recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**מעדני מיקי תעשיות מזון דגים וסלטים (1992) בע"מ** היא חברה ישראלית שפעלה בתחום ייצור הסלטים המצוננים ומעדני הדגים. בנובמבר 2019 הוצא לחברה צו כינוס נכסים עקב חדלות פרעון, ובהמשך נפסקה פעילות החברה.

היסטוריה
--------

בשנת 1939 הוקמה החברה על ידי האחים מיקי ויצחק (אימרי) קאופטייל, שעלו לארץ ישראל מצ'כוסלובקיה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. תחילה התיישבו האחים בקיבוץ רמת יוחנן. האח מיקי עזב את הקיבוץ תוך זמן קצר ועבר לתל אביב. הוא החל לייצר בדירתו ירקות כבושים וממולאים, אותם מכר. כעבור זמן קצר הצטרף לעסק האח יצחק ובשנות ה-60 הם העבירו את המפעל לרחוב המסגר בתל אביב. בשנות ה-70 פנה המפעל לייצר גם סלטים מזרחיים וייצור הסלטים הועבר לבני ברק.

בשנת 1974, לאחר שהאח מיקי נפטר במפתיע, ניהל את החברה יצחק קאופטייל. בשנת 1987 הועבר ייצור הסלטים לראשון לציון וייצור הדגים הועבר לעיר ב-1996.

בשנת 1987 החליטה חברת שטראוס להפסיק לשמש כמפיץ החברה, וצעד זה הוביל לכך שמעדני מיקי הקימה קו הפצת מוצרים משלה.

בשנת 2008 ביצעה החברה מיתוג מחדש, במסגרתו עודכן לוגו החברה, שונו אריזות המוצרים ובוצעה הדגשת הצבע הסגול כמזוהה עם החברה.

בשנת 2009 רכשה החברה מתנובה את מפעל הדגים שלה באזור התעשייה הר טוב תמורת 4 מיליון ש"ח. ב-2010 עלה המפעל באש ונשרף כליל, ובמקומו נחנך מפעל חדש.

בשנת 2010 יצאה החברה לראשונה במסע פרסום בטלוויזיה.

ניהול החברה עבר לבניו של מיקי, משה וארי קאופטייל.

החברה פעלה בשוק הפרטי ובשוק המוסדי וייצאה ממוצריה, לשוק המוצרים הכשרים בעיקר. בשנת 2014 החברה החזיקה בנתח שוק של 8.7% בשוק הסלטים המצוננים. החברה מייצרת גם בלטים במותג רמי לוי שיווק השקמה.

המפעל ייצר סלטים מצוננים, סלטי דגים, מוצרי דגים מעושנים, ירקות כבושים וסלמון מעושן, תחת כשרות של הכשר הרב לנדא. בחברה הועסקו כ-200 עובדים. הנהלת החברה ישבה בראשון לציון.

בנובמבר 2019 מונו לחברה כונסי נכנסים, לאחר ששקעה בחובות. בהמשך לכך פוטרו מרבית עובדי החברה, ועיקר פעילותה נמכר לחברה המתחרה סלטי שמיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* ורד עוזיאל, עבד עד יום מותו: סיפורו של מייסד סלטי מיקי, באתר nrg‏, 18 בנובמבר 2009
* ליאת רון, ‏פורטפוליו / משה קאופטייל, באתר גלובס, 1826 באוגוסט 2010
* מעדני מיקי – סיפורה של המדינה, באתר אכול ושאטו, 31 בדצמבר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  מעדני מיקי משיקה מיתוג מחדש בהשקעה של 10 מיליון שקל, באתר גלובס, 3 בנובמבר 2008
2. ↑  חיים ביאור, מעדני מיקי מקימה מחדש מפעל דגים בהר טוב בהשקעה של 15 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 20 ביוני 2011
3. ↑  מעדני מיקי יוצאת לראשונה בקמפיין טלוויזיה, באתר NEWS1 מחלקה ראשונה, 7 באפריל 2010
4. ↑  אילנית חיות, ‏שוק הסלטים המצוננים ב-2014: המכירות ירדו ב-2.7% ל-758 מיליון שקל, באתר גלובס, 12 בפברואר 2015
5. ↑  ליטל דוברוביצקי, ביהמ"ש אישר: הכונסים של מעדני מיקי יוציאו אותה למכירה, באתר ynet, 12 בנובמבר 2019
6. ↑  ליטל דוברוביצקי, ביהמ"ש אישר את מכירת מעדני מיקי לסלטי שמיר תמורת 6 מיליון שקל, באתר ynet, 1 בינואר 2020
**המלחמה הפלופונסית הראשונה** התנהלה בין השנים 460 ל-445 לפנה"ס בין ספרטה שעמדה בראש הליגה הפלופונסית לבין הברית האטית-דלית ובראשה אתונה. יש מההיסטוריונים שאינם מתייחסים למערכה זו כמלחמה עצמאית ורואים את המלחמה הפלופונסית כמכלול אחד.

רקע
---

קרב סלמיס בשנת 479 לפנה"ס בו נחלה האימפריה הפרסית תבוסה מוחצת במסגרת סדרת המלחמות שבין פרס ליוון, שם קץ להתערבות הפרסית ביוון. עובדה זו אפשרה לכל אחת מהפוליס היווניות להתארגן כראות עיניה. אתונה חיזקה את צי האוניות שלה ואילו ספרטה שהסתגרה באזורה, המשיכה לחזק את כוחה היבשתי.

אתונה הקימה את הברית האטית-דלית, שפעולותיה היו התקפיות כנגד פרס ואילו ספרטה נשארה בברית הפלופונסית, שאמנם היא בעלת אוריינטציה צבאית אך הגנתית ולא התקפית. בעוד אתונה מתחזקת, קרנה של ספרטה החלה יורדת, מאחר שהיא נמנעה פעמיים מלהילחם מול הפרסים ונתנה לאתונאים לנצח. הביטחון העצמי של האתונאים עלה וממעמד של מנהיגת הברית האטית-דלית, נהייתה האוליגרכית של הברית. היא לא נתנה לפוליס אחרות לצאת מן הברית והכריחה את כולן לעבור לכלכלה מוניטארית אחידה, כזאת של אתונה.

הגורמים למלחמה
--------------

בשנת 466 לפנה"ס ביקשה העיר תאסוס לצאת מהברית האטית-דלית, אך אתונה לא הסכימה וצרה עליה. תאסוס פנתה לספרטה וביקשה את עזרתה. ספרטה הייתה מעוניינת לעזור אבל הייתה עסוקה בעצמה בדיכוי מרד של ההלוטים ואף ביקשה מאתונה עזרה בכך. האתונאים, בעצת קימון, שלחו 4,000 הופליטים לספרטה, אבל האחרונים החזירו אותם כלעומת שבאו, כנראה מחשש שכוונות האתונאים אינן כשרות. האתונאים חשו מושפלים וזעמם התעורר על הספרטנים.

בשנת 460 לפנה"ס השתלטה אתונה על נאופקטוס שהייתה במוצא המפרץ הקורינתי וככל שגדלו ציי האוניות שלהם והקלרוכיות (השלוחות של אתונה), כך גדל כוחה של אתונה. אתונה נהייתה כוח כלכלי משמעותי וגורם מאיים על כוחות כלכליים אחרים בעולם היווני כגון קורינתוס ואיגינה אשר נמצאת על אי בין אתונה וספרטה. כאשר השתלטה אתונה על נאופקטוס, חשה קורינתוס שהייתה שייכת לברית הפלופונסית, מאוימת.

בשנת 457 סיפחו האתונאים את איגינה, יישבו בה הלוטים שברחו מספרטה ואף נתנו להם זכויות. פעולה זו נתפסה כבדיחה צינית על ספרטה.

מהלך המלחמה
-----------

באותה שנה התרחש קרב טנגרה, סכסוך גלוי בין האתונאים לספרטנים שהסתיים כשידם של האתונאים על העליונה. קרב זה מכונה בחלק מהמחקרים כ"מלחמה הפלופונסית ה-1". גם אם לא הייתה זו המלחמה הראשונה, קרב זה היה ללא ספק נקודת מפנה משמעותית ביחסי שתי המדינות. בתוך שאר הפוליס התקיימו דעות שונות, מתמיכה באתונה ועד תמיכה בספרטה.

לאחר הקרב הזה, המשיכה אתונה לתקוף עמדות בחצי האי הפלופונסי ב-456 והדבר הראה לספרטנים כי לאתונה יש את היכולת לכבוש חלקים של ספרטה עצמה.

קרב זה הוא הרקע הממשי למלחמה הפלופונסית השנייה, אתונה המשיכה לעלות וספרטה ספגה מכות קשות מכל עבריה, מה שגרם לה בהמשך לכרות ברית עם פרס.

