recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קורפוס אנזא"ק השני** היה חיל במלחמת העולם הראשונה שכלל יחידות מאוסטרליה וניו זילנד. הקורפוס הוקם בתחילת 1916 במצרים בעקבות המערכה הכושלת בגליפולי, והוא כלל תחילה שתי דיוויזיות אוסטרליות ונשלח לחזית המערבית באמצע שנת 1916. לאחר מכן הוא השתתף בלחימה בצרפת ובבלגיה לאורך כל השנים 1916 ו-1917, ובמהלכה היה מורכב מדיוויזיות ניו זילנדיות, אוסטרליות ובריטיות. בנובמבר 1917 הוחלף הקורפוס בקורפוס האוסטרלי, שריכז את כל חמש הדיוויזיות האוסטרליות. לאחר מכן, הפך הקורפוס לקורפוס ה-22 הבריטי.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם במצרים בפברואר 1916 כחלק מארגון מחדש של הכוח האימפריאלי האוסטרלי בעקבות פינוי גליפולי בדצמבר 1915, בפיקודו של ויליאם בירדווד. קורפוס זה, יחד עם קורפוס אנזא"ק הראשון, החליפו את קורפוס אנזא"ק המקורי (ANZAC),  בעקבות התרחבות כוחות אוסטרליה וניו זילנד לקראת פריסתם לחזית המערבית. 

הגנרל אלכסנדר גודלי, מפקד חיל המשלוח הניו זילנדי, קיבל את הפיקוד על הקורפוס לאחר שקורפוס אנזא"ק הראשון יצא לצרפת בסוף מרץ 1916. הקורפוס כלל בתחילה את שתי הדיוויזיות האוסטרליות "החדשות" - הדיוויזיות הרביעית והחמישית האוסטרליות. 

ביולי 1916, לאחר הגעתו של הקורפוס לצרפת, הוחלפה הדיוויזיה הרביעית האוסטרלית עם הדיוויזיה הניו זילנדית מקורפוס אנזא"ק ה-1, והקורפוס השתלט על קו קדמי ליד ארמנטייר. באמצע יולי, הקורפוס השאיל את הדיוויזיה החמישית לקורפוס ה-11 הבריטי למבצע הסחה שהתפרסם כקרב פרומל. 

ביוני 1917 השתתף הקורפוס בקרב מסין, שהיה הקדמה לקרב איפר השלישי. במהלך הפעולה, הקורפוס היה הדרומי ביותר מבין שלושה קורפוסים בריטיים שתקפו את רכס מסין. בשלב זה הקורפוס כלל את הדיוויזיה הניו זילנדית, את הדיוויזיה האוסטרלית ואת הדיוויזיה ה-25 הבריטית. הדיוויזיה הרביעית האוסטרלית נותרה בעתודת הקורפוס.

עם הקמת הקורפוס האוסטרלי בדצמבר 1917, שהכיל את כל חמש הדיוויזיות האוסטרליות, הפך קורפוס אנזא"ק ה-2 לקורפוס ה-22 הבריטי. הכוחות האוסטרלים היחידים שנותרו עם החיל היו הכוחות הרכובים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The ANZAC Acronym". Australian War Memorial. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Grey 2008, pp. 99–100.
3. ↑  Bou 2010, p. 151.
4. 1 2  "ANZACs in France". *Australian Battlefields of World War 1 – France*. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Battles of the Somme (1916)". אורכב מ-המקור ב-9 באוגוסט 2013. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "The British Corps of 1914–1918". אורכב מ-המקור ב-28 בפברואר 2017. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "II ANZAC (XXII Corps) Mounted Regiment". *First World War, 1914–1918 units*. Australian War Memorial. אורכב מ-המקור ב-28 ביולי 2014. נבדק ב-12 ביוני 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)

| אנזא"ק |
| --- |
| אישים | ויליאם בירדווד • הנרי הודג'סון • אדוארד צ'ייטור • הנרי שובל • גרנוויל ריירי | פלקט אנזא"קפלקט אנזא"ק |
| יחידות | הכוח האימפריאלי האוסטרלי • קורפוס אנזא"ק הראשון • קורפוס אנזא"ק השני • דיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק • דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית |
| אתרים | יד אנזא"ק • שדרת המצעדים אנזא"ק • אנדרטת אנזא"ק • המרכז להנצחת חיילי אנז"ק בבאר שבע |
| כללי | אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה • ניו זילנד במלחמת העולם הראשונה • יום אנזא"ק |
**לנד רובר דיסקברי ספורט** (באנגלית: **Land Rover Discovery Sport**) היא מכונית במרכב קרוסאובר (SUV) בעלת שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי לנד רובר משנת 2014. היא הוצגה בשנת 2014 והגיעה לישראל בשנת 2015. משנת 2017 זהו הדגם הנמכר ביותר של לנד רובר.

מפרט טכני
---------

הדיסקברי ספורט כוללת כמה אפשרויות למנועים.

* מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-240 כוחות סוס ב-5,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים.
* מנוע טורבו דיזל I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס בגרסת TD4 ו-180 כוחות סוס בגרסת SD4. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים או תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים.

מתיחת פנים שנת 2019
-------------------

בשנת 2019 עברה הדיסקברי ספורט מתיחת פנים, שכללה עיצוב חדיש ופלטפורמה חדשה יגואר-לנד רובר PTA. שני המנועים נותרו ללא שינוי למעט מערכת מיקרו-היברידית בהספק של 48 וואט שעוזרת למנוע בתאוצה.

דיסקברי ספורט פלאג-אין P300e
----------------------------

בשנת 2020 הציגה לנד רובר גרסה בעלת מערכת הנעה היברידית פלאג-אין, הכוללת מנוע טורבו בנזין I3 צילנדרים בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-200 כוחות סוס, מנוע זה מניע את הגלגלים הקידמיים ומנוע חשמלי המספק כ-109 כוחות סוס, מנוע זה מניע את הגלגלים האחוריים. סוללת הליתיום-יון בקיבולת 15 קילוואט שעה מספקת טווח נסיעה חשמלי של 62 קילומטרים. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.

את הסוללה ניתן לטעון באמצעות מטען ציבורי בהספק של 32 קילוואט המאפשר טעינה מ-0 עד 80 אחוז מקיבולת הסוללה בתוך 30 דקות. טעינה באמצעות משקע ביתי בהספק של 7 קילוואט בתוך שעה ו-24 דקות לטעינה מלאה. טעינה אפשרית גם באמצעות שקע ביתי רגיל (מוד 2) אך רק בתוך 6 שעות ו-42 דקות לטעינה מלאה.

מערכת TOUCH DUO PRO מאפשרת לנהג שליטה מלאה על מערכת הפלאג-אין דרך מערכת המולטימדיה של הרכב. לנהג ישנה אפשרות לניהול הטעינה וכן שליטה מרחוק על הרכב כגון הפעלה מרחוק של מערכת בקרת האקלים באמצעות אפליקציה.

גלריה
-----

* מבט לפגוש האחורימבט לפגוש האחורי
* מבט לפגוש הקידמימבט לפגוש הקידמי
* מבט לצדמבט לצד
* פנים הרכבפנים הרכב
* מתיחת פנים 2019מתיחת פנים 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנד רובר דיסקברי ספורט** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לנד רובר דיסקברי ספורט (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לנד רובר דיסקברי ספורט החדש 2015 - נחשף רשמית, באתר קארטיוב, ‏3 בספטמבר 2014
2. ↑  לנד רובר דיסקברי ספורט החדש בישראל – מחיר החל מ-470 אלף שקל, באתר קארטיוב, ‏23 במרץ 2015
3. ↑  מתיחת פנים: 2019 לנד רובר דיסקברי ספורט החדש, באתר קארטיוב, ‏22 במאי 2019
4. ↑  לנד רובר מציגה: איווק ודיסקברי ספורט פלאג-אין P300e, באתר קארטיוב, ‏22 באפריל 2020
**סיקסטוס השלישי** (**Sixtus III**;‏ ? – 18 באוגוסט 440) היה אפיפיור בין 31 ביולי 432 לבין 18 באוגוסט 440. משמעות שמו היא "השישי" (בלטינית) או "הישר" (מיוונית). יום חגו הוא 28 במרץ. בתקופת כהונתו בוצעו עבודות בנייה גדולות ברומא.

ביוגרפיה
--------

סיקסטוס היה יליד רומא, והוא בלט בקרב אנשי הכמורה המקומיים.
היבחרותו לאפיפיור ב-432 לא הייתה הפתעה: סיקסטוס השלישי היה ממקורביהם של זוסימוס, בוניפקיוס הראשון ושל קודמו בתפקיד סלסטינוס הראשון. על אף שבצעירותו נטה אל הפלגיאניזם, הוא אימץ לבסוף את האורתודוקסיה הקתולית, לאחר חליפת מכתבים עם אוגוסטינוס.

