recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**M4** (מ-**Messier 4**, נקרא גם **NGC 6121**) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים עקרב הנמצא במרחק של כ-7,200 שנות אור ממערכת השמש. עד שנת 2007 הוא נחשב לצביר הכדורי הקרוב ביותר לכדור הארץ, אך מאז התגלו צבירים קרובים יותר.

היסטוריה
--------

הצביר התגלה בשנת 1746 על ידי האסטרונום השווייצרי ז'אן-פיליפ דה שסו שתיאר אותו כעצם מעורפל. שארל מסיה כלל אותו בשנת 1764 בקטלוג מסיה כצביר כוכבים.

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 5.6 כך שניתן לראותו בעין בתנאי תצפית טובים, והוא קל מאוד לאיתור - כמעלה וחצי ממערב לכוכב אנטארס. טלסקופ חובבים מאפשר כבר להבחין בכוכבים בודדים מתוך הצביר, שהבהירים ביותר מביניהם הם בעלי דרגת בהירות נראית 10.8. בשל קרבתו הרבה למישור המלקה מוסתר לעיתים הצביר על ידי הירח.

מאפייני הצביר
-------------

M4 הוא אחד הצבירים הקרובים ביותר שמוכרים כיום - כ-7,200 שנות אור בלבד. קוטרו כ-70 שנות אור, כך שגודלו הזוויתי הוא כ-36 דקות קשת - יותר מגודלו הזוויתי של הירח במילואו. מרכזו של הצביר אינו כדורי אלא בצורת מוט שאורכו הזוויתי כ-2.5 דקות קשת והוא מורכב מכוכבים בהירים יחסית עם דרגת בהירות 11. מאפיין זה התגלה כבר ב-1783 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F8.

M4 הוא מרווח יחסית לצביר כדורי כך שמחצית ממסתו נמצאת בכדור שקוטרו 16 שנות אור, יותר מחמישית מקוטרו של הצביר השלם. הצביר מקיף את מרכז הגלקסיה בזמן מחזור של כ-116 מיליון שנים במסלול מאוד אליפטי שמביא אותו בפריאפסיד למרחק של פחות מ-2,000 שנות אור לליבת הגלקסיה. קרבה זו גורמת להפעלת כוחות גאות ושפל חזקים על הצביר עד כדי הוצאת כוכבים מתוכו, דבר שיכול להסביר את צפיפות הכוכבים הנמוכה שבו.

בצביר מוכרים 43 כוכבים משתנים ובשנת 1987 זוהה בו פולסר בעל זמן מחזור של 3 מילישניות - כעשירית מזמן המחזור של הפולסר בערפילית הסרטן. זו הייתה הפעם הראשונה שהתגלה פולסר עם זמן מחזור של אלפיות השנייה. בשנת 1995 גילה טלסקופ החלל האבל מספר ננסים לבנים בצביר שגילם מוערך בכ-13 מיליארדי שנים - בין הכוכבים הזקנים ביותר שידועים בשביל החלב. אובייקט מעניין נוסף בצביר הוא מערכת הכוללת ננס לבן ופולסר, ששינויים במחזוריות ההקפה שלהם, שהתגלו בצילומים של טלסקופ החלל האבל בשנת 2003, הובילה למסקנה, שבמערכת קיים גוף נוסף שמסתו כ-2.5 מסות צדק, כלומר מדובר בכוכב לכת. מכיוון שגיל המערכת הוא כ-13 מיליארדי שנים, הרי שגילו של כוכב הלכת הוא פי 2.5 מגיל מערכת השמש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M4** בוויקישיתוף
* M4 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* M4, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  T. von Hippel: Contribution of White Dwarfs to Cluster Masses, p. 5

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**דמי הבראה** הם תשלום שעל מעביד בישראל לשלם לעובד, מכוח צו הרחבה בעניין זה, או מכוח הסכם קיבוצי.

שמו של תשלום זה מעיד על ייעודו המקורי - למימון שהייה של העובד בבית הבראה, ובעבר גובה התשלום חושב על פי עלויות שהייה בבית הבראה, והעובדים אכן נדרשו להציג קבלות על שהייתם בבית הבראה כתנאי לקבלת התשלום.
אך, כבר שנים רבות שהתשלום מחושב ומשולם במנותק מייעודו המקורי.

תשלום דמי ההבראה מתבצע בדרך כלל אחת לשנה, באחד מחודשי הקיץ (יוני-ספטמבר), אך ניתן לשלמו גם במועד אחר, או בתשלומים אחדים ואפילו כתשלום חודשי, הנקרא "על חשבון הבראה". גובה דמי ההבראה מחושב על פי מספר ימי הבראה. מספר ימי ההבראה להם זכאי העובד עולה בהדרגה בהתאם לוותק של העובד במקום עבודתו ולהסכם הקיבוצי החל על העובד. אדם העובד במשרה חלקית מקבל דמי הבראה באופן יחסי להיקף משרתו.
הזכאות לדמי הבראה נוצרת לאחר שצבר העובד וותק של שנה במקום עבודתו. בשנת העבודה השנייה מקבל העובד דמי הבראה עבור השנה הנוכחית ובאופן רטרואקטיבי גם עבור החלק היחסי של שנת העבודה הראשונה.

דמי ההבראה הם הכנסת עבודה, ולכן חלים עליהם כל המיסים החלים על הכנסת עבודה, ובפרט מס הכנסה, דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות.
דמי ההבראה הם רכיב שכר שאינו פנסיוני.

נוסחת החישוב של דמי ההבראה: מספר ימי ההבראה להם זכאי העובד בהתאם לוותק שצבר (על פי ההסכם הקיבוצי החל עליו), כפול התעריף ליום הבראה (גם כן על פי ההסכם הקיבוצי) כפול היקף המשרה הממוצע של העובד בשנה הרלוונטית.

קישורים חיצוניים
----------------

* מחשבון דמי הבראה, באתר חילן
* דמי הבראה, באתר כל זכות
* דריה כנף, לכל אחד מגיעים דמי הבראה, באתר ynet, 12 ביוני 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  צו הרחבה בדבר השתתפות המעביד בהוצאות הבראה ונופש, באתר חילן
**נגמ"ש M59** הוא נגמ"ש אמריקאי שיוצר בארצות הברית בין 1953 ועד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. הוא החליף את הנגמ"ש M75 בגלל 3 יתרונות מרכזיים: הוא קטן יותר, זול יותר ואמפיבי.

כ-6,300 יחידות יוצרו עד שפסק יצורו. הוא הוחלף על ידי ה-M113.

פיתוח
-----

תחילת פיתוחו של ה-M59 החל בשנת 1951 על ידי Machinery and Chemical Corporation ‏(FMC), תחילה יוצרו מספר אבות טיפוס. אב הטיפוס הטוב מביניהם, שנראה הכי מבטיח היה ה-T59 שנבחר להמשך פיתוח ויצור בסופו של דבר. במאי 1953 הצבא נתן אישור ל-FMC להתחיל בייצור.
כדי לשמור על עלותו הנמוכה, בניגוד לרוב הנגמש"ים האמריקיים, לא היה לו מנוע אחד אלא שני מנועים עוצמתיים של משאיות, כל אחד בצד אחר של גוף הנגמ"ש.
מערכת האנרגיה הלא אמינה והשריון החלש יחסית, בהשוואה עם ה-M75, היו הבעיות העיקריות.

