recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גאורג סאוטר** (בגרמנית: **Georg Sauter**‏;  20 באפריל 1866 – 20 בדצמבר 1937) היה צייר, ליטוגרף ושרטט גרמני-אנגלי.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1880 החל גאורג סאוטר להתאמן כצייר בבית ואז עבד במינכן אצל אמן צייר. בהמשך למד שיעורי ציור, מאוקטובר 1884 בכיתה הוותיקה של האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות במינכן. שם הוא היה תלמידו של צייר הנוף לודוויג פון לופץ (1845-1910) וגם קיבל הדרכה מאת צייר הדיוקנאות פרנץ פון לנבאך (1836-1904).

גאורג סאוטר ערך מסעות לימוד להולנד, בלגיה, צרפת ואיטליה, ואחריהם התגורר בלונדון משנת 1889 כצייר וליטוגרף, שם התחתן בשנת 1894 עם ליליאן גלסוורתי (1864–1924), אחותו של הסופר האנגלי ג'ון גלסוורתי. סאוטר נכנס לחוג האמנים שכלל את הציירים הוברט פון הרקומר, ג'ון לאברי וג'ורג' פרדריק ווטס, הסופר ג'וזף קונרד והמשורר ג'ון מספילד. הוא פגש גם את הציירים האמריקאים ג'וזף פנל וג'יימס אבוט מקניל ויסלר, שניהם הפכו לחברים קרובים. [3] עבודותיו מראות את השפעתו של ג'יימס ויסלר. ציורו "הכלה בבוקר", שהונפק בשנת 1909, זכה בפרס שני בתערוכה השנתית של המכון לאמנות קרנגי בפיטסבורג, פנסילבניה, אך גרם לשערורייה בגלל הנושא האירוטי.

עם תחילת מלחמת העולם הראשונה סאוטר, אף שהיה נשוי לאנגליה, נכלא כאויב בשנת 1916 בארמון אלכסנדרה וגורש מאוחר יותר. [5] תחילה נסע לינה בגרמניה. כאן קיבל תמיכה ממשפחותיהם של תעשיין הזכוכית אוטו שוט וחתנו היינריך גרלנד, עורך דין ופרופסור באוניברסיטת ינה. הידידות עם גרלנד נוצרה בשנת 1906, כאשר גרלנד, מלווה באשתו אווה, ערך מסע לימוד לאנגליה ופגש שם את האמן. סאוטר הפיק סדרת פורטרטים עבור משפחת שוט. בהמלצת גרלנד, יצר סאוטר סדרה של 30 פורטרטים של פרופסורים באוניברסיטת ינה בין השנים 1922 ל־1923, אותם ביצע כציורי פחם. על עבודתו מונה גאורג סאוטר לאזרח הכבוד של אוניברסיטת ינה בשנת 1936.

מקום מגוריו של סאוטר ברומא היה בתחילת שנות השלושים. במהלך שהותו בקלן בשנת 1930/31 תיאר סאוטר את ראש עיריית קלן קונרד אדנאואר ואת רעייתו השנייה. אדנאואר המליץ עליו אז למכרים אחרים, כולל התעשיין קרל דויסברג. הוא חזר לגרמניה והתיישב בשנת 1933 במושבת האמנים ברננבורג.

בשנת 1898 סאוטר היה אחד המייסדים וחבר המועצה של האגודה הבינלאומית לפסלים וציירים. הוא היה גם חבר מקביל לזצסיון הווינאי וב- Société Royale des Beaux Arts בבריסל וחבר באגודת האמנים הגרמנים.

גאורג סאוטר נישא בשנית ב-1926 לוואלדה ברוד (נפטרה בדצמבר 1937). בנו רודולף סאוטר (1895–1971) היה גם צייר פורטרטים, שרטט ואמן גרפי. בין היתר הוא אייר את עבודותיו של דודו ג'ון גלסוורתי.

גלריה
-----

* ידידיםידידים
* הכלה בבוקרהכלה בבוקר
* אמהותאמהות
* אדה גלסוורתיאדה גלסוורתי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורג סאוטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Matrikeldatenbank - Akademie der Bildenden Künste München, matrikel.adbk.de
2. ↑  David Bernard Dearinger, National Academy of Design (U.S.), **Paintings and Sculpture in the Collection of the National Academy of Design: 1826-1925**, Hudson Hills, 2004, ISBN 978-1-55595-029-3. (באנגלית)
3. ↑  "Georg Sauter and the Bridal Morning"
4. ↑  "Sauter, Prof. George.", Oxford Academic (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 141050640
* ISNI: 0000 0000 8275 9774
* LCCN: n2009020139
* RKD: 69870
* ULAN: 500031091
* VIAF: 86234252
* WorldCat: lccn-n2009020139

 |
**צַ'חְלָה** הוא כינוי גנאי לאישה בסלנג הישראלי, חדש ומעודכן ביחס לכינוי פרחה (גם שם ערבי וגם המילה האידישאית לחוצפנית בדומה לגרמנית ולאנגלית), פרחולה, צ'כונה וערסית הידועים מהעבר.

כיום, הכינוי לא מתייחס למוצאה של האישה ומטרתו לייחס לה מנת משכל נמוכה, אוצר מילים מוגבל, עצבנות, נפנופי זרועות, התנהגות קולנית, איפור כבד, חימצון שיער (שחורדינית), לבוש מוחצן וססגוני. לאור העובדה שהכינוי מופנה לנשים בעיקר על סמך המראה החיצוני או המוצא שלהן, ללא אמת עובדתית, רבים רואים בו כינוי גזעני וסקסיסטי.

מקור ואטימולוגיה
----------------

לפי רוביק רוזנטל, מקורו של הסלנג בשם פרטי לאישה שהיה נהוג ביהדות עיראק.

כסלנג, רוזנטל מתאר את הצ'חלה כאישה נבזית, טיפשה ומלוכלכת, ומגדיר אותו כאחד מהכינויים הסקסיסטיים המשומשים בחברה הישראלית.

ביהדות עיראק, ככל הנראה היה מדובר בכינוי חיבה לשם "רחל".

בתרבות
------

יצירות שונות בתרבות הישראלית הציגו את הצ'חלה באור שלילי ומגחיך.

הסדרה "עממיות" של נאור ציון מ-2014 עוררה דיון ער בכלי התקשורת, וגררה התנגדות מצד אינטלקטואלים ופעילים חברתיים שונים, שביקרו את האופן שבו בחר ציון להציג נשים בכלל, ונשים מזרחיות מהפריפריה בפרט.

ב-2017, מתמודדת באח הגדול הטיחה במתמודדות אחרות את הכינוי "צ'חלות", ועוררה דיון סביב הכינוי.

ב-2018 פורסם כי מפיק המסיבות ירון ברבי ביקש להכניס למסיבותיו בליינים בהירי עור, ולדחות בעלי חזות מזרחית, ונשים בעלות מאפיינים חיצוניים מסוימים, שאותן כינה צ'חלוויטות (שהוא כינוי משודרג לצ'אחלה)

ב-2023 נפתחה קבוצת "מצב רגוע" ואחת הצ׳חלות המרכזיות הייתה אישה בשם רות.

קישורים חיצוניים
----------------

* לי-אור אברבך, ‏הקשת המזרחית נגד "עממיות": "תוכנית גזענית", באתר גלובס, 29 בינואר 2014
* אתר למנויים בלבד מירב אלוש לברון, כלכלת הרייטינג של הצ'חלות והפילוסים | דעה, באתר הארץ, 3 בפברואר 2014
* נדב פרץ, יא צ'חלה, באתר תרבות, 10 בפברואר 2014
* רוביק רוזנטל‏, מילים חדשות בסלנג העברי, ויומולדת למאיר אריאל, באתר "הזירה הלשונית", 17 במרץ 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד אינס אליאס, למה הסלקטור המזרחי לא רוצה "קוקלות" ו"צ'חלוויטות" במסיבות. ב-2023 נפתחה קבוצת "מצב רגוע" ואחת הצ׳חלות המרכזיות הייתה אישה בשם רות שלו, באתר הארץ, 31 במאי 2018
2. ↑  שש עם עודד בן עמי, ‏בעלי ליין המסיבות: "תהיו נאצים", באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2018
עטיפת חוברת ההקדמה "דדליין 0" המציגה את הדמויות הראשיות של הכותר
**דֶּדְלַיְין** הוא כותר קומיקס הומוריסטי מבית סטודיו קומיקום המתאר באופן מופרך והומוריסטי את סיפורם של יוצרי קומיקס הפנטזיה "ארינאה": אביב אור וערן אביאני אשר כותבים על עצמם וחייהם בעקבות בחירתם במקצוע בלתי רגיל זה.  

הכותר מצויר בשחור-לבן. מונה שתי חוברות וחוברת הקדמה המופצת חינם. חוברת שלישית לכותר מתוכננת בעתיד.

רקע העלילה
----------

העלילה מספרת על ערן ואביב בדמויותיהם המצוירות, אביב כפנתרה שחורה וערן כדביבון, אשר עובדים בסטודיו קומיקום כיוצרי קומיקס. יום אחד מבקר בסטודיו כתב טלוויזיה שבא לצלם כתבה על אביב וערן אך לפני שהוא מצליח ערן ואביב נחטפים על ידי אנשים בחלוקים לבנים שלוקחים אותם לבית משוגעים שם הם מנסים להוכיח ללא הצלחה את שפיותם, אך עליהם לצאת משם מהר כדי שיוכלו להספיק לדדליין.