עם מינויו לאפיפיור, הוא ניסה להשכין שלום בין קירילוס האלכסנדרוני והפטריאך יוחנן הראשון מאנטיוכיה. כמו כן, הגן על זכות השליטה של האפיפיור על איליריה, ועל מעמדו של ארכיבישוף סלוניקי כראש הכנסייה המקומית למול תביעותיו של פטריארך קונסטנטינופול.

סיקסטוס קשור לבנייתם של כמה מן המבנים הידועים בזמנו: הבזיליקה של סנטה סבינה בגבעת האוונטין הושלמה בתקופת כהונתו, והוא בנה גם את בזיליקת סנטה מריה מג'ורה, שהוקדשה למרים, אם האלוהים. ההקדשה למרים מצביעה על העובדה שסיקסטוס קיבל את החלטות הועידה האקומנית של אפסוס, שדנה בטבעו האלוהי של ישו וננעלה ב-431. בוועידה עלתה השאלה האם מרים יכולה להיחשב למולידת האלוהים, או רק כאמו של ישו. הוועידה החליטה להעניק למרים את התואר היווני תאוטוקוס ("יולדת האלוהים"). ההקדשה של הכנסייה הגדולה ברומא למרים שיקפה החלטה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיקסטוס השלישי** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**: | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**לאו הראשון** |

* סיקסטוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397569105171
* BnF: cb145463987 (data)
* GND: 119221268
* ICCU: RMLV012703
* ISNI: 0000 0000 0101 3285
* LCCN: n2002067738
* NKC: skuk0005273
* NTA: 176717803
* SUDOC: 088009122
* VcBA: 495/45807
* VIAF: 311308305
* WorldCat: lccn-n2002067738

 |
**קונג פיורי** (באנגלית: **Kung Fury**) הוא סרט קצר שוודי, המהווה פרודיה לסרטי אמנויות לחימה ופעולה משנות ה-80, ומתאר שוטר אמריקני שנוסע בזמן כדי לחסל את אדולף היטלר. דייוויד סנדברג כתב את התסריט, ביים ומשחק בתפקיד הראשי.

הסרט הופק בתקציב של 630 אלף דולר באמצעות אתר מימון ההמונים Kickstarter, והוצג לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2015. הסרט הופץ ב-YouTube והפך לתופעת רשת, עם 10 מיליון צפיות תוך חמישה ימים.

תקציר העלילה
------------

במיאמי של 1985, השוטר קונג פיורי ושותפו עוצרים נינג'ה אדום בסימטה חשוכה. בזמן שהנינג'ה הורג את השותף, קונג פיורי מוכה מכת-ברק וננשך על ידי נחש קוברה - מה שמעניק לו כוח קונג פו על-טבעי. בזכות הכוח הוא מצליח לנטרל מכונת ארקייד שמשתוללת בעיר, אבל מתפטר מהמשטרה לאחר שמפקדו מתעקש שיעבוד עם שותף דינוזאור חדש (טרייצרקופ). אדולף היטלר ("קונג פיהרר") תוקף את מטה המשטרה דרך הטלפון והורג את המפקד. קונג פיורי מחליט לנסוע בזמן לגרמניה הנאצית כדי לנקום ולחסל את היטלר, בעזרת איש המחשבים האקרמן. הוא מגיע בטעות לתקופה הוויקינגית, וממשיך משם בעזרתו של האל תור.

עם הגעתו לגרמניה הנאצית, פיורי מצליח לחסל לבדו מאות חיילים נאצים באמצעות לחימת קונג פו, אבל נורה על ידי היטלר שמפעיל מכונת ירייה. תור, האקרמן, טרייצרקופ, לוחמות ויקינגיות, האל תור וטירנוזאורוס מצטרפים לקרב, הורגים את שאר החיילים ומוחצים את רובוט הנשר שמגן על היטלר. האקרמן מצליח להחיות את פיורי והם חוזרים להווה.

במיאמי של 1985, פיורי מנטרל שוב את מכונת הארקייד שמשתוללת ומבחין שמוטבע עליה צלב קרס, בזמן שהיטלר מגיע להווה עם הרובוט שלו ונשבע לנקום בקונג פיורי.

צוות השחקנים
------------

* דייוויד סנדברג - קונג פיורי, שוטר במיאמי בעל כוח קונג פו על טבעי
* יורמה טקון - אדולף היטלר, "קונג פיהרר"
* סטיבן צ'ו - דרגון, שותפו של פיורי
* לאופולד נילסון - האקרמן, מומחה מחשבים
* אנדראס קלינג - תור, אל הרעם הנורדי
* אריק הונקוויסט - טרייצרקופ, שותפו של פיורי
* פר-הנריק ארבידיוס - מפקד המשטרה
* אלני יאנג - ברבריאנה, לוחמת ויקינגית
* הלן אלסון - קטאנה, לוחמת ויקינגית
* איאוס קרלסון - נינג'ה אדום
* מגנוס בטנר - קולונל רייכשטש, גרמני
* ביורן גוסטפסון - טוראי למשטש, גרמני
* דייוויד הסלהוף - הוף 9000
* פרנק סנדרסון - קוברה / דינמיט

הפקה
----

הקולנוען השוודי דייוויד סנדברג, שביים בעבר וידאו קליפים ופרסומות, כתב את התסריט לסרט משנת 2012. הטריילר הופק וצולם בתקציב של 5,000 דולר. בדצמבר 2013 החל קמפיין באתר Kickstarter, במטרה לגייס 200 אלף דולר להפקת סרט קצר של חצי שעה להפצה בחינם ברשת. מטרה נוספת הייתה לגייס מיליון דולר להפקת סרט קולנוע באורך מלא. צילום הסרט נעשה בציוד פשוט יחסית, ועיקר המימון נדרש לשלב הפוסט-פרודקשן. תהליך המימון הסתיים ב-25 בינואר 2014, עם 630,019 דולר מ-17,713 תומכים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונג פיורי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קונג פיורי (באנגלית)
* קונג פיורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* "קונג פיורי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "קונג פיורי", באתר נטפליקס

* "קונג פיורי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "קונג פיורי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* Kung Fury באתר YouTube, ובתרגום לעברית.
* חן מרקס, קונג פיורי: להיט הרשת הכי מוצדק של 2015, באתר nrg, 29 בדצמבר 2015
**הבשורה** (1344) היא ציור של הצייר האיטלקי אמברוג'יו לורנצטי המתאר את הבשורה למרים. הציור נמצא כיום באוסף הגלריה הלאומית בסיינה, איטליה.

תיאור
-----

הציור הוזמן עבור "Ufficio della Gabella" ("משרד המס") של סיינה, כפי שמצוין בכתובת בתחתית היצירה. הציור הוצב במקור באולם הקונסיסטורי של פאלאצו פאבבליו[דרושה הבהרה] בסיינה.

לורנזטי בחר עבור הציור רגע יוצא דופן, בו המלאך מסביר למרים, אם ישו את הלידה העתידית במשפט: "Non est (erit) impossibile apud Deum omne verbum" (בלטינית: "כִּי לֹא יִפָּלֵא מֵאֱלֹהִים כָּל דָּבָר"). טקסט זה מופיע בציור בין שתי הדמויות. על פי הבשורה על-פי לוקאס מרים משיבה לו: "Ecce Ancilla Domini" (בלטינית: "הִנְנִי שִׁפְחַת אֲדֹנָי").

סגנון הציור אופייני לעבודותיו המאוחרות של האמן. לורנצטי משלב בתיאור רצפה גאומטרית, המתוארת בעזרת פרספקטיבה. בנוסף, הוא עושה שימוש בהסגנון הוא זה של יצירות לורנצטי מאוחרות (אחרי 1335) שהוצאו בסיינה. השימוש המציאותי למדי בפרספקטיבה גיאומטרית במדרכה דומה לזה שב"הצגת ישו בבית המקדש" (1342). השימוש בקיארוסקורו בפני הדמויות ובתיאור הבדים, חושף את השפעתו של ג'וטו, שאל יצירתו נחשף לורנצטי במהלך שהותו בפירנצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבשורה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הבשורה על פי לוקאס, א; 37
2. ↑  הבשורה על פי לוקאס, א; 38
**אליזבת ניגמן** (בגרמנית: **Elisabeth Niggemann**; נולדה ב-2 באפריל 1954) היא ספרנית גרמנייה, והמנהלת הראשית של הספרייה הלאומית של גרמניה משנת 1999.

ביוגרפיה
--------

ניגמן נולדה בדורטמונד, לאחר התיכון היא למדה ביולוגיה ואנגלית וקיבלה תואר דוקטור לפילוסופיה בביולוגיה מטעם אוניברסיטת רוהר בוכום.

