recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**כריסטופר לקסון** (באנגלית: **Christopher Luxon**;‏ נולד ב-19 ביולי 1970) הוא פוליטיקאי ניו זילנדי שנבחר לכהן כראש ממשלת ניו זילנד באוקטובר 2023 ומשמש כמנהיג המפלגה הלאומית של ניו זילנד (מפלגת ימין - מרכז) מאז נובמבר 2021. קודם לכן, החל משנת 2021 ועד לבחירתו לתפקיד ראש הממשלה הוא כיהן בתפקיד מנהיג האופוזיציה.

ביוגרפיה
--------

כריסטופר נולד ב-19 ביולי 1970 בקרייסטצ'רץ', בגיל שבע עבר עם משפחתו לאוקלנד לזמן מה, אך מאוחר יותר הם חזרו ולקסון סיים את בית הספר בעיר הולדתו.

בשנת 1992 סיים את לימודיו באוניברסיטת קנטרברי עם תואר שני במנהל עסקים. הוא עבד ביוניליוור במשך שמונה עשרה שנים, ומאז 2011 באייר ניו זילנד, שם שימש כמנכ"ל חברת התעופה מ-19 ביוני 2012, וכן כיהן במועצות המנהלים של לשכת התיירות של ניו זילנד וחברת Virgin Australia.

קריירה פוליטית
--------------

בשנת 2020, כמועמד המפלגה הלאומית של ניו זילנד, הוא קיבל מושב בבחירות לפרלמנט. ב-30 בנובמבר 2021, הוא נבחר למנהיג המפלגה הלאומית ולראשות האופוזיציה בניו זילנד, לאחר התפטרותה השערורייתית של קודמתו ג'ודית קולינס.

ראש ממשלת ניו זילנד
-------------------

ב-14 באוקטובר 2023 נערכו בחירות לפרלמנט של ניו זילנד, בהן ניצחה המפלגה הלאומית והוא היה למועמד המוביל להרכיב את הממשלה.

עמדותיו
-------

לקסון הוא נוצרי אוונגליסטי ושמרן חברתי. בנאום הבכורה שלו בפרלמנט, לקסון הגדיר את עצמו כמרכז-ימין.

### ישראל

בתגובה למתקפת הפתע על ישראל (2023), הצהיר לקסון כי הוא מזועזע ועצוב מהתקיפות של חמאס נגד ישראל. לוקסון גינה את ההתקפות של חמאס והצהיר כי לישראל יש זכות להגן על עצמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטופר לקסון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד יוקר המחיה הכריע את הבחירות בניו זילנד: היורש של ארדרן הובס ונבחרה ממשלה שמרנית, באתר TheMarker‏, 14 באוקטובר 2023
2. ↑  מנהיגי ניו זילנד מגיבים לתקיפות בעזה

| **ראשי ממשלת ניו זילנד** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| סיוול • פוקס • סטפורד • פוקס • אלפרד דומט • ויטאקר • ולד • סטפורד • פוקס • סטפורד • ווטרהאוס • פוקס • ווגל • פולן • ווגל • אטקינסון • גריי • הול • ויטאקר • אטקינסון • סטאוט • אטקינסון • סטאוט • אטקינסון • באלנס • סדון • האל-ג'ונס • וורד • מקנזי • מאסי • בל • קואטס • וורד • פורבס • סאבג' • פרייזר • הולנד • הוליאוק • נאש • הוליאוק • מרשל • קירק • רולינג • מולדון • לאני • פאלמר • מור • בולגר • שיפלי • קלארק • קי • אינגליש • ארדרן • היפקינס | ניו זילנדניו זילנד |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2020109321
* VIAF: 20160120736340441731
* WorldCat (עם VIAF): 20160120736340441731

 |
**טפשונת משטרים** הוא ספר השירה הראשון של אלקס ריף, שראה אור בשנת 2018 בהוצאת פרדס. הספר מסכם בחמישים שירים את חוויותיה כילדה שעלתה מברית המועצות לישראל. הספר מתאר את החוויות שלה כילדה, את החוויות של משפחתה וקרוביה והאופן בו הם התקבלו בחברה. הספר זכה בפרס ספר הביכורים של מרכז הספר והספריות בישראל ובפרס שרת התרבות למשוררים בתחילת דרכם לשנת תשע״ח. כמו כן, בעקבות הספר זכתה זכתה ריף בפרס מתנאל למשוררת מבטיחה. הספר נערך על ידי יעל גלוברמן ואת השירים מלווים איוריה של וליה רוזנמוויג. הספר הוצא אחרי קמפיין מיקור המונים מוצלח באתר הדסטארט.

מבנה הספר
---------

הספר מחולק לשישה שערים:

1. שמלת תחרה לבנה ופפיון אדון
2. חותמת אי-כשרות
3. שירים לילדים מבוגרים
4. טפשונת משטרים
5. תבוסת נעורינו
6. אלמנה גיבנת ועקר

ביקורות
-------

הספר התקבל בביקורות חיוביות על ידי מרבית המבקרים. חלק רב מהביקורות הדגיש את תוכנו המקורי והייחודי של ספר השירים. כך למשל נכתב באתר כלכליסט: "בחמישים שירים קצרים פורסת ריף מניפת רגעים שנובעים מהחוויה הבסיסית של זרות, חוסר יכולת להשתייך [...] הקריאה בספר עוצמתית, אך לעיתים קשה להכלה, מתפקעת מרגש. ריף מפתה אותנו בחריזה חביבה, ואז מכה במילים כמו בפטיש"

ביקורות אחרות שמו דגש על סגנון הכתיבה הייחודי. כך, המשורר אילן ברקוביץ' כתב בביקורת בעיתון הארץ: "כל הדמויות המופיעות בו — המשוררת עצמה, הוריה, אחיה, חבריה, אנשי צבא ועוד — כולן מוצגות בצורה זו או אחרת כטיפשונות משטרים: המשטר הרוסי הקומוניסטי, הסובייטי, המשטר הציוני, הישראלי, ואפילו המשטר העדתי. ריף מציגה מצד אחד את יכולתה להתמסר לכל המשטרים כולם, בכתיבה נוקבת, הומוריסטית ואף ארוטית, אך מצד שני היא שוברת פעם אחר פעם את מוסכמות כור ההיתוך שהיא אמורה הייתה להיות מותכת אליו בהצלחה".

לצד הביקורות החיוביות, נשמעה גם ביקורת על אופייה הרגשני של כתיבתה של ריף. מאשה אברבוך, שהייתה כתבת לענייני התרבות הפוסט סובייטית בהארץ, כתבה על השיר "חלום חוזר": "זה לא רק מרגיש כמו סחיטה רגשית. על מנת להיכנס לקישקעס של הקוראים ולהמחיש את אימת ההגירה, ריף כאילו שואלת קרביים של אחרות ואחרים [...] זהו דימוי שמתעורר יותר בקלות אצל מי שלא חיו את הסטיגמה [...] מצוותן של נפשות יצירתיות היא לעמת אותנו עם התסריטים הגרועים ביותר. אבל גדולתן האמנותית נמדדת גם באמינות התסריטים, בייחוד כאלה שמחוברים לחיים עצמם, ולא רק באבסורדיות, שבה ממילא יבחינו רק בעלי החוש הדק לאירוניה והמודעות החברתית".

קישורים חיצוניים
----------------

* העמוד על טפשונת משטרים בהוצאת פרדס
* קמפיין מיקור ההמונים של הספר באתר הדסטארט

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניצן פינקו, המשוררת אלקס ריף: "הפסקתי לשקר לגבי עצמי", באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2019-04-01
2. ↑  משורר בשטח | הותך בי כור מה שיכולתי להיות, באתר Haaretz הארץ
3. ↑  "טפשונת משטרים": יהיו מי שיתקשו לעכל את ההנגשה של חוויית ההגירה, באתר Haaretz הארץ
נחלות שבטי ישראל
שרידי הפסיפס בבית הכנסת בנערן
**נַעֲרָן** (גם: **נַעֲרָה**, **נַעֲרָתָה** ו- **נעורן**) היה יישוב מקראי מצפון ליריחו, שהמשיך להתקיים כיישוב יהודי בתקופת המשנה והתלמוד.

בספר יהושע נזכר היישוב בתיאור גבולות נחלת שבט אפרים: "וְיָרַד מִיָּנוֹחָה עֲטָרוֹת וְ**נַעֲרָתָה** וּפָגַע בִּירִיחוֹ וְיָצָא הַיַּרְדֵּן".
לאחר מכן, בספר דברי הימים נזכר היישוב כגבול המזרחי של נחלת שבט אפרים: "וְלַמִּזְרָח **נַעֲרָן** וְלַמַּעֲרָב גֶּזֶר".

היישוב נזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו המוסר אודות הפקעת מחצית מכסת המים של נערן לטובת שדות ארכילאיס בידי ארכלאוס בנו של הורדוס. היישוב נזכר גם באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה), המציין אותו כ"כפר קטן של יהודים" בשם "נערה", כחמישה מילים מיריחו.

