recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בספר. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה המבוססת על הספר, ראו נילס הולגרסון (אנימה).

**מסע הפלאים של נילס הולגרסון** (בשוודית: **Nils Holgerssons underbara resa genom Sverige**, בעברית: "המסע המופלא של נילס הולגרסון ברחבי שוודיה") הוא ספר ילדים מאת הסופרת השוודית סלמה לגרלף שיצא לאור לראשונה בשני חלקים ב-1906 ו-1907.

עלילת הספר
----------

הספר מתאר את קורותיו של נילס, ילד שובב החי בחווה בשוודיה. נילס הוא עצלן וחסר כל התחשבות בזולת, המתאכזר לחיות בחווה של הוריו. כעונש על מעלליו הוא מכווץ לגודל של ננס (על ידי גמד שהוא התעלל בו) ומקבל גם את היכולת לדבר עם בעלי החיים. נילס מצטרף בעל כרחו לאווזי הבר למסע הרפתקאות ברחבי שוודיה, במהלכו הוא רוכב על אווז בשם מרטין (בסדרה המצוירת האווז כונה "מולי" ולנילס צורף אוגר בשם אוגי שלא הופיע בספר). במהלך המסע אופיו של נילס משתנה והוא הופך לידיד החיות. בסוף הסיפור חוזר נילס להיות כאחד האדם, אך מזגו שהשתנה לטובה מלווה אותו בהמשך חייו.   

מסעו של נילס הוא סיפור מסגרת לסיפורי-עם, מעשיות ואנקדוטות משוודיה, אליהן נחשף נילס במהלך המסע.

היווצרותו של מסע הפלאים
-----------------------

הספר הוזמן מלגרלף על ידי הוועדה לבתי הספר היסודיים בשוודיה בראשות המורה הראשי דאלין, ככלי עזר לשיעורי גאוגרפיה והכרת המולדת השוודית. לצורך הכנת הספר סיירה לגרלף בשוודיה במשך שלוש שנים. ההשראה לכתיבתו של הספר במתכונת של אגדת ילדים הגיעה ללגרלף על בסיס האנתולוגיה "ספר הג'ונגל" של רודיארד קיפלינג, שיצא לאור שנים ספורות קודם לכן. מסתבר שדרך כתיבתה עוררה עליה את זעמם של השמרנים והקפדנים במורים, ופה ושם אף נאלצה לערוך בו תיקונים להתאימו לדרישותיהם, שלא תמיד עלו בקנה אחד עם הללו של הילדים.

כיום, דמותו של נילס הקטן והאווזים מתנוססת על שטר הכסף השוודי בערך 20 קרונות.

פרסומו של הספר
--------------

על בסיס הספר הופקה לטלוויזיה ב-1980 סדרת האנימה "נילס הולגרסון", המרחיבה את הסיפור המקורי כמעט לבלי היכר.

בעברית
------

המהדורה העברית הראשונה של הספר ראתה אור בהוצאת עם עובד בשנת 1943 בתרגומו של חיים שלום (ח"ש) בן אברהם. ההוצאה הוציאה מהדורה חדשה של הספר בשנת 2006, במסגרת חגיגות מאה השנה להוצאתו הראשונה של הספר בעולם.
הספר יצא גם בהוצאת מסדה וכיום בהוצאת מודן הוצאה לאור בתרגום של ש. יורם, בשם "מסע הפלאים של נילס בחברת אוזי-הבר". 

בשנות ה-60 והשבעים של המאה העשרים, הושמע הסיפור כתסכית בהמשכים, בתוכנית הרדיו "לאם ולילד" בקול ישראל. הפתיח של התסכית, שהושר על ידי הזמר אברהם פררה ומקהלת ילדים, זכה לפופולריות רבה והפך לשיר ילדים בזכות עצמו. את נילס הולגרסון גילם בקולו אריה אלדד.

עיתון הילדים "אצבעוני" פרסם בשנות השישים גרסה מעובדת בה הועברה עלילת הסיפור לישראל. הגיבור, שנקרא בגרסה זאת "גיל", מתחיל את דרכו במטולה וטס עם האווזים עד אילת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסע הפלאים של נילס הולגרסון** בוויקישיתוף
* מילות השיר "נילס הולגרסן", באתר שירונט  בביצועו של אברהם פררה
* הדר בן-יהודה, ממטולה ועד אילת: מסע הפלאים של גיל הקטן עם אווזי-הבר, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 30.03.2017
* מידע על מסע הפלאים של נילס הולגרסון בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* חגי כהן, בחזרה לנילס הולגרסון: לחלוק את העולם עם כולם על פי סלמה לגרלף, באתר אנימלס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590420705171
* LCCN: n2012024358
* MusicBrainz release group: 7f95e326-8edc-4242-9198-c2041250d701
* SELIBR: 253081
* VIAF: 183044659
* WorldCat (עם VIAF): 183044659

 |
**אל הלב** היא עמותה ישראלית הפועלת למען מניעת אלימות מינית, רגשית ופיזית באמצעות תוכניות חינוכיות של הגנה עצמית ואמנויות לחימה מעצימות, המקנות כלים להעלאת הביטחון העצמי, לגילוי החוסן האישי, למימוש חופש הבחירה, לניהול עימותים ולהתמודדות עם מגוון מצבי סיכון.

העמותה פועלת על ידי הקניית מיומנויות בטיחות אישית והגנה עצמית מעצימה לילדים, בני נוער, צעירים, נשים ומבוגרים, קשישים ואנשים בעלי צרכים מיוחדים, תוך שאיפה למניעת אלימות לסוגיה וצמצום השלכותיה, בקרב כל מגזרי החברה ובפריסה ארצית, לרבות הפריפריה החברתית-גאוגרפית, כמובילת התנועה העולמית להגנה עצמית מעצימה בישראל.

בית אל הלב מהווה מרכז מבקרים ליחידים, קבוצות וצוותים חינוכיים – טיפוליים מכל רחבי הארץ, המתארחים בו לימי עיון, גיבוש וכיף, סדנאות, השתלמויות מקצועיות, קורסים או ביקור כחלק ממסע בת מצווה או טיול קבוצתי בירושלים.

פרסים
-----

בספטמבר 2015 זכתה "אל הלב" לתו התקן של "מידות" המעיד על היותה עמותה המחוללת השפעה ושינוי משמעותיים בחיי מוטביה, בהתאם למטרות שהציבה לעצמה, תוך מיצוי מיטבי של משאבים.

ב-3 בינואר 2019, נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין ערך אירוע לציון המאבק באלימות כלפי נשים, בשיתוף המשרד לשוויון חברתי ובראשות השרה גילה גמליאל. האירוע התקיים בבית הנשיא. באירוע העניקה השרה גמליאל אותות למצטיינים במאבק זה בהם יהודית זיכלין סידיקמן מנכ"לית עמותת "אל הלב", עמותה המפעילה מגוון תוכניות חינוכיות של הגנה עצמית ואמנויות לחימה מעצימות, המקנות כלים להעלאת הביטחון.

בספטמבר 2019 קיבלה אל-הלב את הסטאטוס כגוף מייעץ לוועדה החברתית כלכלית של האו״ם.

לקריאה נוספת
------------

* וונדי ס. דוויד, טרייסי ל. סימפסון ואן ג'. קוטון, Taking Charge: A Pilot Curriculum of Self-Defense and Personal Safety, Training for Female Veterans With PTSD Because of Military Sexual Trauma, אוניברסיטת וושינגטון, אפריל 2006 (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אל הלב
* אל הלב, ברשת החברתית פייסבוק

* אל הלב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אל הלב, ברשת החברתית אינסטגרם

* אל הלב, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אל הלב, באתר "גיידסטאר ישראל"
* תמר פריאל, "את שלי, אני יכול לעשות בך מה שאני רוצה", 11 במרץ 2011
* בעקבות מקרי האלימות: קורס הגנה עצמית לקהילה הטרנסית, באתר ‏מאקו‏, 10 בנובמבר 2014
* לביאה לנדאו, Empowering our girls to face a violent society, באתר ג'רוסלם פוסט, 20 בנובמבר 2014 (באנגלית)
* יהודית זיכלין-סידיקמן, "חוויתי אונס בגיל צעיר - עכשיו זה התיקון", 26 בנובמבר 2018

* אביגיל קליין ליכמן, An Israeli method of women’s self-defense goes global, באתר Israel21c, י12 נובמבר 2019 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אל הלב, באתר מידות
2. ↑  נשיא המדינה העניק אותות לפעילים המצטיינים במאבק בלימות כלפי נשים, באתר טיפ, 3 בינואר 2019
3. ↑  10 ארגונים שנבחרו לייעץ לאו"ם בעניינים כלכליים חברתיים
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


  
שגיאות פרמטריות בתבנית:לשכתב   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

פעל האמייל של שינדלר המוזיאון

מפעל האמייל של אוסקר שינדלר
ספר מבקרים „‘ הוּא יִשְׁפֹּט בְּקֶרֶב הָאֻמּוֹת וְיוֹכִיחַ עַמִּים רַבִּים. הֵם יְכַתְּתוּ חַרְבוֹתֵיהֶם לְאִתִּים וַחֲנִיתוֹתֵיהֶם לְמַזְמֵרוֹת. לֹא תִּשָּׂא אֻמָּה עַל אֻמָּה חֶרֶב, וְלֹא יִלְמְדוּ עוֹד מִלְחָמָה
מפעל האמייל של שינדלר המוזיאון
שנמצא במפעל המפורסם של אוסקר שינדלר שהתפרסם בסרט "רשימת שינדלר" הוא מוזיאון שואה העוסק בעיקר באימת החיים היהודים בקרקוב תחת הכיבוש הנאצי ובאופן כללי בכיבוש הנאצי של פולין וקרקוב.

