פירוש נוסף ערך זה עוסק בפעיל ארגון ההגנה. אם התכוונתם לקצין צה"ל, ראו משה אגוזי (קצין).

**משה אגוזי** (14 באוגוסט 1903 – 20 באוקטובר 1983) היה פעיל בארגון ההגנה בתל אביב והאחראי על הקמת ותחזוקת הסליקים של הארגון במחוז דן. לאחר קום המדינה שירת כקצין חימוש במטה הארצי של המשטרה.

ביוגרפיה
--------

אגוזי נולד ב-1903 בולושצ'ובה שבפולין כמשה זולונץ ('ZOLNOZ) ליהודה לייב וחיה אסתר (לבית ניימן). למד בבית ספר בעיר מגוריו ובהמשך למד במספר קורסים צבאיים. לאחר מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא פולין ושירת באזור וילנה בשנים 1920–1923. ב-1923 עלה ארצה והחל לעבוד עם עוד שותף בצביעת בתים. בתקופה זו החל כבר להיות פעיל בארגון ההגנה (שנוסד ב-1921) ועבר קורס מ"מ (1936) וקורס מ"פ (1942). ב-1927, עם פרוץ מאורעות תרפ"ט, נשלח לארגן את השמירה במושבה יסוד המעלה. ב-1929 חזר לתל אביב והקים פלוגה ניידת של 75 רוכבים להגנת מושבות השרון ובמקביל פתח חנות משקאות. ב-1933 החל ארגון ההגנה בפעילות מואצת של רכישת ואחסון נשק ואגוזי צורף לחטיבת קרייתי והיה בין ארבעת הפעילים שמונו לטפל בקבלתו ואחסונו במחוז דן. לשם כך הקימה הקבוצה כ-12 סליקים ברחבי תל אביב.

בנוסף לתפקידו כאחראי סליקים, מונה משה אגוזי למפקד הראשון של הש"ז (שירות הזהירות). בתפקידו זה היה אגוזי אחראי לשמירת הסודיות של ארגון ההגנה על ידי התקנת מערכות אזעקה והתראה בקרבת הסליקים וכן לתרגול פינוי תכולתם של סליקים שהיה חשש שיתגלו.

ב 1 באוגוסט 1948, בשלהי מלחמת העצמאות, הצטרף אגוזי למשטרת ישראל שם עסק בעיניני נשק ושירת כקצין חימוש בדרגת סגן ניצב במטה הארצי של המשטרה. במסגרת עבודתו השאיל נשק למוזיאונים ולהצגות תיאטרון.

אגוזי נישא לראשונה לקליר (קלרה), ילידת לייפציג, ולזוג נולדו בן (אביהו) ובת (יעל). בנישואין שניים נישא לחיה. קליר נפטרה ב-1965. אגוזי נפטר ב-1983 והובא לקבורה בבית הקברות קריית שאול לצד רעייתו.

לקריאה נוספת
------------

* **משה אגוזי**, מעזבונו של הסליקר הראשי של ההגנה בת"א פרקי תע"ש במחתרת, הוצאת משרד הביטחון
* ד"ר רפי קיטרון, **ארץ ישראל הנסתרת - סיפורם של הסליקים ותולדותיהם**, הוצאת אריאל, 2010, עמודים 163–167

קישורים חיצוניים
----------------

* ניר מן, משה אגוזי, הסליקר הראשי של ההגנה בתל אביב, באתר הארץ, 9 בינואר 2010
* העלאות במשטרה, על המשמר, 20 בנובמבר 1949
* פ. שמעון, ה"סליקים" ב"סיליקאט", דבר, 9 באוקטובר 1964

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההמלצות על איכות עבודתו של אגוזי הביאו להזמנת עבודה לצביעת ארמונו של המלך עבדאללה הראשון בירדן
2. ↑  כינויו בהגנה היה צפניה / נמרי
3. ↑  בין השאר הוקמו סליקים בבית הספר תחכמוני, סמינר לוינסקי, גימנסיה בלפור, בית המטבחיים העירוני, בית החרושת ללבני סיליקט (כיום בית כלל) ועוד.
4. ↑  ספר "תולדות ההגנה", עורכים: שאול אביגור, יצחק בן-צבי, אלעזר גלילי, ישראל גלילי ויהודה סלוצקי, הוצאת משרד הביטחון, חלק ב', עמוד 558
5. ↑  קליר אגוזי נפטרה, דבר, 23 במרץ 1965

| סליקים בארץ ישראל |
| --- |
| כללי | סליק • פורטל:אתרי מורשת בישראל/סליקים | סליק "השומר" בקיבוץ כפר גלעדיסליק "השומר" בקיבוץ כפר גלעדי |
| אתרי סליקים | **צפון הארץ**: הסליק במזרע • הסליק במרחביה • סליק אבידוב בנהלל • הסליק בעין השופט • הסליק ברמת יוחנן • הסליק בטירת צבי • הסליק בעין המפרץ • הסליק בגבת (תחנת שרה) • הסליקים בבית הספר תל-חי בחיפה • סליק המחסן באיילת השחר • סליק "השומר" בכפר גלעדי • סליק "ההגנה" בכפר גלעדי • הסליק ביגור**מרכז הארץ**: סליק אלדמע (גבעתיים) • סליק ועדי (גבעתיים) • הסליק במשמר השרון • סליק בית החמרה בנען • הסליק ברשפון**דרום הארץ**: |
| אירועים | השבת השחורה |
| אישים | משה אגוזי • יקותיאל שבח • צבי בן-יעקב |