו בבית הספר לאמנות של שיקגו. מאחר שהיה מהגר איטלקי, עבודתו התמקדה באנשים שנאבקו להסתגל לתרבות זרה.

### יצירה

אנגרולה לימד כמדריך לאמנות בבית הספר לאמנות לייטון במילווקי ב-1921, בבית הספר לאמנות במיניאפוליס בין השנים 1922 ל-1925, בבית הספר לאמנות של שיקגו ב-1926 ובמכון האמנות של קנזס סיטי מ-1926. הוא זכה במלגת גוגנהיים ב-1928.  הוא גם השתתף בתערוכה הבינלאומית של קרנגי ב-1928.

### חיים אישיים

אנגרולה הייתה נשוי למריה אמברוזיוס,  פסנתרנית. נולדו להם שני ילדים, ביניהם שחקן האופי ריצ'רד אנגרולה. יש לו שלושה נכדים: אונדין אנגרולה, שהיא תסריטאית שאפתנית, ריצ'רד אנגרולה, ואנתוני אנגרולה, ונכדה אחת אאורליה לנגפורד, שהיא זמרת-יוצרת.

אנגרולה מת בגיל 36 לאחר שנפצע בתאונת דרכים בצרפת.  הוא נתן השראה לאמנים רבים. שניים מתלמידיו הבולטים היו ויליאם ס. שוורץ ובל ברנסאנו. עבודתו נמצאת כעת באוסף הקבוע של מספר מוזיאונים כולל המכון לאמנות של שיקגו, מכון מיניאפוליס לאמנויות ומוזיאון דייוויס בוולסלי קולג' בבוסטון.

אנגרולה בלט גם כאחד האמנים האהובים על סופר האימה ה.פ. לאבקרפט. לאבקראפט התייחס ליצירותיו של אנגארולה בחלק מסיפוריו.

"רק אמן אמיתי מזהה את האנטומיה האמיתית של דברים נוראים או הפיזיולוגיה של הפחד - הסוג המדויק של הקווים והפרופורציות שמתחברים לאינסטינקטים סמויים או לזיכרונות תורשתיים של פחד, ואת ניגודי הצבע ואפקטי התאורה המתאימים לעורר את התחושה הרדומה של מוזרות.... יש משהו שהאמנים האלה תופסים - מעבר לחיים - והם מסוגלים לגרום לנו לתפוס לשנייה תחושות אלה. לדורה היה את זה. לסיימה יש את זה. לאנגרולה משיקגו יש את זה."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוני אנגארולה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Anthony Angarola - Biography, www.askart.com
2. ↑  "List of Guggenheim Recipients whose name starts with an a"
3. ↑  A Finding Aid to the Anthony Angarola papers, circa 1910-1988, bulk 1920-1929 | Archives of American Art, Smithsonian Institution, www.aaa.si.edu (באנגלית)
4. ↑  Crump, Robert (2009). *Minnesota Prints and Printmakers, 1900-1945*. Minnesota Historical Society. p. 55.
5. ↑  H.P. Lovecraft’s Favorite Artists, www.hplovecraft.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6708 8802
* LCCN: nr2004037592
* RKD: 103329
* SNAC: w66x4066
* ULAN: 500068478
* VIAF: 76269270
* WorldCat: lccn-nr2004037592

 |
**יד טבנקין** (ע"ש יצחק טבנקין) היא עמותה רשומה, הפועלת כמרכז רעיוני למחקר ותיעוד של התנועה הקיבוצית. מטרתה לשמר את הזיכרון ההיסטורי של התנועה הקיבוצית ולחקור את קורותיה בעבר ובהווה. בנוסף למחקר, המרכז הוא גם הוצאה לאור המפיצה ספרים של מומחים בתחום. המרכז מקיים ימי עיון, כנסים וסמינרים. בית יד טבנקין ממוקם בקמפוס סמינר אפעל ברמת אפעל. במקום נמצאת גם מצבתו המקורית של דב בר בורוכוב.

היסטוריה
--------

עמותת יד טבנקין נוסדה בשנת 1971 על ידי קבוצת חברים מתוך הקיבוץ המאוחד. ב-1979 נבנה הבית שבו מתקיימת פעילות המוסד, וב-1981 היא נרשמה כעמותה. כמו כן הוקמה קרן המבטיחה את קיומה של העמותה על כל מרכיביה. בין חבריה הראשונים של העמותה נמנו יעקב זק, משה אולניק, פטר גלבוע, ישראל גלילי, זאב כץ, אליעזר לוין, זאב צור, יעקב צור, יוסקה רבינוביץ, דני רוזוליו, יצחק תמיר (סטופה), צבילי בן משה.