מפעל האמייל של אוסקר שינדלר (בפולנית: Fabryka Emalia Oskara Schindlera) הוא מפעל ברזל לשעבר בקרקוב. כיום הוא מארח שני מוזיאונים: מוזיאון קרקוב לאמנות מודרנית בפולין, הממוקם בבתי המלאכה הישנים, וסניף של המוזיאון לתולדות העיר קרקוב, הממוקם ברחוב Lipowa 4 ברובע זבלוסיה, בבניין המנהלי של מפעל האמייל לשעבר הידוע. בתור Deutsche Emailwarenfabrik של אוסקר שינדלר (DEF), כפי שניתן לראות בסרט "רשימת שינדלר". פעל כאן לפני DEF היה המפעל הראשון של Malopolska של כלי אמייל ומוצרי מתכת של חברה בע"מ, שנוסד במרץ 1937. בשנת 2007, הוחלט להעביר את הבניין המנהלי של מפעל כלי האמייל לשעבר למוזיאון ההיסטוריה של העיר קרקוב, שנבנה על מקל. ליפובה 4 בקרקוב, סניף ליצירת תערוכת קבע המתעדת את תקופת הכיבוש הגרמני של העיר 1939–1945. התערוכה הקבועה בנושא זה המוצגת בסניף נקראת קרקוב - תקופת העבודה 1939–1945. מטרת המוזיאון היא להציג את ההיסטוריה של המפעל ב-ul. ליפובה בהקשר היסטורי רחב יותר. 45 חדרי תצוגה מציגים את קרקוב ותושביה במהלך מלחמת העולם השנייה. התערוכה מחולקת למספר חלקים המוקדשים לנושאים ספציפיים: מלחמת 1939, תפקידה של קרקוב כמרכז הכוח של הגנרל גנרל, חיי היומיום של התושבים, גורלם של יהודי קרקוב, האזור הסודי, כמו גם ההיסטוריה של עובדי המפעל וסיפורו של אוסקר שינדלר עצמו. את תערוכות המוזיאון משלימים תצלומים עשירים ומסמכים ארכיוניים שנאספו מפולין ומחוצה לה. הסניף נפתח רשמית ב-10 ביוני 2010.

בבניין המפעל של שינדלר נבנה גם המוזיאון לאמנות מודרנית.

* - מפעל האמייל של אוסקר שינדלר – סניף המוזיאון של קרקוב

ראו גם
------

* אוסקר שינדלר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפעל האמייל של שינדלר המוזיאון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007491625005171
* GND: 4372112-6
* LCCN: no2012118768
* MusicBrainz: bbb41cc6-bc3d-4216-9016-95b6b4b1fe0a
* NKC: ko2016930915
* VIAF: 249721880
* WorldCat: lccn-no2012118768

 |
**זוכר כמעט הכל (*Unplugged*)** הוא אלבום הופעה של הזמר-יוצר הישראלי עידן עמדי.

את אלבומו החמישי כתב עמדי במהלך ארבע שנים והוציא מתוכו סינגלים לתחנות הרדיו שצברו הצלחה גדולה, ואת הגרסה האקוסטית הזו לאלבום החמישי הקליט במהלך תקופת ההפסקה שלקח מהופעות בסוף שנת 2022 ותחילת שנת 2023, יחד עם ליעד גרושקה ועידן שניאור שהשתתפו בעיבוד והפקת השירים.

בין היתר מנגנים עם עמדי באלבום עידן שניאור, אבי סינגולדה, ליעד גרושקה, יוני דרור ומשפחת אלייב.

בתחילת אוגוסט 2021 הוציא עמדי את הדואט ״מקום לשנינו״ עם הזמרת היווניה מאלו. השיר מהרגע הראשון כבש את צמרות כל המצעדים ורשימות ההשמעה בדיגיטל ובתחנות הרדיו והפך במהרה לאחד מהשירים המצליחים באלבום החמישי, בגרסת הUnplugged עמדי מבצע את השיר בגרסתו העברית המלאה והפעם לבדו, בעיבוד זה עמדי גם מופיע עם השיר "מקום לשנינו" בהופעות לקהל הרחב.

רשימת רצועות
------------


| זוכר כמעט הכל (*Unplugged*) |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | מה את מרגישה | 4:06 |
| 2. | אני רוצה | 3:59 |
| 3. | מפה לשם | 3:50 |
| 4. | זוכר כמעט הכל | 3:50 |
| 5. | בייבי,השיר הזה מוקדש לך | 3:19 |
| 6. | בקרוב יפתחו השמיים | 3:58 |
| 7. | תסתכלי לי בעיניים | 3:32 |
| 8. | מקום לשנינו | 4:37 |
| 9. | ערב ערב | 3:37 |
| 10. | יבוא מחר | 4:07 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על השיר "זוכר כמעט הכל" באתר iTunes

הערות שוליים
------------

1. ↑  *זוכר כמעט הכל (Unplugged) by Idan Amedi on Apple Music* (באנגלית אמריקאית), 2023-04-26, נבדק ב-2024-01-17
2. ↑  *זוכר כמעט הכל (Unplugged)*, 2023-04-26, נבדק ב-2024-01-21 "זוכר כמעט הכל (Unplugged)" באתר ספוטיפיי
**סיפור אהבה** (באנגלית: **Wild Mountain Thyme**) הוא סרט קולנוע משנת 2020 בכתיבה ובימוי של ג'ון פטריק שנלי (אנ'), עם אמילי בלאנט, ג'יימי דורנן וכריסטופר ווקן בתפקידים הראשיים.

התסריט של שנלי מבוסס על המחזה שלו "Outside Mullingar" (מחוץ למולינגר) שהועלה בברודוויי ב-2014.

שם הסרט לקוח משיר העם האירי "Wild Mountain Thyme" (טימין הבר ההררי) (אנ') המושר בסרט.

הצילומים נעשו במחוז מאיו באירלנד ובניו יורק.

תקציר העלילה
------------

שתי חוות סמוכות באירלנד - חוות משפחת מלדון וחיית משפחת ריילי. רוזמרי מלון (אמילי בלאנט) ואנתוני ריילי (ג'יימי דורנן) גדלו ביחד ועתה הם בעשור השלישי שלהם.

רוזמרי מאוהבת באנתוני ומנסה לחזר אחריו אבל הוא ביישן ולא מסוגל להציע לה להתחתן. במקומה הוא מדבר אל החמור ותושב הכפר קלירי (בארי מקגוורן) מפיץ זאת לכל הכפר וכולם צוחקים עליו.

אביו האלמן טוני ריילי (כריסטופר ווקן) אוהב אותו אך מיואש ממנו וסבור שלא יוכל להחזיק בחווה לאחר מותו..

הוא מתכוון להזמין את אחיינו האמיד אדם קלי (ג'ון האם) המתגורר בניו יורק ולמכור לו את החווה. אדם מגיע עם מכונית רולס רויס כדי לעשות רושם על תושבי הכפר ובעיקר על רוזמרי אותה הוא מחבב ומתכונן להציע לה נישואין.

לבקשתה הוא לוקח אותה להצגת אגם הברבורים בניו יורק כי אביה כריס (דון ויצ'רלי) אמר לה בילדותה כי היא לגביו יפה כברבור לבן. הוא מנשק אתה אבל היא מסרבת לו וחוזרת לאירלנד.

בגשם שוטף היא מספרת לו על הנשיקה ואנתוני נשבר, מנשק אותה ומציע לה נישואין.

לבסוף הם שרים יחד בפאב המקומי את "Wild Mountain Thyme" שבקהל אדם ואשתו מב ושני הוריהם שנפטרו.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אמילי בלאנט | רוזמרי מלדון |  |
| ג'יימי דורנן | אנתוני ריילי |  |
| ג'ון האם | אדם קלי |  |
| כריסטופר ווקן | טוני ריילי |  |
| דירבלה מולוי | אויפי מלדון | אמה של רוזמרי |
| דון ויצ'רלי | כריס מלדון | אבא של רוזמרי |
| דניאלה ראיין | מבה | אשתו של אדם |
| בארי מקגוורן | קלירי | תושב הכפר |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "סיפור אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סיפור אהבה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "סיפור אהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "סיפור אהבה", באתר Metacritic (באנגלית)
* "סיפור אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסיפור אהבה, באתר יוטיוב
* אמילי בלאנט שרה  באתר יוטיוב
* פסקול הסרט, באתר יוטיוב
* להקת האשה הקלטית שרה Wild Mountain Thyme  באתר יוטיוב
**נמלת הלְבוּבִית** (שם מדעי: *Crematogaster*) סוג נמלים מתת-משפחה דּוּ-מָתְנִיּוֹת (Myrmicinae), השייכת למשפחת הנמליים. על בִטנָן של נמלים האלו יש סימן בצוּרת לֵב. בישראל הסוג מיוצג בשבעה מינים. סוג נוסף הנפוץ והמוכר יותר השייך לתת-משפחה זו היא נמלת הקציר.

