recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשכבה חיצונית בפרי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קליפה (פירושונים).
פרי הבננה שחלק מקליפתו נקלפה
**קליפה** היא שכבת המגן החיצונית של מזון - פרי, ירק, ביצים וגבינות השונה במרקמה (ולעיתים גם בטעמה) אשר ניתן להסירה מהמזון על ידי קילוף או גירוד. לרוב, מרקם הקליפות הופך אותן לקשות יותר מפנים המזון או לקשות לעיבוד.

סוגי קליפות
-----------

במזון, קיימות מספר סוגי קליפות: קליפות שאינן ניתנות למאכל (למשל קליפות ביצים ואגוזים), קליפות ניתנות למאכל, וקליפות שניתנות למאכל רק לאחר עיבוד. 

קליפות אכילות נאכלות כמות שהן עם המזון, אך יש המעדיפים להסירן בשל השוני במרקם ובטעם (למשל במלפפונים ובענבים). לעיתים מוסרות הקליפות כחלק מעיבוד המזון על מנת שמרקמן לא יפגע במרקם האחיד של המזון המעובד - כך מקובל בהכנת רטבים רבים. לעיתים המזון המעובד מסונן כך שהקליפות מוצאות מתוכו לאחר העיבוד.

קליפות למאכל מעובדות בדרכים שונות, הנפוצות בהן הן בישול ושימור בסוכר (למשל בפירות מסוכרים), והחמצה.

קילוף
-----

פעולת הקילוף נעשית ידנית או באמצעות מכשיר המיועד לכך, כגון קולפן, סכין או מגרדה, בהתאם לאופי הקליפה. בתעשיית המזון משמשות גם מכונות קילוף. לעיתים עיבוד המזון נעשה מבלי לקלף אותו - למשל בסחיטת מיץ תפוזים.

צרכנות
------

כאמור, עיבוד של סוגי מזון שונים כולל גם קילוף (בהתאם לאופי הקליפה). לעיתים נעשה הקילוף בידי הצרכן, סמוך לאכילה (למשל באכילת בננה), ולעיתים בידי המשווק. גרעיני חמנית, למשל, נמכרים בקליפתם או קלופים בידי המשווק. ישנם מוצרים כגון שקדים, הנמכרים בשלוש רמות קילוף: 

* בצורתם הטבעית, ללא קילוף.
* קילוף חלקי: הסרת הקליפה החיצונית, הירוקה, והותרת הקליפה הפנימית.
* קילוף מלא: הגלעין בלבד, מוכן לאכילה.

### בישראל

בישראל, פירות וירקות בלתי מעובדים פטורים ממע"מ. פעולות עיבוד מסוימות, כגון ניקוי או הבחלה, אינן פוגעות בפטור זה, אך קילוף הוא עיבוד המבטל את הפטור - מכירת פרי שקולף חייבת במס.

בהלכה
-----

בהלכות כשרות, יש המקפידים על איסור לינת לילה לפיו אין לאכול בצלים, שומים וביצים שנקלפו ועבר עליהם לילה, מפאת סכנה.

גלריה
-----

* קליפות הדר מצופות שוקולדקליפות הדר מצופות שוקולד
* ביצה שקליפתה נסדקה בבישולביצה שקליפתה נסדקה בבישול
* קליפה של אגוז מלךקליפה של אגוז מלך
* גבינות קשות, לקליפות צבע שונהגבינות קשות, לקליפות צבע שונה
* קליפות תפוז לאחר סחיטהקליפות תפוז לאחר סחיטה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קליפה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קליפה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוראת פרשנות מס' 6/2015- החבות במע"מ של מכירת פירות וירקות, באתר רשות המיסים, 30 בדצמבר 2015
**לוּחוּם צ'חווִימִיאַנִי** (בגאורגית: **ლუხუმ ჩხვიმიანი**; נולד ב-3 במאי 1993) הוא ג'ודוקא גאורגי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג, אלוף העולם (2019).

קריירה
------

צ'חווימיאני נולד במסטיה בשנת 1993, ובשנת 2010 נשלח למועדון דינמו טביליסי. במרץ 2014, זכה צ'חווימיאני במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי טביליסי. בשנת 2015 הוא זכה בשתי מדליות ארד מגראנד סלאם באקו ומגראנד פרי סמסון. במרץ 2017 הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי טביליסי לאחר שניצח בגמר את בן ארצו הגאורגי אמירן פאפינשווילי. בשנת 2018 הוא זכה שוב במדליית זהב מגראנד פרי טביליסי ובמדליית ארד מגראנד סלאם דיסלדורף.

בשנת 2019, הגיעה הפריצה הגדולה של צ'חווימיאני. באליפות אירופה שנערכה באותה השנה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, הוא זכה במדליית הזהב כאשר בחצי הגמר ניצח את וואליד חיאר הצרפתי וגבר בגמר על פרנסיסקו גאריגוס הספרדי. באליפות העולם באותה השנה צ'חווימיאני הפתיע כאשר זכה במדליית הזהב אף על פי שהגיע לאליפות מדורג במקום התשיעי בעולם. לאחר 5 ניצחונות בקרבות המוקדמים, הוא ניצח בחצי הגמר את ריוג'ו נגיאמה היפני בווזארי לאחר תרגיל סומי-אוטושי בזמן ניקוד זהב. בגמר צ'חווימיאני גבר על שראפודין לוטפילאייב האוזבקי באיפון 18 שניות לסיום לאחר תרגיל טאי-אוטושי. באותה השנה זכה גם במדליית הזהב בגראנד פרי טביליסי.

באולימפיאדת טוקיו 2020, סיים צ'חווימיאני במקום השביעי. לאחר ניצחון באיפון בסיבוב השני על קראמט חוסיינוב האזרי, הוא הפסיד בשלב רבע הגמר ליפני נאוהיסה טקאטו ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד לקים וון-ג'ין הדרום-קוריאני והודח.

פרסים
-----

* **אליפות העולם**:

טוקיו 2019: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג
* **אליפות אירופה**:

מינסק 2019: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג
* **תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי)**:

גראנד פרי טביליסי 2014: מדליית ארד
גראנד פרי סמסון 2015: מדליית ארד
גראנד סלאם באקו 2015: מדליית ארד
גראנד פרי טביליסי 2017: מדליית זהב
גראנד סלאם דיסלדורף 2018: מדליית ארד
גראנד פרי טביליסי 2018: מדליית זהב
גראנד סלאם דיסלדורף 2019: מדליית ארד
גראנד פרי טביליסי 2019: מדליית זהב
גראנד סלאם קאזאן 2021: מדליית זהב

קישורים חיצוניים
----------------

* לוחום צ'חווימיאני, ברשת החברתית פייסבוק
* לוחום צ'חווימיאני, ברשת החברתית אינסטגרם
* לוחום צ'חווימיאני, באתר olympedia.org
* לוחום צ'חווימיאני, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* לוחום צ'חווימיאני, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**אריולה** (באנגלית: **Ariola**) שהייתה ידועה בשמות **אריולה רקורדס**, **אריולה-יורודיסק** ו-**BMG אריולה** (באנגלית: **Ariola Records**,‏ **Ariola-Eurodisc** ו-**BMG Ariola**) היא חברת תקליטים שהוקמה על ידי סוני מיוזיק אנטרטיינמנט בשנת 1958. דרך החברה, יצאו בעיקר אלבומים ושירים בסגנון פופ, רוק קל, לטיני וכולי.

חברת התקליטים אריולה-יורודיסק GmbH נוסדה בשנת 1958 כמפיצה של עיקר המוזיקה של ברטלסמן.

רקע והיסטוריה
-------------

אריולה רכשה גם את אריסטה רקורדס וגם את חברת התקליטים הגרמנייה המתחרה הנסה רקורדס ב-1979. בעליה מכרו 50% מאריסטה ל-RCA רקורדס ב-1983; לאחר מיזם משותף קצר בין RCA ואריולה, RCA נרכשה על ידי ג'נרל אלקטריק שמכרה מיידית את חלקה של RCA במיזם בחזרה לאריולה. לאריולה אמריקה הייתה גם חברת תקליטים מקבילה בשם אושן רקורדס, שכללה בצוות האמנים שלה את השחקנית/בדרנית אן-מרגרט ופעלה בשנים 1979–1980. במהלך שנות ה-80 הוקמה חברה בת נוספת בשם אריולה-סופט.

בהוצאת אריולה יצאו שירים ואלבומים של אמנים כגון גלוריה טרווי, מודרן טוקינג, סי. סי. קאץ', ג'נט, ויה קון דיוס ואדריאנו צ'לנטנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריולה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אריולה (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של אריולה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Ariola - Offizielle Homepage, www.ariola.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: b6d68d43-4939-4d76-b0d7-ef855d9f3e6e
* NKC: ko2002151677
* VIAF: 141178618
* WorldCat (עם VIAF): 141178618

 |
**הורורקור** או **דת' ראפ** הוא תת-ז'אנר במוזיקת היפ הופ שבו המילים עוסקות במוטיבים החוזרים בסרטי אימה או שהמילים טרנסגרסיות (מפרות כללי מוסר בסיסיים וברורים). הז'אנר התפתח מאמני הארדקור היפ הופ שהתחילו לעסוק בעל טבעי ובתורת הנסתר, ולא כמו רוב אמני ההארדקור היפ הופ, דיברו על אלימות עד לנקודה שהמוזיקה נהיית מבעיתה, אימתנית, מטרידה ולא נוחה למאזין. אלימות מוגזמת ועיסוק בעל טבעי הם מוטיבים ליריים חוזרים ונשנים בהורורקור, אך אמני הז'אנר לעיתים קרובות מדברים באופן יותר מציאותי, אך עדיין מטריד על מחלות נפש והתמכרות לסמים. המונח "הורורקור" נהפך למקובל על ידי קבוצות היפ הופ שהושפעו מסרטי אימה, כגון גרייבדיגאז ופלאטליינרז.