בהמשך בשנת 447 לפנה"ס אתונה הפסידה בקרב משמעותי בו נהרג מפקד הכוחותיה טולמידס. לאחר ההספד אתונה כבר לא השתקמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור אירועי המלחמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph779371

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**סוּהַיְיבּ אִבּן סִנאן** (בערבית: **صهيب بن سنان**; תעתיק מדויק: צֻהַיְבּ בּן סִנאן), היה סחאבי שנולד בשנת 587. מוכר גם בכינוי סוהייב הרומי (סוהייב א-רומי)

חייו
----

סוהייב אבן סנאן נולד בהרמון במוסול, (בתחומי עיראק של ימינו), אשר על גדת נהר הפרת. אביו שהיה מושל מטעם מלך פרס היגר לפרס לפני עליית האסלאם. כנער נלקח בשבי על ידי הביזנטים, שכבשו את האזור, והועבר למכה, בה היה עבד עד ששוחרר בידי אדוניו.

בדאר אל ארקאם פגש לראשונה את מוחמד וקיבל על עצמו את דת האסלאם. כניסתו אל דאר אל-ארקם והאסלאם היו עבורו עולם חדש ומופלא. מעמדו התחזק בקרב המאמינים והנרדפים. סוהייב היה בקרבתו של מוחמד ונכח בהשבעות שבהן קרא הנביא להישבע לו. כמו כן היה חבר בכל משלחת שמוחמד הוציא. מוחמד כלל אותו בכל מסעותיו. במקרים של סכנה מצד אויבים היה סוהייב מתייצב בחזית. סוהייב היה מאמין ונאמן מהרגע שקבל על עצמו את אורו של אללה וכרך את גורלו בזה של מוחמד. מרגע זה מטרתו הייתה לתת ולעזור.

סוהייב עבר לאל-מדינה בעקבות מוחמד לאחר שנאלץ למסור את הונו לאנשים שלא רצו בהגירתו. סוהייב היה נדיב ותרם את הונו למען אלה הנזקקים והרעבים. נבחר על ידי עומר בן אל-ח'טאב, הח'ליף השני, להוביל את התפילה (מואזין) עד לבחירתו של הח'ליף הבא.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 90057114
* WorldCat (עם VIAF): 90057114

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סוהייב אבן סנאן"**.
**ג'ק פיטר בנדיקט וויטהול** (באנגלית: **Jack Peter Benedict Whitehall**: נולד ב־7 ביולי 1988) הוא קומיקאי, שחקן, מנחה וסופר אנגלי.

ביוגרפיה
--------

ג'ק פיטר בנדיקט וויטהול נולד בבית החולים פורטלנד בווסט אנד בלונדון ב-7 ביולי 1988. בנה של השחקנית הילרי אמנדה ג'יין וויטהול של ומפיק הטלוויזיה מייקל ג'ון וויטהול. אביו היה גם סוכן של ג'ודי דנץ', קולין פירת' וריצ'רד גריפית'ס. וויטהול הוא צאצא של עורך הדין הוולשי תומאס פיליפס שהיה מתנגד מרכזי להתקוממות ניופורט של 1839. היו לו שני סנדקים, השחקנים נייג'ל הייברס וריצ'רד גריפית'ס.

הוא למד בבית הספר טאואר האוס באזור מזרח שין של לונדון, שם היה חברו ללימודים של השחקן רוברט פטינסון. הוא התלוצץ לעיתים קרובות על כך שהתרעם על פטינסון על כך שלקח את כל תפקידי המשחק הטובים ביותר בהצגות בית הספר. וויטהול עבר אודישן לדמות הראשית בהארי פוטר ואבן החכמים (2001), אך מנהל הליהוק התרשם ממנו כי הוא לא קרא את הספר.

הוריו שלחו אותו לפנימייה בגיל שמונה. הוא התחנך בבית הספר דרגון באוקספורד ואחר כך במרלבורו קולג', שני בתי ספר עצמאיים. הוא לקח שנת חופש בה החליט להמשיך בקריירה בסטנדאפ. הוא למד באוניברסיטת מנצ'סטר כדי ללמוד תולדות האמנות, ונשר לאחר שתי קדנציות.

חיים אישיים
-----------

ויטהול יצא עם השחקנית ג'מה צ'אן בשנת 2011, כשהיא כיכבה כאורח בסדרה שלו Fresh Meat. הם נפרדו בדצמבר 2017. מאז 2020 הוא נמצא במערכת יחסים עם הדוגמנית רוקסי הורנר.

סרטים
-----

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | לשבור את הקרח | gothic טרול | דיבוב |
| 2015 | The Bad Education movie | אלפי וויקרס | סופר |
| 2016 | יום האם | זאק זיים |  |
| אסטריקס באחוזת האלים | אסטריקס | דיבוב אנגלי |
| 2018 | מפצח האגוזים וארבע הממלכות | הארלקווין |  |
| 2019 | רקסי המלך | רקס | דיבוב |
| 2021 | ג'אנגל קרוז | מקגרגור הוותון |  |
| קליפורד הכלב האדום הגדול | קייסי הווארד |  |
| 2022 | לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה | אוקטביוס | דיבוב |
| 2023 | דאבל דייט | צ'ארלס/C2 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק וייטהול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ק וייטהול (באנגלית)
* ג'ק וייטהול, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ק וייטהול, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'ק וייטהול, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'ק וייטהול, ברשת החברתית טיקטוק

* ג'ק וייטהול, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'ק וייטהול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ק וייטהול, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1220639729
* ISNI: 0000 0004 3428 7281
* LCCN: n2014019747
* MusicBrainz: 1e6cbee1-21e7-449e-9646-9e7263235dd8
* NKC: xx0282324
* SUDOC: 255590903
* VIAF: 308697838
* WorldCat: lccn-n2014019747

 |
**סר מייקל פרנסיס אדיסון וודרוף** (באנגלית: **Sir Michael Francis Addison Woodruff**;‏ 3 באפריל 1911 - 10 במרץ 2001) היה רופא מנתח וחוקר אנגלי הזכור במיוחד בזכות מחקריו בתחום השתלת איברים.

חייו
----

וודרוף, יליד לונדון, בילה את שנות נעוריו באוסטרליה, שם סיים לימודי הנדסת חשמל ורפואה. עם סיום לימודיו, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, וודרוף הצטרף לחיל הרפואה האוסטרלי. הוא נפל בשבי הכוחות היפניים והוחזק במחנה שבויים. בעודו שבוי הוא פיתח שיטה מקורית להפקת חומרי מזון מפסולת חקלאית, זאת כדי למנוע תת-תזונה בקרב חבריו השבויים.

עם תום המלחמה וודרוף שב לאנגליה והחל בקריירה ארוכה כחוקר רפואי, תוך שהוא משלב את עבודתו המעשית כמנתח עם מחקריו. עיקר עניינו היה בתחום דחיית שתלים ודיכוי המערכת החיסונית. עבודתו בתחומים אלה הביאה אותו, ב-30 באוקטובר 1960, לבצע את ניתוח השתלת הכליה הראשון בבריטניה. בעבור הישגו זה והישגיו המדעיים האחרים הוא נבחר בשנת 1968 כחבר החברה המלכותית ובשנת 1969 העניקה לו מלכת בריטניה תואר אבירות. אף שפרש מעבודתו כמנתח בשנת 1976, הוא המשיך לפעול בקהילה המדעית הבריטית, במחקר בתחום הסרטן ובשרות בוועדות מדעיות שונות. הוא הלך לעולמו בשנת 2001 בגיל 89.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל וודרוף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009748178205171
* ISNI: 0000 0000 6336 5104
* LCCN: n80082362
* NTA: 068870094
* SUDOC: 102165114
* VIAF: 25905947
* WorldCat: lccn-n80082362

 |
**מבצע מקור** הוא שמה של סדרת תקיפות מצד בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה שנועדו להוציא מכלל שימוש את אוניות המלחמה הגרמניות הגדולות: טירפיץ, שרנהורסט וליצו שעגנו בצפון נורווגיה. לשם ביצוע המשימה השתמשו בצוללות ננסיות ממשפחת X-class.

הרעיון לביצוע התקיפות פותח על ידי קומנדר קרומוול-וארלי, תוך סיוע מצידו של גנרל מקס הורטון וראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל. התקיפות התרחשו בספטמבר 1943 בקאפורד והביאו להשבתה של טירפיץ למשך שישה חודשים.

המודיעין שנאסף סייע למתקפה על טירפיץ ונשלח בעיקר על ידי המחתרת הנורווגית ובמיוחד על ידי האחים טרברן ג'והנסן ואיינר ג'והנסן.

התקיפות
-------

הנטי-קריר והצוות של ה-X5
6 צוללות מדגם X-Craft הוקצו לביצוע המשימה. הצוללות X6, X5 ו-X7 קיבלו הוראה לתקוף את טירפיץ בקאפורד. X9 ו-X10 הונחו לתקוף את השרנהורסט שגם שהתה בקאפורד. X8 יועדה לתקוף את הסיירת הכבדה ליטזוו בלנגפורד. הצוללות נגררו למקום התקיפה על ידי צוללות גדולות יותר. בסמוך להגעה לקרבת יעדי התקיפה הן אוישו על ידי הצוותים שלהן. הצוללת X9 נפגעה במהלך העברת הצוות אליה, כשהגוררת עזבה אותה והיא החלה לצלול בפתאומיות. ה-X8 סבלה מדליפות חמורות בכלי התקיפה שלה. אלה התפוצצו והותירו אותה פגועה עד כדי כך שהיה צורך להטביע אותה. יתר הצוללות החלו לשוט לכיוון היעדים ב-20 בספטמבר. יומיים לאחר מכן התרחשו התקיפות.

