recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נמל התעופה קנברה** (באנגלית: **Canberra Airport**) הוא נמל תעופה בינלאומי, המשרת את העיר קנברה, בירת אוסטרליה, ואת סביבותיה.

הנמל דורג כשמיני במדינה ברמת העומס שלו. בשנת 2018/19 עברו בו 3,217,391 נוסעים במסגרת 40,050 תנועות מטוסים. הוא משרת בעיקר טיסות פנים ארציות.

היסטוריה
--------

נמל התעופה נבנה באתר בצפון-מזרח טריטוריית הבירה האוסטרלית, במיקום שבו נסלל בשנות העשרים מסלול טיסה פשוט. הוא ממוקם כשמונה קילומטר ממזרח למרכז קנברה.

ב-1939, לרגל מלחמת העולם השנייה, עברה הפעלתו לידי חיל האוויר האוסטרלי. הוקם בו טרמינל נוסעים, אשר הורחב ושופץ פעמים רבות.

ב-13 באוגוסט 1940 התרסק מטוס צבאי אוסטרלי בסמוך לנמל ועשרת יושביו נהרגו. ביניהם היו שלושה משרי ממשלת אוסטרליה וראש המטה הכללי של צבאה. בין ההרוגים היה שר התעופה ג'יימס פיירביירן (אנ'), והבסיס הצבאי בנמל נקרא לימים על שמו.

ב-1998 הופרט הנמל, וב-2003 נסגר בסיס חיל האוויר ששכן בו, אם כי מתחם בנמל עודנו משמש את חיל האוויר. ב-2004 נערכה טיסה בינלאומית ראשונה מן הנמל. שנתיים אחר כך שודרג מסלול הטיסה הראשי בו באופן שאיפשר טיסות ישירות אליו במטוסים כבדים ששימשו לביקוריהם של נכבדים מארצות חוץ. בשנת 2000–01 עלה מספר הנוסעים שעברו בנמל לראשונה על שני מיליון. כעבור שמונה שנים נחצה קו שלושה מיליון הנוסעים.

תוכנית לשדרוג מתקני הנוסעים בנמל הוצאה לפועל בשנים 2009–2013. במסגרתה נבנה טרמינל חדש ובו שני אגפים, בשטח כולל של 55 אלף מטר רבוע. בסך הכל גדל שטח הטרמינל ב-65%. ב-2016 החלה חברת סינגפור איירליינס לטוס לנמל ואחריה עשתה זאת חברת קטר איירווייז.

מגפת הקורונה העולמית השפיעה באופן דרמטי על הפעילות בנמל בשנת 2020. עד אוגוסט כבר צנח מספר הנוסעים שעברו בו ב-99% ביחס לעבר והטרמינל נסגר ליום אחד בשבוע על מנת לחסוך בהוצאות.

מתקני הנמל
----------

בנמל שני מסלולי טיסה. המסלול העיקרי משתרע בקירוב מדרום לצפון ומצטלב עמו מסלול משני שכיוונו דרום-מזרח ולצפון-מערב. שני בנייני טרמינל הנוסעים ממוקמים ממערב לצומת המסלולים ומחברת ביניהם מבואה מהודרת. בטרמינל 44 עמדות בידוק לטיסה ועשרה גשרי עלייה למטוס. לטרמינל צמוד ממערב בניין טרמינל קטן לתעופה כללית.

מדרום לבנייני הטרמינל ממוקם פארק עסקים ובו גם מתקן תחזוקה למטוסים של חברת קואנטס. בעברו המזרחי של הנמל ממוקם מתקן חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, ולצדו מגדל הפיקוח ותחנת כיבוי האש של הנמל. אזור מסחרי נוסף הוקם בצפונו של מתחם הנמל.

פעילות
------

קודם לפרוץ מגפת הקורונה בראשית 2020 שירת הנמל תשע חברות תעופה, כולל חברה זרה אחת. הן הפעילו טיסות ליעדים בכל רחבי אוסטרליה ובמיוחד לחלקה המזרחי והדרום-מזרחי וכן לסינגפור (כ-53 אלף נוסעים ב-2018), לדוחה שבקטר (כ-29 אלף) ולוולינגטון שבניו זילנד (כ-13 אלף).

קווי התעופה הפנימיים העמוסים ביותר אל הנמל וממנו ב-2018 היו אל מלבורן (1.176 מיליון), סידני (953 אלף), בריסביין (643 אלף) ואדלייד (195 אלף).

הנמל מופעל על ידי החברה הפרטית Capital Airport Group.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה קנברה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה קנברה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מקור: אתר הנמל.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"נמל התעופה קנברה"**.
**שארל, קרדינל לורן** (17 בפברואר 1524 - 26 בדצמבר 1574) היה מדינאי צרפתי.

חייו
----

שארל נולד בז'ואנוויל (שבצפון חבל בורגון) לקלוד, דוכס גיז ולאשתו אנטואנט דה בורבון. אחיו הבכור היה פרנסואה, דוכס גיז ואחותו, מארי דה גיז שנישאה לג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, הייתה אמה של מרי סטיוארט.

ב-1538, בהיותו בן ארבע עשרה שנה בלבד, התמנה לארכיבישוף של ריימס. ב-27 ביולי 1547, יום אחד בלבד אחרי שהכתיר את אנרי השני למלך צרפת בקתדרלה של ריימס, התמנה לקרדינל לורן. יחד עם אחיו פרנסואה, דוכס גיז, שימש כיועצו הראשי של המלך.

כאחד ממנהיגי בית גיז הקתולי, היה אויבם המושבע של הפרוטסטנטים והתנגד לוויתורים של קטרינה דה מדיצ'י שנועדו לפייסם. ב-10 ביולי 1559 מת אנרי השני ובנו פרנסואה, שהיה ילד חולני, עלה על כס המלוכה בשם פרנסואה השני. מאורע זה היה ניצחון גדול בעבור בית גיז ושארל, קרדינל לורן השתלט על ענייני הכספים של הממלכה.

הוא נחשב לאחד האחראים למלחמות הדת בצרפת בין קתולים לבין הוגנוטים, וכמי שניסה להחדיר את האינקוויזיציה לצרפת. ב-1563 אחרי רצח אחיו, פרנסואה דוכס גיז, הפך שארל קרדינל לורן לראש בית גיז ולמנהיג הקתולים שלחמו נגד ההוגנוטים, והאשים את מנהיגם גאספאר דה קוליני השני ברצח אחיו.

ב-1569 ניהל משא ומתן שהביא לנישואיו של שארל התשיעי, מלך צרפת לאליזבט מאוסטריה. ב-1570 ניסה לבקש את ידה של מרגריט דה ולואה, בתה של קטרינה דה מדיצ'י, אך ללא הצלחה. ב-1572 התנגד לנישואיו של אנרי מלך נווארה (אנרי הרביעי, מלך צרפת לעתיד) למרגריט דה ולואה - נישואים שנועדו להשכין שלום בין הצדדים הלוחמים - וניסה לשכנע את האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר שלא לתת את הסכמתו לנישואים אלה.

בהיותו ברומא, משנודע לו על טבח ליל ברתולומאוס הקדוש (שהחל ב-24 באוגוסט 1572) הביע את שמחתו וניסה לשוב לפריז כדי לתפוס שוב את מקומו במועצת המלך שארל התשיעי, אולם קטרינה דה מדיצ'י הודיעה לו כי איננו רצוי בחצר המלכות.

שארל, קרדינל לורן מת באביניון ב-1574.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שארל, קרדינל לורן** |

* שארל, קרדינל לורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262005905171
* BNE: XX1733663
* BnF: cb133212787 (data)
* GND: 11948529X
* ICCU: TO0V282150
* ISNI: 0000 0001 2279 5260
* LCCN: nr93004810
* NKC: jo2016934491
* NLA: 61542119
* NTA: 170737055
* SELIBR: 206475
* SNAC: w6j4066b
* SUDOC: 035470828
* Trove: 1843457
* VcBA: 495/286506
* VIAF: 46904834
* WorldCat: lccn-nr93004810

 |
אבן שקדים
**אבני שקדים**, **טונסילוליתים** או **טונסילוליטים** (Tonsillolith) הן אבנים קטנות ומסוידות שעלולות להיווצר בשקערוריות שעל החגורה הלימפטית על שם ולדייר. משקלן נע בין 300 מיליגרם ל-42 גרם, והן מורכבות בעיקר מסידן, אך מכילות גם מינרלים אחרים כגון זרחן, מגנזיום, אמוניה ופחמה. אבני השקדים משרות תחושה של גושים תקועים בתעלת השקדים. הן עלולות להוות מטרד, במיוחד לאור העובדה שקשה להוציאן. עם זאת, לרוב, אבני השקדים אינן מזיקות.

הסיבה המדויקת ליצירתן של אבני השקדים אינה ידועה.

סימנים ותסמינים
---------------

לא בהכרח יופיעו סימנים. עם זאת, אבני השקדים עלולות לגרום לבאשת, ואף כאב דוקר בזמן בליעה. הן נפוצות יותר בקרב מבוגרים מאשר בילדים. סימנים נוספים שעשויים להיות הם תחושה של טעם מתכתי בפה, חסימת הגרון, התקפי שיעול וחנק. אבני שקדים גדולות יותר יכולת להביא לתופעה חוזרת של ריח רע מהפה שמצביעה פעמים רבות על זיהום שקדים. נוסף על כך, עלול להיווצר קושי בבליעה, טעם רע בפנים הגרון וכאב אוזניים. 