ב-1987 החלה לעבוד בספריית הרפואה הלאומית של גרמניה ושם שימשה כראש מחלקת הרכישות, ב-1989 החלה לשמש כאחראית על הקיטלוג ואינדקס הנושאים בספריית אוניברסיטת דיסלדורף, ב-1994 מונתה למנהלת הספרייה, בנוסף מ-1990 ועד 1995 לימדה במחלקה לספרנות ומידענות של האוניברסיטה בדיסלדורף.

ב-1999 החלה לכהן כמנהלת הראשית של הספרייה הלאומית של גרמנייה, כספרנית היא מתמחה בתחום של שימור ודיגיטציה של יצירות וחומרים ספרותיים. מ-2005 ועד 2011 היא עמדה בראש הוועדה של הספריות הלאומיות של אירופה, והיא נמנתה בין מקימי Europeana.

היא הייתה בין מארגני ההסכם בין הספרייה הלאומית הגרמנית לבין אוניברסיטת אוקספורד על שימור מסמכים ממלחמת העולם הראשונה, היא כתבה מספר מאמרים ודוחות אקדמאיים בנושאי ספרנות ומורשת תרבותית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת ניגמן** בוויקישיתוף
* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90226388
* BnF: cb12572377n (data)
* CiNii: DA06000546
* dblp: 12/5429
* GND: 121021769
* ISNI: 0000 0000 5091 2703
* LCCN: nr91039295
* NSK: 000125494
* NTA: 10218058X
* RERO: 02-A006543836
* SUDOC: 035038624
* VIAF: 22260121
* WorldCat: lccn-nr91039295

 |
"**ההצגה במקדש**" (1342) הוא ציור מאת אמברוג'ו לורנצטי.

תיאור
-----

ציור זה הוא אחת מן העבודות הגדולות שיצר לורנצטי, ואחת מחמש עבודות שבהן מופיעה חתימתו. הציור הוזמן כחלק ממחזור של עבודות בנושא מרים, אם ישו, שהוזמנו בין השנים 1350-1330 מאמנים שונים עבור קתדרלת סיינה, ובהן "הבשורה עם מרגרט הקדושה ואנסאנוס הקדוש", "לידת הבתולה" וה"מאסטה". שני מקורות מן המאה ה-15 מתארים את העבודה כטריפטיך, שצדדיו מתארים את המלאך מיכאל והמרטיר קרסצנטיוס הקדוש (אנ'), שהחזיק את ראשו הערוף בידיו.

העתקים של הציור נוצרו על ידי האמנים ג'ובאני די פאולו (אנ') וברטולו די פרדי (אנ'). בשלב כלשהו פורק הציור, וחלקו המרכזי הוצג במנזר בסיינה. פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה, העביר את הציור לטוסקנה בשנת 1822, והחל משנת 1913 הוא נמצא באוסף גלריית אופיצי.

נושא הציור הוא הבאתו של ישו אל בית המקדש השני על ידי מרים ויוסף הקדוש. במישור הקדמי שש דמויות: הדמות השמאלית היא יוסף, המופיע מאחורי שתי נשים. לפניהן מתוארת מרים, כשהיא אוחזת בבד לבן שבו היה עטוף התינוק. מן העבר השני מתואר שמעון הקדוש, האוחז את ישו התינוק בידיו, וחנה הנביאה (אנ'). במישור האחורי מתואר מזבח ולצדו שתי דמויות העוסקות בפולחן ובהקרבת יונה. התיאור מתרחש במבנה כנסייה מפוארת. היא מרוצפת שיש בדגם גיאומטרי בן שלושה צבעים, ותקרתה היא סדרה של קמרונות צולבים ועליהם דוגמה של כוכבים. בדומה לעיטורי כנסיות רבות, גם צערך העיטור בציור זה מצביעה על פרשנות נוצרית של פרה-פיגורציה לסיפורי התנ"ך, המהווים רקע להבאתו של ישו לבית המקדש. על אחת הלונטות שבכנסייה מופיע תיאור של מלאכים האוחזים מעין מדליון ובו דמותו של ישו. תיאורים נוספים הם של שני פסלים - של משה האוחז את לוחות הברית ויהושע בן נון, האוחז כגלגל השמש. אלו מתוארים כפסלי שי על גבי העמודים. מעל הכניסה מופיעות עוד שתי דמויות - אלו הם משה ומלאכי, האוחזים בידיהם מגילות ובהן פסוקים מן הברית הישנה.

תיאור החלל נוצר על ידי שימוש בנקודת מגוז, היוצרת תחושת חלל פרספקטיבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההצגה במקדש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: מישורי, אליק, **תולדות האמנות: מבוא כללי**, האוניברסיטה הפתוחה, רעננה, 2000, עמ' 60–61
חפיסת מרגרינה בלו-בנד
**בלו-בנד** הוא מותג של מרגרינה, שהושק בשנת 1923 על ידי חברת ואן דן ברג (Van den Bergh) ההולנדית. בשנת 1927, התמזגה חברת ואן דן ברג עם חברת האחים לוור האנגלית, כדי ליצור את יוניליוור, ומותג בלו בנד עבר לידי יונילוור, הגם שהמשיך לפעול תחת השם ואן דן ברג. סמואל ואן דן ברג (6.4.1864, הולנד – 4.2.1941, ניס, צרפת) (אנ') היה תעשיין ופוליטיקאי יהודי-הולנדי, בן למשפחה יהודית מהעיר אוס שבדרום הולנד, שם התגוררה מאז המאה השמונה-עשרה.

המותג של בלו בנד הוכנס לאינדונזיה החל משנת 1936 ובשנת 1939 הוא החזיק ב-60% משוק המרגרינה.

בשנות ה-20 של המאה ה-21 דעך השימוש בישראל במרגרינה עקב העדפות בריאותיות וצריכה מוגברת של חמאה תחתיה.

בישראל
------

חיילי נח"ל מסייעים למשאית בלו-בנד שהתחפרה בחולות, 18 באוקטובר 1951
מרגרינה בלו בנד נמכרה בארץ ישראל כבר בסוף שנות ה-20, ותפוצתה גברה בשנות ה-30.

מרגרינה של מותג בלו בנד הייתה הראשונה שיוצרה בארץ ישראל. מרגרינה בלו בנד יוצרה החל מסוף שנת 1938 בחיפה, על פי זיכיון מחברת יוניליוור, על ידי חברת תוצרת מזון ישראלית של ד"ר ארנולד הילדסהיימר, אשר התמחה בייצור מרגרינה במפעל יוניליוור בגרמניה. מותג בלו בנד נחשב ליוקרתי והיה יקר יותר ממותגי מרגרינה אחרים שנמכרו בארץ ישראל.

ב-1961 פותחה מרגרינת בלו-בנד למותג גולד-בנד – מרגרינה עם חלב ארוז בנייר אלומיניום מוזהב. שמו ואריזתו של המוצר שידרו יוקרתיות ואיכותיות למוצר צריכה בסיסי, וזאת הפעם הראשונה בארץ בו נעשה פרסום דרך מיתוג מוצר.

שלושה מוצרים נמכרים בישראל תחת המותג **בלו-בנד**:

* בלו-בנד: מרגרינה לאפיה ולבישול, ללא תוספת מלח.
* גולדבנד: מרגרינה עם חלב
* מחמאה: מרגרינה בטעם חמאה

המוצרים נמכרים בחבילות לאפייה ובגביעים למריחה ולטיגון.

קישורים חיצוניים
----------------

* בלו בנד, באתר יוניליוור ישראל
* דוד אסף‏, ציונות ומרגרינה: 'סרט כחול' לילדים, בבלוג "עונג שבת", אוגוסט 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  Doreen Arnoldus, **Family, Family Firm, and Strategy**, 2002, page 304
2. ↑  To the Desert and Back, Pages 33-35
3. ↑  blue band margarine, פלסטיין פוסט, 15 בנובמבר 1935
4. ↑  על סמואל ואן דר ברג (בהולנדית)
5. ↑  Colonial Exploitation and Economic Development, page 222
6. ↑  Spiney's Prices, פלסטיין בולטין, 1 במרץ 1928
7. ↑  blue band margarine, פלסטיין פוסט, 28 בפברואר 1935
8. ↑  מרגרינה בלו בנד עכשיו תוצרת הארץ, דבר, 20 בינואר 1939
9. ↑  מחירים מאכסימליים בארץ, הצופה, 5 בספטמבר 1939  
רשימת המחירים, הצופה, 10 באוקטובר 1939  
מחיר מכסימום למוצרים העומדים בפיקוח, דבר, 20 באוקטובר 1939
10. ↑  גלויות זהב, באתר ישראל היום

| יוניליוור ישראל |
| --- |
| מוצרי מזון | ורד הגליל • תלמה • קנור • בייגל בייגל • קליק • ליפטון • מזולה • בן אנד ג'ריז • מגנום • גלידות שטראוס • Hellmann's • בלו בנד • פתית • כיפלי • מרמייט • אפיכל • 778 |
| טיפוח וניקיון | בדין • פינוק • אקס • דאב • Vaseline • Cif |
**אורה שיינרמן-אלוני** (נולדה ב-3 במאי 1946) היא מתמטיקאית, מחברת ספרי לימוד ואשת עסקים ישראלית. ייסדה וניהלה את רשת בתי הספר ״מכון שחר״ ואת מכללת רעננה.