היסטורית הדמויות
----------------

תחילה דמויותיהם של אביב וערן הופיעו בקומיקס קומי קצר בסיום כל חוברת של ארינאה ותיארו את יצירתה. בעקבות התגובות האוהדות החליטו ערן ואביב לתת לדמויותיהם סידרה משלהם.

באחת הכתבות עליה אביב גילתה שמקור דמות הפנתרה השחורה שלה היא בעצם אותה דמות פנתרה שחורה בקומיקס הגמר של אביב "אלוניה" רק עם "התאמות קלות" לדמותה של אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטודיו קומיקום
* ביקורת לדדליין 1 ב-isf
* כריכות דדליין מאין? ההשראות מאחורי כריכות דדליין1 ו2
* דדליין 2 בוי בריבוע , פרסומת גלויה בעלילון המקוון שאותו מציירת אביב אור להשקת החוברת
* דדליין-יציאת מצריים סיפור צד של דדליין לפסח-פורסם בעבר במעריב לנוער

הערות שוליים
------------
**פלורנס נייטינגייל דייוויד** (באנגלית: **Florence Nightingale David**;‏ 23 באוגוסט 1909 - 23 ביולי 1993) הייתה סטטיסטיקאית בריטית. היא נקראה כך על שם פלורנס נייטינגייל שהייתה חברה של הוריה.

ביוגרפיה
--------

דייוויד למדה מתמטיקה במכללת בדפורד, ולאחר שסיימה את לימודיה שם קיבלה מלגת לימודים ליוניברסיטי קולג' בלונדון, שם הייתה לעוזרת המחקר של קרל פירסון, ועסקה בחישובי ההתפלגות של מקדם המתאם. כשפירסון הלך לעולמו ב-1934, עברה לברקלי, שם למדה לדוקטורט בהדרכתו של ג'רזי ניימן. התואר הוענק לה ב-1938.

במלחמת העולם השנייה עבדה במשרד ההגנה הבריטי. היא בנתה מודלים סטטיסטיים שנועדו לחזות את הנזקים האפשריים במקרה שאזורים מיושבים בצפיפות, כמו למשל עיר גדולה, יופצצו. המודלים איפשרו לה להעריך את הנזקים שייגרמו לחיי אדם, מספר הפצעים ונזקים לתשתיות. על סמך תחזיות אלה, הוקצו לעיר לונדון ולערים נוספות המשאבים המתאימים למקרים של הפצצות.

לאחר המלחמה חזרה ליוניברסיטי קולג' כפרופסור לסטטיסטיקה. ב-1968 עברה לאוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, שם מונתה לפרופסור מן המניין, ולראש המחלקה לסטטיסטיקה. לאחר פרישתה עברה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם המשיכה ללמד ולעסוק במחקר בביוסטטיסטיקה.

דייוויד התעניינה גם בהיסטוריה של הסטטיסטיקה, ואת תוצאות מחקריה הציגה בספר הקלאסי Games, Gods and Gambling. במהלך הקריירה שלה כתבה 10 ספרים, ופרסמה מעל ל-100 מאמרים מדעיים. בין השותפים לפרסומים אלה נמנו קרל פירסון, ג'רזי ניימן, אוסטין ברדפורד היל, מוריס קנדל, אוולין פיקס, ורבים אחרים.

פרסים והוקרה
------------

דייוויס הייתה עמיתת האיגוד האמריקני לססטטיסטיקה והמכון לסטטיסטיקה מתמטית. ב-1992 דייוויד הייתה הזוכה הראשונה בפרס על שם אליזבת ל. סקוט, המוענק על ידי וועדת נשיאי האגודות הסטטיסטיות (COPSS) עבור "פיתוח הזדמנויות לנשים בתחום הסטטיסטיקה".

ב-2001, וועדת נשיאי האגודות הסטטיסטיות ייסדה פרס חדש על שמה של דייוויד, המוענק פעם בשנתיים ל"סטטיסטיקאית המהווה מודל לחיקוי לנשים אחרות".. לין בילארד היא בין מקבלי הפרס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פלורנס נייטינגייל דייוויד, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* פלורנס נייטינגייל דייוויד, באתר MacTutor (באנגלית)
* *Leading Personalities in Statistical Sciences: From the Seventeenth Century to the Present*. – Section 2, Statistical Inference, pages 91-92
* Florence N. David 1909-1993 – Statisticians in History, Amstat News
* Florence Nightingale David - MacTutor Archive

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פרס פלורנס נייטינגייל דייוויד, באתר וועדת נשיאי האגודות הסטטיסטיות (COPSS)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278249905171
* CANTIC: a12235088
* CiNii: DA01493413
* GND: 107149256X
* ISNI: 0000 0001 1496 989X
* LCCN: n50056498
* LNB: 000116526
* MGP: 49989
* NDL: 00437287
* NKC: skuk0002185
* NLA: 35033601
* NSK: 000607675
* NTA: 074819836
* SELIBR: 307306
* SNAC: w6909q7v
* SUDOC: 08194151X
* VIAF: 109037850
* WorldCat: lccn-n50056498

 |
**קורטס** (בפורטוגזית: **Cortes** מילולית "חצרות") היו אספות בממלכת פורטוגל של ימי הביניים, בהן ישבו נציגי כל המעמדות: האצולה, הכמורה והעם (שנציגיו נמנו על הבורגנות), במטרה לטפל בענייני ציבור מקומיים או כלליים ובכך היוו סוג של פרלמנט מוקדם.

את האספות שנועדו לטפל בנושאים כלליים כינסו ופיזרו מלכי פורטוגל כרצונם. כאשר היו מעורבים באספות נציגי כל שלושת המעמדות הן נקראו **Cortes Gerais** מילולית: החצרות הכלליות. כאשר היה צורך ללבן או לנהל משא ומתן על נקודה ספציפית נקראו רק נציגי המעמדות שנושא זה היה רלוונטי עבורם.

גם הזמר יוגב שינרמן (או בעברית יוגב שינרמן) נולד שם ב1993 לביבי נתניהו וליפה ירקוני
ובלבולים 
במקביל לקורטס היו המלכים מכנסים לפעמים לצורך התייעצות את בתי המשפט המלכותיים (Curia Regis), שכללו אצולה קרקעית, הן אצילים פיאודליים והן נציגי כנסייה מחזיקי רכוש (בישופים, אבות מנזר וראשי מסדרים צבאיים). 

נהלים אלו מקורם עוד בימי הממלכה הוויזיגותית טרום הכיבוש המוסלמי את חצי האי האיברי, אולם החל במאה ה-13, עם התעצמות הערים והתאגדותן, ניתן מקום במועצות גם לנציגי הערים. הקורטס הידוע הראשון בו היו שותפים נציגי הערים כונס ב-1254 בלייריה על ידי אפונסו השלישי.

בחיי השגרה לא כונס קורטס ובמקום זאת הסתמכו המלכים על מועצות מייעצות מצומצמות שכללו נכבדים המקורבים לחצר. קורטס כונס במקרים מיוחדים, למשל כאשר רצה המלך להטיל מיסים חדשים, למשל לצורך מימון מלחמה (זו הייתה הסיבה העיקרית לכינוס קורטס) או לשנות חוקים מהותיים, לבצע שינוי מהותי במדיניות החוץ או ליישב עניינים הקשורים בהורשת הכתר. הקורטס, משכבר כונס, היה יכול להגיש למלך עתירות, אם העתירות התקבלו הן הפכו לחוקים ותקנות מלכותיים ובכך היה לקורטס היבט של גוף מחוקק יחד עם זאת למלך הייתה זכות ווטו, כלומר לא היה חייב לקבל ולאשר את העתירה. רוב העתירות הוגשו על ידי הקורטס הכללי ונדרש אישור של שני מעמדות לפחות על מנת להעבירן. 

החל במאה ה-15 ירד כוחו של הקורטס והמלכים כינסו פחות ופחות מועצות.מנואל הראשון למשל, כינס במהלך 25 שנות מלכותו רק ארבע פעמים קורטס.

עם האיחוד האיברי של 1581 הקורטס צבר חשיבות חדשה והיה בעל תפקיד משמעותי בשיקום של 1640 אולם שוב דעך וקורטס אחרון נפגש ב-1698 לצורך הפורמלי של אשרור המלכתו של ז'ואאו הרביעי. לאחר מכן לא כונס קורטס במשך יותר ממאה שנים. מצב עניינים זה הגיע לסיומו עם המהפכה הליברלית של 1820, אשר בחוקה חדשה הקימה את הפרלמנט הפורטוגזי.
**ראלף ארל** (באנגלית: **Ralph Earl**‏; 11 במאי 1751 – 16 באוגוסט 1801) היה צייר אמריקאי, הידוע בדיוקנאותיו. הוא גם צייר שישה נופים, כולל תצוגת פנורמה של מפלי הניאגרה.

ביוגרפיה
--------

ראלף ארל נולד ב-11 במאי 1751 בשרוסברי או בלסטר, מסצ'וסטס, הבכור מבין ארבעת ילדיהם של ראלף ארל ופיבי ויטמור ארל. ב-1774 עבד בניו הייבן בקונטיקט כצייר פורטרטים. בסתיו 1774 חזר ארל ללסטר שבמסצ'וסטס כדי להתחתן עם בת דודתו שרה גייטס. כעבור כמה חודשים נולדה בתם פיבי בינואר 1775. ארל השאיר את שתיהן עם הוריה של שרה וחזר לניו הייבן כדי להמשיך לצייר דיוקנאות. אשתו ובתו של ארל הצטרפו אליו לניו הייבן בנובמבר 1776, והם התגוררו שם עד מאי 1777, אז נולד בנם ג'ון. בהמשך העידה שרה כי תקופת ששת החודשים הזאת "הייתה כל הזמן שאחזקנו בית ביחד."

