recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מבנה גביש של נחושת כלורית
**נחושת דו-כלורית** היא תרכובת כימית של נחושת וכלור בעלת הנוסחה הכימית CuCl2
מלח זה, בצורתו היבשה הוא מוצק שצבעו חום בהיר הסופח באיטיות לחות מהאוויר עד לקבלת דיהידרט CuCl2•2H2O שצבעו ירוק-כחול.

מבנה
----

הנחושת נמצאת במרכז אוקטאדר מעוות בשל אפקט יאן טלר. גם בצורה הממויימת (CuCl2•2H2O) הנחושת בקואורדינציה אוקטאדרית, מוקפת בשתי מולקולות מים ו4 יונים מגשרים של כלוריד. התרכובת פרהמגנטית ונחושת כלורית הייתה החומר הראשון שנבדק בתהודה מגנטית אלקטרונית בשנת 1944.

כימיה
-----

### תמיסה מיימית

התמיסה המתקבלת מהמסת CuCl2 במים מכילה מגוון קומפלקסים של נחושת והרכבה משתנה בהתאם לריכוז, הטמפרטורה ונוכחות יוני כלוריד נוספים על אלו שמקורם במוצק. צורונים אלו כוללים את היון הקומפלקסי {\displaystyle [Cu(H\_{2}O)\_{6}^{+}2} שצבעו כחול וקומפקסים המכילים יוני הליד מהצורה {\displaystyle [CuCl\_{2+x}]^{x-}} שצבעם צהוב כמו {\displaystyle [CuCl\_{4}]^{-2}} או אדום כמו {\displaystyle [CuCl\_{3}]^{-}}
לכן תמיסת נחושת דו-כלורית יכולה לקבל כמה צבעים.

תמיסות CuCl2 בצבעים שונים: ירוק בריכוז גבוה של כלוריד (-Cl) וכחול בריכוז כלוריד נמוך
בהוספת בסיס לתמיסה שוקעת נחושת הידרוקסיד

* {\displaystyle CuCl\_{2(aq)}+2NaOH\Rightarrow Cu(OH)\_{(2(s)}+2NaCl}

בהידרוליזה חלקית מתקבלת נחושת אוקסיכלוריד Cu2Cl(OH)3- חומר המשמש כקוטל פטריות בחקלאות.

### חמצון חיזור

נחושת דו-כלורית היא מחמצן עדין ומגיבה עם כמה מתכות לקבלת נחושת מתכתית או נחושת חד ערכית
לקבלת נחושת חד ערכית מגיבים את החומר עם גפרית דו-חמצנית המשמשת כמחזר:

{\displaystyle 2CuCl\_{2}+2H\_{2}O+SO\_{2}\rightarrow 2CuCl+H\_{2}SO\_{4}+2HCl}
בטמפרטורה של כ 1000°C נחושת דו-כלורית תתפרק ל CuCl ו גז כלור Cl2

ייצור
-----

מפיקים נחושת דו-כלורית בתגובה של כלור עם נחושת בטמפרטורה של 300-400°C, התגובה אקסותרמית במיוחד.

{\displaystyle Cu+Cl\_{2}+2H\_{2}O\rightarrow CuCl\_{2}(H\_{2}O)\_{2}}

ניתן לייצר את החומר גם בתגובה של נחושת הידרוקסיד, אוקסיד או קרבונט עם חומצה הידרוכלורית, באלקטרוליזה של NaCl עם אלקטרודות נחושת מתקבל קצף ירוק-כחול אותו ניתן להפריד ולהפוך לנחושת דו-כלורית ממויימת, אך תהליך זה עלול לפלוט גז כלור רעיל ולכן השימוש בו נדיר.

שימושים
-------

משתמשים בנחושת דו-כלורית בעיקר כזרז למשל בייצור אצטאלדהיד מאתן משתמשים בנחושת דו-כלורית יחד עם פלדיום כלורי PdCl2 פלדיום כלורי מתחזר במהלך התגובה לפלדיום ותפקיד הנחושת הדו-כלורית לחמצן את המתכת שוב לפלדיום כלורי (תגובה 2). שחזור הנחושת הכלורית נעשה באמצעות חמצן האוויר (תגובה 3). התגובות המעורבות:

1. C2H4 + PdCl2 + H2O → CH3CHO + Pd + 2 HCl
2. Pd + 2 CuCl2 → 2 CuCl + PdCl2
3. 4 CuCl + 4 HCl + O2 → 4 CuCl2 + 2 H2O

כך שהתהליך הכולל (סכום של הכפלת תגובות 1 ו 2 + תגובה 3):

 2 C2H4 + O2 → 2 CH3CHO
נחושת כלורית משמשת כזרז גם בתהליך Deacon לייצור גז כלור מחומצה כלורית וחמצן

4 HCl + O2 → 2 Cl2 + 2 H2O
נחושת דו-כלורית משמשת גם כזרז בשלב הכלורינציה בייצור ויניל כלוריד ודוכלורואתאן.
בפירוטכניקה משמש החומר כצבען ירוק או כחול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחושת דו-כלורית** בוויקישיתוף
**חני פרי** (נולדה ב-10 בפברואר 1953) היא דוגמנית ואשת אופנה ישראלית.

ביוגרפיה
--------

פרי נולדה בתל אביב, כחנה פרידמן לזוג הורים שעלו מרומניה, אמה ניהלה בית קפה ברחוב בן-יהודה בעיר. בילדותה התגוררה בבת ים.