קורות חיים
----------

שיינרמן נולדה בחולון, ולמדה בתיכון קוגל בעיר. בצבא שירתה בחיל האוויר הישראלי. בוגרת הפקולטה למתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטת ת"א.
היא החלה את דרכה כמורה למתמטיקה ברשת החינוך אנקורי, בבית הספר "משלב" (יחד עם מחברי ספרי לימוד נוספים בני דורה, ביניהם יואל גבע ואהרון אספיס) וב"תיכון רוטברג" ברמת השרון.

ב-1976 הקימה את רשת בתי הספר ״מכון שחר״, שהציעה קורסי הכנה לפסיכומטרי ולבגרות בכל המקצועות. הרשת מנתה כ-30 סניפים בכל רחבי הארץ והכינה כ-30 אלף תלמידים לבחינות בגרות ולבחינה הפסיכומטרית.
לאורך תקופת פעילותה של הרשת, שיינרמן כתבה ספרי לימוד רבים, ביניהם: אלגברה וגיאומטריה ל-3 יחידות לימוד, סטטיסטיקה והסתברות, הכנה לבחינה הפסיכומטרית (3 ספרים), ועוד.

ב-1998 רכשה את רשת גני הילדים ״גן וגם״, שבשיאה החזיקה 14 גני ילדים פרטיים באזור המרכז.

ב-2002, לאחר שעסקיה נקלעו לקשיים, הוכרזה כפושטת רגל והעסקים שברשותה נסגרו. היא הורשעה בעבירות על חוק פשיטת רגל ונדונה לעונש של חצי שנת מאסר שהומר בעבודות שירות ולקנס של 50.000 ש"ח.

ב-2012, החלה שיינרמן לפתח קורסים וחומרי לימוד לבתי ספר יסודיים. ערכת לימוד לוח הכפל שפיתחה, המבוססת על שיטה חדשה פרי יצירתה, שימשה אלפי תלמידים במסגרת הלימודים בכיתה ובבית.
בין הספרים הנוספים שכתבה: שטחים והיקפים, מילון מתמטי לילדים וסיכומון מתמטיקה לכיתות ד', ה', ו'.
הספרים, החוברות וערכות הלימוד משווקים על ידי ״כפל ערכות חינוכיות״.

חיים אישיים
-----------

אורה נישאה ב-1969 ונולדו לה שני ילדים. בתה הבכורה היא חוקרת המוח ד״ר קרן בן יצחק ובנה שחר עוסק בהייטק.

ב-1986 נישאה בשנית לעיתונאי ואיש התקשורת אורי אלוני ולהם נולד בן העוסק אף הוא בהייטק.

ספריה
-----

* מילון מתמטי לילדים בי"ס יסודי 2012
* חוברת עבודה למילון המתמטי 2012
* ערכת לוח הכפל Easy Times Table 2014
* סיכומון מתמטיקה כיתה ד' 2021
* סיכומון מתמטיקה כיתה ה' 2020
* סיכומון מתמטיקה כיתה ו' 2021
* סיכומון מתמטיקה כיתה ג' 2023
* שטחים והיקפים לכיתות ה' – ו' 2017
* הכנה למיצ"ב כיתה ה' 2016
* סטטיסטיקה והסתברות 4 – 3 יח"ל 1998
* טריגונומטריה + מבוא הנדסי – 3 יח"ל 1998
* הכנה לבגרות במתמטיקה 3 יח"ל – חלק א' 1990
* הכנה לבגרות במתמטיקה 3 יח"ל – חלק ב' 1990
* פתרונות למאגר השאלות במתמטיקה 3 יח"ל 1990
* האוגדן הפסיכומטרי – חשיבה כמותית 1992

קישורים חיצוניים
----------------

* אורה שיינרמן משוחחת עם פאולה ולאון על שיטה ללימוד לוח הכפל, באתר יוטיוב
* צפו: כך תלמדו את הילדים את לוח הכפל ב-5 דקות, באתר ynet, 30 בספטמבר 2014
* נווית זומר, אורה שיינרמן מפסיקה פעילות גני הילדים שבבעלותה, באתר ynet, 11 במרץ 2002
* מירב שובל‏, עונשה של אורה שיינרמן: קנס ועבודות שירות, באתר וואלה!‏, 25 בספטמבר 2006
* האתר של כפל ערכות חינוכיות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590923405171
* VIAF: 149146461530927731249
* WorldCat (עם VIAF): 149146461530927731249

 |
**מהא עאמר** (בערבית: **مها عامر**; נולדה ב-27 במרץ 1999) היא קופצת למים מצרייה, זוכת מדליית ארד באליפות העולם (דוחה 2024) ממקפצה גמישה של 1 מטר. השתתפה ב-6 אליפויות עולם (2019–2024)

ביוגרפיה
--------

עאמר נולדה וגדלה בקהיר. למדה באוניברסיטת ארקנסו‎ (2019–2017) ומשנת 2019 לומדת באוניברסיטת פלורידה.

### 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא סיימה במקום 28 והלפני אחרון במקפצה גמישה מ-3 מטר בתוצאה של 238.55 נקודות.

### 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיימה במקום 27 במקפצה גמישה מ-3 מטר בתוצאה של 245.40 נקודות.

### 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 סיימה במקום 28 בתחרות מקפצה גמישה מ-1 מטר בתוצאה של 206.70 נקודות, במקום 42 במקפצה גמישה מ-3 מטר בתוצאה של 217.70 נקודות ובמקום 18 והאחרון עם מוהב אישק בקפיצה סינכרונית משולבת ממקפצה גמישה מ-3 מטר 112.50 נקודות. 

### 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט בסוף יוני 2022 סיימה במקום 26 בתחרות מקפצה גמישה מ-1 מטר בתוצאה של 217.40 נקודות, במקום 18 במקפצה גמישה מ-3 מטר בתוצאה של 230.20 נקודות.

### 2023

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 סיימה במקום חמישי בתחרות מקפצה גמישה מ-1 מטר בתוצאה של 264.55 נקודות, במקום 38 במקפצה גמישה מ-3 מטר בתוצאה של 219.75 נקודות ובמקום תשיעי עם מוחמד פארוק בקפיצה סינכרונית משולבת ממקפצה גמישה מ-3 מטר 256.08 נקודות. 

### 2024

#### מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר 2024 זכתה במדליית ארד בתחרות מקפצה גמישה מ-1 מטר בתוצאה של 257.15 נקודות, אחרי אלישה קולוי מאוסטרליה (260.50 נקודות) וגרייס ריד מהממלכה המאוחדת (257.25 נקודות).

קישורים חיצוניים
----------------

* מהא עאמר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* מהא עאמר, באתר olympedia.org
**צִ'יאַנְג צִ'ינְג-קֻוֹאוֹ** (במנדרינית: **蔣經國**;‏ 27 באפריל 1910 – 13 בינואר 1988) היה פוליטיקאי טאיוואני, חבר במפלגת הקוומינטנג, בנו של צ'יאנג קאי שק ויורשו. שימש כנשיא הרפובליקה הסינית לאחר מות אביו, בין השנים 1978 עד מותו ב-1988.

ביוגרפיה
--------

בצעירותו נשלח צ'יאנג ללימודים גבוהים במוסקבה, בתוך ברית המועצות בשנת 1925 (בה בעת התקיים איחוד כוחות בין המפלגות הלאומית והקומוניסטית). בעת טבח שאנגחאי, המזכיר הכללי של ברית המועצות, דאז יוסיף סטלין הפך את צ'יאנג לאסיר פוליטי במערכה בין הקומוניסטים לאביו צ'יאנג קאי שק. במסגרת היותו אסיר, הממשלה במוסקבה שלחה אותו לעבוד במפעלי ייצור פלדה מעבר אל הרי האורל. בעובדו שם, צ'יאנג נפגש, התאהב והתחתן עם פאינה וקרבה (לעתיד פאינה צ'יאנג פנג-ליאנג).

כאשר בשנת 1937 החלה מלחמת סין–יפן השנייה, הממשלה במוסקבה שלחה את הזוג לנאנג'ינג במסגרת ההסכם בין הלאומיים לקומוניסטים. לאורך המלחמה צ'יאנג פעל והפך ראוי בעיני אביו ליטול יותר ויותר אחראיות, בין לבין גם אחראיות ניהולית. לאחר כניעת האימפריה היפנית ניתלה על צ'יאנג האחראיות להפיל את המאפיות והמיליציות המושחתות בשאנגחאי. על פועלו מול המשימה נאמר כי נהג ב"יעילות חסרת רחמים".