במחקר שנערך ב-2007 נמצא קשר בין אבני שקדים לריח רע מהפה אצל מטופלים שסבלו מתופעה חוזרת של סוג מסוים של אבני שקדים. בקרב הסובלים מריח רע, ל-75% היו אבני שקדים, ורק ל-6% מבעלי רמת ריח פה תקינה היו אבני שקדים.

בזמן פליטתן, אבני השקדים פולטות ריח רע, עז וחריף. למרות זאת, הן אינן הגורם המרכזי לבאשת, ככל הנראה בגלל גודלן הקטן יחסית.

פתופיזיולוגיה
-------------

אף על פי שסיבת היווצרותן של אבני השקדים אינה ידועה, נראה כי הן נוצרות כתוצאה מהצטברות של חומר בתוך תעלות השקדים יחד עם חיידקים ופטריות, לעיתים בשילוב עם דלקת שקדים מוגלתית. חיידק שנמצא במצב של השהיית הפעילות המטבולית מהווה מקור זיהום קבוע. אזור זה, אינו חדיר לנוזלים ולפיכך חסין לאנטיביוטיקה.

טיפול
-----

לרוב אין צורך בטיפול, משום שכאמור במרבית המקרים אין תסמינים.

* פתרון פשוט אך יעיל הוא להשתמש בשוטף פה. על השימוש במכשיר להיות עדין ביותר, כדי לא ליצור זיהום. כמו גם שתיית סודה לשתייה הוכחה כפעילה בהפחתת הפרשת אבני השקדים.
* גרידה יכולה לשמש להסרת האבן, אך לעיתים יש צורך בשטיפה נוספת כדי לוודא שיצאו גם האבנים הקטנות. ההסרה לא תפתור לחלוטין בהכרח את בעיית ריח הפה.
* מאחר שהתופעה נפוצה בעיקר בקרב אנשים עם שקדים מחורצים, קיים טיפול בלייזר שמטרתו היא החלקת החריצים ובכך להפחית את הסיכוי ליצירת האבנים. הפרוצדורה מכונה קריפטוליזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבני שקדים** בוויקישיתוף
**ואדים מיקולייביץ' טישצ'נקו** (באוקראינית: **Вадим Миколайович Тищенко**)‏ (24 במרץ 1963 - 14 בדצמבר 2015) היה כדורגלן ומאמן כדורגל סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר בקבוצות דניפרו דנפרופטרובסק והפועל חיפה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה

טישצ'נקו נולד בעיירה הורודוק שבמחוז לבוב במערב אוקראינה (אז חלק מברית המועצות). מגיל 12 למד בפנימייה לכדורגל בעיר לבוב. בגיל 17 עבר למחלקת הנוער של מועדון הכדורגל ניבה ויניצה (ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה). בשנת 1983 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 1984 הוצע לו לעבור לקבוצת הפאר של הליגה הסובייטית דינמו קייב. כעבור שנה עזב את דינמו, מאחר שלא שותף באף אחד ממשחקי הקבוצה בליגה. הוא עבר לקבוצת סק"א קרפטי מהליגה הסובייטית השנייה.

בשנת 1987 זומן טישצ'נקו לקבוצת הצמרת דניפרו דנפרופטרובסק. הוא שיחק בשורות דניפרו במשך 5 שנים, אשר נחשבים לשנות השיא בקריירה שלו. הוא זכה עם הקבוצה באליפות ברית המועצות ובגביע ברית המועצות. בשנים 1990-1992 שימש כקפטן של הקבוצה. בשנת 1992, לאחר התפרקות ברית המועצות, נכנסה קבוצת דניפרו לקשיים כלכליים. טישצ'נקו נאלץ לעזוב את הקבוצה.

הוא הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל חיפה ביחדם עם חברו ולדימיר גורילי. שיחק בשורות הפועל במשך שתי עונות. בשנת 1994 נאלץ לפרוש ממשחק פעיל עקב פציעה ברגל.

### נבחרות

בתחילת 1987 זומן טישצ'נקו לשחק בנבחרת האולימפית של ברית המועצות. הוא השתתף במשחקי מוקדמות אולימפיאדת סיאול והיה בסגל הנבחרת לאולימפיאדה עצמה. במשחקים האולימפיים ב-1988 זכתה נבחרת ברית המועצות במדליות זהב. טישצ'נקו גם קיבל מדליה, למרות שלא השתתף באך אחד ממשחקי הנבחרת באולמפיאדה.

במקביל למשחקיו בנבחרת האולימפית זומן טישצ'נקו גם להנבחרת הבוגרת של ברית המועצות. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול יוגוסלביה. בסך הכל השתתף טישצ'נקו ב-8 משחקים של הנבחרת. הוא נאלץ "לפספס" את יורו 1988 ומונדיאל 1990 בשל פציעות.

### קריירת אימון

בשנת 1996 הצטרף טישצ'נקו לצוות המאמנים של קבוצת דניפרו דנפרופטרובסק והיה לעוזר המאמן של הקבוצה. בעונת 1998/1997 מילא את מקומו של מאמן הראשי של הקבוצה. בהמשך היה עוזר מאמן בקבוצת קריוובאס מהליגה האוקראינית הראשונה. בשנת 2001 שב לדניפרו והיה עוזר מאמן של הקבוצה עד יום מותו.

ב-14 בדצמבר 2015 מת ואדים טישצ'נקו באופן פתאומי מדום לב.

תארים
-----

* מקום ראשון באולימפיאדת סיאול: 1988
* אליפות ברית המועצות : 1988
* גביע ברית המועצות בכדורגל: 1989

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ואדים טישנקו** |

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* אבינעם פורת, שחקן העבר ואדים טישנקו הלך לעולמו, באתר ynet, 15 בדצמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  בתקופת שהותו בישראל בשוגג נכתב שמו כ"טישנקו"

| **נבחרת ברית המועצות – אולימפיאדת סיאול 1988 (מדליית זהב)** |
| --- |
| 1 חרין • 
2 קטשווילי • 
3 סקליארוב • 
4 צ'רדניק • 
5 יאנוניס • 
6 טישצ'נקו • 
7 קוזנצוב • 
8 פונומאריוב • 
9 בורודיוק • 
10 דוברובולסקי • 
11 ליוטיי • 
12 ירובנקו •
13 פוקין • 
14 טטרצ'וק •
15 מיכאיליצ'נקו •
16 פרודניקוב •
17 לוסב •
18 גורלוקוביץ' •
19 סביצ'ב •
20 נרבקובאס •
מאמן: בישובץ | ברית המועצותברית המועצות |
**לואיס לאל דוס אנחוס** (בפורטוגזית: **Luís Leal dos Anjos**; נולד ב-29 במאי 1987) הוא כדורגלן מסאו טומה ופרינסיפה המשחק בסול דה אמריקה בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

לאל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ארנטלה, ממנה עבר לספורטינג ליסבון ומשם לקווה דה פיאדאדה, ממנה המשיך לקבוצה הבוגרת. בקיץ 2008 חזר לספורינג CP ששיחקה אז בליגה הפורטוגזית הרביעית. בהמשך, לאל שיחק במוריירנסה, אשטוריל, לייריה ואז חזר לאשטוריל, כאשר בכל קבוצה שיחק עונה אחת.

בינואר 2014 עזב לראשונה את פורטוגל וחתם באל-אהלי מליגת העל הסעודית. בסיום העונה חתם באל-איתיחאד כלבה ממנה הושאל בינואר לגזיאנטפספור.

ב-18 ביוני 2015 חתם לשנתיים באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. ב-22 באוגוסט 2015 שיחק את משחק הליגה היחידי במדי אפואל בו כבש צמד בניצחון 1-5 נגד ארמיס ארדיפו. 8 ימים לאחר מכן, חזר לפורטוגל הושאל לבלננסש עד לסיום העונה.

ב-26 בינואר 2016 לאל חתם בסרו פורטניו מליגת העל הפרגוואית. ב-1 בספטמבר 2016 חתם באל-פתח.

בינואר 2017 חתם בצ'יאפס. ב-7 באוגוסט 2017 חתם בניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית.

ב-29 באוגוסט 2020, לאל חתם בטיחואנה.

ב-21 בינואר 2021, לאל חתם בסול דה אמריקה מליגת העל הפרגוואית.

ב 1 בינואר 2022, עבר לאל בהעברה חופשית לגואבירה מונטרו מליגת העל הבוליביאנית.

קריירה בינלאומית
----------------

לאל שנולד בפורטוגל, החליט לייצג את נבחרת סאו טומה ופרינסיפה. ב-16 ביוני 2012 לאל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד סיירה לאון במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013.

ב-13 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 7-1 לכף ורדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיס לאל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**יהודה נקסון** (באנגלית: **Yehuda Nacson**‏; נולד ב-12 באוקטובר 1941 תל אביב, פלשתינה-א"י), הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת המגן הימני ומזוהה עם קבוצות מכבי יפו ומכבי לוס אנג'לס.

