recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טד מק'גינלי** (באנגלית: **Ted McGinley**; נולד ב-30 במאי 1958) הוא שחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

מק'גינלי נולד בקליפורניה. בתיכון היה גולש ועבד כמציל, כשלמד באוניברסיטת דרום קליפורניה היה קפטן נבחרת הכדורמים של האוניברסיטה והיה חבר באחוות סטודנטים, הוא החל את הקריירה שלו כדוגמן שפורסמה תמונתו במגזין GQ ולאחר מכן החל לשחק בסדרה "ימים מאושרים" כרוג'ר פיליפס, אחיינה של מריון.

ב-1984 שיחק בסרט "נקמת המרובעים" כאנטגוניסט המרכזי וכן הופיע בסדרות "שושלת" ו"ספינת האהבה".

בשנים 1989–1999 שיחק את תפקיד ג'פרסון דארסי בסדרה "נשואים פלוס". ב-1999 החל לשחק בסדרת הדרמה של אהרן סורקין "ספורט באוויר", לצדם של פיטר קראוזה ופליסיטי האפמן.

הוא גם גילם כתב טלוויזיה בסדרה "הבית הלבן" ושיחק בתפקיד הראשי בקומדיית המצבים "הופ ופיית'". בשנת 2008 התמודד בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית, "רוקדים עם כוכבים", והיה למודח השני. 

ב-2016 שיחק בסדרה הקומית "כאילו אין מחר" ברשת The CW. בשנת 2017 שיחק בקומדיית הנעורים "המנודים" בכיכובם של ויקטוריה ג'סטיס ופייטון ליסט. בשנת 2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה "נקמתה של ניק".

בשנת 2021 שיחק לצדה של ויויקה איי פוקס במיני-סדרה "Keeping Up With The Joneses" של רשת הטלוויזיה לייפטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טד מק'גינלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טד מק'גינלי

* טד מק'גינלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* טד מק'גינלי, באתר AllMovie (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 98014317
* BnF: cb14205395m (data)
* ISNI: 0000 0001 1460 7071
* LCCN: nr2005028664
* NLP: a0000001256200
* SUDOC: 163260885
* VIAF: 42051485
* WorldCat: lccn-nr2005028664

 |
הספינה "אנטארקטיק" בנמל גטבורג, 1901
**נילס אוטו גוסטב נורדנשלד** (בשוודית: **Nils Otto Gustaf Nordenskjöld**; ‏6 בדצמבר 1869 - 2 ביוני 1928) היה חוקר קוטב, גאוגרף וגאולוג שוודי-פיני.

תולדות חייו
-----------

נולד בסמולנד שבשוודיה למשפחה נודעת, דודו היה חוקר הקוטב אדולף אריק נורדנשלד, הוריו היו בני-דודים. ב-1894 החל ללמוד גאולוגיה באוניברסיטת אופסלה והתקדם לדרגת פרופסור. במהלך 1895–1897 נסע במשלחת חקר מינרולוגית לפטגוניה וארץ האש. ב-1898 נסע לאלסקה וטריטוריית יוקון.

בשנים 1901–1904 הוביל את המשלחת השוודית לאנטארקטיקה (Första svenska Antarktisexpeditionen). הספינה "אנטארקטיק" יצאה מנמל גטבורג אל איי פוקלנד ומשם המשיכה לכיוון חצי האי האנטארקטי. נוררדנשלד וצוותו נחתו באי הזעיר Snow Hill ‏(64°28′S 57°12′W﻿ / ﻿64.467°S 57.200°W﻿ / -64.467; -57.200) ונותרו שם במשך החורף (הדרומי) של שנת 1902, בעוד הספינה תחת פיקוד הקברניט קארל אנטון לארסן הפליגה חזרה לפוקלנד. בקיץ שלאחר מכן (סוף נובמבר 1902), בדרכה חזרה על מנת לאסוף את נורדנשלד וצוותו, נלכדה הספינה בקרח והתקדמה באיטיות רבה, תוך לחץ קרח ששיבש את נתיבה המתוכנן כליל. ב-12 בפברואר 1903 טבעה הספינה כ-40 ק"מ מן האי פולט (63°35′S 55°47′W﻿ / ﻿63.583°S 55.783°W﻿ / -63.583; -55.783) ועד ה-28 בחודש הצליח לארסן לחלץ את צוותו בשלום אל האי למשך החורף. שני הצוותים נפגשו בסוף 1903 במפרץ התקווה (63°23′S 56°59′W﻿ / ﻿63.383°S 56.983°W﻿ / -63.383; -56.983) וחולצו על ידי ספינה ארגנטינאית. קודם לכן, באוגוסט 1903, נחשב לנעדר ונשלחה ספינה לחפש אחריו. 

במהלך השהייה החורפית במזרח חצי האי האנטארקטי הצליחה משלחתו המפוצלת של נורדנשלד לחקור את חופי החצי האי וארכיפלג האיים הסמוך. המחקר הניב דוגמאות גאולוגיות רבות ותיאורי בעלי חיים. למרות ההצלחה המדעית והשם שהקנתה המשלחת לנורדנשלד בשדה המדעי, היא הותירה אותו שקוע בחובות כבדים.

ב-1905 מונה לפרופסור לגאולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטת גטבורג.

ב-1909 נסע בראש משלחת חקר גאולוגית לגרינלנד וב-1920–1921 שב לדרום אמריקה וחקר את צ'ילה ופרו.

לקריאה נוספת
------------

* **Antarctica: Or, Two years amongst the ice of the South Pole** ISBN 0208016422 אוטוביוגרפיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו נורדנשלד** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה ותאור המשלחת לאנטארקטיקה
* סיפור ומפת המשלחת האנטארקטית
* אוטו נורדנשלד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בוענס אירעס, המליץ, 27 בנובמבר 1903
2. ↑  טלגרמות של הצפירה - סטוקהולם, הצפירה, 19 באוגוסט 1903

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281480005171
* BIBSYS: 90308621
* BNC: 000305982
* BNE: XX1382876
* BnF: cb15892803t (data)
* CANTIC: a11804051
* CiNii: DA02326541
* GND: 118975935
* ISNI: 0000 0001 0914 5933
* KulturNav: f36bf06d-e395-42c9-94c1-c34b20275fef
* LCCN: n94098196
* NKC: jn20010316055
* NLA: 35753331
* NTA: 10235815X
* RERO: 02-A000122767
* RSL: 000151545
* SELIBR: 265402
* SNAC: w6vx3s3w
* SUDOC: 076329283
* S2AuthorId: 92690678
* Trove: 1071951
* VcBA: 495/226705
* VIAF: 71730708
* WorldCat: lccn-n94098196

 |
**אברהרד צורן** (בגרמנית: **Eberhard Zorn**) (נולד ב-19 בפברואר 1960) הוא גנרל גרמני בדימוס, אשר שימש כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) ה-16 של הבונדסוור (צבא גרמניה).

ביוגרפיה
--------

צורן נולד בזארבריקן שבחבל הסאר. ב-1978 הוא התגייס לבונדסוור ולמד בבית ספר לתותחנים באידר-אוברשטיין. ב-1979 הוא סיים את לימודיו ונכנס כקצין זוטר לחיל התותחנים. מיד לאחר מכן הוא החל ללמוד באוניברסיטת הבונדסוור במינכן. ב-1983 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה והושבע כלויטננט ראשון. הוא הוצב כמפקד מחלקה וקצין מודיעין בגדוד התצפית ה-103 בפפולנדורף. ב-1987 הוא הועלה לדרגת האופטמן ומונה כקצין מבצעים והדרכה ברגימנט הארטילריה ה-12 בטאוברבישופסהיים. בין השנים 1991–1993 הוא למד בקורס לקציני המטה הכללי בהמבורג. ב-1993 הוא הועלה לדרגת מיור בין 1993–1995 הוא השתתף גם בקורס של קציני המטה הכללי הצרפתי.

ב-1997 מונה למפקד גדוד הארטילריה ה-295 בקובלנץ עד 1999. באותה שנה הוא מונה למפקד אוברסט-לוטננט וב-2001 צורף למטה הכללי במחלקת כוח האדם. ב-2005 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-2010 הועלה לדרגת בריגדה גנרל ומונה למפקד הבריגדה המוטסת ה-26 שהפכה בהמשך לדיוויזיית התגובה המהירה. ב-2014 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה לראש אגף כוח אדם במטה הכללי שנה לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל-לוטננט. ב-19 באפריל 2018 מונה לתפקיד המפקח הכללי של הבונדסוור (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) במקומו של פולקר ויקר, ובהתאם לכך הועלה לדרגת גנרל.