קבוצת הראפ הראשונה שעשתה ראפ הורורקור באופן לא אקראי היא גטו בויז, שהוציאו את שיר ההורורקור הראשון שלהם בשנת 1988, את אלבום ההורורקור הראשון שלהם בשנת 1991. בשנת 1994, ההורורקור נהיה משמעותי בעקבות אלבומים אפלים של גרייבדיגאז ופלאטליינרז. בשנת 1999, אמן ההורורקור אמינם הוציא את אלבומו השני (והראשון הפופולרי), The Slim Shady LP, ובשנת 2000 את אלבומו השלישי, The Marshall Mathers LP, ששניהם מכרו מיליוני תקליטים, ולפי חלק מהחוקרים, הפכו את ההורורקור לטרנדי לזמן קצר. בשנת 2009, אמינם הוציא את אלבומו השישי, Relapse, שעסק בדברים יותר קיצוניים אפילו מההורורקור השגרתי. Relapse הוא אלבום ההורורקור הפופולרי האחרון עד ימינו. אמינם וקבוצתו D12 הם אמני ההורורקור היחידים שהיו פופולריים במיינסטרים.

מאפיינים
--------

"הורורקור" מתייחס לסוג ראפ שנושאיו אפלים, גותיים, טרנסגרסיים, ו/או נושאים המושפעים מסרטי אימה כגון מוות, פסיכוזה, כת השטן, הפרעות נפשיות, פגיעה עצמית, קניבליזם, הטלת מום, נקרופיליה, התאבדות, רצח, עינויים, אונס והתמכרות לסמים, ולעיתים קרובות עיסוק בעל טבעי ובתורת הנסתר. לפי הראפר מארז, "אם תיקח את סטיבן קינג או וס קרייבן ותשים להם ביט ראפ, זה מי שאני". התכנים הליריים נוטים להיות דומים לאלו בדת' מטאל, מה שהוביל לשם נוסף לסוגה, "דת' ראפ".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fernando Jr. S.H, The Pick, the Sickle & the Shovel ביקורת, באתר Rolling Stone, ‏4/11/07
2. ↑  wcco.com - The Dark World Of Horrorcore Music (ארקיב), ‏2007-11-24
3. ↑  Strauss, Neil. "POP VIEW; When Rap Meets The Undead" (באנגלית). נבדק ב-2018-03-19.
צידו האחורי של חותמו של אלכסנדר הראשון
**אלכסנדר הראשון** (באנגלית: **Alexander I of Scotland**, בגאלית סקוטית: **אלכסנדייר מק מאל קולים** - **Alaxandair mac Maíl Coluim** באיות עתיק, **Alasdair mac Mhaol Chaluim** באיות מודרני, כלומר "אלכסנדר בנו של מלקולם";‏ 1078 לערך - 23 באפריל 1124) היה מלך סקוטלנד.

אלכסנדר כונה "הנועז" (The Fierce) בשל אומץ לבו, אולם ככל הנראה תואר זה לא ניתן לו בימי חייו, ומקורו בכתבי ההיסטוריון אנדרו מווינטאון.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר היה בנו הרביעי של מלקולם השלישי, מלך סקוטלנד ושל מרגרט מווסקס (לימים הפכה לקדושה נוצרייה בשם "מרגרט הקדושה"), אחייניתו של אדוארד המודה.

אלכסנדר נקרא על שמו של האפיפיור אלכסנדר השני.

אלכסנדר היה יורשו של אחיו הבכור אדגר, שלא נישא ולא היו לו צאצאים.

בעת מותו של אדגר בשנת 1107 הוכתר כמלך סקוטלנד, כאשר אחיו דייוויד (לימים מלך סקוטלנד) קיבל אדמות בדרום סקוטלנד - שטחי אדמה שהורחבו בשנת 1113 בלחצו של הנרי הראשון, מלך אנגליה שהיה נשוי לאחותם של דייוויד ושל אדגר.

אלכסנדר היה ביחסים טובים עם אחיינו, מלך אנגליה, ובשנת 1114 הצטרף אליו על מנת לסייע להנרי במסע מלחמה בוויילס נגד גרופיד אפ קינאן. ככל הנראה אלכסנדר נשא לאישה את בתו מחוץ לנישואים של הנרי - סיבילה דה נורמנדי בשנת 1107 אולם ייתכן שהנישואים נערכו בשנת 1114 בראשית מסע המלחמה לוויילס (בו בזמן בו, ככל הנראה, נערכו נישואי דייוויד למוד מהאנטיגנדון).

לאלכסנדר ולסיבילה לא נולדו ילדים, וסיבילה נפטרה בקנמור שבלוך טיי ביולי 1122 ונקברה במנזר דנפרמליין - מקום קבורתם המסורתי של מלכי סקוטלנד ורעיותיהם. אלכסנדר לא נישא לאחר מותה, ובצערו הקים מנזר לזכרה ואף פעל על מנת שהאפיפיור יכריז עליה כקדושה בשל צדיקותה.

לאלכסנדר נולד בן אחד מחוץ לנישואים - מלקולם מק אלכסנדר, שלימים מרד נגד דייוויד הראשון, ונכלא ברוקסבורג עד מותו בשנת 1157.

אלכסנדר היה ידוע בצדיקותו, והקים מנזרים בסקון ובאינכקולם, וביחסו הטוב לכמרים ולנזירים (שלמנזריהם נתן אדמות רבות), אולם ג'ון מפורדון ציין שהיה ידוע כמלך נוקשה ליתר נתיניו.

כינויו "האמיץ" ניתן לו בעקבות תגובתו להתקפה של אנשיי איי הצפון של סקוטלנד בהיותו באינברגווירי. אלכסנדר הדף את התוקפים ורדף אחריהם עד שהביסם.

אלכסנדר נפטר באפריל 1124 בהיותו בחצר המלוכה בטירת סטירלינג, ודייוויד, אחיו, ירש את כס המלוכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר הראשון, מלך סקוטלנד** בוויקישיתוף
* אלכסנדר הראשון, מלך סקוטלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אלכסנדר הראשון, מלך סקוטלנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אלכסנדר הראשון, מלך סקוטלנד, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

| מלכי סקוטלנדבית אלפין ← **בית דאנקלד** ← בית מוריי ← **בית דאנקלד** ← בית באליול |
| --- |
| דאנקן הראשון | מלקולם השלישי | דונלד השלישי | דאנקן השני | דונלד השלישי | אדגר |
| 1034–1040 | 1058–1093 | 1093–1094 | 1094–1094 | 1094–1097 | 1097–1107 |
| אלכסנדר הראשון | דייוויד הראשון | מלקולם הרביעי | ויליאם הראשון | אלכסנדר השני | אלכסנדר השלישי |
| 1107–1124 | 1124–1153 | 1153–1165 | 1165–1214 | 1214–1249 | 1249–1286 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלוח שפרסם אברהם משה לונץ. אם התכוונתם ללוח המנהגים של הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, ראו לוח לארץ ישראל.
כריכת מהדורת קובץ מאמרים מ**לוח ארץ ישראל**, בהוצאת אריאל בשנת 1980
**לוח ארץ ישראל** הוא לוח שנה הבנוי בסגנון האלמנך שפורסם על ידי אברהם משה לונץ בסוף המאה ה-19

לונץ, בסיועו של פרץ סמולנסקין פרסם בווינה, ב-1882, את "ירושלים, שנתון לידיעת ארץ ישראל". על שנתון והוציא לאור במרוצת השנים 12 כרכים נוספים, שנדפסו בירושלים בבית הדפוס של לונץ עצמו. משנת 1895 ועד שנת 1915 הגדיל לונץ את היקף הפרסום והוסיף אלמנך בשם "לוח ארץ ישראל" שפורסם מדי שנה. 

על כריכת הלוח הודפס כדלקמן:

לוח ארץ-ישראל
א) לוח לבני שלוש הדתות הגדולות בצירוף המידה והמשקל, ערכי המטבעות סדרי הפוסט והתיליגרף ועוד עניינים שונים בארה"ק.
ב) מאמרים, סיפורים תמונות, שירים וספירות המתארים מצב וחיי אחינו בערי ארצות הברית ומושבותי'.
ג) מצב וחיי אחינו ומצב הקהילות בכל ערי ארץ הקדם.
ד) הודעות ממצב בתי הספר, החינוך והחסד, החברות, המסחר והאומנות בארה"ק (=בארץ הקודש)
נערך על ידי אברהם משה לונץ, ירושלים תרנ"ה-תרע"ה.