השרנהורסט הופעלה באותם ימים בתרגילים, ובשל כך לא עגנה בנמל כפי שציפו שהיא תהיה, ולכן ההתקפה של ה-X10 בוטלה, אם כי הדבר נבע גם מבעיות מכניות, והיא נגררה בחזרה לסקוטלנד.

ה-X5 נעלמה יחד עם צוותה במהלך המבצע, ועל פי ההערכות היא הוטבעה בפגיעה ישירה של אחד מתותחי ה-105 מ"מ של הטירפיץ עוד לפני שהספיקה לאיים עליה בתקיפה. קיימת סברה לפיה הצוללת הצליחה להפציץ את היעד, אולם טענה זו לא הוכחה מעולם.

ה-X6 וה-X7 הצליחו לבצע את משימתן, אך לא הספיקו להימלט שעה שנצפו והותקפו. שתיהן ננטשו ו-6 אנשי צוות נלקחו בשבי. עם לכידת אנשי הצוות הודיע איש הצוות לקברניט הנס מאייר כי צפויים פיצוצים בתוך שעה. מאייר ניסה להרחיק את האוניה מהמטענים, אולם לא הספיק לעשות זאת בזמן והמטענים התפוצצו.

הטירפיץ נפגעה באופן משמעותי. אמנם היא לא הייתה בסכנת טביעה, אך היא סבלה מ-1,400 טונות של מים שעלו על הסיפון וכן ספגה נזק מכני. המטען הראשון התפוצץ בסמוך לצריח הקיסר, והשני במרחק 45 עד 55 מטרים מקשת הנמל. כתוצאה מהפיצוצים נפתח מכל דלק, ציפוי פגזים נקרע, חור גדול בתחתית האוניה נפתח והמחיצות בתחתית הכפולה התכווצו. מים רבים הציפו את האוניה, דבר שהביא לנטייה של עד שתי מעלות שהתאזנה על ידי הצפה נגדית בצד לוח ההנעה. ההצפות פגעו בכל הגנרטורים מלבד אחד, והם הושבתו. הנזקים שנגרמו הביאו להשבתת האונייה למשך חודשים ארוכים, והיו כרוכים במאמץ רב לתיקון עקב העובדה שחלק מהציוד הנדרש לתיקון לא היה בנורווגיה.

לקריאה נוספת
------------

* פול בריקהיל, **פורצי הסכרים**, דשא 1960, זמורה ביתן 1983. פרקים 18 ו-19 מתארים בפירוט את טיבוע הטירפיץ על ידי מטוסי הפצצה אחר כך. מבצע מקור והפצצות הטירפיץ גרמו שהגרמנים לא הצליחו להוציא את הטירפיץ לקרבות ימיים. בהמשך הספר מתוארת גם הטבעת ליצו בסוף מלחמת העולם השנייה על ידי אותה טייסת שהטביעה את טירפיץ.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lost heroes of the 'Tirpitz', BBC, Dr Eric grove, 17-02-2011
2. ↑  X-5's vital role, BBC
3. ↑  World War II’s X men, crews of the dangerous X class midget submarines, War History Online, Mohammad Rafi Saad, January 11 2015
**קינטייר** (בסקוטית גאלית: **Cinn Tìre**) הוא חצי אי במערב סקוטלנד, בדרום מערב ארגיל ובוט.

גאוגרפיה
--------

חצי האי משתרע לאורך כ-48 קילומטרים, מצוקי קינטייר (מול אוף קינטייר) בדרום ועד מזרח לוך טרברט בצפון. האזור שמצפון לקינטייר ידוע כ-Knapdale. קינטייר הוא חצי אי ארוך וצר, בשום נקודה הוא לא יותר רחב מ-18 ק"מ מהחוף המערבי לחוף המזרחי, ורוחבו פחות משני קילומטרים בנקודה שהוא מתחבר לקנאפדייל. בצד המזרחי של חצי האי קינטייר משתרע רכס קילברנן סאונד, עם מספר פסגות כמו טור מור. עמוד השדרה המרכזי של חצי האי הוא בעיקר מורם הררי, הנקודה הגבוהה ביותר היא Bein Tuirc בגובה 454 מטר. אזורי החוף והשטח האחורי, לעומת זאת, עשירים ופוריים. קינטייר היה זה זמן רב אזור חשוב להתיישבות אנושית, כולל הסקוטים המוקדמים שנדדו מאולסטר למערב סקוטלנד והוויקינגים או אנשי הצפון שכבשו והתיישבו באזור בדיוק לפני תחילת האלף השני.

היסטוריה
--------

קינטייר מכיל כמה אתרים מתקופת האבן, בין השאר שלישיית מגליתים, מספר מערות קבורה עדיין עומדות בבלסטהיל (ליד סאות'אנד, ארגיל). באזור גם שרידים מתקופת הברזל, החשוב בהם הוא דאן סקייג, מצודת גבעה קלטית, הממוקמת בקצה הצפוני של קינטייר. ההיסטוריה של התושבים הפיקטיים בקינטיר אינה מתועדת, אך מצודת אבן מהמאה ה-2 לפני הספירה שרדה בקילדונאן (ליד סאדל).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קינטייר** בוויקישיתוף
* יובל בן-עמי, ‏סקוטלנד למתקדמים, או לכל מי שמוכן להתמסר לאיטיות ולערפל, באתר גלובס, 20 ביולי 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 236365773
* WorldCat (עם VIAF): 236365773

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


רבוס.  
הפתרון והסברו בתוכן הערך, מימין.
**רֶבּוּס** (בלטינית: **rebus** - "באמצעות דברים") הוא חידה שבה צריך לגלות מילה, ביטוי או שם, המורכבים מכמה מילים, על פי תיאור גרפי, הכולל בדרך כלל איורים ואותיות.

את הרבוסים פותרים תוך כדי ניסיון "לקרוא" את האיור. לפותרים מספקים שני סוגי רמזים: מספר המילים ומספר האותיות בכל מילה, ורמז מילולי-הגדרתי.

לדוגמה, ברבוס המוצג משמאל צוינו המספרים "4 - 4", ומשמעותם שמדובר בשתי מילים, כל אחת בת ארבע אותיות. על פי הרמז המילולי-הגדרתי "נפוצים בחוף הים", הפתרון הוא שם עצם בצורת ריבוי. ברבוס זה מופיעות שתי אותיות: האחת נ' והשנייה י'. האות נ' נמצאת מעל האות י'. לכן, אפשר לקרוא למצב "**נ** (מֶ)-על **י**" – כלומר, "**נעלי**" (צירוף נ+על+י). בחלק השני של האיור יש כף יד וחץ המצביע על אחת האצבעות - ה**אצבע**. נותר לחבר את שני החלקים ולקבל את הביטוי "**נעלי אצבע**"; שאכן נפוצות בחוף הים.

**מיהו מהו** היא וריאציה של הרבוס, שהתפרסמה במשך שנים רבות בגיליון יום שישי של עיתון מעריב. החידה הורכבה מאותיות ואיורים שחוברו ביניהם באמצעות סימן השוויון וסימני החיבור והחיסור. חידה זו מבוססת אותיות ולא על שמיעה, והיא מזכירה מאוד חידות בתשבצי היגיון. לרוב, פתרון החידה היה דמות מוכרת או מושג מוכר כלשהו.

ראו גם
------

* כפל לשון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רבוס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רבוס** |

* רבוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565887505171
* BnF: cb11977849j (data)
* GND: 4126417-4
* LCCN: sh85111806
* NKC: ph125388

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**שופר** הוא ארגון להפצת היהדות והחזרה בתשובה, שבראשו עומד הרב אמנון יצחק.

פעולות הארגון
-------------

הרב אמנון יצחק הקים את עמותת "שופר - ארגון להפצת יהדות" בשנת 1986, לאחר ששיתף פעולה עם ארגון ערכים שעוסק בהחזרה בתשובה. במסגרת "שופר" מנהל הרב אמנון יצחק מערכת של החזרה בתשובה ברחבי הארץ והעולם והפצת תוכני יהדות. "שופר" מעסיק מספר קטן של פעילים בשכר וכן מתנדבים.

פעילותו כוללת הרצאות כנסים, והפצת תקליטורים. אמנון יצחק עורך כנסים מדי שבוע באולמי שמחות או באולמי תרבות ברחבי ישראל, וכן בערים מרכזיות באמריקה ובאירופה, ומחלק תקליטורים בחינם, בהם מופיעים תוכני הרצאות של הרב אמנון יצחק. באתר האינטרנט של הארגון קיים מידע רב על פעילויותיו, מאמרים, האזנה וצפייה בהרצאות חיות ושידורים חוזרים ללא תשלום.

"שופר" הציע בעבר מספר תוכניות מנויים, שבמסגרתן מקבלים המנויים קלטות ותקליטורים או זכאות להשתתף באחד משבתות הנופש שהארגון ערך, תמורת התחייבות כספית למטרות הארגון. על פי דוחות שנמסרו לרשם העמותות קיבל הארגון תרומות בסך של כ-5.8 מיליון ש"ח בשנת 2013 כאשר בשנים האחרונות חלה ירידה בהיקף התרומות עקב מאבקו של הרב אמנון יצחק בערבי שירה וזמר חסידי בציבור החרדי, ומאבקו במפלגת ש"ס ורבניה.