ב-16 במרץ 2023 הוא פוטר במפתיע בידי שר ההגנה בוריס פיסטוריוס, כחלק מחילופי גברי נרחבים שנערכו בצמרת הצבא הגרמני על רקע מלחמת רוסיה-אוקראינה. כמחליפו מונה קרסטן ברויאר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברהרד צורן** בוויקישיתוף
* אברהרד צורן באתר ממשלת גרמניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1168662923
* ISNI: 0000 0000 8412 4107
* LCCN: n2009061589
* VIAF: 115437433
* WorldCat: lccn-n2009061589

 |


1. ↑  גרמניה: פוטר הרמטכ"ל שהתריע מפני הרחבת המתקפה הרוסית למדינות נוספות
**ולדמר האו** (ברוסית: **Владимир Гау**; ‏ 1816–1895 ) היה צייר דיוקנאות גרמני בלטי שעבד בסגנון בידרמאייר.

חיים ועבודה
-----------

הוא היה בנו של הצייר יוהנס האו, שהיגר מצפון גרמניה ב-1795, והוא גדל בקהילה הגרמנית של טאלין. אחיו למחצה היה הצייר אדוארד האו. בנוסף לאביו, הוא למד אצל צייר החצר לשעבר קארל פון קוגלגן.

בגיל שש עשרה הוצעה לו הזדמנות לצייר את הדוכסיות הגדולות וקיבל מכתב המלצה לאלכסנדר סאוורוויד, פרופסור באקדמיה הקיסרית לאמנויות. מ-1833 עד 1835 הוא היה "תלמיד אורח" באקדמיה. הוא עבד כצייר עצמאי במשך שלוש שנים, ולאחר מכן טייל ברחבי איטליה וגרמניה במשך שנתיים. בשובו, הוא זכה בתואר צייר חצר, בילה את שלושת העשורים הבאים בציור משפחת המלוכה ומקורביה. הוא מונה לחבר באקדמיה ב-1849.

בין יצירותיו המפורסמות ביותר ניתן למנות את דיוקנאותיו של הצאר ניקולאי הראשון והצארית אלכסנדרה פיודורובנה. בסופו של דבר הוא צייר את כל בני משפחת המלוכה וכן דמויות מוכרות רבות בחברה הגרמנית הרוסית והבלטית, כמו פרדיננד יוהאן וידמן ונטליה פושקינה. הוא גם הפיק 200 דיוקנאות מיניאטוריים של ותיקי גדוד איזמאילובסקי.

הוא מת ב-23 במרץ 1895 בסנט פטרבורג.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדמר האו** בוויקישיתוף
* ולדמר האו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hellmuth Weiss (1969), "Hau, Woldemar", Neue Deutsche Biographie (in German), vol. 8, Berlin: Duncker & Humblot, pp. 68–68
2. ↑  Eesti elulood. Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn 2000, ISBN 9985-70-064-3, S. 82

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14975610w (data)
* GND: 137435193
* ISNI: 0000 0000 8157 1833
* KulturNav: 88b6abed-3f21-48f8-a51b-212aecd198cc
* LCCN: no2012002836
* RKD: 360506
* ULAN: 500144416
* VIAF: 76589548
* WorldCat: lccn-no2012002836

 |
**בית החינוך חמ"ד אמי"ת מקיף י' אשדוד** (מוכר גם בשם "אמי"ת י' אשדוד ע"ש בצלאל שפרן") הוא בית ספר תיכון דתי באשדוד. בית הספר הוקם ב-2003, עם פתיחת שנת הלימודים תשס"ד.

הקמה
----

בית הספר הוקם על ידי עיריית אשדוד בספטמבר 2003 תחילת שנת הלימודים תשס"ד, כמענה להתפתחות המואצת של העיר לכיוון דרום, ומתן מענה נוסף לאוכלוסייה החפצה בחינוך דתי, מעבר לתיכון הדתי הוותיק שהיה ממוקם בצפון העיר. המחזור הראשון כלל 160 בנים ובנות. בית הספר החל את דרכו החינוכית כאשר הבנים והבנות למדו בכיתות נפרדות, אך כעבור כחמש שנים החלו ללמוד במשותף וכיום כל הכיתות בו מעורבות בין בנים לבנות, והוא אחד מהתיכונים הדתיים המעורבים מגדרית היחידים בישראל.

המנהלת הראשונה, ד"ר ירדנה חדד, שימשה בתפקידה כחמש שנים. בית הספר צמח בתקופה זו, והגיע לשיא של 1,056 תלמידים בשנת הלימודים תש"ע. לאחר עזיבתה של המנהלת המייסדת נקלע בית הספר לקשיים רבים ותחלופת מנהלים רבה מאוד. לקראת שנת הלימודים תשע"ג קיבלה רשת אמי"ת את האחריות לניהולו של בית הספר, שהגיע לשיא שלילי של כ-600 תלמידים. מאז צמח בית הספר בחזרה, וכיום מספר הלומדים בו עומד על כ-900 תלמידים.

מאפיינים
--------

בבית הספר מגוון כיתות לפי צורכי התלמידים - חינוך מיוחד, כיתות שח"ר, כיתות מופ"ת וכיתות עתודה מדעית טכנולוגית. התלמידים לומדים במגוון מגמות - אלקטרוניקה, מדעי המחשב, אדריכלות, רפואה, תקשוב, סייבר, פיזיקה, ביולוגיה ועוד. מנהל בית הספר כיום הוא ירון כרמי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אמי"ת י'

הערות שוליים
------------

1. ↑  תעודת הצטיינות מחוז דרום לשנת הלימודים תשפ"א, מינהל החינוך הדתי במשרד החינוך
2. ↑  שער בית הספר, באתר בית הספר
3. ↑  לשונית מאפייני מוסד
4. ↑  נתונים כלליים למקיף י' (644823) לשנת הלימודים תשע"ט–2019, באתר שקיפות בחינוך
5. ↑  מנהל חדש לאמית י' בעיר: ירון כרמי מחליף את מוטי ארבל, אשדוד-נט, 20 ביוני 2022
ויקיפדיה זבל
------------

רקע
---

במהלך המאה ה-19 סבלה קולומביה מחוסר יציבות פוליטי, אשר הקצין במיוחד במהלך 1886, אז הוחלפה החוקה מ-1863 במסמך שמרני יותר ועוררה התנגדות מצד הליברלים. השלטון ואלו הבאים אחריו לא הצליחו להרגיע את הבעיות הפוליטיות שהתעוררו, וביחד עם הבעיות הכלכליות שמהן סבלה קולומביה באותן שנים, העימותים בין הליברלים לשמרנים החריפו, כאשר בבחירות שנערכו במדינה הליברלים טענו לזיוף ורמאות מצד השמרנים, כאשר הנשיא השמרן מנואל אנטוניו סנסלמנטה היה חולה באותה תקופה, וכתוצאה מכך נוצר מעין ואקום שלטוני.

מרד ליברלי
----------

התאריך שנקבע לתחילת המרד היה ה-20 באוקטובר 1899, אך כיוון שהיו ספקות והססנות בקרב הליברלים לגבי האפשרות שיצליחו להתעמת בכח עם השמרנים הוא נדחה מעט. בנוסף, המרד התחיל במחוז סוקורו, סנטנדר, שם המורדים חיכו לתגבור צבאי מוונצואלה.
המשטר השמרני ידע על המתרחש, והחל להיערך צבאית בבוקרמנגה, בירת סנטנדר, אך הכח שנשלח לשם סירב להגיע לנקודה כיוון שלא הסכים לקבל את שיטת התשלום של המשטר, שנאלץ לחלק תלושים דחויים במקום כסף בשל הבעיות הכלכליות, ובשל כך המשטר נכשל בגדיעת המרד בעודו קטן, והמרידה התפשטה לכדי מלחמת אזרחים שהגיעה לכל מחוז בקולומביה, נמשכה 3 שנים והביאה לקטסטרופה.
השמרנים סבלו מפילוג פנימי והתפצלו לשני זרמים, שהביאו לכך שהנשיא סנסלמנטה הוחלף בחוזה מנואל מרוקין. בתגובה, הליברלים מינו את גבריאל ורגס סנטוס לנשיאות מצידם. שני הצדדים זכו בהישגים משמעותיים בקרבות כאלו, והפסדים כואבים בקרבות אחרים.

תחילת הסוף
----------

לאחר הקרב בפלונגרו, בו הדפו השמרנים את הליברלים במתקפת-נגד עקובה מדם, התפצלו גם הליברלים לשני פלגים שונים והשמרנים האמינו שהגיעה ההזדמנות לסיים את המלחמה, שהתרכזה אז במחוז פנמה (שהייתה בשליטת קולומביה דאז) ובחוף הקריבי.

במקביל, דעכה התמיכה מוונצואלה בליברלים, אשר חזתה בתבוסותיהם והאמינה שלא יוכלו לנצח במלחמה, דבר שהוביל להתדרדרות מהירה במצבם.