מאז 2011 עמד בראש הוועד המנהל אהרון ידלין.

פעילות המרכז
------------

במרכז יד טבנקין קיים ארכיון היסטורי ועכשווי של התנועות הקיבוציות השונות, כמו כן ארכיון של תנועות נוער רבות בישראל ובעולם. בארכיון נמצאות אסופות של אנשי ציבור רבים, אוספי עלונים של הקיבוצים, כרזות ומוצגים נוספים. במרכז קיימת ספרייה בעלת אוסף ייחודי בהיקפו בנושא הקיבוץ והקומונות בעולם, הכולל ספרי עיון, ספרי קריאה ועיתונים.

יד טבנקין מקיים מחקר מקיף בנושאי התנועה הקיבוצית ומדעי החברה, הן בתחום ההיסטורי והן העכשווי. כמו כן, המרכז הוא גם הוצאה לאור שפרסמה מעל 80 ספרים ומוציאה עלון רבעוני. המרכז מעניק מלגות עידוד לעבודות מחקר ועיון.

בסמינר אפעל מתקיימים ימי עיון, סדנאות וכנסים בנושא האגודה השיתופית. הסמינר מסייע ומייעץ לארגונים קואופרטיבים ולקבוצות המעוניינות להקים אגודה שיתופית.

* פסיפס של טבנקין בבניין העמותה ברמת אפעלפסיפס של טבנקין בבניין העמותה ברמת אפעל
* מצבת דב בר בורוכוב ברמת אפעל סמוך לבניין יד טבנקיןמצבת דב בר בורוכוב ברמת אפעל סמוך לבניין יד טבנקין
* ארכיון של עיתוני דבר בספריית יד טבנקיןארכיון של עיתוני דבר בספריית יד טבנקין

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סמינר אפעל** |

* אתר האינטרנט של העמותה
* יד טבנקין, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מועצת הקיבוץ המאוחד החליטה על הקמת "יד יצחק טבנקין", דבר, 8 באוגוסט 1971
2. ↑  אייזיק סדומי, אוצרות היסטוריים נדירים במכון "יד טבנקין" שבאפעל, דבר, 15 באוגוסט 1979

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269912605171

 |
**אנדראש סֵיקֶיי** (בהונגרית: **Székely András** ;‏ 5 במרץ 1909 – ינואר 1943). היה שחיין יהודי-הונגרי. בעל מדליית ארד אולימפית, שיאן עולם ואלוף אירופה.

קורות חיים
----------

סֵיקֶיי נולד בשנת 1909 בעיר טטבאניה במחוז קומארום-אסטרגום בממלכת הונגריה, באימפריה האוסטרו-הונגרית.

באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה סיקיי במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 9:34.0 דקות, לפני גרמניה (9:48.6 דקות) ואיטליה (9:49.0 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.8 דקות, אחרי חברו לנבחרת אישטוואן באראן (59.8 שניות) ולפני פבל שטיינר מצ'כוסלובקיה (1:03.0 דקות).

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה סיקיי במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:31.4 דקות, אחרי יפן שקבעה שיא עולם חדש של 8:58.4 דקות וארצות הברית (9:10.5 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.4 דקות.

סיקיי גויס לשרות העבודה בשנת 1942 (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). נסיבות ומקום מותו לא ברורים. ייתכן שנפטר בינואר 1943 במחנה עבודה בכפייה, שהקימו הנאצים באזור צ'רניהיב שבאוקראינה (אז - נציבות הרייך אוקראינה) .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדראש סיקיי** בוויקישיתוף

* אנדראש סיקיי, באתר olympedia.org
* אנדראש סקלי(הקישור אינו פעיל) *Holokauszt Emlékközpont* (מרכז הנצחת השואה) (בהונגרית)
**דני מוג'ה** (נולד ב-10 בינואר 1954) הוא איש קולנוע ותיאטרון ישראלי. ראש המחלקה לקולנוע במדרשה לאמנות בבית ברל.