היישוב נזכר גם בתלמוד הבבלי.
בתקופת המשנה והתלמוד נזכר המקום כיישוב יהודי אשר סבל מהתנכלות תושביה הנוכרים של יריחו הסמוכה: "צִוָּה ה' ליעקב סביביו צריו - כגון חלמיש לנוה, סוסיתא לטבריה, קסטרא לחיפה, יריחו ל**נוערן**, לוד לאונו". גם במסורות הנוצריות נזכרו יחסי האיבה שבין נזירי דיר אל-קרנטל לבין יהודי נערן.
אולם בניגוד למקורות היהודיים, המספרים שהיהודים סבלו משכניהם הנוכרים, בספר "חיי כאריטוניוס הקדוש", שנתחבר במאה ה-6 או ה-7, מסופר על אלפידיוס (מת לפני שנת 419), הגמון המנזר בעין-דוק ליד יריחו, ש"השיב אחור את ההתקפות מלאי-קנאה רבה של העברים שישבו במקום נערן".

על פי "ספר הדרשות על שם אנטיוכוס", שנתחבר בשנת 514 על ידי סופר נוצרי, מתברר כי גם במאה ה-6 הייתה בנערן קהילה יהודית. בספר מסופר על נזיר נוצרי שעזב את מנזרו על הר סיני ובהשפעת חזיונות בא "לפלשתינה לנערא ולליביאס, שהם מרכזים ליהודים...התגייר ולקח לו אשה והיה מורה בגלוי את תורת היהודים נגד האמונה הנוצרית".

עד מלחמת העולם הראשונה התקשו החוקרים בזיהוי מיקומה של נערן. במהלך המלחמה, בעקבות פיצוץ של פגז נחשפו שרידי בית כנסת קדום, עם רצפת פסיפס מרשימה, ובעקבות זאת מזוהה כיום נערן העתיקה עם "תל ג'סר" שמצפון ליריחו.

בשנת 2016 הגיע לידי רשות העתיקות שטר פפירוס מן המאה השביעית לפני הספירה, בו נזכרת בכתב העברי הקדום העברת משלוח יין מנערתה לירושלים.

על שם היישוב הקדום נקרא קיבוץ נערן.

לקריאה נוספת
------------

* חנן אשל, "כגון... יריחו לנערן...", בתוך: זאב ח' ארליך (עורך), **"...לפני אפרים ובנימין ומנשה..."**, ירושלים תשמ"ה, עמ' 83–88

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נערן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק ט"ז, פסוק ז'
2. ↑  ספר דברי הימים א', פרק ז', פסוק כ"ח
3. ↑  אונומסטיקון, 136, שורה 24
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ה', עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ו, עמוד ב'
5. ↑  מדרש ויקרא רבה, כג, ה; מדרש איכה רבה (מהדורת בובר), פרשה א' ד"ה.
6. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ה', 894-895
7. 1 2  מיכאל איש-שלום, **מסעי נוצרים לארץ־ישראל**, עמ' 64
8. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ה', 894-895
9. ↑  אל נערן בדרך עפרתה, הארץ, 7 בינואר 1929
10. ↑  נחשפה תעודה נדירה מימי הבית הראשון המציינת את שמה של ירושלים, באתר רשות העתיקות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007513271505171

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ארנסט פרנץ** (יעקב) **פון וייזל** (בגרמנית: **Ernst Franz von Weisl**; ‏3 במאי 1857 – 18 ביוני 1931) היה משפטן יהודי אוסטרי. מראשוני יהודי וינה שהצטרפו לתמיכה ברעיונות הציונות של הרצל. נודע כמי שניסח את חוקת השיפוט הצבאית של האימפריה האוסטרו־הונגרית.

ביוגרפיה
--------

מודעת אבל על ארנסט פרנץ (פון) וייזל. נויה פרייה פרסה, 24 ביוני 1931
ארנסט פרנץ בן וולף וייזל, נולד ב-3 במאי 1857 בסאבכליץ (Sabechlitz) (אנ') שבבוהמיה (כיום חלק מהמרחב העירוני של פראג).

למד באוניברסיטת פראג בין השנים 1874–1878, אז השלים את לימודי הדוקטורט במשפטים. זמן מה עבד כעורך דין בפראג, ובשנת 1886 התיישב בבירה וינה. נישא לשרלוטה לבית פופר-מיכלופ.

התמתחותו העיקרית הייתה בתחום המשפט הצבאי, שבו פרסם מספר יצירות. עבודתו העיקרית שהקנתה לו פרסום רב, הייתה ניסוח חוקה לשיפוט הצבאי של האימפריה האוסטרו־הונגרית, שלאחר אישורה בפרלמנט הפכה לחוקה הצבאית המודרנית הראשונה, והחליפה את החוקה בת 200 השנים שנהגה באימפריה מאז ימי הקיסרית מריה תרזה.

בשנת 1915 התמנה לסגן התובע הכללי הצבאי.

במסגרת שירותו הצבאי, זכה ב-1912, לעיטור מסדר כתר הברזל (אנ') מדרגה שלישית. וב-1918 זכה בתואר אצולה.

פון וייזל היה מעורב בתחום ההגירה, וכיהן בין השנים 1905–1919 כנשיא האגודה הקולוניאלית האוסטרו-הונגרית.

כמשפטן, כיהן כנשיא לשכת עורכי הדין הבינלאומית (1923–1929) ושל ההסתדרות הציונית החדשה. כן כיהן כנשיא ה-"Allgemeine Kreditvereinsbank" (הבנק הכללי לאשראי) בווינה, כחבר הנהלת בנק בוהמיה בפראג וכדירקטור בכמה חברות ביטוח.

פון וייזל היה מראשוני היהודים בווינה שתמכו ברעיונות הציוניים של הרצל. בנו בנימין זאב פון וייזל הלך בעקבותיו בפעילות הציונית ואחרי שפגש בזאב ז'בוטינסקי היה לאחד מראשוני וראשי התנועה הרוויזיוניסטית.

משפחתו
------

ארנסט פרנץ פון וייזל ואשתו שרלוטה לבית פופר-מיכלופ ניהלו אורח חיים דתי, נולדו להן שני ילדים:

בתם מריאנה בת' (אנ') (1889–1984) הייתה משפטנית פמיניסטית, האישה האוסטרית הראשונה שזכתה לתואר דוקטור למשפטים ב-1921. ב-1906 היא נישאה לפילוסוף הפרוטסטנטי קרל בת' שנחשב לאחד האבות המייסדים של תחום הפסיכולוגיה של הדת והתנצרה. בדצמבר 1938 הוסרה ממרשם לשכת עורכי הדין האוסטרית בשל יהדותה, המשפחה נמלטה לארצות הברית ומריאנה לימדה שם במוסדות אקדמיים שונים. גם בעלה, שהיה דקאן הפקולטה התאולוגית הפרוטסטנטית באוניברסיטת וינה, המשיך בקריירה אקדמית תאולוגית בארצות הברית.

בנם בנימין זאב פון וייזל שהיה מראשוני התנועה הרוויזיוניסטית עלה לארץ ישראל והתיישב בגדרה שבה חי ופעל עד מותו.

בנם גיאורג מרטין פון וייזל (1898–1974) המשיך להתגורר באוסטריה עד פטירתו.

לקריאה נוספת
------------

על משפחת פון וייזל
* שרלוטה פון-וייזל, **הספר של סבתא שרלוטה : תולדות משפחה, 1934-1660**, מגרמנית: אלדעה קרסיקוב (לבית פון וייזל) ודן פון וייזל; הביאה לבית הדפוס וערכה: ניבה פון וייזל, תשס"ח 2008

קישורים חיצוניים
----------------

* וייזל, ארנסט פרנץ פון־, במהדורה המקוונת של הלקסיקון הביוגרפי האוסטרי 1815–1950 (אנ')
* נכדת המנהיג, כתבה על נינתו ניבה פון וייזל, בגיליון 23 בינואר 1980 של "העולם הזה", עמוד 37

הערות שוליים
------------

1. ↑  נכדת המנהיג, להלן "קישורים חיצוניים".
**לנדיאלטוטי** (בהונגרית: **Lengyeltóti**) היא עיירה במחוז שומוג', בנפת פוניוד, שבהונגריה.

מיקום
-----

לנדיאלטוטי ממוקמת 11 ק"מ דרומית מזרחית לפוניוד כביש 6701, לאורך הכביש 6701 מקאפושוואר דרך שומוג'וואר עד פוניוד. מתוך קווי הרכבת הפנים ארציים עובר קו הרכבת קפושוואר - פוניוד באזור העיירה הקטנה, ויש לו כאן נקודת עצירה. תחנת הרכבת לנדיאלטוטי ממוקמת בחלק המערבי של היישוב, אליה ניגשים בדרך משנית מתוך הסתעפות של כביש 6708.

העיירה נוצרה באזור מוגבה לאורך הדרך הצבאית שהובילה מהגדה הדרומית של אגם בלטון למרכז עיר המחוז העתיק, לשומוג'וואר, ובהמשך לדרומה. האזור מהווה היום חלק מאזור היין של בלטונבוגלאר.

מקור השם
--------

טוטי, במינוח ההונגרי הישן, היה שם עממי שחל גם על הסלאבים הדרומיים (ולא על הצפוניים כגון הסלובקים). זה ככל הנראה מרמז כי בתקופת ארפד היה הכפר מיושב בסלאבונים - טוטים.