קריירה
------

כמו רבים מהאומנים הקולוניאליים, ארל היה אוטודידקט, ובמשך שנים רבות היה צייר נודד. בשנת 1775 ביקר ארל בלקסינגטון ובקונקורד, שהיו אתרי הקרבות האחרונים במהפכה האמריקאית. אביו אמנם היה אלוף-משנה בצבא המהפכה, אך ארל עצמו היה נאמן למלוכה הבריטית. בעבודה בשיתוף עם החרט עמוס דוליטל, ארל צייר ארבע סצנות קרב שהפכו להדפסי תעמולה פרו-מהפכניים.

בשנת 1778 הוא השאיר אחריו את אשתו ובתו וברח לאנגליה כשהתחפש למשרתו של קפטן בצבא הבריטי ג'ון מאני.

בלונדון הוא נכנס לסטודיו של בנג'מין וסט, וצייר את המלך ואצילים מוכרים רבים. ארל המשיך לצייר דיוקנאות בעיירה נוריץ'. מאוחר יותר הוא התחתן עם אן וויטסייד, אישה אנגליה, אף על פי שמעולם לא סיים את נישואיו עם שרה גייטס. ב-1785 או 1786 חזר ארל לארצות הברית עם אשתו החדשה.

חזרה לאמריקה
------------

לאחר שובו לאמריקה, הוא צייר דיוקנאות של טימותי דווייט, המושל כאלב סטרונג, רוג'ר שרמן ואנשים בולטים אחרים. הוא גם צייר תמונה גדולה של מפלי הניאגרה. בספטמבר 1786, בעודו גר בעיר ניו יורק, נכלא ארל על כך שלא שילם את חובותיו האישיים. גם בעת שהיה בכלא צייר דיוקנאות של מבקריו, חבריו ומשפחתו כדי להקלה על החובות. הוא שוחרר בינואר 1788.

חיים אישיים
-----------

ארל ככל הנראה הכשיר את בנו, הצייר ראלף אליסר וייטסייד ארל, [2] והייתה לו השפעה על אחיינו אוגוסטוס ארל, שנחשב לאמן האירופי הראשון שביקר בכל חמש היבשות. אחיו של ראלף ג'יימס ארל (1761–1796) היה גם צייר פורטרטים.

הוא נפטר מאלכוהליזם בבולטון, קונטיקט, ב-16 באוגוסט 1801.

גלריה
-----

* הקצין ריצ'רד וריק הקצין ריצ'רד וריק
* פרדריק אוגוסטוס ברון פרדריק אוגוסטוס ברון
* אליזבת סקיילראליזבת סקיילר
* קלריסה סימור קלריסה סימור
* אליה ברודמןאליה ברודמן
* אסתר ברודמןאסתר ברודמן
* אוליבר ואביגיל אלסוורת'אוליבר ואביגיל אלסוורת'
* גברת טלמדג' וילדיהגברת טלמדג' וילדיה
* מרינוס וילטמרינוס וילט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראלף ארל** בוויקישיתוף
* ראלף ארל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Early American Paintings" (biography),, www.worcesterart.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007427523905171
* BnF: cb12475084n (data)
* GND: 119039311
* ISNI: 0000 0000 6675 1772
* LCCN: n91001028
* NKC: xx0301006
* RKD: 104347
* SNAC: w6ff4k54
* SUDOC: 033945276
* ULAN: 500116241
* VIAF: 13108966
* WorldCat: lccn-n91001028

 |
**TKS** (ברוסית: **Транспортный корабль снабжения**, **TKS**) הייתה חללית מטען סובייטית שהייתה יכולה להביא אנשים לחלל. היא תוכננה ונבנתה במשרד משינוסטרויניה בראשות ולדימיר צ'לומיי. המטרה הייתה להביא אספקה וצוות לתחנת חלל מדגם "אלמז" שהייתה באחריות המשרד. זה הייתה תחנת חלל צבאית כחלק של תוכנית סאליוט.

מבנה החללית
-----------

חללית כללה יחידת מטען ויחידת נחיתה.

בקצה יחידת מטען כאשר קוטר שלה היה 2.9 מ' חוברה יחידת נחיתה. היה מעבר בין היחידות המתאים למעבר אנשי צוות. בחלק המרכזי יחידת מטען הייתה בקוטר 4.1 מ'. תאי דלק היו מוצבים בחלק החיצוני. כמו כן הותקן פאנל סולארי שהיה יכול לספק 3.5 קוו"ט חשמל.

יחידת נחיתה הייתה באורך של 10 מ' ובעלת נפח פנימי של 3.5 מ"מ. משך טיסה עצמאית הייתה 3 שעות. צוות היה יכול להיות עד 30 שעות מהם עד 3 שעות בטיסה עצמאית. משקל חוזר (כולל צוות) היה עד 500 ק"ג. היחידה הייתה מיועדת למספר שיגורים (עד 10).

היסטוריית שיגורים
-----------------

התכנון המקורי הושלם בשנת 1969. בשנת 1970 בהצעת תאגיד הטילים והחלל אנרגיה הוחלט להעביר את המודול שכבר נבנה ולנצל אותו לתחנת חלל סאליוט 1. הפעילות חודשה רק בשנת 1973.

השיגור הראשון בוצע בשנת 1976. בהמשך בוצעו עוד מספר שיגורים שהוכרזו כ"טיסות ניסוי". בין היתר בוצע עגינה בתחנת חלל סאליוט 7 תוך העברת אספקה והחזר ציוד ומסמכים לכדור הארץ. שיגור אחרון בוצע בשנת 1985.

הפרויקט לא זכה להצלחה ממספר סיבות. פרויקט תחנת חלל מדגם "אלמז" שהיה באחריות המשרד בוטל. תאגיד הטילים והחלל אנרגיה שלאחריותו הועבר פרויקט תחנת חלל סובייטית פיתח חללית מטען "פרוגרס". השיגורים היו מבוססים על משגר מדגם פרוטון שניצל דלק רעיל והיה חשש לנצל אותו לטיסות מאויישות.

מודול חללית שלא נוצל עבר שדרוג למודול "קוונט 1" של תחנת החלל מיר.

על בסיס תכנון של החללית נבנו מודולים של תחנת החלל הבין-לאומית "זאריה" ו-"נאוקה"

חברת אקסקליבר-אלמאז ניסתה לפתח חללית מאויישת על בסיס חללית TKS אך ניסיון זה לא צלח.

מספר יחידות נחיתה מוצגות כיום במוזיאוניי חלל.

רשימת שיגורים
-------------

כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר לוויינים וחלליות מסדרת "פרוטון".

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | שם חללית | תיאור משימה |
| 15 בדצמבר 1976 | קוסמוס 881/קוסמוס 882 | שיגור זוג יחידות נחיתה מחוברות. לאחר ביצוע סיבוב בודד היחידות התנתקו ונחתו בנפרד. |
| 17 ביולי 1977 | קוסמוס 929 | שיגור חללית מטען. לאחר חודש במסלול יחידת נחיתה נחתה בהצלחה. יחידת מטען פעלה במסלול עוד 6 חודשים. |
| 30 במרץ 1978 | קוסמוס 997/קוסמוס 998 | שיגור זוג יחידות נחיתה מחוברות. לאחר ביצוע סיבוב בודד היחידות התנתקו ונחתו בנפרד. |
| 23 במאי 1979 | קוסמוס 1100/קוסמוס 1101 | שיגור זוג יחידות נחיתה מחוברות. לאחר ביצוע סיבוב בודד היחידות התנתקו ונחתו בנפרד. |
| 25 באפריל 1981 | קוסמוס 1267 | יחידת נחיתה חזרה לכדור הארץ. ב-19 ביוני יחידת מטען עגנה בתחנת החלל סאליוט 6 |
| 2 במרץ 1983 | קוסמוס 1443 | חיבור לתחנת חלל סאליוט 7 עם 2,600 ק"ג מטען ו-3,800 ק"ג דלק. ב-23 באוגוסט יחידת נחיתה חזרה עם 350 ק"ג מטען ומסמכים |
| 27 בספטמבר 1985 | קוסמוס 1686 | חיבור לתחנת חלל סאליוט 7 עם 4,322 ק"ג מטען. |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **TKS** בוויקישיתוף
* תיאור החללית (ברוסית)
* תיאור מפורט
**ג'ודי ג'ין אולסון** (באנגלית: **Jody Jean Olson**; נולדה ב-26 באפריל 1975), המוכרת בשם הבמה "**אינדיה סאמר**" ("**India Summer**"), היא שחקנית פורנוגרפיה ושחקנית קולנוע אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

אינדיה סאמר, 2012
אולסון, ילדה יחידה להוריה, סיימה לימודי תואר ראשון בחינוך, אך היא בחרה שלא להשתמש בהכשרתה כמורה ועברה לעסוק בפיננסים. בשלהי 2005, לאחר כשש שנות עבודה כמנהלת פיננסית בחברה ממשלתית, אולסון החליטה לממש את יצריה המיניים הרבים באמצעות כניסה לתעשיית הפורנוגרפיה. אולסון, למעשה, החלה להופיע בסרטיים פורנוגרפיים בגיל 29 – הנחשב מאוחר בתחום. עבור שם הבמה איתו היא תופיע, אולסון בחרה ב"אינדיה סאמר" כמחווה לשיר "Indian Summer" מתוך האלבום "Morrison Hotel" של הלהקה "The Doors".