קורות חייו
----------

יהודה נקסון נולד בצפון הישן בתל אביב. אביו עבד בנמל תל אביב ולאחר מלחמת העצמאות עברה המשפחה ליפו בעקבות האב שעבר לעבוד בנמל יפו. נקסון למד בבית הספר אליאנס תל אביב בשכונת נווה שלום וחברו לספסל הלימודים היה ישראל אשכנזי. ב-1953 הצטרפו השניים לקבוצת מכבי יפו תחת המאמן מישו אלבס (1935–2019). בעונת 1957/1958 זכה עם קבוצתו בגביע קרנר לאחר שמכבי יפו גברה על גדנ"ע יהודה בתוצאה 3–2. ב-18 במרץ 1961 נערך משחק ידידות בין מכבי יפו לשמשון תל אביב ובו פרש פרסיאדו אביגדור ("טופצ'ה") ממשחק פעיל. בדקה ה-48 פשט את חולצתו והעניק אותה ליהודה נקסון בו ראה את יורשו.

ב-23 באפריל 1960 בשלהי עונת 1959/1960 בליגה הלאומית העלה אותו המאמן ואסיל ספאסוב למשחק הליגה הראשון שלו נגד הפועל חיפה. מכבי יפו נלחמה על הישרדותה בליגה הלאומית ועל נקסון הוטל לשמור על המאמן-שחקן של הפועל חיפה זלאטקו צ'ייקובסקי. מכבי יפו ניצחה 1–3 ונקסון הצטיין במשחקו. משחק הליגה האחרון שלו בשורות מכבי יפו היה ב-30 בדצמבר 1961 במהלך עונת 1961/1962 בליגה הלאומית מול שמשון תל אביב. בסך הכל שיחק נקסון ב-29 משחקי ליגה. בסיומה של העונה יצא נקסון לביקור משפחה במונטריאול שבקנדה ובה נשאר.

ב-1979 עבר ללוס אנג'לס ובין 1981–1982 אימן את קבוצת מכבי לוס אנג'לס, עימה זכה באליפות ליגת הכדורגל של לוס אנג'לס רבתי. (אנ') בהמשך, התפרקה הקבוצה המקצוענית למחצה, ונקסון המשיך לנהל את קבוצת החובבים בגילאי 30 ומעלה לאורך השנים (2023). עם השחקים ששיחקו בקבוצת הוותיקים נמנה שבתאי לוי.

יהודה נקסון מתגורר בלוס אנג'לס, הוא נשוי בשנית ולו ארבע בנות ונכדים.

תארים
-----

### כשחקן

מכבי יפו

* גביע קרנר בעונת 1957/1958

### כמאמן

מכבי לוס אנג'לס

* אליפות ליגת הכדורגל של לוס אנג'לס רבתי (אנ'), 1982

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודה נקסון** בוויקישיתוף
* היידה יהודה נקסון (נחשון), באתר mabatmagazine.com
* איילה אור-אל, כדורגל בהליכה, באתר weareinamerica.com‏, 19 בספטמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 226.
2. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו**, עמודים 189–190. נתונים היסטוריים: ירון משעל
3. ↑  איילה אור-אל, המונדיאל של לוס אנג'לס, באתר israeliweek.com, 12 ביולי 2022.
**אריק מויאל** (נולד בשנת 1980) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד חטיבת מנשה, קצין המבצעים של פיקוד הדרום ומפקד גדוד 931. משמש כרגע בתפקיד סגן מפקד אוגדה 252 בתפקיד זמני בעקבות התקפת הפתע ב7 באוקטובר ותחילת מלחמת חרבות ברזל

ביוגרפיה
--------

מויאל נולד וגדל בבאר שבע. למד בישיבת אהל שלמה ובישיבת כרם ביבנה. התגייס לצה"ל בשנת 2000, שובץ בחטיבת הנח"ל והתקבל לפלס"ר נח"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לפלס"ר ומונה למפקד צוות אוגוסט 2002. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבה. לאחר מכן מונה למפקד פלס"ר נח"ל בין השנים 2008–2010. בהמשך שימש כמפקד מחזור בבא"ח נח"ל בין השנים 2013–2015. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת הנח"ל בין השנים 2015–2016. בסיום תפקידו יצא ללימודים בפו"ם.

בשנת 2017 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 931, ושימש בתפקיד עד מאי 2019. בשנת 2019 מונה לקצין המבצעים של פיקוד הדרום, תפקיד בו שירת עד שנת 2021. ב-17 באוגוסט 2021 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, ושימש בתפקיד בין היתר במבצע בית וגן. בתפקיד זה שירת עד 20 בספטמבר 2023.

ב-31 באוקטובר 2022 הוחלט על מינויו למפקד המכללה לפיקוד טקטי ולמפקד חטיבת החרמון.

חיים אישיים
-----------

מויאל מתגורר בכפר תפוח, נשוי לאמונה ואב לשמונה. בעל תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת אריאל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק מויאל** בוויקישיתוף
* ניר דבורי, ‏ההסלמה בג'נין - וההבהרה של מפקד החטיבה שמסיים את תפקידו, באתר ‏מאקו‏, 22 בספטמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב לימור, "ג'נין זה לא עזה, הם רק משחקים בצבא. צריך לתת להם מכה, ולסיים עם זה", באתר ישראל היום, 14 באפריל 2022
2. ↑  קובי פינקלר, מפקד חדש לחטיבת מנשה: אלוף משנה אריק מויאל, באתר ערוץ 7, 17 באוגוסט 2021
3. ↑  יואב לימור, מח"ט ג'נין ל"ישראל היום": "פועלים בלי מגבלות - נגיע למי שצריך", באתר ישראל היום, 12 באפריל 2022

| מפקדי חטיבת מנשה  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| עמוס מלכא • ציון ספיר • אמל אסעד • יואב גלנט • דני שחר • אילן פז • פנחס לוי • אפי כהן • דן חפץ • אורן אבמן • הרצי הלוי • ליאור כרמלי • רון וייזל • רסאן עליאן • אורן זיני • חזי נחמה • שרון אלטיט • יאיר פלאי • אריק מויאל • איוב כיוף |

 |
**משה אדדי** (17 במאי 1953 – 8 באוקטובר 1973) היה חייל ביחידת נח"ל מוצנח, שלחם בחזית המצרית במלחמת יום הכיפורים ונפל בקרב. על פעולתו בימי המלחמה עוטר אדדי בעיטור העוז.

ביוגרפיה
--------

משה אדדי נולד בתל אביב ובהמשך התגורר עם משפחתו בגבעתיים. למד שם בבתי ספר תיכוניים. היה חניך בתנועת הנוער העובד והלומד. היה חבר בגרעין שנועד להצטרף לקיבוץ אפיק ברמת הגולן.

ביולי 1971 התגייס אדדי לצה"ל ושירת בנח"ל המוצנח. שם הודבק לו הכינוי **לץ** בשל אופיו המבודח.

### במלחמת יום הכיפורים

בעת שפרצה המלחמה הייתה יחידתו של אדדי מוצבת במעוז מפצח שעל גדת תעלת סואץ. הוא וחבריו הגנו על המעוז, שהותקף על ידי חיילי קומנדו וטנקים מצריים.

ביום השני למלחמה פגע פגז בעמדה שבה נמצא והיא נהרסה. אדדי נשאר בעמדה ההרוסה ירה פצצות ררנ"ט לעבר טנק מצרי ממרחק של 100 מטר. הפצצה השלישית שירה פגעה בטנק ועצרה אותו. חיילי הרגלים המצרים המשיכו להתקדם לעבר העמדה. אדדי ירה לעברם במקלע מטווח קצר ובסיועו של חייל נוסף שהשליך רימונים נבלמה התקפתם.

בהמשך הלחימה נהרג אדדי. במשך זמן מה הוגדר כחלל שמקום קבורתו לא נודע. בהמשך נמצאה גופתו.

משה אדדי היה בן 20 במותו. הניח הורים וארבעה אחים ואחיות. הוא הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

על פעולתו בקרב עוטר אדדי בעיטור העוז.

הנצחה
-----

שמו של אדדי הונצח על גבי מספר אנדרטאות, וביניהן אתר ההנצחה לחללי הנח"ל וחיל החינוך, אנדרטה בקיבוץ אפיק ואנדרטאות בבתי הספר שבהם למד.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של משה אדדי, באתר "יזכור"
* נוסח העיטור של משה אדדי, באתר הגבורה
* חברו של אדדי מספר על הקרב האחרון שלו, מתוך שידורי הטלוויזיה הישראלית, 2013, באתר יוטיוב

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"משה אדדי"**.
**מירון אלתגר** (21 באוגוסט 1951 – 6 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל בדרגת סרן, אשר נהרג במלחמת יום הכיפורים ועוטר בצל"ש הרמטכ"ל.

מותם של אלתגר וצוותו פורסם במסגרת פרשת נעדרי טנק אלתגר.

ביוגרפיה
--------

אלתגר נולד לתהילה וזאב ב-21 באוגוסט 1951 ברמת גן והוא היה הבכור מבין 3 אחיו. אביו זאב היה עיתונאי, עורך "ידיעות רמת גן" ו"דיפלומט" ודובר עיריית רמת גן. בחגיגת בר המצווה שנערכה לאתגר השתתפו דיפלומטים ושגרירים, ביניהם השגריר הסובייטי והאמריקאי.

