recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפאות היורדות בצדי הראש. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פאה.
דיוקן של נער צעיר עם פאות
פאות מאחורי האוזניים כמנהג הליטאים (בתמונה: הרב ברוך מרדכי אזרחי)
פאות ארוכות ומסולסלות כמנהג החסידים (בתמונה: רבי צבי אלימלך הלברשטאם האדמו"ר מצאנז)
יהודי תימני בירושלים, סוף המאה ה-19.
**פאות** (וביחיד **פאה**) הן קווצות שיער בצדי הראש, סמוך לאוזניים, האסורות בגילוח על פי התורה. האיסור נלמד מהפסוק: "לא תקפו פאת ראשכם" (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ"ז). נשים פטורות מאיסור זה.

יהודים בעדות רבות נהגו להאריך חלק זה של השיער, ולסרקו בצורות שונות. ישנם כאלה המאריכים את פאותיהם לאורך מסוים ומעבר אליו גוזרים אותם. אחרים נוהגים שלא לגזור את פאותיהם לעולם.

מקום הפאות
----------

יהודי מקוצ'ין שבהודו, בציור משנת 1900 בערך.
מקום ה"פאה" הוא המשולש הנוצר כאשר מותחים קו לאורך הראש מקו המצח ועד האוזן. יש פוסקים הסבורים כי הקו התחתון שלו הוא בנקודת סיום האוזן. פוסקים אחרים סבורים כי די בהשארת שיער עד העצם שבאמצע אורכה של האוזן.

מנהגי סירוק וסלסול
------------------

על אף שאין חובה הלכתית לגדל פאות ארוכות, ועצם האיסור הוא גילוחן למשעי, צורת סידור הפאות המוכרת ביותר היא זו המגדלת פאות ומסלסלת אותן. זו גם דמותו של היהודי כפי שהשתקף בקריקטורות הקלאסיות שהיו מציגות את היהודי באור שלילי. שיער נוטה להסתלסל באופן טבעי, עקב תכונותיו של הקרטין ממנו מורכב השיער. עם זאת, צורת סלסול זו נהוגה אצל מרבית העדות.

חצרות חסידיות יוצאי פולין כדוגמת חסידי גור נוהגים להסתיר את הפאות מתחת לכיסוי הראש, וזאת בעקבות מנהגם בעת מגוריהם בפולין בגלל פחדם מן הגויים. למרות זאת בירושלים, עיר מגוריהם של אדמור"י גור מאז האדמו"ר הרב אברהם מרדכי אלתר, אין חסידי גור נוהגים להסתיר את הפאות מתחת לכיפה[דרושה הבהרה].

חסידים רבים נוהגים לסלסל את הפאות סביב עצמן על להקטנתן והנחתן על גבי האוזן. מנהג מקורי מקובל בקרב חסידי סקווירא לסלסל את הפאות סביב עצמן ולהדקן בחוט דק בעל גון הפאות ולהותירן כשהן קטנטנות בלחיים צמוד לאוזניים. רבים מחסידי בעלז וכן חסידים אחרים נוהגים לסלסל את פאותיהם סביב האוזן, מה שמשווה להן צורה של קרני אייל עגולות, ועל כן הן מכונות בסלנג "קרניים".

חסידי חב"ד, לעומת זאת, מותירים מעט שער בפאותיהם, כך שלא נותר להם מה לסרק ולסלסל.

בקרב מרבית המחנה הליטאי מקובל לסרק את הפאות מאחורי האוזניים.

ידועים במיוחד יהודי תימן בפאותיהם הארוכות המכונות "סימנים", וזאת בשל היות הפאות סימן שהבדיל בינם לבין אלו שאינם יהודים. בקרב הציבור הדתי לאומי מנהג הפאות הארוכות נפוץ, אך אין לו כללים מקובלים כמו הציבורים האחרים, אך יש מקומות שבהם המנהג נפוץ יותר כגון בני ישיבות מסוימות או נוער הגבעות, שם נפוץ המנהג לגדל פאות גדולות בכל צד הראש בלי לסדרן כלל, המכונות "גוזמבות". יש שמגדלים פאות ארוכות ומסודרות, ולפעמים גם הם מכונות כך.

לפי הקבלה לא ראוי ששער הפאות ייכנס לאוזן בזמן תפילת שמונה עשרה[דרוש מקור], לכן יש הנוהגים להוריד את פאותיהם מאוזניהם בעת תפילה זו, זאת מכיוון שהאוזן מחולקת לאוזן עליונה ותחתונה, וכשאומרים שמע ישראל שצריך לשמוע, ולפי הקבלה יש מחסום לאוזן העליונה בגלל הפאות ולכן נהגו להוריד[דרושה הבהרה].

ראו גם
------

* הקפת הראש

קישורים חיצוניים
----------------

* פאות, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביאור הלכה סימן רנא סעיף ב ד"ה אפילו.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פאות** |
**יונה אושפיז** (יולי 1922 – 20 באפריל 2020) הייתה תעשיינית ישראלית, אשתו של התעשיין יונה אושפיז ומנהלת מפעל "יונה אושפיז מנועי חשמל" לייצור מנועים חשמליים, כלת פרס התעשייה (1977), ממדליקי המשואה ביום העצמאות (1985) ועמיתת כבוד של הטכניון (1994).

חייה
----

נולדה כבת זקונים לאהרן שמאי קוברינסקי ולרחל לבית סלוצקי, במשפחה בת ארבעה ילדים, בביאליסטוק, פולין, לשם ברחו הוריה בחוסר כל מיקטרינוסלב שבברית המועצות. אחיה הוא אפרים בן ארצי, לימים, אלוף בצה"ל וראש אגף האפסנאות.
אביה, אהרן, הצליח לשקם עצמו כלכלית בפולין, והמשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1924. הוריה עברתו את שם המשפחה לבן ארצי.
ילדותה עברה עליה בתל אביב. סיימה לימודיה בגימנסיה הרצליה.

בשנת 1940 הכירה את יונה אושפיז, והם נישאו ב-1942. מאז נישואיה הייתה יונה אושפיז מעורבת בפעילות החברה שהקים בעלה, שכלל מפעל לייצור מנועי חשמל תעשייתיים.

ראשיתו של המפעל ב-1938 היה במתן שרותי תיקון למנועים וגנרטורים לתעשייה המקומית. עם סיום מלחמת העולם השנייה, החל המפעל בפיתוח, תכנון וייצור מנועי חשמל. הפיתוח המואץ נעשה במקביל להתפתחות שחלה במשק הישראלי, כולל מגוון המוצרים וגודלם. בשנות ה-50 וה-60 חל גידול משמעותי במערך תחנות הכוח של חברת החשמל, מערכות קדוחי מים של חברת מקורות, והקמתם של התעשיות הכימיות והפטרוכימיות. השקעות אלו נדרשו לאספקה מקומית של ציוד חשמלי-מכני גדול ואמין מורכב. החברה הייתה בין אלו שתרמו למשק הישראלי בראשית צעדיו בתחומים אלו.

בשנת 1950 לקה בעלה, יונה אושפיז, בהתקף לב, ובעת שהותו בבית החולים, לצד טיפולה בו, לקחה על עצמה אושפיז את הדאגה להמשך תפקודו של המפעל. לאחר ההחלמה המשיכה לעבוד במפעל, כאשר מעורבותה בניהול השוטף הלכה וגברה. לאחר פטירתו של בעלה באוקטובר 1970, נטלה על עצמה את ניהול החברה.

יונה אושפיז הייתה לאישה הראשונה שקיבלה את פרס התעשייה בישראל, באפריל 1977. במשך שנים רבות הייתה חברת בנשיאות התאחדות התעשיינים. ב-1994 קבלה תואר עמית כבוד של הטכניון - המכון הטכנולוגי לישראל. ב-2001 קיבלה אות הוקרה של תעשיית המתכת והחשמל אל אגוד התעשיות של התאחדות התעשיינים. ב-2004 קיבלה אות הוקרה על מפעל חיים בתחום הנדסת החשמל מטעם משרד התשתיות הלאומיות. ב-2006 קיבלה אזרחות כבוד של העיר חולון. וב-2009 קיבלה את "אות יקיר התעשייה" על שם אריה שנקר. ב-2013 קיבלה את אות יקירת הגמלאים בתעשייה.

נפטרה באפריל 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* מגזין הטכניון גיליון קיץ 2005, עמ' 46
* נורית דברת, ‏הנשים הראשונות, באתר גלובס, 6 במאי 2008
* עופר אדרת, 2020-1922 | ה"סבתא החביבה" שהתגלתה כאשת ברזל, באתר הארץ, 23 באפריל 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  יום העצמאות | 1985, "כאן ארכיון", 24 באפריל 1985
2. ↑  אתר אגודת דורשי הטכניון בישראל
3. ↑  דוד תדהר (עורך), "שמאי קוברינסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3046
4. ↑  יונה קוברינסקי, יונה אושפיז נשואים, דבר, 29 במרץ 1942
5. ↑  8 תעשיינים חתני פרס התעשייה, דבר, 29 ביוני 1977
6. ↑  פרס התעשייה לשמונה תעשיינים, דבר, 26 ביוני 1977
7. ↑  מקבלי פרס תעשייה, אתר התאחדות התעשיינים בישראל
8. ↑  עפרה שטראוס-להט - כלת פרס התעשייה, באתר ynet, 5 בספטמבר 2000
9. ↑  אתר למנויים בלבד אורה קורן, התעשיינית הוותיקה יונה אושפיז תקבל את אות יקירת הגמלאים בתעשייה, באתר TheMarker‏, 5 במאי 2013
10. ↑  יונה אושפיז ז"ל | הארץ, ידיעות אחרונות, מנוחה, באתר מודעות אבל, ‏21 באפריל 2020
**יאיר משה פורסטנברג** (נולד ב-18 באוגוסט 1975) הוא חוקר תלמוד ישראלי, פרופסור חבר וראש החוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים בשנת 1975. למד בישיבת נווה שמואל וישיבת ההסדר הר עציון. בשנת 2002 סיים תואר ראשון בלימודים קלאסיים ותלמוד בהצטיינות יתירה, ובשנת 2005 סיים תואר שני בתלמוד בהצטיינות יתירה; שניהם מהאוניברסיטה העברית.