כן כלל לוח ארץ ישראל פרסומות כגון:

"בית המלון הטוב ביותר שבירושלים הוא הוטל צנטראל ברחוב מגדל דוד של י. אמדורסקי".
"בתי המלאכה להכנת המגבעות לתפירת שמלות ולבנים ותחרים אשר בבית הספר אוילנה די רוטשילד בירושלים פתוחים בכל יום".
"ספר יחוס הצדיקים הנקברים בארץ ישראל ובירושלים תובב"א. להשיגו בהקדם משלוח המחיר 1 פר[נק]".
הלוח מכיל מידע רב-ערך על החיים בארץ בתחילת המאה ה-20, החל מתיאור נפשות פועלות וכלה במאמרים המכסים את חיי ביישוב היהודי ודיווח עיתונאי על חיי היום-יום.

לדוגמה, בשנת 1915 פרסם לונץ בלוח ארץ ישראל קול-קורא להציל את החלקה שזוהתה עם קברי הסנהדרין בירושלים: "טוב ונכון יהיה אם אחד מגדולי עשירי אחינו שבגולה יקנה על שמו את המערה הזאת ויקדישה בתור "הקדש" לעדת היהודים בירושלים ואפשר שבאחוזה הגדולה שבסביבה תוסד שכונה מיוחדת לאחינו, ואז נהיה בטוחים בטהרת המקום... והקונה והמייסד יעשו בזה הדבר הערך שתועלתו כפולה לגאולת עתיקות ארצנו הקדושה והרחבת יישוב עיר קדשנו...".

באותה תקופה פורסמו מספר לוחות בעלי תוכן דומה. הידוע שבהם, שידוע אף הוא בשם **לוח לארץ ישראל**, פורסם על ידי רבי יחיאל מיכל טוקצינסקי הידוע כחלוץ הוצאת הלוח היומי ההלכתי בארץ ישראל. הלוח כלל את ההלכות והמנהגים שנתגבשו בקהילות הפרושים תלמידי הגר"א בארץ ישראל. בלוח הובאו דעות של רבנים נוספים, וכן מידע מועיל על זמנים הלכתיים.

ראו גם
------

* כפתור ופרח - על המצוות התלויות בארץ

קישורים חיצוניים
----------------

* לוח ארץ ישראל בפרויקט בן-יהודה
**אלעזר ראול סלומון** (נולד בשנת 1940), הוא אתלט יהודי-צרפתי בעבר, פעמיים סגן אלוף המכביה (השביעית 1965 והשמינית 1969) בריצת 100 מטר וסגן אלוף המכביה (השביעית 1965) בריצת 200 מטר.

קורות חיים
----------

סלומון נולד וגדל במרוקו. בגלל יהדותו הוא לא נכלל במשלחת של מרוקו למשחקים האולימפיים לטוקיו 1964. בסוף אותה שנה הוא גויס לצבא הצרפתי.

בתחרויות האתלטיקה של מכביה השביעית שנערכו בשנת 1965 זכה סולמון בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות, אחרי האלוף האולמפי ג'רי אשוורת' (10.6 שניות) ולפני רובינסון (10.7 שניות), שניהם מארצות הברית ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.8 שניות, אחרי רוג'ר וולף (21.7 שניות) ולפני לאמב (22.0 שניות), שניהם מארצות הברית.

בתחרויות האתלטיקה של מכביה השמינית שנערכו בשנת 1969 זכה סולמון בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.5 שניות, אחרי סטפן וולד מדרום אפריקה (10.5 שניות) ולפני פרטקין מארצות הברית (10.7 שניות) ומדליית ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.8 שניות, אחרי פרטקין (21.6 שניות) וסטפן וולד (21.7 שניות).

סלומון עלה לישראל ב-6 בינואר 1970 ובמסגרת מפעל אידלסון שנערך באפריל אותה שנה הוא השווה את שיאי ישראל בריצת 100 מטר (10.5 שניות) ובריצת 200 מטר (21.8 שניות).

קישורים חיצוניים
----------------

* דמויות במכביה - מוחרם אולימפי בנבחבת צרפת, מעריב, 22 באוגוסט 1965
* החלה המכביה ה-8, מצעד הכוכבים היהודיים - סלומון, דבר, 1 באוגוסט 1969
* משה לרר, האיש המהיר בישראל רץ לבאנגקוק - על קיבה ריקה, מעריב, 19 באוגוסט 1970

הערות שוליים
------------

1. ↑  מעריב לספורטאים - אלופי המכביה ה-7, מעריב, 1 בספטמבר 1965
2. ↑  תמונה של האצן היהודי צרפתי אלעזר (ראול) סלומון, דבר, 8 בינואר 1970
3. ↑  משה לרר, 37 מעלות חום "ציינו" את "מפעל אידלסון" ה-37 במספר, מעריב, 12 באפריל 1970
**מרקו יובאנוביץ'** (בסרבית: **Марко Јовановић**; נולד ב-26 במרץ 1988) הוא כדורגלן סרבי המשחק בפרולטר נובי סאד.

קריירה
------

יובאנוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של בודוצ'נוסט ארילייה ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד. בקיץ 2005 הושאל לשנתיים לטלאופטיק במסגרת שיתוף פעולה בין שתי הקבוצות. ב-26 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרטיזן בניצחון 1-4 נגד ראד במסגרת הגביע הסרבי. ב-23 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית במסגרת שלב הבתים של גביע אופ"א נגד סמפדוריה. במהלך עונת 2009/2010 יובנוביץ' לשחקן הרכב בקבוצה. ב-27 במרץ 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו עבור פרטיזן בניצחון 1-2 נגד בורצ'ה כאשר יובנוביץ' כבש את שער הניצחון בדקה ה-90.

ב-12 ביולי 2011 חתם בויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית. ב-9 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור ויסלה בניצחון 1-2 נגד לך פוזנן. ב-24 בינואר 2015 שוחרר מוויסלה.

ב-24 באוגוסט 2015 חתם בווז'דובאץ אחרי חצי שנה שלא שיחק. ב-23 בדצמבר חזר לקדנציה שנייה בפרטיזן בלגרד בה חתם לשנתיים וחצי. יובאנוביץ' הבקיע בגמר הגביע הסרבי בו ניצחה פרטיזן 0-2 את ג'אבור איווניצה.

בקיץ 2016 חתם בבני יהודה תל אביב מליגת העל עד לסיום העונה. ב-10 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בבני יהודה בתיקו 2-2 נגד מכבי חיפה. 1 באוקטובר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בבני יהודה בתיקו 2-2 נגד מ.ס. אשדוד.

ב-24 באוגוסט 2017 חתם בלאריסה מליגת העל היוונית.

ב-20 באוגוסט 2018 יובאנוביץ' חזר לקדנציה שנייה בווז'דובאץ.

ב-26 בינואר 2022 יובאנוביץ' חתם בפרולטר נובי סאד.

יובאנוביץ' שיחק בצעירותו בנבחרת הצעירה של סרביה עמה השתתף באולימפיאדת בייג'ינג ב-2008 ובאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009.

תארים
-----

פרטיזן בלגרד
* ליגת העל הסרבית: 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011
* הגביע הסרבי: 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011, 2015/2016

בני יהודה
* גביע המדינה: 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקו יובאנוביץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת סרביה – אולימפיאדת בייג'ינג 2008** |
| --- |
| 1 סטויקוביץ' • 
2 יובאנוביץ' • 
3 קולארוב • 
4 קצ'אר • 
5 ראיקוביץ' • 
6 פבלוביץ' • 
7 סמיליאניץ' • 
8 גולאן • 
9 ראקיץ' • 
10  • 
11 ד. טושיץ' • 
12 טאדיץ' •
13 פייסה • 
14 מרדאקוביץ' •
15 ז'יבקוביץ' •
16 טומוביץ' •
17 ז. טושיץ' •
18 סטאמנקוביץ' •
19 קלודז'רוביץ' •
מאמן: דז'וקיץ' | סרביהסרביה |
**ז'אק דה ויטרי** (בצרפתית: **Jacques de Vitry**, בלטינית: *Jacobus de Vitriaco*;‏ 1180–1240) היה תאולוג צרפתי.

ביוגרפיה
--------

דה ויטרי למד באוניברסיטת פאריס והוסמך לכמורה בשנת 1210. תקופה מסוימת הוא התגורר בלייז'. באותן השנים הוא הכיר את כריסטינה המופלאה והתרשם ממנה. הוא מונה להגמון עכו בשנת 1216, וכעבור שלוש שנים החל לחבר את תולדותיה של ארץ ישראל מעליית האסלאם ועד מסעי הצלב, אך פרסם רק שני חלקים מספרו "Historia Hierosolymitana". לאירופה שב בשנת 1225 ומילא תפקידים שונים בכנסייה. בשנת 1239 הועלה שמו כמועמד לפטריארך ירושלים, אך הוא מת כעבור זמן קצר. 