תיאור
-----

ה-M59 הוא בעל גוף פלדה מותך בעובי שני החל מ-0.95 ס"מ עד ל-2.49 ס"מ.
ה-M59 בנוי מתא אחד גדול, כשמקדימה בשמאל יושב הנהג ומימינו יושב המפקד, הנהג מצויד בפריסקופ עם ראיית לילה המבוססת על אינפרא אדום, המפקד מצויד בכיפה ובמצויד ב-12.7 מ"מ נאט"ו (0.5 אינץ').
מאוחרי המפקד והנהג נמצאים שני ספסלים המחוברים לגוף הנגמ"ש המסוגלים להחזיק כ-10 לוחמים.
ה-M59 עוצב ונועד להיות אמפיבי, כאשר הוא נכנס למים, ישנם אטמי גובי על כול הפתחים כדי למנוע כניסת מים, המהירות של ה-M59 במים היא 6.9 קמ"ש.

| רק"מ של ארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה |
| --- |
| טנקים קלים | M24 צ'אפי • M41 ווקר בולדוג • T92 ‏ • M551 שרידן • M8 |
| טנקים בינוניים | M4 שרמן • M26 פרשינג • M46 פטון • M47 פטון • M48 פטון • T95 |
| טנקים כבדים | M103 |
| טנקי מערכה | M60 פטון • M1 אברהמס |
| נגמ"שים | M75 ‏ • M59 ‏ • M-113 • ‏ AAV-7A1 • ‏ סטרייקר |
| נגמ"שי לחימה | בראדלי M2 • ‏ בראדלי M3 |
| תותחים מתנייעים | M56 סקורפיון ‏ • M50 אונטוס ‏ • M55 הוביצר • תותח מתנייע M-107 ‏ • M-108 הוביצר ‏ • תותח מתנייע M-109 ‏ • תותח מתנייע M-110 ‏ • M1128 ‏ • |
| רק"מ נ"מ | M42 דאסטר ‏ • M163 VADS ‏ • M247 סרג'נט יורק ‏ • ‏M6 "ליינבקר" ‏ • MIM-72 צ'פרל |
| כלים הנדסיים | טנק גישור M60AVLB ‏ • M9 ACE ‏ • דחפור קטרפילר די-7 • גריזלי • M1A1 Assault Breacher Vehicle‏ • טנק גישור M104 וולברין • דחפור משוריין קטרפילר די-9 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M59** בוויקישיתוף
אזיקי רגל בשימוש
אזיקי רגל סטנדרטים תוצרת טאיוואן
**אזיקי רגל** הם אזיקים הכובלים את רגליו או את קרסולו של הנכבל.

היסטוריה
--------

אזיקי הרגל הקדומים ביותר נמצאו בחפירות ארכאולוגיות מהעידן הפרה היסטורי. במקרא נקראו אזיקי הרגל בשם נחושתיים: "יָדֶיךָ לֹא אֲסֻרוֹת וְרַגְלֶיךָ לֹא-לִנְחֻשְׁתַּיִם הֻגָּשׁוּ" (שמואל ב', ג' 34). בתקופת הרומאים כבר נראו סוגים שונים של מכשירי כבילה, ביניהם כמה גרסאות קדומות לאזיקי הרגל המודרניים. האזיקים היו בשימוש נרחב ביותר בימי הביניים.

אזיקי רגל מסוגים שונים נמצאים בשימוש גם בימיינו ומשמשים בעיקר לכבילת אסירים המועברים ממתקן מעצר או מאסר אחד למשנהו. את מגבלת התנועה בעת שאזוקים באזיקי רגל תיאר העיתונאי עודד שלום, כשכתב על הליך מעצר שעבר: 

> 
> כל עציר העולה לפוסטה נאזק בידיו וברגליו. כמה דקות ישיבה במשאית העצורים כשהידיים והרגליים שלך באזיקים ממחישים רק חלק קטן מהחוויה הלא נעימה. הידיים הופכות ליחידה אחת ואין מה לדבר על לשבת רגל על רגל. אתה נדרש ללכת בזהירות, בצעדים קטנים ומדודים. הירידה במדרגות המשאית הופכת לחישוב מתמטי של רוחב הפסיעה. צעד גדול מדי וזה ייגמר בנפילה.
> 
> 
> 
> — עודד שלום, תא לחץ, באתר ynet, 8 במרץ 2018; במקור, מתוך "המוסף לשבת", ידיעות אחרונות
> 

מנגנוני הנעילה המובנים הראשונים היו בורג פשוט, אבל הם התפתחו במהרה לסוג ה"דרבי", שהיה בשימוש באירופה עד אמצע המאה ה-20. בעשורים האחרונים נמצאים בשימוש אזיקי רגליים בעלי רמת בטיחות גבוהה ומנעול צילינדר שקשה יותר לפצח מהמנעול הרגיל.

מחלוקת על השימוש
----------------

בהשוואה לאזיקים הרגילים, אזיקי הרגל מגבילים פחות את תנועת הנכבל, ועל כן מנהלי בתי סוהר רבים נוהגים לכבול את רגלי האסירים דרך קבע. על מנת למנוע התנהלות זו, הוחלט במדינות האיחוד האירופי לאסור יצוא של אזיקי הרגליים אל מחוץ לאיחוד.

ראו גם
------

* אזיקי אגודל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אזיקי רגל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "פוסטה" הוא כינוי למשאית גדולה בה מובילים עצירים ואסירים מתחנות משטרה ובתי מעצר אל בתי המשפט ובתי הסוהר.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566462005171
* LCCN: sh2003009032

 |
**מינמי** (שם מדעי: ***Minmi***) הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האנקילואורים המשוריינים. הוא חי באוסטרליה של הקרטיקון התחתון לפני 113–119 מיליון שנה. מאובנים נוספים שנמצאו באזור ונחשבו לשייכים לסוג הועברו לסוג חדש - קנברזאורוס.

מאפיינים
--------

המינמי נמצא ב-1980 לצידם של דינוזאורים אוסטרלים כמו המוטבורזאורוס והיונק הקדום סטרופודון. משמשעות השם קשורה למעבר מינמי האוסטרלי ואולי ל-"min min", סוג של אור על-טבעי הנפוץ בפולקלור ומזכיר את אש השועל.

המינמי היה אנקילוזאור פרימיטיבי באורך משוער של 3 מטר ומשקל 600 קילוגרם. היה לו מבנה יותר מוגבה יחסית ואולי הוא הסתתר מתחת לסבכים כדי למנוע מטורפים לגלגל אותו על גבו ולחשוף את הבטן הרגישה. הוא היה בעל צלחות גדולות מתחת החוליות שכנראה נתמכו בגידים מסביב. עם זאת מכיוון שגידים לא משתמרים במאובנים אין לכך הוכחות והיו על כך מחלוקות בין כמה מדענים.

האנקילוזאור היה שונה משאר האנקילוזאורים והוא קרוב מעט לנודוזאוריים. בניגוד למרבית האנקילוזאורים הוא היה חי ביבשת גונדוונה והיה האנקילוזאור הדרומי ביותר שנמצא עד לגילוי האנטארקטופלטה.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מינמי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* Minmi במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
**צ'כוסלובקית** (בצ'כית: **jazyk československý**) היא השפה אשר הוגדרה מבחינה פוליטית ובלשנית-חברתית כשפתה הרשמית של צ'כוסלובקיה בין השנים 1920–1938, כאשר הייתה איחוד של שתי אומות: הצ'כים והסלובקים.

שימושים חוקיים
--------------

ב-29 בפברואר 1920 אימצה המועצה הלאומית של צ'כוסלובקיה חוקה. בעקבות סעיף 129 של הצ'ארטר חוקי הצ'כוסלובקי (Ústavní listina Československé republiky) בא "סעיף השפה". בתת-הסעיף הראשון שלו נקבע כי השפה הצ'כוסלובקית היא השפה הרשמית של המדינה (jazyk československý jest státním, oficielním jazykem republiky). עם זאת, שימוש בשפות שונות, שלפחות 20% מתושבי המדינה דוברים אותן, עבור מסמכים רשמיים נחשב לגיטימי. דה פקטו, כל המסמכים הצ'כוסלובקיים היו בצ'כית.

היסטוריה
--------

עוד לפני שהשפה הפכה רשמית, בשנת 1829, נוסד בברטיסלאבה ה"מועדון הצ'כו-סלובקי", אשר היה מפורסם יותר בשמו המלא "המועדון לספרות ולבלשנות השפה הצ'כוסלובקית", שהיה חלק מהתנועה הלאומית של העם הסלובקי. בשנת 1836, ליודוביט שטור כתב מכתב להיסטוריון הצ'כי פרנטישק פאלאצקי בו ציין כי השפה הצ'כית אשר מדוברת בהונגריה העליונה אינה מובנת לדוברים סלובקים, וטען כי צריך ליצור שפה צ'כוסלובקית שתהיה מובנת לדוברי שתי השפות. תנאי ליצירת השפה הצ'כוסלובקית היה אם דוברי צ'כית יהיו מוכנים לאמץ מילים מסלובקית, כפי שאימצו הסלובקים מילים מצ'כית. במחצית הראשונה של המאה ה-20, האידאולוגיה של ה"צ'כוסלובקיזם" מיסודו של תומש מסריק ראתה את הצ'כית כנורמה בצ'כוסלובקיה, וסלובקית נחשבה לניב.

קישורים חיצוניים
----------------

* תומאש קאמוסלה, The Political Expediency of Language-Making in Central Europe: The Case of Czechoslovak. Studia Slavica, 2007.
**אזיקים מנופצים** (ברומנית: **Zdrobite cătușe**) היה ההמנון הלאומי של הרפובליקה העממית הרומנית בין השנים 1948 - 1953. המנון זה נכנס לתוקף ב-4 בינואר 1948, ימים ספורים לאחר סילוק המלך והיה להמנון הראשון של רומניה כרפובליקה. המנון זה החליף את ההמנון המלכותי הרומני וב-1953 הוחלף על ידי ההמנון אנו מהללים אותך, רומניה!