בין השנים 2009–2010 למד במסגרת חילופי סטודנטים בחוג לדתות באוניברסיטת פרינסטון.

בשנת 2010 סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטה העברית, בהנחיית פרופסור שלמה נאה.

בין השנים 2013–2017 שימש כמרצה במחלקה להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת בן-גוריון.

בשנת תשע"ד (2014) היה חבר בפורום הצעירים של החטיבה למדעי הרוח באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

בשנת 2018 החל ללמד כמרצה בכיר בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית. בשנת 2020 מונה לתפקיד ראש החוג לתלמוד, ובשנת 2022 מונה לפרופסור חבר.

זכה בפרס טורונטו למצוינות במחקר לשנת תשע"ו.

מחקריו עוסקים בהשפעות של המשפט הרומי והמשפט היווני על היווצרותה של ההלכה היהודית הקדומה, בתולדות חיבור המשנה ובספרות התנאית.

חיים אישיים
-----------

אביו הוא המתמטיקאי פרופ' הלל פורסטנברג ושלושה מאחיו הם ד"ר אריאל פורסטנברג, יאיר פורסטנברג והבמאי ישעיהו פורסטנברג.

נשוי לשירה, בתו של פרופ' מנחם בן ששון ומתגורר בשכונת מקור חיים שבירושלים.

פרסומיו
-------

### ספרו

* **טהרה וקהילה בעת העתיקה: מסורות ההלכה בין יהדות בית שני למשנה**, ירושלים: מאגנס, 2016. הספר זכה בפרס מרדכי איש-שלום לספר ביכורים בתולדות ארץ ישראל לשנת תשע"ח.

### ספרים בעריכתו

* (Leiden: Brill; 2016) **Jewish and Christian communal identities in the Roman world**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאיר פורסטנברג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יאיר פורסטנברג
* יאיר פורסטנברג, ברשת החברתית פייסבוק

* יאיר פורסטנברג, באתר Academia.edu
* יאיר פורסטנברג (1975-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בן שיף, הכירו את מקבלי הצל"שים: הסטודנטים מבן גוריון בחרו מי המרצים המצטיינים שלהם, באתר באר שבע נט, ‏20.9.16
2. ↑  זוכי עבר פרס איש שלום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306438505171
* BIBSYS: 1470399608885
* BnF: cb17077546z (data)
* GND: 1108786499
* ISNI: 0000 0000 7057 8570
* LCCN: n2016017495
* NTA: 405484046
* ORCID: 0000-0003-0082-6243
* RERO: 02-A026110480
* SUDOC: 195026462
* VIAF: 247446049
* WorldCat: lccn-n2016017495

 |
**גיל עומר** (נולד ב-25 ביוני 1963) הוא איש תקשורת ישראלי, המכהן כמנכ"ל מוזיאון הילדים בחולון וכיו"ר תאגיד השידור הישראלי.

ביוגרפיה
--------

גיל עומר נולד בוויניפג שבקנדה, בנם של הסופרת דבורה עומר ושמואל עומר, לימים מנכ"ל תיאטרון הבימה, בעת שהיו שם בשליחות מטעם הסוכנות היהודית.

בשנים 1985-1988 סיים בהצטיינות יתרה לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה ומדע המדינה באוניברסיטת חיפה. במהלך לימודיו הוענקו לו מלגת הצטיינות מטעם קרן וולף והצטיינות בהישגים אקדמיים מטעם יושב ראש הכנסת. 

בשנת 1988 החלה הקריירה של עומר בתחום התקשורת - תחילה הבינלאומית ואחר כך הישראלית. בשנים 1988-1993 היה עומר עורך וראש הדסק ברויטרס טלוויזיה בישראל ומאוחר יותר עבר להיות עורך בדסק הבינלאומי – בסניף הראשי של רויטרס טלוויזיה בלונדון. בתפקידו זה היה אחראי על סינון, קליטה ועריכת חומרים מרחבי העולם. 

בין השנים 1994- 1999 שימש בתפקידי מפתח בגלי צה"ל: עורך תוכנית הרדיו "נכון לעכשיו" (במקביל שימש כסגן מנהל מחלקת אקטואליה ב"שידורי קשת"), היה ראש מחלקת האקטואליה בגלי צה"ל, ממלא מקום מפקד גלי צה"ל, סגן מפקד התחנה והעורך הראשי שלה. בתפקידו זה עיצב לוח שידורים חדש, חנך כתבים, עורכים ומפיקים, יצר פורמטים חדשים (כגון "המילה האחרונה") ויזם את שידור מהדורות החדשות בשעות העגולות באופן עצמאי וסיים בכך את העברת מהדורות קול ישראל בגלי צה"ל והוביל פרויקטים בתחומי אקטואליה, חברה ותרבות. לעומר אף הוצע לכהן כמפקד גלי צה"ל אך הוא סירב לתפקיד.

בשנת 2000 כיהן כראש מערכת החדשות בידיעות אחרונות ובשנת 2002 כיהן כסמנכ"ל תוכן בחברת "חדשות ישראל" שזכתה במכרז להקמת ערוץ החדשות הייעודי והפיקה את מהדורות החדשות לערוץ 10 והייתה למעשה הבסיס לחברת החדשות של ערוץ 10. 

בשנת 2003 מונה לתפקיד מנכ"ל מוזיאון הילדים בחולון. בין יוזמותיו הבולטות שהפכו להצלחה גדולה ניתן למנות את: תערוכת "דיאלוג בחשכה", "הזמנה לשקט" ו"דיאלוג עם הזמן".

בנוסף לתפקידו במוזיאון הילדים משמש עומר כדירקטור בבית התפוצות.

בשנת 2016 הוענק לעומר פרס ירושלים כהוגה התוכנית "המילה האחרונה" בשל תרומתה לקידום השיח, הפיוס וההידברות בין המגזרים בחברה.

החל משנת 2016 מכהן עומר כיו"ר תאגיד השידור הישראלי, שהחל לשדר ב-15 במאי 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיל עומר** בוויקישיתוף
* לי-אור אברבך, גיל עומר ויתר על פיקוד גלצ, באתר nrg, באתר nrg מעריב, 8 באוגוסט 2007
* אסף כרמל, גיל עומר סירב להתמנות למפקד גלי צה"ל, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2007
* העורך גיל עומר עוזב את חברת חדשות ישראל, באתר הארץ, 8 בינואר 2003
* גל כהן, ‏"בזכות מבחן החושך גיליתי מתמודדים מחדש", באתר ‏מאקו‏, 5 ביוני 2011
* דנה דירקטור, ה"אויבים" החדשים של נתניהו: מי אתם אלדד קובלנץ וגיל עומר?, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 7 בנובמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  אופיר דור, גיל עומר - המועמד המומלץ לתפקיד יו"ר תאגיד השידור הציבורי החדש, באתר כלכליסט, 16 באפריל 2015
2. 1 2  אתר למנויים בלבד נתי טוקר, אושר מינויו של גיל עומר ליו"ר תאגיד השידור הציבורי, באתר TheMarker‏, 14 בפברואר 2016
3. ↑  בית התפוצות, דירקטוריון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007593112405171
* LCCN: nr91038247
* VIAF: 4789344
* WorldCat (עם VIAF): 4789344

 |
**יוני (יהונתן חיים) נָמֵרִי** (נולד ב-1 במרץ 1951) הוא זמר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם **יהונתן חיים נמרי** בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד, בנם של דוד נמרי, ממייסדי קיבוץ אשדות יעקב וסגן מפקד הפלמ"ח, ודבורה, ד"ר לבלשנות אנגלית. שירת כזמר בצוות הווי פיקוד הדרכה. בשנת 1972 השתתף בתוכנית "שמח בלב" של צוות ההווי, וביצע כסולן את השיר "כל מה שרציתי", שהפך ללהיט. עם שחרורו מצה"ל הקליט את השיר "שושנת פלאים" של שאול טשרניחובסקי בלחנו של צביקה פיק, שנועד לערב שירי משוררים של גלי צה"ל אך לא התקבל. שיר נוסף שלו באותה תקופה היה "החבר הכי טוב בעולם שלי" של מירית שם אור וצביקה פיק. שני השירים זכו להצלחה במצעדי הפזמונים. באותה תקופה הוא היה נשוי לזמן קצר לזמרת רותי נבון, ששירתה עמו בצוות הווי פיקוד ההדרכה. 

ב-1974 הקליט לתוכנית טלוויזיה משירי חיים נחמן ביאליק את "הכניסיני תחת כנפך" (בלחנה של נורית הירש). 