מתוך המסורת החיה של המזרח שאב סיפורים רבים, ושילב אותם בתוך דרשותיו, וכולם – גם אלה שאין ביסודם מן הרעיון המוסרי – היו בידיו לסיפורי מוסר. "סיפורי מופת" (Exempla) שלו, הוא אוסף של 404 מעשיות הכתובות לטינית, ובהן גם פרשיות הזורות אור על שחיתות אנשי הדת בתקופתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אק דה ויטרי** בוויקישיתוף
* ז'אק דה ויטרי (1240-?1170), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263345205171
* BIBSYS: 90861140
* BNE: XX1465547
* BnF: cb119617964 (data)
* GND: 118711563
* ICCU: CFIV082902
* ISNI: 0000 0001 0923 0986
* LCCN: n85035238
* NKC: ola2013774893
* NLA: 35816207
* NTA: 074653865
* RERO: 02-A000093045
* SELIBR: 191373
* SUDOC: 027615979
* Trove: 1100487
* VcBA: 495/30918
* VIAF: 89144582
* WorldCat: lccn-n85035238

 |
ה-**Referer** (או **דף מפנה**) הוא כתובת ה-URL של דף האינטרנט הקודם שבו לחצו על קישור. יותר בכלליות, זו כתובת ה-URL של פריט קודם שהוביל לבקשה הנוכחית - ה-referer של תמונה, למשל, הוא בדרך-כלל עמוד ה-HTML המציג אותה. ה-referer הוא שדה כותרת בבקשת ה-HTTP שנשלחת על ידי הדפדפן לשרת האינטרנט.

"Referer" הוא טעות נפוצה של איות המילה "referrer", שהופיעה בהצעה המקורית לשדה הכותרת בתקן RFC 1945.

ישנם אתרים המרכזים referers, לצורכי פרסום או צרכים אחרים: ייתכן שאתר מפנה מקבל תשלום סמלי עבור אנשים הלוחצים על פרסומות. ישנם דפדפנים ותוכנות אבטחה שניתן להגדיר כך שמידע ה-referer לעולם לא יישלח, כדי להגן על פרטיות המשתמש. דבר זה יכול לגרום לבעיות: ישנם שרתים החוסמים חלקים מאתריהם לבקשות דפדפנים שלא מכילות את מידע ה-referer המבוקש, למשל כדי להבטיח שמשתמשים תמיד יכנסו לאתר דרך הדף הראשי ולא דרך קישור ישיר. כדי לעקוף מגבלה זו ניתן להשתמש בהונאת Referer: שליחת בקשת ה-HTTP כאשר שדה ה-Referer בה נקבע מראש כך שיתקבל על ידי השרת ולא ייחסם.

הונאת Referer
-------------

**הונאת Referer** (באנגלית: **Referer spoofing** או **Referrer spoofing**) היא שליחה של בקשת HTTP לשרת כך שהשדה **Referer** נקבע לפי רצון המשתמש ולא לפי הגדרת פרוטוקול ה-HTTP, לפיו הוא אמור להכיל את כתובת ה-URL של העמוד המפנה. השימוש בהונאת Referer נעשית בדרך כלל לצורך אחת מהמטרות הבאות:

* על מנת לעקוף מנגנוני אבטחה של האתר המסננים פניות לפי כתובת ה-Referer שהן מכילות.
* על מנת לשמור על פרטיות הגולש, שאינו מעוניין שהאתר אליו הוא פונה יידע עליו פרטים נוספים, בדרך כלל במקום Referer ריק שמשמעותו שהכתובת הוקלדה ישירות לתיבת הכתובות (Address bar).

### כלים

* ישנם אתרים כמו  שמאפשרים לגולש להישאר אנונימי (לא ידעו מאין הוא נכנס לקישור).
* הרחבות שונות מאפשרות לבצע הונאת Referer מתוך הדפדפן עצמו:
	+ עבור מוזילה פיירפוקס מגוון הרחבות להורדה באתר מוזילה.
	+ עבור גוגל כרום - הרחבות באתר ההרחבות
**בדר שאכר א-סיאב** (בערבית: **بدر شاكر السياب** ; 25 בדצמבר[דרושה הבהרה] 1926 – 24 בדצמבר 1964) היה משורר עיראקי, אחד המשוררים המפורסמים ביותר בעולם הערבי במאה העשרים, ונחשב לאחד ממייסדיה של השירה החופשית בספרות ערבית.

חייו
----

בדר שאכר א-סיאב נולד בכפר ג'יקור ליד העיר בצרה בסוף שנת 1926, שם איבד את אמו כשהיה בן שש שנים. לאחר שהשלים את לימודיו בבית ספר היסודי, עבר לבצרה והמשיך בלימודיו עד התיכון. לאחר מכן עבר לבגדאד, שם הצטרף למכללה להכשרת המורים, ובחר ללמוד את הספרות של השפה הערבית למשך שנתיים. ב-1945 עבר ללמוד אנגלית וסיים את לימודיו בשנת 1948.

באותה תקופה כבר היה פעיל פוליטי שמאלני שנאבק לשחרור מדינתו עיראק מההשפעה האנגלית. הוא התחיל לעבוד כמורה לשפה האנגלית בעיר רמאדי, ולאחר כמה חודשים פוטר מעבודתו בגלל נטיותיו הפוליטיות ונכנס לכלא. לאחר היציאה מהכלא עבד בעבודות עצמאיות בבצרה ובגדאד, ובשנת 1952 הוא נאלץ לעזוב את ארצו וללכת לאיראן ואחר כך לכווית, בעקבות הפגנות שהשתתף בהם.

ב-1954, חזר המשורר לבגדאד ועבד בעיתונות ובאגף של יבוא ויצוא באחת מהחברות הממשלתיות הגדולות. הוא היה אחד מתומכי המהפכה שהוביל עבד אל-כרים קאסם נגד המשטר של המלך פיסל, שבעקבותיה הוקם ב-14 ביולי 1958 המשטר הרפובליקני. בשנת 1959 עבד בשגרירות הפקיסטנית. לאחר שהודיע על התפטרותו מהמפלגה הקומוניסטית חזר לעבודתו ובאגף של יבוא ויצוא באחת מהחברות הממשלתיות הגדולות. ולאחר מכן עבר לבצרה שם עבד בנמל אלבצרה. בשנת 1962 נכנס לבית החולים של האוניברסיטה האמריקנית בביירות לטיפול בכאב בגב, ולאחר מכן חזר לבצרה בה נאבק עם הכאב עד שהוא מת בשנת 1964.

במהלך שנות ה-40 וה-50 א-סיאב הוביל את תנועת השירה החופשית בערבית. הוא נחשב למשורר דגול ששילב בשירתו נושאים פטריוטים-לאומיים וחברתיים, ושירתו מקפלת לתוכה את הזהות העיראקית. המשורר מחמוד דרוויש חיבר לכבודו בשנות ה-90 שיר ידוע בשם "אני זוכר את א-סיאב" (اتذكر السياب).

יצירותיו הספרותיות
------------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בדר שאכר א-סיאב** בוויקישיתוף
* אזהאר ד'אבלה (1947)
* אסאטיר (1950)
* אלמומס אלעמיאא (1954)
* אלאסלחה ואלאטפאל (1955)
* אנשודת אלמטר (1960)
* אלמעבד אלע'ריק (1962)
* מנזל אלאקנאן (1963)
* שנאשיל אבנת אלג'לבי (1964)
* אקבאל (1965)

לקריאה נוספת
------------

* Terri DeYoung, **Placing the Poet: Badr Shakir al-Sayyab and Postcolonial Iraq**, SUNY Press, 1998.

* אליהו מנצור (מתרגם), יצירות מופת של שירה ערבית מודרנית ותרגומן לעברית, גבעתיים, 2007, עמ' 322-292.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278515105171
* BnF: cb122972090 (data)
* GND: 118930923
* ISNI: 0000 0000 8135 4679
* LCCN: n82076223
* MusicBrainz: ddf58678-cfcf-4041-bdf5-adbb1ad3a7e9
* NTA: 068318588
* SELIBR: 36906
* SUDOC: 034835547
* Trove: 1263599
* VcBA: 495/37507
* VIAF: 56674607
* WorldCat: lccn-n82076223

 |
**Pink Lemonade** (בעברית: **לימונדה ורודה**) הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי ג'יימס ביי, מתוך אלבום האולפן השני שלו, *Electric Light*. השיר יצא על ידי ריפבליק רקורדס ב-7 במרץ 2018 כסינגל השני מהאלבום.

וידאו קליפ
----------

הקליפ הרשמי בוים על ידי פיל אנדלמן ויצא ב-26 במרץ 2018.

הקליפ נפתח עם ביי לובש סוודר צווארון נוצץ בזמן שהוא ולהקתו מנגנים בשידור בסגנון המופע של אד סאליבן. ביי, שלוקח על עצמו את התפקיד כאסטרונאוט לכוד על פני כדור הארץ, נראה מתגנב למוסך של בית בשעת לילה מאוחרת כדי לבנות חללית. הפיצוץ המצופה בסוף הקליפ ילד יושב בחללית עשויה קופסת קרטון כסופה.

ג'יימס ביי ציין, "ההשראה מאחורי הקליפ מגיעה מהנושא של בריחה שעובר בשיר. נזכרתי בתקופה שבה הייתי בן 4 בערך ואמרתי להורים שלי שנמאס לי לחיות איתם ואני אעזוב את הבית".

ביקורות
-------

ראניה אניפטוס מהרולינג סטון כינתה את "Pink Lemonade" כקליט.