היסטוריה
--------

שמו של היישוב הוזכר לראשונה בתעודה משנת 1116, לימים מופיע השם בצורת *תוטי* בשנת 1331. לאורך ימי הביניים היה היישוב הקן והרכוש העתיק של משפחת לנדיאל המפורסמת מטוטי, שממנה קיבל היישוב את שמו הנוכחי לנדיאלטוטי. על משפחה לנדיאל הטוטי אנו שומעים ממסמך מהמאה ה-13, מתקופת בלה הרביעי, מלך הונגריה; השם מוריץ דה טוטי מוזכר בתעודה כבר בשנת 1249. במאה ה -14 היה הכפר הקרוב סיגליגט כבר אחת האחוזות של משפחת טוטי.

לנדיאלטוטי הייתה שייכ לטירת סיגליגט בשנת 1660 עדיין, טירה שהייתה גם בבעלות משפחת לנדיאל דה טוטי. בשנת 1860, האחוזה הגיעה לידי משפחת הרוזן זיצ'י. הכנסייה הרומית-קתולית כאן הורחבה בשנת 1882 על ידי הרוזן יאנוש זיצ'י נפומוק.

אתרים בעלי חשיבות
-----------------

לנדיאלטוטי הכנסייה הרומית קתולית
כנסיית הקהילה הקתולית היא אנדרטה מיוחדת. אפילו בשנות ה-90 של המאה ה-20 לא ידעו על הכנסייה הארפדיאנית (מתקופת ארפד) שהוחבאה בתוך הכנסייה בסגנון אקלקטי שנבנתה בשנת 1882, אך במהלך השיפוץ שהחל בשנת 1989, התברר כי שרידי כנסייה עתיקה בהרבה היוו את חלקה הדרומי של הכנסייה. לאחר החפירה הארכאולוגית ושיקום האנדרטה, נתגלתה כנסייה מהמאה ה -12. בתוכנית הכנסייה ניתן להבחין בשני מגדלים מערביים ובחלק מקדש השילוש הקדוש. הכנסייה נבנתה בשנות ה 1100 על סימני ותווי אדריכלות שלה. מכיוון שרישומי המעשרות האפיפיוריוריות שנערכו בסביבות שנת 1333 לא מציינות את שם המקום, ההנחה היא כי ייתכן שהכנסייה הייתה כנסייה של מסדר נזירים הונגרי כלשהו.

ילידי המקום
-----------

* הברון **יוז'ף סְטֶרֵינִי** במקור **שטרן** (1861 – 1941) היה פוליטיקאי הונגרי-יהודי, שר המסחר, מומחה לפיתוח תעשייתי ולחינוך תעשייתי.
* **הוגו סטריני** במקור **שטרן** (1857 – 1909) היה דוקטור לפילוסופיה הונגרי-יהודי, מינרלוג, סופר במדעי הטבע, מורה בקולג'.

מידע נוסף
---------

* Térkép Kalauz – Lengyeltóti
* Képek a Lengyeltóti Árpád-kori templomról
* Képek Lengyeltóti régi templomáról
* Légi felvételek Lengyeltótiról
* 
* 
* מדריך למפות - לנדיאלטוטי
* תמונות של הכנסייה הארפדיאן בלנדיאלטוטי
* תמונות של הכנסייה הישנה בלנדיאלטוטי
* נופים אוויריים של לנדיאלטוטי
* האתר
* האתר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנדיאלטוטי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לנדיאלטוטי (בהונגרית)
מדחן הוא דוגמה למקום פטור
בהלכה, **מקום פטור** הוא אחת מארבע רשויות השבת. לרשות זו ניתן להכניס או להוציא חפץ או משא בשבת, ללא הגבלה.

מהתורה, כל מקום שאינו מוקף במחיצות (רשות היחיד), או שאינו מקום הילוך לרבים (רשות הרבים) הוא מקום פטור, אולם חכמים תיקנו את רשות הכרמלית, שבה אסור לטלטל, במקומות רבים שהם מקום פטור מהתורה.

גדרי מקום פטור
--------------

מקום פטור הוא כל שטח הקטן מארבעה על ארבעה טפחים (כ-1,000 סמ"ר), ובלבד שגובהו או עומקו יהיה מעל שלושה טפחים מהקרקע (כ-24 ס"מ). אף שטח שאורכו או רוחבו ארוכים מאוד, אך המימד השני קטן מ-4 טפחים (כ-32 ס"מ), נחשב למקום פטור, כיוון שכדי שהשטח יצא מידי גדר מקום פטור, צריך שיהיה בו ריבוע שלם של ארבעה על ארבעה טפחים, ואין מתחשבים בשטח הכולל.

מקום שגובהו או עומקו קטן משלושה טפחים, בטל לרשות שבה הוא עומד ואינו מקום פטור.

מקום פטור יכול להיות גם בדברים המחוברים לקרקע. דוגמאות למקום פטור הם מדחן, ברז כיבוי, סלעים קטנים ותעלה צרה.

מקום פטור יכול להיות ברשות הרבים, אולם אינו יכול להיות ברשות היחיד, שאז הוא בטל כלפי רשות היחיד. ישנה מחלוקת ראשונים האם יכול להיות מקום פטור בתוך כרמלית או שגם במקרה כזה, המקום פטור בטל לרשות שבה הוא עומד: לדעת רש"י והרשב"א גם בתוך כרמלית יכול להיות מקום פטור, אך לפי בעל הגהות מרדכי אין דין מקום פטור בכרמלית, והבינו הפוסקים כך גם מתוך דברי הרמב"ם והטור. כתבו אחרונים, שנראה כי הכרעת הרמ"א היא שאין דין מקום פטור בכרמלית. אמנם, כשמדובר במקום הגבוה מעשרה טפחים הנמצא בכרמלית, כגון עמוד שאין בו רוחב ארבעה על ארבעה טפחים - כתבו אחרונים שגם לדעת המחמירים יש לו דין מקום פטור, משום שאוויר כרמלית למעלה מעשרה טפחים דינו כמקום פטור. כמו כן, ישנם פוסקים שכתבו שמקום שאינו רחב 4 על 4 טפחים, שאינו מוקף בכרמלית מכל צדדיו, אלא גובל בו וברשות אחרת - נידון באופנים מסויימים כמקום פטור אף לפי הדעה המחמירה.

דיני הוצאה במקום פטור
---------------------

* מותר להכניס ולהוציא חפץ או משא ללא הגבלה ממקום פטור לרשות היחיד, לכרמלית, לרשות הרבים ולמקום פטור אחר.
* מדרבנן אסור להשתמש במקום פטור כדרך להוציא חפצים מרשות היחיד לרשות הרבים, גזירה שמא יעביר בצורה ישירה מרשות היחיד לרשות הרבים, דבר שהוא איסור מדאורייתא. אולם ישנה מחלוקת האם אפשר להשתמש במקום פטור כדי להוציא חפצים בין רשויות שאיסור ההוצאה בהן הוא מדרבנן. במקום הצורך הותר להעביר בין רשויות דרך מקום פטור.

לדין זה שימוש רב בצבא, שכן בו מרובים המקומות שאינם מעורבים, ומשתמשים במקום פטור על מנת להוציא חפצים בין רשויות, כאשר יש צורך בדבר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **דיני מקום פטור בערוך השולחן** |

* מאמרים בנושא מקום פטור, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערוך השולחן אורח חיים שמה סעיף מה
2. ↑  בית יוסף אורח חיים סימן שמה.
3. ↑  ביאור הלכה סימן שמה ד"ה 'ויש חולקין'. ועיין שם שצידד להקל במקום הדחק.
4. ↑  ערוך השולחן אורח חיים שמו סעיף ח
5. ↑  ערוך השולחן אורח חיים שנה סעיף י
**מרקוס מאניליוס** (בלטינית: **Marcus Manilius**, המאה הראשונה לספירה), משורר ואסטרולוג רומי שנודע כמחברה של הפואמה "אסטרונומיקה".

מרקוס מאניליוס נולד בצפון אפריקה, והיה תושב או אזרח רומא בתקופתם שלטונם של אוגוסטוס קיסר או של טיבריוס. על חייו ידוע מעט מאד.

הפואמה "אסטרונומיקה" מחולקת לחמישה ספרים:

* ספר ראשון מתאר את השמים ואת מערכות הכוכבים
* ספר שני מוקדש לגלגל המזלות
* ספר שלישי מסביר כיצד לערוךהורוסקופ
* ספר רביעי כולל תיאור של כדור הארץ ושל יושביו, ומתאר את השפעת הכוכבים עליהם עם מסקנות המתייחסות לאופיים
* ספר חמישי מסביר כיצד משתנה השפעת הכוכבים בהתאם לתנועתם ולמיקומם ברקיע

פואמה זו כמוה כעבודת מחקר, שבה מציג מאניליוס את דעותיהם של האסטרולוגים בני העת העתיקה. לעיתים קרובות הוא מחקה את לוקרטיוס. בסוף הספר הראשון מתואר קרב יער טויטובורג, שבו הובס צבא רומא בפיקודו של פובליוס קווינקטיליוס וארוס בידי השבטים הגרמאנים בפיקודו של מנהיגם ארמיניוס (9 לספירה).