אלתגר למד בבית הספר היסודי עליות ובהמשך בבית הספר התיכון בליך שברמת גן. לאחר מכן הצטרף לפנימייה הצבאית ולריאלי שבחיפה.

בנובמבר 1970 התגייס אלתגר לצה"ל והוצב בחיל השריון, הוא עבר מספר הכשרות וכן קורס קצינים.

### מלחמת יום הכיפורים

ב-1973 שירת אלתגר כסגן מפקד פלוגה ל' בגדוד 9 של חטיבה 14 בחיל השריון אשר הוצב בסיני, ועם צאת חג ראש השנה חזר לבסיסו. כשפרצה מלחמת יום הכיפורים, גדוד 9 שתפקידו היה להגן על אזור צפון תעלת סואץ, מצא עצמו בחזית הלחימה עם חציית המצרים את התעלה. מפקד פלוגה ל' אורי הקמן קרא בקשר לעזרה, ושני טנקי פטון ממעוז "כתובה" נשלחו לסייע למפקד הפלוגה שהיה ליד מעוז "לחצנית". הטנק הראשון נפגע, 2 מלוחמיו נהרגו ו-2 נשבו הוחזרו במסגרת החלפת שבויים בסיום המלחמה. הטנק השני בפיקודו של אלתגר המשיך בתנועה ולאחר מכן דיווח בקשר על פגיעתו והקשר נותק.

לאחר המלחמה
-----------

 ערך מורחב – **נעדרי טנק אלתגר**  

ב-24 באפריל 1974 אותר הטנק של אלתגר בסריקות שנערכו בין מעוז "כתובה" ל"לחצנית" מדרום לפורט סעיד. על הטנק לא היו סימני פגיעה ונראה כי הוא פרק את אחד מזחליו עקב האדמה הביצתית ונקלע למארב, עם זאת צוות הטנק שכלל את אלתגר, רב"ט חיים מוצפי, סמ"ר ינקו קלר ורב"ט דן גילת - לא אותר.

אנדרטה לזכרו של אלתגר בקריית אונו
כיוון שלא היה זכר לגופות אנשי צוות הטנק או לשרידיהן, הכריז צה"ל על ארבעת אנשי הצוות כחללים שמקום קבורתם לא נודע.

ב-2015 פורסם בעיתון הארץ דוח של יחידת אית"ן המעריך כי אלתגר ושאר חברי הצוות קבורים בקבר אחים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בחלקת נעדרי מלחמת יום הכיפורים.

### צל"ש הרמטכ"ל

ביולי 1977 הוענק לאלתגר צל"ש הרמטכ"ל:

> 
> ביום 6 באוקטובר 1973 שימש סרן מירון אלתגר ז"ל כ-סמ"פ טנקים. בהובילו מחלקת טנקים באזור שמצפון לקנטרה, חש לעזרת כוח שנפגע ולסיוע מעוזים מותקפים. במהלך התנועה נפגע הטנק השני שנע עמו. למרות שהטנק שלו נותר יחיד, המשיך סרן מירון אלתגר ז"ל בתנועה לעבר הכוח הפגוע, עד שנפגע. במעשה זה גילה סרן מירון אלתגר ז"ל אומץ-לב, דבקות במשימה ואחוות לוחמים.
> 
> 
> 
>

ראו גם
------

* חטיבה 14 במלחמת יום הכיפורים
* נעדרי טנק אלתגר
* נעדרי מלחמת יום הכיפורים

קישורים חיצוניים
----------------

* מירון אלתגר, באתר יזכור
* סרט כי מדי דברי בו זכר אזרכרנו עוד - סיפרו של סרן מירון אלתגר, במאי בן וישליצקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  החתיכה החסרה, באתר www.gvura.org
2. ↑  ⁨המושבה הדיפלומטית בבית ז'בוטינסקי ברמת-גן | ⁨חרות⁩ | 23 פברואר 1965 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
3. ↑  רון מיברג, ‏נטושים בצריח: הגילוי המטריד על "טנק הנעדרים" נעלם מעיני כולנו, באתר מעריב אונליין, 27 באוקטובר 2015
4. ↑  בית ספר עליות רמת גן – אלתגר מירון, באתר aliyot.tik-tak.net
5. ↑  לזכרם - עמוד זיכרון | בית הספר הריאלי העברי בחיפה, באתר yizkor.reali.org.il
6. ↑  סרן מירון אלתגר ז"ל, באתר www.idf.il
**אסון הסכר בברזיל** אירע ב-25 בינואר 2019 כשסכר ברומדיניו במדינת מינאס ז'ראיס בברזיל קרס, וגרם למותם של לפחות 186 בני אדם, ולמפולת בוץ במכרה הסמוך ובבתים באזור. מפעילת הסכר הייתה חברת "ואלי" הברזילאית, אשר החזיקה בחצי מהבעלות על סכר "בנטו רודריגס", שקרס אף הוא בנובמבר 2015.

האסון התרחש בזמן שמאות מפועלי המכרה אכלו ארוחת צהריים. הקריסה גרמה למפולת של בוץ ופסולת, שהגיעה עד לכפרים הסמוכים. מכון איניוטים, המוזיאון הפתוח הגדול בעולם, פונה אף הוא מחשש להצפה.

ב-28 בינואר, זמן קצר לאחר האסון, נפל ערך המנייה של ואלי ב-24% שאיבדה ערך של 71.3 מיליון ריאל ברזילאי, במה שהייתה הירידה הגדולה ביותר בהיסטוריה של בורסת סאו פאולו. נשיא ברזיל, ז'איר בולסונארו, שלח שלושה שרים לעקוב אחרי מאמצי החילוץ וההצלה של הלכודים בבוץ. ישראל שלחה משלחת סיוע לאזור שנחתה ב-28 בינואר.

יום לאחר הקריסה הטילו הרשויות בברזיל קנס של 250 מיליון ריאל על ואלי.

גלריה
-----

משלחת חילוץ של צה"ל, ינואר 2019
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסון הסכר בברזיל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lista de mortos na tragédia em Brumadinho: sobe para 186 o número de identificados até agora, G1 (בפורטוגזית)
2. ↑  אסון הסכר בברזיל: 58 גופות חולצו; המשלחת מישראל נחתה, באתר וואלה! חדשות, ‏2019-01-28
**בלו גרינברג** (באנגלית: **Blu Greenberg**‏; נולדה ב-21 בינואר 1936 בסיאטל, ארצות הברית) היא סופרת ופעילה חברתית אמריקאית שכותבת בנושאים של יהדות מודרנית וסוגיות העוסקות בנשים. גרינברג נחשבת מחלוצות הפמיניזם האורתודוקסי היהודי. הספרים הידועים ביותר שלה הם "על נשים ויהדות: מבט מהמסורת" (1981), ו"הלחם השחור: שירה לאחר השואה" (1994).

לגרינברג תואר ראשון במדע המדינה מברוקלין קולג' ותואר שני בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת העיר ניו יורק. כמו כן יש לה תואר שני נוסף בהיסטוריה יהודית מהישיבה יוניברסיטי. היא נשואה ליצחק 'ייץ' (ארווין) גרינברג, סופר, פרופסור להיסטוריה ורב, המקדם דיאלוג בין היהדות לבין הנצרות בארצות הברית.

גרינברג פעילה בתנועה המחברת בין יהדות לבין פמיניזם. בפברואר 1973 נתנה את ההרצאה הפותחת בוועידה הראשונה של הנשים היהודיות בארצות הברית שהתקיימה בניו יורק, וב-1997–1998 כיהנה כיו"ר הוועידה הראשונה והשנייה לפמיניזם ואורתודוקסיות. היא מייסדת שותפה והנשיאה הראשונה של הברית היהודית פמיניסטית-אורתודוקסית. בנוסף, קידמה גרינברג במרוצת השנים שיתופי פעולה בין נשים ממגוון דתות, ובהן גם נשים פלסטיניות.

גרינברג מרצה באוניברסיטאות ובקהילות יהודיות בארצות הברית. באחת ההרצאות טבעה את משפטה המפורסם: "היכן שיש רצון מצד הרבנים, יש אף דרך הלכתית (לערוך את התמורות המתבקשות)", עליו ספגה ביקורת קשה מדמויות כמו הרבנים אהרן ליכטנשטיין, יונתן זקס ואחרים. בשנת 2000 קיבלה גרינברג את פרס "נשים שעשו שינוי" מהקונגרס היהודי האמריקאי במהלך טקס שנערך במשכן הכנסת בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* בלו גרינברג, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262188705171
* GND: 118091301
* ISNI: 0000 0000 8168 9348
* LCCN: n81065141
* NKC: osd2012729105
* NTA: 069310556
* SNAC: w6x08qcv
* VIAF: 97865264
* WorldCat: lccn-n81065141

 |
**עמי-יָעָל אקסלרוד** (4 בפברואר 1939 – 16 באוקטובר 1973) היה קצין צנחנים, אשר עוטר בעיטור העוז על לחימתו בסיני במלחמת יום הכיפורים, שבה נהרג.

קורות חיים
----------

אקסלרוד נולד בקיבוץ נען. שמו ניתן לו על רקע המאבק לעלייה באותם ימים. בילדותו עברה משפחתו לקיבוץ קריית ענבים. למד בבית הספר האזורי הרי-יהודה והיה פעיל בשורה ארוכה של תחביבים וביניהם גדנ"ע וסיירות. לפני גיוסו שימש במשך שנה כמדריך בתנועת הנוער העובד באשקלון.