באמצע שנות ה-70 היגר מישראל ופתח בקריירה מוזיקלית בעיקר בצרפת וכן בגרמניה. 

בסוף שנת 1980 הוציא את האלבום "אחד מול אחד", בו בלט שיר הנושא אותו הלחין (מילים: תרצה גרנות, עיבוד: ננסי ברנדס) האלבום בו ניגנו ננסי ברדנס בקלידים, גרי אקשטיין בגיטרה חשמלית, מאיר ישראל בתופים, ופטר ורטהיימר בכלי נשיפה, לא זכה להצלחה. 

בשנת 1981 איבד את אשתו ובנו בתאונה. גם הוא עצמו נפצע קשה באותה תאונה, ובעקבות זאת שב לישראל. 

בספטמבר 1985 יצא לאקרנים סרטו של יהודה ברקן "קומפוט נעליים", בו נמרי שיחק 
ושר את שירו "שושנת פלאים". 

בשנת 1989 הוציא נמרי את אלבומו השני "שקט מעולם אחר", שבו הוא הלחין בעצמו את מרבית השירים. בין שירי האלבום בלטו "אחזי בי", "גלים קטנים", ו"כוכבים נופלים" (בשניהם מילים: נעמי ויינגרטן), "דרך הנשר" (מילים: אהוד מנור, בו ניגן אריק קלפטון בגיטרה) וביצוע מחודש ללהיט הסולו הראשון שלו "שושנת פלאים". דייב סטיוארט, חצי מצמד היורית'מיקס, עיבד את שירי האלבום. 

מאז שנות ה-90 הוא עוסק ברפואה אלטרנטיבית ומתמחה בשיקום חוט השדרה. בתחילת שנות ה-90 נישא לאסנת גולדברג, ולהם בן ובת. כעבור זמן התגרש.

בשנת 2003 הוציא סינגל ובו ביצוע מחודש של שירו "שושנת פלאים", בעיבודו של אבי סינגולדה. בשנת 2011 הוציא את הסינגל "חוט שזור" ובו סיפור חייו. 

במרץ 2014 חידש את השיר "התחלה חדשה", שהלחין למילים של יונתן שם-אור, ועיבוד של חיים רומנו. 

אחיו היה הצייר שאול נמרי.

דיסקוגרפיה
----------

* שושנת פלאים, החבר הכי טוב בעולם שלי - תקליטון (1973)
* אחד מול אחד (1980)
* שקט מעולם אחר (1989)
* חוט שזור - סינגל (2011)
* זה הזמן - סינגל (2022)

קישורים חיצוניים
----------------

* יוני נמרי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוני נמרי, באתר Discogs (באנגלית)
* יוני נמרי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* רבקה מיכאלי מראיינת את יוני נמרי, באתר רדיו ללא הפסקה, 25 במרץ 2011
* יעקב בר-און, ‏יוני נמרי סומן כיורשו של מייק בראנט, תאונה טראגית קטעה הכל, באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוני נמרי ביצע את "שושנת פלאים" בסצנה בסרט "קומפוט נעליים" (1985) בו גם שיחק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: cdd7bc23-b279-4481-8e41-6b3c9eafc4b7

 |

[[קטגוריה:חברי צוות הווי פיקוד ההדרכה]
פני דנובה קפואים בבודפשט
בינואר 2017 הכה גל קור, שמקורו באזור הארקטי, במרכז ובמזרח אירופה וגרם למותם של לפחות שישים בני אדם, מרביתם בפולין. גל הקור גרם גם להשהיית שירותי טיסה, הפלגה ונסיעה בכבישים ובמסילות ברזל באזורים שונים באירופה. השיט בדנובה הופסק בגלל סכנת גושי הקרח הצפים. במהלך השבוע הראשון של ינואר מתו בפולין, בגלל מכת הקור, 46 בני אדם והטמפרטורה ירדה עד מינוס 42 מעלות צלזיוס.

מזג האוויר החריג גרם גם להפסקות חשמל מרובות וכתוצאה מכך אוכלוסיות גדולות נותרו ללא חימום וללא מאור זמן ממושך. נרשמו פציעות רבות בגלל החלקות על משטחי קרח ובמקומות רבים השלטונות פתחו מקלטים מאולתרים, שהציעו מחסה לחסרי בית. מהגרי עבודה ומבקשי מקלט בדרכם לאירופה נפגעו קשה במיוחד. באי לסבוס, תחנת מעבר של מהגרי עבודה ומבקשי מקלט מאסיה ומאפריקה, חיים רבים מהם באוהלים ומבוססים בבוץ, אולם בעקבות ביקורות קשות של סוכנויות הסיוע הרשויות הודיעו שיעבירו את שוכני האוהלים לחדרי מלון ריקים בעונה זו. ממשלת יוון הודיעה שתשלח ללסבוס ספינת צי צבאית, כדי שתשמש כמלון צף עבור הנזקקים.

גל הקור השבית לכמה ימים גם את נמל התעופה אטאטורק באיסטנבול, שמשמש לא מעט ישראלים כתחנת ביניים ליעדים אחרים. גם מזג האוויר בישראל הושפע בירידת טמפרטורות בירידת שלג בגליל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גל הקור באירופה (2017)** |

* גל קור באירופה: עשרות קפאו למוות - רובם פליטים וחסרי בית
* עשרות מתים בגל הקור באירופה; עד 35- מעלות בערים, באתר nrg
* אין גבול: הפליטים קופאים למוות בגל הקור

הערות שוליים
------------

1. ↑  כבר 61 קורבנות בגל הקור הקיצוני באירופה
2. ↑  אירופה קופאת, בוטלו טיסות מישראל לטורקיה
3. ↑  בגלל השלגים: ישראלים נצורים ליד סוריה
4. ↑  שלג החל לרדת בהרי הגליל
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצורה של תנועה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קפיצה (פירושונים).
קפיצה מול המצלמה בארגנטינה.
קפיצה באוויר בחוף נעורים ליד נתניה.
כלב קופץ אחרי כדור.
קפיצה באוויר בעיר שיקגו, ארצות הברית
**קפיצה** היא תנועה שמבצע אורגניזם או מערכת מכנית (רובוט) הנמצאים על הקרקע, שבמהלכה כל גופם מתקדם באוויר במסלול בליסטי. כוח המשיכה הפועל על הקופץ מביא לחזרתו לקרקע, למקום ממנו קפץ (כאשר הקפיצה הייתה אנכית) או במרחק מסוים ממקום הקפיצה. קפיצות נמדדות בגובה ההתרוממות מן הקרקע ובמרחק שאותו עובר הקופץ. שמות נוספים למצבי קפיצה שונים או רגילים הם: **ניתור**, **זינוק**, **קיפוץ**, **צניחה** (מלמעלה למטה) ו**נחיתה**.

בקרב בעלי חיים ניתן לראות מגוון רחב מאוד של קפיצות. ישנם בעלי חיים שעיקר התקדמותם נעשית באמצעות קפיצות (כגון קנגורו וצפרדעים), וישנם בעלי חיים עם יכולות ניתור מיוחדות כגון פרעושים. דגים מסוימים מסוגלים לקפוץ מתוך המים. אצל הפרסתנים נפוצה תופעת הדלגנות - סדרך קפיצות גבוהות שהמשמעות שלהן אינה ברורה דיה.

* דולפיןדולפין
* לווייתן גדול-סנפירלווייתן גדול-סנפיר
* קוף חוטמניקוף חוטמני
* ארנב כותנה מזרחיארנב כותנה מזרחי
* ולבי הביצותולבי הביצות
* צפרדע ממין Colostethus flotator קופצתצפרדע ממין Colostethus flotator קופצת
* למור קטהלמור קטה
* אנטילופה הודיתאנטילופה הודית

בקרב בני אדם, מתבצעת לרוב הקפיצה על ידי ריכוז משקל הגוף על קצות אצבעות כפות הרגליים וחזרה מהירה לעמדה שקדמה למצב זה, ככל שהריכוז גדול יותר, כך גדלים הסיכויים של מבצע הפעולה לרומם עצמו גבוה יותר.

קפיצה ספורטיבית
---------------

קפיצה ספורטיבית
בענפי ספורט אחדים הקפיצה היא פעולה מרכזית:

* קפיצה לגובה: קפיצה מעל רף אופקי הממוקם בגובה מסוים, מתוך מטרה להגיע לגובה מרבי.
* קפיצה במוט: קפיצה מעל לרף שהונח בגובה מסוים, תוך כדי שימוש בריצה לתנופה ובמוט לדחיפה עצמית כלפי מעלה ברגע הניתור.
* קפיצה לרוחק: קפיצה שמטרתה לעבור מרחק אופקי גדול ככל האפשר.
* קפיצה משולשת: שלושה מהלכי קפיצה אופקיים המבוצעים ברצף: ניתור, המבוצע מקרש הקפיצה ברגל החזקה, דילוג, המבוצע ברגל השנייה, וקפיצה, המבוצעת שוב ברגל החזקה ומסתיימת בנחיתה בארגז החול.
* קפיצה למים: קפיצה לבריכת שחייה מגבהים שונים וממקפצות קשיחות או גמישות.
* טרמפולינה (התעמלות): תרגיל הכולל רצף קפיצות המשלבות אלמנטים אקרובטים כגון סלטות על טרמפולינה
* ענפי ההתעמלות השונים התעמלות מכשירים, התעמלות אומנותית, אקרובטיקה: קפיצה היא הבסיס לביצוע אלמנטים ותרגילים שונים. בהתעמלות מכשירים, הקפיצות מתבצעות על הקרקע או על המכשירים השונים, כאשר אחד המכשירים בהתעמלות מכשירים אף נקרא שולחן קפיצות.
* קפיצות ראווה: בענף זה מתחרים צמדים של רוכב וסוסו בצליחה של מסלול מכשולים.