הרב אמנון יצחק מדגיש כי על אף שהוא משמש כראש הארגון, הוא איננו חבר בעמותה ואינו מקבל משכורת על פעילותו, ואת הוצאות הרכב והדלק להרצאותיו הוא מממן מכספו הפרטי. עם זאת, במסגרת תביעה משפטית נחשף כי אשתו עובדת בארגון ומקבלת תלוש שכר, בגובה של 33,000 ש"ח לחודש.

היסטוריה
--------

בשנת ה'תש"ע נשלחו בדואר ללא תשלום למעלה ממיליון תקליטורי 'אנציקלופדיה אטרקטיבית' לבתים בישראל ובהם תוכני הרצאות ושיעורים של הרב אמנון יצחק.

בשנת ה'תשע"ז חולקו בחינם אלפי ספרי 'עולם התשובה' ברחבי הארץ שכוללים דברי תורה, ודיאלוגים של תמלילי הרצאות הרב אמנון יצחק שנעשו באזור השנים 2004-2007.

הארגון הפיץ עלון לפרשת השבוע בשם "גנזי המלך", שחולק בבתי כנסת בישראל. הפצתו הופסקה בשנת 2017. כמו כן הוציא לאור את השבועון החינמי "ארבע כנפות" המיועד למגזר החרדי, שעסק בפוליטיקה ארצית ופוליטיקה חרדית פנימית, והשבועון החינמי "Shofar News" המיועד למגזר החילוני. עיתונים אלו חדלו להתקיים בשלהי שנת 2008 מסיבות תקציביות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הארגון
* עלוני 'גנזי המלך'
* עיתון ארבע כנפות

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך מופיע בפסק הדין, ראו סיקור בישראל היום, וראו צילום פסק הדין בפורום "בחדרי חרדים"
פידל קסטרו מראה לאריך הונקר את מיקום האי במפה
**האי ארנסט תלמאן** (בספרדית: **Cayo Ernest Thaelmann**, בגרמנית: **Ernst-Thälmann-Insel**) הוא אי במפרץ קסונס השייך לקובה. ב-1972 העניקה קובה במתנה את האי לגרמניה המזרחית,[דרושה הבהרה] אולם לאחר איחוד גרמניה מחדש, נותר מעמדו של האי לא-מוגדר. ב-2001 ויתרה ממשלת גרמניה באופן רשמי על כל זכויותיה על האי.

גאוגרפיה
--------

גודלו של האי הוא 7 קמ"ר והוא עשיר בצמחייה ובבעלי חיים מסוגים שונים, אולם אינו מיושב בבני אדם.

היסטוריה
--------

ב-19 ביוני 1972 ביקר פידל קסטרו בברלין המזרחית ונפגש עם אריך הונקר. במהלך הפגישה, הוציא קסטרו מפה, והצהיר שהוא מעניק לגרמניה המזרחית במתנה את האי בלנקו דל סור (Cayo Blanco del Sur), כמחווה לידידות בין שתי המדינות. לרגל כך, הוכרז על שינוי שמו של האי ל"ארנסט תלמאן" על שמו של הפוליטיקאי ארנסט תלמאן אשר נחשב לגיבור עממי בגרמניה המזרחית.

שלטונות גרמניה המזרחית נהנו מאוד מהמתנה, ומאותה עת הופיע האי במפות כקולוניה מזרח-גרמנית לכל דבר. שלטונות גרמניה המזרחית יזמו גם בניית פסל בדמותו של תלמאן באי. הלוט מעל הפסל הוסר כבר ב-18 באוגוסט של אותה שנה, בטקס שנערך בהשתתפות כמה נציגים מזרח גרמניים וכמאה נציגים קובניים. ב-1975 הפיקה הטלוויזיה המזרח-גרמנית סרט תיעודי על האי, ולצורך כך שלחה אליו את שני זמרי הפופ המצליחים פרנק שובל ואורורה לקאסה. השניים שרו באי את השיר "Insel im Golf von Cazones" שנכתב והולחן במיוחד לשם כך. ב-1980 ביקר הונקר באי במסגרת ביקור גומלין שערך בקובה.

עם זאת, לאחר נפילת חומת ברלין ואיחוד גרמניה מחדש, האי נשכח לחלוטין. הוא אינו מוזכר באף אחד מהמסמכים הרבים העוסקים באיחוד גרמניה ומעמדו נותר לא ברור. ב-1998 פגע באי הוריקן מיץ' שהרס את הפסל של תלמאן. רק ב-2001 נזכרו כמה עיתונאים גרמנים באי, ובמאמר שהתפרסם באתר האינטרנט הגרמני "Thema 1", נטען כי האי שייך לגרמניה המודרנית. עורכי האתר אף הקימו אתר נוסף שבו היו אמורים להימכר חלקים מהאי במכירה פומבית.

האירוע גרם למשבר דיפלומטי ביחסי גרמניה-קובה, ומשרד החוץ הקובני פרסם הודעה על פיה הענקת האי לגרמניה המזרחית הייתה "מחווה ולא מתנה". ממשלת גרמניה מיהרה גם היא לפרסם הודעה רשמית על פיה היא אינה תובעת בעלות על האי.

המדינה לכאורה רפובליקת מולוסיה, "הכריזה מלחמה" בשנת 2000 על האי תלמאן, בטענה כי העובדה שהוא אינו נזכר באף אחד מהמסמכים הרשמיים של איחוד גרמניה גורמת לכך שהוא למעשה השריד האחרון של גרמניה המזרחית.

לקריאה נוספת
------------

* Danny Kringiel: *Ernst-Thälmann-Insel – DDR unter Palmen*, Spiegel Online vom 19. Juni 2012.
* Axel Ehrlich: *Ernst Thälmann unter Palmen*. In: Volksstimme, veröffentlicht am 18. Juni 2020, abgerufen am 18. Juni 2020.
* Marc von Lüpke-Schwarz: *Der sonnigste Strand der DDR. In:* DW.de *vom 8. August 2013.*
* Michael Ossenkopp: *Vergessene DDR-Kolonie. Heute vor 48 Jahren schenkte Fidel Castro der DDR eine Insel*. In: Mitteldeutsche Zeitung, veröffentlicht am 18. Juni 2020, abgerufen am 18. Juni 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* *Spiegel Online*: "Ernst-Thälmann-Insel – DDR unter Palmen"
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


 תותח שדה 105 מ"מ צרפתי ממלחמת העולם הראשונה .
**תותח שדה** הוא מערכת ארטילרית נעה בגרירה או בהנעה עצמית. בעבר המונח התייחס לתותחים קטנים שליוו צבא בתמרון, כאשר ניתן להעביר אותם בנסיבות משתנות, בשונה מתותחים קובעים שהותקנו בביצורים (ארטילרית חיל המצב, חוף ומצור. התותחים והמרגמות הללו היו גדולים מכדי להזיזם במהירות, ושימשו בהגנה או במצור ממושך).

השימוש המפורסם ביותר מבחינה טקטית היה של נפוליאון בונפרטה. התותחים צוידו בגלגלים גדולים שאפשרו תנועה מהירה במהלך הקרב. ניתן היה לפגוע במגוון כוחות אויב: רגלים, פרשים ואוניות. בכל מקום בו הם התרכזו, מה ששיפר את אפקטיביות ההתקפה.

מלחמת העולם הראשונה
-------------------

 תותחי שדה גרמניים שנתפסו על ידי ה- NZEF הוצגו בלונדון, 1918
עם התפתחות הארטילריה, כמעט כל התותחים בכל סדר גודל היו מסוגלים לנוע במהירות מסוימת. למעט יוצאים מן הכלל, אפילו כלי המצור הגדולים ביותר הפכו לניידים בכביש או ברכבת בתחילת מלחמת העולם הראשונה, האבולוציה נטתה לכיוון נשק קטן יותר עם ניידות מוגברת.

בצבא הבריטי, תותח השדה היה על פי רוב בקוטר 45 מ"מ, תותחים בקוטר גדול יותר הוגדרו כבינוניים והתותחים הגדולים הגדרו ככבדים. התותח הגדול ביותר (להבדיל מהוביצר) היה בקוטר 5.5 אינץ' (140 מ"מ).

מלחמת העולם השנייה
------------------

מתחילת מלחמת העולם השנייה, תותח השדה תפקד כתותח ארוך טווח שיורה בזווית נמוכה יחסית, בניגוד להוביציר שיכול לירות בזוויות גבוה יותר. לתותחי השדה לא הייתה מטרה מוגדרת. בשלבים המאוחרים של מלחמת העולם השנייה, התותח הנפוץ במלחמה היה הוביצר בקוטר של 105 עד 155מ"מ, או בתצורת תותח נגד טנקיים/שדה שמהירות הלוע שלו הייתה מספיק גבוהה לשימוש בשני התפקידים. תותחי השדה הנפוצים ביותר במלחמה היו:

* תותח בריטי בקוטר 5.5 אינץ'
* לונג טום האמריקאי בקוטר 155 מ"מ, פותח מנשק צרפתי ממלחמת העולם הראשונה
* BS-3 הסובייטי - פותח מתותח ימי ותוכנן להיות נשק נגד טנקים
* ZiS-3 הסובייטי בקוטר 76 מ"מ. היה אחד מתותחי השדה המיוצרים ביותר במהלך המלחמה, יוצרו למעלה מ-103,000 יחידות. ה- ZiS-3 יכול היה לירות אש ישירה נגד כלים משוריינים, אש ישירה לסיוע לחי"ר וירי עקיף נגד מטרות רחוקות.