אקסלרוד התגייס לצה"ל ב-1958 והתנדב לשירות בחטיבת הצנחנים, עבר קורס קצינים וקורס קציני חבלה. לאחר תום שירותו חזר לקיבוצו והשתלב בעבודה במשק.

במילואים עבר אקסלרוד קורס מפקדי פלוגות ושירת כסגן מפקד פלוגת הנדסה של חטיבת צנחנים. השתתף במלחמת ששת הימים. שנה אחר כך יצא בשליחות חשאית לחבל כורדיסטן. הוענקה לו דרגת רב-סרן והוא התקדם לתפקיד של מפקד פלוגה.

אקסלרוד התחתן ב-1966. לו ולאשתו נולדו בן ובת.

מלחמת יום הכיפורים
------------------

לאחר פרוץ המלחמה גויס אקסלרוד ויצא לחזית סיני כמפקד פלוגת הנדסה בגדוד הסיור 582 של חטיבה 226, שעליו פיקד סגן-אלוף נתן שונרי.

לקראת המבצע לצליחת תעלת סואץ, שהחל ב-15 באוקטובר 1973, סופח גדודו של שונרי לחטיבת השריון 14. בלילה שבין ה-15 וה-16 באוקטובר נקלע הגדוד לקרב קשה בצומת הצירים טרטור-לקסיקון שבקרבת התעלה. הוא עמד מול כוחות מצריים בעלי כוח אש עדיף וספג נפגעים רבים. אקסלרוד ניהל את חילוץ הנפגעים מפלוגתו ונשאר מאחור כדי לחפות על אנשיו הנסוגים בנשקו האישי, עד אשר נפגע ונהרג. על פעולתו זו הוא עוטר לאחר המלחמה בעיטור העוז.

אקסלרוד הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בקיבוצו.

פלוגתו הוציאה לאור ספר לזכר שלושה עשר חייליה שנפלו במלחמה, ובו גם דברים על אקסלרוד, צילומים של יצירות שלו וקטעים ממכתביו. שמו הונצח על גבי אנדרטאות שונות ובהן אנדרטת הצנחנים בתל נוף ואנדרטת חיל ההנדסה בחולדה.

עמי-יעל היה אחיו של יצחקי גל אשר גילה מחדש את גמלא.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של עמי-יעל אקסלרוד, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* עיטור העוז שהוענק לעמי-יעל אקסלרוד באתר "בעוז רוחם"
* עמי-יעל אקסלרוד באתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים
**סרגיי צ'רניק** (בבלארוסית: **Сяргей Чэрнік**; נולד ב-20 ביולי 1988) הוא כדורגלן בלארוסי המשחק בעמדת השוער בשחטיור סליהורסק.

קריירת מועדונים
---------------

צ'רניק התחיל את הקריירה שלו בניימן הורדנה ובעונת 2011 הפך לשוער הראשון של הקבוצה הבוגרת כאשר הוא בן 23. בפברואר 2013 היה קרוב לסיכום בפ.צ. רוסטוב מליגת העל הרוסית, אך בסופו של דבר נשאר בהורדנה.

ב-1 בינואר 2014 חתם בבאטה בוריסוב. ב-22 ביוני 2015 צ'רניק קבע דקות ללא ספיגת שער במשחק במסגרת ליגת העל הבלארוסית כאשר עשה זאת 1073 דקות.

ביוני 2016 חתם לשלוש שנים בנאנסי מליגת העל הצרפתית.

ביולי 2019 חזר למולדתו וחתם באלופת בלארוס, באטה בוריסוב.

בינואר 2020, צ'רניק חתם באירטיש מליגת העל הקזחית.

ב-23 בספטמבר 2020, צ'רניק חזר לבלארוס וחתם בהרדזיה. עונה לאחר מכן, הצטרף לשחטיור סליהורסק.

קריירה בינלאומית
----------------

במאי 2011 צ'רניק זומן לראשונה לסגל נבחרת בלארוס, אך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך כשנתיים וחצי לאחר מכן ב-15 בנובמבר 2013 נגד אלבניה.

תארים
-----

באטה בוריסוב
* ליגת העל הבלארוסית: 2014, 2015, 2016
* הגביע הבלארוסי: 2014/2015
* הסופר קאפ הבלארוסי: 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי צ'רניק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אוֹרֵל ניקולֶה** (בצרפתית: **Aurèle Nicolet**; ‏22 בינואר 1926 – 29 בינואר 2016) היה חלילן שווייצרי. נחשב לאחד החלילנים והמורים לחליל צד המשמעותיים במחצית השנייה של המאה ה-20.

ביוגרפיה
--------

אורל ניקולה (משמאל) יחד עם אורי טפליץ, אורי שוהם וחנוך תל אורן. בית נתנזן ירושלים
ניקולה נולד ב-22 בינואר 1926 בעיר נשאטל (Neuchâtel), בירת הקנטון בעל אותו השם בשווייץ. בצעירותו למד ניקולה חליל בקונסרבטואר של ציריך בכיתתו של החלילן אנדרה ז'ונה, ואחר-כך בין השנים 1945–1947 בקונסרבטואר של פריז בכיתתו של מרסל מואיז ואיבון דרפייה. בשנת 1947 זכה ניקולה בפרס ראשון בתחרות בקונסרבטואר, ובשנה לאחר מכן, בתחרות ז'נבה.

הקריירה התזמורתית המשמעותית שלו כוללת נגינה בתזמורת טונהאלה של ציריך בין השנים 1945–1947, חלילן סולן בתזמורת הסימפונית של וינטרטור בין השנים 1948–1950. וילהלם פורטוונגלר מינה אותו לחלילן הסולן בתזמורת הפילהרמונית של ברלין, שם ניגן בין השנים 1950–1959. בין השנים 1952–1965 היה המורה לחליל בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין (כיום UdK), ולאחר מכן המשיך ללמד בבית הספר הגבוה למוזיקה פרייבורג עד שנת 1981. גם אחרי פרישתו, המשיך לתת כיתות אומן ולהופיע באינטנסיביות רבה, עד אשר מצבו הבריאותי לא אפשר לו זאת יותר. בין השאר, ביקר בישראל פעמים אחדות ואף חגג בה את יום הולדתו ה-70.

### הישגיו

אורל ניקולה הציג קריירה חלילנית מרשימה; הוא ניגן כסולן עם תזמורות חשובות, בקונצרטים של מוזיקה קאמרית, וכן הקליט דיסקים רבים בכל הז'אנרים של המוזיקה הקלאסית, בין השאר לחברות התקליטים סוני, פיליפס ואראטו.

מלחינים חשובים, וביניהם טורו טקמיצו, ג'רג' ליגטי, אדיסון דניסוב ויוסף טל, כתבו בעבורו יצירות, ולא בכדי; אורל ניקולה החל לעסוק באופן אינטנסיבי בנגינת מוזיקה מודרנית ואוונגארד, וכן תרם לטכניקות השונות של נגינת החליל בז'אנר זה.

נגינתו
------

ניקולה היה מייצג מהותי של אסכולת הנגינה הצרפתית בחליל מיסודו של פול טפנל, בין השאר הודות ללימודיו אצל גדולי החלילנים של זמנו, מרסל מואיז ואנדרה ז'ונה. נגינתו התאפיינה בצליל מלא וחד, ועם זאת גמיש. זאת ועוד, הוא ניחן בארטיקולציה חדה ונקייה במיוחד. שלא כמו מורו מרסל מואיז, נגינתו של ניקולה הייתה מאופקת יותר, ובנוסף - מהוקצעת, וחפה ממנייריזם בכל צורה שהיא.

חלילנים רבים מאוד למדו תחת הדרכתו של ניקולה, ומרובים אלו מתוכם אשר פיתחו קריירה חלילנית מרשימה. בין החלילנים הידועים שלמדו בכיתתו ניתן למנות את הסולן המפורסם עמנואל פהו. בכיתתו של ניקולה למדו גם ישראלים, ובהם החלילן משה אהרן אפשטיין. ניקולה זכור כמורה קשוח ותובעני, ועם זאת, ככזה שהשקיע את מירב מרצו בלימוד ובחלילנים אשר עבדו תחת הדרכתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אורל ניקולה

* אורל ניקולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אורל ניקולה, באתר ספוטיפיי

* אורל ניקולה, באתר AllMusic (באנגלית)

* אורל ניקולה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אורל ניקולה, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף טל כותב לאורל ניקולה, דבר, 5 ביוני 1977

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266076405171
* BIBSYS: 1071464
* BNE: XX872780
* BnF: cb138979589 (data)
* CANTIC: a12191759
* CiNii: DA07962390
* GND: 134473205
* HDS: 020719
* ISNI: 0000 0001 0909 4865
* LCCN: n81132042
* LNB: 000102064
* MusicBrainz: 98b40321-a346-4a73-ba89-7ce868743371
* NDL: 01155301
* NKC: jx20060403065
* NLP: a0000001902720
* NTA: 069982112
* SUDOC: 162427646
* VIAF: 64192733
* WorldCat: lccn-n81132042

 |
דוגמת תעודת "תו תקן"
**מדריך טיולים במערכת החינוך** הוא מדריך טיולים שהוסמך להדריך טיולים במערכת החינוך בישראל, לאחר שעבר הכשרה וקיבל תעודה מתאימה (תעודת היתר להדרכת טיולים במערכת החינוך, הנקראת בטעות "תו תקן") ממשרד החינוך, תחום של"ח וידיעת הארץ. תעודה זו אינה מקנה למחזיק בה היתר לשמש כמורה דרך למבוגרים, שניתן על ידי משרד התיירות בלבד.