בהיותה בת 16 השתתפה ב"צעדת ארבעת הימים" ("צעדת ירושלים") והוכתרה כמלכת הצעדה. שנה אחר כך, ב-1970, זכתה בתחרות "מלכת המים" שארגן המגזין "העולם הזה", ולאחר מכן זכתה במקום השני בתחרות נערת ישראל ובמקום הראשון בתחרות היופי "מלכת הכנרת".

בגיל 18 החלה לדגמן בניו יורק והופיעה במגוון מגזינים ותצוגות אופנה והופיעה בין היתר בקמפיינים של רבלון ואוסקר דה לה רנטה וכונתה TT (הטורנדו מתל אביב) והיא יצאה תקופה עם השחקן ג'ורג' המילטון, וגרה בבית דירות מפואר במנהטן. 

בשנת 1978 השתתפה בסרט הקולנוע "העיניים של לורה מרס", וב-1979 היא הופיעה בסרט "מנהטן".

לאחר שחזרה לישראל בסוף שנות ה-80, ארגנה תצוגות אופנה יחד עם הדוגמנית פינצ'י מור, עסקה בבימוי תצוגות אופנה ובסטיילינג.

בישראל דיגמנה בין היתר לחברת גוטקס, רשת ונדום, והייתה פרזנטורית בקמפיין של חברת תנובה.

פריי השתתפה כשופטת אורחת בתוכנית פרויקט מסלול בפרק ספיישל שעסק באופנת שנות השמונים. 

היא מנהלת את מותג האיפור והקוסמטיקה "פרסייס".

חיים אישיים
-----------

פרי נישאה שלוש פעמים. בגיל 17 וחצי נישאה לאיש העסקים יגאל רוזנברג ונסע לגור איתו בלונדון, אחרי זמן קצר התגרשה ועברה לניו יורק. ב-1979 נישאה לעורך דין אלאן שוורץ, לאחר היכרות של שלוש שבועות.

מבעלה השלישי איש העסקים צביקה סבו, איתו התחתנה בדצמבר 1985, נולדו שלושת ילדיה והיא מתגוררת בצפון תל אביב. בתה דניאלה התמודדה בתוכנית הדוגמניות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חני פרי** |

* אתר למנויים בלבד  חבצלת דמארי, סלב באוויר: הדוגמנית חני פרי, באתר "ידיעות אחרונות", 21 בפברואר 2016
* יעקב בר-און, ‏חני פרי על MeToo#: "מעולם לא הוטרדתי, הייתה לי חזות קשוחה", באתר מעריב אונליין, 19 בפברואר 2018
* אסי טוחן, חני פרי (67) מול המראה: "הייתי מאוד אקזוטית. לא נערה בלונדינית", באתר Xnet‏, 20 בפברואר 2020
* חני פרי, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אי שם בפלורידה נישאה בחשאי הדוגמנית העולמית של ישראל , "העולם הזה", גיליון 2171 מ-11 באפריל 1979, עמוד 60
2. ↑  עשייתה של מלכה, "העולם הזה", גיליון 1727 מ-6 באוקטובר 1970, עמוד 31  
חני פרי, "מלכת המים", ל-1970, עם המנחה מני פאר, על המשמר, 18 בספטמבר 1970
3. ↑  כתר נוסף למלכה?, "העולם הזה", גיליון 1725 מ-23 בספטמבר 1970, עמוד 20
4. ↑  עירית לינור, תרשי לי להיות שחצנית, חדשות, 21 בפברואר 1990
5. ↑  עילית מינמר, כל המגמות ברשת ונדום ומקס מארה, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2007
6. ↑  ורד שרון-ריבלין, ‏מאמא עוף משקיעה 9 מיליון שקל בפיתוח תחום מוצרי העוף דלי השומן, באתר גלובס, 5 ביוני 2006
7. ↑  חני פרי מתחתנת, חדשות, 8 בדצמבר 1985
8. ↑  יפעת יעקובסון, כתם הפרי, באתר ynet, 16 בפברואר 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009157152305171

 |
**צפייה גורן** (ד' באלול ה'תרפ"ה, 24 באוגוסט 1925 – כ"ה באייר ה'תשס"ח, 30 במאי 2008) הייתה אשת חינוך ונשיאת אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית. אשת הרב שלמה גורן, הרב הראשי לצה"ל הראשון ולימים הרב הראשי לישראל.

ביוגרפיה
--------

נולדה בירושלים כבתם הבכורה של שרה והרב דוד כהן ("הרב הנזיר"). את שמה המיוחד נתנו לה הוריה על שם הציפייה לגאולה ולנבואה שאביה שאף אליהן כל ימיו. השם ניתן לאחר שרבו של אביה, רבה הראשי של ארץ ישראל הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הסכים לו במכתב מלא רמזים וברכות מפליגות שכתב ממקום חופשתו במוצא. גורן הייתה אחותו הבכורה של הרב שאר ישוב כהן.

לדברי גורן, באותה עת טרם נולדו לראי"ה קוק נכדים והוא החשיב אותה כנכדתו הבכירה.

בזמן לימודיה בסמינר למורות עבדה במשק ילדים מוצא, מוסד שקלט חלק מילדי טהראן. היא ליוותה את כיתתה עד לטקס בר מצווה חגיגי שנערך בהשתתפות הרבנים הראשיים לארץ ישראל, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג והרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל.