בשנת 1949 ניצחון המפלגה הקומוניסטית של סין במלחמת האזרחים הסינית הכריח את הממשלה הלאומית ליסוג לעבר האי טאיוואן.

צ'יאנג צ'ינג-קו היה הראשון לקבל על עצמו את ניהול המשטרה החשאית, עמדה עליה שמר עד שנת 1965 ולאורכה פעל על מציאת בוגדים ומאפיונרים בין לבין בעזרת עינויים קשים בעת צורך למען שמירה על סמכות השלטון של הקוומינטנג. בין 1965 ועד 1969 צ'יאנג פעל בתור שר ההגנה, בין 1969 ו-1972 שימש כסגן ראש הממשלה ומשנת 1972 והלאה שימש כראש ממשלת הרפובליקה הסינית. כל זמן זה צ'יאנג שימש ללא עוררין כידו ויורשו של אביו הנשיא.

לאחר מות אביו בשנת 1975, צ'יאנג לקח על עצמו את ראשות הממשלה בעוד נמנה ליושב ראש מפלגת הקוומינטנג ובשנת 1978 (בבחירות הראשונות מאז מות אביו) צ'יאנג הפך לנשיא הרפובליקה הסינית ובשנת 1984 נבחר לקדנציה שנייה אותה לא יממש עד סופה שכן נפטר בשנת 1988.

תחת כהונתו של צ'יאנג, ממשלת הרפובליקה הסינית שמרה על סמכותה אבל נפתחה יותר לקראת מחאות פוליטיות ולקראת חופש הביטוי אל מולה. צ'יאנג פעל בשביל השגת קולות הבוחרים והתקדם לעבר הדמוקרטיה בעוד עדיין שמר על עין צופה לגבי כלל המתיישבים החדשים באי שמקורם בסין היבשתית (הרפובליקה העממית של סין). בשנותיו האחרונות תמך צ'יאנג בהעלאת חופש הביטוי והורדת הצנזורות על התקשורת. בקשור לירושת מוסד הנשיאות צ'יאנג העלה בני האן מתוך טאיוואן לעלות ולהפוך דמויות מפתח, ביניהם גם לי טנג-הואי אשר יירש אותו.

תהליך הפיכתה של הרפובליקה הסינית בטאיוואן לדמוקרטית יימשך עד לשנות ה-2000.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ונתן פנבי – **צ'יאנג קאי-שק: הגנרליסימו הסיני והאומה אשר איבד**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'יאנג צ'ינג-קואו** בוויקישיתוף
* נ. יעליזאראוו, דף שער בספרייה הלאומית

צ'יאנג צ'ינג-קואו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007455863805171
* BIBSYS: 1460961539246
* BNE: XX1245642
* BnF: cb14506669n (data)
* CiNii: DA02629532
* GND: 118822527
* ISNI: 0000 0000 8380 1823
* LCCN: n80135316
* NARA: 10570299
* NKC: jn20000720117
* NLA: 36602210
* NLG: 88416
* NLK: KAC2020K0071
* NLP: a0000003180087
* NTA: 139292225
* RERO: 02-A000094359
* SNAC: w68p6nmd
* SUDOC: 06031530X
* Trove: 1319363
* VIAF: 47558650
* WorldCat: lccn-n80135316

 |
**אוסטין דארן דיי** (באנגלית: **Austin Darren Daye**; נולד ב-5 ביוני 1988) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד ברייר ונציה מליגת העל האיטלקית.
דיי נבחר בדראפט 2009 במקום ה-15 על ידי דטרויט פיסטונס ושיחק במדיה ב-NBA, בין היתר שיחק גם בממפיס גריזליס, בטורונטו ראפטורס, בסן אנטוניו ספרס ובאטלנטה הוקס.

קריירה
------

דיי שיחק בין השנים 2009-2007 באוניברסיטת גונזגה. בעונתו הראשונה סיים בממוצע של 10.5 נקודות, 4.7 ריבאונדים, 1.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות ב-33 משחקים.
בעונתו השנייה דיי שיחק 34 משחקים ועמד על 12.7 נקודות, 6.8 ריבאונדים, 1.1 אסיסטים ו-2.1 חסימות בממוצע למשחק.

דיי נבחר בדראפט 2009 במקום ה-15 על ידי דטרויט פיסטונס ושיחק במדיה עד סוף עונת 2013-2012 למעט חצי עונה ב-2011 בקבוצה הרוסית חימקי מוסקבה.

ב-30 בינואר 2013 עברו דיי וטיישון פרינס בטרייד משולש לממפיס גריזליס בתמורה לחוסה קלדרון שעבר לדטרויט ורודי גיי שעבר לטורונטו ראפטורס.
ב-1 באוגוסט 2013 חתם דיי בטורונטו ראפטורס. ב-20 בפברואר 2014, הוא עבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס תמורת ננדו דה קולו שעשה את הדרך ההפוכה. בסוף העונה זכה דיי עם סן אנטוניו באליפות ה-NBA אם כי תרומתו לקבוצה לאורך הפלייאוף הסתכמה בריבאונד אחד בשש דקות משחק.
ב-15 במרץ 2015 חתם על חוזה בן 10 ימים באטלנטה הוקס. לאחר מכן הוא חתם על חוזה נוסף של 10 ימים עם ההוקס ב-25 במרץ, וחוזה רב שנתי ב-4 באפריל. ב-9 ביולי של אותה שנה עזב את הקבוצה.

ב-27 בנובמבר חתם בסקאבוליני פזארו מליגת העל האיטלקית. ב-21 משחקים עבור המועדון בעונת 2015–2016 הוא סיים בממוצעים של 21.2 נקודות, 9.0 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים, 1.6 חטיפות ו-1.1 חסימות למשחק ונבחר למשחק האולסטאר בליגה האיטלקית.

ב-6 במאי 2016 חתם באל-מנאמה מהליגה הבכירה בבחריין.

ב-30 ביוני 2016 חתם דיי בקבוצת גלאטסראיי הטורקית.

ב-9 באוגוסט 2017, חתם דיי לעונה אחת בשורות הפועל ירושלים מליגת העל הישראלית, אך שוחרר באמצע העונה ולאחר מכן חתם בקבוצה רייר ונציה מליגת העל האיטלקית המשתתפת גם בליגת האלופות.

אביו של דיי הוא דארן ששיחק בעבר בסקאבוליני פזארו, הפועל גליל עליון ובמכבי ראשון לציון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסטין דיי** בוויקישיתוף
* אוסטין דיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל באתר היורוקאפ

הערות שוליים
------------

1. ↑  דובי פיק, אוסטין דיי חתם בהפועל ירושלים לעונה הקרובה, באתר ONE, ‏9 באוגוסט 2017
2. ↑  ורד כהן‏, אוסטין דיי שוחרר רשמית מהפועל ירושלים: "מאחלים לו בהצלחה", באתר וואלה!‏, 3 בינואר 2018
3. ↑  דובי פיק, ‏"יעד חדש: אוסטין דיי חתם בוונציה האיטלקית", באתר ONE‏, 25 בינואר 2018
"**בחנותו של ראצ'יק**" (1967–1968) הוא ציור מאת אריה ארוך.

תיאור
-----

הציור "בחנותו של ראצ'יק", שנוצר בין השנים 1967–1968, שייך לקבוצה של עבודות בהן חוזר האמן, בצורה מורכבת, אל ילדותו. בציור משרטט ארוך קומפוזיציה של מבנים גיאומטריים-נפחים, מעין טבע דומם, בעזרת קווי קונטור שחור. אף על פי שבעבודה גוונים שונים, הרי רובה נשלט על ידי צבע כחול-אפור. צורת החרוט, המאזכרת הן את "מונומנט לאינטרנציונאל השלישי" (1919) והן גוש סוכר על דלפק החנות.

על אף שארוך מתייחס בכותרת ציורו אל נקודת זמן ומקום ספציפיים, כמו בסדרת "צקפר", הרי שסגנון העבודה המופשט מצביע על תהליכים ארס פואטיים. יונה פישר כתב על עבודה זו כי "ב'חנותו של ראצ'יק' (1967/8) ו'לזכר הבחורים הטובים של התחלת המאה' (1969) מבוססות הצורות, בהכרתו של האמן, על חיפושי הצורה הדו-ממדיות והתלת-ממדיות אצל הקונסטרוקטיביסטים הרוסים בשנות העשרים. בחיפושים האלה רואה ארוך את האפשרות ליצור צורה שתהיה צורת יסוד וצורה ייחודית בעת ובעונה אחת".

גדעון עפרת קשר את הציור אל העבודה "הזכוכית הגדולה" מאת מרסל דושאן.