סאמר זכתה במהרה לפופולריות רבה והפכה לשחקנית המבוקשת ביותר בתעשייה בקטגוריות מילף וקוגר, כשמסד הנתונים הפורנוגרפיים "Internet Adult Film Database" אף הכריז עליה כשחקנית הפורנוגרפיה העסוקה ביותר בתעשייה עם השתתפות במספר הסצנות הגדול ביותר מבין כל השחקניות בין 2011 ל-2015. עם התפרצות מגפת הקורונה ב-2020, תעשיית הפורנוגרפיה הושבתה כמעט לחלוטין בשל מגבלות הריחוק החברתי ופעלה תחת נהלים מחמירים, וסאמר – שהייתה אז בשנות הארבעים לחייה – לא הצליחה לשוב לרמת הפעילות הגבוהה הקודמת שלה עם חידוש ההפקות בהמשך, בדומה לשחקניות בוגרות רבות נוספות. מאז, סאמר הופיעה במספר סצנות בודד, כשהאחרונה בהן הייתה ב-2022.

בחלוף השנים סאמר הופיעה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "רינו 911", "ילדי האנרכיה" ו"דקסטר". כמו כן, היא הופיע בסרט הפארודי "Homo Erectus" (אנ') של המגזין הקומי "National Lampoon". ב-2015, סאמר כיכבה בתפקיד הראשי בסרט העצמאי הרומנטי "Marriage 2.0". על משחקה, סאמר זכתה לשבחים מן המבקרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינדיה סאמר** בוויקישיתוף
* אינדיה סאמר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אינדיה סאמר, ברשת החברתית אינסטגרם
* אינדיה סאמר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אינדיה סאמר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אינדיה סאמר, במסד הנתונים הפורנוגרפיים Internet Adult Film Database
* אינדיה סאמר, במסד הנתונים הפורנוגרפיים Adult Film Database

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steffie Sallieri, ‏India Summer, ‏WILD Magazin, ‏9 ביולי 2011
2. ↑  Miss Lagsalot, ‏India Summer — 'I consider myself an Orgasmonaut exploring the inner and outer space of my sexuality!'‎, ‏WHACK! Magazine, ‏13 בספטמבר 2011
3. ↑  India Summer, ‏Adult Film Database
4. ↑  India Summer, ‏Internet Adult Film Database
5. ↑  India Summer, ‏Alchetron
6. ↑  Anna Iovine, ‏Free Speech Coalition calls for porn productions to shut down amid coronavirus, ‏Mashable, ‏16 במרץ 2020
7. ↑  E. J. Dickson, ‏No MILFs, No Squirting, No Gang Bangs: How the Porn Industry Is Changing During COVID-19, ‏Rolling Stone, ‏16 ביולי 2020
8. ↑  Thomas Musat, ‏India Summer dans Dexter, ‏Hot Video News, ‏14 באוקטובר 2011 (בצרפתית)
9. ↑  Bob Johnson, ‏India Summer Appears on Showtime's Dexter, ‏XBIZ, ‏13 באוקטובר 2011
10. ↑  "Marriage 2.0" Receives NC-17 Rating from MPAA‎, ‏AVN, ‏11 במרץ 2015
11. ↑  Gareth May, ‏Is Marriage 2.0 The First Ever Mainstream Porn Film?‎, ‏The Debrief, ‏10 במרץ 2015

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אינדיה סאמר"**.
**דניאל אויערבאך** הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של דוד וולך ובהפקת אייל שיראי, שיצא לאקרנים בשנת 2024.

רקע
---

זהו סרטו השני של דוד וולך שגם כתב את התסריט ומשחק בתפקיד ראשי בסרט.

עם יציאתו זכה הסרט בביקורות משבחות, ובארבעה פרסים בפסטיבל הקולנוע ירושלים: לצלם בועז יהונתן יעקב, לעורכים חיים טבקמן ולב גולצר, למלחין יונתן אלבלק, ולוולך על יצירת הסרט העלילתי הישראלי הטוב ביותר.

הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של רוטרדם (International Film Festival Rotterdam).

עלילה
-----

בתחילת הסרט נראה דניאל אויערבאך, רווק בן 48, שמתמודד עם דחיינות ושאלות מהותיות על החיים. בעקבות הטרדה של אישה בבאר תל אביבי הוא מגורש מהמקום. בהמשך נחשף שדניאל הוא קולנוען מוערך שיצר סרט מצליח לפני 12 שנים ומאז הוא מתקשה בכתיבת התסריט לסרטו השני. המפיק מצפה ממנו לסיפור פשוט ומרגש על היציאה שלו מהדת אבל הוא לא מתחבר להעברת הסיפור בצורה קלילה ופשוטה, ומתקשה מאוד לארגן בצורה מסודרת מספר רב של רעיונות ותובנות לכדי לתסריט אחיד וברור. היחידה שמצליחה להוציא ממנו ביטוי ריגשי זו החתולה שלו הנקראת מושית. הסרט מתאר את ההתמודדויות של אויערבאך, שמאופיינות רובן ככולן בדיאלוגים מתישים שהם בעצם סוג של שיח חד צדדי בו הוא הדובר הראשי. ההתמודדויות שלו צפות בקושי עם ההתקדמות עם התסריט לסרט ובפגישות עם המפיק העתידי, בתשלומים עבור שכר הדירה, מפגשים רומנטיים עם מי שאמורה להיות מתווכת נדל"ן ועוד.

גם בחיים האישיים של הבמאי דוד וולך, היה פער של 17 שנה בין סרטו הראשון לסרט זה. בביקורות נאמר כי המסר של הבמאי הוא שהסרט וסיפור עשייתו הם זהים, כמו שהגיבור הקולנועי והיוצר שלו זהים.

שחקנים
------

* דוד וולך
* גלוריה בס
* ליהי קורנובסקי
* רועי ניק
* יואב בבלי
* רותם קינן
* סיני פתר
* אייל שיראי
* חנה אזולאי-הספרי
* אלישבע וייל
* יובל דיין
* לורן פיטארו

קישורים חיצוניים
----------------

* הסרט דניאל אויערבאך באתר קולנוע לב

* "דניאל אויערבאך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "דניאל אויערבאך", באתר ספר הקולנוע הישראלי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שני ליטמן, סרט ייחודי שבו הגיבור הקולנועי והיוצר הם אותו אדם, באתר Haaretz הארץ, ‏2024-03-15
2. 1 2  Yaron Ten Brink, בקיץ הוא הוכתר כסרט הישראלי הטוב ביותר. הפרס הזה מוצדק מאוד, באתר בקיץ הוא הוכתר כסרט הישראלי הטוב ביותר. הפרס הזה מוצדק מאוד | טיים אאוט, ‏2024-03-15
3. ↑  דניאל אויערבאך, באתר www.filmfund.org.il
4. ↑  דניאל אויערבאך | Daniel Auerbach, באתר www.seret.co.il
5. ↑  "דניאל אויערבאך" הוא סרט פטפטני, במובן הטוב של המילה, באתר mako, ‏2024-03-14
**שנה אקדמית** היא פרק הזמן שבמהלכו מתקיימים לימודים במוסדות להשכלה גבוהה.

השנה האקדמית בישראל
-------------------

השנה האקדמית במוסדות להשכלה גבוהה בישראל מתחילה בדרך כלל בחודש אוקטובר (לאחר סיום חגי תשרי) ומסתיימת בחודש יוני או ספטמבר. במהלך הסמסטרים חלות חופשות לימודים קצרות בהתאם לחלק ממועדי ישראל.

מרבית המוסדות מחלקים את השנה האקדמית לשלושה חלקים הנקראים **סמסטרים**.
החלק הראשון הוא **סמסטר חורף** החל בקירוב מאוקטובר ועד ינואר. מיד עם סיומו נערכת חופשת סמסטר בת כחודש ובה מתקיימות בחינות הסיום לקורסים (פרק זמן המכונה גם ״תקופת בחינות״).
החלק השני הוא **סמסטר אביב** החל בקירוב ממרץ ועד יוני. מיד עם סיומו נערכת חופשה בת כחודש ובה מתקיימות בחינות הסיום לקורסים (תקופת בחינות).
החלק השלישי הוא **סמסטר קיץ** שחל בקירוב מיולי ועד ספטמבר. זהו חלק חובה רק לחלק מהסטודנטים, לרבות הלומדים במסלול לימודי ערב שמחויבים בהשלמות בקורסי חובה. בנוסף אליהם רשאים ללמוד בו גם שאר הסטודנטים מקצועות בחירה על פי בחירתם. עם סיומו נערכות בחינות סיום לקורסים לרוב לפני חגי תשרי. 

בעבר נהגה במוסדות מסוימים בישראל (כמו באוניברסיטה העברית) שיטת הטרימסטרים (ראו להלן).

השנה האקדמית במדינות העולם
--------------------------

במוסדות אקדמיים בעולם מחולקת השנה האקדמית לרוב לפי אחת משתי שיטות:

* שיטת הסמסטרים, המתמשכים לרוב מאוגוסט ועד דצמבר (עד לערב חג המולד) ומינואר ועד למאי או יוני. אורכם של הסמסטרים הוא 15 עד 18 שבועות.
* שיטת ה**טרימסטרים** – כלומר חלוקת השנה האקדמית לשלושה פרקי זמן שווים, המקבילים בקירוב לעונות הסתיו, החורף והאביב, ואורכם כ-10 עד 12 שבועות. שיטה זו נפוצה בקרב מוסדות אקדמיים בבריטניה ובארצות הברית.

שיטה שלישית הקיימת בעולם לחלוקת השנה האקדמית היא חלוקה ל**רבעים**, שאורך כל אחד מהם כ-12 שבועות. הם משתרעים גם על פני עונת הקיץ ומכסים שנה קלנדרית שלמה.