מאפיינים
--------

מדובר בנמלה אשר חיה בסימביוזה של יחסי תלות עם פרפר נחושתן הנמלים הגלילי (נקרא בעבר "כחליל הגליל"). שיתופי פעולה בטבע בין חיות בר מוכרים זה מכבר, ובכל זאת – תלות מוחלטת של פרפר בנמלים היא תופעה ייחודית. מין הפרפר מעופף רק חודש וחצי בשנה, הנקבה מטילה את ביציה בבסיס הגזע של שיחים ובני שיח, בסמוך לקיני נמלים מהסוג לבובית. אלו מאמצות את הזחלים הבוקעים, מכניסות אותם לקן, מאכילות אותם, מטפלות בהם ומגינות עליהם עד להתבגרותם. אין מדובר בכנימות, אשר מינים רבים שלהן נעזרים בנמלים, אלא במין קטן-ממדים של פרפר. מין פרפר זה שם את מבטחו באופן מוחלט בנמלים אשר מגדלות את הביצים ואת הזחלים שלו עד לבגרותם. הנמלים מרוויחות מגידול זחלי הפרפרים "טל דבש", מעין נוזל מתוק שזחלי הפרפר מפרישים מבלוטות בגופם ומשמש, ככל הנראה להזנת רימות הנמלים. זחלי הפרפרים מתגלמים בתוך קן הנמלים, כאשר הנחושתנים הבוגרים יוצאים מהגולם, הם זוחלים במחילות הנמלים עד ליציאה, ורק אז הם פורשים כנפיים ועפים.

סביבת גידול
-----------

שיתוף הפעולה הנדיר בין הפרפר לנמלה מתקיים במספר אזורים בישראל ובעיקר במישור החוף, בשרון ובגליל. לפני כעשור, במסגרת סקר פרפרים, הופתעו הסוקרים לגלות כי הריכוז העיקרי של מין זה במישור החוף נמצא דווקא בשכונה הוותיקה חפציבה השייכת לחדרה. עקב התלות הרבה בין הנמלים לפרפרים נדרש בית גידול אשר מתאים לשני המינים גם יחד. הנמלים זקוקות לשיחים מפותחים כמו רותם המדבר ולענה חד-זרעית, שבגזעיהם היבשים הן בונות את קיניהן.

פירוש השם
---------

לְבוּבִית היא סינר ששמים על חזהו של תינוק מתחת לסנטרו לצורך שמירה על בגדיו מלכלוך בשעת האכילה. הסבר לשם הראשון הוא סימן הלב בתחתית גופן המזכיר את הסינר, סיבה נוספת היא צורת הלב של סימן זה.

לקריאה נוספת
------------

* רשימות מן התיבה הלבנה, הקשרים ההדדיים של נמלים עם יצורים אחרים, 5.2.2006.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמלת הלבובית** בוויקישיתוף
* נמלת הלבובית, באתר ITIS (באנגלית)
* נמלת הלבובית, באתר NCBI (באנגלית)
* נמלת הלבובית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* נמלת הלבובית, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון אבניאון, לבובית
2. ↑  בשביל הארץ, שכונת הפרפרים, יולי 2018
3. ↑  פרחים, פרפרים וכל מיני, כחליל הגליל
4. ↑  החברה להגנת הטבע, כחליל הגליל בשרון
5. ↑  מילון אוקספורד
**על החוף** (אנגלית: **On the Beach**) הוא סרט פוסט אפוקליפטי בשחור-לבן שהופק ב-1959. התסריט מבוסס על ספר באותו שם מאת הסופר הבריטי נוויל שוט שפורסם ב-1957.

הסרט מתאר את כדור הארץ שאוכלוסייתו מושמדת בעקבות מלחמה גרעינית שמקורה בטעות אנוש בשנת 1964. לעומת הספר אין בסרט "אשמים" באסון הגרעיני. בניגוד לספר בו מתוארות ערים חרבות, נראות בספר הערים שלמות אך הן שוממות מאנשים. נוויל שוט לא היה מרוצה מהעיבוד לספרו ולא שיתף פעולה עם ההפקה.

ב-2000 הופקה באוסטרליה סדרת טלוויזיה "על החוף" המבוססת על אותו הספר.

תקציר העלילה
------------

בשנת 1964 בעקבות מלחמת עולם שלישית גרעינית מושמדת אוכלוסיית חצי הכדור הצפוני על ידי נשורת גרעינית. זרמי הרוח מניעים את ענן הנשורת לכיוון חצי הכדור הדרומי בו נמצאת אוסטרליה.

צוללת אמריקאית בפיקודו של דווייט טאוארס (גרגורי פק) מגיעה לנמל מלבורן באוסטרליה. הוא יודע כי אשתו ושני ילדיו נספו וכי ענן הנשורת מתקרב לאוסטרליה.

הוא נפגש עם סגן פיטר הולמס מחיל הים האוסטרלי (אנתוני פרקינס) הנשוי למרי (דונה אנדרסון) ואב לתינוקת ג'ניפר. הם מכירים לו את קרובתם מוירה דווידסון (אווה גרדנר), אשה משוחררת ומכורה לאלכוהול ועד מהרה מתפתחת אהבה בין שניהם. הוא נפגש גם עם ג'וליאן אוסבורן (פרד אסטר), מדען אוסטרלי המודאג מעליית רמת הרדיואקטיביות באוסטרליה.

טאוארס מקבל פקודה להגיע עם הצוללת לנמל סן דייגו ולברר את מקורם של שידורי מורס חסרי פשר הנקלטים משם. הוא מגיע לשם ושולח מהצוללת את קצין הקשר המוגן בביגוד מונע קרינה. רחובות העיר שוממים ועד מהרה מגלה הקצין כי מקור השידור הוא בקבוק קוקה-קולה הנשען על מכשיר מורס ומחובר לתקרה בחוט המושך את הבקבוק עם זרמי הרוח מהאוקיינוס וכך מופעל מכשיר המורס.

טאוארס ממשיך לסן פרנסיסקו, עובר תחת גשר הזהב השומם ומשקיף דרך פריסקופ על רחובות העיר השוממים.

המצב במלבורן מתדרדר, רמת הרדיואקטיביות עולה והשלטונות מחליטים לחלק גלולות רעל לתושבים היודעים שגורלם נחרץ, כדי שלא יסבלו ממחלת הקרינה הגורמת לסבל רב ולגסיסה איטית. כשנשאל ג'וליאן אוסבורן איך פרצה המלחמה הוא אומר: "המלחמה פרצה כשהאנשים קבלו את הרעיון האידיוטי שהם יכולים להשיג שלום על ידי הצטיידות בנשק אטומי. במקום מסוים התבונן טיפש במסך הרדאר וחשב שראה משהו. הוא ידע שאם יהסס מספר שניות מדינתו תימחק ואז לחץ על הכפתור וכל העולם השתגע". אוסבורן משתתף במרוץ מכוניות וזוכה במקום ראשון לאחר ששאר המשתתפים נהרגים בתאונות שונות תוך נהיגה פראית מאחר שאין להם מה להפסיד. לאחר ה"זכייה" הוא חוזר למוסך בביתו סוגר את הדלתות, מפעיל את מכונית המירוץ שלו ומתאבד משאיפת פחמן חד-חמצני.

פיטר הולמס משכנע את אשתו לבלוע את גלולות הרעל ולתת אותן גם לבתם ג'ניפר.

אחד מאנשי צוותו של טאוארס מפתח סימני מחלת קרינה. בסצנת הסיום הוא נפגש בנמל עם מוירה והיא מבקשת ממנו להישאר כדי שימותו ביחד אולם אנשי צוות הצוללת מחליטים לחזור לארצות הברית ולמות שם. בסוף הסרט נראים רחובות מלבורן הנטושים ובהם הכתובת: יש לנו עדיין זמן...אח".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **על החוף** בוויקישיתוף

* "על החוף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "על החוף", באתר נטפליקס
* "על החוף", באתר AllMovie (באנגלית)
* "על החוף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "על החוף", באתר Metacritic (באנגלית)
* "על החוף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* על החוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ביקורת על הספר "על החוף"
**סרט געפילטע פיש** הוא שמה של סוגה קולנועית שהייתה נפוצה בקולנוע הישראלי משנות השישים והשבעים ועד אמצע שנות השמונים. בסוגה זו הסרטים בנויים ממקטעים מתחלפים של מלודרמה וקומדיה, כאשר דמות אשכנזית מובילה את הסרט ובמרכז הסרט תיאור של משפחה וקהילה אשכנזית.