בשנים 1973-1972 יצר ארוך הדפס אבן על פי ציור זה בסטודיו של דוד בן שאול בירושלים. על פי פישר ארוך המיר את הציור המרובד ל"מבנה צורני חמור ומאופק" המנצל את טכניקה ההדפס ליצירת "שילוב תמציתי ביותר של הצורה והחומר".

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פישר, יונה, **אריה ארוך: זמנים, מקומות, צורות**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1976 (ללא מספרי עמודים)
2. ↑  ראו: עפרת, גדעון, **בספרייתו של אריה ארוך**, בבל, תל אביב, 2001, עמ' 298

| אריה ארוך |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מבעד לחלון (1938) • שלוש ילדות ברחוב (1953) • אוטובוס בהרים (1955-1944) • בית אדום (מה נשמע בבית) (1960) • מוטיב יהודי (1961) • צקפר (1966-196) • רחוב אגריפס (1964) • הנציב העליון (1966) • בעקבות "הנשף בסורן" של דרן (1967) • בחנותו של ראצ'יק (1968-1967) • סירה (1968) • אורנמנט ופרופיל (1969) • דף מתוך "יוליסס" של ג'ויס (1972) • שני עצים לזכר המצי"ר (1973) |

 |
**סמי כהן** (בטורקית ולדינו: **Sami Kohen**‏; 20 באפריל 1928 – 18 באוקטובר 2021) היה עיתונאי ובעל טור יהודי טורקי.
נודע החל משנת 1954 במאמריו על מדיניות חוץ בעיתון מילייט .

ביוגרפיה
--------

סמי כהן נולד באיסטנבול בשנת 1928 במשפחה יהודית ספרדית. אביו, אלברט כהן, פרסם את העיתון בשפה לדינו וצרפתית La Boz de Türkiye (קול טורקיה). כהן המשיך להוציא לאור את עיתון אביו בשפה הטורקית בשם "Türkiye'nin sesi".מאוחר יותר כתב בעיתונים "Tan" Yeni Istanbul ו-Istanbul Ekspres. ב-1954 הצטרף למערכת העיתון "מילייט" בו היה אחראי על מחלקת חדשות חוץ.
כתב בתחום זה אלפי מאמרים וערך מאות ראיונות.
פרט ל"מילייט" פורסמו מאמריו של סמי כהן במגזין The Economist, בעיתונים וושינגטון פוסט, גארדיאן, ניו יורק טיימס ,Christian Science Monitor ובמגזין ניוזוויק. ראיונותיו וכתבותיו פורסמו בעיתונות ברחבי העולם משוודיה ויפן ועד מקסיקו והודו.
בנוסף לפעילותו העיתונאית, כהן היה אחד המייסדים של צוותי חשיבה מובילים בטורקיה, כגון 'פורום היחסים העולמיים' ו'מרכז המחקר טורקיה-ארצות הברית של אוניברסיטת בהצ'שהיר.
בשנים 1980–1984 כיהן כהן כחבר במועצת המנהלים של המכון העיתונות הבינלאומי. בשנות ה-1990 היה מנהל מכון העיתונות הטורקי.

ב-18 באוקטובר 2021 התאשפז ביחידה לטיפול נמרץ בגלל אי ספיקת כליות ונפטר מאוחר יותר באותו יום בגיל 93.
הובא לקבורה בבית העלמין היהודי הספרדי אולוס באיסטנבול.

חייו הפרטיים
------------

בשנת 1960 התחתן כהן עם אשתו, מירקה. לזוג נולדו שני ילדים ג'אלה ואלפ.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 12 באוקטובר 2020 - קיבל את הפרס להצטיינות מטעם משרד החוץ של טורקיה.

ספרים
-----

* 2008 - Dünyanın Yazısı (כתיבת העולם) - ספר בעל אופי אוטוביוגרפי
* 1982 - Bugünkü Japonya (יפן היום)
* 1982 - Değişen Çin (סין המשתנה)

קישורים חיצוניים
----------------

* סמי כהן בעיתון ג'ומהורייט

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sami Kohen kimdir?Haberler2020Sami Kohen kimdir? Sami Kohen hayatı ve biyografisi!, Haberler.com, ‏2021-10-19 (בטורקית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009877488405171
* GND: 1020775610
* LCCN: no2008064463
* VIAF: 76125012
* WorldCat: lccn-no2008064463

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סמי כהן (טורקיה)"**.
**בן ג'ושוע קרטר** (באנגלית: **Ben Joshua Carter**; נולד ב-22 באוגוסט 1994) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד במכבי תל אביב.

ביוגרפיה
--------

קרטר גדל בתל אביב, והוא בנו של כדורסלן העבר האמריקאי-נוצרי מייק קרטר שקיבל אזרחות ישראלית מתוקף נישואיו לאשתו הישראלית, אמו של בן קרטר.

קריירה
------

את שתי עונותיו הראשונות במכללות, עשה קרטר במדי אוניברסיטת המדינה של אורגון. בעונתו השנייה בקבוצה, נבחר קרטר לאחד השחקנים המצטיינים באזור כולו.

לאחר מכן עבר קרטר לשחקן באוניברסיטת נבדה לאס וגאס. הוא לא שיחק בעונת 2014/2015 בעקבות חוקי הליגה. עונה לאחר מכן חזר לשחק והעמיד ממוצעים של 8.6 נקודות ו-6 ריבאונדים.

בקיץ 2016, הועבר קרטר לאוניברסיטת המדינה של מישיגן. בקיץ 2017 קיבל זכאות לעונה נוספת במכללות. קרטר שיחק שנתיים במכללה. לאחר שנפצע בברך שמאל בפעם השנייה תוך תשעה חודשים, נאלץ לפספס קרטר את עונת 2016/2017. עונה לאחר מכן שיחק 23 משחקים והעמיד ממוצעים של 0.7 נקודות ו-1.2 ריבאונדים ב-7.7 דקות, תוך כדי שהוא סובל מפציעה בקרסול.

קריירה מקצוענית
---------------

ב-25 במרץ 2018, חתם קרטר בהפועל ירושלים עד תום העונה עם אופציה לעונה נוספת. הוא שיחק 6 משחקים בקבוצה והעמיד ממוצעים של 0.7 נקודות ו-0.5 ריבאונדים ב-2.8 דקות.

ב-21 באוגוסט 2018, חתם קרטר להפועל עפולה. בעונתו הראשונה בקבוצה נפצע כמעט לכל העונה ומיעט לשחק אך חזר לקראת סופה. הוא העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-8.4 ריבאונדים.

ב-16 במאי 2020, חתם קרטר בהפועל אילת.

קריירת נבחרות
-------------

בשנת 2020 זומן לראשונה לנבחרת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  דובי פיק, בנו של מייקל קרטר חתם בהפועל ירושלים, באתר ONE, ‏25 במרץ 2018
2. ↑  כפיר חודרה, בן קרטר חתם רשמית בעפולה, גם מני אטקינס, באתר ONE, ‏21 באוגוסט 2018
3. ↑  גידי ליפקין, חוזר לליגה הבכירה: בן קרטר חתם בהפועל אילת, באתר ONE, ‏16 במאי 2020
4. ↑  אריה ליבנת, לאחר הניצחון על ספרד, ישראל יכולה הערב לשפר עמדות לקראת היורובאסקט, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2020
הדמיה של מולקולה קווית
הכלאת אורביטלים אטומיים מסוג sp
מבנה של בריליום פלואוריד (BeF2) (אנ'), מולקולה של פלואור בעלת צורה קווית
ייצוג מילוי-מרחב של יון הטרי-יודיד
בכימיה, **מולקולה קווית** או **מולקולה ליניארית** מתארת את הגאומטריה מסביב לאטום מרכזי הקושר אליו שני אטומים אחרים (או ליגנדים) הממוקמים בזווית קשר של 180°. מולקולות אורגניות ליניאריות, כגון אצטילן (HC≡CH), מתוארות לעיתים קרובות על ידי הבאה לידי הכלאת אורביטלי sp עבור מרכזי הפחמן שלהן.

לפי מודל VSEPR (מודל הדחייה בין זוגות האלקטרונים ברמות הערכיות), מולקולות יכולות לקבל צורה קווית אם יש בהן שני אטומים ושאין בהן או שיש בהן שלושה אלקטרונים בלתי קושרים (AX2 או AX2E3) בשיטת AXE. עם המולקולות נייטרליות בעלות הצורה קווית מסוג AX2 נמנות בריליום פלואוריד (אנ'), פחמן דו-חמצני ומימן ציאנידי. המולקולה הקווית החשובה ביותר עם יותר משלושה אטומים היא אצטילן (H−C≡C−H), שבו כל אחד מאטומי הפחמן שלו נחשב לאטום מרכזי עם קשר יחיד למימן אחד וקשר משולש לאטום הפחמן השני. אניונים קוויים כוללים למשל אזיד (N−3) ותיאוציאנט, וקטיונים קוויים כמו יון הניטרוניום.

