recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**היפרכיה** (יוונית: Ἱππαρχία) נחשבת לפילוסופית הראשונה. אשת קראטס מתבאי, בן המאה הרביעית לפני הספירה, פילוסוף שנמנה עם הציניקנים, תלמידו של דיוגנס מסינופ.

חייה
----

היפרכיה נולדה במרונאה שבתראקיה בערך ב-346 לפנה"ס. היא החליטה להפוך לפילוסופית ציניקנית בהשפעת אחיה מטרוקלס, שהיה תלמידו של אריסטו בליקיאון, ומאוחר יותר הפך לאחד מחסידיו של הציניקן קראטס מתבאי.

רוב הידע אודותיה מקורו באנקדוטות ובדבריהם של סופרים מאוחרים יותר. דיוגנס לארטיוס מספר שהיפרכיה, שהייתה תלמידתו של קראטס מתבאי, הזדהתה עם תורתו והעריצה את דרך חייו. היא הייתה כה להוטה להינשא לו עד כי איימה בהתאבדות אם לא יעלה הדבר בידה. אם כי קראטס היה מבוגר ממנה, היא דחתה צעירים בגילה שביקשו את ידה. הוריה ביקשו מקראטס לנסות להניאה מתוכניתה, וכאשר לא הצליח לשכנעה, זרק לרגליה את גלימתו ואמר לה: "הנה החתן והנה כל רכושו. החליטי בהתאם!" היא החליטה להינשא לו, להצטרף אליו בנדודיו ולהפוך לציניקנית.

הציניקנים מאסו במוסכמות החברתיות, ויתרו על כל רכושם, לבשו גלימה בלה וביקשו נדבות למחייתם. יש אומרים כי קראטס והיפרכיה קיימו יחסי מין מתחת לאכסדרת עמודים ציבורית. אנשים נדהמו ממעשה זה, אך הציניקנים למדו להתעלם ממבטיו של הזולת ולנהל את חייהם על פי העיקרון המוצהר של תורתם האומר שעל האדם "לחיות בהתאם לטבע".

דיוגנס לארטיוס מספר כי היפרכיה הלכה לסעוד עם ליסימכוס מלך תראקיה שקיים סימפוזיון בביתו. היא תקפה את הפילוסוף תאודורוס האתאיסט בטיעון הבא: "אם מותר לתאודורוס לעשות דבר מסוים, מותר גם להיפרכיה לעשות כך. ואם אין כל רע בדבר שתאודורוס סוטר לעצמו, מותר גם להיפרכיה לסטור לו." תאודורוס, שנותר ללא מענה, משך בגלימתה כדי להפשיטה, אך היא לא התביישה ולא נעלבה. ואז תאודורוס שאל: "מיהי האישה שנטשה את האריגה?" והיא השיבה: "זו אני. אך האם רע הדבר בעיניך שהחלטתי להקדיש את זמני לפילוסופיה, במקום לאבדו באריגה?"

היפרכיה כתבה מכתבים, מהתלות ומאמרים פילוסופיים, אולם מכל אלה לא שרד דבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפרכיה** בוויקישיתוף
* היפרכיה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb170193966 (data)
* GND: 1147230625
* RERO: 02-A026463754
* SUDOC: 237209829
* VIAF: 288151246553444132180
* WorldCat: viaf-16145541704196600356

 |
**חוק צ'יץ' או תרגיל צ'יץ'** הוא איום של מוסד ציבורי כי הקיצוצים שהושתו על תקציבו יפגעו בשירותים חיוניים אותו הוא מספק, ולאו דווקא בסעיפים אותם התכוונו לקצץ. מטרתו להביא ללחץ ציבורי שיביא לביטול החלטת הקיצוץ. "חוק צ'יץ'" קיבל את שמו מראש עיריית תל אביב שלמה להט, שכונה צ'יץ', כשצוטט כאומר שיש לקצץ במקום הכואב ביותר כדי לבטל את הקיצוץ.

יישום חוק צ'יץ' מתייחס למצב בו נבחר ציבור משתמש בכספים ציבוריים שלא למטרותיהם המקוריות. כשמתעורר צורך בהוצאה תקציבית על הוצאה חיונית, אותו נבחר ציבור מודיע שנדרש מימון נוסף ליישומן, אחרת יצמצם יפגעו אותם שירותים חיוניים. באופן זה כובל נבחר הציבור את ידי המממנים, שכן מאחר שההוצאות הלא מתוכננות כבר הוצאו, לא נותרת להם ברירה אלא להגדיל את תקציב.

יישומים ידועים נוספים של החוק כוללים את האיומים הקיומיים שמציג צה"ל בדיונים על תקציב המדינה, או האיום בסגירת "ספריית העיוורים" עקב קיצוצים בתקציב משרד הרווחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נחמיה שטרסלר‏, סער הפעיל את "חוק צ'יץ'", באתר וואלה!‏, 6 במאי 2009
* אתר למנויים בלבד נחמיה שטרסלר, צ'יץ': פרידה מאבי הישראבלוף, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2014
**שעבי** (בערבית: **الشعبي**; באנגלית: **Chaabi**) הוא סגנון מוזיקלי צפון אפריקאי הכולל מספר תתי סגנונות כמו שעבי אלג'יראי (אנ') ושעבי מרוקאי (אנ').

מוזיקת השעבי הצפון אפריקאית מנוגנת בדרך כלל בחתונות וקשורה גם לפסטיבלים. השימוש בשפה עממית ובמקצבים עדכניים הפכו את הסגנון הזה למוזיקה הנלווית לריקוד.

משמעות המילה שעבי היא "פופולרי", "עממי" ו"של העם".

במצרים קיים ז'אנר בשם זהה, אך שונה במהותו, שהתפתח מאוחר יותר.

שעבי מרוקאי
-----------

במוזיקה המרוקאית, השעבי הוא שם כולל למספר סגנונות מוזיקה פופולרית המשלבים מוזיקה עממית כפרית ואורבנית.

הז'אנר התפתח ממוזיקת רחוב שנוגנה בכיכרות ובשווקים, ומשם גם לבתי הקפה, למסעדות ולחתונות.

סגנונות השעבי הכפריים של מרוקו כוללים בין היתר את Jerra ו-Al-Aïta.

השעבי המרוקאי הוא קצבי במיוחד, וכולל בדרך כלל זמר ראשי, לצד ליווי של מקהלה המבצעת קולות רקע. הכלים הדומיננטיים הם בדרך כלל כלי קשת וכלי הקשה המנוגנים בקצב מהיר.

### בישראל

בישראל מספר אמנים מהמוזיקה המרוקאית המבצעים מוזיקת שעבי מרוקאית. המוזיקה מנוגנת בעיקר באירועי חינה ובחג המימונה.

שעבי אלג'ירי
------------

באלג'יריה, שעבי מתייחס למוזיקה המסורתית המקומית, שפותחה בידי אל-חאג' מחמד אל-ענקה.

הסגנון החל לצמוח במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 בקסבה באלג'יר, בהשראת מסורות ווקאליות של מוזיקה אנדלוסית כמו מוושחאת ("שיר האזור"). בשנות ה-50 של המאה ה-20 הפך הסגנון לפופולרי, ולכזה שמושמע בחתונות ובאירועים דתיים.

בעוד שהשעבי המרוקאי הוא קצבי, השעבי האלג'יראי מתון יותר. שיר שעבי אלג'ירי יכלול בדרך כלל שירה של מקונן בשפה הערבית או הברברית, בליווי מספר נגנים עם כינורות, מנדולינים (המבוססים על המנדולינה), פסנתר וכלי הקשה. כמוזיקה המשמרת מסורת שמרנית, הטקסט כולל לעיתים קרובות מוסר.

אמן בולט בז'אנר השעבי היה דהמאן אל חראשי. מספר מוזיקאים יהודים מאלג'יריה לקחו גם הם חלק משמעותי בסצנה. לילי לעבאסי היה אחד מהיוצרים הבולטים בז'אנר, וסלים הללי נחשב גם הוא לאחד מהמבצעים הטובים בז'אנר. כיום ידוע בתחום המוזיקאי לוק שרקי.

בשנת 2011 ספינז בוסביה ביים סרט תיעודי בשם "אל גוסטו" העוסק במוזיקת השעבי, ובמרכז העלילה חברי להקה יהודים ומוסלמים הנפגשים לקונצרט לאחר 50 שנות מלחמה.

### בישראל ובפיוט

השעבי האלג'יראי מבוצע גם בידי מוזיקאים ישראלים, ובעיקר בפיוט. לדוגמה, השיר יא ראייח. הפיוט "יעלם שבני" של רבי ישראל נג'ארה, הולבש על הלחן של עבד אל-קאדר שאו לשיר Chehilet Laayani ומבוצע בידי פייטנים שונים במסורת יהדות מרוקו.

שעבי מצרי
---------

במצרים, שעבי מתייחס למוזיקת רחוב פופולרית ממעמד הפועלים, שהתפתחה מסגנון הבלאדי המצרי בקהיר בשנות ה-70 של המאה ה-20. למרות השם הזהה, השעבי של אלג'יריה ומרוקו שונה מהשעבי המצרי, והוא גם ותיק יותר מזה המצרי.