הסכמי ויסקונסין ונרלנדיה
------------------------

הסכם שלום נחתם בין שני הצדדים בנרלנדיה ב-1902 וסיים את הלחימה בפנמה.

מאוחר יותר הגיע איום מצד נשיא ארצות הברית, טדי רוזוולט, שהיה מעוניין בהמשך חפירת תעלת פנמה ועצירת הלחימה באותו אזור הייתה אינטרס חשוב מבחינתו. בשל כך נחתם בעידוד אמריקאי הסכם ויסקונסין – שסיים לחלוטין את המלחמה.[דרושה הבהרה]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלחמת אלף הימים** בוויקישיתוף
* מלחמת אלף הימים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284603105171
* LCCN: sh85028498

 |
**זבונימיר צ'רבנקו** (בקרואטית: **Zvonimir Červenko**;‏ 17 בנובמבר 1926 – 17 בפברואר 2001) היה גנרל קרואטי אשר כיהן כראש המטה הכללי הקרואטי בין השנים 1995–1996.

ביוגרפיה
--------

צ'רבנקו נולד ב-17 בנובמבר 1926 בעיר פרייפוליה שבממלכת יוגוסלביה. הוא החל לשרת בצבא העממי היוגוסלבי ולמד באקדמיה הצבאית בזגרב. הוא שימש כמרצה באקדמיה, אולם בעקבות תמיכתו בארגוני העצמאות הקרואטיים במהלך האביב הקרואטי, הוא נידון לשנה וחצי מאסר, וסולק מהצבא. עד 1990 הוא עבד ברדיו זגרב.

במרץ 1991 לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה, נשיא קרואטיה הראשון פרניו טוג'מן הציע לו את תפקיד שר ההגנה, אולם הוא סרב. עם זאת, הוא התגייס לצבא קרואטיה ולחם במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה. בינואר 1992 הוא מונה למפקד משמר המולדת הקרואטי. ב-15 ביולי 1995 הוא מונה לראש המטה הכללי הקרואטי, והוביל את הצבא הקרואטי במהלך השלבים האחרונים של מלחמת העצמאות. הנשיא טוג'מן פיטר אותו מהתפקיד ב-11 בנובמבר 1996.

הוא נפטר בזגרב ב-17 בפברואר 2001.

קישורים חיצוניים
----------------

* זבונימיר צ'רבנקו באנציקלופדיה הקרואטית
* זבונימיר צ'רבנקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129936065
* ISNI: 0000 0000 1752 1524
* VIAF: 74946000
* WorldCat (עם VIAF): 74946000

 |
**יוזף מהופר** (בפולנית: **Józef Mehoffer**‏; 19 במרץ 1869 – 8 ביולי 1946) היה צייר ואמן דקורטיבי פולני, אחד האמנים המובילים של תנועת פולין הצעירה, חבר הזצסיון הווינאי ואגודת שטוקה, ואחד האמנים הפולנים הנערצים ביותר בתקופתו.

קורות חיים
----------

מהופר נולד ברופשיץ, הגיע ממשפחה של פקידות. סבו יוזף אדלר פון מהופר (נולד ב־1786 בברנו) - היה עיתונאי, סופר, מהאצולה האוסטרית שהתיישבה בגליציה בסביבות 1808. האב וילהלם היה יועץ לבית הדין הארצי. לאחר שגליציה קיבלה אוטונומיה בתוך המלוכה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867, אביו הפך לשופט והיה נשיא בית המשפט המחוזי.

אמו אלדונה לבית פוליקובסקה, דאגה לגדל חמישה בנים. אבי נפטר מוקדם, בשנת 1873, כאשר יוזף היה רק בן 4.

עבודה
-----

למד ציור באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב אצל ולדיסלב לוסצ'קביץ', ואחר כך באקדמיה לאמנויות בווינה, וכן בפריז באקדמיה קולארוסי. שם החל מהופר לצייר דיוקנאות, לעיתים קרובות של אנשים בעלי חשיבות היסטורית. מאוחר יותר הרחיב את עבודתו לכלול טכניקות שונות, כגון אמנות גרפית, ויטראז', טקסטיל, רישומי גיר, תחריטים ואיורי ספרים. הוא הפיק עיצובי תפאורה לתיאטרון ועיצב רהיטים מסוגננים.

מהופר זכה לשבחים בינלאומיים על חלונות הויטראז'ים שלו בכנסיית קולגייט סנט ניקולס הגותית בפריבורג, שווייץ שנוצרו בשנים 1895–1936. עיצובים אחרים של ויטראז'ים שלו כוללים את קפלת ראדזיוויל בבאליצה (1892), קפלת גראוור באופבה (1901), קפלת הצלב הקדוש בוואוול (1904), קפלת הקבר בגולוצ'וב (1906), קפלת אורגלמייסטר וינה (1910), קתדרלה בפשמיש (1940), כנסייה בדבניקי ליד קרקוב (1943) ועוד.

קיים ויטראז' שתוכנן על ידי מהופר בכנסיית הלב הקדוש של ישו בטורק (מרכז פולין); באותה כנסייה יש גם ציורי קיר מעשה ידי מהופר.

מהופר בחן אמצעי ביטוי שונים במהלך הקריירה שלו כדי לכלול מגוון של אומנויות יישומיות בפרויקטים שלו. הוא ייצר הרבה עטיפות ספרים, קישוטים וכרזות. מהופר - מלבד הרבגוניות שלו באמנות הסטודיו - התפרסם בזכות ציורי הקיר שלו שהזכירו לעיתים קרובות אמנות מימי הביניים. לעיתים קרובות הוא שיתף פעולה עם סטניסלב ויספיאנסקי ויאן מטייקו.

משפחה ומוות
-----------

יוזף מהופר היה נשוי לידוויגה יאנקובסקה, והיה לו בן, זביגנייב (1900–1985).

ב־8 ביולי 1946 נפטר משחפת בוודוביץ', ונקבר בבית העלמין רקוביצקי בקרקוב.

גלריה
-----

* גן מוזרגן מוזר
* דיוקן אשהדיוקן אשה
* דיוקן אשה דיוקן אשה
* שמש במאישמש במאי
* שביל בגן שביל בגן
* חייםחיים
* ויטראז' ויטראז'
* לידת ישו לידת ישו

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יוזף מהופר

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוזף מהופר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  One of the most revered Polish artists of his time, Mehoffer’s works continue to amaze, www.thefirstnews.com (באנגלית)
2. ↑  Józef Mehoffer, Culture.pl (באנגלית)
3. ↑  Lokalizator Grobów - Zarząd Cmentarzy Komunalnych, zck-krakow.pl

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271822805171
* BnF: cb12537247t (data)
* CiNii: DA14720926
* GND: 119273985
* HDS: 041125
* ICCU: MODV301560
* ISNI: 0000 0001 1034 6126
* LCCN: n82117724
* LNB: 000119210
* NKC: xx0076110
* NTA: 070763976
* RERO: 02-A006388884
* RKD: 54876
* SIKART: 4025937
* SUDOC: 03457686X
* ULAN: 500019125
* VcBA: 495/257082
* VIAF: 122128
* WorldCat: lccn-n82117724

 |
**אנג'לה ארנטס** (באנגלית: **Angela Ahrendts**; נולדה ב-7 ביוני 1960) היא מנהלת אמריקאית. כיהנה כסמנכ"לית בכירה לקמעונאות ומכירות אונליין בחברת אפל וכמנכ"לית חברת האופנה ברברי.

ביוגרפיה
--------

ארנטס נולדה בעיירה באינדיאנה. ב-1982 סיימה תואר ראשון בשיווק מאוניברסיטת המדינה בול באינדיאנה. עבדה בחברת ההלבשה התחתונה "וורנאקו" (Warnaco), בשנים 1989–1996 עבדה בחברת האופנה של דונה קארן והתקדמה עד לתפקיד נשיאת החברה. בשנים 1996–1998 עבדה ברשת חנויות האופנה "הנרי בנדל" (Henri Bendel) בניו יורק. ב-1998 הצטרפה לחברת האופנה של ליז קלייבורן, ב-2001 מונתה לסגנית נשיא החברה האחראית לפיתוח זכינויות מותגי החברה וב-2002 קיבלה אחריות לפיתוח כל מוצרי ושירותי החברה.