גאומטריה קווית מתרחשת גם במולקולות מהצורה AX2E3, כדוגמת קסנון דו-חמצני (XeF2) ויון הטרי-יודיד (I3−) בו שני אטומי יוד מחוברים לאחד מרכזי. כמתואר על ידי מודל VSEPR, חמשת זוגות האלקטרונים הערכיים על האטום המרכזי יוצרים גאומטריה מולקולרית של דו-פירמידה משולשת שבה שלושת הזוגות הלא-קושרים תופסים את המיקומים המשווניים הפחות צפופים ושני האטומים המחוברים תופסים את שני המקומות הציריים בשני הצדדים, ממוקמים בקצוות מנוגדים של ציר, ויוצרים מולקולה קווית.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרכז המבנה המולקולרי, באתר "Indiana University" (באנגלית)
* דוגמות אינטראקטיביות של מולקולות, באתר "Newcastle University" (באנגלית)
* מודלים מולקורליים, באתר "Truman State University" (באנגלית)
* הנפשה של משולש משורי מולקולרי, באתר "OSU Chemistry Courses" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Housecroft, C. E.; Sharpe, A. G. (2004). Inorganic Chemistry (2nd ed.). Prentice Hall. p. 43
2. ↑  Greenwood, N. N.; Earnshaw, A. (1997). Chemistry of the Elements (2nd ed.). Oxford: Butterworth-Heinemann
3. ↑  Housecroft, C. E.; Sharpe, A. G. (2004). Inorganic Chemistry (2nd ed.). Prentice Hall. p. 47.
**ברנדון מקנייט** (באנגלית: **Brandon Mcknight** ‏ נולד ב-25 בספטמבר 1983 בסאות בנד, אינדיאנה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז ומתנשא לגובה 1.89 מטר.

קריירה
------

מקנייט שיחק באוניברסיטת פרדו במשך שנתיים. בעונתו האחרונה במכללה העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות, 3.3 ריבאונדים, 3.7 אסיסטים ו-1.2 חטיפות בכ-37 דקות למשחק.

מקנייט החל את קריירת הבוגרים שלו בקולג' אנקרה מליגת העל הטורקית, במדיה העמיד ממוצעים של 8.8 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק. עונה לאחר מכן שיחק מקנייט בטקלספור מאותה הליגה, במדיה קלע 13.2 נקודות, הוריד 4.6 ריבאונדים ומסר 3.3 אסיסטים בממוצע למשחק, מה שלא עזר לקבוצתו שירדה בסיום העונה לליגה השנייה.

בעונת 2007/08 שיחק מקנייט במועדון השוודי, סולנה, עימה זכה באליפות הליגה כשהוא מעמיד ממוצעים של 22.4 נקודות, 5.1 ריבאונדים, 5.1 אסיסטים, 2.3 חטיפות למשחק. בסיום העונה נבחר מקנייט לחמישיית העונה ולשחקן ההגנה של העונה בליגה השוודית.

באוגוסט 2008 חתם מקנייט בעירוני קריית אתא מליגת העל הישראלית, במדיה קלע 8.5 נקודות, הוריד 2.7 ריבאונדים ומסר 2.6 אסיסטים בממוצע למשחק. משחק השיא שלו בעונה זו היה מול מכבי ראשון לציון ב-26 באוקטובר, נגדה קלע 15 נקודות, הוריד 7 ריבאונדים ומסר 8 אסיסטים בכ-23 דקות בממוצע למשחק. הוא שיחק לצד ארון ניקסון אך עזרתם לא מנעה מהקבוצה לרדת ליגה בסוף העונה.

לאחר עונה בודדת עבר לשחק בליגות שונות באירופה וסיים את הקריירה בשנת 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* נתונים מאתר הליגה
* נתונים על הקריירה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברנדון מקנייט-ביוגרפיה, 27.08.08, אתר ספסל
2. ↑  אור שקדי, ברנדון מקנייט חתם בקרית אתא, 27.08.08, אתר וואלה
3. ↑  ברנדון מקנייט, סטטיסטיקה אישית, עונת 2008-09, אתר המנהלת של ליגת העל
**שלמה (סלמאן) מעתוק** (המאה ה-18) היה אסטרונום ומשורר יהודי בבגדד, שפיוטיו משולבים בליטורגיות של יהודי עיראק.

ביוגרפיה
--------

שלמה מעתוק היה מפורסם בעיר בגדד בזכות הספרייה שברשותו שהייתה הגדולה ביותר בעיר. בספריה היו למעלה משבעת אלפים ספרים, כתבי יד ומודפסים.

הוא נודע ברחבי הקהילות היהודיות במזרח התיכון כאספן גדול של כתבי יד עבריים. היו ברשותו תרגומים לשפה הערבית של החומש, שיר השירים, מגילת רות, מגילת אסתר, מגילת איכה וספר דניאל.

מלבד הספרייה, הוא נודע כמלומד, משורר ומנהיג קהילה. רבים משיריו ששרדו, מספרים על סבלם של יהודי בגדאד בידיו של מושל עריץ. אחד משיריו המפורסמים ביותר, מספר כיצד נאלץ להסתתר בחמאם טורקי, כדי להימלט מרדיפות, ולאחר מכן עזב את בגדאד עם משפחתו לבצרה.

מעבודתו כאסטרונום שרדו כמה כתבי יד גאומטריים, כולל אחד בשילוב של פרשנות עם חיבור על האצטרולב.

שיריו אוחסנו באוספים של הספרייה הבריטית בלונדון. חלקם התפזרו מאז, אך רבים מהם נמצאים בספריית אוניברסיטת טורונטו.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי שלמה מעתוק בפרויקט בן-יהודה
* Ma'tuk, Sulayman ben David, jewishvirtuallibrary (באנגלית)
**ג'ייסון וולס** (באנגלית: **Jayson Wells**; נולד ב-22 בדצמבר 1976 בקליבלנד, אוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד ומתנשא לגובה של 2.02 מטרים.

וולס, בוגר אוניברסיטת המדינה של אינדיאנה, החל את קריירת הבוגרים שלו באלביק סטוקהולם השוודית, עימה זכה באליפות הליגה השוודית-פינית ובתואר הפורוורד המצטיין של הליגה בעונת 1998/1999 ובגביע השוודי-פיני בעונת 1999/2000. לאחר מכן חתם בקבוצת האוסטרלית קנברה קנונס, בה שיחק במשך שלוש עונות, כשבעונתו האחרונה בליגה אף נבחר ל-MVP של גמר ה-NBL. בעונת 2003/2004 עבר לישראל וחתם בא.ס. רמת השרון, במדיה קלע 20.7 נקודות, הוריד 11.5 ריבאונדים (מלך הריבאונדים של הליגה) וחטף 1.3 כדורים בממוצע למשחק. את העונה שלאחר מכן לא החל באף קבוצה ורק בינואר 2005 חזר לשחק כשחתם בהפועל ירושלים.

בעונת 2005/2006 עבר לעירוני נהריה אותה הוביל למקום הרביעי בליגה עם ממוצעים של 17 נקודות, 9 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק. לאחר מכן החל לנדוד ברחבי העולם ושיחק בקאפו ד'אורלנדו האיטלקית, דן בוס ההולנדית ולאחר חצי עונה נוספת בירושלים, בה סייע לקבוצה לזכות בגביע המדינה, תוך שהוא קולע בגמר 3 נקודות. בהמשך עבר לאל וואסל מערב הסעודית, אך גם בה שיחק רק חצי עונה ועבר לפולטאבה האוקראינית. את עונת 2009/2010 החל בקורדובה הארגנטינאית, אך כבר לאחר כמה שבועות עזב אותה וחתם במכבי ראשון לציון, ממנה שוחרר לאחר כחודשיים. לאחר מכן לא המשיך בקריירת המשחק ופרש ממשחק פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל באתר ONE
* ג'ייסון וולס חתם במכבי ראשון לציון, 21.10.09, אתר וואלה
**New-Map** הייתה חברה צרפתית לייצור אופניים, אופנועים ומכוניות.

המפעל לייצור אופניים הוקם בסוף המאה ה-19 על ידי יוסף מרטין. בהמשך בנו פול מרטין החליט לעבור לייצור כלי רכב עם מנוע.

המפעל החדש הוקם באזור ליון והתמחה בייצור אופנועים. בתוצרת החברה הורכבו מנועים מיצרנים ידועים באירופה.