למדה באוניברסיטה העברית בירושלים פסיכולוגיה, חינוך והיסטוריה יהודית.

גורן הייתה נשיאת אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית וחברה פעילה בה במשך עשרות שנים – בסניף תל אביב, בהנהלה הארצית ובתנועה העולמית.

נישאה לרב שלמה גורן, ולזוג נולדו שלושה ילדים: תחיה שפירא - שופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב, דרורית תמרי - פסיכולוגית בתל אביב, ואברהם (רמי) גורן, עו"ד.

נפטרה בכ"ה באייר ה'תשס"ח, 30 במאי 2008, ונטמנה בבית הקברות בהר הזיתים, בסמוך לבעלה.

היא ובעלה נבחרו לדמויות המופת של החינוך הממלכתי דתי לשנת תשע"ז.

קישורים חיצוניים
----------------

* 30 לפטירת הרבנית צפיה גורן ע"ה, באתר ערוץ 7, 29 ביוני 2008
* כרטיס הקבר של צפיה גורן, באתר הר הזיתים
* תקוה ויינשטוק, סדר נשים | הרבנית היא צמחונית: מרת צפייה גורן, בת "הנזיר", הולכת בדרכים לא-סלולות, מעריב, 20 ביוני 1958
* תרזה איזנברג, מפה לפה | בברכת הרב, דבר, טור 2, 28 ביולי 1981

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריאיון עם בנותיה בעיתון "הצופה" מיום כ"ד בסיון ה'תשס"ח (המוזכר ב"קישורים חיצוניים" בערך זה), מופיע כי תאריך לידתה הוא בג' באלול ה'תרפ"ה (בדיוק עשור לפני פטירת הרב אברהם יצחק הכהן קוק, רבו של אביה). התאריך כאן ננקב לפי הרשום במשרד הפנים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349093105171

 |
**"מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?"** (**Just what is it that makes today's homes so different, so appealing?**) הוא קולאז' שנעשה על ידי האמן הבריטי ריצ'רד המילטון.

היסטוריה
--------

היצירה נעשתה בשנת 1956 עבור התערוכה "זהו המחר" (אנ') שהתקיימה בלונדון, אנגליה. 

הקולאז' מורכב בעיקר מתמונות שנלקחו ממגזינים אמריקאים. התמונה העיקרית של החדר נלקחה מפרסומת במגזין Ladies' Home Journal, שתיארה את "אופנת הרצפה המודרנית". גם שם היצירה נלקחה מאותה פרסומת, שבה נכתב: "מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים? תכנון פתוח כמובן - ושימוש נועז בצבע". השרירן בתמונה הוא ארוין קוז'ובסקי, זוכה תחרויות פיתוח גוף, ותמונתו נלקחה ממגזין Tomorrow's Man. האמנית ג'ו בר, שדיגמנה לצילומים אירוטים בעברה, טענה שהיא האישה המופיעה ביצירה, אם כי המגזין ממנו נלקחה התמונה לא זוהה. שאר הפריטים בתמונה נלקחו גם הם ממגזינים ופרסומות שונות.

בהמשך יצר המילטון גרסאות שונות לקולאז' המקורי, כולל גרסה ב-1992 שבה החליף את השרירן הגבר באישה.

בעלות
-----

בשנת 2006, טען בנו של האמן ג'ון מקהייל (אנ'), ג'ון מקהייל ג'וניור, כי אביו הוא היוצר של התמונה, וסיפק את הסקיצה ומדידות המקוריות ואת החומרים לקולאז', כולל המגזינים ממנו רוב הקולאז' הורכב. מקהייל אמר כי חומרי המקור היו שלו ונשלחו מאוניברסיטת ייל, בה מקהייל למד, להמילטון, ושהתפקיד של המילטון היה "מכני" - גזירה והדבקה על פי העיצוב של מקהייל.

המילטון הגיב באומרו ש"זה מגוחך, הקולאז' שוחזר ויוצר מחדש באופן נרחב ב-50 השנים האחרונות, והבעלות שלי עליו, למיטב ידיעתי, מעולם לא הייתה במחלוקת עם ג'ון מקהייל האב כשהיה בחיים". המילטון אמר כי מקהייל סיפק לו שישה עמודים עבור הקטלוג לתערוכת זהו המחר, אך המילטון השתמש רק בשניים עבור הקטלוג ואת הקולאז' ושאר הקטלוג יצר בעצמו; המגזינים האמריקאים שסיפקו את התמונות היו מהאוסף של מגדה ופרנק קורדל, והתמונות נגזרו על ידי אשתו של המילטון, טרי ריילי, ומגדה קורדל.
**גל ונטורה** (נולדה ב-1970) היא חוקרת אמנות מודרנית, פרופסור חבר בחוג לתולדות האמנות באוניבריסטה העברית בירושלים.

פרופסור ונטורה מתמחה בהיסטוריה התרבותית של האמנות הצרפתית במאה ה-19. מחקריה מתמקדים בנקודות ההשקה בין תרבות חזותית ובין רפואה, ועוסקים בהיסטוריה של המשפחה, אימהות, הנקה, כאב, מוות ושינה.

מאמריה של ונטורה, אשר עוסקים ברפואה, אימהות, עיצוב ואופנה פורסמו במגוון כתבי עת בינלאומיים, בהם Studies in the Maternal; Journal of Social History; Design and Culture; Design for Health; Visual Resources; Nineteenth-Century Art Worldwide, Social History of Medicine, Journal of Design History.