החיוב להכשרה ייעודית ולאחזקת תעודת היתר להדרכת טיולים במערכת החינוך נכנס לתוקפו בשנת 2009. מאז הוענקו למוסדות הכשרה להדרכת טיולים היתרים להעברת קורסים למדריכי טיולים, אשר מקבלים בתום תקופת הכשרה והסמכה לאזור גאוגרפי מסוים, הנמשכת מספר חודשים, תעודת היתר. בנוסף זוכים להכשרה בני ובנות שירות לאומי, מדריכי של"ח ורשות הטבע והגנים בשירות צבאי, בני נוער בשנת שירות לפני גיוס לצה"ל ומדריכים פרטיים מכל רחבי הארץ, בעלי רקעים שונים.

הקבלה למסלול ההכשרה מותנית בתעודת בגרות וכוללת מיון מוקדם של המדריכים וריאיון עם מנהל תוכנית ההכשרה. לקבלת התעודה נדרשת עמידה בדרישות אותן הגדיר משרד החינוך, הכוללות קורס מגיש עזרה ראשונה, בוחן ביטחון ובטיחות בטיולים, לימודי מתודולוגיית הדרכה לגילאים שונים, ניווט בשטח והסמכה לשני אזורים גאוגרפיים בארץ ישראל לפחות (הכוללת הכרות עם הגאוגרפיה, גאולוגיה, בוטניקה, זואולוגיה, ארכאולוגיה, היסטוריה ותרבות האזור). אזורי ההסמכה הם: הגולן ועמק החולה; הגליל התחתון והעמקים; השרון ומישור החוף; ירושלים; הר הנגב; הגליל העליון והמערבי; הכרמל כולל  מישור חוף הכרמל; שפלת יהודה כולל יהודה ושומרון; מדבר יהודה, ים המלח ובקעת הירדן; הערבה והרי אילת. ההסמכה האזורית נעשית במסגרת מספר ימי סיור והדרכה אינטנסיביים הנקראים "קמפוסים".

קישורים חיצוניים
----------------

* משרד החינוך - מנהלת הטיולים, נהלים למתן היתר להדרכת טיולים במערכת החינוך
דיק (משמאל) מגיש כתב האמנה לנשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב, דצמבר 2019
**ג'ורג דיק** (בערבית: **جورج ديك**, בתעתיק מדויק: ג'ורג' דיכ; נולד ב-1984) הוא דיפלומט ערבי-ישראלי. ב-2018, מונה דיק לשגריר ישראל באזרבייג'ן והפך בכך להיות הערבי-הנוצרי הישראלי הראשון שהפך לשגריר.

קורות חיים
----------

דיק גדל במשפחה נוצרית אורתודוקסית בשכונת עג'מי ביפו, בבניין בו שאר הדיירים כללו מוסלמים, קתולים, יהודים וכומר קתולי ממוצא יהודי. אביו, יוסף דיק, עבד כיועץ מס והיה ממנהיגי העדה הנוצרית ביפו. הוא כיהן כיו"ר האגודה האורתודוקסית, ונחשב דמות מוכרת ואהודה בעיר עד שב-2015 נחנכה כיכר לזכרו בעיר יפו בהשתתפות ראש העיר רון חולדאי. דיק מספר כי סבו וסבתו ברחו ללבנון להבטיח את שלומם בעת מלחמת העצמאות, לאחר שנאמר להם שהיהודים ישחטו אותם אם הם יישארו בבתיהם, אך ציפו לחזור לביתם לאחר שצבאות ערב יביסו את היהודים. לפי דיק, עם סיום המלחמה סבו וסבתו חשו כי הם "רומו", והחליטו לחזור באופן בלתי חוקי לביתם ביפו במקום להישאר בלבנון כפליטים. מכיוון שהכניסה המחודשת למדינה הייתה בלתי חוקית, סבו של דיק, חשמלאי, נעצר ונכלא.[דרוש מקור] קרובי משפחה נוספים של דיק שנמלטו בשנת 1947 לא חזרו ומתגוררים ברחבי העולם.

דיק הוא בוגר בית ספר הארי רדזינר למשפטים. הוא גם למד באוניברסיטת ג'ורג'טאון על מלגת פולברייט.

קריירה
------

דיק הצטרף למשרד החוץ בשנת 2008. הוא היה סגן ראש המשלחת בניגריה בין השנים 2009–2012. הוא הוצב בנורווגיה בין השנים 2012–2015. באוסלו שימש כסגן שגריר; הוא היה השגריר בפועל במהלך מבצע צוק איתן בשנת 2014.

בשנת 2018, בגיל 34, מונה דיק לשגריר ישראל באזרבייג'ן ובכך הפך לערבי-הנוצרי הישראלי הראשון בדרגת שגריר. בעבר היו לישראל שגרירים ערבים. עלי יחיא היה שגריר בפינלנד וביוון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' דיק** בוויקישיתוף
* ג'ורג' דיק, ברשת החברתית פייסבוק
* ג'ורג' דיק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'ורג' דיק, ברשת החברתית אינסטגרם
* הודיה כריש חזוני, ‏השגריר שלנו בגבול איראן לא מפחד להגיד את האמת, בעיתון מקור ראשון, 19 בדצמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישי פרידמן, יצא ממעגל הנכבה, באתר מידה (אתר אינטרנט), 21 במאי 2015
2. ↑  שי ניר, שגריר ישראל החדש בבקו: ג'ורג' דיק, הערבי-נוצרי הראשון בתפקיד, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, ‏16 בנובמבר 2018
יונתן גרסל בהרצאה
**יונתן גרסל** (באנגלית: **Jonathan Gressel**) (נולד ב-30 באוקטובר 1936) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה למדעי הצמח במכון ויצמן למדע, חתן פרס ישראל בחקר החקלאות ומייסד חברת TransAlgae.

ביוגרפיה
--------

גרסל נולד בארצות הברית ועלה לישראל כנער בשנת 1950. בסיום לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון החקלאי בפרדס חנה-כרכור חזר לארצות הברית ולמד תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של אוהיו ותואר שני ודוקטורט באוניברסיטת ויסקונסין. לימודיו עסקו במגוון תחומים בחקלאות, ביוכימיה ופיזיולוגיה של הצמח. בשובו לישראל השתלם בבתר-דוקטורט במחלקה לביוכימיה במכון ויצמן למדע, תחת פרופסור מרדכי אברון, ולאחר מכן במחלקה לגנטיקה של צמחים.

כחבר סגל מכון ויצמן למדע התקדם גרסל לדרגת פרופסור מן המניין. במסגרת עבודתו המחקרית פורסמו על ידו עד 2010 למעלה מ-300 מאמרים ושלושה ספרים, וכן חמישה ספרים נוספים בעריכתו. מחקריו נגעו בתחום ויסות מערכות ביולוגיות והתמקדו בפריחה ובנביגה. גרסל התמקד בחקר הדברה ועסק במודלים התפתחותיים של עמידות, לשם עמידות גידולים חקלאיים וצמצום עמידותם של עשבים. בין מחקריו הוא עסק בקטילת טפילים דוגמת עלקת וסטריגה. לצד תפקידיו האקדמיים הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטאות שונות בעולם ובשנת 2008 היה ממייסדי חברת "TransAlgae", בה שימש מדען ראשי ומחקריו כיום (2010) מתמקדים בה בביות אצות חד-תאיות והתאמתן למי ים המועשרים בדשן ופחמן דו-חמצני לשם הפקת תוצרת מהן. בנושאי התמחותו ייעץ לחברות ביוטכנולוגיה, הבנק העולמי וממשלות בעולם.

גרסל נבחר לראשות האגודה הבינלאומית לעשבים רעים, כיהן כיו"ר האגודה הישראלית למדע העשבים הרעים וחבר כבוד באגודה האמריקאית. כן הוא כיהן כיו"ר "האגודה הישראלית לתרביות רקמה וביולוגיה מולקולרית". בשנת 2010 הוכרז גרסל כזוכה בפרס ישראל לחקר החקלאות על היותו "מומחה בעל שם עולמי בביוטכנולוגיה של צמחים, פורץ דרך בחקר המנגנונים המולקולריים המאפשרים הדברת עשבים בחקלאות ובעל תגליות המיושמות בארץ ובעולם".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונתן גרסל** בוויקישיתוף
* פרס ישראל מוענק לפרופ' יונתן גרסל, אתר מכון ויצמן למדע (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278998005171
* GND: 1257106317
* ISNI: 0000 0003 6700 3671
* LCCN: n81101418
* NTA: 241857546
* SUDOC: 068758227
* VIAF: 232905174
* WorldCat: lccn-n81101418

 |
אניד צ'ארלס (1894–1972) הייתה סטטיסטיקאית ופעילה סוציאליסטית ופמיניסטית. היא נמנית עם חלוצי המחקר בתחומי הדמוגרפיה והסטטיסטיקה של אוכלוסיות.