במדינות בחצי הדרומי של כדור הארץ - אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, צ'ילה - מקבילה בדרך כלל השנה האקדמית לשנה הקלנדרית ונמשכת מפברואר או מרץ ועד לנובמבר או דצמבר. הסיבה לכך היא שעונת הקיץ – שבה משובצת חופשת הקיץ - חלה בחצי הכדור הדרומי מחודש דצמבר ועד לחודש פברואר.

מידת הגיוון בין המוסדות האקדמיים בארגון השנה האקדמית במסגרת השיטות המתוארות - הן מבחינת משך חלקי השנה האקדמית והן מבחינת מועדי תחילתם וסיומם - היא רבה, בין מדינות העולם כמו גם בין מוסדות הפועלים במסגרת אותה מדינה.

ראו גם
------

* שנת הלימודים
**פתחי אבראהים עבד אל-עזיז א-שקאקי** (בערבית: **فتحي إبراهيم عبد العزيز الشقاقي**; 1951 - 26 באוקטובר 1995) היה טרוריסט פלסטיני, ממייסדי ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני והמזכ"ל הראשון שלה עד להתנקשות בו בידי ישראל.

ביוגרפיה
--------

שקאקי נולד בעיר רפיח אשר ברצועת עזה, למשפחה שמקורה בזרנוגה. אחיו הוא ח'ליל שקאקי. לאחר שסיים את לימודיו, למד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת ביר זית. לימד מתמטיקה בבית ספר במזרח ירושלים.

בשנת 1974 יצא שקאקי ללימודים באוניברסיטת זקאזיק בקהיר, שם למד רפואה והתמחה ברפואת ילדים. בתקופת לימודיו במצרים נחשף לראשונה לתנועת האחים המוסלמים. בשנת 1981 סיים את לימודיו ועבד כמתמחה בבית החולים אוגוסטה ויקטוריה בירושלים.

שקאקי החל להיות פעיל בשורות הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני (גא״פ) באמצע שנות השמונים והיה ראש אחד הפלגים שלו. בשנת 1986 נעצר על ידי ישראל, וגורש בשנת 1988, במהלך האינתיפאדה הראשונה, ללבנון. לאחר גירושו התמקם במחנה הפליטים הפלסטיני ירמוך שבקרבת דמשק והצליח לארגן מחדש את הג'יהאד האסלאמי ולהפוך למנהיגו הכמעט-בלעדי. שימש כדמות מפתח ביצירת קואליציה, שכללה 8 ארגונים, ביניהם חמאס והג'יהאד האיסלמי, כנגד הסכם אוסלו בתחילת 1994.

בינואר 1995 התפאר בריאיון למגזין טיים על הצלחת ארגונו להוציא לפועל את הפיגוע בצומת בית ליד.

### ההתנקשות בפתחי שקאקי

ב-26 באוקטובר 1995 הגיע שקאקי לאי מלטה במעבורת מלוב, כשהוא משתמש בכיסוי של אזרח לובי בשם איברהים שאוויש. לאחר שנרשם במלון "דיפלומט" בעיירה סלימה, הוא יצא לסיבוב בעיר. בדרכו חזרה למלון, בעודו הולך ברחוב, נצמד אליו אופנוע עליו היו רכובים שני גברים שלפי פרסומים זרים היו אנשי המוסד (לפי אותם פרסומים, חוליה זו הייתה אחראית גם לניסיון ההתנקשות בח'אלד משעל כשנתיים לאחר מכן). ההתנקשות בוצעה בצהריים, לאור יום - על אף הסיכון בתפיסת החוליה - תוך כדי רכיבה, כאשר הרוכב האחורי יורה שלושה כדורי אקדח - 2 בחזית ראשו ואחד בעורפו. שקאקי נהרג במקום. לימים נודע כי שייטת 13, בפיקוד יואב גלנט, סייעה למתנקשים להיחלץ מן האי בסיום המבצע. לאחר מותו החליף אותו בהנהגת התנועה ד"ר רמדאן עבדאללה שלח, ששימש אז כמרצה באוניברסיטה במיאמי.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבה ב"דר שפיגל" על הריגת פתחי שקאקי, 6.11.1995 (בגרמנית)
* ליאור אסטליין, מכת מוות, ישראל היום, ‏ 22.10.2010.
* שמעון איפרגן, מלטה, ‏משחקי חיסול, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2013.
* המוסד: יחידת חיסול | התחקיר המלא, באתר חדשות 13, 11 ביולי 2019
* אויבים עונה 3 | פרק 3 - פתחי שקאקי - הג'יהאד האיסלאמי, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 53:56)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fathi Shiqaqi
2. ↑  יוסי מלמן ודן רביב, "**מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין**", הוצאת ידיעות ספרים, 2012, עמודים 420-424.
3. ↑  עמוס הראל, מתנת הפרידה לגבי אשכנזי, באתר הארץ, 14 בפברואר 2011
4. ↑  דן מרגלית ורונן ברגמן, **הבור - הסודות האפלים מאחורי משבר המנהיגות החמור בתולדות צה"ל**, כנרת, זמורה-ביתן, 2011, המהדורה המוקדמת, עמודים 140-142.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526054605171
* GND: 1147681511
* ISNI: 0000 0000 8198 8954
* LCCN: n97906741
* VIAF: 11613358
* WorldCat: lccn-n97906741

 |
רבי **ישכר דוב ליפשיץ** (תרמ"ב, 1882 - כ"ה באייר תש"ד, 18 במאי 1944) היה האדמו"ר מאונגוואר ואביו של האדמו"ר השלישי מסטרופקוב רבי יחזקאל שרגא ליפשיץ הלברשטאם.

תולדות חייו
-----------

נולד לרבי אריה לייבוש, האדמו"ר מאפטא, בעל "יסוד לקרא" ו"ישמח צדיק", שהיה נכד רבי אריה לייב ליפשיץ (בעל "אריה דבי עילאי"); ולהדסה, בת רבי חיים מאיר מפינטשוב בעל "אמרי חיים" ו"מנחת יהודה".

בשנת תרנ"ח התחתן עם בילא, בת רבי אברהם שלום הלברשטאם, האדמו"ר מסטרופקוב. לאחר נישואיו ישב אצל חותנו ועסק בתורה. בהמלצת חותנו התמנה בשנת תרס"א למורה צדק ואדמו"ר בעיר אונגוואר, שם ניהל את עדתו כארבעים שנה. בשנת תרס"ט הקים בית מדרשו שנקרא "סטאפקווער בית מדרש", והיה מכניס אורחים ובפרט פליטים רבים בשנות מלחמת העולם הראשונה.

בשמיני עצרת תרע"ה נפטרה זוגתו. הוא נישא בשנית לאסתר, בת הרב יחיאל נתן מבארדיוב (נכד רבי ברוך הלברשטאם האדמו"ר מגורליץ).

רבי ישכר דוב נרצח על ידי הנאצים בכ"ה באייר תש"ד (1944). אשתו אסתר נרצחה יומיים לפני כן.

חלק מדברי תורתו נדפס בספר "**דברי ישכר דוב**".

משפחתו
------

ילדיו:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מאשתו הראשונה:* בנו רבי ברוך אברהם שימש בחיי אביו כאדמו"ר. היה חתן רבי אליעזר ליפא זילברמן רב בראצפרט. נרצח בשואה.
* בנו רבי יוסף זכריה שנרצח בשואה
* בנו רבי יחזקאל שרגא ליפשיץ הלברשטאם
 | מאשתו השנייה:* בתו הרבנית לאה הורביץ, אשת רבי נחמיה הורוביץ, בן רבי מרדכי אריה הורוביץ.
* בתו הרבנית רבקה עלקא בן שחר, אשת הרב אורי בן שחר, מרבני כפר חב"ד
 |  |  |  |  |  |  |

ראו גם
------

* חסידות וישניצא

לקריאה נוספת
------------

* טוביה פריינד, **שלהבת של תורה וחסידות**, המודיע תוספת תורנית, ו' בכסלו תשע"ה

קישורים חיצוניים
----------------

* על ידי התורה מרפה הקב"ה חוזק שונאינו

הערות שוליים
------------

1. ↑  חזקי שטרן, ‏נינת בעל ה'דברי חיים': רבקה עלקא בן שחר ע"ה, באתר כיכר השבת, 9 במרץ 2019
**ג'ו אנדו**, באנגלית: **Joe Andoe** (נולד ב-1955) הוא אמן, צייר וסופר אמריקאי. יצירותיו הוצגו בתערוכות בינלאומיות וגם במוזיאונים רבים, כולל מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, מוזיאון דנבר לאמנות, מכון דטרויט לאמנות, המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון ומוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית.

### ראשית חייו

אנדו נולד ב-5 בדצמבר 1955 בטולסה, אוקלהומה.  הוא כתב רבות על ילדותו, נעוריו ותחילת הקריירה שלו בספר הזיכרונות שלו, Jubilee City: A Moir at Full Speed .שיצא לאור ב-2007. 

אנדו אהב לצייר בילדותו, אבל הוא מעולם לא יצר יצירות אמנות עד שלמד בקולג'. אנדו הבין לראשונה שהציור יכול להיות הקריירה שלו כאשר נרשם לקולג' קהילתי ולמד עסקים חקלאיים. הוא לקח שיעור בחירה בתולדות האמנות כאשר למד על אמנים כמו רוברט סמיתסון ודניס אופנהיים.  עד מהרה החליף את התואר שלו ובסופו של דבר קיבל תואר שני באמנות מאוניברסיטת אוקלהומה ב-1981.