ביוגרפיה
--------

מוג'ה נולד וגדל בתל אביב. בוגר בית הספר למשחק בית צבי. ב-1986 קיבל תואר שני מהמחלקה למחקר קולנוע באוניברסיטת ניו יורק.

בשנות השבעים הגיש את "מסך לספרות", בפרקים אשר עסקו במשלים. 

בשנים 1980–1982 כיכב בסדרת הטלוויזיה הלימודית ללימוד מתמטיקה, "חשבון פשוט".

ב-1986 הגיש את פינת הקולנוע ב"זהו זה!" ושיחק בסרט "חיוך הגדי".

בקולנוע, שיחק, בין השאר, בסרטים "צלילה חוזרת" (1982), חנה ק. (1983), סהרה (1983), מגש הכסף (1984), חיוך הגדי (1986), כפפות (1986), אהבה גנובה (1986), שלג באוגוסט (1993).

בשנת 1994 הגיש מגזין קולנוע בשם "קולנוע צעיר". 

בשנים 2000–2004 שימש מנהל שירות הסרטים הישראלי. ב-2003 פרסם את הספר "אהבנו כל כך - 100 סרטי מופת" בהוצאת מפה.

הפיק את הסרטים התיעודיים "כמה אהבה" (בימוי: כנרת חי-גילאור, 2010) ו"החגורה של נעמי" (בימוי: ז'ראר אלון, 2005).

ב-2005 הפיק את הסדרה "מונולוגים" לטלוויזיה החינוכית.

מלמד קולנוע במכללת ספיר ובמכללה האקדמית בית ברל. באפריל 2015 מונה לראש המחלקה לקולנוע במכללת בית ברל במקום נעמי שחורי.

שיחק בתיאטרון החאן בהצגות 35 במאי (1975), "מעשה נורא" (1978), חקירה" (1979), "שבעת הקבצנים" (1979), "מרסיה וקאמיה" (1979), "אגממנון" (1980), "חייו של ז'אן בטיסט פוקלן" (1980) ו"הרפתקאות החייל איוון צ'ונקין" (1981). בתיאטרון באר שבע שיחק ב"סקאפינו" (1981).

ב-1989 הועלה בצוותא מחזהו "מי רצח את פינוקיו?". ב-2012 חזר לבמה אחרי 30 שנה בהצגת הפרינג' "חופרים" בתיאטרון תמונע.

ב-2006 החל לתרגם מאיטלקית לעברית את סדרת ספרי הילדים ג'רונימו סטילטון. כמו כן תרגם את הספר "אתה חיה, ויסקוביץ" מאת אלסנדרו בופה.

מוג'ה הוא המנהל האמנותי של פסטיבל הקולנוע הישראלי באיטליה, וחבר הנהלת פסטיבל הקולנוע ירושלים. הפיק את פסטיבל קולנוע דרום 2005.

שימש מבקר הקולנוע של המקומון "תל אביב".

החל משנת 2017 החל להגיש לצידו של יונתן גת את תוכנית הקולנוע "פסטיבל כאן", ברדיו "כאן תרבות" של תאגיד השידור הציבורי. התוכנית מוקדשת בכל פעם לסרט מופת אחר, שעובר ניתוח על ידי השניים בצירוף מומחים וחוקרים נוספים. 

מוג'ה נשוי ללימור רוזנר, אדריכלית ובעבר מדבבת.

קישורים חיצוניים
----------------

* דני מוג'ה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דני מוג'ה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דני מוג'ה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* דני מוג'ה, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* דני מוג'ה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דני מוג'ה, בארכיון הבימה
* דני מוג'ה באתר מכללת בית ברל
* דני מוג'ה באתר "סימניה"
* הפודקאסט "פסטיבל כאן" באתר תאגיד השידור הישראלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5978 981X
* LCCN: no2009070033
* MusicBrainz: 105b22a4-6bf2-46f2-ae90-cdaec39ffcd9
* VIAF: 88480828
* WorldCat: lccn-no2009070033

 |
**כל העולם כולו** הוא שיר שהולחן על ידי ברוך חייט בהשראת מילים מדרשה של נחמן מברסלב. השיר הפך פופולרי בקרב חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים ובקרב חוגים דתיים.