ההמנון הולחן על ידי מאתיי סוקור ואת המילים חיבר אאורל באראנגה.

תוכן ההמנון בעברית
------------------

> 
> אזיקים מנופצים נשארים מאחור  
> 
> בחזית תמיד נמצא העובד  
> 
> דרך מאבקים וקורבנות עולים מדרגה  
> 
> אדון לגורל הוא העם  
> 
>   
> 
> תחיה, תחיה הרפובליקה שלנו  
> 
> במצעד מציף זרם של  
> 
> פועלים ואיכרים, מלומדים וחיילים  
> 
> בונים את רומניה של הרפובליקה החדשה.  
> 
>   
> 
> הצידה מחסום ישן ורקוב  
> 
> זו שעת ההתמקדות הקדושה  
> 
> האחדות והשלום והעבודה הן דגלן  
> 
> עבור הרפובליקה העממית החדשה  
> 
>   
> 
> אל מטרת הניצחון הגדול שלנו אנו חותרים  
> 
> זו שעת הניצחון העתידי  
> 
> אנו נשבעים לרפובליקה העממית החדשה  
> 
> אמונה בעבודה ובמאבק.
> 
> 
> 
> 

| המנוני מדינות אירופה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בוסניה והרצגובינה • בולגריה • בלגיה • בלארוס • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הוותיקן • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ | אסיה |

 |
**אנאס זניתי** (בערבית: **أنس الزنيتي**; נולד ב-28 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת השוער ברג'א קזבלנקה ובנבחרת מרוקו.

קריירה
------

עטיה אללה החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מגרב פאס מליגת העל המרוקאית, ובשנים 2006–2013 שיחק בקבוצה הבוגרת. בשנת 2011 זכה עם הקבוצה בגביע הקונפדרציה האפריקאי, ובשנת 2012 זכה בסופר קאפ האפריקאי.

ביוני 2013 חתם באיי.אס. פאר, גם היא מליגת העל המרוקאית.

ב-26 במאי 2015 חתם ברג'א קזבלנקה. בעונת 2019/2020 זכה עם הקבוצה באליפות, לאחר שצברה נקודה אחת יותר מהאלופה והיריבה העירונית וידאד קזבלנקה.

### קריירת נבחרות

ב-8 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו במשחק נגד זמביה. במקביל הוא משחק במרוקו א', הנבחרת בה משחקים שחקנים מהליגה המקומית בלבד ועימה זכה באליפות האומות האפריקאיות ב-2018 וב-2020.

תארים
-----

מגרב פאס
* גביע הקונפדרציה האפריקאי (1): 2010/2011
* הגביע המרוקאי (1): 2011
* הסופר קאפ האפריקאי (1): 2011/2012

רג'א קזבלנקה
* אליפות (1): 2019/2020
* הגביע המרוקאי (1): 2017
* גביע UNAF למועדונים (1): 2015
* גביע האלופות למועדונים ערביים (1): 2020
* גביע הקונפדרציה האפריקאי (2): 2017/2018, 2020/2021
* הסופר קאפ האפריקאי (1): 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנאס זניתי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנאס זניתי"**.
**גומצן אורוטו** (שם מדעי: *Bothrops alternatus*, לעיתים נקרא גם **אימתן אורוטו**) הוא מין של צפע מתת-משפחת צפעוני גומה, החי ביערות גשם וביצות באמריקה הדרומית. הוא ארסי מאוד ותוקפני מה שנתן לו את הכינוי אימתן.

מאפיינים
--------

נחש זה מוצק וגדול מאוד ויכול להגיע לאורך 2 מ' אבל באופן כללי אורכו הוא 80-120 ס"מ. הנקבות גדולות וכבדות יותר מהזכרים. הוא בעל רצועות שחורות של קשקשי גב לאורך הגוף הן מלמעלה והן מלמטה וגם כמה על הפנים. צבעו יכול להיות חום, שזוף או אפור ואף בצבע זית. הראש בדרך כלל שחור או חום למעט האזורים התחתונים הלבנים. נחש זה נע באופן מגושם מעט עם צוואר הפונה מעלה בתנועה. הוא חי בעיקר על קרקע היער.

הנחש חי ביערות גשם, יערות שפילה, ביצות רדודות ומישורים לחים ואף לאורך החופים בדרום מזרח ברזיל, פרגוואי, אורוגוואי וצפון ארגנטינה במדינות: בואנוס איירס, קטמרקה, קורדובה, קוריינטס, צ'אקו, אנטרה ריוס, פורמוסה, לה פמפה, מיסיונס, סן לואיס, סנטה פה, סנטיאגו דל אסטרו וטוקומאן.

נחשים אלה בניגוד לרוב הזוחלים ממליטים ולדות חיים. בדרך כלל שתי המלטות בעונת רבייה אחת, בהן 3-12 צאצאים העוזבים את הוריהם אחרי הבקיעה.

הם ציידים קטלניים בעיקר עקב הארסיות שלהם שמפחידה גם אנשים החיים באזורם. בשל הארס והקולות המפחידים שהוא עושה כשהוא מתגונן הנחש קרוי לעיתים "אימתן". אך הוא משתמש בארס בעיקר כדי לקטול את טרפו ורק כשפוגעים בו הוא יכיש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גומצן אורוטו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* גומצן אורוטו בreptile-database
* גומצן אורוטו באתר toxinology
* גומצן אורוטו באתר gifte



1. ↑  גומצן אורוטו באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אזוריט** (ידוע גם בשם **שסיליט** על שם אזור שסי (Chessy) בצרפת) הוא מינרל קרבונטי הבנוי מנחושת, פחמה (קרבונט CO3) והידרוקסיל ונוסחתו הכללית היא Cu3(CO3)2(OH)2. האזוריט מצוי בדרך כלל יחד עם המינרל הירוק מלכיט, כשלעיתים מחליף המלכיט את האזוריט בתהליך פסאודומורפיזם. שם המינרל אזוריט מתייחס לצבעו התכול. המילה אזוּר פרושה בשפות אירופאיות תכלת, והיא שיבוש של המילה המקבילה בערבית. המינרל מכונה בעברית **תכולית**. באזוריט נעשה שימוש בצורפות, וכמו כן הוא נמכר בתור מינרל בחנויות לאבנים. האזוריט מכיל 55.1% נחושת, ולכן הוא מהווה מקור משני לנחושת.

האזוריט הוא מינרל נפוץ למדי והוא מצוי בקורנוול בבריטניה, באזור שסי בצרפת (מכאן השם שסיליט), ובאזורים נוספים באירופה. במדינות יוטה, אריזונה וניו מקסיקו בארצות הברית, במקסיקו, בנמיביה, במרוקו ובאוסטרליה.

בישראל ניתן למצוא אזוריט יחד עם מינרלי נחושת אחרים (כדוגמת המלכיט) באזור בקעת תמנע.

שימוש באזוריט כפיגמנט (צִבעָן)
------------------------------

אזוריט טחון לשימוש כפיגמנט
אזוריט היה בשימוש כפיגמנט (צִבעָן) במשך מאות בשנים. בעבר היה המינרל קרוי אזורו דלה מגנה (Azurro Della Magna) על פי שמו באיטלקית. כשמערבבים אותו עם שמן הוא מקבל גוון ירקרק. אם מערבבים אותו עם חלמון הוא מקבל גוון ירוק-אפור. הפיגמנט גם מוכר בשמות "ביס כחול" (Blue Bice) ו"ורדיטר כחול" (Blue Verditer). פיגמנט ישן מקבל גוון ירקרק בשל התחמצנות המינרל למלכיט.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אזוריט** |

* אזוריט באתר webmineral
* אזוריט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4653267-5

 |
**כריסטוף ז'וזף מארי דבירה** הוא פוליטיקאי מבורקינה פאסו ששימש כראש הממשלה במדינה במשך שנתיים. הוא מונה לתפקיד ראש הממשלה בידי הנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה בעקבות התפטרותו של פול כבה טייבה (אנ'). דבירה ייצג בעבר את בורקינה פאסו באיחוד הכלכלי והמוניטרי במערב אפריקה, וכיהן כשר תחת הנשיא לשעבר בלייז קומפאורה בשנים 1994–1996, כשקבורה החזיקה בתואר ראש הממשלה. ב-8 בדצמבר 2021, הנשיא רוך מארק כריסטיאן קאבורה סיים את תפקידו של ראש ממשלתו כריסטוף מארי ג'וזף דאבירה, מחברו של "מכתב התפטרות", שהוביל אוטומטית לתפקיד של הממשלה כולה.