ב-2006 מונתה למנכ"לית חברת האופנה הבריטית ברברי ועברה לאנגליה. היא פעלה לניעור מותגי החברה, מיצובה כבית אופנה יוקרתי וביטלה את שיטת הזכיינויות למותגיה בה פעלה החברה עד לבואה. בעקבות המיתון העולמי שהחל ב-2008 וירידה של 14% בהכנסות ברבעון אחד, נאלצה ארנטס להקפיא את תוכניתניותיה להתפתחות החברה וליישם תוכנית הבראה שכללה הקפאת משכורות, פיטורי 10% מכוח האדם, שינוי בשיטת השילוח וקיצוץ בהוצאות ההנהלה וכלליות. לאחר ייצוב החברה קידמה שינויים טכנולוגיים ואסטרטגיה דיגיטלית שעשתה שימוש ברשתות חברתיות לקידומה. ניהולה הביא לצמיחה חדה בפעילות החברה, ובעקבותיה לפתיחת עשרות חנויות חדשות בעיקר בסין ובארצות הברית. שווי השוק של החברה צמח בתקופת כהונתה מ-2 מיליארד פאונד ל-7 מיליארד פאונד.

במאי 2014 מונתה לסמנכ"לית בכירה לקמעונאות ומכירות אונליין בחברת אפל. היא אחראית למערך חנויות אפל וכן למכירות דרך אינטרנט ולמרכזי השירות של החברה. שכרה השנתי הסתכם בכ-83 מיליון דולר באותה שנה. היא סיימה את כהונתה באפריל 2019.

ארנטס הייתה חברה במועצה המייעצת לראש ממשלת בריטניה. היא זכתה לתואר הכבוד גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית על תרומתה לכלכלה הבריטית. זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת המדינה בול, זכתה בתואר עמיתת כבוד של מכללת שנקר ומאז 2006 נכללת ברשימת הנשים החזקות ביותר של מגזין פורבס.

חיים אישיים
-----------

ארנטס נשואה לגרג ואם לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנג'לה ארנטס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנג'לה ארנטס
* אנג'לה ארנטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אנג'לה ארנטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* יוני רז-פורטוגלי, גלגולו של מעיל, באתר כלכליסט, 7 ביולי 2011
* מיה אפשטיין, ‏איך היא עשתה את זה? האישה עם השכר הגבוה בעולם, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2015
* אנג'לה ארנטס באתר פורבס

הערות שוליים
------------

1. ↑  טרייסי רוז'ון, גברים בפסים, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2003
2. ↑  ג'וליה ורדיגר, הניו יורק טיימס, גם מעיל גשם צריך פייסבוק, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2009
3. ↑  קובי מויסה, ‏הטרנד של הטרנץ', באתר גלובס, 7 ביולי 2016
4. ↑  מיה אפשטיין, ‏נגסה בתפוח, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2015
5. ↑  סוכנויות הידיעות, ‏גאווה לברברי: המנכ"לית היוצאת, אנג'לה אהרנטס, תקבל תואר כבוד מהאימפריה הבריטית, באתר גלובס, 7 באפריל 2014
חזית תאטרו דאל ורמה בתקופתו
פנים תאטרו דאל ורמה בסביבות 1875
**תאטרו דאל ורמה** (באיטלקית: **Teatro Dal Verme**) הוא תיאטרון במילאנו, איטליה, בוויה סן ג'ובאני סול מורו, במקום שם עמד לפנים התיאטרון הפרטי "פוליטיאמה צ'יניזלי". תכנן אותו ג'וזפה פסטגאלי בהזמנת הרוזן פרנצ'סקו דאל ורמה, והוא שימש בעיקר למחזות ולהצגות אופרה במהלך המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. כיום, התיאטרון איננו משמש עוד לאופרה, אלא לקונצרטים, הצגות ומופעי מחול, כמו גם לתערוכות ולכנסים.

אולם התיאטרון המקורי, בן 3000 מושבים, מוקף כיפה גדולה, שנבנה בצורת הפרסה המסורתית, עם שני יציעי תאים ויציע גדול (או "loggione" שהוא לבדו הכיל למעלה מ-1000 מושבים. האולם נפתח ב-14 בספטמבר 1872 הפקה של "ההוגנוטים" של מאיירבר ותוך זמן קצר ביסס את עצמו כאחד מבתי האופרה החשובים באיטליה. ב"תור הזהב" שלו, עלו בתיאטרון בכורות של "לה וילי" של פוצ'יני (31 במאי 1884), ליצנים
(21 במאי 1892), ו"אי מדיצ'י" (9 בנובמבר 1893) מאת ליאונקוואלו, ו"סיגנה" של פרדריק היימן קוון (12 בנובמבר 1893). כמו כן התקיימה בו גם הצגת הבכורה של האלמנה העליזה מאת פרנץ להאר 27 באפריל 1907).

בשנות ה-30' שימש התיאטרון בעיקר כאולם קולנוע. לאחר שנהרס בסדרת הפצצות אמריקאיות במהלך מלחמת העולם השנייה, פירק הצבא הגרמני את כל חלקי המתכת מהכיפה ששרדה את ההפצצות. הבניין נבנה בחלקו מחדש בשנת 1946, ולמשך פ-רק זמן בשנות ה-50' שימש להצגת מחזות זמר. לאחר מכן הוסב האולם לקולנוע ולוועידות פוליטיות.

בשנת 1991 עבר פנים התיאטרון תהליך שיפוץ וחידוש מקיף, שהסתיים בשנת 1998. עכשיו יש לו אודיטוריום מודרני רחב-ידיים, ה"סלה גראנדה", עם 1420 מושבים, אולם מופעים קטן יותר, הידוע בשם "סלה פיקולה", עם 200 מושבים, וחלל לתערוכות וכנסים, ה"סלה טראצו". מאז ספטמבר 2001, הוא מנוהל על ידי ה"Fondazione I Pomeriggi Musicali", שתזמורתו (אורקסטרה פומריג'י מוזיקלי) יושבת דרך קבע בתיאטרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאטרו דאל ורמה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תאטרו דאל ורמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Italian Opera Houses & Festivals, K, Caryl Charna lynn, USA by Scarecrow press, ISBN 0-8108-5359-0, pp. 42-43.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 0ba41e29-b1f4-4527-9149-53cc40d1a5b3

 |
**קארל תאודור פון פילוטי** (בגרמנית: **Karl Theodor von Piloty**‏; 1 באוקטובר 1826 – 21 ביולי 1886) היה צייר גרמני, התפרסם בנושאים ההיסטוריים שצייר והוכר כנציג העיקרי של האסכולה הריאליסטית בגרמניה.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

פילוטי נולד במינכן. אביו, פרדיננד פילוטי (נפטר 1844), זכה למוניטין רב כליטוגרף. בשנת 1840 התקבל קארל כתלמיד האקדמיה במינכן, אצל האמנים קרל שורן ויוליוס שנור פון קרולספלד.

שנה לאחר מכן הוא ראה את הציורים היסטוריים, המכונים 'הציורים הבלגיים', של שני האמנים הבלגים אדואר דה ביפ ולואי גלייט, שהוצגו במינכן. הציורים תיארו בצורה ריאליסטי נושא היסטורי שהרשים אותו מאוד. לאחר מסע לבלגיה, צרפת ואנגליה, החל לעבוד כצייר תמונות ז'אנריות, ובשנת 1853 הפיק יצירה "Die Amme", שעקב מקוריות סגנונה, גרמה לוויכוח ניכר בגרמניה באותה תקופה.

קארל פון פילוטי, הנסיכה אליזבת מביירן
עד מהרה הוא נטש את התחום הז'אנרי לטובת נושאים היסטוריים, וצייר בשנת 1854 עבור המלך מקסימיליאן השני את הצטרפותו של מקסימיליאן הראשון לליגה הקתולית בשנת 1609. לאחר מכן הוא צייר את "סני בגוף המת של וולנשטיין" (1855), ציור שזיכה אותו לחברות באקדמיה במינכן, שם הוא ירש את גיסו כפרופסור בשנת 1856. בין יצירות ידועות אחרות של פילוטי ניתן למנות את "הקרב על ההר הלבן ליד פראג", "רוקדים על חורבות רומא" (1861), "גודפרי בעלייה לרגל לארץ הקודש" (1861), "גלילאו בכלא" (1864) ו"מותו של אלכסנדר הגדול"(לא גמור), יצירתו הגדולה האחרונה. הוא גם ביצע מספר ציורי קיר עבור ארמון המלוכה במינכן.

עבור הברון פון שך הוא צייר את הציור המפורסם "גילוי אמריקה". בשנת 1874 הוא מונה לדרגה גבוהה באקדמיה במינכן, לאחר מכן קיבל תואר אצולה ממלך בוואריה.

פילוטי היה הנציג העיקרי של האסכולה הריאליסטית בגרמניה. הוא היה מורה מצליח, ובין תלמידיו המפורסמים ביותר היו הנס מקרט, פרנץ פון לנבאך, קרול ויטקובסקי, פרנץ דפרגר, גבריאל פון מקס, ג'ורג'יוס יעקביידס ואדוארד גריצנר.