קפיצה נכללת גם בענפי ספורט נוספים, כגון כדורגל, כחלק ממכלול התנועות של הספורטאי.

ראו גם
------

* סוכרייה קופצת

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קפיצה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קפיצה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4128990-0
* LCCN: sh2010004773

 |
**נותן ברוק** היא תוכנית רדיו המשודרת בתחנת הרדיו כאן 88 של תאגיד השידור הישראלי (בעבר בתחנת 88FM של קול ישראל רשות השידור). את התוכנית מגיש ועורך השדרן בן רד.

התוכנית משודרת בכל יום ראשון עד רביעי בשעה 23:00.

היסטוריה
--------

התוכנית עלתה לשידור ב-18 בינואר 2009, ביוזמת מנהל התחנה דאז, יובל גנור, שביקש לעשות שינויים מוזיקליים ולהכניס תכנים חדשים ומרעננים, והיא מוקדשת למוזיקת רוק מקלאסי משנות ה-60 וה-70, שבן רד אוהב במיוחד ועד מוזיקת גראנג'. מוזיקת רוק על כל סוגיה וגווניה.

לד זפלין, דיפ פרפל, AC/DC, U2, Rage Against the Machine, ארקטיק מאנקיז, מיוז, פינק פלויד, ג'ימי הנדריקס, אליס אין צ'יינס, פרל ג'אם הם חלק מההרכבים שמשמיעים בתוכנית, שחרתה על דגלה את החזרתו של הרוק לקונצנזוס. השמעות של מוזיקאי רוק החוגגים ימי הולדת, ציון ימי פטירתם של אמני רוק גדולים, הופעות של אמנים והרכבים ברחבי העולם, הם חלק אינטגרלי מתכני התוכנית. בתוכנית מתארחים אמנים המגיעים מחוץ לארץ, המהווים את חוד החנית של מוזיקת הרוק בעולם.

התוכנית צברה קהל מאזינים גדול, שהפכה לקהילה, ועיקר פעילותה מתרכזת בארגון אירועים ומסיבות הקשורים במוזיקת רוק בינלאומית. חברי הקהילה, נכון ליוני 2015, מונים כ-55,000 איש המתקשרים ביניהם דרך דף הפייסבוק של התוכנית "נותן ברוק בפייסבוק", כשפעילות הקבוצה, בפייסבוק ומחוץ לרשת, נעשית בהתנדבות.

### פעולות לקידום הופעות בישראל

מאז עלייתה לאוויר, הפכה התוכנית לקהילת רוק הפועלת למען קידום הופעות ואירועי רוק בארץ. בן רד, עורך ומגיש התוכנית, שאף להחזיר את הרוק להשמעות בתחנות הרדיו, והניע הופעות של הרכבי רוק בארץ.

בינואר 2013 הושק קמפיין להביא את להקת הגראנג' האגדית פרל ג'ם לישראל Bring Pearl Jam To Israel. כבר נקבע תאריך להופעה, אולם בשל התערבותו של רוג'ר ווטרס, בסיסט להקת הפינק פלוייד, הידוע בפעילותו העוינת נגד ישראל, סוכלה הגעת ההרכב וההופעה בוטלה.

ב-10 בפברואר 2014, הוכרז רשמית בתוכנית על הגעתה של להקת הרוק רולינג סטונס להופעה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נותן ברוק
* נותן ברוק, ברשת החברתית פייסבוק

* נותן ברוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* תרבות ומוזיקה nrg - פרל ג'אם כבר לא רצויים בישראל
* נותן ברוק עם בן רד - ICAST
* Paul Gilbert - Tel Aviv Blues - 88FM - בן רד - נותן ברוק ביוטיוב
**ארכניים** (שם מדעי: **Cepolidae**) הם משפחת דגים מסדרת הדקראים ומתת-סדרת דמויי דקר. זוהי המשפחה היחידה בעל-משפחה **Cepoloidea**.

מאפיינים
--------

תפוצת דגים אלה היא במזרח האוקיינוס האטלנטי כולל הים התיכון ובמי האזור האינדו-פסיפי עד לחופי אוסטרליה וניו זילנד. הם שוכנים במים בעומק 80–500 מטרים, אך נפוצים במים רדודים יחסית.

הם מגיעים עד לאורך 80 סנטימטרים ובדרך כלל קטנים יותר. צבעם בעל גוונים אדומים, צהובים וחומים והם בעלי ראש קטן וגוף מוארך ומפותל בעל רצועת קשקשים עדינה וצבעונית לאורך גופם עד הזנב הדק.

הם שוכנים על קרקעית הים או חופרים מחילות בחול ויוצאים כשאין טורפים בסביבה לאכול זואופלנקטון.

מיון
----

* משפחה **ארכניים** (Cepolidae)
	+ סוג *Acanthocepola* - בו 4 מינים
	+ סוג *Cepola* - בו 5 מינים
	+ סוג *Owstonia* - בו 36 מינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכניים** בוויקישיתוף
* ארכניים, באתר ITIS (באנגלית)
* ארכניים, באתר NCBI (באנגלית)
* ארכניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* ארכניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ארכניים, באתר GBIF (באנגלית)
שער בתל אביב
שער במסגד אל-נור בווייטנאם
**שער** הוא פתח בקיר של מבנה, חומה או גדר המקיפים שטח תחום. הדלת שבפתח או המסגרת שסביבו נקראות גם הן "שער".

מטרות וסוגים
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
השער עשוי לשמש למניעת מעבר דרכו או לביקורת על העוברים בו, והוא עשוי להיות פריט דקורטיבי בלבד.
גודלו של השער עשוי לנוע מפתח פשוט שדי בו כדי לאפשר מעבר, דרך מבנה שער (פורטיקו) או מבנה שכל כולו הוא למעשה שער (לדוגמה שער ניצחון). השער עשוי לשמש מבנה מכל סוג או שטחים בעלי גודל וייעוד משתנים. דוגמה אופיינית של שער בעל חשיבות היסטורית ואדריכלית היא "שער העיר".

משמעויות נוספות
---------------

מקורו של שער בענפי ספורט שונים היא בצורתו המזכירה שער, ושמו של עמוד שער בספר נובע מעקרון הכניסה לחלל.

שערים מפורסמים
--------------

* שער עשתרשער עשתר
* שער כל האומות (duvarthim visadahyum) (אנ') בפרספוליסשער כל האומות (duvarthim visadahyum) (אנ') בפרספוליס
* שער הטוריאי של מקדש השינטו באיצוקושימהשער הטוריאי של מקדש השינטו באיצוקושימה

ראו גם
------

* דלת
* שער ניצחון
* שער מתרומם
* טוריאי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שער** בוויקישיתוף
* שערים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560577705171
* GND: 4060437-8
* LCCN: sh85053505
* NDL: 00567821
* NKC: ph903422

 |
**ג'נובבה אנונמה נזה** (באנגלית: **Genoveva Añonma Nze**;‏ נולדה ב-19 באפריל 1989) היא כדורגלנית מגינאה המשוונית המשחקת כחלוצה בקבוצת פורטלנד ת'ורנס האמריקנית.

קריירה
------

ג'נובבה אנונמה נולדה בבירת גינאה המשוונית, מלאבו. בשנת 2002 כבר החלה לשחק בקבוצה המקומית של העיר. בשנת 2006 היא עברה לשחק לתקופה קצרה בקבוצה הדרום אפריקאית - "סאנדוונס" ולאחר מכן חזרה למלאבו. שנתיים לאחר מכן, באליפות אפריקה שאירחה גינאה המשוונית, היא הובילה את נבחרתה לזכייה ראשונה בתואר, תוך כדי שהיא כובשת את שער הניצחון במשחק הגמר מול דרום אפריקה. בנוסף, היא סיימה כשחקנית המצטיינת וכמלכת השערים (6 כיבושים) של הטורניר.

בינואר 2009, אנונמה ביצעה את קפיצת המדרגה לה ייחלה וחתמה ביינה מהבונדסליגה הגרמנית. באותה שנה היא אף הייתה אחת משלוש המועמדות לפרס כדורגלנית השנה באפריקה, אך לא זכתה בתואר. ב-15 במרץ 2009, במשחק נגד וולפסבורג, היא כבשה את שער הבכורה שלה בליגה, ובסיום העונה סיימה כמלכת השערים של קבוצתה.

לקראת גביע העולם 2011, שאליו העפילה גינאה המשוונית בפעם הראשונה, הואשמו אנונמה ושתי חברות נבחרת נוספות בהיותן גברים. ההאשמות הופנו מצד התאחדויות הכדורגל של ניגריה, קמרון וגאנה והן דרשו מקונפדרציית הכדורגל של אפריקה לבצע בדיקת מגדר לשלוש השחקניות כדי לוודא שהן אכן נשים. אנונמה עברה את הבדיקה, אך שתי חברותיה נופו מהנבחרת בלי שנודעו פרטי הבדיקות. בטורניר עצמו סיימה גינאה המשוונית במקום האחרון בבית, בלי שהשיגה אף נקודה אחת. למרות זאת, אנונמה - שכבשה את שני השערים היחידים של הנבחרת בטורניר, נבחרה לקבוצת המצטיינות של האליפות, ובכך הייתה לשחקנית האפריקאית הראשונה שמגיעה להישג זה.