קריירה
------

דבירה שימש כמנהל מחקרים ופרויקטים במשרד הכלכלה והתכנון משנת 1984 ועד שנת 1988. לאחר מכן מונה למנכ"ל שיתופי פעולה במשרד. הוא מילא תפקיד זה עד שנת 1992.

בשנים 1992–1997 ניהל דבירה את מחלקת הבריאות. בשלושת השנים שלאחר מכן היה אחראי על המחלקה לחינוך על יסודי, השכלה גבוהה ומחקר מדעי של בורקינה פאסו. הוא מונה לתפקיד ראש הממשלה ב-21 בינואר 2019, ונכנס לתפקיד שלושה ימים לאחר מכן.

ב-8 בדצמבר 2021, הנשיא רוך מארק כריסטיאן קאבורה סיים את תפקידו של ראש ממשלתו כריסטוף מארי ג'וזף דאבירה, מחברו של "מכתב התפטרות", שהוביל אוטומטית לתפקיד של הממשלה כולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטוף ז'וזף מארי דבירה** בוויקישיתוף
* כריסטוף ז'וזף מארי דבירה, ברשת החברתית פייסבוק
* כריסטוף ז'וזף מארי דבירה, ברשת החברתית טוויטר
**דסמוסטיליים** (שם מדעי: *Desmostylia*) היא סדרת יונקים נכחדת מקבוצת האפרותריה, שהכילה יונקים מימיים קדומים, דמויי פרות ים וכנראה הם היו קרוביהם וקרובי הפילים, בעלי החדק והאמבריתופודיים - כל אלה היו שותפים לקבוצה טתיתריה, בתוך קבוצת האפרותריה. הם חיו בתקופות האוליגוקן-מיוקן בצפונה של אסיה, רוסיה, יפן ואף באמריקה הצפונית במים מתוקים ומלוחים. למעשה זוהי סדרת היונקים הימיים היחידה שידועה ממאובנים. על פי חוקרים מסוימים הם היו אבותיהם הקדומים של הפילים.

אלו היו יונקים שהגיעו עד משקל 200 ק"ג והיו בעלי גוף גדול ועגלגל, ראש ואוזניים קטנות, לסתת ושיניים מיוחדות שהתאימו לתזונה צמחונית ימית, כפות בעלות פרסות וזנב קצר. הם יכלו לשחות רק במים רדודים וניזונו מצמחייה ימית, כולל בתוך הים. הם עלו ליבשה לנוח כמו כלבי ים אך היו מגושמים בה ונמצאו רוב זמנם במים.

מיון
----

* משפחה Desmostylidae
	+ בהמוטופס (*Behemotops*)
	+ *Cornwallius*
	+ דסמוסטילוס (*Desmostylus*)
	+ *Kronokotherium*
	+ *Ounalashkastylus*
* משפחה Paleoparadoxiidae
	+ *Ashoroa*
	+ פלאופרדוקסיה (*Paleoparadoxia*)
	+ *Neoparadoxia*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דסמוסטיליים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |

איור של פלאופרדוקסיה שוחה
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסופרת. אם התכוונתם לשחקנית הקולנוע, ראו אליזבת טיילור.

**אליזבת טיילור** (באנגלית: **Elizabeth Taylor**; ‏3 ביולי 1912, רדינג, אנגליה - 19 בנובמבר 1975, פן, אנגליה) הייתה סופרת בריטית שחיברה רומנים וסיפורים קצרים. קינגסלי אמיס תיאר אותה כ"אחת ממחברי הרומנים המעולים שנולדה במאה הזו"; אנטוניה פרייזר קבעה שטיילור היא "אחת הסופרות הכי פחות מוערכות שלא בצדק במאה העשרים", והילרי מנטל כתבה על טיילור שהיא "מוכשרת, הגיעה להישגים, ומשום מה לא מוערכת דיה".

ביוגרפיה
--------

טיילור נולדה בשם אליזבת קולס (Coles) לאוליבר קולס, מפקח בתחום הביטוח, ולאלזי מיי פיוטרל, בעיר רדינג. התחנכה ב-Abbey School בעיר (מוסד חינוך לנערות, ברוח הכנסייה האנגליקנית), ולאחר מכן עבדה כאומנת, מורה פרטית, וספרנית.

היא נישאה לג'ון טיילור, בעל חברת ממתקים, בשנת 1936. הם השתקעו בכפר פֶּן (Penn) אשר בנפת בקינגהאמשייר לאורך כמעט כל משך נישואיהם. לאחר חברות קצרה במפלגה הקומוניסטית הבריטית, עזבה והצטרפה למפלגת הלייבור הבריטית למשך כל חייה.

יצירתה
------

טיילור פרסמה רומן ראשון בשנת 1945, ושמו "אצל גברת ליפינקוט", ולאחריו אחד עשר רומנים נוספים. כמו כן פרסמה סיפורים קצרים בכתבי עת, ואלו קובצו לימים בארבע אסופות.

המבקר פיליפ הנשר תיאר את הרומן *The Soul of Kindness* כספר 

> 
> "כה מיומן עד שהוא נראה נטול מאמץ. ככל שקוראים בו, הדמויות נראות כה שלמות ועגולות עד שנראה כאילו המחברת רק נטלה אותן והציבה אותן, אחת אחרי השנייה, בסצנות ובמצבים השונים, ותיעדה איך הן התנהגו. [..] העלילה [..] לא נראית בשום שלב מתוכננת מראש, אלא כאילו היא עולה באופן טבעי מתגובותיהן של הדמויות."
> 
> 
> 
> — פיליפ הנשר, ליז טיילור האחרת, הדיילי טלגרף, 9 באפריל 2006.
> 

יצירתה עוסקת בדקויות חיי היומיום, והיא רצופה בדיוקנאות חדי-עין אך אוהדים של החברה האנגלית של המעמד הבינוני והגבוה.

היא הייתה מיודדת עם אייווי קמפטון־ברנט, ועם הסופר והמבקר רוברט לידל. חליפת מכתבים ארוכה שלה עם לידל שימשה בסיס לסיפור קצר שלה, בשם "כותבי המכתבים" (פורסם באסופה *The Blush*, ‏1951), אך המכתבים עצמם הושמדו, כחלק משמירתה על פרטיותה. חרדה מתשומת לב ציבורית עומדת במרכז סיפור קצר ידוע אחר שלה, בשם "אחיות", שנכתב בשנת 1969.

אן טיילר השוותה את טיילור לג'יין אוסטן, לברברה פים, ולאליזבת בואן - "כולן אחיות בנפש", לדבריה.

טיילור מתה מסרטן, בעיירה פן, בה התגוררה, בגיל 63.

בשנת 2005 צולם סרט על בסיס הספר שלה עם ג'ואן פלורייט בתפקיד ראשי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליזבת טיילור, ברשת החברתית Goodreads
* אליזבת טיילור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סאם ג'ורדיסון, "לגלות מחדש את אליזבת טיילור - הסופרת המבריקה, הגרדיאן, 11 במאי 2012.
2. ↑  פול ביילי, הערך "אליזבת טיילור", בתוך "המילון הביוגרפיה הלאומי של אוקספורד", הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2004.
3. ↑  מצוטט בדף "אן טיילר ממליצה, באתר fantasticfiction.co.uk.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604425805171
* BNE: XX914782
* BnF: cb12008173v (data)
* CiNii: DA00490828
* GND: 119381893
* ISNI: 0000 0001 1918 5824
* LCCN: n50009260
* NDL: 01110243
* NKC: jn20000605280
* NTA: 069883041
* SELIBR: 254453
* SNAC: w60g4d78
* SUDOC: 028197739
* Trove: 935935
* VIAF: 54158250
* WorldCat: lccn-n50009260

 |
**כריסטופו קארסאנה** (באיטלקית: **Cristoforo Caresana**;‏ סביבות 1640 - 13 בספטמבר 1709) היה מלחין, נגן עוגב וזמר איטלקי.

חייו
----

קארסאנה נולד בנאפולי. כנראה יצא ללימודים בוונציה, אך בשנת 1658 חזר לנאפולי, ונשאר בה כל חייו. בשנים 1659 עד 1706 היה חבר בקהילת האורטוריה (Congregazione dell'Oratorio). משנת 1659 היה טנור בקאפלה המלכותית ומשנת 1667 כיהן שם כנגן עוגב עד לפרישתו בשנת 1704. בשנים 16888-1690 היה מאסטרו די קאפלה בקונסרבטוריו די סן אונפורי. 