שנות השישים והשבעים
-------------------

בתחילת שנות השישים ועד סוף שנות השבעים צבא ארצות הברית השתמש בתותח לטווח רחוק : התותח המתנייע M107 175 מ"מ. ה M107 היה בשימוש נרחב במלחמת וייטנאם והוכיח יעילות בדו-קרב תותחים עם כוחות צפון וייטנאם. הוא נחשב לכלי שדורש תחזוקה גבוהה והוצא משירות בארצות הברית לאחר תקלות רבות של סדיקת קנה. ייצור ה- M107 נמשך עד 1980. התותח שימש גם את הצבא הישראלי. כלים נוספים היו בעבר בשימוש צבא העם של וייטנאם .

העידן המודרני
-------------

התותח הקטן והנייד הוחלף על ידי המרגמה הניידת, שהחליפה את כל הכלים הקטנים מ-100מ"מ. תותחי הוביצר משמשים לטווח הבינוני, בקוטר נאט"ו 105- 155 מ"מ או בקוטר רוסי של 152מ"מ. כדוגמת ההוביצר L118 105 מ"מ שמשמש לתמיכה בחי"ר ושריון בטווחים בהם מרגמות אינן יעילות. בטווח הארוך משתמשות רקטות, טילים ומטוסים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תותח שדה** בוויקישיתוף
* גלריית התמונות של תותח השדה - אתר הים ההיסטורי של מוזיאון הים המלכותי
* תמונות של תותח שדה ויקרס
* תותח שדה של פורטסמות '- אזרחים בפורטסמות' עדיין מנהלים את ריצת התותח לשעבר של חיל הים המלכותי
* COMMAND100 - מאה שנה לתותח השדה פיקוד אינטר
**איהאב שאמי** (בערבית: **إيهاب شامي**; נולד ב-18 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק במ.ס. קריית ים בעמדת המגן השמאלי.

קריירה
------

שאמי גדל בג'דיידה-מכר והתחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל בני-ג'דידה, ממנה עבר בגיל 16 למחלקת הנוער של מכבי חיפה ושנה לאחר מכן הצטרף לקבוצת הנוער של בני סכנין. ב-11 באוגוסט 2011 ערך שאמי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף לדקות הסיום בניצחון 3–0 על הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו, ובהמשך העונה המשיך לשחק בקבוצת הנוער.

בקיץ 2013 הושאל שאמי לבית"ר נהריה מליגה א', במדיה שותף כמחליף בארבעה משחקים בכל המסגרות. בינואר 2014 עבר להפועל שפרעם מליגה ב', וב-7 במרץ 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 1–3 לסקציה מעלות תרשיחא.

לקראת עונת 2014/2015 חזר שאמי לבני סכנין, וב-19 בינואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 למכבי נתניה, ועד תום העונה שותף ב-12 משחקי ליגה. בתחילת עונת 2015/2016 הפך שאמי לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, אך איבד את מקומו בעקבות הגעתו של ואנדרסון בינואר 2016. בעונת 2016/2017 שותף שאמי בארבעה משחקי ליגה בלבד, ובעונת 2017/2018 שותף בשבעה משחקים. בעונת 2018/2019 שותף ב-12 משחקי ליגה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית והאריך את חוזהו במועדון בשנתיים נוספות.

ב-25 ביוני 2021, שאמי חתם בהפועל ירושלים, ושותף בשלושה משחקי ליגה בלבד. ב-4 בינואר 2022 חתם שאמי בשורותיה של הפועל אום אל-פחם.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏מוטי מלכה חתם בסכנין, שאמי האריך חוזה, באתר ONE‏, 7 ביולי 2019
2. ↑  גיא בן זיו, ‏חדידה, שאבי, שאמי ודראושה חתמו בהפועל ירושלים, באתר ONE‏, 25 ביוני 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איהאב שאמי"**.
**פשפש הנשפים** (באנגלית: **The Banquet Bug**) הוא ספרה של הסופרת הסינית ין גה לינג, שהיגרה לארצות הברית בעקבות אירועי טיין-אן-מן. הספר פורסם בארצות הברית, באנגלית, בשנת 2006. הספר תורגם גם לעברית ויצא לאור בישראל בינואר 2009.

עלילה
-----

בפשפש הנשפים מגלה דן דונג, פועל מובטל, נשפי פרסומת לעיתונאים של חברות מסחריות ובהן כיבוד עשיר ומיוחד וגם תשלום עבור הטרחה. ברקע הסיפור חיי העניים בסין, שחיתות אנשי השררה והשלטון ותרבות של ניצול מצד עשירי הארץ וחוסר האונים של האיכרים ושל הפועלים.

ברקע מוזכרים מחשבים, האינטרנט והשימוש בטלפונים סלולריים. מה שמתחיל במקרה הופך אצל דן דונג להתמכרות למסיבות ולמעדנים המיוחדים המוגשים בהן. קנוניה וקשר של שתיקה הנחשפים לעיניו של דונג דוחפים אותו להפוך ממתחזה לעיתונאי חוקר עצמאי. תוצאות מרחיקות לכת של המהפך בהתנהגותו אינן מאחרות לבוא והן מטילות עליו עומס מצפוני. פשפש הנשפים הוא מסע ביקורת וסאטירה על השחיתות של החברה הסינית. הספר מתובל בטעמים וצבעים של המטבח הסיני המוצג לקורא בתפריטי הנשפים והמסעדות בהן מבקר דן.

דן דונג מתקשה לשמוע ולעכל את המצוקה של האנשים שחושבים שהוא עיתונאי ומקווים שמאמר שנון פרי עטו באחד מכתבי העת המפורסמים ורבי התפוצה, יביא לפתרון מהיר של בעיותיהם. אושר, עיתונאית ותחקירנית עצמאית מנסה לנצל את יכולתו של דן ליצור קשרים עם המרואיינים כדי שיעזור לה בתחקירים ובאיסוף החומר ובתמורה היא מציעה לו עזרה בעריכת הכתבות החשובות לו ועזרה בפרסומן שכן היא מיטיבה לכתוב ומכירה את אנשי המפתח בתחום התקשורת. דן מתקשה מעט בכתיבה ונזקק לשימוש במילון.

פשפש הנשפים הוא הרומן הראשון שפרסמה ין גה לינג באנגלית. היא פרסמה את ספרה הראשון בסין בשנת 1985. העלילה של פשפש הנשפים מורכבת ומפורטת, יש בה ענייני מין ורצח אבל הסוף נרמז ונראה צפוי. הפרקים אינם ממוספרים ואינם נושאים כותרות. הספר מציג את המטבח הסיני הכולל מאכלים מיוחדים כמו סנפירי כריש, רחם צפרדע, לשונות יונים, צדפות שונות ועוד. הספר מדגיש את הכוח של העיתונות שנציגיה מוזמנים לכנסים המתנהלים בצורת נשפים מפוארים עם אוכל עשיר, אירוח מפואר ותשלום עבור ההשתתפות. האנשים הפשוטים מאמינים בכוח המילה המודפסת בעיתון ובטוחים שכתבה שתציג את המקרה שלהם תביא לפתרון פלא.

השחיתות ותחושת אי האמון מודגשים על ידי הצייר ים צ'ן החי בחברה הגבוהה ומקיים קשרים הדוקים עם בני המנהיגים. הצייר שונא את המצב הזה ומצר הוא על אובדן הערכים ואובדן התרבות הסינית מלבד ערך האכילה. בספר מוצגים ראשי כפרים הגונבים תרומות המיועדות לעניי הכפר והם משתמשים בכסף לבניית בתיהם המפוארים. מוצג קבלן שלא משלם משכורות לפועלים במשך שנים והם פוחדים שיוחלפו באחרים ושכרם לא ישולם לעולם, הקבלן עצמו חי חיי מותרות ועושר.

לקריאה נוספת
------------

* **פשפש הנשפים** מאת ין גה לינג, מאנגלית לעברית ברוריה בן ברוך, ידיעות ספרים, 2009.
* במקור באנגלית **The Banquet Bug** by Geling Yan היפריון, ארצות הברית, 2006.

קישורים חיצוניים
----------------

* The Banquet Bug by Geling Yan, סקירה באנגלית על ידי Abby Pollak
* The Banquet Bug by Geling Yan, סקירה באנגלית על ידי Elizabeth Burke-Dain, ע' 22
* יונתן אסתרקין, על השחיתות, nrg ‏, 14/3/2009
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביחידה לליווי אסירים וכוח התערבות של שירות בתי הסוהר. אם התכוונתם לטייסת המזל"טים של חיל המודיעין, ראו יחידת נחשון (חיל המודיעין).