שני כתבי יד של הפואמה, שנעשו בידי נזירים במאה העשירית ובמאה האחת עשרה, נתגלו על ידי פוג'ו בראצ'וליני לא רחוק מן העיר קונסטנץ (כיום בגבול שווייצריה וגרמניה) כאשר השתתף בוועידת קונסטנץ של הכנסייה הקתולית ב- 1416 או ב- 1417. הפואמה הופיעה בדפוס לראשונה בנירנברג ב- 1473. תרגומה הראשון לאנגלית נעשה בידי המתרגם תומאס קריץ' ב- 1697. ב- 1739 היא הופיעה בלטינית בעריכתו של החוקר האנגלי ריצ'רד בנטלי. המשורר והחוקר האנגלי אלפרד אדוארד האוסמן ערך אותה שוב בלטינית בחמישה כרכים בין 1903 ו-1930.

מאניליוס כותב:

> 
> אנו מכירים בכך כי הכוכבים שבקצווי הרקיע שולטים בנו באמצעות חוקיהם הנסתרים, כי העולם כולו מתנועע בהתאם לסדר מחזורי, וכי גורלנו תלוי באותות ובמופתים מסוימים.
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מרקוס מאניליוס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרקוס מאניליוס** |

* מרקוס מאניליוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265089905171
* BIBSYS: 90211317
* BNE: XX1029392
* BnF: cb11886875w (data)
* CANTIC: a10602288
* CiNii: DA00501174
* GND: 118577077
* ICCU: RAVV015316
* ISNI: 0000 0001 1856 0813
* LCCN: n79055083
* MusicBrainz: df820b5e-f922-4521-bbf1-92bd21c7743a
* NDL: 00448686
* NKC: osd2013771931
* NLG: 232953
* NLP: a0000002743815
* NTA: 068517173
* RERO: 02-A000109912
* SELIBR: 205893
* SUDOC: 026662965
* VcBA: 495/31837
* VIAF: 22137113
* WorldCat: lccn-n79055083

 |
**ד"ר דבור** היא חברת קוסמטיקה ישראלית שנוסדה בשנת 2010 בבית ג'ן. החברה מייצרת ומפיצה מוצרי קוסמטיקה ודרמוקוסמטיקה לטיפול ולטיפוח העור והשיער, המבוססים על מקורות צמחיים בלבד. מוצרי החברה נמכרים בישראל, רוסיה, קנדה, צרפת וסין.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 2010 על ידי ד"ר זיאד דבור, בוגר תואר ראשון ברוקחות האוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות, ותואר שני ושלישי במדעי הרפואה בטכניון. דבור הוא סא"ל במילואים, ובעברו הרוקח הצבאי הראשי. מרצה בכיר לפרמקולוגיה וביוכימיה במכללה האקדמית צפת, ומרצה מן החוץ בפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי. דבור שימש חבר בוועדת סל הבריאות, דירקטור במכון חקר הימים והאגמים, יו"ר ועדת פיתוח תרופות בלתי קונבנציונליות, חבר בוועדות שונות באגף לשעת חירום במשרד הבריאות.

החברה
-----

מפעל הקוסמטיקה של מעבדות ד"ר דבור נמצא ביישוב בית ג'ן, ומייצר מוצרי קוסמטיקה המופקים מצמחי מרפא הגדלים בגינה ענקית במפעל. במפעל מועסקות נשים בלבד, רובן ככולן מהמגזר הדרוזי. חברת ד"ר דבור אומצה על ידי חברת טבע תעשיות פרמצבטיות שמפיצה את המוצרים בבתי מרקחת ברחבי ישראל, במרכז המבקרים ובאתר האינטרנט של החברה.

החברה עוסקת במחקר, פיתוח וייצור תכשירים לטיפול וטיפוח העור והשיער. במסגרת פעילות זו פותחו בחברה עשרות מוצרים לאנטי-אייג'ינג, יובש עור, תסמיני פסוריאזיס, אטופיק דרמטיטיס, קשקשים, נשירת שיער, אקנה, הגנה מקרני השמש ועוד. מעבדות ד"ר דבור הוכרו על ידי משרד החינוך כגוף חקר בלתי פורמלי התומך בחקר מדעי. בשל מגפת הקורונה נוספו לפיתוח ולייצור מוצרי חיטוי והיגיינה, כולל חיטוי ציוד רפואי ומשטחים המשמש מעבדות קורונה.

חברת ד"ר דבור היא חברה משפחתית בבעלות משפחת דבור, מהכפר הדרוזי בית ג'ן.

מוצרי החברה
-----------

לחברה 80 מוצרים רשומים ומאושרים במשרד הבריאות לאנטי-אייג'ינג, פסוריאזיס, אטופיק דרמטיטיס, קשקשים, נשירת שיער ועוד. החברה פיתחה תכשיר רפואי ממקור צמחי לטיפול בפסוריאזיס, אשר נרשם כפטנט והמוצר קיבל את אישור רשויות הבריאות הקנדיות.

* תכשירים רפואיים לבעיות עור שונות
* תכשירי הגנה מהשמש
* תכשירים דרמו-קוסמטיים מתקדמים לאנטי-אייג'ינג
* תכשירים לטיפוח הגוף והשיער
* תכשירי חיטוי והיגיינה
* סבונים משמן זית וצמחי מרפא

פרסים
-----

* חביב הקהל בתחרות עסקים קטנים של ynet, בנק הפועלים, וידיעות אחרונות לעסקים קטנים
* חברה בעלת תרומה חברתית ייחודית – החממה לעסקים חברתיים 360 - בראשות תמיר פרדו
* פרס ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בנושא ספר תרופות
* אות יקיר עולם, מרכז חינוך ליאו באק, חיפה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ד"ר דבור
* ד"ר דבור, ברשת החברתית פייסבוק
* ענת דוידוב, סא"ל במיל' ד"ר זיאד דבור הקים מפעל למוצרי טיפוח שמקדם העסקת נשים דרוזיות, באתר 103fm, 21 במרץ 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  נעם פרל, היעד - מהגליל לחו"ל: ד"ר דבור פוגש את המנטורים, באתר ynet, 11 בפברואר 2020
2. ↑  ד"ר זיאד דבור, באתר המכללה האקדמית צפת
3. ↑  נעם פרל, לא לעמוד במקום: הכירו את ד"ר דבור, באתר ynet, 31 בינואר 2020
4. 1 2  מיטל ר. פישמן, בעלי מותג הדרמו-קוסמטיקה: "הבנו שעדיף להשקיע בשיווק פה בארץ", באתר ynet, 28 באפריל 2021
5. ↑  אתר למנויים בלבד טלי חרותי-סובר, "גבר דרוזי לא יכול להרשות לעצמו שמישהו יראה אותו תולה כביסה. הוא מתבייש", באתר TheMarker‏, 31 באוגוסט 2017
6. ↑  גופים בלתי פורמליים תומכים בלמידת חקר מדעי, משרד החינוך - המזכירות הפדגוגית, הפיקוח על הוראת מדע וטכנולוגיה, באתר משרד החינוך
7. ↑  ד"ר זיאד דבור באתר המכללה האקדמית צפת
8. ↑  ד"ר דבור בע"מ באתר החממה לעסקים חברתיים 360
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רנה גיל** (נולדה ב-1933) היא רופאת ילדים, מומחית בנאונאטולוגיה מרצה וחוקרת, מקימת היחידה הראשונה לטיפול נמרץ ילודים בישראל.

ביוגרפיה
--------

נולדה בפולין בשנת 1933, בת למשפחת אורבך. במהלך מלחמת העולם השנייה הסתתרה יחד עם נשות המשפחה ששרדו
את האקציות הגרמניות בדירות מסתור ובעליות גג. בשנת 1945, לאחר שחרור פולין בידי הרוסים, שהתה כשנה בפולין במהלכה עסקה אמה חנה אורבך באיסוף ילדים ניצולי שואה מרחבי אירופה. ב-1946 עלתה עם אמה לארץ ישראל וחברה לאביה, שהצליח לברוח לארץ ב-1939.

כנערה למדה בתיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1952 התגייסה לחיל ההנדסה ולקחה חלק בתכנון והקמת הכביש הראשון לאילת. בשנת 1954 החלה את לימודה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, אותו סיימה ב-1960.

את התמחותה ברפואת ילודים החלה בבית החולים האוניברסיטאי הדסה, עין-כרם, והשלימה אותה בארצות הברית, בבית החולים בסן פרנסיסקו. ב-1971 החלה את התמחותה ביחידה לטיפול נמרץ ילודים בבית החולים "ספרו" במדינת מישיגן בארצות הברית. היא הביאה עימה לארץ את הידע אודות תחום פורץ דרך זה, בשנת 1973, אז פתחה את היחידה הראשונה בישראל לטיפול נמרץ ילודים בבית החולים ביקור חולים בירושלים. גיל ניהלה מחלקה זו במשך 30 שנה. בתקופה זו, משנות ה-70 עד שנות ה-90, ירדה תמותת הפגים בישראל מ-19:1,000 עד ל-3:1000.

