רפאל הלפרין, 1950
הרב **רפאל הלפרין** (כ"ז בניסן ה'תרפ"ד, 1 במאי 1924 – כ' באב ה'תשע"א, 20 באוגוסט 2011) היה מפתח גוף, מתאבק מקצועי, אמן לחימה, איש עסקים, יזם, נדבן, חוקר, סופר ופעיל ציבור ישראלי.

ביוגרפיה
--------

הלפרין, בן זקונים מתוך תשעה ילדים, נולד בווינה ליעקב הלפרין, שהיה בנקאי, סוחר נפט ובעל חברה למסחר בכתבי יד עתיקים, ולחיה לבית דלמן. בשנת 1933 עלתה המשפחה לארץ ישראל. האב רכש קרקעות בבני ברק והקים את שכונת זיכרון מאיר על שם רבי יהודה מאיר שפירא מלובלין. הלפרין התחנך בשורה של בתי מדרש מן הזרם הליטאי. כילד למד בתלמוד תורה "הסתדרות החרדים" ו"סיני" בתל אביב. בגיל 13 למד בישיבת תפארת ישראל בחיפה. בגיל 15 עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. בגיל 17 למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. אביו היה מקורב לחזון איש ולכן הלפרין הכירו אישית ואף התכתב איתו.

בשנת 1944, בגיל 20, נישא לצפורה (נפטרה בה'תשע"ג), ולזוג נולדו חמישה ילדים. מיד לאחר נישואיו עסק בעסקי היהלומים, בעיקר בבית המלאכה שלו בירושלים.

קריירה
------

בגיל 19 החל לעסוק בפיתוח גוף. לאחר שנתיים של לימוד עצמי בארץ ישראל נסע בשנת 1947 לאמסטרדם, לפראג ולפריז, שם הופיע לראשונה, ומשם לסבב הופעות באנטוורפן. בשנת 1948 שהה בארץ כמתנדב במלחמת העצמאות[דרושה הבהרה]. בשלהי 1948 נסע להתאמן בפנסילבניה ובניו יורק, שם הרבה להופיע בטלוויזיה[דרוש מקור].

ב-1950 שב לישראל עם ציוד להקמת מכוני כושר. הקים את "מכון שמשון" שהיה בעל כמה סניפים, ועוד כתריסר מכונים על ידי תלמידיו ובהדרכתו. יזם את תחרות "מר ישראל", שאף זכה בה בעצמו.

רפאל הלפרין זוכה בתחרות מר ישראל, שנת 1950
במהלך שנות ה-50 עסק בעיקר בהיאבקות מקצועית בארצות הברית. למרות טענותיו בעיתונות, הלפרין השתתף בקרבות מבוימים, בהם גילם את "היהודי הגיבור" מול מתאבקים אשר גילמו דמויות "רעות" (והיו למשל לבושים כנאצים). בין סמליו של הלפרין, באותה תקופה, היו תחתוני היאבקות ומגפי היאבקות עם מגן דוד. לדבריו, אחד המניעים שדחפו אותו להיות מתאבק היה אנטישמי שהכה אותו כשהיה ילד באוסטריה. משנת 1954 התאבק הלפרין במסגרת הארגון "Capitol Wrestling Corporation" (לימים WWE) של וינס מקמהן האב. במסגרת הקריירה שלו ביקר באיראן של תקופת השאה מוחמד רזא שאה פהלווי ונפגש עמו, ולפי ספרו נהיה חבר של כבוד באחים המוסלמים. בשנים אלו התאבק בדרום אפריקה, שם התפרסם כששהה בכלוב עם זוג אריות במשך חמש דקות, וקיבל על כך במתנה גור אריות.

בשנת 1957 הקים חברת יצוא לאפריקה בשם "אפיסקו". בשהותו באפריקה התיידד עם היילה סלאסי, קיסר אתיופיה. באותה תקופה השתתף כשחקן בסרט "טבריה".