בשנת 1967 הגיע חייט כגרעין לישיבה בקנדה, שם שמע מפיו של הרב אברהם קנריק על דרשה של נחמן מברסלב בה הופיע המשפט: וְדַע, שֶׁהָאָדָם צָרִיך לַעֲבר עַל גֶּשֶׁר צַר מְאֹד מְאֹד וְהַכְּלָל וְהָעִקָּר שֶׁלּא יִתְפַּחֵד כְּלָל". משפט זה הדהד בראשו של חייט, ובשנת 1971, כשארגן עם ידידו דניאל טרופר מופע לחיילי צה"ל לציון יום השנה לייסוד מכון גשר, הלחין באופן ספונטני את המנגינה למשפט שזכר.

במלחמת יום הכיפורים הסתובב חייט בין הלוחמים ולימד אותם את השיר כדי לחזק את רוחם. האחת ממהדורות החדשות נשמעו צנחנים חוצים את תעלת סואץ על גשר ושרים את השיר, שלדבריהם התחבב על אריק שרון. לאחר שהשיר התפרסם, רשם אותו חייט באקו"ם.

מילות השיר
----------

כל העולם כולו  

גשר צר מאוד  

והעיקר, והעיקר  

לא לפחד, לא לפחד כלל.

קישורים חיצוניים
----------------

* כך הולחן במלחמת יום כיפור, "כל העולם כולו", באתר ערוץ 7, 11 בינואר 2022
* נתנאל לייפר, ‏נקמה, תקווה והרבה אחדות | אלו שירי המלחמה של עם ישראל, באתר כיכר השבת, 26 באוקטובר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליקוטי מוהר"ן תנינא, סימן מח
2. ↑  מתוך מאמר של ז' גוטהולד, 'גשרייה: רפסודיה על נושא הגשר', בתוך ספר מנחה למנחם: קובץ מאמרים לכבוד הרב מנחם הכהן, ירושלים תשס"ח, עמ' 33-32

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 0dc9840d-cb42-498a-b336-cdb3ceb66493

 |
**תשובה?** הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת נרקיס שיצא לאור בסוף מרץ 2024. נדב (נאבי) אהרוני הפיק את האלבום.

הפקה
----

שירי האלבום נכתבו על ידי נרקיס יחד עם צליל קליפי. מרבית השירים נכתבו לפני אירועי השבעה באוקטובר, אל לדבריה של נרקיס, האירועים נתנו משמעות נוספת לשירים.

השיר "הבלדה למחכות" יצא לאור ב-5 בנובמבר 2023 בצל אירועי מלחמת חרבות ברזל והגיע למקום הרביעי במצעד של מדיה פורסט. לאחר יציאת האלבום הוציאה את השיר "הכל לטובה" שעוסק בהתמודדות האישית שלה בחיי הרווקות.

השיר "גן המשחקים" עוסק באירוע תקיפה מינית אותו חוותה בגיל 5 בגן משחקים.

יציאת האלבום לוותה בשלושה וידאו קליפים שצולמו בהאנגר בפולין. הקונספט המשותף לשלושת השירים הוא של הופעה לפני מסך בגובה 12 מטר אך עם חלל ריק מאדם נבחר כמשל על האדם הקטן מול האלוקות, ועל הפרופורציות החדשות שנוצרו בעקבות המלחמה.

רשימת רצועות
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | שליח | 3:34 |
| 2. | הכל לטובה | 2:42 |
| 3. | גן המשחקים | 3:16 |
| 4. | תילחם עליי | 3:07 |
| 5. | אש אהבתי | 3:28 |
| 6. | פחד גבהים | 2:64 |
| 7. | אמן | 3:57 |
| 8. | סיפור אחר | 3:12 |
| 9. | הבלדה למחכות | 2:34 |
| 10. | שלום עליכם | 5:51 |
| **משך כולל:** | **34:00** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נרקיס – תשובה?, הבלוג של יובל אראל, 26 במרץ 2024
2. ↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏"הבלדה למחכות": נרקיס בשיר מלחמה חדש, באתר "סרוגים", 5 בנובמבר 2023
3. ↑  נרקיס פותחת הכל על החיים לבד: "שונאת את השאלות", באתר כיפה, 31 במרץ 2024
4. ↑  דודי פטימר, ‏פרח אמיתי: את האלבום החדש של נרקיס אסור לכם לפספס, באתר מעריב אונליין, 31 במרץ 2024
5. ↑  אריאל פייגלין, נרקיס חוזרת עם אלבום חדש: "פעם אני בטוב עם אלוהים ופעם הוא מסתתר לי", באתר ערוץ 7, 26 במרץ 2024