גיל זכתה כאות הוקרה בתואר פרופ' לרפואה קלינית מבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, ובהמשך התקדמה לדרגת פרופסור חבר. היא שימשה לאורך השנים גם כמדריכת סטודנטים בבית הספר לרפואה.

במהלך 40 שנות עבודתה כתבה גיל מעל 100 מאמרים אשר פורסמו בכתבי עת מדעיים בינלאומיים. רבים ממחקרים אלו בוצעו בשיתוף עם המחלקת הילדים של אוניברסיטת סטנפורד, פאלו אלטו, קליפורניה.

גיל פרשה מניהול מחלקת הילודים בבית החולים ביקור חולים בשנת 2007, מאז משמשת כמנהלת מחלקת הילדים בבית החולים הרצוג בירושלים, המתמחה בטיפול בילדים עם פגיעות התפתחותיות קשות ומונשמים כרונית. ב-2012 פרסמה מאמר המתאר לראשונה טיפול בילדים ברמת פגיעות זו; המחקר הוצג בכנס למחקר רפואי בוושינגטון בשנת 2013.

חיים אישים
----------

נשואה מ-1954 ליוסף (ג'ו) גיל, טייס בחיל האוויר ולימים פרופ' לפיזיולוגיה של הצמח באוניברסיטה העברית וראש המכון לחקר המדבר בשדה בוקר. לזוג נולדו שני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' רנה גיל, מייסדי הניאונטולוגיה בישראל באתר האיגוד הישראלי לניאונטולוגיה
* פרופ' יוסף גיל, באתר האוניברסיטה העברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מייסדי הניאונטולוגיה בישראל, באתר האיגוד הישראלי לניאונטולוגיה
2. ↑  ארלין אייזנברג, היידי מרקוף וסנדי האטאוויי (עריכה מדעית של המהדורה העברית: פרופ' רנה גיל), "למה לצפות בשנה הראשונה", 2011, תל אביב: הוצאת סירקיס, ידיעות אחרונות, ספרי חמד
בית המשפט העליון של אוסטרליה הוא בית המשפט העליון של אוסטרליה. הוא מפעיל סמכות שיפוט המקורית וסמכות שיפוט לערעורים בנושאים המפורטים בחוקת אוסטרליה ובחקיקה משלימה.

בית המשפט העליון הוקם בעקבות חקיקתו של חוק השיפוט 1903. סמכותו נובעת מפרק III של החוקה האוסטרלית, המקנה לה (ולבתי משפט אחרים שהפרלמנט יוצר) את הסמכות השיפוטית.

בית המשפט מורכב משבעה שופטים, כולל שופט ראשי, כיום סטיבן גייגלר. שופטי בית המשפט העליון ממונים על ידי המושל הכללי לפי עצתו של ראש הממשלה והם ממונים לצמיתות עד לפרישת החובה בגיל 70, אלא אם כן יפרשו מוקדם יותר.

בדרך כלל, בית המשפט פועל על ידי קבלת בקשות לערעור מצד צדדים בתהליך הנקרא special leave{אנ|Special leave in the High Court of Australia}}[דרוש תרגום]. אם תתקבל בקשת בעל דין, יעבור בית המשפט לדיון מלא, בדרך כלל תוך טיעונים בעל פה ובכתב משני הצדדים. לאחר סיום הדיון, התוצאה נקבעת על ידי בית המשפט. הליך ה - special leave אינו חל במצבים שבהם בית המשפט בוחר להפעיל את סמכותו המקורית ; עם זאת, בית המשפט בדרך כלל מאציל את סמכות השיפוט המקורית שלו לבתי המשפט הנחותים באוסטרליה.

בית המשפט מתגורר בקנברה מאז 1980, בעקבות בנייתו של בניין בית המשפט הגבוה, הממוקם במשולש הפרלמנטרי של קנברה ומשקיף על אגם בארלי גריפין. ישיבות בית המשפט התחלפו בעבר בין בירות המדינה, במיוחד מלבורן ו-סידני, ובית המשפט ממשיך לשבת בקביעות מחוץ לקנברה.
שגיאות פרמטריות בתבנית:מחשב   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ גודל ] 

**LG V10** הוא טלפון חכם בעל מסך מגע שיצרה חברת LG אלקטרוניקה כחלק מסדרת LG V. הטלפון הוכרז ב-1 באוקטובר 2015 בכנס MWC כטלפון החכם הראשון בסדרה. לאחר כפחות משנה השיקה החברה את הטלפון LG V20 שהוכרז כיורשו של הV10. התכונה העיקרית במכשיר היא התצוגה המותאמת אישית לצד התצוגה הראשית שמאפשרת הצגת הודעות, שמע וכולי מבלי לגרום לשינוי בתצוגה הראשית. המכשיר בעל טביעת אצבע.

תכונות
------

### חומרה

הV10 בעל מצלמה ומפרטים דומים לLG G4. הטלפון מציג ברזולוצית 1440x2560 על גבי מסך 5.7 אינץ'. למכשיר שתי ליבות Cortex-A57 בתדר 1.8GHz וארבע ליבות Cortex-A53 בתדר 1.45GHz. המצלמה האחורית של המכשיר מציגה ב-16 מגה-פיקסל לעומת הקדמית שמציגה ב5 מגה-פיקסל בלבד. הזיכרון הנדיף של המכשיר הוא 4GB ונפח האחסון שלו הוא 64GB. סוללת המכשיר משדרת 3000mAh. בגב המכשיר קיימת מערכת טביעת אצבע. המכשיר זמין בצבעים : שחור, לבן, כחול בהיר וכחול כהה. גודל המכשיר הוא 159.6 מ"מ לאורך, 79.3 מ"מ לרוחב ו8.6 מ"מ עובי. משקלו 192 גרם וצורתו מלבן.

### תוכנה

הV10 כולל את מערכת האנדרואיד 5.1.1.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **LG V10** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של LG V10

 LG V10, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lopez, Napier (2015-10-02). "Hands-on: The LG V10 is a dual-screen, video-filming beast". *The Next Web* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-03-22.
2. ↑  הודעות וצלילים לא מוצגים על גבי המסך הראשי (המסך הכללי) אלא מופיעים רק במסך המותאם אישית
3. ↑  "The dual-display LG V10 offers ultimate camera and video control (review)". *CNET* (באנגלית). 2015-10-28. נבדק ב-2018-03-22.
4. ↑  "LG V10 Review: LG Got Me Falling In Love". *Android Police* (באנגלית אמריקאית). 2015-11-13. נבדק ב-2018-03-22.
5. ↑  LG V10 - מפרט מלא, באתר מגזין גאדג'טים וטכנולוגיה - Gadgety.co.il | גאדג'טי
6. ↑  "LG V10 - כמהזה". נבדק ב-2018-03-22.
**כנסיית מרי הקדושה** (בגרמנית: **Marienkirche ;St.-Marien-Kirche**) היא כנסייה ברחוב קרל ליבקנכט (Karl-Liebknecht-Straße), לשעבר רחוב קייזר וילהלם (Kaiser-Wilhelm-Straße) במרכז ברלין, ליד אלכסנדרפלאץ. מועד ההקמה של הכנסייה המקורית אינו ידוע, אך הוא הוזכר כאתר שבו חיללו (Host desecration) לכאורה יהודים את שרידי ישו ב-1243. כתוצאה מהאשמות אלו הועלו מספר יהודים על המוקד במקום שנקרא לימים יודנברג (Judenberg). המקום מוזכר בכרוניקות גרמניות ב-1292. משערים שהקמת הכנסייה הייתה מוקדם יותר במאה ה-13.

הארכיטקטורה של הבניין היא ברובה שחזור מודרני מסוף המאה ה-19 ומהתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. הכנסייה הייתה במקור כנסייה קתולית, אך מאז הרפורמציה ב-1539 הייתה כנסייה פרוטסטנטית לותרנית. הקהילה הייתה חלק מהאיחוד הפרוסי של הכנסיות מ-1817 עד 1948, ארגון גג של כנסיות שמשלב בעיקר קהילות לותרניות, אך גם קלוויניסטיות ומעט כנסיות הווידוי הפרוטסטנטי המאוחד (Confessing Church).

סקירה
-----

כנסיית מרי הקדושה היא הכנסייה של הבישוף של הכנסייה האוונגליסטית של ברלין-ברנדנבורג-שלזיה העליון לוסטיה. קתדרלת ברלין נמצאת בפיקוח משותף של כל הכנסיות החברות באיגוד הכנסיות האוונגליסטיות. עם זאת, הכנסייה אינה נקראת "קתדרלה" – שם שאינו שגור בפרוטסטנטיות הגרמנית אלא רק בשפה המדוברת של כנסיות קתדרלות שהיו כנסיות של בישופים קתולים לפני הרפורמציה.

פסלו של מרטין לותר
יחד עם כנסיית ניקולס הקדוש, כנסיית מרי הקדושה היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין. החלקים העתיקים ביותר של הכנסייה עשויים מגרניט, אך ברובה היא בנויה מלבנים, מה שמקנה לה מראה אדום בוהק. סגנון זה הועתק בבניית בית העירייה האדום של ברלין, הניצב בסמוך. במהלך מלחמת העולם השנייה ניזוקה הכנסייה קשות מהפצצות בעלות הברית. לאחר המלחמה הייתה הכנסייה במזרח ברלין, ובשנות ה-50 היא שוחזרה על ידי השלטונות במזרח גרמניה.