מיד לאחר גביע העולם, חתמה אנונמה באלופת גרמניה - טורבינה פוטסדאם. ב-21 באוגוסט 2011, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בקבוצה ואף כבשה צמד שערים. בסיום העונה היא זכתה עם פוטסדם באליפות הליגה, וסיימה כמלכת השערים (22 שערים) של הבונדסליגה. בכך הייתה לשחקנית הלא-גרמנייה הראשונה שזוכה בתואר מלכת השערים של הליגה. בקיץ של אותה שנה היא סיימה כמלכת השערים של אליפות אפריקה והובילה את נבחרתה לזכייה שנייה בטורניר. בעקבות הישגיה הרבים באותה שנה, היא נבחרה לכדורגלנית השנה באפריקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'נובבה אנונמה** בוויקישיתוף
* ג'נובבה אנונמה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'נובבה אנונמה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל באתר הבונדסליגה
* רשומת משחקיה הבינלאומיים באתר פיפ"א
* ג'נובבה אנונמה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'נובבה אנונמה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏ בובה של טורניר: סיפורים קטנים על מונדיאל הנשים, באתר מעריב, 6 ביולי 2011
2. ↑  ‏ Equatorial Guinea drops ‘men’ from women’s soccer team, באתר אל ערביה, 25 ביוני 2011
3. ↑  ‏ Genoveva Anonma is African Women's Player of the year, באתר טורבינה פוטסדאם, 21 בדצמבר 2012
רבי **שאלתיאל בן שלמה (גרסיאן) חן** היה רב מתקופת הראשונים במאה ה-14, בסוף תור הזהב של יהודי ספרד, צאצא למשפחת ראשי הגולה בבבל. כיהן כרבן הראשי של הערים אלקוליעא וברצלונה.

קורות חייו
----------

אביו, שלמה, היה דור תשיעי לשאלתיאל ראש הגולה בנו של חזקיה בן דוד ראש הגולה. במאה שלפני כן, נמנה עם משפחתו בברצלונה רבי זרחיה חן.

היה תלמידו של הר"ן רבה של ברצלונה, וחברו של הריב"ש. נשא את בתו של יוסף רימוך מחשובי העיר פראגה (עיר באראגון), והתגורר זמן מה בעיר זו. בשנת ה'קכ"ט (1369) ביקשוהו בני העיר אלקוליעא ("אלקוליה דה סינקה", עיר סמוכה באראגון), שישבע להם כי יכהן כרב בעירם, הרב חן נענה ונשבע. 

בהמשך התחרט על החלטתו, כנראה כי חפץ לכהן כרב בברצלונה, ופנה לריב"ש בשאלה האם מותר לו להתיר שבועתו שלא בפני בני הקהילה, בתשובה ארוכה פרש הריב"ש לפניו את דעתו שאין בית דין יכול להתיר לו נדר זה שלא בפני הקהילה והוא יאלץ לקיים את שבועתו. הוא מציין שאף הציע בשמו את השאלה בפני הר"ן שסירב להשיב בדבר. פרטי הדיון ביניהם נכתבו בשו"ת הריב"ש.

הרב חן אכן כיהן כרבה של אלקוליעא כ-6 שנים. בה'קל"ה (1375) התיר לו מהר"ם חלאווה להפסיק את רבנותו מפני ששבועתו אינה מחייבת אותו לתמיד, והוא נבחר לכהן כרבה של ברצלונה, כממלא מקומו של הר"ן שכיהן בתפקיד ונפטר באותה שנה. הוא חיבר פירוש על התורה והרבה להתכתב עם רבני דורו.

במהלך גזירות קנ"א נחרב ביתו של אביו שלמה, ושניהם ברחו מהעיר עם הגולים. כשנתיים לאחר מכן, בי"ג בתשרי ה'קנ"ג (1392) התיר חואן הראשון מלך אראגון לשלמה ושאלתיאל לשוב לברצלונה, אך בד' באלול באותה שנה דרש המלך מהמלכה לצוות על הממונה על הכנסות המלך לאסור את הרב שאלתיאל חן ה"חשוד בעוונות חמורים". גזירה זו כנראה לא התקיימה בחומרה, מפני שבה'קנ"ה (1935) פטר אותו המלך מתשלומי מיסים וארנונות מיוחדים למשך שנה. 

שניים מבניו שהו אז במצרים, ובהמשך עברה משפחת גרסיאן-חן לליבורנו, משם לוונציה, לקונסטנטינופול ומשם לקנדיאה, למשך כ-100 שנה. מזכרת היסטורית שנותרה ממשפחתו מברצלונה ומקנדיאה היא הגדת שאלתיאל. 

הרב חן היה מאבות משפחת חן, מצאצאיו בפזורת אירופה במאות המאוחרות יותר ידועים ארנסט בוריס צ'יין, דוד אביו הרב פרץ חן, וצאצאיו, שרבים מהם היו מפורסמים ורבנים.

לקריאה נוספת
------------

* **אוצר הגדולים** חלק ח' עמ' צ"ה.
* **אבני חן** פרק ד', ה'תשע"ה הוצאת ספרים קה"ת שניאור זלמן ברגר ואליעזר ליין.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529056705171

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "בקשתי מטעמך, את פני הר"ר נסים נ"ר (=נטריה רחמנא), להשיב על שאלתך, ודחה אותי. כי אמר: שאחר שלא יוכל להשיב, כאשר עם לבבך וברצונך, מה תסכון לך תשובתו?"
2. ↑  שו"ת הריב"ש סימן שע.
**רן בנימיני** (נולד ב-17 בספטמבר 1977) הוא עיתונאי ישראלי. מגיש תוכנית הערב "בנימיני וגואטה" בכאן רשת ב' לצידו של יגאל גואטה, וכן את יומן הבוקר בימי שישי. בעבר היה כתב לענייני משטרה, כתב בכנסת וכתב הכלכלה של קול ישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים. הוא נקרא רן על שם רן פקר שהיה מפקדו של אביו בחיל האוויר.

למד בתיכון "אורט רמות" בירושלים. בצה"ל שירת בחיל המודיעין.

את דרכו בתקשורת התחיל עוד לפני הצבא, ככתב נוער בעיתון "ראש 1". אחרי הצבא החל לעבוד במוקד התנועה של קול ישראל.

שימש כארבע שנים כתב רשת ב' לענייני משטרה. בתפקידו זה חשף בין היתר את פרשת פגישתם של השופט זיילר ואילנה דיין במסגרת פרשת האחים פריניאן. בשנת 2007 קיבל את פרס מנכ"ל רשות השידור.

בהמשך, עבר לשמש ככתב בכנסת והחל להגיש יומני חדשות שונים. ב-2012 הועבר מתפקידו לתפקיד כתב לענייני כלכלה. ב-10 במאי 2017 חתם את השידור האחרון של רשת ב' עם סגירתה של רשות השידור. מספר ימים לאחר מכן התחיל להגיש את יומן הערב "כאן הערב" ב"כאן ב'" במסגרת תאגיד השידור הישראלי יחד עם יגאל גואטה. במרץ 2020 עזב את הגשת התוכנית והוחלף בידי שלי יחימוביץ'. במרץ 2022 עם פרישת חיימוביץ מהגשת התכנית הוחלט להחזירו.

כיום הוא מגיש קבוע בתוכנית "הבוקר הזה" בימי שישי בכאן רשת ב' מטעם תאגיד השידור הישראלי.

בעבר שימש כשליח רשת ב' לסיקור אירועים בחו"ל: מתקפת הטרור במומבאי (2008), רעידת האדמה בהאיטי (2010), רעידת האדמה (2015), ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה (2016), פסגת ארצות הברית-קוריאה הצפונית בסינגפור (2018), הבחירות בארצות הברית ב-2020.

לבנימיני תואר ראשון בתקשורת ובמדע המדינה מהאוניברסיטה העברית.
תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו
ותואר שני במשפטים מהאוניברסיטה העברית.

בנימיני מתגורר בתל אביב. נשוי לבן זוגו החל מ-2021.

הוא טבעוני מטעמי מצפון, ולעיתים קרובות עוסק בענייני זכויות בעלי חיים. בין השאר יצא נגד גריסת אפרוחים המקובלת בתעשיות הביצים והבשר ונגד סחר בכלבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רן בנימיני** בוויקישיתוף
* רן בנימיני, ברשת החברתית פייסבוק
* רן בנימיני, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* איך יודעים שאנחנו בשנת בחירות, באתר nrg, טור מאת בן כספית הסוקר בין היתר את העברתו של בנימיני מתפקידו, ינואר 2012

* פודקאסט פוליטי-כאן, 31 בינואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך עמוד הפייסבוק של רן בנימיני
2. ↑  הודעה של רן בנימיני, 4 בדצמבר 2016, באתר טוויטר
3. ↑  עידן יוסף, הכתבים המצטיינים: יואב קרקובסקי ורן בנימיני, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 בפברואר 2007
4. ↑  לי-אור אברבך, ‏רוממה הצעירה, באתר גלובס, 20 במאי 2010
5. ↑  אמילי גרינצווייג‏, רן בנימיני הודח מתפקיד כתב הכנסת של רשת ב', באתר וואלה!‏, 2 בינואר 2012
6. ↑  הבוקר הזה עם רן בנימיני | כאן, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
7. ↑  רן בנימיני מגיב: תלמידים השליכו אפרוחים בפורים, שודר בכאן ב, 27 בפברואר 2018
8. ↑  רן בנימיני, לא קונים, מאמצים, שודר בכאן 11, 4 בספטמבר 2020
**כלא בוטירקה** או **בוטירסקייה** (ברוסית: **Бутырская Тюрьма**) הוא בית הסוהר הגדול ביותר במוסקבה השוכן בחלק הצפון מזרחי של העיר. היה בית סוהר ותיק ומפורסם עוד באימפריה הרוסית, ונבנה גם עם מומנטים אדריכליים מוגנים ביותר. בתקופת השלטון הסובייטי בבית הכלא נאסרו, נורו ונהרגו אישים רבים מספור, ביניהם מפורסמים.