ביוגרפיה
--------

צ'ארלס קיבלה ב-1916 תואר במתמטיקה, כלכלה וסטטיסטיקה בניונהאם קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1929, כאשר התגוררה בדרום אפריקה, לשם עברה בעקבות בעלה, קיבלה תואר דוקטור בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קייפטאון.

היא החלה לעסוק בסטטיסטיקה רק בתחילת שנות ה-30, כשאר התמנתה לעמיתת מחקר בבית הספר לכלכלה של לונדון (LSE). למעשה, היא התמקדה במחקר בתחום חדש שזה עתה החל להתפתח – דמוגרפיה. היא עסקה בעיקר בשני תחומים עיקריים – חקר הפוריות ותחזיות אוכלוסייה. עם זאת, לא נמנעה מלעסוק גם בתחומים אחרים.

ב-1932 היא פרסמה מחקר חלוצי על השימוש באמצעי מניעה שהתבסס על מדגם של 900 נשים באנגליה. כעבור שנתיים, פרסמה ספר רב השפעה על מגמת הירידה בגידול האוכלוסייה באנגליה. בספר זה תקפה את עקרונות האאוגניקה, שהיו אז מקובלים למדי בבריטניה ובמדינות נוספות.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, מצבה המשפחתי היה מסובך. בעלה שהה בשוודיה, ואחת מבנותיהם שהתה בנורווגיה. בדרך לא דרך המשפחה התאחדה בקנדה. היא עבדה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של קנדה בין 1940 ל-1946, בשנתיים הראשונות ללא תשלום, ועסקה שם במחקרים על מגמות נישואין, פוריות, והגירה פנימית. את סיכום מחקריה שם פרסמה בספר שיצא לאור ב-1948. לאחר שעזבה את קנדה החזיקה במספר משרות, בין היתר באוניברסיטת בירמינגהם והחל מ-1953 ועד לפרישתה ב-1964 (עם הפסקה בין 1959 ל-1962) עבדה בארגון הבריאות העולמי. במסגרת עבודתה בארגון ערכה ופרסמה 24 מחקרים שעסקו בעיקר בחקר אוכלוסיות ובריאות הציבור בעולם השלישי, כגון אפגניסטן, תאילנד, בורמה והודו. סילביה וארגון, שכתבה את סיפור המורשת של צ'ארלס טוענת כי בארגון הבריאות העולמי צ'ארלס ביצעה את המחקר המשמעותי ביותר בקריירה שלה, ולמרות זאת, פרק זה בחייה המקצועיים זכה להערכה הפחותה ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* Legacy of Enid Charles, 1894-1972 - Sylvia Wargon - Canadian Studies in Population, Vol. 32.2, 2005, pp. 137-153
* The practice of birth control - Enid Charles, The spectator archive, 25 November 1932, page 32
* Fertility, Class and Gender in Britain, 1860-1940, pages 17-24 - Simon Szreter


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294095005171
* BIBSYS: 12037448
* ISNI: 0000 0000 7391 148X
* LCCN: n99803093
* NTA: 073082295
* SUDOC: 113421397
* VIAF: 11645155
* WorldCat: lccn-n99803093

 |
קזרשווילי מימין במסיבת עיתונאים עם מזכיר ההגנה של ארצות הברית, רוברט גייטס
**דוד קזרשווילי** (בגאורגית: **დავით კეზერაშვილი**, דַווית קֶ'זֶרַשווילי; ‏‏נולד ב־22 בספטמבר 1978) הוא פוליטיקאי גאורגי יהודי (התנועה הלאומית - דמוקרטים). מפברואר 2004 ועד לנובמבר 2006 הוא היה ראש המשטרה הפיננסית במשרד האוצר, שזה עתה הוקמה. החל בנובמבר 2006 ועד דצמבר 2008 היה שר ההגנה של גאורגיה.

חייו
----

קזרשווילי נולד בטביליסי, היגר לרוסיה ובשנת 1992 עלה לישראל והתגורר עם סבתו בקרית בן-גוריון בחולון ולמד בתיכון קוגל. לאחר כשנה וחצי עזב את ישראל וחזר לגאורגיה. בשנת 1995 למד משפטים ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי, ובשנת 1999 סיים את חוק לימודיו. בשנת 2001 הוא הועסק במשרד המשפטים הגאורגי כעוזרו של מיכאיל סאקשווילי, שעזר לו מאוחר יותר להגיע לתפקיד ראש מועצת עיריית טביליסי.

לאחר מכן עבר קזרשווילי לשמש כשר האוצר של גאורגיה (בשנים 2004-2006), שכלל את התפקיד של ראש המשטרה לפשעים פיננסיים. ב-11 בנובמבר 2006, בגיל 28, הוא מונה לשר ההגנה של גאורגיה, כשהוא מחליף את איראקלי אוכרואשווילי (ირაკლი ოქრუაშვილი).

במסגרת השינויים שבוצעו בצמרת הממשלה בעקבות התבוסה הגאורגית במלחמה נגד רוסיה, באוגוסט 2008, פוטר קזרשווילי, ב-15 בדצמבר, מתפקידו יחד עם שרת החוץ אקה טקשלאשווילי ושר החינוך. מחליפו הזמני של קזרשווילי היה סגנו בּאתוּ כּוּתֶליָה (ბათუ ქუთელია) ‏. ב-9 בדצמבר של אותה שנה מונה ואסיל סיחארולידזה כשר ההגנה של גאורגיה.

עמדות פוליטיות
--------------

קזרשווילי הוא חבר התנועה הלאומית הדמוקרטית, והשתתף בבחירות 2002 כחבר המפלגה. הוא חבר קרוב של נשיא גאורגיה מיכאיל סאקשווילי. אחד ממכריו, שלווה נתלאשווילי, ממפלגת העבודה הגאורגית, טען כנגד מינויו לתפקיד, כי מעולם לא שירת בצבא הגאורגי. כמו כן, היו טענות למדיניות נוקשה שלו בתפקידו כראש המשטרה הפיננסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד קזרשווילי** בוויקישיתוף
* דוד קזרשווילי באתר משרד ההגנה הגאורגי, (אנגלית)
* דוד קזרשווילי באתר ממשלת גאורגיה, בגאורגית
* מתן דרורי, מהפכת הילדים, מעריב (סופשבוע) 5.5.2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד קזרשווילי, "איחוד טריטוריאלי נותרה מטרת מפתח של גאורגיה", כתבה באנגלית
2. ↑  באפריל 2005 עצר את מירב שורדניה, נשיא התאחדות הכדורגל של גאורגיה (საქართველოს ფეხბურთის ფედერაცია), בגין חשד למעילה של מעל למיליון דולר
3. ↑  רויטרס, **גאורגיה: שרי החוץ וההגנה פוטרו**. ראש ממשלת גאורגיה הסביר: "דרושים שינויים בתחום ההגנה. חשוב לחזק את מדיניות החוץ ונדרש יותר ניסיון", 5.12.2008, ynet‏
4. ↑  UNA שירות האינפורמציה הגאורגי 15.11.2005 Saakashvili-National movement bloc
5. ↑  Civil Georgia, אנג'פרידזה, זאל (נובמבר 2006) איראקלי אוכרואשווילי מוכיח that one's as good as none in politics
6. ↑  Civil Georgia17.6.2005 Financial Police Grilled by MPs over High-Handed Tactics

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**איראקלי אוכרואשווילי** |  **שר ההגנה של גאורגיה** 
2006–2008 | **הבא**:**ואסיל סיחארולידזה** |
**הלובי למלחמה באלימות מינית** הוא ארגון לובי אזרחי שהוקם על ידי יעל שרר.

מטרת הארגון היא לדאוג לכך שנפגעי אלימות מינית בישראל יקבלו טיפול מקצועי, מיידי ומותאם מהמערכות הרלוונטיות במדינה. הלובי למלחמה באלימות מינית מייצג, בגוף ראשון, את הקול של נפגעות ונפגעי אלימות מינית במסדרונות הכנסת ובכל מקום בו מתקבלות החלטות שמשפיעות על גורל הנפגע/ת.

הלובי הוקם באמצעות קמפיין מימון המונים בסוף 2019, ומהווה המשך ישיר לפעילותה של שרר כלוביסטית ואקטיביסטית מול הממשלה והכנסת.

ב-2022 עבר החוק להסדרת אופן נטילת ושמירת ערכות אונס שקודם על ידי הלובי בכנסת, לאחר שמירב בן ארי הגישה את החוק. החוק מאריך את תקופת הזמן שבה ערכות אונס נשמרות על ידי בתי החולים גם ללא הגשת תלונה במשטרה, משלושה חודשים ל-50 שנה.

פעילות
------

**יישום חוק החוו״דים:** במהלך הכנסת ה-20 קידם הלובי למלחמה באלימות מינית קידם ביחד עם חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין את חוק החוו״דים, שנועד להסיר חסמים משמעותיים העומדים בפני נפגעות ונפגעי אלימות מינית בהגשת תביעת נזיקין למתן פיצויים. הצעת החוק נוגעת לתביעות אזרחיות המוגשותת לקבלת סיוע, כלכלי ונפשי, בעקבות הנזק שנגרם עקב הפגיעה המינית. לפני יישום החוק חלק מההליך יצר עול כלכלי ונפשי נוסף, כאשר נפגע או נפגעת שרצו לתבוע נזיקין נאלצו לעבור על פי רוב שלוש בדיקות על ידי מומחים שונים כדי להעריך את הנזק. מדובר במומחה מטעם הנפגע או הנפגעת, מטעם הנאשם, ומטעם המדינה. חזרתיות זו הקשתה על התהליך הטראומטי מלכתחילה, בכך שהאריכה ויקרה אותו, עד לעלויות של אלפי שקלים.