השעבי המצרי החל כצורה חדשה של מוזיקה אורבנית, המבטאת את הקשיים והתסכולים של החיים המודרניים במצרים, והטקסטים שבו מערבים לעיתים פוליטיקה והומור.

הזמר חכים (אנ') הוא אמן המזוהה עם השעבי המצרי.

קישורים חיצוניים
----------------

* יניב יורקביץ, השעבי האלג'ירי, באתר קולומבוס, 28 באוגוסט 2015
* אתר למנויים בלבד איה חיות, הלהיט שכבש את יפו, והממשלה במצרים לא רוצה שתשמעו, באתר הארץ, 25 במאי 2020

* שעבי מרוקאי: Said Senhaji -Swaken, באתר יוטיוב

* שעבי אלג'יראי: להקת אל גוסטו בקונצרט, סרטון באתר יוטיוב

* שעבי מצרי: חכים, שם השיר: بينى وبينك ("ביני ובינך"), מתוך האלבום: نظرة ("נזרה"), 1991
**היפרסתן** הוא השם שניתן בעבר למינרל השייך לקבוצת הפירוקסן, קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה בצורת שרשרות), בעלי שרשרת בודדת. ההיפרסתן היה שייך לקבוצת המינרלים האיזומורפית (כלומר שורה של תרכובות אנלוגיות בהרכבן) הקרויה "קבוצת האנסטטיט", שנוסחתה הכללית Mg,Fe)SiO3). המינרלים שבקבוצת האנסטטיט מכונים גם אורתופירוקסנים משום שהם שייכים לקבוצת הפירוקסן והמבנה שלהם אורתורומבי. מינרלים אלו נפוצים ומצויים בסלעי יסוד, סלעים מותמרים ומטאוריטים. הקבוצה מתחילה במינרל אנסטטיט המכיל בעיקר מגנזיום, ומסתיימת במינרל הנדיר פרוסיליט המכיל בעיקר ברזל (FeSiO3). את הכינוי היפרסתן קיבל מינרל המצוי באמצעיתה של קבוצת האנסטיט והמכיל כמויות שוות של מגנזיום וברזל.

ב-1988 קיבלה תת-וועדה של "הוועדה לשמות מינרלים ולמינרלים חדשים" (CNMMN) באגודה הבינלאומית למינרלוגיה (ה-IMA) שעסקה במינרלים של פירוקסן החלטה לאסור שימוש בשם היפרסתן וקבעה כי במקומו להשתמש בשם **אורתופירוקסן** ולציין את כמות האנסטטיט (En) או הפרוסיליט (Fs) בהתאם ליחס מגנזיום/ברזל במינרל (לדוגמה En80Fs20).

גבישים בודדים מפותחים של היפרסתן הם נדירים והמינרל מצוי בעיקר כגושים עלעליים המשובצים בסלעי היסוד נוריט ואנדזיט-היפרסתן, שבו הוא מרכיב חיוני. הדוגמאות הבולטות ביותר של המינרל הגיעו מהסלע גס הגרגיר לברדוריט-היפרסתן (נוריט) שבאי פאול שמול חוף חצי האי לברדור שבקנדה, זו הסיבה שהמינרל היה ידוע גם כ-הורנבלנדה של לברדור או פאוליט.

כמו במינרלים אחרים בקבוצת האנסטטיט, עשויה בליה לגרום לדוגמיות של המינרל לקבל ברק תת-מתכתי שצבע דמוי ארד (ברונזה) והקרויים ברונזיט. במקרים מסוימים עשוי להופיע על משטחים של המינרל ברק בצבע אדום נחושת זוהר שמקורו דומה לזה של הברונזיט, אך צבעו עז יותר. בשני הסוגים נעשה שימוש כאבן חן.

מקור השם מיוונית - "חוזק יתר". שם זה רומז לקשיות הגדולה שלו בהשוואה לאמפיבול, מינרל שלעיתים קרובות טועים בינו לבין ההיפרסתן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפרסתן** בוויקישיתוף
* Mineral galleries
* Webmineral
* Mindat locations
מפת גבולות האחריות של הפיקודים המרחביים, בכתום פיקוד אירופה
**פיקוד אירופה של ארצות הברית** (באנגלית: **United States European Command** ובקיצור **EUCOM**) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של משרד ההגנה האמריקני והכוחות המזוינים של ארצות הברית. מפקד הפיקוד הוא גנרל או אדמירל 4 כוכבים ומכהן במקביל גם כמפקד העליון של כוחות נאט"ו באירופה. מיולי 2022 מכהן בתפקיד גנרל כריס קאוולי.

נכון ל-2016 הפיקוד כולל כ-52,000 אנשי צבא המוצבים באירופה, המספר הנמוך ביותר מאז הקמתו. מתוכם כ-24,000 אנשי חיל האוויר של ארצות הברית, כ-21,000 אנשי צבא ארצות הברית, וכ-7,000 אנשי צי ארצות הברית.

מפקדת הפיקוד ממוקמת בשטוטגרט שבגרמניה.

גבולות אחריות מרחביים
---------------------

הפיקוד אחראי על שטח של 51 מדינות וטריטוריות כולל כל שטחה של אירופה, רוסיה וגרינלנד. עד שנת 2021, גם ישראל נכללה בשטח הכיסוי של הפיקוד על אף שהמדינות סביבה הן תחת אחריות פיקוד מרכז של ארצות הברית.

הפיקוד הוקם כפיקוד משולב ב-1952 על בסיס מפקדת זירת המבצעים האירופית שפעלה במלחמת העולם השנייה ופיקוד הצבא של אירופה שפעל אחרי המלחמה. בתחילה כללו גבולות האחריות של הפיקוד את יבשת אירופה, צפון אפריקה וטורקיה. בהמשך הורחבו הגבולות גם לדרום-מערב אסיה. ב-1983 הועברה האחריות על אזור המזרח התיכון לפיקוד מרכז שזה עתה הוקם, למעט ישראל, לבנון וסוריה. ב-1999 קיבל אחריות על השטחים הימים של אירופה ושל מערב אפריקה שקודם לכן היו באחריות הפיקוד האטלנטי. ב-2002 עברה האחריות על סוריה ולבנון לפיקוד מרכז, ולפיקוד אירופה התווספה אחריות על רוסיה, איסלנד, האיים האזוריים שקודם לכן היו באחריות פיקוד הכוחות השלובים. ב-2008 הוקם פיקוד אפריקה והאחריות על האזורים באפריקה שעד אז נכללו באחריות פיקוד אירופה הועברו אליו. ב-2021 הועברה האחריות על ישראל לפיקוד מרכז של ארצות הברית.

יחידות הפיקוד
-------------

* כוחות צבא ארצות הברית של פיקוד אירופה (USAREUR)/הארמייה השביעית - מפקדתם בויסבאדן שבגרמניה
* כוחות הצי של אירופה ואפריקה - מפקדה משותפת לפיקוד אירופה ולפיקוד אפריקה, כוללת את הצי השישי. ממוקמת בנאפולי שבאיטליה
* כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה - מפקדה משותפת לפיקוד אירופה ולפיקוד אפריקה. כוללת את חיל האוויר השלישי שמפקדתו ממוקמת בבסיס חיל האוויר רמשטיין שבגרמניה
* כוחות חיל הנחתים של פיקוד אירופה (MARFOREUR) - מפקדתם בבובלינגן, באדן-וירטמברג שבגרמניה
* מפקדת המבצעים המיוחדים של פיקוד אירופה
* הקורפוס החמישי - מפקדה בהקמה שצפויה לפעול החל מסתיו 2020 לתמיכה בפעילות הפיקוד. מטה הקורפוס ימוקם בבסיס פורט נוקס עם מפקדה קדמית באירופה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיקוד אירופה של ארצות הברית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיקוד אירופה של ארצות הברית (באנגלית)
* פיקוד אירופה של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק

* פיקוד אירופה של ארצות הברית, ברשת החברתית טוויטר

* פיקוד אירופה של ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם

* פיקוד אירופה של ארצות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיקוד אירופה במספרים, אתר הפיקוד

| הפיקודים הקרביים המאוחדים במחלקת ההגנה של ארצות הברית |
| --- |
| פיקודים מרחביים | פיקוד אפריקה • פיקוד מרכז • פיקוד אירופה • פיקוד צפון • פיקוד האינדו-פסיפי • פיקוד דרום • פיקוד החלל |
| פיקודים פונקציונליים | פיקוד המבצעים המיוחדים • הפיקוד האסטרטגי • פיקוד התובלה • פיקוד הסייבר |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4537216-0
* VIAF: 246955597
* WorldCat (עם VIAF): 246955597

 |
**חוק פרידל** (בצרפתית **Loi de Friedel**), הקרוי על שמו של ז'ורז' פרידל הוא תכונה של התמרת פורייה של פונקציות ממשיות. פרידל פרסם את תגליתו בכתב העת *Comptes Rendus* של האקדמיה למדעים בפריז בשנת 1913.

בהינתן פונקציה ממשית, (x)‏f, להתמרת פורייה שלה:

{\displaystyle F(k)=\int \_{-\infty }^{+\infty }f(x)e^{ik\cdot x}dx}
יש את התכונות הבאות:

* {\displaystyle F(k)=F^{\*}(-k)\,}

כאשר {\displaystyle ^{\*}F} הוא הצמוד המרוכב של F.