השכלה
-----

פרופסור ונטורה היא בוגרת תואר ראשון בהצטיינות בתולדות האמנות ובפסיכולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני בהצטיינות בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ודוקטורט בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התואר השני שלה עסקה ב"סוגיות זהותיות ביצירות האמנות של אסד עזי". הדוקטורט שלה (בהנחיית פרופסור זיוה עמישי-מייזלש) עסק ב"דימויי הנקה באמנות צרפתית במאה התשעה עשרה".

קריירה אקדמית
-------------

פרופסור ונטורה מרצה באוניברסיטה העברית משנת 1995. בשנים 2004–2014 היא הרצתה במחלקה לתולדות האמנות בבצלאל.
משנת 2022 ונטורה מכהנת כראש החוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית.

פעילות ציבורית
--------------

בשנים 2011–2014 כיהנה ונטורה כחברה בוועדה המקצועית של משרד החינוך להוראת אמנות בבתי ספר תיכוניים.
ונטורה כיהנה כחברה בוועדות מקצועיות של פרסים שונים בתחום האמנות:

* בשנים 2014–2016 היא הייתה חברה בחוועדה המקצועית של פרס ג'רארד לוי לצלם-ת צעיר-ה במוזיאון ישראל.
* בשנת 2015 היא הייתה חברה בוועדה המקצועית של פרס מירון סימה לאמנות חזותית, בבית האמנים בירושלים.
* בשנת 2016 היא הייתה חברה בוועדת הפרס של פרס שפילמן הבין לאומי להצטיינות בצילום (SIPES) במוזיאון ישראל.

מאז 2021 ונטורה חברה בוועדת הרכישות לאמנות מודרנית של מוזיאון ישראל.

ספריה
-----

* גל ונטורה, **השד שיצא מן הבקבוק: הנקה ותחליפיה באמנות הצרפתית במאה התשע עשרה** (מאגנס, 2013)
* Gal Ventura, **Maternal Breast-feeding and Its Substitutes in 19th-Century French Art** (Brill 2018).
* Gal Ventura, **Hush Little Baby: The Invention of Infant Sleep in Modern France** (McGill‐Queen's University Press, 2023)
* אורי ברטל, גל ונטורה, עינת לידר (עורכים), **מחשבות על נעליים** (רסלינג)
* בן ברוך בליך, גל ונטורה, דנה אריאלי-הורוביץ, דרור פימנטל, נעמי מאירי-דן (עורכים), **פרוטוקולאז'** (רסלינג, 2011)

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הבית של גל ונטורה באתר האוניברסיטה העברית.
* ראיון עם ד"ר גל ונטורה, פוסט פוסט, 6 במאי 2017.
* דמוקרטיזציה של המוזיאון- מה זה אומר? גיל מרקוביץ ופרופ’ גל ונטורה על תפקידו של המוזיאון כמרחב ציבורי, פודקאסט "המעבדה", כאן הסכתים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף הבית של פרופ' גל ונטורה במרכז מנדל סכוליון
2. 1 2  קורות החיים של ונטורה באתר האוניברסיטה העברית
**הקבוצה הבין-לאומית סוסקהאנה** (באנגלית: **Susquehanna International Group**) היא חברת השקעות פרטית שמרכזה בארצות הברית. החברה עוסקת בסחר באופציות, נגזרים, הלוואות, סחורות, קרנות הון סיכון, קרנות השקעה פרטיות, מסחר במטבעות קריפטו ועוד.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה ב-1987 מכספם של המייסדים והבעלים ג'פרי יאס, ארתור דנצ'יק, ג'ואל גרינברג ושלושה שותפים נוספים, שהיכרותם החלה בעת לימודיהם באוניברסיטת בינהגמטון. כבר בשנת הקמתה הרוויחה כ-30 מיליון דולר מקניית אופציות מכר שזינקו במהלך התרסקות הבורסה ביום שני השחור.

מטה החברה שוכן בבלה קינווד (אנ') שבפרברי פילדלפיה, פנסילבניה ויש לה סניפים באירופה ובאסיה, שבהם מועסקים כ-2,000 עובדים.

בשנת 2005 הקימה החברה את SIG China, חברה בת העוסקת בהון סיכון בסין. לפי אתר החברה, ב-15 שנותיה הראשונות היא השקיעה 3.5 מיליארד דולר ב-350 חברות. אחת ההשקעות המוצלחות של החברה הייתה ב-2012, כשהשקיעה 5 מיליון דולר בחברת ByteDance תמורת 15% ממניות החברה. בייטדנס פיתחה מאוחר יותר את אפליקציית "טיקטוק" והעלתה את שווי המניות שבידי סוסקהאנה ל-15 מיליארד דולר. דנצ'יק חבר בדירקטוריון בייטדנס.

בשנת 2006 הקימה החברה את Susquehanna Growth Equity, שמשקיעה בתוכנה ובטכנולוגיית המידע בארצות הברית ובישראל.

לפי הוול סטריט ג'ורנל נכון ל-2019 שווי החברה הוא כ-80 מיליארד דולר. לפי הערכה, בשנת 2018 החזיק ג'פרי יאס 75% מהבעלות בחברה, ארתור דנצ'יק החזיק 19% וג'ואל גרינברג, שפרש ב-2016 החזיק 3%.