היסטוריה
--------

בתקופת שלטון יקטרינה השנייה נבנו צריפי עץ לכליאה במקום, כשבמרכזם מבצר עץ גדול. בינואר 1775 נכלא במרתף המבצר ימליאן פוגצ'וב ובמרתף זה הוצא להורג. ב-1784 כתבה יקטרינה השנייה מכתב למושל מוסקבה, בו היא מבקשת להחליף את מבצר העץ במבנה אבן. ואכן, המבנה תוכנן על ידי האדריכל הרוסי המפורסם מתיו קזקוב. הכלא כלל ארבעה מגדלים, שהם בניין דרומי, בניין צפוני, מבנה המשטרה ומבנה השעון.

מ-1838 היה הכלא מרכזי מאוד בעיר, והיה מאכלס כ-30,000 אסירים בשנה. הכלא העניק שירותי נגרות, סנדלרות, חייטות כריכת ספרים וסדנאות צריבה. המבנה הנוכחי, נבנה בשנת 1879. ב-1884 שהה בכלא אסיר פוליטי בולט, וידידו לב טולסטוי הגיע לכלא לבקרו, מביקורו זה הייתה השראה רבה לרומנו "התחייה".

כלא בוטירקה בשנת 1890
ב-1905 ניסו מתנגדי המשטר לחטוף את הכלא, אך הניסיון נכשל. בשנים שלאחריה, נתפסו בו איוואן קלאייב, ולדימיר מאיאקובסקי ואחרים. ב-1908 הופיע בכלא הקוסם הארי הודיני והצליח לשחרר עצמו מתוך מכונית הכליאה של האסירים. בתקופת הטיהורים הגדולים שהו 20,000 אסירים בכלא בעת ובעונה אחת, בה נספרו כ-170 אסירים בתא אחד בלבד, כ-1000 אנשים נורו אז לפני סיום החקירה.

בשנות ה-30 הוחזקו בכלא ורלאם שאלאמוב, אוסיפ מנדלשטם, סרגיי קורוליוב, אלכסנדר סולז'ניצין, יבגניה גינזבורג ובוריס פומין בתקופת המלחמה הפטריוטית הגדולה הועסקו האסירים בכלא בסיוע לצבא הרוסי.

אסירים מפורסמים
---------------

* ולדימיר מאיאקובסקי.
* פליקס דזרז'ינסקי מייסד הק.ג.ב.
* וארלאם שאלאמוב.
* אוסיפ מנדלשטם.
* סרגיי קורולויב.
* אלכסנדר סולז'ניצין.
* אנדרי אמלריק.
* ולדיסלב אנדרס גנרל פולין.
* איסאק באבל.
* ולדימיר גוסינסקי.
* נסטור מאכנו.
* ימליאן פוגצ'וב.
* אנדריי ולאסוב.
* קלימנט ורושילוב.
* איוואן קלאייב.
* סרגיי מברודי.
* אלכסנדר פיצ'ושקין.
* לאון טרוצקי מייסד הצבא האדום.
* ויקטור בריילובסקי.
* רפאל נחמן הכהן.
* ברוך שטיינברג.
* נחום אייטינגון.
* אלכסנדר ליטוויננקו.
* אלכסנדר קוקורין.
* פאבל מאמייב.
* סרגיי גולובקין.
* יולי אדלשטיין

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בוטירקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 147895016
* WorldCat: lccn-n93014635

 |
תצלום אוויר של השיכון (2004)
בית דירות שתכנן מיס ואן-דר-רוהה
בניין הדופלקס בתכנון ז'נרה ולה קורבוזייה
**שיכון וייסנהוף** (בגרמנית: **Weißenhofsiedlung**) הוא שיכון לעובדים שנבנה בשטוטגרט ב-1927. שיכון זה נועד להציג לראווה את הסגנון שמאוחר יותר נקרא הסגנון הבינלאומי באדריכלות. השיכון הוא למעשה פרויקט הדיור הגדול ביותר שנבנה בתקופתו, כחלק מהדיון שהתקיים בתנועה המודרניסטית באדריכלות סביב שיכונם היעיל של מיליוני העובדים שזרמו לערים בתהליך העיור המואץ של התקופה, דיון אשר עמד גם במרכז פעילותו של CIAM.

ב-2016 השיכון הוכרז ביחד עם 16 מבנים אחרים ברחבי העולם כחלק מאתר המורשת העולמית העבודה האדריכלית של לה קורבוזיה.

היסטוריה
--------

השיכון נבנה לרגל תערוכת דויטשר ורקבונד (Deutscher Werkbund), וכלל עשרים ואחד בניינים שבהם שישים ושלוש יחידות דיור, בתכנונם של שישה-עשר אדריכלים אירופיים, רובם מהמרחב דובר-הגרמנית. בראש הפרויקט, מטעם העירייה, עמד האדריכל הגרמני לודוויג מיס ואן-דר-רוהה, והוא שבחר את האדריכלים האחרים, תקצב ותיאם את תוכניותיהם, הכין את אתר הבנייה ופיקח על ההקמה. לה קורבוזיה קיבל את התקציב הגדול ביותר, ושתי חלקות טובות המשקיפות אל העיר.

עשרים ואחד הבניינים דומים זה לזה בצורתם, וכוללים בנייני דירות ובתים פרטיים; גם בסגנון ניכרת אחידות רבה. המשותף לכולם הוא עיצוב מפושט של החזית, גגות שטוחים המשמשים כטראסות, חלונות סרט, תכנון פנימי פשוט הממעיט בקירות ובמסדרונות ושימוש רב בבנייה טרומית, מה שאפשר הקמת המבנים תוך חמישה חודשים בלבד. כל המבנים למעט אחד היו לבנים (הבניין של ברונו טאוט, שהיה הקטן ביותר, נצבע אדום).

על פי התכנון נועד השיכון להיבנות בשיתוף עם הדיירים, בשיטת בנייה מתועשת, והוא פורסם כאבטיפוס של מעונות עובדים בעתיד. בפועל עוצב ואובזר כל בית בנפרד בתקציב גבוה, הרחק מהישג ידו של הפועל הממוצע. התערוכה נפתחה לקהל ב-1927, באיחור של שנה, ומשכה קהל רב.

בזמן השלטון הנאצי כונה השיכון בזלזול "כפר ערבי" ונקנה על ידי הממשלה במטרה להרוס אותו; תוכנית זו לא יצאה לפועל בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה, אך השיכון הוא עדיין רכושה של ממשלת גרמניה. בעת המלחמה הייתה בשטח השיכון עמדת נ"מ, ולפיכך היווה השיכון מטרה להפצצות בעלות הברית וחלקים ממנו נהרסו, כולל שני הבניינים שבנה ולטר גרופיוס. אחרי המלחמה נהרסו חלק מהבניינים הניזוקים ואחרים שונו לבלי הכר, בין השאר באמצעות גגות רעפים, הזרים לסגנון המקורי.

כיום נותרו 11 מהבניינים המקוריים על עומדם. בשנת 2002 עבר בניין דופלקס שבנו לה קורבוזיה ופייר ז'נרה לבעלות העירייה, ששיקמה אותו ופתחה בו את מוזיאון וייסנהוף.

האדריכלים המשתתפים
------------------

* פטר בהרנס
* ויקטור בורז'ואה
* לה קורבוזיה ופייר ז'נרה (בן דודו)
* ריכרד דקר
* יוזף פרנק
* ולטר גרופיוס
* לודוויג הילברזיימר
* לודוויג מיס ואן-דר-רוהה
* יאקובוס יוהנס פיטר אאוד
* האנס פלציג
* אדולף רדינג
* האנס שארון
* אדולף גוסטב שנק
* מקס שטאם
* ברונו טאוט
* מקס טאוט
* פרדיננד קראמר

ראו גם
------

* מעונות עובדים - פרויקט שיכון של האדריכל אריה שרון ואדריכלים ישראלים נוספים בתל אביב.
* שיכוני המגורים המודרניסטיים בברלין

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שיכון וייסנהוף** |

* שיכון וייסנהוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463780605171
* GND: 4106354-5
* LCCN: n2004006335
* VIAF: 142097559
* WorldCat: lccn-n2004006335

 |
בושינטנג
**בושינטנג** (בקוריאנית: 보신탕; 補身湯) או **מרק כלב** הוא מרק מהמטבח הקוריאני המכיל בשר כלב כמרכיב עיקרי. מסורות קוריאניות מייחסות למרק יכולת להגברת כוח הגברא, וכן הגברת יופיין של נשים.