נקודות הופכיות בסריג בעל מרכז סימטריה {\displaystyle (k,-k)} מכונות צמדי פרידל.

ריבוע המשרעת ({\displaystyle ^{2}|F|}) הוא בעל מרכז סימטריה: 

* {\displaystyle |F(k)|^{2}=|F(-k)|^{2}\,}

המופע \phi  של F הוא אנטי סימטרי:

* {\displaystyle \phi (k)=-\phi (-k)\,}.

בחוק פרידל נעשה שימוש בקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן. פרידל הראה שמשום שתבנית העקיפה של קרני רנטגן היא תמיד סימטרית, לא ניתן (למעט במקרים מיוחדים) לקבוע האם לגביש יש מרכז סימטריה ורק 11 סוגים שונים של סימטריה גבישית ניתנים להבחנה. 11 סוגים אלו ידועים כמחלקות פרידל (או קבוצות הסימטריה של לאואה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוק פרידל** בוויקישיתוף
* תיאור חוק פרידל באתר האיגוד הבינלאומי לקריסטלוגרפיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Friedel G. 1913, Sur les symétries cristallines que peut révéler la diffraction des rayons X. C.R. Acad. Sci. Paris, 157, 1533-1536
**ג'וזף מוריס בייטס** (אנגלית: **Joseph Morris Bates**;‏ 1864 - 6 בספטמבר 1905) היה כדורגלן אנגלי.

בייטס החל את הקריירה שלו בנוטינגהאם פורסט כשחקן חובב, אך כעבור מספר שנים עבר ללונדון והחל לעבוד במפעל התחמושת רויאל ארסנל ביחד עם חברו לקבוצה פרד בירדסלי. בייטס פגש במפעל חובבי כדורגל אחרים כגון ג'ק האמבל ודייוויד דנסקין, וביחד הם הקימו את מועדון הכדורגל דיאל סקוור ב-1886; תוך זמן קצר שונה שם המועדון לרויאל ארסנל, וכיום הוא ידוע בשם ארסנל בלבד. בייטס המשיך בתפקיד רשמי בנוטינגהאם כאשר שפט במספר משחקים של המועדון; ביחד עם בירדסלי הוא היה אחראי לכך שהנהלת פורסט תרמה לארסנל מדים אדומים ישנים, כאשר הצבעים האלה משמשים את המועדון הלונדוני מאז.

בייטס השתתף ב-73 משחקים במדי ארסנל, בעיקר כבלם קדמי, בגביע ה-FA (כולל התיקו הראשון במשחק גביע בתולדות המועדון במשחק נגד לינדהאסט ב-5 באוקטובר 1889) ובתחרויות אזוריות אחרות. בייטס זכה לקבל את סרט הקפטן של ארסנל, ונודע בזכות נגיחותיו החזקות בתקופה שבה הכדורגלנים היו כבדים יותר ונטלו סיכון עצמי גדול יותר כשנגחו בכדור. בייטס הוביל את ארסנל לתארים הראשונים בתולדות המועדון - גביע קנט ומגן הצדקה של לונדון ב-1890.

בייטס היה בן 36 כשהוביל את ארסנל לזכייה בגביעים, והחליט כי הוא מבוגר מכדי לשחק; הוא פרש ממשחק פעיל בקיץ 1890. בניגוד לבירדסלי או דנסקין הוא לא שמר על קשר עם ארסנל לאחר פרישתו, ולפיכך אין אזכורים שלו במסמכים מאוחרים של המועדון. הוא המשיך לעבוד במפעל התחמושת, והתמחה במקלעי מקסים, עד למותו משחפת בגיל 41[דרוש מקור].

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (מסת"ב 1-899429-03-4)
* פיל סואר ומרטין טיילר, The Official Illustrated History of Arsenal, המלין, 2005 (מסת"ב 0-600-61344-5)
* אלן רופר, The Real Arsenal Story: In the Days of Gog,‏ Wherry‏, 2004 (מסת"ב 0-9546259-1-9)
**מבצע עדשה** (ברוסית: **Операция Чечевица**) היה מבצע במהלכו גירשה ברית המועצות, בהנהגתו של יוסיף סטלין, עמים שונים, ובהם העם הצ'צ'ני, מחבל הקווקז. העמים יושבו מחדש באסיה התיכונה, ושבו בהדרגה לקווקז לאחר מותו של סטלין.

רקע
---

ההחלטה על הגליית העמים, ובהם העם הצ'צ'ני, הגיעה לאחר מרד צ'צ'ני (שהיקפו היה מצומצם, יחסית למרידות אחרות שהיו באזור בתקופות השונות) שהתקיים בשנים 1940–1944, וקרא לשחרורו של הקווקז כולו. ההנהגה הסובייטית, בהנהגתו של סטלין, החליטה לנקוט בצעדים קיצוניים בתגובה למרד, שגבה ממנה מחיר צבאי יקר, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה.

עם היחלשותם של הגרמנים והתרחקות חזית הלחימה מהקווקז מחד גיסא, ועם דעיכתו של המרד הצ'צ'ני מאידך גיסא, הואשמו הצ'צ'נים ובני העמים האחרים בבגידה, בשיתוף פעולה עם הנאצים, ובחבלה במאמץ המלחמתי הסובייטי. מידת נכונותן של ההאשמות הסובייטיות בדבר שיתוף פעולה ישיר עם הנאצים מוטלת בספק רב, אולם ההנהגה הסובייטית ראתה בכך הזדמנות ראויה לפתרון הסכסוך האלים המתמשך בקווקז, בדמותו של טיהור אתני.

מהלך המבצע
----------

ב-23 בפברואר 1944, יום הצבא הסובייטי, החל בקווקז הצפוני "מבצע עדשה", אשר תוכנן בקפידה לאורך חודשים רבים. ההכנות כללו ריכוז כוחות צבא גדולים, רובם חיילי משרד הפנים והשירותים החשאיים, איסוף קרונות משא, ותכנון מדוקדק של לוחות הזמנים. המבצע התנהל תחת השגחתו של לברנטי בריה, ראש שירותי הביטחון הסובייטים ושר הפנים. בבוקרו של ה-23 בפברואר, אספו כוחות הצבא את בני העמים הצ'צ'נים, האינגושים, הבלקרים והקרצ'איי. הם צוו לאסוף את מיטלטליהם ולעלות למשאיות ולרכבות. לאחר מכן הובלו לצורך יישובם מחדש בקזחסטן ובקירגיזסטן. כתוצאה מהמהלך, הרפובליקה הצ'צ'נו-אינגושית נמחקה למעשה מהמפה, וכל תושביה הצ'צ'נים והאינגושים, קרוב לחצי מיליון בני אדם, גורשו אל אסיה התיכונה.

ההגליה לוותה במעשי אלימות ורצח קשים כנגד האוכלוסייה המקומית, ובמהלכה נרצחו ונטבחו מאות ואלפי בני אדם, עוד קודם שהועמסו לקרונות המשא (חולים, זקנים, וישובים שלמים שנמנעה גישה רכובה אליהם - כגון הכפר חייבח'). כשליש מהצ'צ'נים מתו במהלך הגירוש מתנאי הדרך הקשים ברכבות המשא. בני העמים ששרדו, יושבו כאמור באסיה התיכונה, ביישובים חדשים, או שצורפו ליישובים ישנים, תחת משטר מיוחד שהגביל את תנועתם.

לאחר המבצע
----------

לאחר מותו של סטלין ב-1953, התרופף בהדרגה המשטר המיוחד. בנאום סודי שנשא ניקיטה חרושצ'וב ב-1956, נשמעה ביקורת על פעולותיו האלימות של סטלין, ובהם הגירושים ההמוניים. ב-1957, התיר חרושצ'וב לצ'צ'נים ולאינגושים לשוב למולדתם, והרפובליקה הצ'צ'נו-אינגושית האוטונומית חודשה בגבולות חדשים.

לאירועי המבצע הוקדש סרט "פקודה לשכוח" שצולם בשנת 2014 והקרנתו ברוסיה נאסרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבצע עדשה** בוויקישיתוף
הצוללת טרוקולנט בתמונה מ-1942
**מבצע ענבי שועל** (באנגלית: **Operation Blackcurrant**) היה מבצע בימי שלום של הצי המלכותי הבריטי שנערך בחורף 1947. במהלך חורף זה, שהיה עתיר שלגים, נפגעה אספקת הדלק לתחנות הכוח בבריטניה ונוצר מחסור ארצי בחשמל. כדי להקל על המחסור שלח הצי צוללות שלו לבסיסים וישובים לאורך חופי בריטניה, כדי לספק להם חשמל מהגנרטורים של הצוללות.

רקע
---

 ערך מורחב – **חורף 1946–1947 בממלכה המאוחדת**  

מזג אוויר קשה במיוחד פקד את בריטניה בחורף 1946-‏1947 והביא עמו סופות שלגים שכיסו את הארץ. חודש פברואר היה קר במיוחד. נהר התמזה בלונדון קפא. שלג כבד המשיך לרדת בראשית חודש מרץ ובמקומות מסוימים הוא נערם לעומק של שני מטר ויותר.