בשנת 1938 החל ייצור מכוניות מדגם Baby VB-54. בתקופה עד לשנת 1945 נבנו ונמכרו כ-1000 מכוניות מצוידות במנוע 100 סמ"ק עם קירור אוויר מתוצרת Sachs. המכוניות הייתה ללא גג, ללא דלתות אך עם מגן קדמי. היא הייתה מיועדת ל-2 נוסעים. בשנת 1946 פס הייצור עבר למכונית גדולה יותר עם מנוע 125 סמ"ק. התכנון היה מבוסס בעיקרו לדגם ישן עם שיפורים והתאמות קטנות. בשנת 1947 המפעל עבר לקלרמון פראן והחל ייצור מכוניות מדגם Rolux. ייצור נפסק בשנת 1952 לאחר בניית 300 מכוניות בלבד. החברה שינתה את שמה ל-Société de Construction du Centre והמשיכה בייצור אופנועים ומכונית על 3 גלגלים בשם Solyto. במכונית זו היה מותקן מנוע 125 סמ"ק היו לה 3 הילוכים ללא הילוך אחורי. דגם זה היה מיוצר בספרד בשם Delfín תחת הסכם מסחרי עם חברה מקומית. המפעל היה ממוקם בברצלונה. דגם זה היה מצויד במנוע 197 סמ"ק והיה יכול להגיע למהירות של 60 קמ"ש עם משא של 250 ק"ג. הוא היה מיוצר בשנים 1957–1959 ונבנו כמה עשרות יחידות.

גלריה
-----

* דגם "Solyto" דגם "Solyto"
* דגם "Delfin" דגם "Delfin"
* דגם "Rolux", שנת 1948 דגם "Rolux", שנת 1948

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **New-Map** בוויקישיתוף
* מידע על החברה
* תיאור מכונית Rolux
* תיאור מכונית מדגם Baby

הערות שוליים
------------

1. ↑  e-solyto-was-first-manufactured-in-france-by-new-map-in-the-early-1950s-the-solyto-was-powered-by-a-lyon-125cc-2st--732609064353563726/
**התנגדות** (באנגלית: **Defiance**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2008 העוסק בשואה בבימוי אדוארד זוויק.

עלילת הסרט
----------

העלילה מתרחשת בבלארוס הכבושה על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. ומבוססת על סיפורם האמיתי של ארבעת האחים היהודים לבית ביילסקי, שהצילו 1,200 יהודים והקימו ביערות מחתרת פרטיזנית בשם פרטיזני ביילסקי שלחמה בנאצים ובעוזריהם.

הסרט מספר על ארבעת האחים היהודים לבית ביילסקי: טוביה, זוס, עשהאל, ואהרן, שהצליחו לברוח ליער במהלך הפוגרום שנעשה בעיירה שלהם על ידי הנאצים, זאת לאחר שכל משפחתם נרצחה על ידי מפקד המשטרה המקומי של העיירה.

תוך כדי הסתתרותם ביער הם מגלים עוד ועוד אנשים שבאים להסתתר ביער, בעיקר זקנים, נשים, וילדים, האחים מקבלים אותם, ובונים יחד איתם מחנה בתוך היער.

בהמשך הסרט, כש**טוביה**, הולך להביא נשק כדי לרצוח את מפקד המשטרה שרצח את אביו, הוא חוזר עם קבוצה נוספת של אנשים גם הם מקבוצות חלשות, וזאת למגינת ליבו של אחיו **זוס** הטוען כי אנשים אלו לא מועילים למחנה ואף מכבידים על הגברים הצעירים בצורך לדאוג להם לאוכל ולמחייה.

המחלוקת בין טוביה לזוס נמשכת כל העת, כאשר טוביה מחפש לעזור לכמה שיותר אנשים לשרוד, ואילו זוס טוען שבמצב זה אף אחד לא ישרוד גם לא החזקים, זוס מחפש בעיקר נקמה ולוחמה, ופורש (לאחר קרב מכות עם אחיו טוביה) לקבוצת פרטיזנים רוסית ביחד עם עוד מספר לוחמים.

בהמשך הסרט, הנאצים מנסים לחסל את ההתיישבות ביער באמצעות טילים שנזרקים ממטוסים, כשרוב הקבוצה מצליחה לברוח ולשרוד ואף לעבור ביצה גדולה באמצעות חבל שחובר מחגורות. 

בסוף הבריחה הם נתקלים בקבוצת חיילים נאצים המנסים להשמיד אותם פעם נוספת באמצעות כלי נשק ואפילו טנק. הקבוצה נלחמת בחיילים כשבמהלך והלחימה זוס מגיע מכיוון לא צפוי והורג את תותחן הטנק, ובכך חוזר לקבוצת ביילסקי.

הפקה
----

בסרט מככבים השחקנים דניאל קרייג (בתפקיד טוביה ביילסקי), לייב שרייבר (בתפקיד זושא ביילסקי), ג'יימי בל (בתפקיד עשהאל ביילסקי) וג'ורג' מקיי (בתפקיד אהרון ביילסקי) – בתפקידי ארבעת האחים לבית ביילסקי. הפקת הסרט החלה בספטמבר 2007, והוא יצא לראשונה לאקרנים בדצמבר 2008 בתפוצה מצומצמת, ובינואר 2009 בתפוצה רחבה, כשבישראל הסרט הופץ החל מ-29 בינואר באותה השנה. במאי הסרט אדוארד זוויק הגיע לישראל ב-20 בינואר 2009, להקרנות הבכורה שהתקיימו בירושלים ובתל אביב.

הסרט נבחר על ידי עיתון הניו יורקר כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר של שנת 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

* "התנגדות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "התנגדות", באתר נטפליקס
* "התנגדות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "התנגדות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "התנגדות", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "התנגדות", באתר Metacritic (באנגלית)
* "התנגדות", באתר אידיבי
* "התנגדות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סקירת הסרט, באתר הארץ
* אורי קליין, אדואד זוויק: היהודי הנוקם, הארץ, 26 בינואר 2009
**דרק אוגביידה** (באנגלית: **Derek Ogbeide**; נולד ב-28 במרץ 1997) הוא כדורסלן ניגרי-קנדי, המשחק בעמדת הסנטר בפאוק סלוניקי.

קריירה
------

אוגביידה החל את דרכו כשלמד ושיחק כדורסל בתיכון פבלברוק שבמבלטון, ג'ורג'יה.

החל משנת 2015 ועד שנת 2019, אוגביידה שיחק באוניברסיטת ג'ורג'יה.

עם סיום המכללות, חתם אוגביידה לעונה בא.א.ק. לרנקה מהליגה הקפריסאית. בתום העונה אוגביידה האריך את חוזהו לעונה נוספת, לאחר שהעמיד 8.7 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק. במהלך עונתו השנייה, אוגביידה זכה בדאבל עם קבוצתו, כשהוא נבחר לשחקן המצטיין של סדרת גמר הפלייאוף. באותה עונה העמיד אוגביידה ממוצעים של 14.0 נקודות ו-10.3 ריבאונדים.

ב-26 במאי 2021, חתם אוגביידה בהפועל אילת מהליגה הישראלית לקראת הפלייאוף, לאחר שג'וש ניבו עזב בעקבות מבצע שומר החומות.

ב-27 ביוני 2021, אוגביידה חתם בפאוק סלוניקי מהליגה היוונית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרק אוגביידה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  המחליף של ניבו: דרק אוגביידה חתם בהפועל אילת, באתר ONE, ‏26 במאי 2021
**ג'ון חאירו רואיס ברנטס** (בספרדית: **John Jairo Ruiz Barrantes**; נולד ב-10 בינואר 1994) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת הקיצוני.

קריירת מועדונים
---------------

רואיס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דפורטיבו סאפריסה. ב-29 באוגוסט 2011 רואיס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד אוריון. ב-12 בספטמבר 2011 רואיס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–4 נגד סן קרלוס.

בינואר 2012 רואיס חתם לארבע שנים בליל מליגת העל הצרפתית, תחילה שיחק בקבוצת המילואים. ביולי 2012 רואיס הושאל למוסקרון מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה. בקיץ 2014, רואיס הצטרף לקבוצה הבוגרת של ליל, אך כעבור זמן קצר הושאל לאוסטנדה מליגת העל הבלגית. ב-25 באוגוסט 2015 רואיס הושאל לדניפרו מליגת העל האוקראינית.

ב-28 ביוני 2016 רואיס חתם לשלוש שנים בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-12 ביולי רואיס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ולטה.

ב-9 באוגוסט 2017 רואיס חתם באל-פייחה מליגת העל הסעודית.

בינואר 2019 רואיס חזר לקוסטה ריקה וחתם בדפורטיבו סאפריסה.

ב-3 ביולי 2019 רואיס חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל. הוא שוחרר מהקבוצה בינואר 2020 וחתם בארדיאנו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאור רחמני ושלום אלבז, ‏ג'ון רואיז חתם לשנתיים בעירוני קריית שמונה, באתר ONE‏, 3 ביולי 2019