החברה פועלת בישראל דרך החברה הבת Susquehanna Growth Equity (S G E) Israel, בניהולו של אמיר גולדמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הקבוצה הבין-לאומית סוסקהאנה (באנגלית)
* הקבוצה הבין-לאומית סוסקהאנה, ברשת החברתית פייסבוק

* הקבוצה הבין-לאומית סוסקהאנה, ברשת החברתית LinkedIn

* הקבוצה הבין-לאומית סוסקהאנה, סרטונים באתר Vimeo

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "The Poker Aces Playing a Key Hand in the $5 Trillion ETF Market".
2. ↑  "One Firm Is Way Ahead of Wall Street on Bitcoin". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). 2018-06-05. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2018-06-07.
3. ↑  sig-china.com
4. ↑  "Secretive High-Speed Trading Firm Hits Jackpot With TikTok".
5. ↑  פרופיל של ארתור דנצ'יק, באתר theorg.com (באנגלית)
6. ↑   אתר האינטרנט הרשמי של Susquehanna Growth Equity (באנגלית)
7. ↑  SIG venture capital
8. ↑  Elliott, Justin (21 ביוני 2022). "Meet the Billionaire and Rising GOP Mega-Donor Who's Gaming the Tax System". *ProPublica*. ארכיון מ-14 במרץ 2023. נבדק ב-15 במרץ 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
9. ↑  אורי בלאו, חשיפה: האינטרסים העסקיים בישראל של המיליארדרים שמאחורי פורום קהלת, באתר "השומרים", 28 בפברואר 2023
**יעל רייך** (נולדה ב-14 באוגוסט 1971) היא דוגמנית, שחקנית ואמנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

רייך התגלתה בגיל 17 בחוף הים בתל אביב על ידי המעצב אסף זיו, השניים נסעו יחדיו לפריז ולאחר מכן היא הופיעה בשבוע האופנה בעיר.

היא כיכבה על שערי המגזינים ווג, אל ומארי קלייר ולקחה חלק בתצוגות אופנה של איב סאן לורן ואוסקר דה לה רנטה.

כאומנית היא ערכה מספר תערוכות, היא עבדה רבות גם במילאנו ובניו יורק ודיגמנה גם לחברות רבלון ומייסיס.

היא הובילה את הקמפיינים של הבשמים "עדן" ו"אנאיס אנאיס" של קאשרל וגם למחסני אופנה.

ב-2006 היא החלה לשמש כשופטת בעונה השנייה של התוכנית "הדוגמניות" שעסקה בחיפוש אחר הדוגמנית הבאה של ישראל.

השתתפה בסדרה תיעודית בערוץ 2 על החיים בעולם הדוגמנות.

### משחק

בשנת 2011 שיחקה בסרט הדרמה הקצר "לילה בהיר" לצד מיקי לאון, את הסרט ביימה וכתבה לי את גליק.

בשנת 2012 שיחקה בסרט הדרמה-קומי "מלח ים" בבימויו של איתי לב, ולצידם של יפתח קליין וחן יאני.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **יעל רייך** |

* יעל רייך, ברשת החברתית פייסבוק
* יעל רייך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יעל רייך, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יעל רייך, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* נירית אנדרמן, ההרפתקאה הקולנועית של יעל רייך, באתר הארץ, 12 ביולי 2012
* תמי פולק, יעל רייך חוששת מהיום בו היופי ייעלם, באתר nrg‏, 17 בפברואר 2014
* אתר למנויים בלבד שחר אטואן, יעל רייך כבר לא מתביישת להודות: אני גם דוגמנית וגם אמנית, באתר הארץ, 15 בינואר 2015
* אורנה רביב־רייז, יעל רייך צלולה, באתר את, 25 בפברואר 2015
* איתי יעקב, יעל רייך חושפת: "בעקבות המחלה אני מרגישה אדם חופשי", באתר Xnet‏, 3 במאי 2017
* רעות חפץ שוורץ, יעל ואני: "לא היינו דוגמניות בלונדיניות עם עיניים כחולות", באתר Xnet‏, 16 במרץ 2018
**טילי סמית** (באנגלית: **Tilly Smith**; נולדה ב-1994) היא אישה מאנגליה, שבהיותה בת 10 הצילה עשרות בני אדם בצונאמי שהתרחש בדצמבר 2004 בתאילנד. על תושייתה קיבלה פרס מאגודת הצי - האגודה הגדולה בבריטניה לימאות, שמעודדת צעירים לפתח קריירה בחיל הים.

טילי, תושבת אוקסשוט שבסארי, הייתה בחופשה עם הוריה באי פוקט בתאילנד ב-26 בדצמבר, היום בו הכה צונאמי באזור. היא הבחינה בחוף הים בו שהו בסימנים מקדימים לבואו של צונאמי, נסיגה של מי הים, והופעת בועות מים על פני הים, עליהם למדה בשיעור גאוגרפיה בו נכחה שבועיים קודם לכן.

היא שכנעה את הוריה, אחותה בת ה-7 ועשרות תיירים בחוף בו שהתה לברוח מהחוף. בזכות ערנותה לא מת אף אדם בחוף בו הייתה. באסון מתו יותר מ-280 אלף איש ב-13 מדינות. 