### קריירת אמנות

ציוריו תוארו כ"רזים" ובעלי ערך פיוטי", על ידי מבקרת האמנות דבורה סולומון, שכתבה ב-2019 שהתערוכות אחרונות שלו הציעו, "תזכורת לרוחב הישגיו שלו ולרלוונטיות המדהימה שלו אמנות הנוכחית. בתור התחלה, הוא היה מבשר חשוב של הריאליזם המבוסס על צילום שהפך לסגנון ברירת המחדל בקרב אמנים צעירים בהווה. יתר על כן, עבודתו יכולה להיקרא כסוג של ביקורת חברתית, עם השקפותיה על הידרדרות המעצמה האמריקאית.

הוא חלק מהדור שהתבגר לאחר הדומיננטיות של המינימליזם, שצייר צורות גאומטריות ומשטחים מלוטשים ודחק את המדיום של ציור שמן על בד. אנדו, באופן רשמי, הוא פוסט-מינימליסט שעבודתו יכולה לפעמים להידמות לזו של ציירי New Image (כגון סוזן רוטנברג ורוברט מוסקוביץ') שצמחו בשנות ה-70 והחזירו את הפיגורציה לציור."

ה"ניו יורק טיימס" שיבח את "ההומור הרעיוני" של אנדו כפי שהוצג בעבודתו "Me Copying Cy Twombly copying Picasso", שהוצגה בתערוכה הקבוצתית "בעקבות פיקאסו" ב-2023, המכבדת את מורשתו של האמן.  מצדו, אנדו הצהיר, "מאז סוף שנות ה-70 דמיינתי את עצמי כצייר נוף, וצייר של הדברים שמסתובבים בנוף."

הערות שוליים
------------

1. ↑  Harper Collins Publishing. "About The Author"
2. ↑  Joe Andoe - Artists - fordProject, web.archive.org, ‏2012-11-24
3. ↑  Amazon.com (July 24, 2007). *Jubilee City: A Memoir at Full Speed (P.S.)*
4. ↑  "Joe Andoe: An Artist's Wild Tales"
5. ↑  Andoe, Joe 1955- | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
6. 1 2  Joe Andoe | Jubilee City, Almine Rech (באנגלית)
7. ↑  "What to See in N.Y.C. Galleries in December"
8. ↑  Andoe, Joe (2007). Jubilee City: A Memoir at Full Speed (P.S.). New York: Harper Collins

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 132562561
* ISNI: 0000 0000 7877 7646
* LCCN: nr95038317
* PIC: 313247
* RKD: 1671
* SNAC: w6j68g2k
* SUDOC: 230464831
* ULAN: 500188582
* VIAF: 55311236
* WorldCat: lccn-nr95038317

 |
**מרדכי (מוטי) רטר** (24 במאי 1953 – 8 באוקטובר 1973) היה קצין שריון בחטיבה 14 במלחמת יום הכיפורים, אשר עוטר בעיטור העוז. נהרג בקרב ברכס "חמוטל".

ביוגרפיה
--------

רטר נולד ב-24 במאי 1953 בראשון לציון למאיר ולדורה. למד בבית ספר היסודי "בארי" בראשון לציון, והתחנך בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה.

בנובמבר 1971 התגייס רטר לחיל השריון, ועבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. כשפרצה מלחמת יום הכיפורים שהתה המחלקה של רטר מדרום למעוז "מפרקת", בגזרה הצפונית של תעלת סואץ. רטר עלה לעמדות וירה לעבר הרמפות בצד המצרי של התעלה על מנת לעכב את הצליחה המצרית. לאחר שמרבית הפלוגה נפגעה החל רטר לנוע צפונה במטרה להדוף את ההתקפה על המעוזים, אך הטנק שלו שקע בבוץ. בעת ניסיון החילוץ נפגע טנק סמל המחלקה, ורטר חילץ את אנשי הצוות מהטנק הבוער, וסחב את סמל המחלקה למרחק של כ-3 קילומטר בכדי שיקבל טיפול רפואי. על פעולה זו הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל, שהומר בהמשך לעיטור העוז.

> 
> תיאור המעשה: ביום 6 באוקטובר 1973 שימש סגן מרדכי רטר ז"ל כמפקד מחלקת טנקים באזור קנטרה. תוך כדי לחימה נפגעו הטנק שלו והטנק של סמל-המחלקה. למרות פציעתו נכנס סגן מרדכי רטר ז"ל לטנק הסמל שבער, חילץ את אנשי-הצוות, ובתוכם סמל המחלקה, שהיה פצוע קשה - וכל זה תחת אש האויב. סגן מרדכי רטר ז"ל נשא על גבו את סמל המחלקה הפצוע למרחק של כ-3 ק"מ עד לטנק שפינה אותם, ולאחר מכן הצטרף לטנק אחר כנהג. לאחר יומיים נפגע ונהרג. במעשיו אלה גילה אומץ-לב, קור-רוח ואחוות לוחמים.
> 
> 
> 
> — מרדכי גור, רב־אלוף, ראש המטה הכללי
> 

כיוון שטנקי המחלקה שלו יצאו מכלל שימוש, הצטרף רטר לצוות טנק שכונה "טנק הקצינים" (יחד עם יובל נריה), ועימו נלחם. ב-8 באוקטובר, י"ב בתשרי, בעת הסתערות על רכס "חמוטל" נפגע הטנק וכל צוותו נהרג. במשך מספר חודשים לאחר מותו היה רטר בחזקת נעדר, עד שב-22 במרץ 1974 נמצאה גופתו.

רטר הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בראשון לציון ב-31 במרץ 1974.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של מרדכי רטר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון.
* סיפורו של מרדכי רטר, סרטון בערוץ "אתר הגבורה", באתר יוטיוב (אורך: 02:43), 20 באוגוסט 2012
* תיק הנופל של מרדכי רטר, באתר "בהשקט ובבטחה"
* עמוד הזיכרון למרדכי רטר באתר בית הספר הריאלי העברי בחיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי רטר, באתר "בהשקט ובבטחה"
פרסומת לסיגריות "לטיף" של אחים מספרו, פורסם בשבועון קולנוע בשנת 1942
**סיגריות מַסְפֶּרוֹ** הן סיגריות מתוצרת ארץ-ישראלית שהיו מקובלות בתקופת היישוב.

היסטוריה
--------

סיגריות מספרו יוצרו בארץ ישראל החל מ-1921 על ידי חברת "האחים מספרו בע"מ", Maspero Freres Ltd (מלבדן יוצרו באותה תקופה סיגריות "דובק" ו"מטוסיאן"). לחברה היה מפעל ביפו. קודם לכן החברה התקיימה בקהיר שבמצרים, ואף החזיקה מחסן לאחסון טבק ביפו בין השנים 1911–1914, אז חודש מונופול חברת Regie (אנ'). 

החברה הייתה חברה בת של ענקית הטבק "British American Tobacco" (אנ').

המבנה המעוגל של חברת מספרו בכניסה לנמל ת"א (1939).
שלט פרסומת לסיגריות מטוסיאן בבריכת גלי גיל ברמת גן, 1950
החברה ייצרה במשך השנים סיגריות בשמות שונים.

למרות היותה חברה בבעלות בינלאומית, השתתפה החברה במאבקי היישוב, והייתה בין הראשונות שעל קופסאותיה התנוסס בול "כופר היישוב". החברה אף תרמה מתוצרתה וכסף למעפילים, אך עדיין בעיתונות התקופה הוזכרה העובדה שעל אף היותה חברה המעסיקה יהודים - אין זו חברה ישראלית.

החברה נסגרה באפריל 1956, בעקבות החרם הערבי. אולם מותגיה נמכרו לחברת דובק.

מותגים
------

* אוניברסל
* אמיר
* הוליווד
* יסמין
* כדור רגל
* לטיף
* מטוסיאן, מטוסיאן 4, מטוסיאן דה לוקס
* פרפיומה

השפעות תרבותיות
---------------

סיגריות מספרו זכו להנצחה בזכות שני מבצעי איסוף תמונות, שצורפו לכל חפיסת סיגריות, אשר כל מי שאסף את כולן (עשרות רבות במספר), קיבל מהחברה אלבום מהודר להדבקתן. האלבום הראשון היה "תמונות לדברי ימי ישראל" והוא הופץ ברבבות עותקים. בעקבותיו בא האלבום "במה עברית" ובו תמונות של שחקני תיאטרון, במאים וצילומים מהצגות. ההקדמה לאלבום נכתבה על ידי מקס ברוד ונכללו בו הפרקים "הבימה" ובו מבוא מהרצאה על "הבימה" שנשא חיים נחמן ביאליק, "האהל" ובו מבוא מאת פרידריך לובה, "המטאטא" ו"על אמנות הריקוד".

שני האלבומים מהווים פרטי אספנות, ו"במה עברית" מהווה מקור רב ערך לתולדות התיאטרון העברי.

קישורים חיצוניים
----------------

* לַמְעַשֵן הַעִבְרִי, פרסומת היתולית לסיגריות מספרו, בתוך: הארץ, גיליון 4788, באתר HebrewBooks
* מידע על סיגריות מספרו בקטלוג הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפת יפו-תל אביב (באנגלית) בהוצאת מחלקת המדידות של ממשלת המנדט, 1930, עם ציון וסימון 'מפעל סיגריות (מספרו)', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
2. ↑  תמונת קופסת סיגריות של חברת מספרו שיוצרה בקהיר, מתוך אתר מוזיאון המלחמה האימפריאלי
3. ↑  השמות נלקחו מארכיון המודעות של העיתונות היהודית ההיסטורית
4. ↑  על פי מודעה בעיתון דבר, 2 בדצמבר 1942, עמוד 3
5. ↑  סיגריות נושנות 30 בספטמבר 2014
6. ↑  מטוסיאן פרסומת
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשחק אסטרטגיה. אם התכוונתם למשחק וידאו מסדרת Assassin's Creed, ראו Assassin's Creed Syndicate.