ג'ון בליסטן, גם הוא מהרולינג סטון, אמר שהשיר מסמן יציאה בולטת הן מהפולק המופשט של אלבום הבכורה של ג'יימס ביי, וגם מהסאונד האלקטרוני של הסינגל "Wild Love". הוא הוסיף שהשיר הוא בסגנון דאנס-רוק המזכיר את הסטרוקס או Hot Hot Heat.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "Pink Lemonade" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "James Bay - Pink Lemonade". YouTube. 26 במרץ 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "James Bay Lives Out Childhood Dream of Building a Spaceship in 'Pink Lemonade' Music Video". People. 26 במרץ 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "James Bay Releases Delicious New Rock Song 'Pink Lemonade': Listen". Rolling Stone. 7 במרץ 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "James Bay Brings New Dance-Rock Song 'Pink Lemonade' to 'Seth Meyers'". Rolling Stone. נבדק ב-5 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**חגי גולן** (נולד ב-1957) הוא עיתונאי ישראלי, עורך העיתון "גלובס" בשנים 1997–2017.

ביוגרפיה
--------

חגי גולן נולד בתל אביב, ולמד בתיכון עירוני א' שבעיר. לאחר סיום לימודיו שירת בחיל התותחנים. גולן הצטרף לעיתון גלובס עם הקמתו בשנת 1983, ושימש ככותב וכעורך. בשנת 1997 מונה לעורך העיתון, עד לפרישתו בשנת 2017.

בשנת 2006 התמודד בראש קבוצת "שידורי הדמוקרטיה" במכרז על הפעלת ערוץ הכנסת. הקבוצה שכללה את אולפני הרצליה, המרכז הבינתחומי הרצליה וקבוצת גלובס לא זכתה במכרז.

גולן הגיש את תוכנית הרדיו "עסקים באוויר" בתחנת רדיו 99 שעסקה בכלכלה וצרכנות. בנוסף, הגיש תוכנית רדיו בתחנת רדיו ללא הפסקה. כיום גולן מנחה פודקאסטים ברשת "עושים היסטוריה".

חגי גולן הוא בוגר לימודי חשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* חגי גולן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חגי גולן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 ביולי 2005
2. ↑  גלובס מציג: שידורי הדמוקרטיה, באתר וואלה, 16 באפריל 2016
3. ↑  רדיו 99 מקדם פרויקטים קהילתיים וסביבתיים, באתר ynet‏, 19 בספטמבר 2007
4. ↑  חגי גולן מגלובס הוא איש השיווק של אוגוסט 2009, באתר איגוד השיווק הישראלי, 13 בספטמבר 2009

| עורכי העיתון גלובס |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מתי גולן • אדם ברוך • חגי גולן • נעמה סיקולר |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312051405171
* LCCN: n2001051336
* WorldCat (עם LCCN): n2001-051336

 |
מראה כללי בתערוכה הרטרוספקטיבית באצירת דוד גינתון במוזיאון תל אביב לאמנות, 12/07**יהודית לוין** (נולדה ב-1949 בעין ורד) היא אמנית וציירת ישראלית. בשנת 1975 סיימה את לימודיה ב"מדרשה לאמנות", בה היא משמשת כמרצה להוראת הציור החל משנת 1988. כלת פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול לשנת 2023.

יצירתה
------

עבודתה של לוין מזוהה עם סגנון "דלות החומר" הישראלי. בשנות השבעים יצרה לוין אמנות בעלת הקשרים לגוף הנשי ולאופן הצגתו. בסדרת הצילומים "באמת ובתמים" (1976) יצרה לוין סדרה של שבעה תצלומי דיוקן עצמי, אשר חלקים מהם כוסו בקרטון ועליו שם העבודות. בעבודה נוספת "מטוס" (1976) יצרה לוין צילומים מבוימים שלה כשהיא שוכבת על הקרקע ומעליה ניצב מטוס בתנוחה מאיימת המעלה אסוציאציות כגון של משגל או אונס.

סדרת עבודות נוספת של לוין, עשויה מדיקטים, נוצרה בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים של המאה ה-20. בעבודות אלו יצרה לוין קומפוזיציות מופשטות העשויות מעץ לבוד מנוסר וצבוע, לעיתים בשילוב צילומים שנשענו על קיר. שמות העבודות רמזו על שדה התייחסות ביתי כגון "אופניים" (1977) או "נסיכה בארמון" (1978). בשנות התשעים הציגה לוין תערוכה גדולה בגלריה דביר, בה הציגה סדרה של ציורים גדולי ממדים על בד, ובהם דימויים של ילדות ושל כלבים המצוירים בטשטוש על רקע הבד הלבן.

בשנת 2007 אצר האמן והאוצר דוד גינתון רטרוספקטיבה ללוין במוזיאון תל אביב לאמנות בליווי קטלוג מקיף. בשנת 2009 זכתה בפרס שרת התרבות בתחומי האמנות הפלסטית.

ב-20 בפברואר 2010 נפתחה בגלריה דביר שנמל יפו תערוכת יחיד תחת השם "זרחן" (באנגלית: White Phosphorus). התערוכה הציגה ציורים מופשטים לבנים ועליהם צורות בגווני אפור או צהוב המזכירות אבוקות עשן, סימני מטרות ודימויים נוספים שנוצרו בעקבות מבצע עופרת יצוקה.

לוין היא כלת פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול לשנת 2023 שהוענק לה על ידי עיריית תל אביב-יפו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודית לוין** בוויקישיתוף
* ynet, הבשורה, אבל לא בשבילי, באתר ynet, 1 בנובמבר 2007
* דליה קרפל, מה יש לך, גברת לוין, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2007
* עוזי צור, הרגש מתמקם במרחב, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2007
* עוזי צור, עוצם עין אחת, זרחן באור, זרחן בעור, באתר הארץ, 5 במרץ 2010
* אתר למנויים בלבד עוזי צור, הקול הכי טהור באמנות הישראלית, באתר הארץ, 30 ביוני 2021
* אתר למנויים בלבד רונן טל, יהודית לוין: "אני משאירה משהו משמעותי מאחורי, אבל מתישהו ישכחו ממני", באתר הארץ, 10 באוגוסט 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  הזוכים בפרסי עיריית תל אביב-יפו 2023 באתר עיריית תל אביב-יפו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305950005171
* BnF: cb15071496h (data)
* GND: 122101677
* ISNI: 0000 0000 7866 2419
* LCCN: nr92016109
* SUDOC: 223828270
* VIAF: 78641491
* WorldCat: lccn-nr92016109

 |
אתלקה בנקה כמאדאם באטרפליי.
**אתלקה בנקה** (במקור **אתל בלאו**; בהונגרית: **Benkő Etelka**; סבדסאלאש, 5 ביוני 1872 – בודפשט, 28 באוגוסט 1921) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה (סופרן).

ביוגרפיה
--------

אתל בלאו נולדה במשפחה יהודית כבתם של מור בלאו, סוחר ופאני הויזלר (או הייסלר). לאחר קורסים בחוג לדרמה באקדמיה הלאומית המלכותית ההונגרית לדרמה (כיום שמה האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע), שיחקה בתיאטרון של השחקן ומנהל תיאטרון פאל רקודצאי בתיאטרון קישפלודי ובשנת 1894 חתמה חוזה כזמרת אופרטה בתיאטרון גיור-שופרון. בהופעת הקיץ של "חוג התיאטרון של בודה" הכירה את מבקר התיאטרון, הסופר זולטאן אמברוש וב-11 ביוני 1894 הם נישאו בכנסיית בארז'בטווארוש. הנישואין עוררו מאבק רציני עבור אמברוש הקתולי, אך לאחר אלמנות ארוכה בעקבות אובדן אשתו הראשונה, גיזלה טורמאשי, אהבתו הגדולה לאמנית בת ה-22 ניצחה את אמונתו.

אתלקה המשיכה את לימודיה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט והשיגה הצלחה ניכרת. בית האופרה המלכותי ההונגרי (כיום בית האופרה של בודפשט) חתמה איתה חוזה בשנת 1902 כסולנית פרילנס. מסלול הקריירה שלה נסק יפה כלפי מעלה. כישרונה הרבגוני, הרפרטואר הרחב שלה, משחקה המעולה והערכים האנושיים הפכו אותו לפופולרית.

בשיא הצלחתה בקיץ 1921 חלתה בשפעת הספרדית ונפטרה.

תפקידיה העיקריים
----------------

* מאדאם באטרפליי (פוצ'יני)
* מיניון, נדדה (רוג'רו ליאונקוואלו: הליצנים)
* מרגיט (פאוסט)
* מוזט (פוצ'יני: לה בוהם)
* ביאנקה (ורדי: לה טרוויאטה)
* פמינה (מוצרט: חליל הקסם)
* מיקאלה, נסיכה, גוטרון, מיס אלן (לקמה)
* לולה

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי (עורך אלאדר שופלין) כרך 1 עמודים 164 - 165.
* F. Ambrus Gizella - Fallenbüchl Zoltán: אתה נשאר לבד. בודפשט, בית ההוצאה לאור Csokonai, 2000

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אתלקה בנקה** בוויקישיתוף
* לקסיקון תיאטרון הונגרי
* תמונת אתלקה בנקה עם זולטאן אמברוש בעלה
* ארכיב התמונות ההונגרי. אתלקה בנקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Szabadszállási izr. egyházközség anyakönyve, 53/1872. folyószám.
2. ↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VI. ker. állami halotti akv. 1821/1922. folyószáma alatt.
3. ↑  Az erzsébetvárosi r.k. plébánia házassági anyakönyve, 297/1894. folyószám.
4. ↑  Pesti Napló, 1894. június 12.
5. ↑  Hegedüs Géza szerint szülés közben halt meg. (*Ambrus Zoltán (1861–1932)*
**נפח בקרה** הוא הפשטה מתמטית לשם יצירת מודלים מתמטיים לתהליכים פיזיקליים בתחום מכניקת הרצף והתרמודינמיקה. זהו נפח מקובע במרחב או נע במהירות קבועה, התחום במסגרת ייחוס פנימית אשר נע בה חומר רציף (גז, נוזל או מוצק) בזרימה רציפה. המשטח התוחם את נפח הבקרה מכונה **משטח בקרה**.