גלריה
-----

* הנרי השמיני ואן בולן הנרי השמיני ואן בולן
* מותו של וולנשטיין מותו של וולנשטיין
* טוסנדה בניצחון של גרמניקוס טוסנדה בניצחון של גרמניקוס
* הרצח של יוליוס קיסרהרצח של יוליוס קיסר
* מותו של אלכסנדר הגדול מותו של אלכסנדר הגדול
* קריסטופר קולומבוס קריסטופר קולומבוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל פון פילוטי** בוויקישיתוף
* קארל פון פילוטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  John Roderick Hinde, **Jacob Burckhardt and the Crisis of Modernity**, McGill-Queen's Press - MQUP, 2000, ISBN 978-0-7735-1027-2. (באנגלית)
2. ↑  Deutsche Malerei 1848-1860, www.projekte.kunstgeschichte.uni-muenchen.de
3. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Piloty, Karl von". Encyclopædia Britannica. 21 (11th ed.). Cambridge University Press.
4. ↑  pinakothek.de - Carl Theodor von Piloty, web.archive.org, ‏2014-07-17
5. ↑  "German Painters of the Modern School. No. IX.—Karl Piloty, the Realistl", HathiTrust (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1769855
* BnF: cb119951246 (data)
* CiNii: DA14809043
* GND: 118641662
* ISNI: 0000 0000 8129 1129
* KulturNav: fca0aa4d-f25f-4404-9e94-95fc8f59a704
* LCCN: n85125456
* NKC: jx20070205003
* NLP: a0000003667481
* NSK: 000529292
* NTA: 086609491
* PIC: 9912
* RKD: 63573
* SUDOC: 074575023
* ULAN: 500030177
* VIAF: 50018904
* WorldCat: lccn-n85125456

 |
הרבה **אנג'לה וורניק בוכדל** היא הרבה הבכירה של בית הכנסת הרפורמי Central Synagogue במנהטן שבניו יורק, ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

בוכדל נולדה בסיאול שבדרום קוריאה ובגיל חמש עברה עם משפחתה לטאקומה שבוושינגטון. אביה הוא יהודי רפורמי ואמה בודהיסטית. גדלה בקהילה רפורמית. בגיל 16 ביקרה בישראל באמצעות קרן ברונפמן עם צעירים יהודיים מארצות הברית. לבוכדל תואר ראשון בלימודי דת.

בגיל 21 עברה גיור. כסטודנטית באוניברסיטת ייל הייתה חברה באחוות "אחוות הגולגולת והעצמות"' והייתה לאחת מהנשים הראשונות שהיו חברות באחווה. בשנת 1999 הוסמכה כחזנית, ובשנת 2001 הוסמכה כרבה על ידי היברו יוניון קולג'. לאחר מכן מונתה כעוזרת הרב וחזנית בבית הכנסת ווסטצ'סטר בסקרסדייל שבמדינת ניו יורק.

בשנת 2006 הצטרפה לבית הכנסת במנהטן כחזנית, ובשנת 2014 נבחרה לתפקיד הרבה הראשית של בית הכנסת. במהלך כהונתה מספר המגיעים לבית הכנסת בערב שבת הוכפל, ורשימת ההמתנה לחברות בבית הכנסת טיפסה ליותר מ־300. בוכדל תומכת בנישואין בין יהודים לשלא יהודים, אם הם מעוניינים לקיים אורח חיים יהודי בביתם, אף ללא גיור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנג'לה וורניק בוכדל** בוויקישיתוף
* אנג'לה וורניק בוכדל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הרבנית בוכדל: על יהדות, אנטישמיות, זהות, התבוללות וישראל // מאת יאיר אטינגר, ניו יורק, באתר מגזין ליברל, 10 ביוני 2019
2. ↑  My Personal Story: Kimchee on the Seder Plate, באתר 18doors
3. ↑  רחל מוסלי,Profile: Angela Buchdahl, באתר מגזין הדסה
4. ↑  קתרין ג' פרינס, Women rabbis who waded into a sea of opposition still fighting the waves, באתר טיימס אוף ישראל, 8 בדצמבר 2016
5. 1 2   Angela W. Buchdahl], באתר בית הכנסת המרכזי במנהטן
6. ↑  Rabbi Angela Warnick Buchdahl, באתר הליגה נגד השמצה
7. ↑  Profile: Angela Buchdahl, באתר מגזין הדסה
8. ↑  יאיר אטינגר, 'Judaism Shouldn't Have to Stay Alive Only Because Jews Are Afraid of Everything Else', באתר הארץ באנגלית, 14 בינואר 2019
**אַל-מַ֫הְדִי בִּן בַּ֫רְכַּה** (בערבית: **المهدي بن بركة**, הגיית שמו בערבית מדוברת מרוקאית: **מַהְדִ֫י בֶּנְבַּרְכַּ֫ה**; 1920–1965) היה מנהיג אופוזיציה מרוקאי, שנעלם ונרצח כנראה על ידי שלטונות מרוקו.

חייו
----

בן ברכּה נולד לפקיד ממשלתי והפך למרוקאי הראשון אשר קיבל תואר מתקדם במתמטיקה בשנת 1950. הוא הפך לחבר בעל חשיבות באופוזיציה המרוקאית, במסגרת פעילותו במפלגה הלאומנית "איסתיקלאל", אך ניתק מהם את קשריו על מנת להקים את מפלגת השמאל "האיחוד הלאומי של כוחות העם" (UNPF) בשנת 1959. 

בן ברכּה היה כוח חשוב בתנועת "העולם השלישי" ותמך בצעדים מהפכניים אנטי-קולוניאליסטיים במדינות שונות, בהם תמיכה במאבק הפלסטינים נגד מדינת ישראל. בשנת 1962 הואשם בקשירת קשר נגד המלך חסן השני, ויצא לגלות. לאחר שתמך באלג'יריה בפלישתה למרוקו במהלך מלחמת החולות בשנת 1963, נידון למוות במולדתו בהיעדרו.

בן ברכּה נראה בפעם האחרונה בפריז ב-29 באוקטובר 1965. בפרשת חטיפתו היו מעורבים שירותי הביטחון בצרפת (SDECE) ובמרוקו (DGED), ויש הטוענים כי היו מעורבים גם המוסד וה-CIA. נראה כי נרצח, וגופתו הועלמה.

אזכורים בתרבות
--------------

בסרט הרפתקאותיו של רבי יעקב דמותו של המהפכן הערבי, מוחמד לארבי סלימאן, מבוססת באופן רופף על דמותו של בן ברכּה.

ראו גם
------

* פרשת בן ברכּה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל-מהדי בן ברכה** בוויקישיתוף
* אל-מהדי בן ברכה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* Mehdi ben Barka was a spy, cold war files suggest, באתר הגרדיאן
* נטע בר, גיבור השמאל המרוקני שנטען כי חוסל בסיוע המוסד - התגלה כמרגל ואופורטוניסט, באתר ישראל היום, 26 בדצמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  ידיעה על כך פורסמה לראשונה בישראל בדצמבר 1966 בכתב העת "בול"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463506705171
* BnF: cb135345085 (data)
* CANTIC: a10211081
* GND: 118655299
* ISNI: 0000 0001 2148 6167
* LCCN: n50012063
* NTA: 072833262
* SELIBR: 39724
* SNAC: w6t31h0w
* SUDOC: 027460746
* VIAF: 116728094
* WorldCat: lccn-n50012063

 |
**יעקב ירקוני** (20 במאי 1945 – 6 ביוני 1967) היה קצין בפלוגת סיור של חטיבת שריון, שלחם בחזית המצרית במלחמת ששת הימים ונפל בקרב רפיח. על פעולתו בימי המלחמה עוטר ירקוני בעיטור המופת.

ביוגרפיה
--------

יעקב ירקוני נולד בקיבוץ נען. היה חובב אמנות, מוזיקה וארכאולוגיה וחבר בתנועת הנוער העובד.

הוא גויס לצה"ל באוגוסט 1964. תחילה שירת בגדוד החרמ"ש 9 של חטיבה 7 ובהמשך עבר לשרת בפלוגת הסיור של החטיבה. לאחר שסיים קורס קצינים הוצב שוב בפלוגה זו.

### במלחמת ששת הימים

ביום הראשון למלחמה השתתפה פלוגת הסיור בפיקודו של סרן אורי אור בקרב החטיבתי מול הצבא המצרי באזור צומת רפיח, המצוי כ-5 קילומטרים מערבית לכרם שלום. ירקוני שימש כמפקד מחלקת ג'יפים בפלוגה. במהלך הקרב על צומת רפיח נפצע מקליע בידו. לאחר מכן נאלץ הצוות שלו להסתער דרך שדה מוקשים על מוצב פלוגתי מצרי. ירקוני ירה מעל הג'יפ שלו במקלע בינוני עד שחל בו מעצור. אז ירד ירקוני מהג'יפ, נכנס לתעלה במוצב המצרי וטיהר גזרה ממנה באש של תת מקלע עוזי. כשרצה לצאת מהתעלה נורה בגבו על ידי פצוע מצרי. חבריו לפלוגה פינו אותו תחת אש לקבלת טיפול רפואי.