מאפיינים מרכזיים
----------------

חוקרי קולנוע כדוגמת אלה שוחט מציינים סוגה זאת כמקבילה לסרטי הבורקס תוך התמקדות בתרבות אשכנזית יידישאית. מאפיינים מרכזיים נפוצים של הסוגה הם קומדיה של טעויות, החלפת זהויות, התלוצצויות והתבדחויות. פעמים רבות סרטים אלו שילבו שירה וריקוד.

בין הסרטים הנמנים עם סוגה זאת ניתן למנות את "שני קוני למל", שביים ישראל בקר בשנת 1966, "לופו בניו יורק", שביים בועז דווידזון בשנת 1976, קוני למל בתל אביב משנת 1976 ו"הרשלה" משנת 1977, שביים יואל זילברג, "דודה קלרה", שביים אברהם הפנר בשנת 1977, ו"קוני למל בקהיר", שביים יואל זילברג בשנת 1983.

בדומה לסרטי הבורקס, סרטים אלו זכו בדרך כלל ליחס מתנשא ולעגני ממבקרי קולנוע שהתנכרו למסורת היידית המזרח-אירופאית והתכחשו לה, לצד הצלחה קופתית.

לקריאה נוספת
------------

* אלה שוחט, **הקולנוע הישראלי היסטוריה ואידאולוגיה**, תל אביב: ברירות, 1991.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלה שוחט, "מאוריינטליזם לבורקאס", **סינמטק** 49, נובמבר-דצמבר 1989, עמ' 6–11.
* עמית נאור, עכשיו בקולנוע: בורקס עם חתיכה של גפילטע פיש, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 31 באוגוסט 2021
**פטרית פורצ'ינו** (בלטינית: **Boletus edulis**; באיטלקית: **Porcino**) הוא מפטריות הבסיסה, מין השייך לפטריות (Fungi), כולל סדרת ה-Boletales ומשפחת ה-Boletaceae.

מאפיינים
--------

זוהי אחת מפטריות המאכל הגדולות והמלבבות ביותר (ניתן לקטוף מסוף מאי עד אמצע אוקטובר). הפטרייה בשרנית, בעלת ארומה, דומיננטית מאוד בטעמה וזולה משמעותית ביחס לכמהין הלבן והשחור המשמשים לתיבול.

מיקום והימצאות
--------------

מקומות הגידול הטבעי הנפוצים ביותר שלה הם אלונים, שדריים וערמונים מתוקים, אם כי ניתן למצוא אותה בכל מיני יערות. היא אוהבת קצוות יער וקרחות, שם ההתחממות מהירה יותר מאשר בתוך היער. היא נפוצה ברחבי אירופה. 

כיום הפטריה גדלה גם כגידול חקלאי.

מראה חיצוני
-----------

קוטר כובע הפטריה יכול להגיע גם ל-25-12 ס"מ, מבריק כאילו משומן, צבעו חום ערמוני, עם שוליים לבנים ובשרניים. כשהיא צעירה, השכבה התחתונה חיוורת, מאוחר יותר ירקרקה-צהבהבה, יש לה מבנה רגל צינורי וניתן לקלף אותה בקלות מהכובע. גובהה יכול להגיע עד 15 ס"מ, חומה-אדמדמה, פסים, עם רשת עדינה ולבנה בחלק העליון. צבע הבשר שלה אינו משתנה בלחץ. הנבגים שלו בצורת ציר, ואבקת הנבגים בצבע זית, מה שהופך את שכבת הפרי לירקרקה-צהובה כשהיא מתבגרת.

ארומה
-----

תרכובות הארומה המעניקות לפטריה את הניחוח האופייני שלה כוללות כ-100 רכיבים, כגון אסטרים וחומצות שומן. במחקר של תרכובות הארומה, היה "Oct-1-en-3-one" (אנ') הכימיקל הנפוץ ביותר שזוהה בפטריות הגולמיות, כאשר לפירזינים (אנ') יש אפקט ארומה מוגבר ותכולה מוגברת לאחר ייבוש.

שימושים
-------

הבולטוס (פורצ'ינו) הייתה פטריית המאכל הטובה והחשובה ביותר ברומא העתיקה (פּליניוס 22: 92; Seneca: Epist. 95: 25). ניתן לקשר את המילה לשם הפטרייה היוונית bolétes, bolítes.

כיום זוהי הפטריה חשובה ביותר במטבח האיטלקי, ובעלת חשיבות רבה גם ברוב המטבחים האירופיים האחרים.

### הכנה

הפטריה טעימה מאוד וניתן להכין אותה במגוון דרכים: גולמית בסלט, במרק פטריות, מאודה בחמאה - כתוספת, מטוגנת וצלויה. 

לאחר ייבוש וטחינה הפטריה משמשת גם כתבלין להרבה מאכלים.

השפעותיו החיוביות על הבריאות (השפעות אנטי דלקתיות, אנטיבקטריאליות, אנטי ויראליות) הוכחו גם הן על ידי המדע.[דרוש מקור]

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* List of *Boletus* species
* List of North American boletes

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פורצ'ינו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ízletes vargánya - Boletus edulis - Fortissima Fungus" (בהונגרית). נבדק ב-2023-06-21.
גבינת **פּור סאלוּ** (בצרפתית: **Port Salut**) היא גבינת חלב פרה מפוסטרת, רכה למחצה מפיי דה לה לואר, צרפת, עם קליפה בצבע תפוז ייחודית ועם טעם עדין. הגבינה מיוצרת בגלגלים (כיכרות) של כ-23 ס"מ בקוטר, במשקל של כ-2 ק"ג כל גלגל גבינה.

מאפיינים
--------

על אף שלפור סאלו יש טעם עדין, לפעמים יש לו ריח חזק מכיוון שזו גבינה בוגרת. הריח מתגבר ככל שהגבינה מתיישנת זמן רב יותר, אך זה לא משפיע על הטעם שלה. ניתן לשמור אותה בקירור ועדיף לאכול אותה תוך שבועיים מהפתיחה.

הגבינה פותחה על ידי נזירים טראפיסטים במהלך המאה ה-19 ב"מנזר פור-דו-סאלו" באַנטרַאם (אנ'). הנזירים, שרבים מהם עזבו את צרפת במהלך המהפכה הצרפתית של 1789, למדו כישורי ייצור גבינה כדי לפרנס את עצמם בחו"ל, והחזירו את המיומנויות הללו עם שובם לאחר הרסטורציה הצרפתית. שמה של החברה שלהם הייתה, "Société Anonyme des Fermiers Réunis (S.A.F.R.)", הפך מאוחר יותר לסימן המסחרי הרשום שלהם, ועדיין מודפס על גלגלי גבינת פור סאלו.

הפצה
----

בשנת 1873 הגיע ראש המנזר להסכם עם מוכר גבינה פריזאי שהעניק זכויות הפצה בלעדיות ועד מהרה החלו רכישות הגבינה לגדול. המנזר ביקש הגנה מסחרית, ובסופו של דבר מכר את הזכויות לקבוצת בל ב-1950. הגבינה מיוצרת כעת במפעל, כאשר הקליפה החלקה האופיינית כעת היא תוצאה של עטיפה מצופה פלסטיק. כאשר עשויה משעווה, הקליפה עשויה להיות אכילה, אך עלולה לגרוע מטעם הגבינה.

גבינת פור סאלו בעבודת יד או גבינת "אנטראם" עדיין מיוצרת על ידי מנזרים שונים ברחבי האזור הכפרי הצרפתי.

לקריאה נוספת
------------

* גבינת יין פורט
* רשימת גבינות
* רשימת גבינות צרפתיות
* גבינת טראפיסטה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פור סאלו** בוויקישיתוף
* פור סאלו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Port Du Salut – Definition of Port du Salut by Merriam-Webster". *merriam-webster.com*.
2. ↑  "Company History – Bel Foodservice".
3. ↑  "Foodista – Recipes, Cooking Tips, and Food News – Port Salut Cheese". *foodista.com*. אורכב מ-המקור ב-20 באוגוסט 2009. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**שפת הסימנים האמריקאית** (באנגלית: **American Sign Language‏** (**ASL**)) היא שפה טבעית המשמשת כשפת הסימנים השלטת של קהילות החירשים בארצות הברית ובמרבית קנדה. השפה היא שפה חזותית שלמה ומאורגנת, שמתבטאת על ידי שימוש במחוות ידניות ולא ידניות כאחד. מלבד צפון אמריקה, ניבים של שפת הסימנים האמריקאית ושפות קריאוליות המבוססות עליה נמצאים בשימוש במדינות רבות ברחבי העולם, כולל רוב מערב אפריקה וחלקים מדרום-מזרח אסיה. השפה גם נלמדת באופן נרחב כשפה שנייה, המשמשת כלינגואה פרנקה. שפת הסימנים האמריקאית קשורה באופן הדוק ביותר לשפת הסימנים הצרפתית (LSF), והוצע לראות בה שפה קריאולית של שפת הסימנים הצרפתית, אך היא מציגה מאפיינים לא אופייניים לשפות קריאוליות, כגון מורפולוגיה אגלוטינטיבית (אנ').