במצב יציב, נפח הבקרה יכול להיחשב כנפח שרירותי בו המסה של החומר הרציף נשארת קבועה. כאשר חומר רציף נע בתוך נפח הבקרה, המסה הנכנסת לתוך נפח הבקרה שווה למסה היוצאת ממנו. במצב יציב ובהיעדר עבודה או העברת חום, האנרגיה בתוך נפח הבקרה נשארת קבועה. זוהי אנלוגיה לתפיסת המכניקה הקלאסית של תרשים גוף חופשי.

סקירה כללית
-----------

על מנת להבין כיצד חוק טבע חל על המערכת הנבחנת, ראשית יש לבחון את ההשלכות על נפח בקרה קטן או "נפח מייצג". חשוב להדגיש כי אין שום דבר מיוחד בנפח בקרה, זהו כלי אשר עוזר להשליך את החוקים הללו על חלק קטן ממערכת כללית.

ניתן לטעון כי חוקי טבע אשר מתקיימים בצורה מסוימת בנפח בקרה כלשהו, מתקיימים באותה צורה בכלל הנפחים. זאת משום שנפח הבקרה הספציפי שנבחר אינו שונה או מיוחד בצורה כלשהי. בהתאם לזאת, הנוסחה התואמת למודל המתמטי ניתנת לפיתוח כך שתוכל לתאר את ההתנהגות הפיזיקלית של כלל המערכת (ואפילו אף מורכבת יותר).

במכניקת הרצף, משוואות השימור (למשל, משוואות נאוויה-סטוקס) הן בצורה אינטגרלית, לכן הן חלות על נפחים. מציאת המשוואות אשר אינן תלויות בנפח הבקרה מאפשרת הפשטה של גבולות האינטגרציה.

נגזרות חומריות
--------------

חישובים במכניקת רצף דורשים לעיתים קרובות כי אופרטור נגזרת הזמן {\displaystyle d/dt} יוחלף באופרטור נגזרת חומרית {\displaystyle D/Dt}. ניתן לראות זאת בהמשך.

לשם המחשה, נדמיין נמלה אשר נעה בנפח מסוים אשר מכיל סקלר כלשהו, לדוגמה לחץ, אשר משתנה עם הזמן והמיקום: {\displaystyle p=p(t,x,y,z)}.

אם הנמלה נעה ממיקום {\displaystyle (x,y,z)} לעבר {\displaystyle (x+dx,y+dy,z+dz)} בעת אינטרוול הזמן מ-{\displaystyle t} ל- {\displaystyle t+dt}, אז הנמלה עוברת שינוי {\displaystyle dp} בערך הסקלר:

{\displaystyle dp={\partial p \over \partial t\ }dt+{\partial p \over \partial x\ }dx+{\partial p \over \partial y\ }dy+{\partial p \over \partial z\ }dz}

אם הנמלה נעה במהירות {\displaystyle V=(v\_{x},v\_{y},v\_{z})}, השינוי בחלקיק המיקום הוא {\displaystyle Vdt=(v\_{x}dt,v\_{y}dt,v\_{z}dt)} ומותר לנו לרשום:

{\displaystyle dp={\partial p \over \partial t\ }dt+{\partial p \over \partial x\ }v\_{x}dt+{\partial p \over \partial y\ }v\_{y}dt+{\partial p \over \partial z\ }v\_{z}dt}

{\displaystyle =({\partial p \over \partial t\ }+{\partial p \over \partial x\ }v\_{x}+{\partial p \over \partial y\ }v\_{y}+{\partial p \over \partial z\ }v\_{z})dt}

{\displaystyle =({\partial p \over \partial t\ }+v\cdot \triangledown p)dt}

כאשר {\displaystyle \triangledown p} הוא גרדיאנט השדה הסקלרי *p ו*מכאן:

{\displaystyle {d \over dt}={\partial \over \partial t\ }+V\cdot \triangledown }

אם הנמלה נעה אך ורק עם הזרם, אותה נוסחה חלה, אך כעת וקטור המהירות *v*, שווה למהירות הזרימה *u*. הביטוי בסוגריים האחרונים הוא נגזרת חומרית של סקלר הלחץ. מכיוון שהלחץ p בחישוב זה הוא שדה סקלר שרירותי, ניתן לפשט זאת ולכתוב את האופרטור של הנגזרת החומרית: 

{\displaystyle {D \over Dt}={\partial \over \partial t\ }+u\cdot \triangledown }

ראו גם
------

* מכניקת הרצף
* תורת היחסות הפרטית
* נגזרת חומרית
***First Time*** (בעברית: **פעם ראשונה**) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר בריטי ליאם פיין. האלבום יצא לאור ב-24 באוגוסט 2018 על ידי חברת התקליטים "קפיטול רקורדס". מתוך המיני-אלבום יצא סינגל.

רקע והכרזה
----------

ב-16 באוגוסט 2018, הכריז פיין על תאריך יציאתו של המיני-אלבום באמצעות פוסט ברשתות החברתיות השונות:

> 
> "כפי שאתם אולי יודעים, בחודשים האחרונים עברתי שינויים גדולים בחיי... הסתכלתי על כמה מהשירים האלבום העתידי שלי, שנעשו לפני זמן מה והם הרגישו לי מעידן אחר. אני נחוש לקראת הופעת הבכורה שלי באלבום שייצג אותי באמת.
> 
> 
> עכשיו חזרתי לאולפן בו אני עובד קשה כדי לסיים את השירים החדשים האחרונים באלבום - אני ממש מתרגש מהמוזיקה שאני כותב ומקליט ואינני יכול לחכות שהיא תהיה מוכנה לכולכם.
> 
> 
> לבינתיים, המיני-אלבום הזה הוא אוסף שירים שאני ממש גאה בהם ורוצה שכולכם ישמעו... ספרו לי מה אתם חושבים. וכמו תמיד, תודה על תמיכתכם."
> 
> 
> 
> — ליאם פיין, בחשבון האינסטגרם שלו.
>

רשימת רצועות
------------


| *First Time* |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | First Time (בהשתתפות פרנץ' מונטנה)  | 3:12 |
| 2. | Home with You | 3:01 |
| 3. | Depend On It | 2:51 |
| 4. | Slow | 3:29 |
| **משך כולל:** | **12:33** |

היסטוריית יציאות לאור
---------------------

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 24 באוגוסט 2018 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | קפיטול רקורדס |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי First Time באתר ספוטיפיי
* אפל מיוזיק First Time באתר אפל מיוזיק

הערות שוליים
------------

1. ↑  קאטפאדר, סטיב פיצמוריס, ברנס, די ג'ינאס, ג'ייסון גיל
2. 1 2  First Time, Discogs (באנגלית)
3. ↑  Liam Payne Announces Debut EP 'First Time' & The French Montana-Assisted Lead Single, idolator
4. 1 2  Liam Payne Announces Debut EP 'First Time', billboard (באנגלית)
5. ↑  *First Time - EP by Liam Payne* (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-03-03
**מיהאי דויד** (בהונגרית: **Dávid Mihály**;‏ פלניד, 29 במאי 1898 – פריז, 5 בנובמבר 1965) היה שחקן תיאטרון וקולנוע רב כישרונות יהודי-הונגרי, ניצול שואה שעסק גם בתרגום מחזות ובציור.

ביוגרפיה
--------

מיהאי דוד נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש דויד, פקיד ושל נלי רוזנפלד. הוא סיים את בית הספר התיכון בעיר טטה בהונגריה ואחר כך היה סטודנט למשפטים. דויד גויס כחייל במלחמת העולם הראשונה, הוא לחם במזית הרוסית ובחזית האיטלקיתשם נפצע ולבסוף שוחרר כסגן. בשנת 1921 סיים את לימודיו בהצטיינות באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. בכיתתו היו 16 סטודנטים שחלקם הפכו גם הם לשחקנים מוכרים. בתום לימודיו החל את הקריירה שלו באזורים מחוץ לבודפשט הבירה, אך עד מהרה, בשל כישרונו, קיבל חוזה בבודפשט. בין 1923 לבין 1930 היה חבר בתיאטרון ההונגרי. בשנת 1927 זכה בפרס גדול של 500 פנגה לחופשה. בשנים 1931–1932 שיחק ב"תיאטרון החדש", ומ-1936 עד 1940 שוב בתיאטרון ההונגרי. בתקופת מלחמת העולם השנייה 1940-1945, הוא לא הורשה לעלות על הבמה בשל יהדותו, עקב החוקים היהודיים. הוא שרד את השואה ושיחק בתיאטרון הלאומי מ-1945 עד 1949, בתיאטרון מדאץ' מ-1949 עד 1953, ובתיאטרון צבא העם ההונגרי מ-1953 עד 1956. הוא היגר ב-1956 בתקופת המרד ההונגרי, למעשה ברח, והתיישב בפריז, שם חי עד מותו. בזמנו הפנוי עסק גם בציור ובתרגום יצירות במיוחד מחזות.