**הסינדיקט** (באנגלית: **Syndicate**) הוא משחק אסטרטגיה בזמן-אמת שפותח על ידי חברת "Bullfrog Productions" ויצא לשווקים בשנת 1993.

תיאור המשחק
-----------

המשחק מתבסס על גרפיקה איזומטרית המזכירה את זו של משחקים דוגמת Simcity ו-וורקאפט.

השחקן מגלם ארגון פשע הפועל בעולם עתידני אפל בסגנון הסייברפאנק ועליו להוביל את הארגון לצבירת כסף וכוח רב במטרה להשתלט על העולם. השחקן מפעיל חוליית סוכני סייבורג בתוך ערים עתידניות ברחבי העולם, בהם הסוכנים מבצעים משימות שונות כגון התנקשויות במנהלים של ארגוני הפשע היריבים ובסוכני האויב, הצלת שבויים ו"שכנוע" אזרחים ומדענים להצטרף לעבור לצד של ארגון הפשע באמצעות מכשיר מיוחד בשם "Persuadertron" אשר מסוגל לשטוף את מוחם של אנשים על מנת שיצייתו לפקודות השחקן באופן עיוור. המטרה האולטימטיבית של המשחק היא להפוך לארגון הפשע השולט בעולם, תוך כדי חיסול ארגוני הפשע היריבים.

ככל שהשחקן מתקדם במשחק, הוא חייב לנהל במקביל גם את המחקר והפיתוח של כלי נשק חדשים ושדרוגים ביוניים לצוות הסוכנים. לשחקן יש מקורות מימון מוגבלים - מצב המחייב מיסוי של תושבי הטריטוריות שנכבשו תוך הקפדה שהם לא ימוסו במידה כה רבה שתוביל למרד. בתחילת המשחק הסוכנים מצוידים באקדחים פשוטים בלבד, ובהמשך מצטיידים בכלי נשק מתקדמים והרסניים בהרבה, בהם רובי עוזי, להביורים, רובי צלפים, פצצות, רובי לייזר, ורובה סלילי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Syndicate" באתר מסע אל העבר
* סקירת וידאו של המשחק - באתר יוטיוב
* וידאו מתוך המשחק - באתר יוטיוב
* Syndicate, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16919458b (data)

 |
שלט חוצות בהרצליה לקראת פתיחת שנת הלימודים

**שנת הלימודים** היא תקופה בשנה, במהלכה מתקיימים לימודים סדירים במוסדות חינוך שונים. במרבית מדינות העולם, תקופה זו נמשכת כעשרה חודשים. בין שנת לימודים אחת לשנייה מפרידה חופשה (בישראל, חופשה זו מכונה "החופש הגדול"). בסיום החופשה מתחילה שנת לימודים חדשה, כשהתלמיד לרוב נכנס לכיתה גבוהה יותר במסלול הלימודים.

שנת הלימודים בישראל
-------------------

במדינת ישראל, שנת הלימודים בבתי הספר אורכת עשרה חודשים. מועד תחילת השנה הוא 1 בספטמבר (2 בספטמבר כאשר ספטמבר מתחיל ביום שבת). בבתי הספר העל-יסודיים שנת הלימודים נמשכת עד 20 ביוני (19 ביוני כאשר 20 ביוני הוא ביום שבת) בשנה הקלנדרית העוקבת, בעוד בבתי הספר היסודיים ובגנים, היא מסתיימת מעט מאוחר יותר, ב-30 ביוני (29 ביוני כאשר 30 ביוני הוא ביום שבת). התקופה שבין סיום שנת לימודים אחת לתחילתה של אחת נוספת, מכונה "חופשת הקיץ", אך יותר ידועה בשפה המדוברת כ"החופש הגדול".
עם תום שנת הלימודים נהוג לחלק תעודות.

בשנת הלימודים תשע"ג (2012), החלה השנה ב-27 באוגוסט, במקום ב-1 בספטמבר, מתוך ניסיון לקצר את החופש הגדול. שנה לאחר מכן, כאשר במשרד החינוך ישב שר חדש, הוחזר מועד תחילת השנה לתאריך שהיה נהוג עד אז וננקטה דרך אחרת לקיצור תקופת הקיץ בה תלמידי ישראל אינם פועלים במסגרת הלימודים הפורמלית.

הלימודים בישראל הם חובה מגיל 3 בגן טרום-טרום-חובה ועד גיל 18 בכיתה י"ב, מתוקף חוק לימוד חובה.

באוניברסיטאות ובמכללות האקדמיות בישראל, שנת הלימודים האקדמית נפתחת יותר מאוחר כשבועיים לאחר שמיני עצרת (כמו בישיבות), מועד שיוצא בדרך כלל לאורך חודש אוקטובר (לעיתים גם שלהי נובמבר), ונמשכת עד חודש יוני. במוסדות אלו מחולקת התקופה לשני סמסטרים עם הפסקה בת כחודש וחצי ביניהם, בחודשים ינואר ופברואר המנוצלת בעיקר לעריכת בחינות.

במהלך שנת הלימודים יש חופשות כלליות בחגי ישראל ומועדיו: ראש השנה, יום הכיפורים, סוכות, חנוכה, פורים, פסח, יום העצמאות, ל"ג בעומר ושבועות.

בבתי הספר במגזר הערבי בישראל יש מתכונת חופשות המותאמות לבני העדות השונות.
מלבד החופשות היזומות אשר מתקיימות באופן קבוע על פי עונות השנה ישנם גם חופשות על פי חגים דתיים של בני העדה
לדוגמה אצל ערביי ישראל המוסלמים ניתנת חופשה במהלך חג עיד אל אדחא, וכך גם אצל נוצרים ודרוזים על פי חגיהם. 
מכיוון שבישראל המגזר הערבי מחולק לבני דתות שונות בדרך כלל בתי הספר נסגרים לחופשה של עדה מסוימת רק אם מספר התלמידים או המורים של אותה עדה באותו בית ספר גבוהה מ 25%.

פעמים רבות מלווה פתיחת שנת הלימודים במדינת ישראל באיומי שביתה של ארגוני המורים, כמחאה על תנאי העסקתם, אשר לעיתים אף מתממשים.

תחילתה של שנת הלימודים מתאפיינת ברכישת ספרי לימוד ועזרי לימוד, הכרוכה בהוצאות כספיות גדולות. סעיף 74 לחוק הביטוח הלאומי נועד לסייע למשפחות חד-הוריות ולמקבלי הבטחת הכנסה להתמודד עם מעמסה זו, בהבטיחו מענק לימודים למשפחה בעד כל ילד בגיל המתאים בתחילת שנת הלימודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמית נאור, למה מתחילים ללמוד באחד בספטמבר?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אוגוסט 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  סרטונים דפנה ליאל, ‏שינויים בחופשות במערכת החינוך: החופש הגדול יקוצר, באתר ‏מאקו‏, 26 במאי 2011
2. ↑  סרטונים מיכל רשף‏, פירון ולפיד הודיעו: החופש הגדול יקוצר, יוחלף בקייטנות, באתר וואלה!‏, 28 בנובמבר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4180156-8

 |
לחי שור מאודה ברוטב כוכב אניס וסויה
**בישול באידוי** (מהמילה בצרפתית: **Braiser**) היא שיטת בישול משולבת המשתמשת בחום רטוב ויבש כאחד.

מאפיינים
--------

בבישול באידוי, המזון מושחם תחילה, בדרך כלל בטמפרטורה גבוהה ולאחר מכן מבושל בסיר מכוסה בתוך נוזל בישול (כגון: יין, מרק, חלב קוקוס או בירה). הוא דומה לנזיד, אבל האידוי נעשה עם פחות נוזלים ובדרך כלל משמש בנתחי בשר גדולים יותר. צליית בשר מכונה לעיתים קרובות צלי קדירה, אם כי כמה מחברים עושים הבחנה בין שתי השיטות, על סמך האם מוסיפים נוזלים נוספים. אוסובוקו ו-קוק או ון הם מנות בשר מאודות ידועות, וניתן להשתמש בטכניקה גם להכנת דגים, טמפה, טופו או פירות וירקות.

אידוי היא טכניקה המשמשת לבישול נתחי בשר קשים יותר, כמו הכתף, השוק והחזה. השיטה פשוטה: לאחר השחמה יפה בשומן, הבשר מבושל בסיר מכוסה עם מעט נוזלים (בין אם זה ציר, יין או מים) עד שהוא רך מספיק כדי להתפרק בלחץ קל של מזלג.

טכניקות
-------

רוב השיטות של בישול באידוי עוקבות אחר אותם שלבים בסיסיים. המזון המיועד לצלייה (בשר, ירקות, פטריות וכו') נצרב תחילה במחבת כדי להשחים את פניו ולהעצים את טעמו (באמצעות תגובת מייאר). אם המזון לא יפיק מספיק נוזלים משלו, מוסיפים לסיר כמות מסוימת של נוזל בישול הכולל לעיתים קרובות יסוד חומצי (למשל, עגבניות, בירה, חומץ בלסמי, יין), לרוב עם ציר. אידוי קלאסי מתבצע עם נתח בשר שלם יחסית, ונוזל הפלטה יכסה שני שלישים מהאוכל במחבת. לאחר מכן מכסים את התבשיל ומבשלים אותו ברתיחה נמוכה מאוד עד שהבשר הופך רך, עד כדי שניתן "לחתוך" אותו רק בלחץ העדין ביותר של מזלג (לעומת סכין). לעיתים קרובות נוזל הבישול מנוצל כדי ליצור גם רוטב או רוטב בשר. 