בשנת 1958 הקים בארצות הברית, יחד עם תשעה בעלי מניות נוספים, חברה בשם "אמריקאן אוברסיז פוד סנטרס", שמטרתה לנהל בישראל רשת של בתי-קפה ומסעדות כשרים. בסוף 1958 פתחה הרשת את קפה "ניו-יורק" ברחוב דיזנגוף בתל אביב, בניהולו של הלפרין. בשנת 1961 מכר הלפרין את ציודה של המסעדה, ועקב כך הורשע בשנת 1965 במכירת ציוד המסעדה ללא רשות בעלי המניות ובהשמטת רישום מכירה זו מספרי החשבונות של המסעדה. בערעור שהגיש לבית המשפט העליון זוכה מחלק מהאישומים, ועונשו הופחת לשנה מאסר על תנאי וקנס של 4,000 לירות.

בשנות ה־60 הקים את רשת מכוני הכושר וההרזיה "טרקלין ונוס" וכן הרחיב את פעילות "מכון שמשון", שהיה המכון הראשון בישראל לפיתוח הגוף, בתל אביב.

בשנת 1961, לאחר 17 שנות נישואין, נפרד מאשתו, ונישא באותה שנה לברטינה (ברטי), ילידת בריסל (נפטרה בה'תש"ף), ולזוג נולדו שבעה ילדים.

בשנת 1963 פתח את מסעדת "ברטי", כשם אשתו השנייה, ברחוב בן-יהודה בתל אביב. על מעשיו במסעדה זו אמר בג"ץ, בעקבות עתירה שהגיש הלפרין: "העותרים גילו עזות מצח בלתי רגילה במעשיהם הבלתי חוקיים. הם הפרו וחזרו והפרו את חוקי הבנייה".

בשנות ה-70 היה הראשון בישראל שהפעיל עסק לשטיפת מכוניות, "רחץ וסע" שמו, במתחם הבורסה ברמת גן. היה חלוץ בהקמת קייטנות ספורט בשם "קייטנת שמשון" שזכתה בשעתו להצלחה גדולה יחסית.

בשנת 1967 עמד לדין, בבית משפט השלום בתל אביב, לאחר שבקרב היאבקות מבוים שקיים ב-18 ביוני 1966, באצטדיון בלומפילד, ביקש ממתאבק אחר שכינויו "אחמד פואד" לתקוף אותו, מעשה שגרם להתנפלות הקהל על המתאבק "הערבי" עד שהמשטרה נאלצה לפזר את ההמון בגז מדמיע. בכתב האישום נאשם הלפרין ב"עשיית מעשה העלול לגרום להיזק ציבורי והתנהגות במקום ציבורי העלולה לגרום להפרת השלום". לתשומת לב רבה זכה "ניצחונו" ב-20 בספטמבר 1973 על המתאבק "הנמר הירדני" "אבו ענתר" בהיכל הספורט יד אליהו. הלפרין מעולם לא הודה כי הקרבות היו מבוימים.

בשנות ה-70 למד הלפרין קראטה ואמנויות לחימה שונות במזרח הרחוק, באוקינאווה, ובעיקר ביפן, שם לטענתו קיבל דרגת דאן 5. במלחמת יום הכיפורים ערך מאות הופעות קראטה בפני חיילים והפגין את "כוחו" בשבירת אבנים.

ב־1974 התמודד בבחירות לראשות עיריית תל אביב, בראש רשימה שנקראה "שינוי" (אינה קשורה למפלגת שינוי). באותה תקופה ארגן כנס בהיכל הספורט יד אליהו, בקריאה לשלטונות ברית המועצות לשחרר את אסירי ציון ובראשם נתן שרנסקי.

חיים אישיים
-----------

גם בתקופת פעילותו כמתאבק הוא מעולם לא עזב את העולם החרדי, ובשנת 1974 הוא מכר את כל עסקיו והתמסר ללימוד תורה, כשהוא שוהה כל היום בישיבת אוהל יעקב בבני ברק, שהקימה משפחתו על שם אביו. הוסמך לרבנות. לפרנסתו פתח לאשתו חנות תכשיטים בבני ברק, בשם "ברטי תכשיטים".