טילי שיחזרה לאחר המעשה: "שכשירדתי לים הייתה עליו מעין שכבה של קצף כמו בבירה. הוא היה מבעבע. אמרתי "ברצינות הולך להיות פה צונאמי". 
פעולה מהירה שלה ושל עובדי המלון לפינוי חוף מאיקאו הצילה עשרות אנשים. זהו החוף היחיד באי שלא מתו בו בני אדם באותו אסון.

על שמה נקרא האסטרואיד 20002 Tillysmith.

קישורים חיצוניים
----------------

* בריטניה: פרס לילדה שהצילה עשרות בצונאמי, באתר ynet, 10 בספטמבר 2005
* סרטון על סיפורה של טילי סמית', סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על האסטרואיד מאתר נאס"א
כביש שנהרס בשיטפונות
חלוקת מזון וחפצים חיוניים אחרים לאנשים שהושפעו מהשיטפונות
שורה של שיטפונות התרחשו ומתרחשים ברחבי מדינת מהאראשטרה שבהודו בשנת 2021. נכון ל-27 ביולי 2021, מתו כ-251 בני אדם, נפצעו 51 ויותר מ-100 נעדרים עקב שיטפונות ומפולות. 13 מחוזות נפגעו קשות מהשיטפונות במערב מהאראשטרה.

השיטפונות היה חלק מסדרה של אירועי מזג אוויר קיצוניים צמודים בחודש יולי, כולל אירועין קיצוניים בחנאן ובאירופה. השיטפונות הן חלק מגידול באירועי גשם במהלך עונת המונסון ההודית הנגרמים כתוצאה משינויי אקלים.

היסטוריה ושינויי אקלים
----------------------

באפריל 2021 דיווח מכון פוטסדם לחקר השפעות האקלים על שינויי אקלים שישפיעו מאוד על עונות המונסון בהודו.

ב-22 ביולי 2021, נצפו במהאראשטרה גשמים כבדים ברבים מהמחוזות המערביים שלה. ב-23 ביולי 2021, דיווחה חברת החדשות NDTV כי במהאראשטרה נצפו הגשמים החזקים ביותר בחודש יולי בארבעים השנים האחרונות.

הנתונים שנצפו, מראים עלייה של פי שלושה באירועי גשמים קיצוניים נרחבים ברחבי הודו, כולל אזורים שבהם אירעו השיטפונות.

השפעות ופעולות הצלה
-------------------

האזורים המושפעים ביותר הם המחוזות רייגאד, רטנאגירי, סינדהדורג, סאטרה, סנגלי וקולהאפור. בשל גשמים עזים, יותר מ-1,020 כפרים הושפעו ועדיין מושפעים במחוזות אלה. מעל 375,000 איש פונו, מתוכם כ -206,000 ממחוז סנגלי וכ-150,000 ממחוז קולהאפור. היו יותר מ-28,700 מקרי מוות של עופות וכ-300 מקרי מוות של בעלי חיים במחוזות במערב מהאראשטרה. ההערכות הראשוניות מצביעות על כך שנפגעו בשיטפונות למעלה מ-200,000 דונם של גידולים.

מתקנים תשתיתיים שונים נפגעו וניזוקו. כ-800 גשרים נהרסו ומנעו תקשורת פיזית עם כפרים שונים.

אספקת מי השתייה של כ-700 כפרים נפגעה והגשם גרם גם לנזק לכ-14,700 שנאים חשמליים. עד 28 ביולי 2021, תוקנו כ-9500 שנאים.

כ-34 צוותים מכוח התגובה הלאומי לאסונות (NDRF) נפרסו למשימות חילוץ באזורים שונים.

ב-27 ביולי, ממשלת הודו הכריזה על סיוע כספי בסך 700 מיליון רופי הודי (98 מיליון דולר אמריקאי). חברי הפרלמנט של הודו ממפלגת העם ההודית הודיעו גם כי יתרום משכורת של חודש אחד לתמיכה בנפגעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השיטפונות במהאראשטרה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Maharashtra floods claim 251 lives, 13 districts across state affected, says Nawab Malik, The New Indian Express
2. 1 2  More than 135 dead in India flooding, landslides, www.aljazeera.com (באנגלית)
3. ↑  40-Year Record For Maharashtra Rain, At Least 36 Dead, NDTV.com
4. 1 2 3 4  Maharashtra floods: Death toll climbs to 207, highest in Raigad with 95, The Indian Express, ‏2021-07-28 (באנגלית)
5. ↑  Our Bureau, Maharashtra floods damage 2 lakh hectares of standing crop, @businessline (באנגלית)
6. ↑  Restore Electricity, Water Supply In Flood-Hit Areas: Maharashtra Chief Minister, NDTV.com
7. ↑  Maharashtra floods: BJP legislators to donate salaries to CMRF, The New Indian Express
**גדעון לבינסון** (נולד ב-13 בדצמבר 1954) הוא מלחין, מנצח, מוזיקאי, צ'לן ונגן קונטרבס ישראלי המשמש כיום כפרופסור וראש התוכנית לקומפוזיציה במחלקה למוזיקה באוניברסיטת בר-אילן.

קורות חיים
----------

לבינסון נולד בירושלים, בנם של רות (צ'לנית), ואברהם לבינסון (צייר ובעל משרד פרסום). לבינסון למד קומפוזיציה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, שם היה תלמידו של אנדרה היידו.

בשנת 1986 סיים לימודי דוקטורט בניצוח בקונסרבטוריון פיבודי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בבלטימור.