סופות השלגים הכבדות הביאו לחסימת כ-300 כבישים וכן מסילות ברזל. חסימת דרכי התחבורה הכבידה מאוד על הובלת פחם אל תחנות הכוח במדינה. כ-750 אלף קרונות פחם נתקעו בדרכים עקב ירידת השלג. כמו כן מצבורי פחם גדולים קפאו בקור עד שלא ניתן היה לשנע אותם. נעשו מאמצים רבים לספק פחם לתחנות הכוח על ידי אוניות, אך תנאי הים הסוערים היקשו על כך עד סוף פברואר. תחנות כוח רבות נאלצו לצמצם את תפוקתן או להפסיק לפעול ועקב כך נגרמו הפרעות חמורות לאספקת החשמל במדינה. הממשלה נקטה צעדים לצמצום צריכת החשמל והפחיתה את אספקתו למגזר הביתי עד לכ-19 שעות ביממה. המחסור בחשמל פגע קשות בתפוקת המגזר התעשייתי.

המבצע
-----

בינואר הורתה האדמירליות לשירות הצוללות של הצי לשלוח את כל הצוללות שלו שהיו פנויות מפעילות אל בסיסי צי לאורך חופי בריטניה על מנת לספק להם חשמל. בהמשך סופק חשמל מצוללות גם ליישובים אזרחיים. הצוללות עגנו ביעדיהן ושם הפעילו את הגנרטורים שלהן, אשר ניזונו מסולר, והזרימו את החשמל שייצרו אל רשת החשמל המקומית. באותם ימים שימש זרם החשמל במגזר הביתי בעיקר למאור, וזרם של 2,000 אמפר שייצר גנרטור של צוללת הספיק להארת 5,000 נורות חשמל.

בין השאר סיפקו הצוללות חשמל לבסיסי הצי בפורטסמות', צ'טהם, שירנס, פלימות', פורטלנד ודבונפורט. הצוללת טרוקולנט מסדרת T עגנה בחוף העיר ברייטון וסיפקה לה חשמל. המבצע העסיק כוח אדם רב - יותר מאלף אנשי צוות של הצוללות, שעבדו בטמפרטורות נמוכות ביותר. רוב הצוללות שייצרו חשמל הוחלפו מעת לעת בצוללות אחרות על מנת לאפשר להן תחזוקה, אך צוללת אחת מטיפוס S סיפקה חשמל ביעדה במשך 28 ימים ברציפות.

במחצית חודש מרץ השתפר מזג האוויר ואספקת הפחם התקינה לתחנות הכוח החלה להתחדש, אך הצוללות המשיכו במבצע עד סוף החודש.

לאחר מעשה התברר כי המבצע היה כרוך בכ-29,000 שעות פעילות של מתקני הצוללות, שהיו כרוכות בבלאי רב. הבלאי חייב את הצי להוצאה כספית כבדה כדי לשקם אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* The Silent Deep, באתר גוגל ספרים
* Power of Operation Blackcurrant באתר הטיימס

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: מכתב לעיתון טיימס.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצורת בנייה ביוון העתיקה. אם התכוונתם לאסכולה פילוסופית יוונית-רומית, ראו האסכולה הסטואית.
שחזור "הסטואה של אטאלוס" באתונה
**סטואה** (ביוונית: **στοά**), באדריכלות יוון העתיקה היא סוג של מבנה, הכולל מעבר מקורה (אכסדרה) עם עמודים בצידו האחד הפתוח אל החוץ. מהצד השני ניצב קיר, ובו פתחים. הסטואה שימשה לצרכים ציבוריים שונים ביוון העתיקה. מבנים גדולים ומפוארים מסוג זה נבנו בערים יווניות רבות.

סטואיי (סטואה בלשון רבים: סטואֵיי - Stoae או Stoæ) היוו בדרך כלל דופן לחללים ציבוריים, שווקים או אגורה שהיו פתוחות אליו בצד אחד וכללו מעבר וחדרים שונים בצד השני. לסטואה היו תפקידים שונים שהשתנו בדרך כלל - חנויות של סוחרים, הלנה, גלריות ועוד.

הסטואיי הראשונות היו בנויות בצורה של האותיות 'ר' או 'ח' כך שהגדירו במיוחד חלל פנימי. הסטואיי הישנות ביותר נבנו באופן מלא לפי הסדר הדורי. סטואיי מאוחרות יותר עשו שימוש גם בסדרים האחרים. כמו כן נעשה גם שימוש במעברים בעלי שתי שורות עמודים ואף שתי קומות. לרוב, נעשה שימוש בסדר האיוני בשורה אחת ובסדר הדורי בשורה האחרת.

המילה העברית סְטָיו, שפירושה שורת עמודים, נגזרה מן המילה היוונית.

כור היתוך של פילוסופים יוונים
-----------------------------

המקום הציבורי אשר היוותה הסטואה היה מקום מפגש עבור אנשי העיר וביניהם גם אנשי הרוח. פילוסופים רבים היו מקיימים דיונים ומלמדים את חניכיהם במקומות אלו ולעיתים גם בחוסר רשמיות על מדרגות הסטואה. המפורסם שבהם היה זנון מקיטיון שייסד גם את "האסכולה הסטואית" על שם המקום בו נלמדה משנתו - "הסטואה הססגונית" שבאתונה העתיקה. בסטואיי אחרות היו נפגשים גם פילוסופים גדולים נוספים כגון סוקרטס.

מבני סטואה ידועים
-----------------

* "הסטיו הססגוני" (או "הסטואה הצבועה", Stoa Poikile), האגורה של אתונה העתיקה
* הסטואה של אטאלוס, האגורה של אתונה העתיקה
* הסטואה המלכותית או סטואת בזיליוס (Stoa Basileios), האגורה של אתונה העתיקה, המאה ה-6 לפנה"ס
* רשימת סטואיי (מתוך ויקיפדיה באנגלית)
* הסטיו המלכותי בהר הבית בירושלים בימי בית המקדש השני.

ראו גם
------

* אגורה (מקום כינוס)
* ארקדה
* אכסדרה
* הסדרים הקלאסיים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטואה** בוויקישיתוף
* סטואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536304405171
* LCCN: sh85128173

 |
סטודיבייקר - גרפורד, שנת 1908
 סטודיבייקר - גרפורד", שנת 1908
**סטודיבייקר - גרפורד** (באנגלית: **Studebaker-Garford**) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב Studebaker Brothers" Manufacturing Company" שמאוחר יותר הפכה לחברת "סטודיבייקר" במשותף עם חברת "גרפורד" ("Garford Company") האמריקאית. 

דגם ה-"סטודיבייקר - גרפורד" יוצר בין השנים 1904–1911, ובסך הכול יוצרו 2,481 יחידות.

בנוסף לייצור דגם ה-"סטודיבייקר - גרפורד" בתצורת סדאן, הדגם יוצר גם בתצורת קבריולה.

היסטוריה דגם "סטודיבייקר - גרפורד"
----------------------------------

"גרפורד" יצרן של רכיבי רכב ושילדה, הרכיב את המארז של ה- "סטודיבייקר - גרפורד". (לפי חוזה עם חברת "סטודיבייקר"). הדגמים הראשונים היו מיועדים ל-5 נוסעים, ומאוחר יותר יוצרו דגמים אשר נועדו ל-2 נוסעים.

בשנת 1908 חברת "סטודיבייקר" השתלטה על חברת "E-M-F Company" אשר גם עמה נכנסה לעסקת בנייה, שיווק והפצה של מכוניות.

בשנת 1913 חברת "E-M-F Company" נרכשה על ידי חברת "ויליס".

דגמי "סטודיבייקר - גרפורד"
--------------------------

* "Model "C (בשנת 1904)
* סדרת 15HP (בשנת 1905), מנוע 2 צילינדרים
* סדרת 20HP (מנוע 4 צילינדרים)
* סדרת E (שנת 1906, מנוע 4 צילינדר)
* סדרת F (שנת 1906, מנוע 4 צילינדר)
* סדרת G (שנת 1906, מנוע 4 צילינדר)
* סדרת G-10 (בין השנים 1907–1911)
* סדרת "Model G 30" (בשנת 1908)

תצורות "סטודיבייקר - גרפורד"
----------------------------

* דגם סדאן
* דגם קבריולה

תמונות
------

* סטודיבייקר - גרפורד, קבריולט, 4 דלתות סטודיבייקר - גרפורד, קבריולט, 4 דלתות
* סטודיבייקר - גרפורד, שנת 1908 סטודיבייקר - גרפורד, שנת 1908
* סטודיבייקר - גרפורד סטודיבייקר - גרפורד

ראו גם
------

* סטודיבייקר
* סטודיבייקר אלקטריק
* סטודיבייקר ספיישל 6
* סטודיבייקר דיקטטור
* סטודיבייקר Light Four
* סטודיבייקר Light Six
* סטודיבייקר לנד קרוזר
* סטודיבייקר קומנדר
* סטודיבייקר פראזדאנט
* סטודיבייקר לארק
* סטודיבייקר Silver Hawk
* סטודיבייקר Flight Hawk
* סטודיבייקר Golden Hawk
* סטודיבייקר Gran Turismo Hawk
* סטודיבייקר אוואנטי
* סטודיבייקר סטארליט
* סטודיבייקר קופה אקספרס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטודבייקר-גרפורד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטודיבייקר - גרפורד היסטוריה
**שכונת אחווה** הייתה שכונה יהודית שקמה צפונית-מזרחית ליפו בשנת 1899 בשטח שבו עובר כיום חלקו הדרומי של רחוב אחווה בתל אביב-יפו, בסמוך למרכז סוזן דלל בנווה צדק.