בבחירות לכנסת ה-10, בשנת 1981, הריץ רשימה בשם "עוצמה", אך זכה ב-839 קולות בלבד.

ב-1988 החל לעסוק באופטומטריה. עסקי האופטיקה גדלו והפכו בשנות ה-90 לרשת אופטיקה הלפרין. בשנות השפל הכלכלי שבאו עם האינתיפאדה השנייה הציע הלפרין משקפיים במחירים סמליים למעוטי יכולת. ב-2008 הודיע על פרישתו מעסקי "אופטיקה הלפרין", והעביר את הבעלות על הרשת לילדיו מאשתו השנייה.תבנית:גם בצוואתו הוא נישל את ילדיו מאשתו הראשונה, לדבריו משום שלא שמרו איתו על קשר.

בסוף שנות ה-90 הקדיש מזמנו למאבק "זעקת השבת", לטובת השבתת בתי עסק ביום השבת. בשנת 2005 ארגן כנס גדול בהיכל הספורט יד אליהו, בו השתתפו רבנים רבים, בהם שמואל הלוי וואזנר, ישראל מאיר לאו והאדמו"רים מגור, ויז'ניץ וצאנז. יזם הקמת מועדון צרכנים שחבריו מתחייבים לבצע קניות מעסקים שומרי שבת בלבד, אך יוזמתו לא צלחה. הוא תרם צופרי שבת לשכונות חרדיות, ולמורת רוחם של רבים משכניו, על גג ביתו בבני ברק הציב מספר צופרים שהשמיעו לכל האזור מוזיקה חסידית כאות לזמן כניסת השבת.

עסק בפילנתרופיה ותרם מהונו למטרות גמילות חסדים בציבור החרדי. תרם לשיפוץ בתי כנסת, רכישת ארונות קודש והקמת מקוואות בקהילות חרדיות רבות ברחבי הארץ.

במשך עשרות שנים התגורר בתל אביב, ובשנות ה-90 העתיק את מגוריו לבני ברק. בנו הוא איש העסקים יעקב הלפרין. חתנו לשעבר הוא הפרסומאי מאיר גל.

נפטר ב-20 באוגוסט 2011 בגיל 87. נקבר בחלקה המשפחתית בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק, בסמוך לקבר אביו, מקים בית הקברות.

מחקריו
------

בגלל היותו מיוחס לרש"י, ערך מחקר עליו בהיבטים שונים, החל משיטתו בדקדוק וכלה בהערותיו בקבלה. המחקר כולל גם את הייחוס המשפחתי של רש"י ותולדות חייו. מחקר זה פרסם הלפרין בארבעה ספרים על תולדות רש"י ותורתו.

הלפרין ערך מחקרים בנושא גנאלוגיה יהודית על משפחות יהודיות. את מחקריו, הכוללים בעיקר אילנות יוחסין, ביסס על ספרות בנושא ועל ראיונות שקיים עם אדמו"רים בנושא שושלות החצרות השונות. את ממצאיו בנושא פרסם בספר אטלס עץ חיים המכיל שבעה עשר כרכים.

בשנת 2010 פרסם את ספרו "דיוקים בתורה", ועם נותני ההסכמה לספר נמנה הרב ברוך דב פוברסקי. כעבור זמן הופץ מכתב מהרבנים נסים קרליץ ומיכל יהודה ליפקוביץ, אליהם הצטרף גם הרב פוברסקי, בו יצאו נגד הספר בטענה שיש בו דברי כפירה.
בעקבות כך פנה לרב קרליץ שהורה שלצורך הכשרת הכרך הבא על ספר שמות, עליו למנות מבקר מטעם בית הדין שלו ושל הרב וואזנר. ואכן מינו את הרב יעקב שכטר לערוך את הספר, אולם לקראת סיום הספר (היו לו גם סקיצות לויקרא) הלפרין נפטר, והמשפחה החליטה לגנוז את הספר.