לפני מלחמת העולם השנייה, כנסיית מרי הקדושה הייתה באמצע אזור צפוף אוכלוסין במחוז מיטה, והייתה בשימוש קבוע ככנסיית קהילה. לאחר המלחמה, אזור זה נוקה ממבנים הרוסים וכיום הכנסייה ניצבת במרחבים הפתוחים מסביב לאלכסנדרפלאץ, ומוצלת על ידי מגדל הטלוויזיה של ברלין.

מחוץ לכנסייה ניצב פסל של מרטין לותר. בכנסיית מרי הקדושה שוכן קברו המונומנטלי של אוטו כריסטוף פון שפאר, גנרל-פלדמרשל של ברנדנבורג-פרוסיה, שפיסל הפסל הפלמי ארטוס קווילינוס האב, אולי בסיועו של ברתולומאוס אגרס (Eggers). קרל הילדברנד פרייהר פון קנשטיין (אנ'), מייסד אגודת התנ"ך הוותיקה ביותר בעולם (Cansteinsche Bibelanstalt), נקבר בכנסייה ב-1719.

בשנת 1951 לקרבתה הועברה מזרקת נפטון.

אישים
-----

כריסטוף אלברכט היה נגן עוגב במקהלה של הכנסייה בין השנים 1976–1992.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית מריה הקדושה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Encyclopaedia Judaica, Jerusalem, 1971, Vol 8, pg 1042-43.
2. ↑  Regina Bartsch-Molden: *Artus Quellinus' Grabmal Sparr. Der Einfluß der Niederlande auf das Grabmal in Norddeutschland zwischen 1650 und 1725.* PEter LAng Verlag, FrankfurtM. 1993, מסת"ב 3-631-46089-9 (zugl. Dissertation FU Berlin 1992).
**תומר פורת** (נולד ב-29 במרץ 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הפורוורד בקבוצת עירוני קריית אתא מליגת העל.

ביוגרפיה
--------

פורת גדל בכפר סבא שם בתחילה שיחק בקבוצת הכדורגל המקומית עד שבמהרה עבר לשחק כדורסל.

מועדונים
--------

שיחק כדורסל מגיל קט-סל בקבוצת הפועל כפר סבא. מכיתה י' ועד סוף התיכון עבר לשחק במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. עם מכבי תל אביב זכה בעונת 2016/17 באליפות המדינה לנוער לאחר שגברה על גלבוע/מעיינות. באותה שנה השלים דאבל כאשר זכה גם בגביע המדינה לנוער לאחר ניצחון על מכבי ראשון לציון.   

עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה עונת 2017/2018 כאשר שיחק בקבוצת מכבי הוד השרון מהליגה הלאומית בכדורסל. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק בהפועל כפר סבא. בעונות 2019/20 עבר לשחק בעירוני רעננה. לקראת עונת 2020/21 חתם בקבוצת עירוני נהריה. בינואר 2021 עזב פורת את נהריה לאחר שלא הרבה לקבל דקות משחק ושותף ב-3 משחקים בלבד, לאחר עזיבתו חתם בהפועל עפולה מהליגה הלאמית.
  
 ב-2022 חתם בהפועל באר שבע מליגת העל. 
ב2023 עירוני קרית אתא מליגת העל

### בנבחרות הלאומיות

פורת, שיחק בנבחרות הקדטים, הנוער והעתודה של ישראל.   

ב-2015 שיחק תחת המאמן רמי הדר באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בליטא.   

ב-2017 שיחק תחת המאמן שרון אברהמי באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך באסטוניה.   

ביולי 2019 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* תומר פורת, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* פרופיל, באתר איגוד הכדורסל הישראלי
* פרופיל, באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפועל עפולה מוכנה לחידוש הליגה: נועם מטלון חזר, הצטרף לסגל תומר פורת מנהריה
2. ↑  דף פרופיל השחקן, באתר אליפות
3. ↑  אור שקדי‏, אחרי ההנפה: יאיר קרביץ חתם במכבי רעננה, באתר וואלה!‏, 22 ביולי 2019
**נערות בחלונות** (באנגלית: **Girls in the Windows**) הוא תצלום משנת 1960 מאת אורמונד גיגלי. הוא מתאר 41 נשים לבושות בשמלות צבעוניות העומדות בחלונות של בניין אבן חומה ברחוב 58 מזרח באפר איסט סייד של מנהטן, ושתי נשים נוספות על המדרכה ליד מכונית רולס רויס. לפי הערכה זהו הצילום בעל הערך המסחרי הרב ביותר ואחד הנאספים ביותר, בגלל המספר הרב של עותקים חתומים שלו שנמכרו במכירה פומבית.

יצירת התצלום
------------

אורמונד גיגלי, שהיה ב-1960 צלם עצמאי בן 35, יצר את התמונה ביוזמתו. הוא רצה לשמר את זכרם של בתי האבן החומים הייחודיים מול הסטודיו הביתי שלו, שהיו מיועדים להריסה.

ימים ספורים לפני שזה ההריסה המתוכננת, גיגלי הזמין 40 דוגמניות מסוכנות דוגמניות. הן קיבלו דולר אחד (שווה ערך ל-10 דולר בשנת 2022) כל אחת עבור כל הצילומים, ונאמר להן להביא שמלות משלהן ולסדר את השיער והאיפור שלהן. לאלו הוסיף שתי נשים נוספות: אשתו סו אלן גיגלי (בשורה השנייה, קיצונית מימין), ורעייתו של המפקח על ההריסה שאפשרה לגיגלי להשתמש בבניין בתמורה להכללתה (בקומה השלישית, שלישית משמאל). בהוראות באמצעות מגפון מהסטודיו שלו ממול סידר גיגלי את הנשים, ואמר להן "להתייצב כאילו הן נותנות למישהו נשיקה".

מסחור התצלום
------------

התצלום הפך לזמין מסחרית ב-1994, כאשר סו אלן גיגלי הציעה אותו לגלריה. מאז, יותר מ-160 הדפסים חתומים נמכרו במכירות פומביות במחיר כולל של כ-12 מיליון דולר.

מומחי בתי המכירות העריכו שזהו התצלום הנאסף והרווחי ביותר בכל הזמנים. בניגוד לרוב תצלומי האמנות היפה האחרים, שמעט רפרודוקציות שלהם נמכרות על מנת ליצור מחסור, אורמונד גיגלי חתם על עשרות הדפסים של התצלום, ב-12 גדלים. גיגלי נפטר ב-2019, ולדברי בנו ומנהל עיזבונו, אוגדן גיגלי, כ-100 הדפסים נותרו למכירה נכון ל-2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד ניו יורק טיימס, הסיפור המפתיע מאחורי אחד הצילומים הנמכרים בעולם, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2023

* "The story behind Ormond Gigli's "Girls in the Windows" iconic photograph, 1960". *Rare Historical Photos*. 29 באוגוסט 2022. נבדק ב-27 בנובמבר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**רוברט בוז'ניק** (בסלובקית: **Róbert Boženík** נולד ב-18 בנובמבר 1999 בטרחובה שבסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקים המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בואבישטה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת סלובקיה.

קריירת מועדונים
---------------

בוז'ניק גדל במחלקות הנוער של FK טרחובה ומ.ש.ק. ז'ילינה. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצת המילואים של מ.ש.ק. ז'ילינה בשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הסלובקית, ובסך הכל ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 16 שערים.

ב-27 בינואר 2020 חתם בוז'ניק על חוזה לארבע שנים וחצי בפיינורד מליגת העל ההולנדית. ב-1 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על אמן במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת 2019/2020. ב-16 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-3 על זוולה במסגרת המחזור ה-23 בליגה. הוא ערך 22 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-30 באוגוסט 2021 הושאל בוז'ניק לפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה למשך עונת 2021/2022. הוא ערך 20 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.

ב-13 ביולי 2022 הושאל בוז'ניק לבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית למשך עונת 2022/2023. ב-11 ביולי 2023 חתם על חוזה קבוע לשלוש שנים במועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-7 ביוני 2019 ערך בוז'ניק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה, בניצחון 5-1 על נבחרת ירדן במשחק ידידות. ב-9 בספטמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת הונגריה במסגרת מוקדמות יורו 2020.