מקימיה היו יהודים אשכנזים שומרי מסורת ובעלי יכולת, שהיו חברים באגודת אחווה ששמה לה למטרה לקדם עזרה הדדית וקיום ממשי של מצוות "ואהבת לרעך כמוך". השכונה הוקמה בצורה מאורגנת ומרווחת, ובתיה הוקפו בחצרות קטנות.
בשכונה התיישב הרב קוק ברחוב בנות יעקב פינת מגדל. בהשראת הרב הנערץ הקימה האגודה בשכונה מוסדות ציבור, ובהם בית כנסת וחדר בו למדו התלמידים בעברית. זה היה לימים לבית ספר תחכמוני שעבר לרחוב לילינבלום בתל אביב.

שמואל יוסף עגנון ציין את ביתו של הרב קוק בספרו תמול שלשום:

> 
> "חמדת דר בעלייתו שבקצה נווה צדק שבקצה יפו. הולכים משם מנווה שלום דרך בתי זרח ברנט עד שמגיעים לבית הספר הישן לבנות. הגיעו, רואים כמה בתים מבצבצים ויוצאים מתוך החול, וביניהם בית המדרש החב"די מצד ימין וביתו של הרב קוק בצד שמאל".
> 
> 
> 
> 

בית המדרש החב"די המצוין בציטוט עומד עד עצם היום הזה. חלונותיו אטומים. בית הספר הישן לבנות נמצא ברח' בנות יעקב פינת רח' שלוש.

| השכונות שקדמו לתל אביב |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אחוזת בית • כרם התימנים • נווה צדק (אהל משה • נווה שלום • שכונת אחווה) • שכונת שבזי (מחנה יהודה • מחנה יוסף) • יפה נוף |

 |
טיטיוילוס מטעה נזיר המעתיק ספר.
ציור "הבתולה של הרחמים" מעשה ידי דייגו דה לה קרוז. טיטיווילוס מופיע בצד הימני העליון כשהוא נושא ספרים על גבו.
**טיטיווילוס** (**Titivillus**) הוא שד מהמיתולוגיה הנוצרית.

טיטיווילוס הוא שד זוטר, שעל פי מסורות נוצריות שונות כפוף ללוציפר, או לבעל פעור שבמיתולוגיה הנוצרית הפך לאחד מבכירי השדים ולאחד משבעת נסיכי הגיהנום. התפקיד שהוטל על טיטיווילוס היה לאסוף שיחות בטלות וכן מילים שנקראו בשעת התפילה בשיבוש כדי לזקוף אותם לחובתם של החוטאים. כמו כן אסף טעויות שעשו הנזירים הנוצרים ששקדו על העתקת ספרי קודש. עם חלוף הזמן התמעטו טעויות הנזירים וטיטיווילוס התחיל לשתול טעויות במכוון, לכן מקובל היה להאשים אותו, כשנמצאו טעויות דפוס בספרי הקודש ובהמשך בספרים בכלל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טיטיוילוס** |

* טיטיווילוס באתר של הוצאת ענבר.
* מיכאל הנדלזלץ, טיטיווילוס לעולם חוזר, באתר הארץ, 5 במאי 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  המכונה במסורת הנוצרית "בלפגור", על בסיס האליל המואבי הנזכר בתנ"ך אותו עבד גם בלעם בן בעור.
סמליל העמותה
**עמיח"י** (ראשי תיבות: **ע**מותת **מ**שפחות ל**י**לדים מיו**ח**דים ב**י**שראל) היא עמותה ישראלית שפועלת לקידום איכות חייהם של ילדים עם לקויות ובני משפחותיהם.

היסטוריה
--------

העמותה הוקמה ב-1994 בהוד השרון, על ידי הורים לילדים עם פיגור שכלי ואוטיזם, במטרה לקדם את איכות חייהם. שם העמותה מנציח את החייל עמיחי שולזינגר, אשר נהרג במלחמת העצמאות.

העמותה היא ארגון ללא כוונת רווח. פעילותה מבוססת על תרומות מאנשים פרטיים, ארגונים פילנתרופיים וקרנות ציבוריות העוסקות בתחום הפיגור השכלי. פעילות העמותה נעשית בשיתוף פעולה מלא עם עיריית הוד השרון ומשרד הרווחה.

חזון העמותה מתבסס על העיקרון של "לחיות בשוויון עם השוני" תוך קיום רצף שירותים וסל אפשרויות, בהתאם לעקרונות העמותה, שיספקו לאדם עם צרכים מיוחדים, בכל פרק של מסלול חייו, מינקות עד זקנה, את מסגרת החיים המתאימה ביותר בעבורו, תוך שילוב מלא ושווה זכויות בקהילה.

פעילויות העמותה נחלקות עבור שתי קבוצות גיל: עד גיל 21 (ילדים ונוער), ומגיל 21 ומעלה (בוגרים). לילדים ונוער מופעלות מועדוניות טיפוליות לאחר שעות הלימודים במסגרות החינוך המיוחד בהוד השרון, פתח תקווה, כפר סבא וטירה, פעילות נופשון בסופי שבוע, פעילות לקבוצות תפקוד שונות לגיל הרך, קייטנות בזמני חופשות בית הספר, ופעילויות חברתיות לקבוצות נוער בעלי לקויות תקשורת בתפקוד גבוה ואספרגר. עבור הבוגרים מופעל מערך דיור בקהילה, מרכז יום טיפולי/סיעודי - פרויקט תעסוקה ומועדונים חברתיים לבוגרים בעלי פיגור קל ובינוני המגיעים באופן עצמאי או ממסגרות דיור באזור.

העמותה שמה דגש על שילוב בקהילה של אנשים עם לקויות התפתחותיות ובהתאם מפעילה מספר פרויקטים משותפים עם האוכלוסייה הכללית, מתוך אמונה ששני הצדדים נתרמים. בין הפרויקטים: "המנגינה שבלב" – מופע מוזיקלי בשיתוף עם מגמת המוזיקה בבתי הספר התיכוניים; "תוכנית ח"ן" – קבוצת מנהיגות; "צמיד" – השתתפות בתנועות נוער, פרויקט מחויבות אישית של מערכת החינוך
ומסגרות התנדבותיות של עובדי חברות עסקיות ואנשים פרטיים.

העמותה מפעילה מערך מתנדבים רחב המהווה חלק מרכזי ממערך השירותים, ונועד גם לשמש גשר לקהילה ולחינוך הציבור לקבלת השונה ושילובו במארג החיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עמיח"י
* עמיחי, באתר "תרמת"
* עמיחי, באתר "שתיל"
**תאי דייטר** או **התאים הגליליים** (באנגלית: Deiters' cells או phalangeal cells) הם תאי תמך במערכת השמיעה, הנמצאים באיבר השבלול לצד תאי תמך נוספים הנקראים תאי הנסן, קלאודיוס ובוטשכר (Hensen, Claudius & Boettcher).

מבנה
----

תאים אלו נמצאים על הממברנה הבזילרית וצורתם מזכירה גביע עם שלוחה. שלוחה זו נקראת זיז גלילי (*phalangeal process*), והיא מגיעה אל השכבה הרטיקולרית (reticular lamina) שמכסה את אבר קורטי, ונמצאת מתחת לממברנה הטקטוריאלית. על פי הגביע של תאי דייטר יושבים תאי שערה חיצוניים, ותאי דייטר הם אלו אשר מקשרים בין תאי שערה אלו לבין הממברנה הבזילרית. החיבור של תאי דייטר אל גוף הממברנה הבזילרית מתבצע באמצעות שלוחה נוספת הנקראת זרוע תחתונה (Lower limb) היוצאת מגוף התא, ומסתיימת במגע עם הקרום הבזילרי. מקום החיבור של תא דייטר עם הקרום נקרא כף הרגל (Foot) של תא דייטר. על תא הדייטר קיימים גם כפתורים טרמינלים של תאי עצב המגיעים מן ההגנגליון הספירלי.

תפקוד
-----

תאי דייטר נחשבים כגורם אשר מעביר את השינויים באורכם ובצורתם של תאי השערה החיצוניים לממברנה הבזילרית. שינויים אלו משופעלים על ידי זרמים חשמליים הנובעים מתנועת השערות על תאי השערה החיצוניים, ומשמשים להגביר את האות השמיעתי.

היסטוריה
--------

התאים קרויים על שם הנוירואנטומאי הגרמני אוטו דייטרס (אנ') (1834 – 1863), את התאים פרסם במאמר שיצא בשנת 1859 על איבר קורטי. עיקר עבודתו התבססה על הסתכלות רקמות תחת מקרוסקופ ואפיון השינויים החלים ברקמה בעקבות לחצים פיזיקליים או כימיים. מחקריו התבססו על רקמות כלבים חתולים ועגלים. דייטר תיאר את השלוחה של תא דייטר כדומה לעצמות אצבע קטנטות, ומכאן שמם "התאים הגליליים" בדומה לגלילים.