מקורה של שפת הסימנים האמריקאית בתחילת המאה ה-19 בבית הספר האמריקאי לחירשים (ASD) בהרטפורד שבקונטיקט. מאז, השפה מופצת באופן נרחב על ידי בתי ספר לחירשים וארגוני קהילה של חירשים. למרות השימוש הרב בה, אין מידע מדויק באשר למספר דובריה, ואומדנים שונים נעים בין 250,000 ל-500,000 דוברים, כולל מספר ילדים של מבוגרים חירשים ואנשים שומעים אחרים.

לסימני שפת הסימנים האמריקאית יש מספר מרכיבים פונמיים, כגון תנועה של הפנים, הגו והידיים. השפה אינה סוג של פנטומימה, למרות שהאייקוניות משחקת תפקיד גדול יותר בה מאשר בשפות המדוברות. מילים השאולות מאנגלית מושאלות לרוב באמצעות איות אצבעות, למרות שדקדוקה אינו קשור לזה של אנגלית. בלשנים רבים מאמינים כי השפה היא שפת נושא-פועל-מושא. עם זאת, ישנן מספר דרכים חלופיות לסידור המילים בשפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפת הסימנים האמריקאית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "American Sign Language". *NIDCD* (באנגלית). 2015-08-18. ארכיון מ-2016-11-15. נבדק ב-2021-03-08.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558642505171
* GND: 4436159-2
* LCCN: sh91002945
* SUDOC: 061614378

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


בתרמודינמיקה, **תהליך הפיך** הוא תהליך שניתן להפוך את כיוון התרחשותו על מנת להחזיר את המערכת למצבה הראשוני, זאת באמצעות הכנסת שינויים אינפיניטסימליים בתכונה כלשהי של סביבת המערכת. במהלך התהליך ההפיך, המערכת נמצאת תמיד בשיווי משקל תרמודינמי עם הסביבה שלה. לאחר שהתהליך נהפך, הוא אינו מותיר כל שינוי במערכת או בסביבה שלה. מכיוון שהתרחשותו של תהליך הפיך אורכת זמן אינסופי, תהליכים בלתי הפיכים באופן מושלם אינם בגדר האפשר. עם זאת, במידה והמערכת שעוברת שינויים מגיבה אליהם מהר למדי בהשוואה למהירות שבה השינוי מופעל, הסטייה של התהליך מתהליך הפיך תהיה זניחה.

תהליכים תרמודינמיים יכולים להיעשות בשתי דרכים: באופן הפיך או בלתי הפיך. הפיכות פירושה שהתהליך מתרחש ברציפות ונמצא כל העת בשיווי משקל. למשל, במערכת המורכבת מגליל המכיל גז אידיאלי ובוכנה החופשית לנוע ימינה/שמאלה, הפיכות משמעותה שלחץ הגז בתוך הבוכנה שווה ללחץ החיצוני המופעל על הבוכנה בכל רגע נתון, והשינויים בלחץ הגז בגליל מספיקים לעקוב אחר השינויים האינפיניטסימליים בלחץ החיצוני המופעל על הבוכנה. ביצוע התהליך באופן בלתי הפיך פירושו הפחתת/הגדלת הלחץ של הגז באמצעות הכנסת שינויים סופיים (לא אינפיניטסימליים) בלחץ החיצוני המופעל; בדרך זו, המערכת אינה יכולה לעקוב במדויק אחר השינויים החיצוניים בלחץ, והבוכנה מגיבה בתנודתיות יתר.

מאפיין מרכזי של תהליכים הפיכים הוא מקסום העבודה המכנית שהמערכת מבצעת על הסביבה בהם: מכיוון שלחץ המערכת מצוי כל העת בשיווי משקל עם הלחץ החיצוני, העבודה שמבצעת המערכת שווה במדויק לשטח שמתחת לגרף התאורטי של הלחץ כפונקציה של הנפח בתהליך ההפיך; בתהליך בלתי הפיך לעומת זאת, העבודה שמבצעת המערכת קטנה יותר מהשטח מתחת לגרף, שכן הקפיצות הסופיות בלחץ גורמות למערכת לבצע עבודה השווה לשטח הכולל של סדרת מלבנים סופיים מתחת לגרף. כהמחשה של עיקרון זה, ניקח מקרה קיצוני של הפחתת הלחץ החיצוני: התפשטות חופשית או התפשטות כנגד ריק; במקרה זה הלחץ החיצוני המופעל יורד בבת אחת לאפס, והמערכת אינה מבצעת כלל עבודה על סביבתה. לעיקרון זה של עבודה מקסימלית בתהליכים הפיכים חשיבות מרכזית בניתוח הנצילות התאורטית של מנועי חום.

בתהליך הפיך, האנטרופיה הכוללת של היקום נותרת בעינה, ובתהליך בלתי הפיך לעומת זאת, האנטרופיה הכוללת שלו עולה.

ראו גם
------

* מעגל קרנו
* משפט קרנו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תהליך הפיך** בוויקישיתוף
* תהליך הפיך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**שעלי תורה** היא רשת גרעינים תורניים ומוסדות חינוך אשר הוקמה בשנת 1988 ופועלת בעיקר באזורי הפריפריה. נכון לשנת 2019, לרשת 30 גרעינים עם כ-500 משפחות ומאות מתנדבים. הרשת משלבת פעילות חינוכית-תורנית ("שעלי תורה") ופעילות רווחה ומפעלי חסד ("שעלי תקווה"). מקים הרשת והעומד בראשה הוא הרב רחמים נסימי.

פעילות
------

הגרעין הראשון של הרשת הוקם בעיר בית שמש בשנת תשמ"ח (1988), על ידי משפחות בוגרות ישיבת ההסדר שעלבים (אשר משמה נגזר שמו של הארגון). בעיר זו הקים הגרעין גנים ובתי ספר, ישיבה תיכונית "שעלי תורה", "אולפנת גילה", כולל רבנות עם כ-20 אברכים, ישיבה גבוהה לבוגרי צבא, כפר סטודנטים וכן בית חם של 5 מועדוניות לילדים בסיכון ולילדים בעלי צרכים מיוחדים.

מקומות נוספים בישראל שבהם גרעינים או כפרי סטודנטים של "שעלי תורה":
קצרין, גדרה, קדימה, רמת גן, ירושלים, ערד, קריית יובל, דימונה, שדרות, אור יהודה, קטמונים, בית שאן, אשדוד, גבעת אולגה, שכונת הדר הכרמל, עכו, צפת ועוד.

גרעיני הרשת מחזקים בתי ספר ותיכונים ומקימים גני ילדים ו"בתים חמים" לילדים מאוכלוסיות נצרכות. הבתים מטפלים בכ-1000 ילדים בגילאי 6–14 המוגדרים כילדים בסיכון על ידי הוועדות המקצועיות במקומות היישוב. כל גרעין מארגן פעילויות תרבות וחסד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שעלי תורה
* שעלי תורה, באתר "גיידסטאר ישראל"
**עֵילָם גְרוֹס** (נולד ב-29 בנובמבר 1956 בתל אביב) הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור מן המניין במחלקה לפיזיקת חלקיקים במכון ויצמן למדע ברחובות.

ביוגרפיה
--------

גרוס נולד בתל אביב. אביו, יהושע גרוס, היה מהנדס יליד ליטא ואיש אצ"ל.

גרוס שירת בצה"ל בחיל הקשר והאלקטרוניקה. לאחר מכן למד הפקת מוזיקה בניו יורק.

בשנת 1984 סיים לימודי תואר ראשון בפיזיקה בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית בירושלים. את לימודיו המתקדמים השלים במכון ויצמן למדע: בשנת 1986 סיים לימודי תואר שני בפיזיקה תאורטית, בהנחייתו של פרופ' נתן זייברג ובשנת 1991 סיים דוקטורט בפיזיקה ניסויית של אנרגיות גבוהות, בהנחייתם של פרופ' גיורא מיקנברג ואהוד דוכובני.

בשנים 1991–1993 שימש כעמית מחקר במרכז האירופי לחקר החלקיקים CERN. בשנת 1993 הצטרף לסגל מכון ויצמן למדע, תוך שהוא מחלק זמנו בין המכון לבין CERN, שבו עסק בחיפוש אחר החלקיק האלמנטרי בוזון היגס. בנובמבר 1998 מונה לפרופסור חבר במחלקה לפיזיקה של מכון ויצמן למדע. החל מאוגוסט 2011 הוא מרכז את החיפוש אחר בוזון היגס ב-CERN, והוביל את ניסוי ATLAS שבו התגלה החלקיק. בשנת 2012 מונה לפרופסור מן המניין.

בנוסף לפעילותו המחקרית מלמד גרוס ביחידה לפעולות נוער של מכון ויצמן למדע ומתמקד בפופולריזציה של נושאים מתקדמים בפיזיקת חלקיקים. כמו כן הוא עוסק בפופולריזציה של הפיזיקה במסגרות נוספות, בין היתר בתוכנית "למה מה?" בערוץ 8, ובמסגרת עמותת מדע גדול, בקטנה.

לצד פעילותו המדעית, עוסק גרוס במוזיקה – כותב שירה ושר. שירו "איינשטיין באמסטרדם" הופץ כסינגל.