**יחידת נחשון** היא הזרוע המבצעית של שירות בתי הסוהר. 

רכב של יחידת נחשון חונה במגרש הרוסים בירושלים
רכב להובלת כלואים של יחידת נחשון. אשדוד 2015
היחידה הוקמה בשנת 1973 על ידי צבי גבעתי, ונקראה יחידת אב"מ (אבטחה ומבצעים). בשנת 1993 שונה שמה ליחידת "נחשון" על שם נחשון בן עמינדב, שקפץ ראשון לים סוף וסחף אחריו את כל העם. אופי משימות היחידה ותפקידיה מחייב את המפקדים והלוחמים לכשירות מבצעית גבוהה, מקצועיות, גיבוש ומשמעת עצמית.

תפקידי היחידה
-------------

יחידת נחשון משמשת כיחידה מרכזית לליווי אסירים, ככוח אבטחה וכוח התערבות של שירות בתי הסוהר, ועוסקת בשמירת הביטחון והסדר במתקני השב"ס. תפקידיה כוללים ביצוע ליווי אסירים או עצירים בין מתקני הכליאה של שב"ס, משטרת ישראל, צה"ל והשב"כ, וכן התערבות באירועים חריגים בבתי סוהר, לצורך השלטת סדר וביטחון. היא מסייעת בביצוע חיפושים רחבי היקף בבתי הסוהר לאיתור אמל"ח, סמים, טלפונים סלולריים וכיוצא באלו.

בנוסף, עוסקת היחידה באבטחת אנשי סגל מאוימים ובני משפחותיהם, בהבאת אסירים מחו"ל על פי הסכמי הסגרה, בליווי אסירים ועצירים לבתי המשפט, כולל אבטחתם באולמות הדיונים, וכן בליווי מיוחד של אסירים מסוכנים לביקורי בית ולטיפולים רפואיים.

ארגון ומבנה היחידה
------------------

היחידה כפופה לשרות בתי הסוהר ומחולקת לשלושה גדודים בפריסה ארצית. הגדודים פועלים תחת פיקודו והנחייתו של מטה היחידה, הממוקם במפקדת היחידה ברמלה.

* גדוד צפון - מקום מושבו במתחם בימ"ר קישון בגדוד ישנן שלוש פלגות – ארז, אגוז ודולב.
* גדוד מרכז - מקום מושבו במפקדת היחידה ברמלה, בגדוד ישנן שלוש פלגות – אלון, חרוב ודן.
* גדוד דרום - מקום מושבו במתחם ביס"ר אשל, בגדוד ישנן שלוש פלגות – אורן, שקד וציון.

### כח אדם

היחידה מונה כ-970 לוחמים בשירות קבע. הם בוגרי היחידות הקרביות בצה"ל, מג"ב ומ"י, בעלי רובאי 05 ומעלה. ובעלי כשירות מבצעית גבוהה.

הלוחמים שגויסו ליחידה עוברים קורס סוהרי ביטחון, ואחריו קורס לוחמים ייעודי שנמשך חמישה שבועות בפיקודו של קצין הדרכה ובהדרכת מדריכים מבצעיים מתוך היחידה. סיום הקורס הוא תנאי לקבלת הלוחמים ליחידה בתפקיד לוחם. רמת האינטנסיביות בקורס גבוהה. כלולים בו אימוני גוף, קרב מגע ואגרסיביות, נשק ארוך, נשק קצר ותרגולים טקטיים המדמים מצבי חירום. כל זאת על פי תוכנית יחידת נחשון. 
מעבר להכשרתם הבסיסית, נדרשים הלוחמים להיות זמינים להקפצות במשך כל שעות היממה.

### אמצעים

* רובי סער מדגמי-M4
* אקדחי יריחו
* אקדחי גלוק
* רכבי וואן מדגמי שברולט "סוואנה" ומרצדס "ספרינטר" שעברו הסבה ייעודית
* אופנועים מדגמי BMW F800
* משאיות ואוטובוסים ייעודיים להסעת כלואים
* כלבי תקיפה
* מגוון אמצעים לפיזור הפגנות
* אמצעי פריצה
* קסדות
* שכפ"צים
* אמצעי קשר
* אמצעים טכנולוגיים מיוחדים

ראו גם
------

* יחידת מצדה
* שירות בתי הסוהר
* מנשה גניש (מפקד נחשון בעבר)

קישורים חיצוניים
----------------

* יחידת נחשון
* יחידת נחשון באתר המשרד לביטחון פנים
* סרטונים מור שמעוני‏, אימת האסירים: יום עם לוחמי יחידת נחשון של שב"ס, באתר וואלה!‏, 18 בנובמבר 2011
* סרטונים אבי אשכנזי‏, בית סוהר על גלגלים: הלוחמים שמובילים את האסירים המסוכנים בישראל, באתר וואלה!‏, 11 באפריל 2017
* סרט תדמית - יחידת נחשון, סרטון באתר יוטיוב
* פעולת פינוי אסירים בלילה - יחידת נחשון, סרטון באתר יוטיוב
* שי לוי, ‏כמו בסרט אקשן: הצטרפנו ליום אימונים של יחידת נחשון, באתר ‏מאקו‏, 12 במרץ 2015
**עיר** הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר והפסנתרן הישראלי שלומי שבן, שיצא בשנת 2007 על ידי חברת התקליטים אן אם סי בהפקתו המוזיקלית של אסף תלמודי.

את השירים באלבום כתב והלחין שבן, והוא מארח בו אמנים ישראלים נוספים כגון ערן צור, אדם שפלן, אסף אמדורסקי, הבילויים ואנסמבל סולני תל אביב.

אלבום זה עוסק ביחסו של שלומי אל העיר הגדולה, האנשים החיים בה ומערכות היחסים ביניהם. האלבום מפתח את הקו האמנותי שהציג באלבומו הקודם, והוא מדלג בין בלדות פסנתר נוגות ("פעם שירים", "בעיות אישיוֹת") ושירים קצביים ("אינטואיציה", "גור חתולים"). שני שירים באלבום נוצרו בהשפעה ישירה של בוב דילן: שם השיר "New Age Women #14 & 35" מבוסס על השיר "Rainy Day Women #12 & 35" מהאלבום Blonde on Blonde והשיר "מותק, את אצלי בראש" הוא גרסה עברית לשיר "Mama, You Been On My Mind". מילות השיר "בעיות אישיוֹת" נכתבו על ידי דוד אבידן.

להוצאתו של האלבום קדמו הסינגלים "מוכן לאהבה" ו"אינטואיציה", ולאחריו יצא גם הסינגל "מותק, את אצלי בראש". האלבום כלל בהוצאתו הראשונה גם דיסק בונוס ובו ארבעה שירים נוספים (ברובם גרסאות נוספות לשירים משני אלבומיו הראשונים), וכן רצועת מולטימדיה ובה קליפ לשיר "מוכן לאהבה" מתוך האלבום.

האלבום תוכנן לצאת כבר בקיץ 2006, אולם בשל מלחמת לבנון השנייה נדחתה השקתו בכמה חודשים.

יציאת האלבום, לאחר כמה שנות שתיקה, לוותה גם בסיבוב הופעות ייחודי – שבו לראשונה הופיע שלומי עם להקה, והתרחק במקצת מהפסנתר.

רשימת רצועות
------------

1. פעם שירים
2. New Age Women #14 & 35
3. הומור
4. גור חתולים
5. בעיות אישיוֹת
6. האזרח ה-1
7. מוכן לאהבה
8. אני מצטער לראות שגם את נפלת ל
9. אני שוקעת... תפוס אותי!
10. אינטואיציה
11. מותק, את אצלי בראש
12. מסיבת חוף
13. עברנו לצפון

רצועות דיסק הבונוס
------------------

1. כשהיית איתי (את לא אהבת לרקוד)
2. New Age Women (גרסת פסנתר)
3. אינטואיציה (Live)
4. מוכן לאהבה (קיץ 97)
5. מוכן לאהבה - הקליפ (רצועת מולטימדיה)

קישורים חיצוניים
----------------

* תימורה לסינגר, קצין העיר, באתר ynet, 11 ביולי 2007
* תמר סוקניק, אלבום חדש לשלומי שבן, באתר הארץ, 4 ביולי 2007
**הכלב האדום** (באנגלית: **Red Dog**;‏ 1971 – 21 בנובמבר 1979) היה כלב קלפי אוסטרלי שידוע במסעותיו בערבות חבל פילבארה שבאוסטרליה המערבית. היו לו מספר בעלים בתקופות חייו והיה כלב אהוב בקהילת פילבארה בה התפרסם. פסל לזכרו הוצב בעיירה דמפייר, אחת העיירות אליה היה חוזר תכופות. הוא כונה גם בשם "הקלפי האדום".

חייו
----

ההערכה היא שנולד בעיירה פארבורדו שבאוסטרליה המערבית בשנת 1971.

הוא נקרא במגוון שמות על ידי אלה שהכירו אותו, כולל בלואי, טלי ואוריה טויוטו הו והכלב של צפון מערב. טלי הו היה שמו הפרטי, שניתן לו על ידי קולין קאמינגס, כנראה היה הבעלים הראשון שלו היה אוריה טויטו. הכינוי "כלב אדום" יוחס ללכלוך האדום של אזור פילבארה (למרות ש"כלב אדום" הוא כינוי נפוץ לגזע קלפי אדום, בדיוק כמו ש"כלב כחול" או "כחול" הוא כינוי נפוץ לכלב הבקר האוסטרלי).