גלריה
-----

* איור של איבר קורטי בו תאי דייטר צבועים באדום, מתוך הספר האנטומיה של גריי מהדורה 20. מאז פרסום תרשים זה התפתחה ההבנה של המורפולוגיה של תאי דייטר והם מוצגים בצורה נכונה יותר בתמונה הנמצאת בצד שמאל של תחילת הערך.איור של איבר קורטי בו תאי דייטר צבועים באדום, מתוך הספר האנטומיה של גריי מהדורה 20. מאז פרסום תרשים זה התפתחה ההבנה של המורפולוגיה של תאי דייטר והם מוצגים בצורה נכונה יותר בתמונה הנמצאת בצד שמאל של תחילת הערך.
* חתך של איבר השבלול, באדום צבוע האיבר על שם קורטי בו נמצאים תאי דייטרחתך של איבר השבלול, באדום צבוע האיבר על שם קורטי בו נמצאים תאי דייטר

ראו גם
------

* מערכת השמיעה
* אסטרוציט
* אפיתל

לקריאה נוספת
------------

* .E. Hawkins (2018), The human ear, Encyclopædia Britannica

הערות שוליים
------------

1. ↑  Parsa, A. Webster, P. & Kalinec, F. (2012). Deiters cells tread a narrow path—The Deiters cells-basilar membrane junction—. *Hearing research*, *290*(1-2), 13-20.
2. ↑  Ashmore J. 2008. Cochlear outer hair cell mobility. Physiol Rev 88: 173–210.
3. ↑  Nam JH, Fettiplace R. 2010. Force transmission in the organ of Corti micromachine. Biophys J 98: 2813–2821.
4. ↑  Deiters, V. S. & Guillery, R. W. (2013). Otto Friedrich Karl Deiters (1834–1863). Journal of Comparative Neurology, 521(9), 1929-1953.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "אבו כמאל" או "אבו כאמל".

**אבן כמאל** (בטורקית:‏ **ibn-i Kemâl**, בפרסית: **Kemal Paşa-zade**, מילולית בנו של קמאל פאשה‏, 1468, אדירנה או טוקט, האימפריה העות'מאנית - 16 באפריל 1534, קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית), היה היסטוריון חצר באימפריה העות'מאנית, בתקופתם של שלושה סולטאנים: באיזיט השני, סלים הראשון וסולימאן הראשון. כן כיהן כשייח' אל-אסלאם (אנ') והמופתי באימפריה העות'מאנית.

אבן כמאל נחשב לאחד ההיסטוריונים העות'מאנים החשובים ביותר של המאות ה-15 וה-16. אבן כמאל נולד בעיר טוקט אשר בנפת טוקט, שבאנטוליה בשם אהמט שמסאדין (בטורקית: Ahmet Şemseddin) ומאוחר יותר זכה לכינוי "אבן כמאל". בנוסף להיותו היסטוריון, כיהן כקאדי, בעיר אדירנה וסביבתה וכן כיהן כפקיד ממשל.
הוא כתב בטורקית, בערבית ובפרסית.

ב-1484, כאשר חזר ביאזיט השני מהמערכה בנסיכות מולדובה, הוא ציווה לתעד בכתב את כל המסורות והסיפורים, שהיו עד אז מסורות שבעל פה לגבי האבות המייסדים של הממלכה. רבות מהכרוניקות החשובות פורסמו לאחר נקודת זמן זו, עת בה ניסה ביאזיט למצוא את המינון המתאים לפיוס בממלכה, לאחר שנות שלטונו הריכוזי והקשוח של אביו. מעשים אלה וכתבים רבים אודות חיי האבות הקדושים כללו את גרסתם העצמית של העות'מאנים לגבי תולדות כיבושיהם ולא מפי מקורות זרים. הכתבים מצאו קהל קוראים אוהד בעידן של התעוררות אידאולוגית, שאפיינה את הממלכה העות'מאנית בסוף המאה ה-15, עת היסטוריוני החצר עסקו בהאדרת האבות המייסדים כלוחמי קודש (ראזים), אף שכלל לא היו כאלה.

אבן כמאל, אשר מסוף המאה ה-15 כיהן כהיסטוריון חצר, מילא תפקיד חשוב באיסוף המסורות והסיפורים השונים, לכלל היסטוריה מתועדת וכתב כ-300 פרקי היסטוריה שונים. ב-1505 השלים כתיבת היסטוריוגרפיה מקיפה בת 10 פרקים, על תקופת שלטונו של באיזיט השני.
ב-1516 הוא נלווה למסעו של הסולטאן סלים הראשון נגד הממלוכים ותיעד את הקרבות והניצחון מהשטח. אבן כמאל היה מקובל מאוד בקרב חוגים נרחבים בחצר הסולטאנים השונים. עד מותו נחשב להיסטוריון (מתעד), המועדף על סולימאן הראשון, אשר רחש לו כבוד מיוחד ואף מינה אותו כ"שייח' אל-אסלאם".

קישורים חיצוניים
----------------

* אבן כמאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Inalcik ,Halil ,**The Ottoman Empire, The Classical Age 1300-1600**, The Trinity Press, London, 1973 pages 19-40.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313285405171
* BIBSYS: 97036521
* BNE: XX1448241
* BnF: cb12118884t (data)
* GND: 123063523
* ISNI: 0000 0000 7851 1741
* LCCN: n85370452
* NLA: 51673600
* NTA: 071529489
* RERO: 02-A000096824
* SELIBR: 66710
* SNAC: w6nz8dc9
* SUDOC: 026929716
* TDVİA: kemalpasazade
* Trove: 1508963
* VIAF: 266891904
* WorldCat: lccn-n85370452

 |
**טוראקו בנרמן** (שם מדעי: ***Tauraco bannermani***) הוא מין של עוף ממשפחת הטוראקיים החי רק ביערות ההרריים והטרופיים בקמרון. מין זה קרוי על שם החוקר הבריטי דייוויד ארמיטאג׳ בנרמן (אנ'), והוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה.

מאפיינים
--------

טוראקו זה נראה קרוב למינים טוראקו אדום ציצית וטוראקו לבן ציצית, וכנראה התפצל מהם עם שינויי אקלים בסוף הפליוקן, אז הפך האקלים ליבש יותר ולערבות סוואנה יבשות, להם מין זה לא הצליח להסתגל.

אורכו של הטוראקו כ-43 סנטימטרים בממוצע, והוא בעל נוצות מפוארות בצבע ירוק כהה וחזה ירוק בהיר. הפנים אפורות עם מקור צהוב-ורוד וכיפת ראש אדמדמה-סגולה. הוא בעל זנב כחול ארוך המשמש לאיזון, והשת אדום עם רגליים אפורות. הכנפיים ירוקות, ובחלקם העליון כחולות-ירוקות והחלק הפנימי שלהם, הנראה רק בתעופה אדום.

הטוראקו הוא עוף יער הנחבא אל הכלים והוא ניזון מפירות היער בקבוצות קטנות.

עוף זה אנדמי רק ליערות ההר של הרמה המערבית הגבוהה (אנ') של קמרון (בייחוד ברמות בהמנדה), בה יערות משניים ויערות טרופיים נמוכים. כמה אוכלוסיות מצויות גם ב-"Massif du Mbam".

הטוראקו מצוי בסכנה גדולה עקב האוכלוסיות המפוצלות שלו ועקב פגיעה ביערות ושריפות יער או הפשרת אדמות לחקלאות. כיום לפי האומדן נותרו רק 2,500 עד 10,000 פרטים בוגרים בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוראקו בנרמן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוראקו בנרמן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**כדורגל נשים בברזיל** הוא ענף ספורט בברזיל אשר צובר פופולריות מתחילת שנות ה-2000.

כל קבוצה מתחרה באחת משלוש הרמות של הליגה הלאומית (A1, A2, A3). כל התחרויות מאורגנות על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. הקבוצות הברזילאיות זוכות להצלחה בינלאומית רחבה, עם 10 זכיות בגביע ליברטדורס לנשים בין 2009 ל־2021. האלופה הנוכחית (2021/2022) היא קורינתיאנס.

מבנה הליגות
-----------

יש שלוש רמות לליגה הלאומית: A1 (הליגה הבכירה), A2 (ליגת המשנה), A3 (הליגה השלישית והתחתונה). מתקיימים מעברים בין הליגות, ואלופת הליגה הבכירה מוכתרת להיות אלופת ברזיל.

### A1

החל משנת 2017, הליגה מורכבת מ־16 הקבוצות הטובות ביותר בברזיל. מתקיים סיבוב אחד בו כל קבוצה משחקת נגד כל אחת מ־15 הקבוצות האחרות, כשבסיומו שמונה הקבוצות במקומות 1–8 משחקות ביניהן בשיטת פלייאוף על מנת להכריע את זהות האלופה, וארבע הקבוצות במקומות האחרונים נושרות לליגת המשנה. האלופה המכהנת (2022) היא קבוצת הנשים של קורינתיאנס מסאו פאולו, והיא גם מובילה את טבלת הזכיות עם 3 זכיות באליפות ברזיל לנשים.