הצעת החוק הוגשו לראשונה בשנת 2018 וכבר באותה שנה עבר בקריאה שניה ושלישית אך לא יושם. על פי החוק החדש, בית המשפט ימנה מומחה אחד מטעמו, וחוות דעתו תהיה מוסכמת על כל הצדדים. בגלל חילופי ממשלות תכופים, התקנות שיאפשרו את היישום שלו לא נחתמו במשרד המשפטים באותה שנה.

במהלך הכנסת ה-25, בזכות עבודה מאומצת של הלובי למלחמה באלימות מינית מול שר המשפטים, ח״כ יריב לוין, ויו״ר וועדת חוק חוקה ומשפט, ח״כ שמחה רוטמן, אושרו תקנות החוק והוא החל להיות מיושם בפועל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הלובי למלחמה באלימות מינית
* הלובי למלחמה באלימות מינית, ברשת החברתית פייסבוק

* הלובי למלחמה באלימות מינית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המסע האמיץ של יעל שרר למען הנפגעות, באתר ynet, 6 בספטמבר 2019
2. ↑  אתר הלובי למלחמה באלימות מינית
3. ↑  תמיכה בלובי למלחמה באלימות מינית, באתר beactive.co.il
4. ↑  אריק בנדר, ‏החוק להסדרת אופן נטילת ושמירת ערכות אונס עבר בקריאה שלישית, באתר מעריב אונליין, 9 במרץ 2022
5. ↑  הדר גיל-עד, ערכות האונס יישמרו למשך 50 שנה: "השליטה חוזרת לנפגעות", באתר ynet, 10 במרץ 2022
**גילברטית** (ידועה גם כ**קיריבטי**) היא שפה אוסטרונזית המדוברת בעיקר בקיריבטי, שייכת לענף המיקרונזי של השפות האוקיאניות. השם קיריבטי מגיע מההגייה המקומית של השם "גילברטס" לפי הפונולוגיה הגילברטית. המקור לשם "גילברטס" הוא משנת 1820, כאשר האדמירל הרוסי אדם יוהאן פון קרוזנשטרן שינה את שמם של האיים ל"les îles Gilbert" (בצרפתית), איי גילברט, על שמו של קפטן תומאס גילברט אשר חצה את האיים בשנת 1788.

למעלה מ-96% מתוך 119,000 האנשים, החיים בקיריבטי, מדברים גילברטית, וכן רבים מתושבי נוי (טובאלו), האי רבי (פיג'י), ואיים אחרים אליהם הועברו תושבי קיריבטי (איי שלמה, ונואטו), או היגרו (בעיקר לניו זילנד והוואי).

בשנת 2020 בית הספר פינלייסון פארק באוקלנד הפך לבית הספר הראשון בניו זילנד שהקים יחידה ללימוד גילברטית.

בשפה הגילברטית ישנם שני ניבים עיקריים, צפוני ודרומי. ההבדל העיקרי ביניהם הוא בהגייה של מספר צלילים. לגבי איי בוטאריטארי קיים ניב ייחודי, השונה מהקיריבטי הסטנדרטי הן באוצר מילים והן בהגייה.

בגילברטית 10 תנועות ו-13 עיצורים.

תנועות בגילברטית|  | אחורית | קדמית |
| סגורה | u uː |  |  | i iː |
| אמצעית | o oː |  |  | e eː |
| פתוחה |  | a aː |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* מילון אנגלי-גילברטי (באנגלית)
* איך לספור בגילברטית (באנגלית)
* היבטים של הדקדוק הקיריבטי (באנגלית)
* מילון אנגלי-קיריבטי משולב (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Auckland school establishes Kiribati language unit | RNZ". *Radio New Zealand*. 2021-10-08. אורכב מ-המקור ב-2021-10-08. נבדק ב-2021-10-08.
2. ↑  Blevins, Juliette; Harrison, Sheldon P. (1999). "Trimoraic Feet in Gilbertese". *Oceanic Linguistics*. **38** (2): 203–230. doi:10.1353/ol.1999.0012. S2CID 143647044.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529277805171
* GND: 4284291-8

 |
כיוון נשיבת הרוח הקטבטית, בעמק ישנו ערפל
**רוח קָטָבַּטִית** (מיוונית: **κατὰ** - "מטה" βαίνω - "ללכת") היא רוח הנושבת כלפי מטה במורדות הרים כתוצאה מהפרש לחצים הנוצר מתנאים טופוגרפיים.

היווצרות
--------

הטמפרטורה באטמוספירה במצב רגיל יורדת ככל שעולים בגובה, עקב הירידה בלחץ עם הגובה והריחוק מהקרקע, שמתחממת משמעותית יותר מאשר האטמוספירה. השכבה הנמוכה של האטמוספירה, הטרופוספירה מתערבלת ונוצרים בה מפלי טמפרטורה שונים, כלומר ירידה בטמפרטורה עם הגובה. שינוי טופוגרפי מקומי משפיע על מאזן הלחצים, וכפועל יוצא - הרוחות. ביום, ההר מתחמם מקרינת השמש, וכתוצאה מכך גם האוויר הצמוד אליו. עם זאת, באותו הגובה, בריחוק קל מההר האוויר קר יותר, על פי מפל הטמפרטורה, ללא האילוץ הטופוגרפי. האוויר החמים שלמורדות ההר דליל יותר מהאוויר הקריר - ולכן נוצר גרדיאנט לחץ, אשר קובע את עוצמת הרוח. עוצמת הרוח קשורה גם לזווית המדרון. האוויר הדליל והחמים עולה מעלה לכיוון הפסגה - זוהי הרוח האנאבטית, והיא חמימה.

הרוחות הקטבטיות הן המצב ההפוך, שמתרחש בשעות הלילה. הקרקע מתקררת מהר יותר ביחס לאוויר, וכך גם האוויר שמעליה. כאשר יש אילוץ טופוגרפי כגון הר, האוויר שעליו קר ודחוס יותר מהאוויר שלצידו, ולכן ישנן רוחות קרירות במורד. כשהרוח נושבת בנקיקים היא מתחזקת, בשל עקרון ברנולי, כשם שנהר המגיע לחלק צר יותר זורם מהר יותר ובעוצמה רבה יותר (תופעה הנקראת "תיעול"). לרוב, הרוח הקטבטית אינה חזקה, ומגיעה עד ל-18 קמ"ש בלבד. אף על פי כן, בתנאים מסוימים, הרוח הקטבטית עשויה להגיע לעוצמה הרסנית מאוד של אף יותר מ-185 קמ"ש. רוח כזו עשויה לגרום לעקירת עצים, לנזק ולאובדן בנפש.

יש לציין כי שמיים בהירים מאפשרים את חימום הקרקע המדובר, ובכך גם את הרוח הקטבטית. עננים מרובים בשמים מפחיתים בצורה ניכרת את התחממות הקרקע הישירה, ולכן במצב זה הרוח הקטבטית תיחלש ואף לא תנשב. יתרה מזו, הרוח הקטבטית היא תופעה מקומית. אם יש גורם אחר לרוח, כמו בריזה או מערכת סינופטית, וגורם זה משמעותי יותר, מבנה הסירקולוציה שתואר יכול להתערבל, ולמנוע או להפחית את הרוח.

דוגמאות
-------

לרוחות הקטבטיות יש שמות שונים בעולם. הרוח ידועה כ"בורה" בסלובניה ובקרואטיה. ברוסיה, אזור של לחץ אוויר גבוה יוצר רוחות קטבטיות אשר מגיעות עד הים האדריאטי, רוחות אלה עשויות להגיע עד למהירות של 220 קמ"ש.

כמו כן, הרוחות הקטבטיות נפוצות גם בצרפת. שם, הרוחות יורדות מן רצועות ההרים אל מקומות נמוכים יותר ומביאות איתן גל קור. גם בתקופות בהן הטמפרטורה נוחה יחסית, באביב ובסתיו, הרוחות שמגיעות מההרים הקפואים כל ימות השנה גורמות לקרה אשר מהוות איום על יבול חקלאי. בקיץ, הרוחות גורמות להתפשטות מהירה של שריפות הקשות לכיבוי.

התופעה מוכרת גם בישראל, במיוחד רוחות צפוניות הנושבות בבקעת הירדן ובאילת המגיעות ל-80 קמ"ש. כמו כן, רוחות אלו נושבות גם במפרץ חיפה - תופעת התיעול. הרוחות מגיעות כתוצאה מתיעול מכיוון עמק יזרעאל, הגליל התחתון והכרמל. רוחות אלו עשויות להגיע ל-90 קמ"ש.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רוח קטבטית** |

* רוח קטבטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוך זיו ויואב יאיר, **מבוא למטאורולוגיה יחידות 1–4**, האוניברסיטה הפתוחה, 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539601705171
* BnF: cb135074487 (data)
* GND: 4520887-6
* LCCN: sh99004718

 |