הבעלים השני שלו היה ג'ון סינה, נהג אוטובוס, שלקח את הכלב איתו באוטובוס שלו. בתקופה הקודמת גון סינה היה מסיעה את אוריה טויטו באתובוס אוריה וגון היו החברים הכי טובים

לאחר מותו של סטזונלי ב-1975, הוא בילה זמן רב בנסיעות בכוחות עצמו. הוא נקלט גם על ידי רבים מבני הקהילה, וטרינר שטיפל בו. בכל פעם שהוא ביקר אצל הווטרינר, זה היה עם בעלים חדש. הכלב הוגדר כחבר במועדון הספורט והחברתי Dampier Salts ובאיגוד עובדי התחבורה וכן קיבל חשבון בנק בבנק אוף ניו סאות' ויילס, שהשתמש בכלב לצורכי פרסום.

למרות שהכלב היה אהוד, מאמינים שהוא הורעל בכוונה ב-1979 בסטריכנין. הכלב האדום נקבר, על ידי הווטרינר ריק פני, בקבר סודי לא מסומן סביב רובורן, שבאוסטרליה המערבית. ספרו Fenny Pip – My first red kelpie מדבר על תקופת היכרותו עם הכלב האדום.

מורשת
-----

זמן קצר לאחר מותו של הכלב האדום, הסופרת האוסטרלית ננסי גילספי כתבה וחיברה אנקדוטות ושירה שנכתבו על ידי מספר אנשים מאזור פילבארה עבור ספרה Red Dog משנת 1983, כפי שעשתה בוורלי דאקט בספרה מ-1993, בשם Red Dog: the Pilbara Wanderer.

הסיפור והפסל של הכלב האדום משכו את תשומת לבם של מספר אנשים שעברו בדמפייר, כולל הסופר הבריטי לואי דה ברנייר. הוא כתב ספר המבוסס באופן רופף על האגדה של הכלב, בשם Red Dog. מועדון הרכבים המקומי נקרא על שמו. הרומן של דה ברנייר עובד לסרט עלילתי אוסטרלי שזכה לשבחים. הוא נוצר באוסטרליה ויצא באוגוסט 2011. את התפקיד הראשי שיחק כלב בשם קוקו. בשנת 2016 שוחרר פריקוול, Red Dog: True Blue, המתאר סיפור מקור לכלב האדום. לואי דה ברנייר גם כתב רומן בשם "כלב כחול" שהיווה את הבסיס לסרט הפריקוול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכלב האדום** בוויקישיתוף
**הרפובליקה העממית הרומנית** (ברומנית: **Republica Populară Română**) הוא השם שניתן על ידי השלטונות המוסמכים לממלכת רומניה לאחר הדחתו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, ב-30 בדצמבר 1947. השם הזה נשאר בתוקף עד 1965, כאשר שם המדינה שונה לרפובליקה הסוציאליסטית רומניה. תקופת קיומה של רומניה תחת שם זה מקבילה לתקופת שלטונו של גאורגה גאורגיו-דז'.

כתב התפטרותו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, שהביא לסוף ממלכת רומניה
כתיב שם המדינה השתנה ב-1954 ל-"Republica Populară Romînă", בהתאם לשינוי בכללי הכתיב הרומני וב-1963 שונה בחזרה מאותן סיבות.

מהכרזת הרפובליקה ועד 1953 ההמנון הרשמי היה Zdrobite cătușe (אזיקים מנופצים) ולאחר מכן Te slăvim, Românie (אנו מהללים אותך, רומניה).

ב-4 בפברואר 1948 הרפובליקה העממית הרומנית חתמה עם ברית המועצות על ברית ידידות, שיתוף פעולה וסיוע בשם Tratat de prietenie, colaborare şi asistenţă mutuală dintre Uniunea Republicilor Sovietice Socialiste şi Republica Populară Română. הברית מנוסחת נגד האפשרות שגרמניה ובנות בריתה העתידיות עלולות לתקוף את רומניה או את ברית המועצות.

ב-13 באפריל 1948 פורסמה חוקת רומניה 1948, חוקה המבוססת על חוקת רומניה 1923 עם תיקונים ושינויים ברוח חוקת ברית המועצות (1936).

הרפובליקה העממית הרומנית שינתה מיד את דגל רומניה וחזרה ושינתה אותו פעמיים נוספות.

בולי דואר שהפיקה הרפובליקה העממית הרומנית לרגל פרסום חוקת רומניה 1948
* דגל רומניה בין ינואר למרץ 1948.דגל רומניה בין ינואר למרץ 1948.
* דגל רומניה בין 1948 ל-1952.דגל רומניה בין 1948 ל-1952.
* דגל רומניה בין 1952 ל-1965.דגל רומניה בין 1952 ל-1965.

הערות שוליים
------------

1. ↑  TRATAT din 4 februarie 1948 de prietenie, colaborare si asistenta intre Republica Populara Romana si Uniunea Republicilor Socialiste Sovietice (ברומנית)
**טוכיזאורוס** (שם מדעי: ***Tochisaurus***; פירוש השם ממונגולית: "לטאת יען") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטרודוניים אשר חי בתור הקרטיקון של מונגוליה לפני 69 מיליון שנה מזמננו. סוג זה הכיל מין אחד - *Tochisaurus nemegtensis*.

מחקר
----

הדינוזאור התגלה בידי משלחת מונגולית-סובייטית למדבר גובי מ-1948 אשר מצאה שרידי תרופוד קטן בשטח אומנוגובי שבמונגוליה. הממצא הוכר ב-1987 בידי החוקר סרגיי קורזנוב (אנ'), אך החוקרת הפולנית-מונגולית הלצ'קה אוסמולסקה (אנ') הניחה שסוג זה בטל והוא קרוב מאוד לסוג בורוגווייה שהתגלה באותו אזור. ב-1991 היא ראתה שסוג זה חדש למדע והיא לצד קורזנוב ושניהם הגדירו את הסוג החדש, כשמשמעות שמו הוא: "לטאת יען" במונגולית, זאת מאחר שכף הרגל הייתה בעלת שתי אצבעות חזקות שהותאמו לריצה מהירה.

דינוזאור זה היה קרוב לטרודון והגיע לאורך 283 סנטימטרים ולמשקל של 40 קילוגרם, דבר ההופך אותו לאחד מגדולי הטרודוניים. בדומה לקרוביו היה מכוסה בנוצות, אך לא היה יכול לעופף. עם זאת הוא היה זריז ביותר, דבר שעזר לו להימלט מטורפים גדולים כמו הטרבוזאורוס. ככל הנראה היה אוכל כל כמו הטרודון או שאולי צד בחבורות קטנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוכיזאורוס** בוויקישיתוף
* טוכיזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טוכיזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
**המאפיין** (נקרא גם ה**מציין** או ה**קרקטריסטיקה**) של שדה הוא המספר הטבעי n הקטן ביותר המקיים {\displaystyle \overbrace {1+\cdots +1} ^{n}=0}, אם קיים כזה, ו-0 אחרת. אם המאפיין של שדה הוא חיובי, הוא תמיד ראשוני.

דוגמאות
-------

שדה המספרים הרציונליים וכל ההרחבות שלו, כמו המספרים הממשיים והמספרים המרוכבים הם בעלי מאפיין אפס. שדה סופי אינו יכול להיות בעל מאפיין אפס.

בשדה ממאפיין {\displaystyle \ 0<p} מתקיים השוויון {\displaystyle \ (a+b)^{p}=a^{p}+b^{p}}, כלומר שהעלאה בחזקת p היא איזומורפיזם מהשדה אל עצמו. הומומורפיזם זה הוא תמיד חד-חד-ערכי, ומגדיר שיכון של השדה לתוך עצמו (שהוא על אם השדה סופי, ראו הומומורפיזם פרובניוס).

הכללות
------

אפשר להגדיר מאפיין של חוג עם יחידה {\displaystyle R} באותה דרך בה מגדירים מאפיין של שדה. ההעתקה מ-{\displaystyle n} לסכום של {\displaystyle n} פעמים 1, מהווה הומומורפיזם מחוג השלמים ל-{\displaystyle R}, שהגרעין שלו הוא האידיאל הנוצר על ידי המאפיין. לדוגמה, לכל מערכות המספרים יש מאפיין אפס.

המאפיין של תחום שלמות הוא תמיד אפס או מספר ראשוני, אבל לכל מספר טבעי {\displaystyle n} קיים חוג בעל מאפיין {\displaystyle n}: חוג המנה {\displaystyle \ \mathbb {Z} /n\mathbb {Z} }.

אפשר להגדיר מאפיין גם עבור חוג בלי יחידה: המאפיין של {\displaystyle R} הוא המספר המינימלי {\displaystyle n} כך שסכום {\displaystyle n} פעמים {\displaystyle a+a+a+\dots +a} שווה לאפס עבור כל איבר בחוג. המאפיין שווה לאקספוננט של החוג כחבורה קומוטטיבית.