### A2

ליגת המשנה הוקמה בשנת 2017. עד עונת 2021/2022 הליגה הכילה נציגה מכל מדינה בברזיל, אך מעונה זאת הליגה מכילה 16 קבוצות שהן ארבע היורדות מהליגה הבכירה, ארבע עולות מהליגה השלישית, ושמונה קבוצות שנשארו בליגת המשנה בעונה שעברה. הקבוצות מחולקות לארבעה בתים בני ארבע קבוצות, מתקיימים שני סיבובים בכל בית, ושתי המובילות מעפילות לשמינית גמר הפלייאוף. העפלה לחצי הגמר מקנה לקבוצה עלייה לליגה הבכירה בעונה העוקבת.

### A3

הליגה השלישית הוקמה בשנת 2021 על מנת להגביר את התחרותיות, ומתקיימת בשיטת פלייאוף. הליגה מכילה 32 קבוצות: נציגה מכל מדינה (27), ארבע יורדות מהליגה השנייה, וקבוצה נוספת הנבחרת על סמך דירוג קבוצת הגברים המקבילה. ארבע הקבוצות המגיעות לחצי גמר הפלייאוף מעפילות לליגת המשנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כדורגל נשים בברזיל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  CBF terá nova divisão para o futebol feminino em 2022, Confederação Brasileira de Futebol (בפורטוגזית)
**הנרי ארנסט אטקינס** (באנגלית: **Henry Ernest Atkins**;‏ 20 באוגוסט 1872, לסטר – 31 בינואר 1955) היה שחמטאי בריטי. אומדן מד הכושר מציב אותו עם 2702 בינואר 1903, במקום השישי בעולם.

קריירה
------

אטקינס למד מתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג'. לאחר מספר תפקידי הוראה שמילא בבתי ספר שונים מונה בשנת 1909 למנהל הקולג' החדש בהודרספילד באזור יורקשייר והאמבר, תפקיד אותו מילא עד לפרישתו.

בשנת 1895 הגיע למקום השני בתחרות המשנה של הייסטינגס, אחרי גזה מארוצי, תוצאה שהקנתה לו תואר של אלוף אנגליה לחובבים. בשנת 1899 ניצח בתחרות אמסטרדם, בהפרש של ארבע נקודות מהמקום השני, אדולף אולנד.

אטקינס זכה באליפות בריטניה בשחמט תשע פעמים, בשנים 1905-1911, בשנת 1924 ובשנת 1925. בגיל 65, בשנת 1937 השתתף פעם נוספת באליפות והגיע למקום השלישי. הוא הופיע רק לעיתים נדירות בתחרויות בינלאומיות. בהנובר בשנת 1902 זכה במקום השלישי לאחר דוד ינובסקי והרי נלסון פילסבורי ובשנת 1922 בתחרות לונדון, אותה ניצח חוסה ראול קפבלנקה. 

בין השנים 1896-1911 השתתף ב-12 אירועי שחמט באמצעות הטלקס בין נבחרת ארצות הברית לנבחרת אנגליה. הישגו הטוב ביותר היה בשנת 1902 עת ניצח את פרנק מרשל.

אטקינס כתב את ההקדמה למהדורה הראשונה של הספר Modern Chess Openings שיצא בשנת 1911.

בשנת 1950 הוענקה לאטיקנס דרגת אמן בינלאומי על ידי פיד"ה על סמך השגי העבר שלו.

הופעות באולימפיאדות
-------------------

אטקינס ייצג את אנגליה בשתי אולימפיאדות שחמט:

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1927 |  | אנגליה | 7 מ-12 | 3+ 8= 1- | 58.3 | 3 קבוצתי, 17 אישי |
| 1935 | 4 | אנגליה | 6 מ-13 | 3+ 6= 4- | 46.2 | 12 קבוצתי, 12 אישי |
|

לקריאה נוספת
------------

* Coles, R. N. (1952). H.E. Atkins, doyen of British chess champions: A biography, with fifty of his best and most characteristic games. Pitman.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנרי ארנסט אטקינס, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* אומדן מד כושר של אטקינס
* הערכת לאסקר למשחק מושלם של אטקינס
* משחק בו אטקינס הקריב את כל כליו למעט פרש שנתן את המט
* מדברי אטקינס על התכוננות לשלב הפתיחה
* מידע כללי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Amsterdam 1899
2. ↑  Bill Wall,‏ Cable Chess

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4618 7617
* LCCN: no97048146
* NTA: 143309447
* VIAF: 34063964
* WorldCat: lccn-no97048146

 |
**טוראיי בראגס** (באנגלית: **Torraye Braggs**‏; נולד ב-15 במאי 1976 בפרזנו, קליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 2.03 מטרים, ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. שיחק בעברו בישראל בקבוצות הפועל ירושלים ועירוני רמת גן.

קריירת מכללות
-------------

בוגר אוניברסיטת זייבייר, לאחר סיום לימודיו נרשם לדראפט ה-NBA לשנת 1998 ונבחר במקום ה-#57 על ידי קבוצת יוטה ג'אז.

קריירה מקצוענית
---------------

למרות הבחירה בדראפט הוא נאלץ לשחק שנתיים מחוץ לארצות הברית, בליגות הראשונות בספרד במדי קנטבריה וגראן קנריה ובוונצואלה ממנה עבר לשחק מספר חודשים בקבוצת הרוקפורד לייטנינג מליגת ה-CBA, עד שהוחתם על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס על חוזה של חודש ימים בשנת 2000.

לאחר מכן עבר לשחק במנרסה מספרד, ממנה עבר לאינדיאנה לג'נדס מליגת ה-ABA ומשם לוונצואלה בטרם המשיך לפאוק סלוניקי מיוון אך שוחרר ומצא את עצמו מסתובב בין הפיליפינים לפוארטו ריקו שביניהם חתם בהפועל ירושלים מישראל בעונת 2002-2003 באמצע העונה, אך גם עם הקבוצה הירושלמית לא סיים את העונה ושוחרר שבוע לפני סיומה אחרי שהקבוצה סיימה את העונה במרכז הטבלה.

בשנת 2003 הוחתם על ידי היוסטון רוקטס בה שיחק מספר משחקים ושוחרר. הוא חזר ל-CBA ושיחק במדי יאקימה סאן קינגס אך לאחר עונה הוחתם על ידי הוושינגטון ויזארדס ושיחק 5 משחקים בטרם שוחרר, ממנה המשיך לסו פולס סקייפורס מה-CBA בטרם עבר לספרטק סנקט פטרבורג מרוסיה, שלאחריה חתם שוב ביוסטון רוקטס וזכה לשחק 14 משחקים בשנת 2005.

בהמשך שנת 2005 חתם בקוריאה הדרומית ושוחרר, ממנה עבר לטולסה 66 מה-NBDL. בהמשך עונת 2006 חתם בקבוצת ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק מרוסיה.

בעונת 2006/2007 חתם בעירוני רמת גן, ממנה שוחרר לאחר שעלותו (15 אלף דולר לחודש) הייתה גבוהה מדי לקבוצה, וחתם בקבוצה הלטבית א.ס.ק. ריגה להמשך העונה.

את עונת 2008 העביר בין קבוצה ממקסיקו לליגה האיראנית (עזב קבוצה לטובת איראן ואז חזר אליה). בעונת 2008/2009 שיחק במקסיקו ובוונצואלה. ב-2009/2010 שיחק באורוגוואי. ב-2010/2011 שיחק בארגנטינה, ברפובליקה הדומיניקנית ובאורוגוואי. בעונת 2011/2012 שיחק בוונצואלה ובקולומביה טרם פרש.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* פרופיל שחקן באתר ספסל
* פרופיל השחקן באתר HoopsHype.com
**הורסט שטיין** (בגרמנית: **Horst Stein**‏; 2 במאי 1928 – 27 ביולי 2008) היה מנצח גרמני.

ביוגרפיה
--------

שטיין נולד ב-1928 באלברפלד (וופרטל) לאב מכונאי. הוא למד בבתי הספר למוזיקה בפרנקפורט ובקלן. בקלן למד אצל פיליפ ז'ארנק, תלמידו של פרוצ'ו בוזוני. בין 1947 ל-1951 היה קורפטיטור בוופרטל. ב-1951 הוא מונה לקאפלמייסטר של האופרה הממלכתית של המבורג, וב-1955 לקאפלמייסטר של האופרה הממלכתית של ברלין. שטיין עזב את מזרח גרמניה ב-1961 וחזר להמבורג כסגן למנהל המוזיקלי רולף ליברמן. בין 1963 ל-1970 כיהן כבמאי האופרה והמנהל המוזיקלי בתיאטרון הלאומי של מנהיים. ב-1970 מונה למנצח ראשי באופרה של וינה. הוא חזר להמבורג כמנהל מוזיקלי בין 1972 ל-1979, וגם ניהל את התזמורת הפילהרמונית של המבורג בין 1973 ל-1976.

ב-1952 החל לעבוד בפסטיבל ביירוית כעוזר למנצחים יוזף קיילברת, הנס קנאפרטסבוש, קלמנס קראוס והרברט פון קאראיין. בין 1969 ל-1986 ניצח על 138 יצירות מאת ריכרד וגנר בפסטיבל. ב-1980 מונה למנהל המוזיקלי של תזמורת שווייץ המערבית. בין 1985 ל-1996 כיהן כמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של במברג, ובין 1987 ל-1994 כיהן גם כמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של בזל.

שטיין נפטר ב-2008 בואנדבר, שווייץ.