בשר הכלב מורתח, ומבושל עם בצל ירוק, כרישה, יינית חרוזה, פרילה, מחית פלפלים חריפים מותססת (고추장) ומחית שעועית (된장), וכן תבלינים כגון רוטב סויה.

היסטוריה
--------

מאכל זה נאכל בקוריאה החל מהתקופה הפרה היסטורית. חפירות ארכאולוגיות גילו בהתיישבות נאוליתית במחוז צל'נגניונג (창녕) עצמות כלב אשר שימשו למאכל. ציור קיר שהתגלה במערך הקברים של גוגוריו (고구려 고분군) במחוז הוונגהאה (אתר מורשת עולמית של ארגון אונסקו) מתאר כלב שנשחט ותלוי במחסן לאכילה.
בשירו של המשורר ג'אונג האק יו (정학유; 丁學遊) משנת 1816 לערך, מתאר את אורח החיים של המשפחות החקלאיות בקוריאה, ומזכיר אישה המביאה להוריה במתנה מרק כלב, עוגת אורז ויין אורז.

המתכון הקדום ביותר למרק זה מופיע ב"דונגוק סשיגי" (동국세시기; 東國歲時記) ספרו של המלומד הקוריאני הונג סוק מו (홍석모) משנת 1849.

במהלך אולימפיאדת סיאול שנערכה בקוריאה בשנת 1988, אסרה ממשלת קוריאה על שיווק המרק, בעקבות לחץ בינלאומי של ארגוני זכויות בעלי חיים בגין היחס לכלבים ואכילתם; בעקבות האיסור גרסאות של המרק המכילות בשר בקר הפכו נפוצות בקוריאה, אולם מסעדות רבות המשיכו לשווק את המרק על אף האיסור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בושינטנג** בוויקישיתוף
* ynet, 10 המאכלים הכי מוזרים בעולם, באתר ynet, 26 בדצמבר 2010
* מחלוקת בין קוריאה הדרומית לבין פיפא בדבר היחס לכלבים, אתר חדשות ה-BBC, ‏12 בנובמבר 2001
* מתכונים
* ההיסטוריה של המרק(הקישור אינו פעיל)
במתמטיקה, במיוחד בתורת המספרים, **קריטריון לי** על שם שיין-ין לי (Xian-jin li), היא טענה שנכונותה שקולה לנכונות השערת רימן. הטענה הוצגה לראשונה בשנת 1997 על ידי לי, והוכללה בשנת 1999 על ידי אנריקו בומביירי וג'אפרי לאגאנריס.

הטענה
-----

נגדיר סדרת מספרים {\displaystyle \lambda \_{n}} על ידי

{\displaystyle \lambda \_{n}={\frac {1}{(n-1)!}}\left.{\frac {d^{n}}{ds^{n}}}\left[s^{n-1}\log \xi (s)\right]\right|\_{s=1}}
כאשר {\displaystyle \xi } היא פונקציית קסי של רימן.
קריטריון לי היא הטענה הבאה:

"השערת רימן שקולה לטענה שלכל n שלם, {\displaystyle \lambda \_{n}>0}".
הגדרה שקולה למספרים {\displaystyle \lambda \_{n}} היא 

{\displaystyle \lambda \_{n}=\sum \_{\rho }\left[1-\left(1-{\frac {1}{\rho }}\right)^{n}\right]}
כאשר הסכום הוא על השורשים הלא טריביאליים של פונקציית זטא של רימן. טור זה מתכנס בתנאי, ומשמעותו היא ש

{\displaystyle \lambda \_{n}:=\lim \_{N\to \infty }\sum \_{|\Im (\rho )|\leq N}\left[1-\left(1-{\frac {1}{\rho }}\right)^{n}\right]}.

קישורים חיצוניים
----------------

* קריטריון לי, באתר MathWorld (באנגלית)
המגזין של ביטאון מדעני האטום משנת 2002, בזמן שבו שעון יום הדין היה במצב 7 דקות לחצות
**ביטאון מדעני האטום**, הוא ביטאון לא מדעי של קבוצת מדענים שהוקמה ב-1945 שמטרתם להתריע על הסכנות הכרוכות בנשק גרעיני,

הביטאון יוצא לאור מאז שנת 1945 ביוזמת מספר פיזיקאים שהשתתפו בפרויקט מנהטן ונחרדו מהתוצאה. קבוצה זו יצרה גם את אמצעי ההמחשה המכונה שעון יום הדין.

פרויקט מנהטן
------------

 ערך מורחב – **פרויקט מנהטן**  

פרויקט מנהטן הוא הפרויקט שבו פיתחו נשק גרעיני. פרויקט זה החל בשנת 1942. בסיומו ב-1945 הוטלו שתי פצצות ביקוע גרעיני על הערים הירושימה ונגסאקי, מיד לאחר הטלת פצצות הביקוע הגרעיני, החלו קריאות להפסקת השימוש בנשק גרעיני.

שעון יום הדין
-------------

 ערך מורחב – **שעון יום הדין**  

בשנת 1947, אשת אחד מהפיזיקאיים שהשתתפו בפרויקט מנהטן, התבקשה ליצור את העמוד הראשי של העיתון אשר עוסק ברמת איום הנשק הגרעיני. הסמל שאותו היא בחרה היה שעון שהשעה בו היא 7 דקות לחצות. סמל זה נקרא אחר כך בשם "שעון יום הדין" והשעה בו השתנתה בהתאם למצב איום הנשק הגרעיני בעולם.

תמיכות והתנגדויות
-----------------

אלברט איינשטיין היה מהאנשים הראשונים שתמכו בביטאון. בשנת 1946, איינשטיין הכין מכתב לגיוס כסף כדי שביטאון מדעני האטום יוכל להמשיך בפעילותו.

השינויים בשעון יום הדין, והסיבות לשינויים, גם מעידים על תמיכה בביטאון, או לחלופין, על התנגדות אליו.

ראו גם
------

* מלחמה גרעינית
* ועדת החירום של מדעני האטום

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביטאון מדעני האטום (באנגלית)
* ביטאון מדעני האטום, ברשת החברתית פייסבוק

* ביטאון מדעני האטום, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ביטאון מדעני האטום, ברשת החברתית LinkedIn

* ביטאון מדעני האטום, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ביטאון מדעני האטום, באתר פינטרסט
* ביטאון מדעני האטום, באתר "סיקור ממוקד"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: kn20100118003

 |
**איליה חארון** (באנגלית: **Ilya Kharun**; נולד ב-7 בפברואר 2005) הוא שחיין קנדי, סגן אלוף עולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-100 מטר פרפר.

ביוגרפיה
--------

### 2022

#### סגן אלוף עולם בבריכת 25 מטר

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר במלבורן שבאוסטרליה זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר, בשיא עולם לנוער ושיא קנדה חדש של 49.03 שניות, אחרי צ'אד לה קלו מדרום אפריקה (48.59 שניות) ולפני מריוס קוש מגרמניה (49.12 שניות). הוא שבר את שיא קנדה כבר בשלב המוקדמות של המשחה בתוצאה של 49.66 שניות, ושבר אותו פעם נוספת בשלב חצי הגמר בתוצאה של 49.65 שניות. בנוסף, זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב יחד עם קיילי מאס, חאבייר אסבדו ומרגרט מקניל בשיא קנדה חדש של 1:36.93 דקות, אחרי ארצות הברית (1:35.15 דקות) ואיטליה (1:36.01 דקות). במשחה ל-50 מטר פרפר קבע שיא עולם לנוער ושיא קנדה חדש של 22.28 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות של המשחה שבר את שני השיאים הללו בתוצאה של 22.32 שניות. כמו-כן, סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בשיא קנדה חדש של 1:52.21 דקות, לאחר ששבר את השיא כבר בשלב המוקדמות בתוצאה של 1:50.86 דקות. סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא קנדה חדש של 3:07.10 דקות, במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:23.44 דקות, ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 6:56.02 דקות.

### 2023

באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא קנדה חדש של 1:53.82 דקות, לאחר ששבר את שיא קנדה כבר בשלב חצי הגמר בתוצאה של 1:54.28 דקות. בנוסף, סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.22 שניות, ובמקום 14 במשחה ל-50 מטר פרפר, כשהוא משווה פעמיים את שיא קנדה שעמד על 23.27 שניות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר פרפר: 23.27 שניות (2023)
* 100 מטר פרפר: 51.22 שניות (2023)
* 200 מטר פרפר: 1:53.82 דקות (2022), **שיא קנדה**

### בריכת 25 מטר

* 50 מטר פרפר: 22.28 שניות (2022), **שיא עולם לנוער**, ו**שיא קנדה**
* 100 מטר פרפר: 49.03. שניות (2022), **שיא עולם לנוער** ו**שיא קנדה**
* 200 מטר פרפר: 1:50.86 דקות (2022), **שיא קנדה**

חייו האישיים
------------

חארון נולד במונטריאול בשנת 2005 לזוג הורים אקרובטים. לאחר מכן המשפחה בלאס וגאס. המשפחה חשבה שהוא יהיה זכאי להתחרות עבור ארצות הברית בשחייה, אך מכיוון שהחזיק רק בדרכון קנדי נקבע כי הוא יצטרך להתחרות עבור המדינה בה נולד.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* איליה חארון, באתר Swimrankings

* איליה חארון באתר פדרציית השחייה הבין-לאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Matthew De George-Senior Writer, Ilya Kharun Has a Canadian Premiere at Worlds to Flip For, Swimming World News, ‏2022-12-19 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Braden Keith, Ilya Kharun Removed from Junior Pan Pacs Team Among Citizenship Confusion, SwimSwam, ‏2022-08-02 (באנגלית אמריקאית)
**דניאל זילברשטיין** (נולד ב-14 ביולי 1983 בתל אביב) הוא עיתונאי ספורט ואקטואליה ישראלי.