גרוס הוא אב לשתי בנות. אחיו הבכור, תא"ל אהוד גרוס, היה קצין חינוך ראשי בצה"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עילם גרוס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של עילם גרוס
* עילם גרוס, ברשת החברתית פייסבוק

* עילם גרוס, באתר גוגל סקולר
* עילם גרוס באתר MOOMA
* ורד לי, ספריות - עילם גרוס, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2008
* אורלי שולמן, נישה, הפקולטה למדעי העיצוב, באתר של "רשת 13", 7 באוגוסט 2005 (במקור, מאתר "nana10")(הקישור אינו פעיל, 8.5.2021)
* חלקיק חדש התגלה – סיכוי טוב שמדובר בחלקיק ה"היגס", הודעה לעיתונות מטעם מכון ויצמן, 4 ביולי 2012
* איילת שני, אני בשיחה - עילם גרוס, מיק ג'אגר של הפיזיקה, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2012
* קטע קול קובי מידן, ‏"אנשים בלילה" עם עילם גרוס, באתר iCast‏, 13 ביוני 2010

  

**מכתביו**:

* החיפוש אחר החלקיק האלוהי, **אודיסאה** 1, אוקטובר 2008
* מיהו האלוהים של המדען, **אודיסאה** 11, מאי 2011
* על סימטריה ויופי(הקישור אינו פעיל, 8.5.2021), באתר "פיזיקה פלוס"
* בחיפוש אחר מקור המסה - החלקיק האלוהי הרצאה פופולרית על הניסוי ב-cern למציאת חלקיק היגס
* פעמי היגס: החיפוש אחר יסוד הקיום, באתר ynet, 13 בדצמבר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר "יזכור"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ORCID: 0000-0003-1244-9350

 |
קרח יבש
**מוצק** הוא אחד ממצבי הצבירה של החומר, להבדיל מנוזל או גז, שגם הם מצבי צבירה.

זהו מצב הצבירה הצפוף והקשה ביותר בו המולקולות של החומר קרובות האחת לשנייה יותר מאשר בשני מצבי הצבירה האחרים. אף על פי שאין היפרדות בין החלקיקים, מתרחשות תנודות של כל אטום, שבהן הוא רועד ומתנגש בשאר האטומים שלידו. לחומרים במצב מוצק יש צורה מוגדרת (להבדיל מנוזל ומגז שלהם אין צורה מוגדרת - הם מקבלים את צורת הכלי שבו הם נמצאים) ונפח שאינו תלוי בצורת הכלי (בדומה לנוזל, אך להבדיל מגז).

כדי להפוך מים למצב מוצק (קרח), צריך להגיע לנקודת הקיפאון (0°) בלחץ של אטמוספירה אחת. (בדומה להפיכת המים למצב גז שמתחיל בנקודת הרתיחה 100°).
יש מוצקים הזקוקים לחום קיצוני כדי לעבור למצב נוזלי (למשל:ברזל), יש מוצקים שמספיק בחום אש רגילה כדי להפוך אותם לנוזלים (למשל:שעווה), ויש מוצקים שכבר בטמפרטורה של כ־80°- יהפכו לגז (קרח יבש).

מבנה
----

 ערכים מורחבים – **גביש, מוצק אמורפי**  

רוב החומרים במצב מוצק הם גבישיים, כלומר האטומים בהם מסודרים. מרבית החומרים הגבישיים הם רב-גביש, כלומר מורכבים ממספר רב של גבישים קטנים, בגדלים וכוונים שונים. לעומתם גבישים יחידים נמצאים בטבע (אבני חן מסוימות) וגם מגודלים בתעשייה לצרכים שונים, כמו גבישי צורן (סיליקון) למעבדי מחשבים.

קיימים גם מוצקים אמורפיים (לא מסודרים, למשל זכוכית). לחומרים אמורפיים אין נקודת התכה, כלומר אין להם טמפרטורה מדויקת שבה הם הופכים לנוזל, אלא טווח טמפרטורות שבו משתנות התכונות של החומר עד לנוזל מובהק. החלקיקים נעים ברטט

חקר המוצק
---------

* בפיזיקה, חקר תכונותיהם של מוצקים קרוי פיזיקת מצב מוצק. מסגרת זו כוללת חקר מוליכים למחצה ומוליכות על.
* הנדסת חומרים עוסקת בעיקר בתכונותיהם של מוצקים, כגון חוזק ושינוי מצב צבירה, וחופפת במידה רבה לפיזיקת מצב מוצק.
* כימיית מצב מוצק חופפת לשני התחומים הללו, אך מתמקדת בעיקר בסינתזה של חומרים חדשים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מוצק** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מוצק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מוצק** |

* מוצק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מוצקים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556081205171
* BnF: cb119358497 (data)
* GND: 4016918-2
* LCCN: sh85124647
* NDL: 00566774
* NKC: ph124066

 |
הלוגו של פורום החברות הסלולריות בישראל
**פורום החברות הסלולריות בישראל** הוא פורום המאגד את שלוש חברות הסלולר הגדולות הפועלות בישראל: פלאפון, סלקום ופרטנר. הפורום הוקם ב-1999. מנכ"ל הפורום מ-2007 הוא ליאור ורונה.

הפורום עוסק בהסברה לציבור ובפעילות מול התקשורת והרגולטור בכל הנוגע לדרך הפעולה והפריסה של האנטנות הסלולריות בישראל ומטרתו להציג בפני הציבור מידע בנוגע לבטיחותה של הרשת הסלולרית בארץ. הפורום קיבל היתר לפעולה מהממונה על ההגבלים העסקיים. הממונה ציין כי הפורום דרוש "לשם הגברת המודעות באשר לעמידתם של מתקני תקשורת סלולרית בתקנים הבינלאומיים המעודכנים המתייחסים לרמות הבטיחות בנוגע לחשיפת בני אדם לגלי רדיו אלקטרומגנטי, ובדרישות אגף בטיחות הקרינה במשרד להגנת הסביבה".

הפורום מפעיל מוקד מידע טלפוני, המספק לציבור מידע בנושא הפריסה והפעילות של הרשת הסלולרית בשני תחומים:

* אנטנות סלולריות: מיקומי אנטנות, היתרים שנדרשו, מדידות קרינה בסבסוד על ידי מודדים המוסמכים מטעם המשרד להגנת הסביבה ומענה לשאלות מקצועיות.
* טלפונים סלולריים: מידע בנושא רמת הקרינה המקסימלית של כל דגם (מידע זה מועבר על ידי החברות היצרניות).

כמו כן מפעיל הפורום אתר אינטרנט המאפשר קבלת מידע בנושאי קרינה סלולרית, לרבות ניירות עמדה ומחקרים מדעיים מכל העולם, מנוע לחיפוש ערכי קרינה (SAR) של כל המכשירים, קישורים לאתרי רשויות הבטיחות והגופים האמונים על הנושא בארץ ובעולם, חוקים ותקנות ועוד.

פורום החברות הסלולריות מסייע במימון פרויקט ניטור הקרינה של עמותת מלר"ז, עמותה ציבורית המבצעת כגורם בלתי תלוי וללא חיוב בדיקות קרינה של אנטנות סלולריות לגופים ציבוריים, ועדי בניינים ולכל אדם החושש מקרבתן של תחנות בסיס למקום מגוריו. בודקי הקרינה של העמותה מוסמכים על ידי המשרד להגנת הסביבה וכפופים לוועדה מקצועית המורכבת ממומחים בעלי ותק רב בתחום הקרינה. פעילות העמותה מבוצעת בשיתוף המשרד להגנת הסביבה, המפקח על עבודת הבודקים/מודדים.

בכנסים שנערכים על ידי הפורום, הפורום מקפיד להדגיש כי הוא פועל על פי הנחיות המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות, ארגון הבריאות העולמי של האו"ם ומשרד התקשורת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פורום החברות הסלולריות בישראל
* עדכון נייר העמדה של ארגון הבריאות העולמי (WHO) – בנוגע לטלפונים סלולריים
* גיליון עובדות של ארגון הבריאות העולמי (WHO) המספק מידע נוסף וסיכומים לגבי החששות הבריאותיים, תקני הגנה, תפיסת הציבור את הסיכון, ויוזמות הארגון
* הצהרת הוועדה הבינלאומית להגנה מפני קרינה בלתי מייננת (ICNIRP) בעקבות פרסום ממצאי האינטרפון
* הצהרת הוועדה הבינלאומית להגנה מפני קרינה בלתי מייננת (ICNIRP) שפורסמה בספטמבר 2009 בנוגע לספי החשיפה שנקבעו על ידה בשנת 1998
* הצהרת ה-FDA האמריקאי בעקבות פרסום ממצאי האינטרפון
* פרופ' סטיליאן גלברג, פריסת אנטנות סלולריות בתוך הערים, באתר המשרד להגנת הסביבה, 18.02.08
* ד"ר לפה אלכסנדר, פריסת אנטנות סלולריות בחלק מערי המרכז, באתר המשרד להגנת הסביבה, 16.04.08
* מוקדי שידור ניידים ונייחים במספר רשויות באתר המשרד להגנת הסביבה, אפריל 2010
* המלצות משרד הבריאות בנוגע לשימוש בטלפונים סלולריים, עודכן ב-20/07/10
* מפת מוקדי שידור סלולרי פעילים באתר המשרד להגנת הסביבה
* חדשות המשרד להגנת הסביבה בנושא גידול אתרי שידור של החברות בין 2003 – 2007, 15 ביולי 2008
**פַּתַּח גנוּבה** (מכונה גם: **פתח גנוּב**) הוא סימן הניקוד פַּתָּח, המסמן את תנועת העזר הבאה לפני העיצורים הגרוניים בניקוד טברני.