לקריאה נוספת
------------

* Hans Christoph Worbs/Noël Goodwin, "Stein, Horst", Grove Music Online, Oxford Music Online, Oxford University Press.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הורסט שטיין** בוויקישיתוף

* הורסט שטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הורסט שטיין, באתר ספוטיפיי
* הורסט שטיין, באתר AllMusic (באנגלית)
* הורסט שטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* הורסט שטיין, באתר Discogs (באנגלית)
* Barry Millington, ‏Horst Stein obituary, באתר הגרדיאן, 6 באוגוסט 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308719405171
* BNE: XX1128819
* BnF: cb13900041q (data)
* CiNii: DA12298883
* GND: 124017517
* ISNI: 0000 0000 8386 3151
* LCCN: n83021213
* MusicBrainz: 6fcc98a5-a8c5-478f-9057-c1f146241e90
* NLP: A18981070
* NTA: 070937710
* SNAC: w6qc4r4j
* SUDOC: 080539009
* TLS: Horst\_Stein
* VIAF: 59270957
* WorldCat: lccn-n83021213

 |
שחקניות הקבוצה חוגגות את הזכייה בליגת האלופות בשנת 2005
**טורבינֶה פוטסדאם** (שמה המלא בגרמנית: **1. Frauen-Fußball-Club Turbine Potsdam 71 e. V.** ובקיצור **FFC**) הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר פוטסדאם שבגרמניה.

כיום, משחקת הקבוצה בבונדסליגה לנשים, ולזכותה שש אליפויות גרמניה. הקבוצה נחשבת לאחת מקבוצות הנשים המצליחות בגרמניה, והיא זכתה פעמיים בליגת האלופות לנשים - ב-2005 ו-2010.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם ב-1971 בעיר פוטסדאם, אז עדיין חלק ממזרח גרמניה. ב-1979, נערכה אליפות מזרח גרמניה הראשונה לנשים, אך טורבינה לא הצליחה להגיע לשלב הגמר. למרות זאת, שנתיים לאחר מכן, כבר זכתה הקבוצה באליפות ושחקניותיה קיבלו מענק של 50 מארק כל אחת. בשנתיים הבאות שוב זכתה הקבוצה באליפות, ויצאה לסיבובי משחקים במדינות מזרח אירופה השונות.

ב-1989, זכתה הקבוצה באליפות מזרח גרמניה השישית והאחרונה שלה, ואחרי נפילת חומת ברלין רבות משחקניותיה פרשו ממשחק פעיל. בשנים הבאות, שיחקה הקבוצה בליגות המשנה האזוריות, אך לא הצליחה לעלות לבונדסליגה. בסיום עונת 1994, הצליחה הקבוצה לסיים במקום הראשון בליגה שלה והעפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לבונדסליגה. 

השנים הראשונות בליגה העליונה לא היו פשוטות, וטורבינה שימשה בעיקר כקבוצת אמצע טבלה. עם תחילת המאה ה-21, התחזקה הקבוצה בשחקניות כמו נדין אנגרר, אריאנה הינגסט וקוני פוהלרס, והחלה להתבסס כאחת הקבוצות הטובות בגרמניה. בין השנים 2001 ל-2003, היא סיימה שלוש פעמים במקום השני בליגה, וב-2004 הצליחה לזכות בפעם הראשונה באליפות גרמניה. שנה לאחר מכן, כבר זכתה הקבוצה בשני תארים היסטוריים - הגביע הגרמני וגביע אופ"א (ליגת האלופות כיום). 

ב-2006, זכתה הקבוצה בדאבל מקומי (אליפות וגביע) והגיעה לגמר גביע אופ"א בפעם השנייה ברציפות, אך הפסידה ליריבה המושבעת - פרנקפורט. ארבע שנים לאחר מכן היא זכתה בליגת האלופות בשנית, לאחר שגברה בדו-קרב פנדלים על אלופת צרפת, ליון. בשנה שאחר כך, שוחזר הגמר בין טורבינה לליון, אך הפעם ידן של הצרפתיות הייתה על העליונה.

תארים
-----

* **אליפות הבונדסליגה**: 6

2004, 2006, 2009, 2010, 2011, 2012
* **הגביע הגרמני**: 3

2004, 2005, 2006
* **ליגת האלופות לנשים**: 2

2005, 2010

שחקניות מפורסמות
----------------

* גינאה המשווניתגינאה המשוונית ג'נובבה אנונמה
* גרמניהגרמניה פטמירה אלושי
* גרמניהגרמניה נדין אנגרר
* גרמניהגרמניה נדין קסלר
* גרמניהגרמניה אניה מיטאג
* גרמניהגרמניה קוני פוהלרס
* יפןיפן יוקי נגאסאטו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טורבינה פוטסדאם** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של טורבינה פוטסדאם (בגרמנית)
* טורבינה פוטסדאם, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4821038-9
* VIAF: 242762669
* WorldCat: viaf-242762669

 |
גנרל **הורסט פון מלנתין** (בגרמנית: **Horst von Mellenthin**;‏ 31 ביולי 1898 – 8 בינואר 1977), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון מלנתין נולד ב-31 ביולי 1898 בהנובר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס פון מלנתין לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-6, ולחם עמו במהלך המלחמה, ואף הועלה לדרגת לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון מלנתין לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1925 הועלה פון מלנתין לדרגת אובר לוטננט, ובשנת 1932 הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1933 מונה פון מלנתין לשלישו של מפקד הOKH, וכיהן בתפקיד זה כעוזרם של קורט פון המרשטיין-אקוורד וורנר פון פריטש. בשנת 1937 מונה פון מלנתין לנספח צבאי בברלין, ותפקידו היה לתאם עם בעלות הברית של גרמניה ואף עם המדינות הנייטרליות.

### מלחמת העולם השנייה

ב-1 באוגוסט 1939 הועלה פון מלנתין לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במאי 1943 מונה פון מלנתין למפקד רגימנט הגרנדירים ה-67, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-23, ובאוגוסט 1943 מונה למפקד הדיוויזיה שהייתה תחת פיקוד הארמייה ה-18. ב-1 בספטמבר אותה שנה מונה פון מלנתין למפקד הדיוויזיה ה-93, שהייתה חלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה ה-16, וב-1 בדצמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-205, שהייתה חלק מהקורפוס ה-43 במסגרת הארמייה ה-16. ב-1 ביולי 1944 הועלה פון מלנתין לדרגת גנרל-לוטננט, וב-10 באוקטובר אותה שנה קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. באוקטובר 1944 מונה פון מלנתין בנוסף לממלא מקום מפקד הקורפוס ה-16, ובינואר 1945 מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-38, שהיה חלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-16 במרץ 1945 הועלה פון מלנתין לדרגת גנרל חיל התותחנים, ומונה למפקד הקורפוס ה-11, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, עליו פיקד במשך 4 ימים, וב-4 באפריל קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-20 באפריל 1945 מונה פון מלנתין למפקד הקורפוס ה-8, שהיה חלק מהארמייה ה-17 במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ופיקד עליו עד סוף המלחמה, אז נכנע בראש כוחותיו לצבא ארצות הברית.

### לאחר המלחמה

פון מלנתין שוחרר מהשבי בשנת 1947, ולאחר שחרורו היה פעיל בארגון גהלן. בשנת 1956 מונה פון מלנתין לנספח דיפלומטי בשגרירות גרמניה המערבית בוושינגטון, וב-8 בינואר 1977 הוא מת בביתו בוויסבאדן ונקבר בטקס צבאי מלא.

קישורים חיצוניים
----------------

* הורסט פון מלנתין באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1247248240
* VIAF: 9344163939434401160005
* WorldCat (עם VIAF): 9344163939434401160005

 |
**טוראקו שאלו** (שם מדעי: ***Tauraco schalowi***) הוא עוף טרופי ממשפחת הטוראקיים החי ברחבי אפריקה הטרופית. הוא קרוי על שם החוקר הגרמני הרמן שלאו (Herman Schalow).

עוף זה מגיע לאורך 41–44 סנטימטר ושוקל 270 גרם. הוא בעל כסות נוצות ירוקה-נחושתית עם זנב וכנפיים כחולים כהים, עיניים מוקפות טבעת אדומה וכנפיים קצרות, מעוגלות ואדומות בוהקות.

הטורקו מצוי בטבע ביערות גשם בזמביה, מרכז אנגולה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, רמות דרום קניה, צפון ומערב טנזניה ומערב מלאווי. הוא נמצא לעיתים גם בבוצואנה, נמיביה וזימבבואה לצד נהרות הזמבזי ונהר קואנדו (Cuando River). הוא מצוי גם ברמות ויערות ההר של דרום אפריקה המרכזית. בחלק מתחומי מחייתו הוא מצוי לצד קרובו, טוראקו ליווינגסטון (*Tauraco livingstonii*).

מין זה הוא אוכל פירות שונים ביער, אותם הוא קוטף בקבוצות גדולות. כאשר לטוראקו ישנם גוזלים הוא יגוון בחרקים מלאי חלבון. כמו קרוביו הוא עוף מונוגמי כאשר שני הזוויגים מטפלים בגוזליהם, בדרך כלל שניים, עד לגיל שלושה שבועות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוראקו שאלו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוראקו שאלו באתר הרשימה האדומה של IUCN