קריירה
------

בצעירותו שיחק זילברשטיין כדורסל בקבוצת הנערים של רמת השרון. בגיל 16 החל לעבוד בשבועון הכדורגל "ראשון". בגיל 18 התגייס לגלי צה"ל ושימש בתחנה במשך כ-10 שנים בתפקידים שונים, ביניהם כתב חדשות החוץ, עורך חדשות החוץ, עורך החדשות הראשי ומגיש תוכנית האקטואליה לסיכום היום "24 היום שהיה".

ב-2008 החל לעבוד כמגיש ושדרן בערוץ הספורט, ושידר מאולימפיאדת בייג'ינג שנערכה בשנה זו. בהמשך שידר משחקי כדורסל ומשחקי טניס. 

בשנת 2010 סיקר את המונדיאל בדרום אפריקה עבור גלי צה"ל.

בשנים 2014-2016 סיקר עבור ערוץ הספורט שני משחקי אולסטאר ואת גמר ה-NBA ב-2015.

בשנת 2015 שימש כאחד ממגישי תוכנית הרדיו "המילה האחרונה" בגלי צה"ל, יחד עם יוסי שריד ומנחם הורוביץ.

היה שליח ערוץ הספורט ב-אולימפיאדת ריו 2016.

מגיש את תוכנית הספורט "מגרש פתוח" בערוץ הספורט. 

מרצה באוניברסיטת ת"א ובבית הספר לתקשורת במכללה האקדמית ספיר.

חיים אישיים
-----------

זילברשטיין הוא בנו של עורך הדין יעקב "פיפו" זילברשטיין. מתגורר בתל אביב עם אשתו נועה רודיק, ולהם שני בנים.

בין 2007 ו-2008 היה בן זוגה של תמר שחק, גל"צניקית שנרצחה בעת טיול בעיר ארקיפה שבפרו.

קישורים חיצוניים
----------------

* דניאל זילברשטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דניאל זילברשטיין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דניאל זילברשטיין באתר "ערוץ הספורט"

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחיה ברק, לדניאל זילברשטיין ואשתו יש מודל מיוחד לזוגיות: "זה משרת את שנינו. אותו כבוגד בפוטנציה ואותי כפרפרית", באתר ynet, 27 ביוני 2023
2. ↑  נטע סלע ורועי מנדל, פרו: נמצאה גופת צעירה ישראלית; חשד לפלילים, באתר ynet, 4 במאי 2008
עמוד ראשי, דצמבר 1933
**דרור** (באותיות לטיניות: **Deror**) הוא שבועון בעריכתו של איתמר בן-אב"י, שיצא לאור בתל אביב החל מ-17 בנובמבר 1933, במשך 16 גיליונות. כל גיליון של השבועון כלל ארבעה עמודים, מהם שלושה בעברית באותיות לטיניות ואחד בעברית רגילה. באמצעות ליטון של העברית נועד השבועון להביא את העברית לציבור האירופי ולעולים חדשים שטרם למדו עברית. היה זה ניסיון שני של בן אב"י להוציא לאור שבועון עברי באותיות לטיניות - קדם לו ha Savuja ha Palestini ("השבוע הפלסטיני"), שאותו הוציא לאור בן אב"י בירושלים ב-1928. 

כותרת הגיליון הראשון (בתעתיק לאותיות עבריות) הייתה "מה אנו רוצים?", ובכותרת המשנה ניתנה התשובה: "כי שפת כנען תהיה לקניין כל ישראל וכל התבל". מהגיליון הראשון נמכרו 6,000 עותקים, אך בהמשך ירד הביקוש. זאב ז'בוטינסקי וגרשון אגרון תמכו ביוזמה של בן אב"י, ואילו שאול טשרניחובסקי שלל אותה.

שיטת הליטון של העיתון
---------------------

א-אינה מתועתקת ואין לה אות חלופית 

ב-B לדגושה וV לרפה. 

ג-G

ד-D 

ה-H

ו-W

ז-Z 

ח-HH 

ט-T כמו ת' ואין הבדל בתעתיק.

י-Y 

כ-K לדגושה וKH לרפה 

ל-L 

מ'-M 

נ-N

ס-S 

ע- מיוצגת על ידי גגון מעל אותיות התנועה. 

פ-P לדגושה וF לרפה

צ-TZ וגם קצת TS

ק-Q

ר-R

שׁ-SH

שׂ- S כמו ס' ואין הבדל בתעתיק.

ת-T

כל השוואים הנעים מיוצגים על ידי E, דגש חזק מיוצג על ידי הכפלת האות המודגשת, הי' של הצירי המלא לרוב לא מתועתקת, אותיות השימוש מופרדות מהמילים ואף משמות הפעלים, יש הפרדה בכתב בין אותיות בכ"פ רפות ודגושות, יש האחדה בין ט' לת', שׂ' וס' ואין ייצוג לא'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרור** בוויקישיתוף
* מרדכי נאור, ?Ma Anu Rotzim – 'דרור': עיתון עברי באותיות לטיניות, בבלוג "עונג שבת", 2 במרץ 2016
* "Deror", דואר היום, 20 בנובמבר 1933 - ידיעה על צאתו לאור של "Deror"
* Latinized Hebrew, פלסטיין פוסט, 22 בנובמבר 1933
* Louis I. Newman, Telling it in Gath, The Sentinel, March 1, 1934
**לורן וייסברגר** (באנגלית: **Lauren Weisberger**‏; נולדה ב-28 במרץ 1977) היא סופרת אמריקאית ומחברת רב המכר מ-2003 "השטן לובשת פראדה", הנחשב כרומן מפתח המבוסס על ניסיון חייה האמיתי כעוזרת האישית של העורכת הראשית של "ווג", אנה וינטור.

ביוגרפיה
--------

וייסברגר נולדה בסקרנטון, פנסילבניה, למשפחה יהודית, אמה מורה ואביה מנכ"ל חנות כלבו שהפך לברוקר למשכנתאות. וייסברגר חונכה בחינוך קונסרבטיבי ומאוחר יותר בחינוך רפורמי. היא בילתה את תחילת גיל ההתבגרות שלה בקלרקס סאמיט, פנסילבניה, עיירה קטנה מחוץ לסקרנטון. בגיל 11, הוריה התגרשו והיא ואחותה הצעירה, דנה, עברו לאלנטאון, פנסילבניה, באזור עמק ליהיי של המדינה, עם אמן.

בבית הספר התיכון פארקלנד, בעיירה סאות' ווייטהול ליד אלנטאון, וייסברגר השתתפה בספורט בית ספרי, ספורט תחרותי, פרויקטים נוספים וארגונים. היא סיימה את לימודיה ב-1995.

היא למדה באוניברסיטת קורנל באיטקה, ניו יורק, לקחה כחוג הראשי לימודי אנגלית, הייתה חברה באחוות אלפא אפסילון פי וסיימה ב-1999. לאחר הקולג', היא טיילה כתרמילאית ברחבי אירופה, ישראל, מצרים, ירדן, תאילנד, הודו, נפאל והונג קונג. כשחזרה הביתה, היא עברה למנהטן והתקבלה כעוזרת האישית של וינטור ב*ווג*. היא עבדה שם עשרה חודשים בטרם עזבה עם עורך התוכן ריצ'רד סטורי. בעוד וייסברגר אמרה שחשה לא במקום במגזין, העורכת התפעולית לורי ג'ונס אמרה מאוחר יותר, "היא נראתה שמחה לחלוטין, אישה נהדרת".

וייסברגר מתגוררת בעיר ניו יורק. ב-2008 נישאה למייק כהן.

ביבליוגרפיה
-----------

* "השטן לובשת פראדה" (2003)
* "כל מי שנחשב" (2005)
* "המירוץ אחר הטבעת" (2008)
* "לילה אחד יותר מדי" (2010)
* "הנקמה לובשת פראדה" (2013)
* "השטן לובשת לולולמון" (2018)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורן וייסברגר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לורן וייסברגר
* לורן וייסברגר, ברשת החברתית פייסבוק

* לורן וייסברגר, ברשת החברתית Goodreads
* לורן ויסברגר (1977-), דף שער בספרייה הלאומית
* ריאיון עם לורן וייסברגר ב-"somethingjewish"
* ביקורת ספר: המירוץ אחר הטבעת באתר מאקו
* בטבעת זו: על "המירוץ אחר הטבעת" באתר nrg מעריב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269847005171
* BIBSYS: 6075535
* BNE: XX1668352
* BnF: cb14554470v (data)
* CiNii: DA15634750
* GND: 129023620
* ICCU: UBOV873862
* ISNI: 0000 0001 2280 9917
* LCCN: n2003033115
* LNB: 000065639
* MusicBrainz: 0323e6dd-e63a-4bb7-88d8-c04d8da61895
* NDL: 00939021
* NKC: xx0054495
* NLA: 41009600
* NLG: 289052
* NLK: KAC200603654
* NLP: a0000001676164
* NSK: 000373930
* NTA: 249419483
* RERO: 02-A010447174
* SUDOC: 079487831
* VIAF: 64246512
* WorldCat: lccn-n2003033115

 |