הוא נכלל בסגל נבחרת סלובקיה לטורניר יורו 2020 בשנת 2021, אך לא שיחק בטורניר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Róbert Bozeník tekent bij Feyenoord באתר הרשמי של פיינורד, 27 בינואר 2020 (בהולנדית)
2. ↑  Róbert Bozeník verhuurd aan Boavista באתר הרשמי של פיינורד, 13 ביולי 2022 (בהולנדית)
3. ↑  Bozenik mais três anos no Bessa באתר הרשמי של בואבישטה, 11 ביולי 2023 (בפורטוגזית)

| **נבחרת סלובקיה – יורו 2020** |
| --- |
| 1 דוברבקה • 
2 פקאריק • 
3 ואוורו • 
4 וליינט • 
5 שטקה • 
6 גרגוש • 
7 וייס • 
8 דודה • 
9 בוז'ניק • 
10 סוסלוב • 
11 בנס • 
12 קוציאק •
13 הרושובסקי • 
14 שקריניאר •
15 הובוצ'ן •
16 הנצקו •
17 האמשיק •
18 הראסלין •
19 קוצקה •
20 מאק •
21 דיוריש •
22 לובוטקה •
23 רודאק •
24 קוסצלניק •
25 הרומאדה •
26 שראנץ •
מאמן: קוזאק | סלובקיהסלובקיה |
**גלי רשף** (נולד ב-15 ביוני 1960) הוא תאורן קולנוע ושחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

רשף נולד וגדל בקיבוץ יגור. הוא למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב במשך שנתיים אך לא סיים את התואר, והתחיל לעבוד כעוזר לתאורן מייקי ענברי במספר סרטי קולנוע וביניהם נשיקה במצ"ח, אבא גנוב 3, וסרטו של עמוס קולק, "להב חצוי", בכיכובה של פיי דאנאוויי. בשנת 1992 היה עוזר תאורן בסרט סיפורי תל אביב, שצולם על ידי אמנון זלאייט, צלם עימו רשף הרבה לעבוד בהמשך. ב-1993 עבדו השניים יחד בסרט זהר, סרטו הראשון של רשף כתאורן ראשי, ב-1995 בסרט לילסדה, וב-1996 בסרט "נשים" של הבמאי משה מזרחי. ב-1997 עבד רשף בין היתר כתאורן בסרט עפולה אקספרס. ב-1998 עבד לראשונה עם הצלם דוד גורפינקל בסרט מסוכנת, ובהמשך גם בסרטים האסונות של נינה, איש החשמל, מלח הארץ, "פרחים של מרציפן", וסיפור גדול.

בעשור השני של המאה ה-21 עבד רשף במספר רב של סרטים עם אמנון זלאייט, ביניהם בלדה לאביב הבוכה, כידון, זינוק בעלייה, תפוחים מן המדבר, ציפורי חול, וג'נקשן 48. רשף גם עבד במספר סרטים עם הצלם שי גולדמן, ביניהם השוטר בשנת 2011 ומפריח היונים משנת 2013, ובעוד סרטים רבים כמו סוכריות של יוסף פיצ'חדזה, לא פה, לא שם של מייסלון חמוד, המילים הטובות של שמי זרחין, וסרטו של פאבל לונגין מ-2019, עשו.

במקביל לעבודתו הקולנועית, עבד רשף בהרבה הפקות טלוויזיוניות, בהן החמישייה הקאמרית, חדר מלחמה, חיים אחרים, חברות, נבסו, אקדמיית החממה, מנאייכ וג'ודה. בשנת 1993 לקח חלק בבימוי הסדרה סטרייט ולעניין לצד הבמאי הראשי ערן ריקליס.

כשחקן הופיע רשף בסדרות תמרות עשן, סרוגים, המיוחדת ולאבד את אליס, וכן שיחק בסרטים בננות ו"פרחים של מרציפן". בשנת 2018 שיחק בסרט הסטודנטים "נתק" שהתקבל לתחרות סרטי הסטודנטים בפסטיבל הקולנוע בקאן.

חיים אישיים
-----------

רשף היה נשוי לכנרת טריפון ולהם שני ילדים משותפים. לאחר גירושיו רשף יצא מהארון וחי כיום עם בן זוג.

בנו הוא השחקן ארד טריפון-רשף.

קישורים חיצוניים
----------------

* גלי רשף, ברשת החברתית פייסבוק
* גלי רשף, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גלי רשף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גלי רשף, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* רותי קרן, מאחורי תאורן הקולנוע - גלי רשף, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  כאן חינוכית, *חי בסרט עונה 3: גלי רשף*, נבדק ב-2022-05-03
2. ↑  DOUBLE EDGE (1992), אתר מכון הסרטים האמריקאי
3. ↑  הילה ויסברג, חיים ביאור (2014-07-17). "פרילנסרים: "ההכנסות נחתכו ב-90%; אתה מוצא את עצמך מהיום למחר בלי הכנסה"". *TheMarker*. נבדק ב-2022-05-04.
4. ↑  גלי טריפון רשף - סרטים וסדרות, באתר אידיבי
5. ↑  NETEK, Festival de Cannes (באנגלית)
6. ↑  גיי ולעניין: רפי ויינשטוק על הסדרה הגאה הראשונה בישראל, באתר mako, ‏2011-12-05
7. ↑  שחקן מבית טוב: הבן של שני האמנים הולך בדרכם וחושב בגדול, באתר xnet
**דימיטאר ראנגלוב** (בבולגרית: **Димитър Рангелов**; נולד ב-7 במרץ 1983 בסופיה, בולגריה) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סלביה סופיה. ערך 40 הופעות במדי נבחרת בולגריה במשך מעל לעשור.

קריירה
------

ראנגלוב החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של סלביה סופיה מעיר הולדתו. ב-3 ביוני 2000 בעודו בן 17 בלבד, שיחק במשחקו הרשמי הראשון בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-65 במשחק מול ברואה סטארה זאגורה.

בשנת 2006 נמכר ראנגלוב לקבוצה הצרפתית שטרסבורג תמורת סכום של כמיליון אירו. בשנת 2007 הושאל לחצי שנה לקבוצת ארצגבירגה אווה מליגת המשנה בגרמניה, שם שיחק 15 משחקים בהם הבקיע 5 שערים. לאחר מכן הושאל לאנרגי קוטבוס מהבונדסליגה, שם הוא התאקלם במהרה והפך לבורג מרכזי בקבוצה. לאחר ששיחק בקבוצה כמושאל, רכשה אנרגי קוטבוס את כרטיסו של ראנגלוב.

ב-16 ביוני 2009 חתם ראנגלוב בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה לארבע שנים תמורת סכום העברה של מיליון אירו. ב-20 במרץ 2010 הוא כבש את שערו הראשון בבונדסליגה, במשחק נגד באייר לברקוזן. ראנגלוב לא הרבה לשחק לאחר פציעה שעבר, ובהנהלת הקבוצה החליטו להשאילו לקבוצה אחרת. ב-4 בספטמבר 2010 הגיע ראנגלוב לישראל והושאל למכבי תל אביב לשנה אחת עם אופציה להעברה בסוף העונה. ב-6 בנובמבר 2010 הבקיע את שערו הראשון בליגת העל, בניצחון 0-2 נגד הפועל אשקלון. ב-6 בפברואר 2011 הבקיע את שערו השני בקבוצה כשכבש את שער השוויון בדרבי התל אביבי באפריל 2011 שוחרר ראנגלוב ממכבי תל אביב.

ב-28 ביוני 2011 בורוסיה דורטמונד השאילה את ראנגלוב שוב לאנרגי קוטבוס. בסיום אותה עונה, עזב את דורטמונד וחתם בקבוצת לוצרן מליגת העל השווייצרית. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע שער אחד, ובעונתו השנייה הבקיע 11 שערים.

לקראת עונת 2014/2015 חתם בקוניאספור מליגת העל הטורקית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן ברנובסקי‏, רנגלוב חתם לעונה במכבי ת"א, באתר וואלה!‏, 4 בספטמבר 2010
2. ↑  שי ארצי, אוויר פסגות: 0:2 למכבי ת"א על הפועל אשקלון, באתר ynet, 6 בנובמבר 2010
3. ↑  מתן שקרוב, דרבי תל אביבי חצוי, באתר גלי צה"ל, 7 בפברואר 2011
4. ↑  ליאור טימור, ‏רנגלוב: לא התקדמתי במכבי, הרמה שם נמוכה, באתר ONE‏, 22 באפריל 2011
**אפרים (אפי) חביביאן** (נולד ב-1962) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב המכהן כנציג משטרת ישראל במטה לביטחון לאומי.

חייו
----

חביביאן היה חניך ומדריך בתנועת בני עקיבא. שירת בצה"ל כלוחם וכקצין בחטיבת הצנחנים והשתחרר לאחר מילוי תפקיד של סגן מפקד פלוגה.

התגייס למשטרת ישראל ב-1984, הצטרף ליס"מ ירושלים ב-1991 כסגן מפקד היחידה וב-1995 מונה למפקדה.

במהלך יולי 1995 היה מעורב באירוע בו הפעיל אלימות פיזית נגד נשים מהישוב היהודי בחברון שמחו על מעצר בנות משפחתן. חביביאן נדון לארבעה חודשי מאסר על תנאי ולקנס בסך של 5000 ש"ח לאחר שהורשע בבית משפט השלום בעבירה של תקיפה הגורמת לחבלה ממשית לאשה אחת ותקיפה סתם של שתי נשים.

כיהן כסגן מפקד מרחב דוד. ב-2007 קודם לדרגת ניצב משנה ומונה לקצין אג"ם של מחוז ירושלים. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד מרחב נגב במחוז דרום. בינואר 2014 מונה למפקדו של מרחב קדם, מרחב חדש של המחוז שאחראי על פעולות השיטור במזרח ירושלים. באוקטובר 2014 מונה למפקד מרחב ציון בדרגת תת-ניצב.