ביום שלמחרת פציעתו מת ירקוני מפצעיו. הוא היה אחד משישה עשר חללי פלוגת הסיור במלחמה ואחד מחמשת חלליו במלחמה של קיבוץ נען.

יעקב ירקוני היה בן 22 במותו. הניח הורים, אחים וחברה. הוא נקבר בקבורת חירום בבית הקברות הצבאי קריית שאול ולאחר זמן הועבר ארונו לקבורה בקיבוצו.

על פעולתו בקרב עוטר ירקוני בציון לשבח מטעם אלוף פיקוד הדרום. בשנת 1973 הומר הצל"ש לעיטור המופת.

הנצחה
-----

שמו של ירקוני הונצח על גבי מספר אנדרטאות, וביניהן אנדרטת הנופלים מקיבוץ נען, אנדרטת יד לשריון בלטרון ואנדרטת אוגדת הפלדה ליד כרם שלום.

דברים לזכרו של ירקוני נכתבו בשני ספרים ובשתי חוברות שיצאו לאור לאחר המלחמה. סיפור הקרב שלו ושל פלוגת הסיור נכלל בספר חשופים בצריח מאת שבתי טבת.

ראו גם
------

* דויד פלץ

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של יעקב ירקוני, באתר "יזכור"
* נוסח העיטור של יעקב ירקוני, באתר הגבורה
* יעקב ירקוני, באתר פלסר 7, לוחמי ששת הימים
* סרט לזכרו של יעקב ירקוני, באתר Vimeo
**רון עשהאל** (נולד ב-9 באפריל 1995) הוא ראפר ומוזיקאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

רון עשהאל גדל ברמת גן והחל את פעילותו המוזיקלית בשנת 2017, תחת שם הבמה "קיד קופר" בהרכב "תלא מובב" לצד הראפר וייב איש. השניים הוציאו יחד אלבום יחיד העונה לשם ההרכב. לאחר מכן הם המשיכו את פעילותם המוזיקלית בנפרד. בשנת 2018 החל עשהאל לפרסם מוזיקה משלו תחת שם הבמה "ילד האסל".

בשנת 2019 החל לעבוד על אלבום הבכורה שלו, "למה מי מת?!?!!", אותו פרסם תחת שמו האמיתי בינואר 2022. את האלבום הפיק בשיתוף ההרכב "באבל ראפ טראפ" והוא מתמקד בסגנונות הג'אז ראפ והההיפ הופ האלטרנטיבי.

הסינגל המוביל מתוך האלבום, "משהו לנגן בגהנום", נכנס לפלייליסט גלגלצ. האלבום עצמו זכה לאהדה מהקהל ומהמבקרים ומאות אלפי השמעות ברשתות הסטרימינג.

ביולי 2022 הוציא עשהאל מהדורת תקליט לאלבום בשיתוף עם לייבל תקליטי ההיפ הופ "היפ הופ על תקליט".

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2017: תלא מובב (בהרכב תלא מובב)
* 2022: למה מי מת?!?!!

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רון עשהאל** בוויקישיתוף
* רון עשהאל, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר למנויים בלבד ניצן פינקו, רון עשהאל: "אמרתי לעצמי 'אתה חייב להישאר חי עד שהאלבום יוצא'", באתר הארץ, 26 בפברואר 2022

הערות שוליים
------------

1. 1 2  *יו! הפודקאסט #64 - עם רון עשהאל על לעשות ראפ מבלי לשמוע ראפ ועל התפר בין היפ הופ לאינדי*, נבדק ב-2022-09-21
2. ↑  100 הראפרים הישראלים שאתם צריכים להכיר, באתר mako, ‏2020-10-07
3. ↑  עידו פורת מארח את רון עשהאל, באתר glz.co.il
4. ↑  *!!?!?למה מי מת*, 2022-01-13, נבדק ב-2022-09-21
5. ↑  רון עשהאל - ׳למה מי מת?!?!!׳, היפ הופ על תקליט, באתר Instagram (באנגלית)
**סוכיה** (שם מדעי: **suchia**; מילולית: "תנינים") היא קבוצת זוחלים דמויי-תנינאים שהתפתחה החל מהתחילת היורה ועד היום. הקבוצה מכילה את מרבית הארכוזאורים בני הקבוצה פסאודוסוכיה, הקרובים יחסית לתנינאים מאשר לדינוזאורים וקרוביהם. למעשה היא מכילה כמעט את כל המינים הפסאודוסוכים, למעט הסוג *Dasygnathoides*, האורניתוסוכיים (Ornithosuchidae). גם הפייטוזאוריים נחשבים לקבוצה בסיסית יותר של פסאודוסוכים, למרות דמיונם לתנינים ולפי כמה וקרים ייתכן שהם בכלל לא ארכוזאורים אמיתיים אלא דמויי-ארכוזאורים.

הקבוצה תוארה בידי החוקר הגרמני ברנרד קרבס (Bernard Krebs) ב-1974 על סמך הדמיון בין קרובי התנינאים שהתגלו לאורך הטריאס לתנינאים האמיתיים. ישנה מחלוקת גדולה מבחינת החוקרים על השיוך לקבוצה, מאחר שמרבית בני הקבוצה בעלי תכונות משתנות ורבים מהם כלל אינם דומים לתנינים המודרניים. התאוריות העיקריות על סיווג הסוכיים הם של החוקר סטרלינג נסביט ב-2011 ושל החוקר מרטין אוזכורה ב-2016. התיאוריה של פול סרנו מ-1991 כבר לא תקיפה עוד.

עם זאת ישנם מספר מאפיינים העוזרים להבדיל אותם מארכוזאורים אחרים, בין השאר מבנה עצמות לחי נמוכות ומסיביות יחסית, גפיים חלשות יותר מאשר דמויי דינוזאורים וקרוביהם, המעיד שאלה לא יכלו להזדקף על שתיים במשך זמן רב ולרבים מהם מאפיינים של טורפים. רבים מבני הקבוצה התבססו היטב במקווי מים, בהם הם שגשגו לאורך המזוזואיקון ואף שרדו את הכחדת הקרטיקון הגדולה. מינים מעטים יותר התאימו לחיי יבשה ואלה נכחדו. כיום רק התנינאים האמיתיים שרדו.

מיון
----

* סוג Koilamasuchus?
* סוג נונדסוכוס (Nundasuchus)?
* סוג Ticinosuchus
* משפחה Ornithosuchidae?
* משפחה Erpetosuchidae
* משפחה Gracilisuchidae
* דמויי-אטוזאורים (Aetosauriformes)
* פרה-תנינאים (Paracrocodylomorpha)
	+ על-משפחה Poposauroidea
		- משפחה Ctenosauriscidae
		- משפחה פופוזאוריים (Poposauridae)
		- משפחה שובוזאוריים (Shuvosauridae)
	+ קבוצה לוריקטה (Loricata)
		- על-סדרה דמויי תנינאים (Crocodylomorpha)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ezcurra, Martín D. (2016-04-28). "The phylogenetic relationships of basal archosauromorphs, with an emphasis on the systematics of proterosuchian archosauriforms". PeerJ. 4: e1778. doi:10.7717/peerj.1778. ISSN 2167-8359. PMC 4860341. PMID 27162705.
2. ↑  Nesbitt, S.J. (2011). "The Early Evolution of Archosaurs: Relationships and the Origin of Major Clades". Bulletin of the American Museum of Natural History. 352: 189. doi:10.1206/352.1. hdl:2246/6112. ISSN 0003-0090. S2CID 83493714.
**זיינב בנת מוחמד בן עבדאללה** (בערבית: **زينب بنت محمد بن عبد الله**; 599 – 629) הייתה בתו הבכורה של מוחמד, נביא האסלאם, ואשתו הראשונה, ח'דיג'ה.

משפחה
-----

זיינב הייתה הבת של מוחמד וח'דיג'ה.

האחים שלה היו אל-קאסם, עבדאללה ואיבראהים. האחיות שלה היו רוקיה, אום כּולת'ום ופאטמה.

בעלה היה אבו אלעאס בן אלרביע, איתו נולדו לה שני ילדים, עלי ואומאמה.

נישואים
-------

זיינב נישאה לבן הדודה שלה, אבו אלעאס אבן אלרביע, בדצמבר 610. זמן קצר לאחר שמוחמד הכריז על נבואתו, זיינב אימצה את האסלאם, דבר שגרם לשבט קורייש לדרוש מבעלה להתגרש ממנה, תוך כדי שהם מבטיחים לתת לו איזה אישה שהוא רק יבחר. אבו אלעאס אבן אלרביע סירב להתגרש ממנה, אך גם סירב לקבל על עצמו את האסלאם.