תפקידיו
-------

### תפקידי תיאטרון (חלקי)

* מור יוקאי - שאנדור הבשי: בעל האחוזות החדש - בתפקיד מיהאי ואק
* פרנץ מולנר: הסלון האדום - בתפקיד יאנוש
* אימרה פלדש: האדונים הפקידים - בתפקיד פלקי
* נוימן: רוסיה - סטפן

### תפקידיו הקולנועיים

* בעל האחוזות החדש (1935) - שחקן קוביות
* קפה מוסקבה (1935) - קצין רוסי
* אני לא יכול לחיות בלי מוזיקה (1935) - חוכר באחוזה
* היה טוב עד המוות (1936) -
* פגאנים (1936) - סגן הורטובה
* שלמי, גברת! (1937) - המשרת של הרוזנת
* אוכל לראותך פעם בשבוע (1937) - ד"ר נויבואר, רופא ראשי במוסד לחינוך לבנות
* אין צירופי מקרים (1938) - נספח דיפלומטי
* מצור על ביסטריצה (1948) - פרנץ פורגט, רב-סרן בדימוס
* מאגנאש מישקה (1948)
* שני שוורים קטנטנים (1955; סיפור עם סקלרי) - לורד הטירה

תרגומיו
-------

* אז'ן סקריב: מרגרט מנווארה (עם ג'רג' ראץ, 1947)
* אלפרד דה מיסה: לורנזאצ'יו (1949)
* דידרו: פרדוקס השחקנים (כתב יד, 1949 בקירוב)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1994.
* לקסיקון אמנויות התיאטרון ההונגרי. עורך ראשי. ג'רג' סקיי. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1994.
* לקסיקון הונגרי לאמנויות הבמה. עורך אלדאר שופפלין. בודפשט, אגודת השחקנים הלאומית ומכון הפנסיה, 1929.
* הביוגרפיה שלו באתר של Hanosfilm
* מיהאי דויד באתר האינטרנט של מאגר הסרטים (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיהאי דויד** בוויקישיתוף

* מיהאי דויד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מיהאי דויד"**.
**היהאי קקן** (בהונגרית: **Kökény Mihály**; בודפשט, 5 באפריל 1950) הוא דוקטור לרפואה, רופא פנימי, קרדיולוג, פוליטיקאי, שר הרווחה הציבורי ולאחר מכן שר הבריאות בממשלת הונגריה.

משפחתו
------

הוא נולד לאם יהודייה. אביו, מיהאי קקן (1920-1984), היה מהנדס מכונות שכיהן כסגן שר החקלאות בשנים 1955-1956, ולאחר מכן בין 1957 לבין 1968 היה מזכיר הוועדה הלאומית ההונגרית לאנרגיה אטומית. אמו, אדית וארגה (1917–2006), הייתה כימאית, ובין 1957 לבין 1986 היא הייתה המנהלת הכללית של מה שנקרא היום ריכטר גדעון (מפעל תרופות). אחיו, מיקלוש קקן (1954), הוא ארכיבאי במשרדי התביעה הכללית. ב-1975 הוא התחתן עם מריה סטילר, מהנדסת כימית.

קורות חייו
----------

ב-1974 סיים את לימודיו בפקולטה לרפואה כללית של אוניברסיטת זמלווייס, ולאחר התמחות ניגש לבחינה רפואית לקבלת מומחה בקרדיולוגיה וברפואה פנימית. בשנים 1979 עד 1990 עבד בשרות המדינה כעובד מדינה. בין השנים 1988-1990 עבד כסגן שר הרווחה והבריאות בממשלת נמט. הוא הצטרף למפלגה הסוציאליסטית ההונגרית ב-1991 לאחר חילופי המשטר. בין 1992 לבין 1994 היה המזכ"ל הלאומי שלה. חבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר הפרלמנט), נציג של פרנצווארוש (רובע 9 של בודפשט) בפרלמנט בין השנים 1994 לבין 2010. הוא היה יושב ראש ועדת הבריאות של הפרלמנט בין השנים 1998 לבין 2002 וב-2006 וב-2010.

קקן עבד בתפקידי ממשל שונים, היה סגן שר, נציב הממשלה, מזכיר מדיני ופעמיים שר לרווחה ציבורית ולבריאות ורווחה (1996-1998, 2003-2004). בשנת 1987, הוא היה המפתח של תוכנית בריאות הציבור ההונגרית הראשונה. לשמו קשורים חידוש חוקי היסוד המגזריים לאחר שינוי המשטר והרפורמה בפנסיה הקשורה לעבודתו המיניסטריאלית. כחבר פרלמנט, הוא היה מיוזמי הניסוי של מודל הטיפול בחולים.

הוא מועסק כיועץ ומומחה בארגוני בריאות ופיתוח בריאות בינלאומיים מזה 30 שנה. קקן היה חבר בוועדה המתמדת האירופית של ארגון הבריאות העולמי (WHO) (2007-2004), לאחר מכן חבר במועצת המנהלים של ארגון הבריאות העולמי בין 2008–2011, וב-2010 וב-2011, הוא היה יו"ר מועצת המנהלים.

כיום הוא מרצה באוניברסיטה ומומחה למדיניות בריאות בינלאומית. הוא מרצה ממונה למדיניות בריאות בפקולטה לבריאות הציבור של אוניברסיטת דברצן. בין השנים 2010 ל-2020, הוא השתתף בארגון ובניהול קורסי דיפלומטיה בריאותית ברחבי העולם כשותף מדעי בכיר במרכז הבריאות העולמי של Graduate Institute בז'נבה. בין 2010 ל-2019, הוא היה יועץ מדיניות של המנהל האזורי האירופי של ארגון הבריאות העולמי, וכיום הוא יועץ במטה ארגון הבריאות העולמי בז'נבה. הוא פרסם מאמרים רבים וקטעי ספרים בהונגרית ובאנגלית בנושאי בריאות בינלאומיים, מדיניות בריאות ובעיות פיתוח בריאות מבית ומחוץ. הוא קיבל את התואר המדעי שלו (PhD) בנוסף ל-MD באוניברסיטת דברצן בשנת 2015 עם התזה על הדילמות של פיתוח הבריאות בהונגריה. בשנת 2021, נבחר לחבר בוועדה לרפואה מונעת של האקדמיה ההונגרית למדעים.

לקריאה נוספת
------------

* mszp.hu
* parliament.hu
* נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי

ראו גם
------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3291 0755
* LCCN: n91010849
* VIAF: 23772717
* WorldCat: lccn-n91010849

 |
מחסן בגדים משותף בקיבוץ הדתי רודגס. בקיבוץ השיתופי נהוג היה שהכלל נהנים מהטובין במשותף, ועובדים במשותף, בלא תלות בין תרומה לתמורה
**כל אחד כפי יכולתו ולכל אחד לפי צרכיו** היא סיסמה סוציאליסטית. העיקרון מתייחס לגישה החופשית והגישה לטובין, הון ושירותים המנתקת בין תרומת היחיד, לתמורה אותה הוא מקבל. בתפיסה המרקסיסטית, הסדר שכזה ייעשה אפשרי בזכות שפע הסחורות והשירותים שמערכת כלכלית קומוניסטית מפותחת תוכל לייצר. הרעיון הוא שעם התפתחות מלאה של סוציאליזם ושחרור הכוחות היצרניים, יהיה מספיק כדי לספק את צורכי כולם. משפט זה היה גם העיקרון המארגן של התנועה הקיבוצית בישראל עד תחילת מגמות ההפרטה.