השימוש בפתח גנובה
-----------------

פתח הגנובה חוצץ בין סימן הניקוד המסמן תנועה גבוהה (כלומר, שורוק, חולם, חיריק או צירי, אך לא קמץ או פתח), ובין אות גרונית סופית: **חי"ת, עי"ן** ו**ה"א מופּקת.**

פתח הגנובה מסמן את תנועת העזר, המכונה "התנועה הגנובה".

תפקידה המקורי של התנועה הגנובה, הנהגית כתנועת /a/, היה לסייע בהגיית עיצור סדקי או לועי הבא בסוף מילה. כדי למנוע מעבר מתנועה גבוהה לעיצור הגרוני הנהגה במנח נמוך, נכנסה תנועת עזר נמוכה חוצצת.

באופן מסורתי, התנועה הגנובה אינה נחשבת כגרעין הברה עצמאית, אלא כחלק מגרעין ההברה המקורית. לדוגמה, במילה תַּפּוּחַ שתי הברות – תַּפּ-פּוּחַ /tap-puaħ/.

בחלק מהקהילות שקוראות בהברה ספרדית יש מדגישים כשיש צירי או חולם לפני פתח גנובה דווקא. צירי כמו בהברה אשכנזית וחולם כמו הבהרה תימנית:  

תַּפּוּחַ/ tap-powah.  

שֹ-מֵע/ sho-meia.

סימון
-----

במקור פתח גנובה סומן בין שתי האותיות האחרונות, וכך הוא מנוקד בכתבי היד הקדומים. בגלל אילוצי דפוס נהגו לסמנו מתחת לאות האחרונה, אם כי בגופנים מסוימים חזרו לסמנו בין האותיות כמו במקור. עם זאת, ברוב הגופנים מקובל לסמנו תחת האות האחרונה, כשהוא ממורכז מתחת לאות, כמו שאר סימני הניקוד.

דוגמאות
-------

* שׁוֹמֵ**עַ**

* שׁוֹלֵ**חַ**
* תָּמֵ**הַּ**
* רוּ**חַ**

* תַּפּוּ**חַ**

הערות שוליים
------------

1. ↑  עיקרי תורת הניקוד, באתר האקדמיה ללשון
המחשה גרפית של אי-שוויון ברנולי, עבור n=3
**אי-שוויון ברנולי** הוא האי-שוויון {\displaystyle \ (1+x)^{n}\geq 1+nx}לכל מספר שלם {\displaystyle \ n\geq 0} ולכל מספר ממשי {\displaystyle \ x>-1}. אי-שוויון ברנולי הוא יסודי ושימושי באנליזה מתמטית. בעזרתו אפשר להראות שהסדרה {\displaystyle \ \left(1+{\frac {1}{n}}\right)^{n}} עולה בזמן שהסדרה {\displaystyle \ \left(1+{\frac {1}{n}}\right)^{n+1}} יורדת, וכך להגדיר את בסיס הלוגריתם הטבעי, {\displaystyle \ e=2.718...}, כגבולן המשותף.

תחולה
-----

אי השוויון נכון לכל {\displaystyle \,n} ממשי, ובלבד ש-{\displaystyle \ n\geq 1} (את ההכללה אפשר להוכיח על ידי השוואת הנגזרות של שני האגפים). כאשר n טבעי זוגי, אי השוויון נכון לכל {\displaystyle \ x}, וכאשר n אי-זוגי, הוא נכון לכל {\displaystyle \ -2<x} (ואף מעט משמאל לנקודה 2-).

הוכחה
-----

עבור {\displaystyle x>0} אפשר להוכיח במהירות על פי נוסחת הבינום של ניוטון:

{\displaystyle (1+x)^{n}=\sum \_{k=0}^{n}{\binom {n}{k}}1^{n-k}x^{k}\geq {\binom {n}{0}}1^{n}x^{0}+{\binom {n}{1}}1^{n-1}x^{1}=1+nx}. 

את המקרה הכללי (היינו {\displaystyle x>-1}) ניתן להוכיח באינדוקציה:

עבור {\displaystyle \ n=1} מתקיים: {\displaystyle \ (1+x)^{1}=1+x\geq 1+x}. 
נניח את נכונות אי-השוויון עבור {\displaystyle \ n=t}, ונוכיח את נכונותו עבור {\displaystyle \ n=t+1} (t טבעי כלשהו). כלומר, נניח ש: {\displaystyle \ (1+x)^{t}\geq 1+tx}, ונוכיח ש-{\displaystyle \ (1+x)^{t+1}\geq 1+(t+1)\cdot x}. נשים לב ש-{\displaystyle \ x>-1} ולכן: {\displaystyle \ (1+x)>0}. מכיוון שכפל של אי-שוויון בגורם חיובי לא משנה את כיוונו, מתקיים: {\displaystyle \ (1+x)\cdot (1+x)^{t}\geq (1+x)\cdot (1+tx)}, ומכאן: {\displaystyle \ (1+x)^{t+1}\geq 1+tx+x+tx^{2}}. הביטוי {\displaystyle \ tx^{2}} חיובי (כי {\displaystyle \ x^{2}\geq 0} וגם {\displaystyle t\geq 0}) ולכן מתקיים: {\displaystyle \ (1+x)^{t+1}\geq 1+tx+x+tx^{2}\geq 1+tx+x=1+(t+1)\cdot x}.

הכללה
-----

לכל חזקה ממשית {\displaystyle r\,} ניתן להכליל את האי-שוויון כך שעבור כל {\displaystyle r\notin (0,1)} ולכל {\displaystyle \ x>-1}

{\displaystyle (1+x)^{r}\geq 1+rx}
ועבור כל {\displaystyle r\in [0,1]}

{\displaystyle (1+x)^{r}\leq 1+rx}
כאמור, את ההכללה אפשר להוכיח בעזרת הנגזרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אי-שוויון ברנולי** בוויקישיתוף
* אי-שוויון ברנולי, באתר MathWorld (באנגלית)
**יובל שדה** (נולד ב-10 במאי 2000) הוא כדורגלן המשחק בעמדת הקשר האחורי במכבי נתניה מליגת העל ובנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21.

קריירת מועדונים
---------------

שדה נולד בהרצליה. גדל במחלקות הילדים של מכבי הרצליה, ועבר למחלקות הנוער של הפועל ניר רמת השרון. ב-23 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגה הלאומית, כשעלה כמחליף בדקה ה-90 בתיקו 1–1 עם הפועל נוף הגליל.

ביולי 2019 נמכר למכבי נתניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-26 באוקטובר 2019, בהפסד קבוצתו 2–4 למ.ס. אשדוד במסגרת ליגת העל, אך לא קיבל קרדיט מהמאמן סלובודאן דראפיץ' ולא שיחק שוב במהלך העונה. בחלון ההעברות של ינואר 2020 הושאל עד לתום העונה לקבוצתו הקודמת, הפועל ניר רמת השרון.

בקיץ 2020 שב למכבי נתניה, והחל לקבל יותר קרדיט מהמאמן ריימונד אטפלד. ב-3 במרץ 2021 כבש את שערו הראשון בקריירת הבוגרים, בתיקו 1–1 עם מכבי פתח תקווה. במשחק הבא, ששוחק ב-6 במרץ, כבש את שער הניצחון בניצחון קבוצתו 1–0 על בני יהודה תל אביב.

נבחרות ישראל
------------

בעבר שיחק בנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19.

כיום הוא חלק מסגל נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21.

חיים אישיים
-----------

שדה הוא בעל דרכון רומני.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערן גולן, יובל שדה לוקח אחריות ולא מאשים את מכבי נתניה: "מבין למה לא נתנו לי צ'אנס", באתר mynet‏ נתניה, 24 בינואר 2020
2. ↑  Yuval Sade, worldfootball.net (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשפחת עופות. אם התכוונתם למשפחת צדפות, ראו פניניתיים (צדפות).

פניניית החושן
פנינייה מצויצת
**פניניתיים** (שם מדעי: *Numididae*) היא משפחה בסדרת תרנגולאים. העופות במשפחה זו מכונים גם **עופות גינאה** (באנגלית: **Guineafowl**). מוצאם של בני המשפחה היא יבשת אפריקה, אם כי חלק מהמינים בויתו ונפוצים כיום ברחבי העולם.