בקרב בדר, נלחם אבו אל-עאס נגד המוסלמים, ונפל בשבי. זיינב שלחה דמי כופר במטרה לשחררו, אך מוחמד סירב לקבל עבורו תשלום, ובמקום זה הוא שחרר את אבו אל-עאס, ובתמורה אבו אל-עאס הבטיח לשלוח את זיינב לאלמדינה, שם היו המוסלמים באותו הזמן, ואכן הוא שלח אותה.

זיינב לא ראתה את בעלה עד ספטמבר או אוקטובר של שנת 627. לאחר זמן מה, אימץ אבו אלעאס את האסלאם, וחידש את נישואיו עם זיינב, איתה הוא נשאר עד ליום מותה.

פטירה
-----

זיינב נפטרה באל-מדינה בשנת 629, בחודש מאי או יוני של אותה שנה. היסטוריונים מייחסים את פטירתי בגיל כה צעיר לסיבוכים בהפלה שהיא עברה מספר שנים קודם לכן, בשנת 624 .

הערות שוליים
------------

1. ↑  Revolvy LLC, "Umamah bint Zainab" on Revolvy.com, www.revolvy.com (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
2. ↑  AntiBot Cloud: скрипт для защиты сайтов на php от плохих ботов. afn.kz (באנגלית)
3. ↑  Zainab bint Muhammad - דמות ציבורית | פייסבוק, באתר www.facebook.com
4. ↑  WikiVisually.com, wikivisually.com
5. ↑  sawda - Synonyms for sawda | Synonyms Of sawda, synonymsbot.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2009167190
* VIAF: 90053648
* WorldCat: lccn-no2009167190

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

לוח מנקלה מהמאה ה-19
נשים משחקות מנקלהלוח משחק מנקלה מודרני
**מַנקָלָה** היא משפחה של משחקי לוח בעלי ידיעה שלמה המשוחקים היום בעיקר באפריקה, מהמשחקים העתיקים ביותר שעדיין משוחקים בעולם. כלי המשחק הם לוח צר וארוך בעל גומות ומספר רב של חרוזים הנחים בתוך גומות אלו.

בעולם המערבי ידועים בעיקר המשחקים קלהה ואווור. משחקים נוספים הם קנגקק, אוווסו, אוני טגלולקה, באו, סונגקה ויגיסורו. השם "מנקלה" נגזר מהמילה הערבית "נקל" (בערבית: نقل), שפירושה להעביר. המשחקים ידועים גם בשמות "זריעה" ו"ספור ולכוד".

היסטוריה
--------

לוח משחק מתקופת ממלכת אקסום
הראיה המוקדמת ביותר למשחק נמצאה בחפירה ארכאולוגית מצפון לעיר גדרה בישראל, שם נמצא לוח חרס בבית רומאי, המתוארך למאה ה-3. ראיות נוספות עם לוח חרס ומספר חלקי אבנים נתגלו במרוקו, אריתריאה ובאתיופיה. ארכאולוגים מתארכים פריטים אלה למאות השישית והשביעית.

חלקים
-----

חלקי המשחק כוללים לוח שנבנה מחומרים שונים עם סדרת שקעים המסודרים בשורות, בדרך כלל בשתים או ארבע שורות. חלק מהמשחקים משוחקים בשקעים שנחפרו באדמה או סותתו באבן. לפעמים יש גם שקעים גדולים בצד של כל שחקן לשמירת הכדורים. תצורות הלוח שונה ממשחק למשחק ויש משחקים עם כמה תצורות לוח.

ה"זרעים" יכולים להיות זרעים, קטניות, אבנים, גולות או כל דבר שנוח להעביר משקע לשקע.

כללים
-----

משחק מנקלה על לוח עץ
משחקי מנקלה חולקים תהליך משחק דומה. השחקנים מתחילים בפיזור מספר מסוים (לרוב ארבעה או שישה) של "זרעים" בכל השקעים בלוח. השחקנים יכולים לספור את הזרעים כדי לתכנן את מהלכם. כל שחקן בתורו אוסף את הזרעים מאחד השקעים ומעביר אותם לאחד הבורות הבאים ברצף. למרות שכללי המשחק שונים מאוד ממשחק למשחק, כללים אלה משותפים לכל המשחקים.

במשחקים עם שתי שורות, בדרך כלל כל שחקן שולט על צד אחד ומנסה לבצע מהלכים לצד השני. במשחקים עם ארבע שורות, כל שחקן שולט בשורה פנימית ובשורה חיצונית והזרעים יישארו בשורות אלו אלא אם השחקן השני לכד אותם.

השחקנים בוחרים בתחילת תורם את השקע שממנו הזרעים יילקחו לזריעה. בחלק מהמשחקים השחקנים יכולים לבחור רק שקעים בצד שלהם עם מספר מינימום של זרעים. הזרעים נזרעים אחד-אחרי-השני בשקעים הבאים. בחלק מהמשחקים כל החלקים נלקחים מהשקע האחרון שנזרע בתור. בחלק מהמשחקים יש שקע שסיום בו מזכה בתור נוסף.

### לכידה

כתלות בשקע האחרון שנזרע, שחקן יכול "ללכוד" את הזרעים בשקע. בדרך כלל, השחקן נדרש לגמור את הזריעה בשקע עם מספר מסוים של זרעים, סיום עם זרעים בתצורה מסוימת לאורך הלוח, או סיום בשקע ריק סמוך לשקע של השחקן המתחרה המכיל אחד או יותר זרעים.

עוד דרך נפוצה ללכידה היא ללכוד את השקעים שהגיעו למספר זרעים מסוים. יש גם כמה משחקים שאפשר ללכוד בהם גם שקעים ובסיום המשחק הזרעים בשקעים אלו נלכדים על ידי לוכד השקע.

### מטרה

המטרה במשחקי מנקלה היא ללכוד יותר זרעים מהמתחרה. לפעמים השחקן מנסה להשאיר את המתחרה בלי אפשרות למהלך חוקי או לגרום למתחרה לרוקן את השורה שלו.

תכנון מראש של המהלכים הבאים וציפיית תגובת היריב הוא חיוני לניצחון במשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנקלה** בוויקישיתוף
* עולם מנקלה - ויקי על משחקי מנקלה
* איך לשחק מנקלה, באתר The Spruce

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביגיל קדם, ההיסטוריה לא חוזרת: אתר ארכאולוגי נדיר ייקבר מתחת לבניינים, באתר מיינט רחובות, 10 באוגוסט 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545936705171
* BnF: cb145753002 (data)
* LCCN: sh85080385

 |
**הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בדו מינור, אופוס 18** של המלחין הרוסי סרגיי רחמנינוב, הולחן בין סתיו 1900 לאפריל 1901. היצירה היא מהמפורסמות שביצירות המלחין, וביססה את מעמדו ככותב קונצ'רטי.

חיבור הקונצ'רטו
---------------

בשנת 1897 בוצעה לראשונה הסימפוניה הראשונה של רחמנינוב, שלוותה בזמנה בביקורות קשות. לאחר ביצוע הבכורה שקע רחמנינוב בדיכאון ועקב כך גם במחסום כתיבה שנמשך מספר שנים. הקונצ'רטו השני מסמן את ההתאוששות ממצב זה ואת הביסוס מחדש של מעמדו של רחמנינוב כמלחין.
הקונצ'רטו מוקדש לניקולאי דאהל, אחד החלוצים בתחום האוטוסוגסטיה וצ'לן חובב, שעזר לרחמנינוב לצאת מהדיכאון.

ביצוע בכורה
-----------

הפרקים השני והשלישי בוצעו לראשונה בנגינתו של המלחין ב-2 בדצמבר 1900. ביצוע היצירה במלואה נערך לראשונה ב-9 בנובמבר 1901 בנגינת המלחין שוב, ובניצוח בן דודו אלכסנדר זילוטי.

מבנה היצירה
-----------

היצירה מתוזמרת ל-2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים בסי במול (בפרק הראשון) ולה (בפרק השני והשלישי), 2 בסונים, 4  קרנות יער בפה, 2 חצוצרות בסי במול, 3 טרומבונים, טובה, טימפני, תוף בס, מצילתיים, סקציית כלי קשת ולפסנתר סולו.

ליצירה שלושה פרקים:

1. מודרטו (דו מינור)
2. אדג'ו סוטנוטו (דו מינור ← מי מז'ור)
3. אלגרו סקרצ'נדו (מי מז'ור ← דו מינור ← דו מז'ור)

היצירה בתרבות הפופולרית
-----------------------

### בקולנוע

יצירה זו שימשה כפסקול לסרט הקולנוע "פגישה מקרית" (משנת 1945) בבימויו של דייוויד לין, שזיכה אותה בפופולריות מחודשת.