על אף שלא הוא הגה אותה, ושהייתה נפוצה בתנועות הסוציאליסטיות עוד לפניו, מזוהה הסיסמה ביותר עם קרל מרקס שעשה בה שימוש בחיבורו משנת 1875, 'ביקורת תוכנית גותהא':

> 
> "בשלב גבוה יותר של החברה הקומוניסטית, לאחר שחרור הפרט משעבודו לחלוקת העבודה, שכתוצאה ממנו ייעלם גם הניגוד בין עבודה נפשית לפיזית; לאחר שהעבודה תהפוך לא רק אמצעי לחיים אלא תכלית החיים העיקרית; לאחר שהכוחות היצרניים יתגברו אף הם עם כל התפתחות האינדיווידואל, וכל מעיינות השפע הקואופרטיבי יפרצו ביתר שפעה - רק אז אפשר יהיה לחצות את האופק הצר של הבורגנות במלואו והחברה תחרוט על דיגלה: כל אחד כפי יכולתו, לכל אחד על פי צרכיו"!
> 
> 
> 
> 

הסיסמה שימשה גם הוגים סוציאליסטים קודם לכן, כגון אוגוסט בקר בשנת 1844 ולואי בלאן בשנת 1851. יש המייחסים את מקורה הראשוני לאוטופיסט הצרפתי אטיין-גבריאל מורלי בספרו מ-1755 'קוד הטבע', בו הציע "חוקים ועקרונות יסוד שיקרעו את שורשי המידות הרעות ואת כל רעות החברה":

> 
> "א. שום דבר בחברה לא יהיה שייך לאף אחד, לא כחזקה אישית ולא כטובין הוניים, פרט לדברים שלהם יש לאדם שימוש מיידי, לצרכיו, לתענוגיו או לעבודותיו היומיומיות.
> ב. כל אזרח יהיה איש ציבור, המתקיים, נתמך, ומועסק באמצעות ההוצאה הציבורית.
> ג. כל אזרח יתרום את תרומתו הייחודית לפעילות הקהילה בהתאם ליכולתו, לכישרונו ולגילו; על בסיס זה ייקבעו תפקידו, בהתאם לחוקי החלוקה".
> 
> 
> 
> 

יש הרואים את שורשי הסיסמה בכתבי הברית החדשה, במעשי השליחים ובאורח החיים הקומונלי של קהילת המאמינים המתוארת בו:

> 
> "וּקְהַל הַמַּאֲמִינִים הָיָה לָהֶם לֵב אֶחָד וְנֶפֶשׁ אַחַת וְאֵין אִישׁ מֵהֶם אוֹמֵר עַל־אֲשֶׁר בְּיָדוֹ לִי הוּא כִּי הַכֹּל הָיָה לָהֶם לְנַחֲלַת כֻּלָּם. וּבִגְבוּרָה רַבָּה יָעִידוּ הַשְּׁלִיחִים עַל־תְּקוּמַת הָאָדוֹן יֵשׁוּעַ וְחֶסֶד גָּדוֹל הָיָה עַל כֻּלָּם. כִּי לֹא־הָיָה בָהֶם חֲסַר דָּבָר כִּי כָל־בַּעֲלֵי שָׂדוֹת וּבָתִּים מָכְרוּ אֹתָם וַיָּבִיאוּ אֶת־כֶּסֶף מְחִירָם. וַיְשִׂימֻהוּ לְרַגְלֵי הַשְּׁלִיחִים וַיֻּתַּן לְכָל־אִישׁ וָאִישׁ דֵּי מַחְסֹרוֹ" (מעשי השליחים, פרק ד' פסוקים 32–35, תרגום פרנץ דליטש)
> 
> 
> 
> 

חוקרים אחרים סבורים כי שורשי הכלל במשפט הרומי ובעקרון ה-obligation in solidum ('מחויבות הדדית' או 'ערבות הדדית') על פיו 'כל אחד לוקח על עצמו אחריות על כל מי שאינו יכול לשלם את חובו, והוא אחראי מנגד עבור כולם'.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהברה או בית שיר קודש בעלי משמעות דתית. אם התכוונתם למשמעות חילונית או עסקית, ראו מוטו.
מנטרות בודהיסטיות חרוטות על חרסים בטיבט
"אום", מנטרה קדושה מרכזית בדת ההינדית
**מנטרה** היא הברה, מילה או משפט, הנאמרות בחזרתיות על מנת להשפיע על התודעה. מקורה של המנטרה (דוונאגרי: **मन्त्र**) בתרבות הוֵדית והיא חלק מרכזי בהינדואיזם, ונהוגה גם בבודהיזם, סיקהיזם וג'ייניזם. השימוש במנטרה משתנה בהתאם לאסכולה ולפילוסופיה הקשורה אליה. כיום השימוש במנטרות נפוץ גם בתנועות רוחניות רבות של ניו אייג' שמבוססות על תרבויות ודתות מזרח קדומות.

סוגי מנטרות
-----------

המנטרות הן לרוב צלילים מקודשים או שמות של האל. דוגמה למנטרה בולטת היא "אום" או "אום מאני פאדמה הום", שמשמעותה בתרגום הרווח: "הלל לאבן החן שבלוטוס" (מאני: אבן חן, פאדמה: פרח לוטוס). מנטרה הינדית ידועה אחרת היא מנטרת ה"הרא קרישנה", תפילה בת שש-עשרה מילים המורכבת משמות האל בסנסקריט. יש גם שהמנטרה היא צליל חסר משמעות שמוליך את התודעה באופן טבעי לסמאדהי, אל המוחלט.

השפעות המנטרה
-------------

בניגוד למילים הנאמרות במהלך שיחה, המנטרה אמורה לקבל את עוצמתה מהתגובה האנרגטית שהצליל שלה יוצר, ללא תלות בהקשר בו נאמרה. אמירת המנטרה בקול תוך חזרה עליה שוב ושוב, יוצרת צליל מיוחד המושפע מהתדירות בה נאמרת המנטרה. המנטרה גורמת לתודעה ליצור מחשבות חיוביות וכך הופכת את מתרגל המנטרה לממוקד וחסין יותר בפני מצבים קשים. יש המאמינים כי הצליל יוצר תגובה אנרגטית הן בגוף הפיזי והן בגוף האנרגטי, וכתוצאה מכך המנטרה מאזנת ומטהרת את התודעה, ובכך מגינה ממחשבות שליליות ומאנרגיות הרסניות. בסוגי מדיטציה של אנרגיה, אומרים מנטרות תוך דגש על הבנת משמעותן כדי ליצור השפעה אנרגטית גבוהה יותר לעומת אמירת המנטרה ללא כוונה או הבנה מעמיקה.

ראו גם
------

* רוויית משמעים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מנטרה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מנטרה** |

* מנטרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מנטרות, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548462105171
* BnF: cb11936589w (data)
* GND: 4037413-0
* LCCN: sh85080651
* NKC: ph115222

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במייסד סמינר הקיבוצים. אם התכוונתם לרבה של טיקטין, ראו מרדכי סג"ל.
**מרדכי סגל** (25 בדצמבר 1903–22 במרץ 1991) היה איש חינוך ישראלי, מייסד סמינר הקיבוצים ומהאבות המייסדים של החינוך הקיבוצי בישראל.

ביוגרפיה
--------

סגל נולד ב-25 בדצמבר 1903 בעיירה אוריניין שאוקראינה למשפחה חסידית. למד בבית ספר יהודי מודרני ואחר כך עבד בבית יתומים פולני. אחר כך עבר עם משפחתו לארצות הברית, שם השלים את לימודיו התיכוניים והחל ללמוד פילוסופיה, היסטוריה וחינוך באוניברסיטה. בשנת 1925 עלה ארצה והתקבל לגדוד העבודה בפלוגת כפר גלעדי. עבד בחקלאות במשך 7 שנים עד שנקרא בשנת 1931 להחליף את המורה השכיר. הוא נשלח ללימודים במכון הביולוגי-פדגוגי ברחוב יהודה הלוי בתל אביב, בהנהלת הזואולוג ואיש החינוך יהושע מרגולין, ואחר כך חזר לכפר גלעדי וניהל שם את בית הספר המקומי במשך שבע שנים.

בשנת 1939 הקים את סמינר הקיבוצים ועמד בראשו במשך שנים רבות. באותה התקופה גם עבר לקיבוץ גבעת חיים. בשנת 1973, כשהוא בן 70, פרש מניהול הסמינר והתמסר לעריכת השנתון "החינוך וסביבו" שיסד, ולעבודה בתו"ם - מרכז לתיעוד ולמעקב של החינוך הקיבוצי. בשנת 1991 נפטר, כשהוא בן 88 ונקבר בבית הקברות של קיבוץ גבעת חיים מאוחד.

חייו האישיים
------------

נישא תחילה ליטה לבית קלייר וממנה היה אב לרחל ולאהרן (שנפל באימון טיס). נישואיו השניים היו ללינה לבית רוזנצוויג וממנה היה אב למיכל, רות ונעמי. סופרת הילדים מיריק שניר היא נכדתו, בתה של בתו רחל רבינוביץ מכפר גלעדי.

מספריו
------

* **מסות בחינוך**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1955
* **ערכי מקרא ערכי אדם**, (איור : מרסל ינקו - י"ב ציורים), הוצאת סמינר הקיבוצים, 1959
* **משמעות הלמידה**: עיונים בתורות דיואי, מונטסורי, פיאז'ה, בהקשר לשאלות התקופה, הוצאת הד הגן, 1970
* **אורחות חינוך**, הוצאת הקבוץ המאוחד, 1992

לקריאה נוספת
------------

* אייל כפכפי, **כשתילי זיתים - שיטת התהליכים : משנתו החינוכית שלמרדכי סגל ויישומה בבתי הספר של הקיבוץ המאוחד**, כתב העת דור לדור, 1998.

קישורים חיצוניים
----------------

* סגל במבחן הזמן- שבעים לסמינר הקיבוצים, מאמר מקיף על שיטת סגל (ועל סגל) מאת מיקי קריץ. (אורכב 20.07.2011 בארכיון Wayback Machine)
* תוכנית רדיו מוקלטת (פודקאסט) על מרדכי סגל ומורים נוספים לטבע מלפני קום המדינה. מתוך הפודקאסט: פה ושם בארץ ישראל, מאת יפתח מזור.
* מרדכי סגל (1903-1991), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306540305171
* GND: 122069080
* ISNI: 0000 0000 6679 7674
* LCCN: no93009018
* VIAF: 3344205
* WorldCat: lccn-no93009018

 |