קארסאנה חיבר תרגילי קול שהיו בשימוש נרחב וחלקם הודפסו מחדש בשנת 1819 לשימוש בקונסרבטואר של פריז. מן ההקדמה לתרגילים אלה אפשר לעמוד על הידע התאורטי המקיף שלו והמוזיקה עצמה מציגה אותו כמבשר לפרגולזי, שלמד ללא ספק את יצירותיו.

מקור
----

רנאטו בוסה: "כריסטופורו קארסאנה" בגרוב אונליין

קישורים חיצוניים
----------------

* כריסטופורו קארסאנה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007416879205171
* BIBSYS: 14058487
* BnF: cb14038779g (data)
* GND: 11891801X
* ICCU: MUSV013410
* ISNI: 0000 0000 8368 2756
* LCCN: n98109997
* MusicBrainz: 73fb66c5-19df-4d94-972a-cad6708abe09
* NKC: xx0015122
* NTA: 181622122
* SUDOC: 151163162
* VIAF: 29733223
* WorldCat: lccn-n98109997

 |
**כריסטופר בלצ'ר** (באנגלית: **Christopher Belcher**; נולד ב-29 בינואר 1994) הוא אצן אמריקאי, המתחרה בריצת 60 מטר, בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.

ביוגרפיה
--------

בלצ'ר נולד בסייויל שבמדינת ניו יורק. ב-2013 החל ללמוד במונרו קולג' בה היה חבר בנבחרת האתלטיקה. ב-2016 עבר ללמוד ולהתחרות באוניברסיטת קרוליינה הצפונית A&T. באליפות המכללות באתלטיקה שנערכה ביוני 2017 קבע שיא אישי של 9.93 שניות בחצי גמר ריצת 100 מטר, בגמר סיים במקום השלישי. באליפות ארצות הברית שנערכה לאחר כשבועיים סיים שלישי בריצת 100 מטר לאחר ג'סטין גטלין וכריסטיאן קולמן. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים במקום ה-13 ולא העפיל לגמר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 9.93 שניות (2017)
* ריצת 200 מטר: 20.01 שניות (2017)

### אולם

* ריצת 60 מטר: 6.64 שניות (2017)
* ריצת 200 מטר: 20.59 שניות (2017)

קישורים חיצוניים
----------------

* כריסטופר בלצ'ר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* כריסטופר בלצ'ר, באתר ליגת היהלום
* כריסטופר בלצ'ר, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 291641

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"כריסטופר בלצ'ר"**.
**אדווייל "וולי" אדיימו** (באנגלית: **Adewale "Wally" Adeyemo**; נולד ב-20 במאי 1981) הוא סגן מזכירת האוצר של ארצות הברית. במקצועו הוא יועץ פוליטי וכלכלי אמריקאי. אדיימו, חבר המפלגה הדמוקרטית, מילא שורה של תפקידים כלכליים בכירים בממשלו של הנשיא ברק אובמה, ומאוגוסט 2019 עד מינויו לסגן מזכירת האוצר כיהן כנשיא קרן אובמה. 

בדצמבר 2020 הוכרז מינויו לסגן מזכירת האוצר בממשל הנשיא ג'ו ביידן. הוא האפרו-אמריקאי הראשון בתפקיד.

ביוגרפיה
--------

אדיימו נולד בעיר איבדאן שבניגריה וגדל בדרום קליפורניה. אביו היה מורה, ואמו הייתה אחות. לאדיימו שני אחים צעירים ממנו. את לימודיו התיכוניים השלים בתיכון אייזנהאואר השוכן בעיר ריאלטו שבמחוז סן ברנרדינו. לאדיימו תואר ראשון מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ותואר שני ודוקטורט במשפטים מאוניברסיטת ייל.

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004 היה מנהל היישוג לקהילה האפרו-אמריקאית במטה הבחירות הנשיאותי של ג'ון קרי, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ועבד ממשרדו בסן פרנסיסקו. אדיימו עבד ב"מיזם המילטון" של מכון ברוקינגס בטרם הצטרף אל ממשלו של הנשיא ברק אובמה. ב-2008 החל לעבוד לצדו של מזכיר האוצר טימותי גייטנר. בממשל היה יועץ בכיר וסגן ראש הסגל של ג'ק לו, שכיהן אז כמזכיר האוצר של ארצות הברית. מאוחר יותר היה חבר בצוות המשא ומתן האמריקאי בשיחות השותפות הטראנס-פסיפית.

נוסף על כך, הוא ראש הסגל הראשון ברשות להגנת הצרכן הפיננסי (CFPB) בראשותה של אליזבת וורן. לאחר מכן נבחר לשמש במקביל כסגן היועץ לביטחון לאומי לכלכלה בינלאומית, ובשנים 20162015 היה סגן מנהל המועצה הלאומית לכלכלה. במהלך כהונתו היה אדיימו נציגו של נשיא ארצות הברית לפסגות ה-G7 וה-G20. במחלקת האוצר של ארצות הברית מילא שורה של תפקידים בכירים בהם יועץ בכיר למזכיר המחלקה וסגן ראש הסגל.

ב-1 באוגוסט 2019 נבחר אדיימו לנשיא הראשון של קרן אובמה. בנובמבר 2020 הוכרז כי אדיימו יכהן כסגן מזכירת האוצר ג'נט ילן בממשלו של הנשיא ג'ו ביידן.

בנובמבר 2021 הגיע אדיימו לביקור בישראל, במהלכו נפגש עם שר האוצר, נגיד בנק ישראל ובכירים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולי אדיימו** בוויקישיתוף
* וולי אדיימו, ברשת החברתית טוויטר
* וולי אדיימו, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  5 Things to Know About Wally Adeyemo, Biden's Deputy Treasury Secretary, באתר NBC News‏, 30 בנובמבר 2020 (באנגלית)
2. ↑  Adewale Adeyemo: US President-Elect Joe Biden nominate Nigerian born 'Wally' for Deputy Treasury Secretary, באתר BBC News‏, 30 בנובמבר 2020 (באנגלית)
3. ↑  ניקול גודקינד, Meet the seven key economic advisers who will help Joe Biden lead through the COVID crisis, באתר פורצ'ן, 7 בדצמבר 2020 (באנגלית)
4. ↑  לין סוויט, Obama Foundation President Wally Adeyemo picked to be deputy Treasury secretary, באתר שיקגו סאן-טיימס, 30 בנובמבר 2020 (באנגלית)
5. ↑  אלן רפפורט, Biden Pick for Treasury’s No. 2, a Moderate Voice, Breaks Racial Barrier, באתר הניו יורק טיימס, 1 בדצמבר 2020 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2016108204
* VIAF: 7147266952235482658
* WorldCat: lccn-no2016108204

 |
**אליזבת (אליזה) גודרידג'** (באנגלית: **Elizabeth Goodridge**‏; 12 במרץ 1798 – 18 באפריל 1882) הייתה ציירת אמריקאית שהתמחה במיניאטורות. היא הייתה אחותה הצעירה של שרה גודרידג', גם היא ציירת מיניאטורות אמריקאית.

קורות חייה
----------

גודרידג' נולדה בטמפלטון, מסצ'וסטס, הילדה השביעי של אבנעזר גודרידג' ואשתו ביולה צ'יילדס.

המיניאטורות המוקדמות ביותר של אליזבת הן מסוף שנות ה -20 של המאה ה-19, והן דומות בסגנון לעבודתה של אחותה, אם כי לא מתקדמות כמוה מבחינה טכנית. בגיל צעיר היא החלה לצייר והראתה יכולת לאמנות. באותה תקופה, ההזדמנויות החינוכיות של נשים היו מוגבלות במקום בו גודרידג' התגוררה, ולכן למעשה הייתה אמנית אוטודידקטית.

קריירה
------

גודרידג' החלה כנראה את דרכה בבוסטון בעבודה עם אחותה, אך בילתה את מרבית חייה בחלקה המרכזי של מסצ'וסטס. היא גרה בטמפלטון, מסצ'וסטס, וערכה מספר נסיעות ארוכות לוורסטר בשנות השלושים והארבעים של המאה ה-19, ובמהלכם התגוררה עם בני משפחת פוסטר וציירה אותה.

אוסף הדיוקנאות של האגודה האנטיקווארית האמריקאית מכיל את הייצוג הגדול ביותר – 12 תמונות – של עבודתה הידועה של אליזה גודרידג'. במוזיאון לאמנות של ווסטר יש גם כמה מיניאטורות שלה.