מאז הסרט שימש כפסקול של סרטים רבים בהם: "רומן בספטמבר" (1950) בכיכובה של ג'ואן פונטיין, "חטא על סף ביתך" (משנת 1955) בבימויו של בילי ויילדר ובכיכובה של מרילין מונרו, סרט פולחן בזכות הסצנה בה מתעופפת שמלתה של מונרו בשל משב רוח של הרכבת התחתית של ניו יורק הפכה לאחד מסמלי הקולנוע האמריקאי והתרבות האמריקאית, "האביב ברחוב זרצ'ניה" סרט סובייטי (משנת 1956),ובסרט "מכאן והלאה" (משנת 2010) בבימויו של קלינט איסטווד ובכיכובו של מאט דיימון.

### שירים

הפרק הראשון הווה את הבסיס ל "I Think of You"ו"Ever and Forever" של פרנק סינטרה.

בשנת 1975 חיבר אריק כרמן את השיר "All By Myself" (אנ') שנחל הצלחה רבה במצעדים ולגרסת כיסוי מצליחה של סלין דיון. אריק כרמן התבסס על הנושא של הפרק השני מתוך מחשבה שהיצירה כבר לא מוגנת בזכויות יוצרים. רק לאחר הפצתו של השיר התברר כי זכויות היוצרים עומדות בעינן ושייכות ליורשיו של רחמנינוב. כרמן הגיע להסכם חלוקת התמלוגים עם היורשים, והקרדיט שונה ל"אריק כרמן וסרגיי רחמנינוב".

שירו של פרנק סינטרה "Full Moon and Empty Arms" מבוסס על הפרק השלישי בקונצ'רטו.

הנושא מתוך הפרק השני בקונצ'רטו היווה את הבסיס לשיר "Six Heures" של להקת מטרופולין, שהולחן על ידי עופר מאירי.

קישורים חיצוניים
----------------

* קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בביצוע הלן גרימו, יוטיוב
* קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בביצוע יבגני קיסין, יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Huckvale, David (2022). *The Piano on Film*. Jefferson: McFarland & Company. ISBN 978-1-4766-4388-5.
2. ↑  Bullock, Philip Ross (2022). *Rachmaninoff and His World*. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-82374-4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007447532605171
* GND: 300123779
* LCCN: n81147588
* MusicBrainz work: aca4167a-b927-41f5-a839-99cf9ad476cc
* VIAF: 177811018
* WorldCat (עם VIAF): 177811018

 |
גשר על תעלת לנקסטר (אנ'), ובו אבני קופינג המקושרות ב"סיכות מתכת" גדולות.
**קופינג** (מלטינית: cope, capa - כיסוי; בעברית: "נדבך ראש" או "נדבך עליון") הוא שכבת הכיסוי העליונה בראש רכיב אדריכלי כדוגמת מעקה, קיר או מסביב לגג. הקופינג מונע הצטברות מים בראש הרכיב, משמש כשכבת האיטום העליונה ומהווה פרט גמר אדריכלי.

כיסוי עשוי להיות עשוי מאבן (אבן קצה), לבנים, חימר או טרקוטה, בטון או אבן יצוקה (אנ'), אריחים, צפחה, עץ, סכך או מתכות שונות, לרבות אלומיניום, נחושת, נירוסטה, פלדה ואבץ. בכל המקרים יש לשפע אותו (בעל משטח עליון משופע או מעוקל) כדי לנקז (אנ') את המים.

באדריכלות רומנסקית בוצעו קופינגים פשוטים, שטוחים ובולטים ממישור הקיר כדי ליצור סגנון ייחודי. בעבודות אדריכליות מאוחרות יותר בוצעו שיפועים תלולים (בעיקר בצד החיצוני), שהחלו בחלק העליון כאסטרגל (אנ'); בסגנון גותי מקושט היו שתיים או שלוש הופעות; ובסגנון גותי ניצב המאוחר עוצבו אלה בצורת חתך גלי, ותבניות (אנ') הקופינג נמשכו מסביב לצדדים, כמו גם בחלק העליון והתחתון, כשהם מחוברים במפרק מיטר (אנ'), כמו ברבים ממבני הקולג'ים באוניברסיטת אוקספורד.

ראו גם
------

* אבן ראשה
* נדבך (אדריכלות)

קישורים חיצוניים
----------------

* איטום - אינדקס איטום ישראלי, מילון מונחים - קופינג, נדבך ראש

\* Ripor Chandra Malo, A detailed overview of coping in construction, Howtocivil.com, 14.2.2021
\* Copper Development Association Inc. Architectural Details, 9. Flashings and Copings, 9.3. Coping Covers, copper.org

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  One or more of the preceding sentences incorporates text from a publication now in the public domain: Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Coping". Encyclopædia Britannica. Vol. 7 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 101.
2. ↑  Ching, Francis D. K. (1995), A Visual Dictionary of Architecture, New York, NY: Van Nostrand Reinhold Company, p. 266, ISBN 0-442-02462-2
3. ↑  "Types of Wall Coping". Roof Online. Retrieved 2019-03-15.
**אַבּוּ שַׁאמַה שִׁהַאבּ א-דִּין אַבּוּ אלְ-קַאסִם עַבְּד א-רַּחְמַאן בְּן אִסְמַאעִיל אַלְ-מַקְדִסִי** (בערבית: **أبو شامة شهاب الدين أبو القاسم عبد الرحمن بن إسماعيل المقدسي**; 10 בינואר 1203–13 ביוני 1267) היה היסטוריון ערבי אשר כתב על תולדות נור א-דין וצלאח א-דין, כמו גם על העיר דמשק, והוא מקור חשוב להיסטוריה של מסעי הצלב.

אבו שאמה נולד בדמשק, אולם הייחוס אל-מקדסי (הירושלמי) מגיע מסבו הגדול אבו בכר שמגיע מירושלים. כינויו, אבו שאמה (בעל השומה), בא בעקבות שומה שהייתה לו מעל גבתו השמאלית. הוא התחנך בחינוך סוני ולמד חדית' באלכסנדריה. לימים היה מרצה במדרסות א-רוכנייה ואל-אשרפייה בדמשק.

חמישה מכתביו שרדו, ואילו השאר אבדו, חלקם בשרפה שהחריבה את ספרייתו. ספרו המוכר ביותר, "כיתאב א-רוודתיין פי אח'באר א-דוולתיין א-נורייה וא-צלאחייה" (ספר שני הגנים על קורות שתי המדינות הנורית והצלאחית), הוא תיאור כרונולוגי של שלטונם של נור א-דין וצלאח א-דין. הוא מסתמך בספרו על ספריהם של עימאד א-דין אל-אספהאני ואבן אבי טייא' ועל איגרותיו של אל-קאדי אל-פאדל, ועל פי רוב מצטט אותם כלשונם. ספר זה הוא מקור חשוב על ההיסטוריה של מסעי הצלב. כתב גם על המצור על דמשק מעדות ראשונה, ובכך סיפק את המידע המדויק ביותר על המצור, שהתרחש בשנת 1229. כתב גם פרשנות לשירה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257483005171
* BnF: cb14647678v (data)
* CiNii: DA08945193
* GND: 102370168
* ISNI: 0000 0000 8399 4557
* LCCN: n80137503
* SELIBR: 31499
* SUDOC: 095686223
* TDVİA: ebu-same-el-makdisi
* VcBA: 495/36207
* VIAF: 305962228
* WorldCat: lccn-n80137503

 |
**מוסא ניאחאטה** (בצרפתית: **Moussa Niakhaté**; נולד ב-8 במרץ 1996 ברובה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג ובנבחרת סנגל.

קריירת מועדונים
---------------

ניאחאטה גדל במחלקות הנוער של ליל, ואקאל וואלנסיין. בשנת 2014 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ואלנסיין במסגרת ליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 72 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-1 ביולי 2017 חתם ניאחאטה ממץ מליגת העל הצרפתית. ב-12 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2017/2018. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, בה ערך 35 הופעות ליגה.

ב-7 ביולי 2018 חתם ניאחאטה על חוזה לחמש עונות במיינץ 05 מהבונדסליגה. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על ארצגבירגה אווה במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת 2018/2019. ב-26 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–1 על שטוטגרט במסגרת המחזור הראשון לעונת 2018/2019. ב-3 במאי 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד ר.ב. לייפציג במסגרת המחזור ה-32 בליגה. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 128 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.

ב-6 ביולי 2022 חתם ניאחאטה על חוזה לשלוש עונות בנוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לניוקאסל יונייטד במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסא ניאחאטה** בוויקישיתוף
* מוסא ניאחאטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Moussa Niakhaté unterschreibt bis 2023 באתר Kicker, ‏ 7 ביולי 2018 (בגרמנית)
2. ↑  Forest complete Moussa Niakhaté signing באתר הרשמי של נוטינגהאם פורסט, 6 ביולי 2022 (באנגלית)