הוא השתלם אצל המנצח סרג'יו צ'ליבידאקה ואצל רמי שבלוב. בשנת 1995 חזר לארץ והחל ללמד באוניברסיטת בר-אילן, שם ייסד את המסלול לקומפוזיציה.

יצירותיו כוללות מוזיקה קאמרית, מוזיקה תזמורתית, מוזיקה לתיאטרון ומוזיקה אלקטרו-אקוסטית. הוא ניצח על הרכבים בישראל ומחוצה לה.

יצירותיו של גדעון לבינסון בוצעו על ידי מיטב התזמורות וההרכבים, בניהן התזמורת הקאמרית של מינכן, תיאטרון הבלט של מינכן, אנסמבל סולני תל אביב, התזמורת הסימפונית ירושלים, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, אנסמבל 2E2M בפריז, רביעיות קרונוס, אוריין, אביב, דאנל, ברניני, ועוד. השתתף כמלחין בפסטיבל ישראל, פסטיבל שלזוויג-הולשטיין ופסטיבל שווצינגן למוזיקה חדישה שניהם בגרמניה, בסדרה "יצירות חדשות" של הרדיו הצפון גרמני. לבינסון היה מלחין אורח באקדמיה הבאוורית לאומניות יפות במינכן באוניברסיטת וייטן-הרדקה בגרמניה ובקונסרבטוריון על שם ורדי בפארמה.

לבינסון זכה בפרסים שונים בארץ ובעולם, ביניהם פרס ראשון בתחרות בינ"ל של האקדמיה האיטלקית לאמנויות יפות בשנת 2000, פרס אקו"ם בשנת 2001, פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים בשנת 2003, פרס שני בתחרות מוצרט מטעם שגרירות אוסטריה בשנת 2006, ועוד.

בשנת 2002 יצא אלבומו Odradek בהוצאת ECM, והיה למלחין הישראלי הראשון שנבחר על ידי חברה זו להפקת פרופיל מוזיקלי. היצירה המרכזית באלבום היא רביעיית מיתרים "אודראדק" שחוברה ב-1999, על שם דמות חידתית בסיפור של פרנץ קפקא.

חיים אישיים
-----------

לבינסון חזר בתשובה ונמנה עם חסידי אמשינוב. נשוי לחיה, ולהם שמונה ילדים. אחיו הם הבמאי מיכה לבינסון, איש גלי צה"ל עודד לבינסון וג'ימי - יועץ שיווק לחברות. כיום מתגורר בכפר שבי ציון.

קישורים חיצוניים
----------------

* גדעון לבינסון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גדעון לבינסון, באתר Discogs (באנגלית)
* גדעון לבינסון, דף שער בספרייה הלאומית
* אתר למנויים בלבד חגי חיטרון, גדעון לבינסון: "ליבוביץ' היה סטנדאפיסט ששכנע את החילונים שהוא ליברל", באתר הארץ, 19 באוקטובר 2019
* גדעון לבינסון, באתר "הבמה"
* ביוגרפיה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264526905171
* GND: 135339219
* ISNI: 0000 0000 7841 8192
* LCCN: no2003069886
* MusicBrainz: c7b4ac2b-ea66-433f-a6c4-48524f5963d2
* NKC: js20040126005
* VIAF: 27292141
* WorldCat: lccn-no2003069886

 |
וסת המשקולות של ג'יימס ואט
**וסת צנטריפוגלי** (centrifugal governor, הידוע גם כ"**וסת של ואט**") הוא מנגנון בקרה מכני, השומר על מהירות קצובה של מכונה. ראשית השימוש בו הייתה במנועי קיטור בוכנאיים. כיום הוא נפוץ בעיקר במנועי דיזל, ותפקידו לשמור על מהירות קבועה של המנוע על ידי התאמת כמות הדלק המוזרקת לתנאי העומס המשתנים להם הוא נתון. 

נוי כמות הדלק המוזרקת אינה מיידית, בשל האינרציה של החלקים הנעים, צמיגות השמן וחיכוך בין החלקים הנעים של מנגנוני הווסת ומוטות קיצוב הדלק, יוצא שכל שינוי בעומס גורר אחריו תיקון מוגזם (בכיוון + ובכיוון –) ומהירות הסיבוב של המנוע אינה יציבה אלא מתנודדת.

כד להתמודד עם חסרונו המובנה של הווסת ההידראולי הפשוט ולמנוע את התנודות במהירות המנוע, צריך להחזיר את שסתום הניתוב למצב שיווי משקל (פתח סגור) מיד לאחר שמוט קיצוב הדלק משלים את קיצוב כמות הדלק החדשה, הדרושה להתמודדות עם השינוי בעומס על המנוע. הדבר נעשה על ידי שליחת משוב (feedback) ממוט קיצוב הדלק או מבוכנת הכוח המזיזה אותו אל שסתום הניתוב. המנגנון נקרא מנגנון פיצוי (compensation) או איפוס (reset), והוא מאזן את שסתום הניתוב על ידי יצירת שחיחות מהירות מלאכותית. המהירות החדשה עליה יתייצב המנוע תהיה אמנם קטנה או גדולה מעט מן המהירות הרצויה, אך היא תהיה קצובה וללא תנודות. גודל השחיחות 2-4%, והוא ניתן לכיוון על ידי קיצור או הארכת מנוף הפיצוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסת צנטריפוגלי** בוויקישיתוף
**משוב חקלאות** הוא ירחון שמוציאה לאור חברת משוב גרופ ועוסק בענף החקלאות, תוך התמקדות בכלכלה חקלאית. בירחון מתפרסמים מחקרים ומאמרים, מדווח על פיתוחים טכנולוגיים ומסקר אירועים וחדשות מהארץ ומחו"ל.