בין המיניאטורות הידועות יותר של אליזבת גודרידג' ניתן למנות את:

* גברת אליס גודרי מוילמינגטון, מסצ'וסטס, במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
* סטיבן סליסברי השלישי (1838), צבעי מים על שנהב, במוזיאון לאמנות ווסטר
* סופיה דווייט פוסטר ברנסייד (1830 לערך), באוסף האגודה האמריקאית לאנטיקוואריות
* ג'וליה פורטר דווייט (1832 בערך), דיוקן של הסבתא של נשיא אוניברסיטת ייל, טימותי דווייט, בגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל, ניו הייבן

הנופים של אליזבת גודרידג' כוללים נוף של הר הוליליוק, מסצ'וסטס ונהר קונטיקט, בערך. 1827, ונוף של ראונד היל, נורת'המפטון, מסצ'וסטס, 1824, במוזיאון לאמנות בווסטר.

חייה האישיים
------------

בשנת 1849, בגיל חמישים ואחת, התחתנה גודרידג' עם קולונל אפרים סטון, שהיה בעל חנות כללית ומנסרה בטמפלטון.

גלריה
-----

* אליזבת פיסק אליזבת פיסק
* סופיה ברנסייד סופיה ברנסייד
* ילדי משפחת פוסטר ילדי משפחת פוסטר
* לידיה פוסטר לידיה פוסטר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת גודרידג'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Johnson, Dale T. American Portrait Miniatures in the Manney Collection (New York: Metropolitan Museum of Art, 1990), pp.123–24.
2. ↑  SOPHIA DWIGHT FOSTER BURNSIDE (1787-1871), c. 1830
3. ↑  Strickler, Susan, American Portrait Miniatures (Worcester: Worcester Art Museum, 1989), p. 63.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6706 398X
* LCCN: nr2001040286
* RKD: 32657
* SNAC: w6hx2x5z
* ULAN: 500009914
* VIAF: 93144648478258793847
* WorldCat: lccn-nr2001040286

 |
**וולטר פרסי קרייזלר** (באנגלית: **Walter Percy Chrysler**;‏ 2 באפריל 1875 – 18 באוגוסט 1940) היה תעשיין אמריקאי, מחלוצי תעשיית הרכב העולמית.

ביוגרפיה
--------

קרייזלר נולד בעיירה ואמגו, בקנזס. הקריירה שלו בענף הרכב החלה כאשר חברת הרכבות האמריקנית החליטה להיכנס לענף ייצור המכוניות. קרייזלר היה מנהל המפעל. לחברת הרכבות הייתה הצלחה מסוימת בענף מרוצי המכוניות, אך היא לא הצליחה בענף המכירות. קרייזלר עזב את החברה וקיבל משרה בחברת הרכב ביואיק שהייתה אחת החברות שפעלו במסגרת תאגיד ג'נרל מוטורס, בשנת 1911. שנתיים לאחר מכן עזבה חברת הרכבות האמריקנית את ענף ייצור המכוניות. בשנת 1919 התפטר קרייזלר מחברת ביואיק ובשנת 1921 רכש את חברת "מקסוול מוטור קומפני" שהייתה נתונה בקשיים. קרייזלר קרא לחברה בשם "קרייזלר קורפוריישן" (תאגיד קרייזלר), בשנת 1925. בנוסף למותג "קרייזלר" ייצר אף מכוניות תחת המותגים פלימות' ודה סוטו.

בשנת 1928 מימן את בניית גורד השחקים הגבוה בעולם באותה התקופה, אשר נקרא "בניין קרייזלר" בניו יורק אותה השנה היו האדריכלים בניו יורק בתחרות ביניהם על בניית גורד השחקים הגבוה בעולם. קרייזלר שכר את שירותיו של האדריכל ויליאם ון אלן, אשר תכנן בניין בסגנון אר דקו, כאשר עליו מתנוסס חוד בגובה של כ-38 מטר. כתוצאה מכך, לאחר בניית הבניין היה זה לא רק הבניין הגבוה בעולם, אלא גם המבנה הגבוה בעולם, בגובה 319 מטר. הבניין החזיק בתואר זה פחות משנה, עד לבניית בניין אמפייר סטייט, שגובהו 381 מטר. קרייזלר התאכזב מאבדן התואר עד כדי כך שסירב לשלם לון אלן את שכרו. הבניין הוא דוגמה יפה לאמנות האר דקו באדריכלות. הקישוטים על המגדל נועדו להזכיר את כיסויי הגלגלים (טאסות) על מכוניות קרייזלר. תקופת האר דקו באדריכלות ניו יורק, אשר הבניין הוא הדוגמה הידועה ביותר שלה, נחשבת לתקופה היפה ביותר בתולדותיה של ניו יורק מבחינה אדריכלית.

בשנת 1928 זכה קרייזלר בתואר איש השנה של השבועון טיים.

תאגיד קרייזלר עבר שינויים רבים במשך השנים. לאחר רכישת "אמריקן מוטורס" ייצר התאגיד את המותגים "ג'יפ" ו"איגל". למרות שייצור המותגים מקסוול, דה סוטו, AMC, איגל ופליימות' הופסק, המשיך תאגיד קרייזלר להיות בין שלושת יצרני המכוניות המובילים בארצות הברית, עד שהתמזג בשנת 1998 עם התאגיד הגרמני דיימלר-בנץ, ליצירת החברה "דיימלר-קרייזלר".

ולטר קרייזלר הלך לעולמו בשנת 1940. לפני מותו פרסם אוטוביוגרפיה בשם "חייו של עובד אמריקני".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולטר קרייזלר** בוויקישיתוף
* וולטר קרייזלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* וולטר קרייזלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb115515015 (data)
* GND: 120156806
* ISNI: 0000 0001 0904 901X
* LCCN: nr95026107
* NDL: 00520712
* NLK: KAC2018N7549
* NTA: 202784401
* SNAC: w63x8vgq
* VIAF: 57438210
* WorldCat: lccn-nr95026107

 |
**כריסטופאנו מאלווצי** (באיטלקית: **Cristofano Malvezzi**;‏
28 ביוני 1547 (הוטבל) - 22 בינואר 1599) היה מלחין ונגן עוגב איטלקי בשלהי תקופת הרנסאנס. הוא היה אחד המלחינים המפורסמים ביותר בפירנצה בתקופת המעבר לסגנון הבארוק.

חייו
----

מאלווצי נולד בלוקה. משנת 1551 חי בפירנצה ושירת בחצר מדיצ'י משנת 1562. הוא שימש כנגן עוגב בכמה כנסיות בעיר וכן עבד כמורה. בין תלמידיו היה יאקופו פרי, הנחשב על דעת רבים לממציא האופרה. משנת 1573 כיהן במשרה הכפולה של מאסטרו די קאפלה בקתדרלה ובכנסיית ג'ובאני באטיסטה, שנחשבה למשרת המוזיקאי הרמה ביותר בעיר. בין יצירותיו שלושה ספרי מדריגלים, ספר ריצ'רקארי, אולם רק שתי יצירות קודש - מחדל תמוה כשמדובר במלחין שהיה כה מקורב לכנסייה.

עקב פעילותו בפירנצה, המספר הרב של נגינות ביניים (intermedi) שכתב לבני מדיצ'י ולמשפחות אצולה אחרות, ספר הריצ'רקארי שהקדיש לרוזן דה בארדי והקדשת ספר מדריגלים לאמיליו דה קבליירי, יש משערים כי היה חבר ב"קאמרטה" הפלורנטינית - קבוצה של מוזיקאים ומשוררים מתקדמים, שבניסיון לשחזר את המוזיקה של יון העתיקה, יצרו את המונודיה הראשונה ובסופו של דבר את האופרה הראשונה. בין אם היה חבר בקבוצה אינטימית זו ובים אם לאו, המוזיקה שלו הייתה מהנודעות בפירנצה. אחת מיצירות המפוארות ביותר - חיבור קולוסלי של מוזיקה ל-O fortunato giorno ("יום של מזל") שנכתב לאינטרמדיו אשר נועד לחגיגת כלולות במשפחת אצולה - נכתב לשלושים תפקידים ווקאליים נפרדים, המחולקים לשבע מקהלות הממוקמות בנפרד בחלל האולם. כמה מן המדריגלים שלו נכתבו בסגנון המונודי, המרמז גם הוא לקשריו האפשריים עם הקאמרטה.