ספריו
-----

* **זירת חיי** - אוטוביוגרפיה. במהדורה מאוחרת שונה השם ל**זירות חיי** ונוספו פרקים ונעשו שינויים במבנה הספר
* **סוד ההרזיה**
* **לאכול ולרזות**
* **אטלס עץ חיים** - תולדות עם ישראל מבריאת העולם ועד ימינו (17 כרכים)
* **במחיצת ה"חזון איש"** - על קשריו עם החזון איש
* **תור הזהב והשמד** - יהדות ספרד וחכמיה עד לגירוש
* **אנציקלופדיה לבית ישראל** (20 כרכים) (עורך)
* **רש"י חייו ופירושיו** - תולדות חייו ושיטתו ההלכתית והעיונית בתנ"ך ובתלמוד (4 כרכים)
* **אנציקלופדיה תנ"ך וחז"ל בתמונות ובפסוקים** (4 כרכים)
* **דרכי הקדוש ברוך הוא**
* **דיוקים בתורה** (על בראשית)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **רפאל הלפרין** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רפאל הלפרין** |

* רפאל הלפרין, אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו
* גלריית תמונות ההיאבקות המקצוענית של רפאל הלפרין
* סיור וירטואלי אופטיקה הלפרין
* נופר סיני, כבד את אביך ותתחרה בו ראש בראש, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2005
* ג'קי לוי, מותה של אגדה, באתר ישראל היום, 26 באוגוסט 2011
* משה ויסברג, הגיבור שנאבק על השבת: שש שנים לפטירת הרב רפאל הלפרין זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 10 באוגוסט 2017
* רפאל הלפרין – "המתאבק העברי", מקס, אתר זווית אחרת, 16 באוקטובר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת אתר ערוץ הספורט, ‏נפטר המתאבק לשעבר הרב רפאל הלפרין, באתר ערוץ הספורט, 21 באוגוסט 2011
2. ↑  רפאל הלפרין נידון למאסר על מכירת ציוד ללא רשות הבעלים, דבר, 16 בדצמבר 1965
3. ↑  ע"פ 466/65 רפאל הלפרין נגד היועץ המשפטי לממשלה, פד"י כ (3) 449, ניתן ב-14.7.1966  
בוטל עונש המאסר לרפאל הלפרין, דבר, 15 ביולי 1966
4. ↑  גיל סדן, האושר בעקבות הכושר, דבר, 3 בפברואר 1967
5. ↑  איציק אוחנה, ‏לאחר מחלה קשה: מרת ברטינה סימונה הלפרין ע"ה, באתר כיכר השבת, 14 בספטמבר 2020
6. ↑  בוטל צו על תנאי לבקשת רפאל הלפרין, דבר, 26 ביולי 1965
7. ↑  יהושע כהנא, ההיאבקות הייתה מבויימת... ניצחונו של הלפרין נקבע מראש, מעריב, 29 במרץ 1967
8. ↑  טמיר ונעלם עם רפאל הלפרין, ערוץ 97
9. ↑  רפאל הלפרין יתבע את ירון לונדון בגלל התכנית על שבירת אבנים, דבר, 12 ביוני 1977
10. ↑  "בטלויזיה שברו אבני־נחל דקות, לעומת אבני־צור ענקיות שאני רגיל לשבור", מעריב, 12 ביוני 1977
11. ↑  מרן רבינו הגר"נ קרליץ זצ"ל - פורום אוצר החכמה, באתר forum.otzar.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312739905171
* BnF: cb135246830 (data)
* GND: 1071086022
* ISNI: 0000 0000 6693 4237
* LCCN: n82082629
* NTA: 134930517
* VIAF: 75198359
* WorldCat: lccn-n82082629

 |