מיון
----

* סוג ובו מין יחיד, פניניית 1 (*Acryllium vulturinum*)
* סוג פנינייה 2 (*Agelastes*)
	+ פנינייה 3 (*Agelastes meleagrides*)
	+ פנינייה 4 (*Agelastes niger*)
* סוג פניניית 5 (*Guttera*)
	+ פניניית 6 (*Guttera plumifera*)
	+ פנינייה 7 (*Guttera pucherani*)
* סוג ובו מין יחיד, פנינייה 8 (*Numida meleagris*). המין מגודל בפינות חי בארץ ישראל.

הפנינייה בארץ ישראל הקדומה
--------------------------

עוף זה ידוע בתקופות ההיסטוריות במזרח התיכון, אפריקה ואירופה, בעיקר כעוף נוי. לעוף יש את כל סימני הטהרה: זפק, קורקבן נקלף ואצבע יתרה. הוא הוכנס לאזור ארץ ישראל בתקופה ההלניסטית-רומית, ומופיע על רצפות פסיפס של בתי כנסת וכנסיות בארץ ישראל וסביבותיה בתקופה הביזנטית, כמו בבית הכנסת העתיק במעון, בתל מסטאבה (בית שאן), שלאל (דרומית לעזה), הר נבו וגרש.

כשרות הפנינייה
--------------

אפשר להבחין בהתאמה בין תפוצתה הטבעית ושכיחותה לבין קיומה של מסורת כשרות. בתימן, לדוגמה, נמצאה הפניניה כעוף בר, ומסורת כשרותה הייתה ידועה.

במהלך המאה התשע עשרה עלתה לדיון סוגיית כשרות הפנינייה בספרות ההלכה בקרב הפוסקים האשכנזים. הרב אלעזר פלקלס מפראג התייחס לראשונה לסוגיית הפנינייה בשנת 1821 כשכתב שלא שמע מאף פוסק על היתר לאכילתה. זמן קצר לאחר מכן התייחס החתם סופר להיעדר מסורת כשרות הפנינייה בהונגריה, והוסיף שהעוף מותר במדינות שיש להן מסורת כזו. חלק מרבני גרמניה התירו זאת על סמך מסורת קדומה שהייתה בידיהם.

באיטליה, הידועה במסורת של עופות טהורים רבים, הותרה הפנינייה לאכילה בכמה קהילות, מסורת אשר התקיימה עד ימינו.
באנגליה הוחזקה הפניניה כעוף טהור ובמודעות פרסום של העיתון היהודי ג'ואיש כרוניקל משנת 1876 הוא נזכר בין העופות שנמכרו במרכז לונדון בחנות בשר כשרה. מבין פוסקי צפון אפריקה המאוחרים יותר יש שהתירו ויש שאסרו ויש שביקשו להימנע מקביעת עמדה נחרצת.

לפי דברי הרב משאש הייתה מסורת כשרות של הפניניה גם בארץ ישראל. בשנים האחרונות נערכו שחיטות של פניניות בהיקף קטן. למשל, לצורך סעודת ההלכה שנערכה בירושלים בתאריך ג' תמוז תשס"ב (13.6.2002) במעמד רבנים וחוקרים, התבצעה שחיטה של פניניות, ובמהלך הסעודה הועברה מסורת כשרות הפנינייה לקהל המשתתפים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פניניתיים** בוויקישיתוף
* פניניתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פניניתיים, באתר ITIS (באנגלית)

* פניניתיים, באתר NCBI (באנגלית)

* פניניתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* פניניתיים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  להרחבה: זהר עמר, **מסורת העוף**, תל אביב תשס"ד, עמ' 103–117.
2. ↑  זהר עמר, **בעקבות 'סעודת ההלכה'**, על אתר יב, תשס"ג. עמ' 109-112

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000335555
* NKC: ph124043

 |
תבנית {{אמן}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**הרברט אברמס**, באנגלית: **Herbert Abrams** (20 במרץ 1921 - 29 באוגוסט 2003) היה אמן אמריקאי. הוא היה אחד מאמני הדיוקנאות המובילים בתקופתו, הידועים בסגנון הריאליזם המסורתי. עבודותיו כללו את הדיוקנאות הרשמיים של הנשיאים מהבית הלבן - ג'ימי קרטר וג'ורג' בוש. במהלך הקריירה הפוריה שלו, הוא צייר יותר מ-400 דיוקנאות, כולל אלה של הגנרל ויליאם ווסטמורלנד, המחזאי ארתור מילר והאסטרונאוט אדווין אי. "באז" אולדרין ג'וניור.

דיוקנאות אחרים של אברמס מוצגים בקפיטול (הסנאטור לשעבר הווארד ה. בייקר), מחלקת האוצר (שר האוצר לשעבר, דונלד טי. ריגן), הגלריה הלאומית לפורטרטים (מילר) בווושינגטון הבירה ובאקדמיה הצבאית של ארצות הברית ווסט פוינט (ווסטמורלנד ואולדרין).

ביוגרפיה
--------

אברמס נולד בגרינפילד, מסצ'וסטס, כילד תשיעי במשפחה בת עשר נפשות. הוריו היו דור ראשון למהגרים מגרמניה. ילדותו המוקדמת עברה בחווה, אך בשנות התיכון שלו התגוררה המשפחה בהרטפורד, קונטיקט, שם למד אברמס בתיכון הארטפורד. הוא נשמע לעצת מוריו בכך שהתמקד בלימודים והמשיך את החינוך שלו. לאחר התיכון הוא למד בבית הספר לאמנות בנוריץ' (1939–1940) ובמכון פראט.

ב-1942 גויס לצבא והפך לטכנאי הסוואה. בעמדה זו הוא עיצב מחדש את סמל חיל האוויר של ארצות הברית. לאחר מכן הוכשר כטייס והפך למדריך טיסה מתקדם. הוא היה סגן משנה.

לאחר מלחמת העולם השנייה, חזר אברמס למכון פראט וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1946. לאחר מכן השתתף בליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק בין השנים 1948–1953, ולמד אצל פרנק דומונד.

אברמס בילה שנים רבות ברחוב ווסט 67 בניו יורק, ומכר ציורים בתערוכת האמנות של גריניץ' וילג'. הוא גם לימד שיעורים לקצינים באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט בין השנים 1953 עד 1974. בשנת 1961 הוזמן על ידי מוזיאון ווסט פוינט לצייר דיוקן של ויליאם סי ווסטמורלנד.

עבודותיו של אברמס כוללות את הדיוקנאות הרשמיים של הנשיאים לשעבר ג'ימי קרטר וג'ורג' בוש דיוקנאות אלו תלויים כעת בבית הלבן, בוושינגטון הבירה. הוא גם צייר את הדיוקן הרשמי של הגברת הראשונה ברברה בוש. ב-1995 הוא הפך לאמן הראשון שיש לו דיוקנאות של נשיאים רפובליקנים וגם של נשיאים דמוקרטים בבית הלבן.

אברמס בילה את שנותיו האחרונות בוורן, קונטיקט, ומת מסרטן בקנט הסמוכה. הוא הותיר אחריו את אשתו לויס, בנו ויליאם, הבת קתרין אן אברמס בינדרט, אחיו ארתור וחמישה נכדים.[2] לויס הייתה לא רק אשתו, אלא גם ניהלה את עסקיו ויחסי הציבור שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרברט אברמס** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Herbert Abrams - Biography, www.askart.com
2. 1 2 3  Dennis McLellan (August 31, 2003) Herbert Abrams, 82; Did Portraits of Dignitaries, Two Presidents. Los Angeles Times
3. 1 2  Press, The Associated (2003-09-01). "Herbert E. Abrams, Portrait Painter, 82, Dies". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-05.
אוהדת נבחרת דרום אפריקה בכדורגל חובשת מקאראפה במונדיאל 2010
**מקאראפה** (**Makarapa**) היא קסדת פלסטיק ססגונית, שנוצרת ומאוירת במלאכת יד, ומשמשת אוהדי ספורט בדרום אפריקה. יוצרי המקאראפה צובעים אותה בצבעי הקבוצה אותם הם אוהדים, ולעיתים הם מרכיבים גם משקפי פלסטיק ענקיים. 

ראשיתן של המקאראפות ב-1979. אלפרד בלויי, אוהד של קבוצת הכדורגל קייזר צ'יפס, הגיע למשחק סוער של הקבוצה, במהלכו הושלכו בקבוקי בירה. בלויי, שעבד כפועל ניקיון בפרטוריה, חבש את הקסדה ממקום עבודתו כדי להגן על ראשו, ולקראת המשחקים הבאים צבע אותה בצהוב ובשחור, כצבעי הקבוצה. אוהדים נוספים ביקשו ממנו שיכין להם קסדות כאלה, ועד מהרה הן הפכו פופולריות, ובלויי החל לעסוק בייצורן. כיום אין משתמשים בהן לשם הגנה מפני בקבוקים, אלא לשם קישוט בלבד, והן משמשות גם אוהדי ענפים אחרים פרט לכדורגל. המקאראפות של בלויי הן כיום סימן מסחרי (Baloyi Makarapa).

ראו גם
------

* וובוזלה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקאראפות** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של בלויי מקאראפה

* Darren Taylor, 'Makarapa' Hat Expected to be a Fan Favorite at South Africa's World Cup, Voice of America, 22 באפריל 2010