אחיו של מאלווצי, אלבריגו (1550 - 1615 בקירוב), היה גם הוא נגן עוגב ומלחין.

לקריאה נוספת
------------

* "Cristofano Malvezzi," in *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers. 1980. מסת"ב 1-56159-174-2

קישורים חיצוניים
----------------

* כריסטופאנו מאלווצי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* כריסטופאנו מאלווצי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007456371705171
* BnF: cb13897013v (data)
* CiNii: DA06858495
* GND: 103842896
* ICCU: CFIV147291
* ISNI: 0000 0001 0917 8217
* LCCN: nr92003824
* MusicBrainz: ae4622f8-5d5a-4881-9778-62af2db07056
* NTA: 074918443
* SNAC: w6qf8sjj
* SUDOC: 098425471
* Trove: 906014
* VcBA: 495/45565
* VIAF: 76500826
* WorldCat: lccn-nr92003824

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "דיניכטיס".

**דיניקטיס** (שם מדעי: *Dinictis*; מילולית: "דלק נוראי") הוא סוג של טורף נכחד ממשפחת הנימרווידיים הנכחדת שחי באמריקה הצפונית של סוף האאוקן עד לתחילת המיוקן. בצורתו הוא הזכיר חתול שן-חרבי אך למעשה לא היה חתול כלל אלא רק קרוב לחתולים. סוג זה כלל מין אחד - *Dinictis felina*.

מאובני היצור נמצאו בחפירות בססקצ'ואן שבקנדה ובקולורדו, מונטנה, נברסקה, דקוטה הדרומית, דקוטה הצפונית, וויומינג ואורגון. המאובנים הקדומים ביותר שלו התגלו ב-1854.

תיאור
-----

הדיניקטיס היה טורף בינוני באורך 1.1 מטרים וגובה 60 סנטימטרים. משקלו דמה לגודל של שונר או נמר קטן והגיע ל-12–50 ק"ג והוא היה קטן יחסית למינים אחרים במשפחה כמו ההופלופונאוס, דמוי הנמר. ייתכן שהוא היה מטפס על עצים וחי בדומה לאוצלוט המודרני בערבות ויערות אמריקה הקדומה. הוא היה בעל ניבים ארוכים מאוד איתם היה מסוגל להרוג טרף הגדול ממנו בהרבה, כמו מיני פרסתנים קדומים. מבנה התנועה שלו היה שונה ממבנה תנועה של חתולים בכך שכפות הרגליים היו קטנות יותר, חסרי טפרים נשלפים ועצמות הרגל היו חלשות יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיניקטיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

ציור מ-1904 של דיניקטיס רודף אחרי פרוטוצראס
**קאמאז נאברז'ניה צ'לני** הוא מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר נאברז'ניה צ'לני שבטטרסטן. נוסד בשנת 1992 ומתמודד באליפות רוסיה מאז 1996. המועדון הוקם בתמיכת הנהלת מפעלי KamAZ.

היסטוריה
--------

מועדון הכדורגל הוקם בספטמבר 1992 על ידי אדוארד נוויקין בשם טורפדו AZ. בשנת 1993 ערכה טורפדו-AZ את הופעת הבכורה שלה בליגה השנייה באליפות רוסיה. לאחר שניצחה 4 משחקים, 3 שוויונות ו-5 הפסדים, הקבוצה סיימה במקום השלישי.

בשנת 1994 הקבוצה עברה שינויים גדולים בשל העובדה שבעיריית נאברז'ני צ'לני הוחלט להקים קבוצת נשים חזקה עם סיכוי להצטרף לליגת העל. המועדון קיבל שם חדש "KAMAZ-AZ", הוזמן מאמן חדש - אלכסנדר שגוב ומספר שחקניות כדורגל מנוסות.

הקבוצה הצליחה לזכות בטורניר בליגה השנייה. מלכת השערים הייתה ילנה קונונובה, שכבשה 46 שערים ב-19 משחקים. בשנת 1995, כשהיא סיימה במקום השני בליגה הראשונה, קיבלה הקבוצה את הזכות לשחק בפרמיירליג, שם בשנת 1996 היא סיימה במקום השביעי, אלא שלאחר מכן היא פורקה בגלל חוסר מימון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קאמאז נאברז'ניה צ'לני (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חזרת כדורגל הנשים לטטרסטן
**יואכים לובנגוואנה מונונגה** (נולד ב-30 ביוני 1988) הוא כדורגלן עבר בלגי ומאמן כדורגל בהווה, המשמש כעוזר מאמן בקבוצת לוון הבלגית.

קריירה
------

מונונגה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מוסקרון. לאחר שלא זכה להגיע לקבוצה הראשונה, עבר לטוביזה מהליגה השנייה. בסיום עונת 2007/2008 עלה עם המועדון לליגת העל. בקיץ 2008 חתם במכלן. כבר בעונתו הראשונה, עורר עניין רב בעיני קבוצות רבות בליגה, אך הוא החליט להישאר עוד עונה במכלן. בקיץ 2010 מונה לקפטן.

בינואר 2011 חתם בגנצ'לרבירליגי הטורקית. לאחר שלא זכה לדקות משחק בטורקיה, ב-31 במאי 2012 חזר לבלגיה כאשר חתם בג'רמינל בירסחוט. בקיץ 2013 המועדון התפרק ומונונגה חתם במונס.

ב-21 בספטמבר 2014 חתם במכבי פתח תקווה. ב-27 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בפתח תקווה בניצחון 2–3 נגד הפועל רעננה. ב-1 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בפתח תקווה בניצחון 0–1 נגד מכבי חיפה. ב-1 בדצמבר 2014 הבקיע צמד בניצחון 2–3 נגד בית"ר ירושלים. בשנת 2016 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו.

בנובמבר 2016 חתם בויטרבסה קלצ'ו מליגה פרו, הליגה השלישית באיטליה. בסיום העונה, פרש מכדורגל.

קריירת אימון
------------

לאחר הפרישה, מונה מונונגה למאמן קבוצת הנוער של לוון, בהמשך מונה לעוזר מאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יואכים מונונגה"**.
אליזבת מתורינגיה
**אליזבת מתורינגיה** (בגרמנית: **Elisabeth von Thüringen**), הקרויה גם **אליזבת מהונגריה** (או בהונגרית: **Árpád-házi Szent Erzsébet**, **אליזבת הקדושה**) הייתה נסיכה בממלכת הונגריה שהוכרזה כקדושה בנצרות הקתולית.

ביוגרפיה
--------

אליזבת נולדה ב-7 ביולי 1207 וחיה במרבית שנותיה (עד מותה בגיל 24) בגרמניה. היא נולדה בשארושפטק (בממלכת הונגריה) כבתם של אנדראש השני, מלך הונגריה ושל גרטרוד ממראניה. בגיל צעיר הובאה לחצר תורינגיה, על מנת שנישואיה הצפויים לנסיך תורינגיה יביאו לברית בין המשפחות. היא נישאה בגיל 14 והתאלמנה מבעלה בגיל 20. את הונה החליטה להעביר לעניים ולבנות בתי חולים, דבר אשר הפך אותה לסמל לצדקה בנצרות לאחר מותה, ארבע שנים מאוחר יותר.

כבר בחג הפנטקוסט ב-1235, ארבע שנים בלבד לאחר מותה, הוכרזה כקדושה. היו להכרזה זו טיעונים הנתמכים במעשי ניסים שכביכול אירעו למאמינים לאחר מותה ובשל פעילות הצדקה שלה, אך למעשה ברקע לכך גם העובדה כי היא באה מאחת המשפחות החשובות באירופה במאה ה-13. דודתה, הדוויג מאנדכט(אנ') הוכרזה אף היא קדושה.

אליזבת הקדושה היא אחת הקדושות החשובות בגרמניה (בעיקר בהסן ובתורינגיה) ובהונגריה. אירועים המציינים תאריכים "עגולים" למותה או היוולדה מצוינים ברוב טקס, אפילו בתקופות שבהן היו מדינות אלו תחת משטר קומוניסטי. כך, למשל, צוין יום השנה ה-750 לפטירתה, ב-1981 בכנסיות גרמניה המזרחית עם המיסה ההמונית הראשונה במדינה זו, שבה השתתפו עשרות אלפים ושהתקיימה ליד קתדרלת ארפורט. גם לרגל יום השנה ה-800 להולדתה, ב-2007, התקיימו בגרמניה תערוכות ואירועים רבים.

בישראל ניתן לראות פסל של אליזבת הקדושה במתחם בית החולים אוגוסטה ויקטוריה.