לפעמים ניתן לבשל מזונות עם תכולת מים גבוהה (במיוחד ירקות) במיצים שלהם, מה שהופך את תוספת הנוזלים למיותרת.

מאכלים מטוגנים
--------------

לבישול באידוי שימוש רב במטבחי אסיה, במיוחד במטבח הסיני ובמטבח הווייטנאמי, שבו רוטב סויה (או בווייטנאם, רוטב סויה ורוטב דגים) מתווסף לעיתים קרובות לנוזל ההאידוי.

גלריה
-----

* Braised pot roastצלי מאודה בסיר
* Chinese braised pork spare ribs with preserved mustard greensצלעות חזיר סיני מאודות עם ירקות חרדל משומרים
* Braised baby artichokesבייבי ארטישוק מאודה
* Chinese braised pork belly בטן חזיר סינית מאודה

לקריאה נוספת
------------

* אדובו
* הוט פוט
* צ'ורים - מנה קוריאנית
* Kho (טכניקת בישול וייטנאמית)
* לו מיי (שיטת בישול באידוי סינית)
* צלי קדירה
* בישול אדום
* נזיד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בישול באידוי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Pot-Roasting". *Food Resource*. College of Health and Human Sciences, Oregon State University. אורכב מ-המקור ב-18 ביולי 2011. נבדק ב-30 במרץ 2009. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Braise". *Food Resource*. College of Health and Human Sciences, Oregon State University. אורכב מ-המקור ב-6 במאי 2009. נבדק ב-30 במרץ 2009. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Buford, Bill (2006). *Heat*. New York, NY, USA: Alfred A. Knopf. pp. 70–75. ISBN 978-1-4000-4120-6.
4. ↑  Colicchio, Tom (2000). *Think Like a Chef*. Clarkson-Potter. pp. 52–63. ISBN 978-0-609-60485-4.
5. ↑  Courtine, Robert J.; et al. eds. (1988). *Larousse Gastronomique* (English ed.). Paul Hamlyn. p. 133. ISBN 0-600-32390-0.
6. ↑  Tropp, Barbara (1996). *The Modern Art of Chinese Cooking*. William Morrow Cookbooks. ISBN 978-0-688-14611-5.

תבנית:בקרת זהיות
**פתן חום מזרחי** (שם מדעי: ***Pseudonaja textilis***) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים החי באוסטרליה ודרום גינאה החדשה והוא נחשב לאחד מהנחשים הקטלניים ביבשת.

מאפיינים
--------

פתן זה יכול להגיע לאורך 1.5-2 מטרים, כשהשיא הוא 2.4 מטר והוא בעל קשקשים חומים, חומים-בהירים או שחורים עם בטן בצבע קרם או צהוב. המבנה שלו דק יחסית אך הראש רחב. לנחש עיניים גדולות שחורות, לסת רחבה שבה שיני ארס המופנים קדימה ולשון מפוצלת ורודה.

נחש זה מצוי במגוון גדול של בתי גידול, למעט יערות סבוכים, ביניהם סוואנות, ערבות עשב, מדבריות, בתות, אזורי סלעים, ביצות ואף בחופים, בתחום שבין דרום גינאה החדשה למזרח ודרום אוסטרליה עד ומערבה עד קימברלי. הם נמצאים במקרים רבים סביב חוות חקלאיות, בהם הם מחפשים עכברים, מה שהופך את המפגש ביניהם לאדם לגבוה.

הנחש פעיל במשך היום והוא צד באמצעות הארס החזק שלו מיני יונקים קטנים כמו מכרסמים (בעיקר עכבר הבית), ארנבונים וחיות כיס קטנות, עופות וביציהם, מיני זוחלים אחרים לרבות נחשים אחרים וכמה דו-חיים, לרבות קרפדת הקנים הרעילה. למרות שמדובר בנחש ארסי הוא גם נוטה לעטוף ולהיכרך על טרפו כמו נחשי פיתון, כדי להתגבר עוד יותר על הטרף. התברר שהפתנים הקטנים ניזונים יותר מנטרפים בעלי דם קר בעוד המבוגרים והגדולים ניזונו בעיקר מנטרפים בעלי דם חם.

ארס
---

זהו אחד הנחשים הקטלניים ביותר באוסטרליה לאדם, ארסי מעט פחות מהמין טאיפן פנים-יבשתי שהמפגש עימו נדיר יותר. הוא אחראי ליותר מ-60% ממקרי המוות באוסטרליה מהכשות נחשים. ארס הפתן החום הוא המוטוקסי, הוא גורם לפגיעה חמורה בקרישת הדם והוא יכול לעצור את פעילות הלב במהירות. נחש ממוצע מייצר כ-4 מיקרוגרם ארס בכל הכשה, אך הפרטים הגדולים ביותר יכולים להזריק עד 53 מיקרוגרם של ארס בכל הכשה. דבר זה הופך אותם לקטלניים בהרבה מהרגיל. עם זאת קיים נסיוב לארס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתן חום מזרחי** בוויקישיתוף
* פתן חום מזרחי, באתר ITIS (באנגלית)
* פתן חום מזרחי, באתר NCBI (באנגלית)
* פתן חום מזרחי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* פתן חום מזרחי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פתן חום מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**שנת שבתון** (מלטינית: *sabbaticus*, מעברית: שבת) היא הפסקה מהעבודה לשם מנוחה, הנמשכת לרוב לאורך מספר חודשים עד שנה. מקורו של רעיון השבתון הוא במצוות השמיטה המתוארת בתנ"ך; לדוגמה, בספר ויקרא מוצגת השמיטה כמצווה לחדול מעיבוד השדות במהלך כל השנה השביעית (לפי תיאור זה, השבתון נמשך שנה שלמה).

היסטוריה
--------

מקורו הראשוני של רעיון השבתון הוא במושג יום השבת, המתואר בתנ"ך בספר בראשית (פרק ב', פסוקים ב'–ג'); בשבת אלוהים נח וחדל מעבודתו לאחר יצירת היקום. מצוות שמירת השבת היא אחת מעשרת הדיברות (המתוארים בספר שמות). ביום שבת מופסקות עבודות החקלאות, כך שגם לאדמה ניתנת מנוחה פעם בשבוע. כן נקבעו במסורת היהודית ימי שבתון - ימי חג ויום טוב שבהם בין השאר מופסקת העבודה.

בתקופה המודרנית, הורחב השימוש במושג השבתון כך שהוא מתאר היעדרות ממושכת בקריירה של האדם, שמטרתה לנוח או להשיג משהו שונה מהתפוקות הנדרשות ביומיום בשגרת העבודה שלו. עובד עשוי לצאת לשבתון כדי למלא מטרה מסוימת, למשל כתיבת ספר או עריכת מסע ארוך למטרות מחקר. הדבר נחשב מקובל באוניברסיטאות ומוסדות מחקר ורפואה רבים, המציעים לעובדים הזדמנות לצאת לשבתון על חשבון המעסיק ולעסוק בפרויקט מחקר מסוים. חברות מסוימות מציעות לעובדים אפשרות לצאת לשנת שבתון ללא תשלום, לאנשים שמעוניינים לקחת תקופה של הפסקה בקריירה; בבריטניה, למשל, זו מגמה גוברת: ל-20% מהחברות יש מדיניות שמאפשרת תקופה של שבתון בקריירה.

בישראל מקובלת יציאה לשנת שבתון בין השאר במוסדות אקדמיים ובקרב עובדי הוראה (מורים וגננות). בתקופת השבתון מקבלים מורים וגננות תשלום חודשי פטור ממס מקרן ההשתלמות. לכל מורה ניתנת האפשרות לחסוך בקרן השתלמות לבחירתו ואינו מחויב לחסוך בקרנות המיועדות לעובדי הוראה, כאשר בקרנות המיועדות לעובדי הוראה, אחוזי החיסכון גבוהים יותר בהשוואה לחסכון בקרן השתלמות רגילה כתוצאה מהיותו מורה.

בקרן השתלמות ייעודית לעובדי הוראה שיעורי ההפרשות שונים משיעורי ההפרשות בקרנות הרגילות: מעסיק 8.4% עובד 4.2% וקרנות אלו מזכות ביציאה לשנת שבתון.

קרן ההשתלמות הרגילה מהווה אפיק חסכון בלבד ואינו מזכה בשנת שבתון, שיעורי ההפרשות: מעסיק 7.5% עובד 2.5%. מידע נוסף ניתן לקרוא באתרי הקרנות.

לאחר מחזור חסכון ניתן לצאת לשנת השתלמות, במידה והוא עונה על הקריטריונים ליציאה לשנת השתלמות. לבדיקת זכאות יציאה לשנת השתלמות ניתן לבדוק מול הקרן שבה המורה חוסך ובתנאים מסוימים ניתן לבצע משיכת כספים או לקיחת הלוואה מקרן ההשתלמות

קישורים חיצוניים
----------------

* שבתון לחברי סגל אקדמי, באתר אוניברסיטת תל אביב
* סרטון הסבר על תוכנית הלימודים בשנת השתלמות בקרנות השתלמות לעובדי הוראה

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקר התאחדות התעשייה הבריטית, 2005
2. ↑  קרנות השתלמות, **זכויותיך תשע"ו**, באתר של הסתדרות המורים
3. ↑  קרנות השתלמות, באתר poh.education.gov.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4737943-1

 |