בעקבות רצח שירה בנקי והדקירות במצעד הגאווה בירושלים ב-2015 נרשמה לחביביאן הערה פיקודית לאור ליקויים בפעילות מרחב ציון, בעיקר בציר המודיעיני. במרץ 2016, מונה חביביאן לתפקיד נציג משטרת ישראל במטה לביטחון לאומי.

חביביאן נשוי, אב לארבעה ומתגורר בכפר מנחם.

קישורים חיצוניים
----------------

* חילופי מפקדים במרחב ציון, אתר משטרת ישראל, 19 באוקטובר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  (ת"פ (ירושלים) 2298/96)
2. ↑  יונתן אוריך, אפי חביביאן מונה למפקד מרחב ציון במשטרה, באתר nrg‏, 19 באוקטובר 2014
3. ↑  משה נוסבאום, ‏מחדל המצעד: 6 קצינים ושוטר יודחו, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2015
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהרכבי דיינים מוסמכים, אשר דנים ומכריעים בשאלות שנוגעות להלכה היהודית. אם התכוונתם לגופי כשרות (מהודרת) פרטיים, ראו כשרות ← גופי כשרות פרטיים.
בד"צ בבני ברק
**בד"ץ** (ראשי תיבות: **בית דין צדק**) הוא הרכב של דיינים מוסמכים שעורכים משפטים לפי המשפט העברי וכן מכריעים בשאלות שנוגעות להלכה היהודית. חלק מבתי הדין הם בתי דין לענייני ממון בלבד.

למעשה, ברוב הקהילות היהודיות מאז ומעולם מונה בית דין שבראשו עמד לעיתים קרובות רב העיר, ומכאן הכינוי ראב"ד - רב ואב בית דין. בקהילות חרדיות שונות כיום מכהנים שלושה דיינים כבד"ץ עצמאי מקומי.

מונח זה נמצא כיום גם בשימוש מושאל בשמותיהם של גופי כשרות מסחריים בישראל.

הבד"ץ במדינת ישראל
------------------

בד"ץ אינו בית דין רבני לפי חוקי מדינת ישראל, ומבחינת החוק הישראלי הוא יונק את סמכותו לשפוט רק מהסכמתם של בעלי הדין המתייצבים לפניו. לאחר שבעלי הדין חותמים על שטר בוררות בפני בית הדין, פסק הדין ניתן לאכיפה לפי הנוהל הקבוע בחוק הבוררות תשכ"ח-1968. בד"צים מסוימים, כגון זה של העדה החרדית, אינם מכירים בסמכות מדינת ישראל, ופסקי הדין אינם בעלי תוקף משפטי אלא הלכתי בלבד.

בתי דין צדק נודעים בישראל
-------------------------

בתי דין צדק נודעים היום בישראל הם:

* בית הדין של העדה החרדית.
* בית דין צדק בני ברק בראשות הרב נסים קרליץ. בית דין זה מפורסם, אך אינו מחזיק במערכת כשרות מזון.
* בית הדין "יורה דעה" בראשות הרב שלמה מחפוד.
* בית הדין שארית ישראל, הוקם ביוזמת הרב שך ועמד בראשו הרב חיים שאול קרליץ.
* בית הדין של אגודת ישראל.
* בד"ץ "בית יוסף" בנשיאות רבי עובדיה יוסף עד לפטירתו ובראשות בנו רבי משה יוסף. הבד"ץ קשור למפלגת ש"ס, אך אין ביניהם קשר עסקי
* בית הדין מחזיקי הדת של חסידות בעלז.
* בית הדין "חוג חתם סופר" בני ברק.
* בית הדין "חוג חתם סופר" פתח תקווה.
* בית דין רבני חב"ד.

כמעט כל בתי הדין שהוזכרו מפורסמים גם בגלל מערכות הכשרות שתחת פיקוחם. יוצא מכלל זה בית הדין של הרב נסים קרליץ, אחד הבולטים בישראל, שאין לו מערכת כשרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* בד"ץ בית יוסף

הערות שוליים
------------

1. ↑  טולי פירקש, ועדת האתיקה: לא הוכח קשר בין ש"ס לבד"צ בית יוסף, 25 בנובמבר 2009, באתר דתילי
קלף הנאהבים, 1909
**הנאהבים** שנקרא גם בשמות: "פרשת דרכים", "החתונה" או המאוהב, הוא קלף מספר 6 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט.

הקלף מזוהה עם מזל תאומים, ובחלק מהחפיסות אף נקרא "התאומים". כמו כן, מזוהה הקלף עם אלמנט האוויר.

משמעות הקלף
-----------

הקלף מייצג זוג אוהבים, מערכת יחסים הרמונית המבוססת על אהבה וזוגיות טובה. אך ישנו היבט נוסף לקלף והוא דילמה, צומת דרכים, הצורך בקיומה של בחירה.

ארתור אדוארד וייט גרס כי קלף הנאהבים מייצג משיכה, אהבה, יופי, והתגברות על מכשולים.

המשמעות הרווחת ביותר של קלף הנאהבים היא עניין הבחירה בין אפשרויות. בקלפים שצוירו לפני הקלף של ריידר, מופיע לרוב גבר בין שתי נשים ומעליהם קופידון אשר מחכה לראות באיזו מהן הוא יבחר כדי לשלוח אליה חץ. הסיפור המיתולוגי מאחורי הקלף הוא על הרקולס, שהגיע לצומת דרכים והיה צריך לבחור באיזו מהן ללכת. באחת חיכתה לו אישה צעירה, יפה וחושנית שהבטיחה לו את שלל תענוגות החיים, ובשנייה אישה חכמה ומנוסה שהבטיחה לו חיים של הצלחה. מאז נחשב הקלף הזה לקלף של בחירה – קבלת החלטה קשה בצומת דרכים.

בקלף של ריידר, לעומת זאת, מצוירים אדם וחווה בגן עדן, כשמעליהם אלוהים המשגיח עליהם. גם כאן הם צריכים לבחור בין להיכנע לפיתוי ולאכול מהפרי האסור על העץ שמאחורי חווה, או לציית לציווי האלוהי ולהישאר בגן העדן שלהם[דרוש מקור].

בקלף של השחר המוזהב מופיע הסיפור של פרסאוס ואנדרומדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנאהבים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  78 Weeks of Tarot: The Lovers, Tarot, Tea, & Me - A Tarot Reader's Community (באנגלית)
2. ↑  הילה טארוט, **פשוטארוט**

| קלפי טארוט |
| --- |
| הארקנה הגדולה | השוטה, הקוסם, הכוהנת, הקיסרית, הקיסר, הכהן הגדול, הנאהבים, המרכבה, הצדק, הנזיר, גלגל המזל, כוח, התלוי, המוות, המיזוג, השטן, המגדל, הכוכב, הירח, השמש, יום הדין, העולם |
**מילוש שומוניה** (בסרבית: **Милош Шумоња**‏; 23 בספטמבר 1918 – 22 במרץ 2006) היה גנרל יוגוסלבי אשר פיקד על כוחות בפרטיזנים של טיטו במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה שימש כראש המטה הכללי היוגוסלבי בין השנים 1967–1970.

ביוגרפיה
--------

שומוניה נולד ב-23 בספטמבר 1918 בכפר טושילוביץ' ליד קרלובץ. הוא למד בבית ספר להכשרת מורים בקרלובץ, ולאחר שירות חובה בצבא המלכותי היוגוסלבי החל לעבוד כמורה בכפר סלבסקו פוליה. בעקבות פלישת מדינות הציר ליוגוסלביה באפריל 1941, שומוניה התגייס מחדש לצבא יוגוסלביה כמפקד מחלקה. לאחר נפילת הצבא היוגוסלבי, הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו. במהלך המלחמה, הוא לחם בחזית קרואטיה כנגד הגרמנים והאוסטאשה. הוא שימש כמפקד הבריגדה ה-5, כמפקד דיוויזיית התקיפה ה-8, ואת המלחמה סיים כמפקד הקורפוס הקוראטי ה-4.

לאחר סיום המלחמה, המשיך שומוניה לשרת בצבא יוגוסלביה. הוא נשלח למוסקבה ולמד באקדמיה הצבאית "פרונזה" עד 1947. לאחר חזרתו ליוגוסלביה מונה למפקד הארמייה ה-12 עד 1948. לאחר מכן מילא תפקידי מטה בכירים. ב-15 ביוני 1967 הוא מונה לראש המטה הכללי היוגוסלבי וכיהן בתפקיד עד 5 בינואר 1970. ב-1977 הוא מונה לשגריר יוגוסלביה בהולנד וכיהן בתפקיד עד 1981.

הוא נפטר בבלגרד ב-22 במרץ 2006.

לקריאה נוספת
------------

* Војна енциклопедија том IX. Београд. 1975.
* Ко је ко у Југославији. Београд. 1957.
* Народни хероји Југославије том I. Београд: Народна књига. 1982.
* Иветић, Велимир (2000). Начелници генералштаба 1876—2000. Београд: Новинско-информативни центар ВОЈСКА.