ראו גם
------

* כנסיית אליזבת הקדושה (מרבורג)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת מתורינגיה** בוויקישיתוף
* אליזבת מתורינגיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אליזבת מתורינגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260873105171
* BNE: XX977634
* BnF: cb11948833s (data)
* GND: 118529927
* ISNI: 0000 0001 2123 3303
* LCCN: n50047894
* NKC: jn20000700041
* NLP: A11728528
* NTA: 071598421
* SELIBR: 186510
* SNAC: w66d5zr5
* SUDOC: 027449580
* ULAN: 500340694
* VcBA: 495/32671
* VIAF: 20471603
* WorldCat: lccn-n50047894

 |
**ארת ענק** (שם מדעי: *Anodorhynchus*) הוא סוג של תוכי ממוצא דרום אמריקאי ומרכז אמריקאי ובו שלושה מינים, המהווים את המינים הגדולים ביותר במשפחת התוכיים, ומהגדולים שבסדרת התוכאים.

מאפיינים
--------

הארה היקינתונית היא הגדולה שבבני הסוג והמשפחה. היא יכולה להגיע לאורך 100 ס"מ ולמשקל 1.2-1.7 קילוגרם. כל בני הסוג בעלי גוון נוצות כחול עמוק ובעלי מקור גדול ומעוקל שצבעו שחור-אפור כהה עם בליטה צהובה עליו. בתחילה סוג זה היה מונוטיפי בו רק המין ארה יקינתונית שויך אך בהמשך התגלו עוד 2 מינים. אחד מהם מצוי בסכנת הכחדה חמורה וייתכן שאף נכחד לגמרי. 

ארה זו ניזונה בעיקר מכמה דקליים. מקננת על עצים שונים ביערות הגשם של אמריקה הדרומית והמרכזית.

מינים
-----

* ארה יקינתונית (*Anodorhynchus hyacinthinus*) - המין הגדול ביותר במשפחת התוכיים. מצוי בסכנת הכחדה בטבע ומוכר בפינות חי וגני חיות רבים.
* ארת ענק ליר (*Anodorhynchus leari*)- מין הקרוי על שם החוקר אדוארד ליר. מצוי בסכנת הכחדה בטבע.
* ארת ענק גלאוקוס (*Anodorhynchus glaucus*) - מצוי בסכנת הכחדה חמורה וייתכן שאף נכחד מהעולם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארת ענק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007547102605171

 |
**אליזבת נולטניוס** (בגרמנית: **Elisabeth Noltenius** ‏ נולדה: 24 בינואר 1888 – 22 בפברואר 1964) הייתה ציירת גרמנייה.

ביוגרפיה
--------

נולטניוס נולד ב-24 בינואר 1888 בברמן שבגרמניה. תחילה למדה תחריט אצל הנס אם אנדה ופיסול אצל קלרה וסטהוף. בשנת 1911 נסעה למינכן כדי ללמוד באקדמיה לנשים (Damenakademie). לאחר מותם של אחיה, אחותה, אביה וארוסה במהלך מלחמת העולם הראשונה, חזרה לברמן כדי לפרנס את עצמה ואת אמה. במשך זמן מה היה לה סטודיו בעיר מיינבורג הסמוכה. היא ציירה בעיקר נופים, טבע דומם ודיוקנאות.

 "חמניות"
בשנים שבין מלחמות העולם נסעה נולטניוס לצרפת (בפרט לפריז), להונגריה, לאיטליה, לנורווגיה ולספרד כדי לצייר.

היא נשארה בגרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה. היא ניסתה להגן על חברתה ועמיתתה האמנית דורה ברומברגר מפני רדיפות הנאצים. היא ארגנה תערוכות בניסיון להציל את ברומברגר מגירוש, אך למרות מאמציה ברומברגר גורשה ונרצחה במחנה ההשמדה מאלי טרוסטינץ בשנת 1942.

הסטודיו של נולטניוס בברמן ומרבית היצירות שהיו בו נהרסו בהפצצה על העיר ב-1944. לאחר המלחמה היא בנתה סטודיו חדש במיינבורג בשנת 1949.

נולטניוס מתה ב-22 בפברואר 1964 בברמן. יצירותיה מוצגות במוזיאון פוק בברמן ובמוזיאון לאמנות בברמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת נולטניוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Noltenius, Elisabeth". *Deutsche Biographie* (בגרמנית). נבדק ב-21 במאי 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Noltenius, Elisabeth (1888 – 1964)". *Bremer Frauenmuseum e.V.* (בגרמנית). 2017-03-22. נבדק ב-21 במאי 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Geyer, Andrea. "Revolt, They Said - N". *andrea geyer projects*. נבדק ב-21 במאי 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Geyer, Andrea. "Revolt, They Said - B". *andrea geyer projects*. נבדק ב-21 במאי 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117053740
* ISNI: 0000 0001 0417 4823
* SUDOC: 24527555X
* ULAN: 500159745
* VIAF: 155845124
* WorldCat: viaf-155845124

 |
**קאלסוי** (בפרואזית: **Kalsoy**) הוא אי בצפון-מזרח איי פארו, בין האיים איסטורוי וקונוי.

גאוגרפיה
--------

בשל צורתו הצרה והארוכה של האי ובשל מנהרות הכבישים שנחצבו בו הוא מכונה "החליל". באי 13 פסגות, שהגבוהות בהן הן ההרים נסטינדאר (787 מטרים) ובוטנסטינדור (743 מטרים).

### יישובים

באי ארבעה יישובים - כולם ממוקמים בחופו המזרחי (מאחר שהחוף המערבי של האי הוא צוק תלול): הוסאר (Húsar), מיקלאדאלור (Mikladalur), סיראדאלור (Syðradalur) וטרולאנס (Trøllanes). העיירות מחוברות באמצעות מנהרות שאורכן מגיע לעיתים ל-2 ק"מ.

### קאלסוי בספרות העברית

עלילת ספרו של העיתונאי עמרי גלפרין, 'האי בקצה האוקיינוס', מתרחשת ברובה באי קאלסוי, ובפרט בכפר סיראדאלור, המצוי בחלקו הדרומי של האי.

ה**קאלסויארפיורד'ור** - בין האיים קאלסוי (בשמאל) וקונוי (מימין).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאלסוי** בוויקישיתוף
* תצלומי אוויר של האי (אורכב 05.10.2006 בארכיון Wayback Machine)

| איי פארו |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אסטורוי • בורד'וי • הסטור • ואוגר • ויד'וי • פוגלוי • קאלסוי • קולטור • קונוי • ליטלה דימון • מייקינס • נולסוי • סאנדוי • סוד'ורוי • סוינוי • סטורה דימון • סטריימוי • סקובוי | מפת איי פארו |

 |
**ארת ענק ליר** (שם מדעי: *Anodorhynchus leari*) היא מין תוכי בסוג ארת ענק, שמצוי באזור קטן במזרח ברזיל ואנדמי למדינה. תוכי זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע. התוכי תואר למדע ב-1856 בידי החוקר שארל לוציאן בונפרטה (אנ').

מאפיינים
--------

תוכי זה הוא אחד מהגדולים בסדרתו ומגיע לאורך 70 עד 75 ס"מ ולמשקל של כ-950 גרם בקירוב. הוא בעל נוצות כחולות וגוונים צהובים על בסיס המקור והאזורים הקרובים. הוא דומה למין הקרוב ארת ענק יקינתונית ובעבר נחשב גם לתת-מין שלו אם כי ישנם מספר הבדלים ביניהם למעט הגודל: נוצותיו כחולות-כהות יותר, הוא חסר גוון ירקרק, בעל ראש אפרפר יותר ובעל כתם עור צהוב סמוך למקור העבה שצורתו שונה.

התוכי מעופף לאורך שטחי הקטינגה (אנ') של ברזיל - אזור מיוער חצי-מדברי בעל צמחייה טרופית. התוכי הוא אוכל זרעים בעל מקור חזק שנועד לפצח אגוזים שונים, בעיקר מהדקל ממין *Syagrus coronata*. נוסף עליו הוא ניזון גם מזרעי צמחי *Dioclea*‏, *Spondias tuberosa*‏, *Schinopsis brasiliensis*‏, *Melanoxylum* ואגבה ולעיתים פושט על יבולי תירס ולעיתים גם מהווה מזיק חקלאי.

תוכי זה כיום מצוי בסכנת הכחדה, בעיקר עקב אובדן בתי גידול וקיטוע האוכלוסיות הקטנות ממילא. בעבר התוכי גם ניצוד בידי ציידים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארת ענק ליר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארת ענק ליר באתר הרשימה האדומה של IUCN