ראו גם
------

במקרים רבים מפתחים תאוריות מתמטיות תוך כדי הנחות על המאפיין של השדה. למשל, בגאומטריה אלגברית ובתחומים רבים באנליזה מקובל לעבוד מעל שדה סגור אלגברית ממאפיין אפס. התאוריה של תבניות ריבועיות מסתבכת מעט במאפיין 2. בתורת גלואה הרחבות של שדות ממאפיין אפס הן תמיד ספרביליות, בעוד שהרחבות של שדות ממאפיין חיובי אינן בהכרח כאלה (ראו הרחבות ציקליות של שדות).

קישורים חיצוניים
----------------

* מאפיין, באתר MathWorld (באנגלית)
**כנסיית קורות העץ באורנס** (בנורווגית **Urnes stavkirke**) היא כנסייה הניצבת באורנס שבמחוז סוגן והפיורדים במערב מרכז נורווגיה. הכנסייה הוכרזה כאתר מורשת עולמית בשנת 1979 ועדיין נערכות בה מיסות מעת לעת, אם כי היא פתוחה למבקרים רק בחודשי הקיץ.

היסטוריה
--------

לפי ממצאים ארכאולוגיים, ניצבו במקום כנסייה או שתי כנסיות מוקדמות יותר, שהוקמו לכל המוקדם במאה ה-11. מאחת הכנסיות המוקדמות האלה שרד הקיר הצפוני, והוא משמש כאחד הקירות החיצוניים גם של הכנסייה הנוכחית. הכנסייה הנוכחית הוקמה בשנת 1132 לערך והיא נחשבת לכנסיית קורות העץ העתיקה בעולם. עוד נחשבת הכנסייה לגשר בין הסגנון הוויקינגי המסורתי שהתאפיין בעיטורים מעולם החי לבין הסגנון הנוצרי המאוחר יותר. במשך השנים נערכו מספר שינויים במבנה הכנסייה. בית המקהלה שהיה צר מהספינה הורחב במאה ה-17 באופן זמני, והספינה הוארכה לכיוון דרום. במאה ה-18 נוספו מספר חלונות בקירותיה של הכנסייה, אך היא שקעה בהזנחה. במאה ה-20 שופצה הכנסייה באופן מקיף, אך חלקים ניכרים מהמבנה, ובכלל זה הגג, חלק מקורות העץ של הקונסטרוקציה וכיסויי העץ, הם מקוריים.

המבנה
-----

פנים הכנסייה המוזנח בסוף המאה ה-19
ספינת הכנסייה היא בצורת מלבן ובמרכזה כמו גם במרכזו של בית המקהלה ניצב שטח מורם. כיסויי העץ של הגמלונים ודלת הכניסה בקיר הצפוני שרדו מכנסייה מוקדמת יותר, אם כי יש שטוענים כי הדלת הייתה קבועה במקור בקיר המערבי של הכנסייה ושימשה ככניסה הראשית אל המבנה. 

הדלת מעוטרת בעיטורים עשירים שזכו לשם "סגנון אורנס" (Urnes Style). מקובל שהדוגמה על הדלת מייצגת נחשים המתפלים בדרכם מעלה. מתחת לנחשים ניצב בעל חיים שלו ארבע רגליים - ככל הנראה אריה - הנושך את הנחש, ופירוש רווח למראה הוא שהוא מתאר את המאבק הנצחי בין הטוב בדמות האריה המייצג את ישו, לבין הרוע, השטן המיוצג על ידי הנחש. מאידך ייתכן כי הסצנה לקוחה מהמיתולוגיה הנורדית ומתארת את הראגנארוק, אחרית הימים במיתולוגיה זו. לפי פירוש זה הנחש הוא בעצם ייגדראסיל (Yggdrasil) או עץ העולם) הנאכל על ידי הדרקון נידהוג (Níðhöggr). 
גם כותרות העמודים בכנסייה עשירים בעיטורים שונים.

גלריה
-----

* 
* הדלת הצפוניתהדלת הצפונית
* תקריב: האריה בדלת הצפוניתתקריב: האריה בדלת הצפונית
* כותרת של עמוד בכנסייה ובה נראים צמחיםכותרת של עמוד בכנסייה ובה נראים צמחים
* כותרת של עמוד בכנסייה ובה נראה קנטאורכותרת של עמוד בכנסייה ובה נראה קנטאור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית אורנס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית אורנס
* מידע מקיף ותמונת באתר רשות השידור הנורווגית (נורווגית)

| דגל נורווגיהדגל נורווגיה סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בנורווגיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בריגן • אמנות הסלע באלטה • עיר המכרות בררוס • כנסיית קורות העץ באורנס • ארכיפלג וגה • הפיורדים הנורווגיים המערביים - ייראנגרפיורד ונרייפיורד • הקשת הגאודזית של שטרובה (עם תשע מדינות אחרות) • אתר המורשת התעשייתית בריוקאן-נוטודן |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4736630-8
* VIAF: 243204564
* WorldCat: viaf-243204564

 |
חלק מרצפת המוזאיקה שהתגלתה בבאר שמע, ליד צאלים, 11 בספטמבר 1990
**חורבת באר שמע** היא אתר עתיקות גדול במערב הנגב הצפוני, ממזרח לכביש אורים-צאלים, נמצאת כ-6 ק"מ דרומית לקיבוץ אורים. האתר, המשתרע על שטח של כ-500 דונם, נמצא על אחת מתוואי דרך הבשמים בין חלוצה ועזה.

היסטוריה
--------

המקום ידוע ממקורות היסטוריים בשם בירזמה (באר צמא) או בירסמה (באר שמע) מהמאה ה-2 לספירה. האתר נזכר באונומסטיקון של אוסביוס מתחילת המאה ה-4 לספירה, ובמסמך הביזנטי Notitia Dignitatum מתחילת המאה ה-5 לספירה, מוזכרת יחידה צבאית בשם 'פרשים תמודים אילירים' שישבו באתר. האתר נזכר גם על ידי היסטוריונים נוצרים בתקופה הביזנטית כ'גרריס' ובו קהילה של נזירים אדוקים. בתקופה זו האתר היה מרכז שלטוני של הטריטוריה האימפריאלית של סלטוס גרריתיקוס.

האתר כולל כנסייה גדולה ובה רצפת פסיפס נדירה. הפסיפס כולל מדליונים ובתוכם בעלי חיים, דמויות מיתולוגיות, סלי פרי ואמפורות. גם מופיעות בו כתובות המציינות שהכנסייה נבנתה לכבודו של סטפנוס הקדוש. הכנסייה ניצבה בתחומיו של מנזר גדול, והיא אחת מכנסיות רבות במערב הנגב הצפוני המכילות פסיפסים דומים, כגון כיסופים, גרר ומגן, שהוקמו בצידם של יישובים גדולים מהתקופה הביזנטית, על צירי העלייה לרגל מארץ ישראל וסוריה אל דרום חצי האי סיני.

האתר נסקר לראשונה בשנת 1902 על ידי אלואיס מוסיל. בשנים 1989‏-1990 נוהלה במקום חפירה של רשות העתיקות שנוהלה על ידי דן גזית וישעיהו לנדר, ובה נתגלתה הפסיפס. לאחר חקירת הפסיפס הוא כוסה באדמה למניעת השחתתו. בשנת 2006 נערכה עונת חפירות נוספת באתר. בעונה זו נתגלו חלקי מבנים רחבי ידיים, גת מפוארת עם מבנים שבהם אכסנו קנקני יין (קנקני שק וקנקני עזה) ומרתף שנראה ששימש כיקב, יסוד אמת מים ושרידי בית מרחץ. כמו כן, אותרו באמצעות מכ"ם חודר קרקע שרידי מבנה מסיבי, כנראה אמפיתיאטרון או בריכת מים גדולה. בחפירות התגלו גם מבנים מהתקופה האיסלמית הקדומה (המאה ה-8 לספירה), והממלוכית (המאות 13–14 לספירה). האתר עבר שוד אבנים רציני בתחילת המאה ה-20. הממצאים שנתגלו מביאים להשערה כי מדובר ביישוב גדול ומתוכנן היטב. לדעת מרדכי גיחון האתר שימש כחלק מקו ההגנה שנקרא לימס פלשתינה, שהוקם בתקופה הרומית ונועד להגן על הארץ הנושבת מפני פשיטות של נוודים מהמדבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **באר שמע** בוויקישיתוף
* תיאור היישוב, הכנסייה והממצאים באתר משרד החוץ (אנגלית)
* "קדושה נוצרית בצפון הנגב" מתוך "ספריית מט"ח"
* דן גזית, "ההחמצה הגדולה (בינתיים) - איך פֻסְּפְסָה הקמת פארק הפסיפסים", פורסם לראשונה ב‏ "232" - עיתון תושבי המועצה האזורית אשכול, גיליון 138, 4 ביוני 2015, עמ' 29
* דן גזית, "כמו דוח עיסוקים" ,פורסם לראשונה ב "232" - עיתון תושבי המועצה האזורית אשכול, גיליון 156, 6 בדצמבר 2016, עמ' 28
* דן גזית, "ויקטור וחברים", מתוך האתר "אבני גזית".
* באר שמע (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007404294305171

 |