משוב גרופ מפעילה את האתר חדשות החקלאות והכלכלה הירוקה משוב ניוז mashov.news

היסטוריה
--------

"משוב חקלאות" נוסד בספטמבר 1987 על ידי חיים אלוש. עורכו הראשון של הירחון היה עמיר רפפורט. "משוב חקלאות" היה בעת הקמתו העיתון החקלאי הבלתי תלוי היחיד. עיתוני החקלאות האחרים שיצאו אז לאור היו בבעלות ארגונים חקלאיים.

עורכים ראשיים
-------------

* עמיר רפפורט 1989-1987
* מיקי לרר 1992-1989
* נעמה דותן 1997-1992
* עמי רוז'נסקי 2002-1997
* חיים אלוש 2002-2011
* חיים אלוש ואבי פז -2015-2012
* שירה צחור2015-2017
* חיים אלוש 2017- היום

ועידת ישראל לחקלאות
-------------------

הירחון מפיק את ועידת ישראל לחקלאות, העוסקת בתרומת החקלאות לכלכלה, לביטחון ועוד. הוועידה הראשונה התקיימה באוקטובר 2010 בקיבוץ כפר בלום במעמד נשיא המדינה שמעון פרס. ועידות נוספות התקיימו בקיבוץ רביבים, בגני התערוכה ועוד. החל משנת 2016 מתקיימת הוועידה במשך יומיים בירושלים

משוב ניוז אתר חדשות החקלאות והכלכלה הירוקה
------------------------------------------

משוב ניוז" אתר חדשות עדכניות 24/7, בנושאי חקלאות , גינון ואיכות הסביבה מהארץ ומהעולם. 
אתר האינטרנט הוקם בספטמבר 2013.

קישורים חיצוניים
----------------
**אל קורלי** (באנגלית: **Al Corley**; נולד ב-22 במאי 1956) הוא שחקן וזמר אמריקאי.

ראשית חייו
----------

קורלי נולד בויצ'יטה, שבקנזס. במהלך שנות השבעים הוא עבד תקופה כשומר סף במועדון הלילה "Studio 54" במנהטן, והופיע בתוכנית התיעודית "Behind the Music" של ערוץ VH1 בפרק שעסק במועדון זה.

קריירה
------

ב-1979 הופיע כשחקן בשני סרטי טלוויזיה ובנוסף הופיע בפרק של הסדרה "ABC Afterschool Specials" של ABC.

ב-1980 שיחק בסרט הטלוויזיה "חדר הנשים" המבוסס על ספר הבכורה של הסופרת הפמיניסטית מרילין פרנץ'. באותה שנה גם שיחק בפרק של ספינת האהבה.

ב-1981 התפרסם כשגילם את סטיבן קרינגטון, בנם של בלייק ואלכסיס בסדרה שושלת. בסוף העונה השנייה עזב את הסדרה והוחלף בג'ק קולמן.

ב-1989 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הגרמני "Hard Days, Hard Nights", העוסק בקורותיה של להקה.

ב-1991 חזר לתפקיד סטיבן קרינגטון במיני-סדרה "שושלת: האיחוד", שהיוותה המשך לסדרה המקורית.

ב-2003 גילם שוטר בסרט "Scorched".

ב-2005 ביים את הסרט "Bigger Than the Sky", בו שיחקו בין היתר קלייר היגינס ושון אסטין.

ב-2007 הופיע בתפקיד קטן בסרט "You Kill Me".

ב-2009 היה מבין מפיקי סרט המתח "Stolen" בו שיחקו ג'ון האם וג'יימס ואן דר ביק.

ב-2011 גילם כתב טלוויזיה בסרט "Kill the Irishman" לצד ריי סטיבנסון וואל קילמר.

כזמר הוא הוציא מספר סינגלים במהלך שנות השמונים, וב-1984 יצא הסינגל שלו "Square Rooms" שזכה להצלחה. הוא הוציא שלושה אלבומים.

חיים אישיים
-----------

הוא ניהל תקופה מערכת יחסים עם קארלי סימון.

ב-1989 נישא לשחקנית הגרמנייה ג'סיקה קרדינה, ולשניים שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אל קורלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אל קורלי, באתר AllMovie (באנגלית)
* אל קורלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אל קורלי, באתר Last.fm (באנגלית)
* אל קורלי, באתר AllMusic (באנגלית)
* אל קורלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אל קורלי, באתר Discogs (באנגלית)
* אל קורלי, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb138927487 (data)
* GND: 134350960
* ISNI: 0000 0000 5513 6192
* LCCN: no98017101
* MusicBrainz: 5045023e-a2c1-46ac-8108-27c6cfea48d2
* SNAC: w6np4t3d
* VIAF: 31149366391285602753
* WorldCat (עם VIAF): 31149366391285602753

 |
**שרון וכסלר** (נולדה ב-17 בינואר 1970) היא חזאית ואשת תקשורת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

וכסלר נולדה וגדלה בירושלים. אביה הוא פרופ' מנחם רון וכסלר, מומחה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי הדסה. דודה היה עוזי וכסלר.

וכסלר למדה בבית הספר התיכון בויאר. היא בעלת תואר שני בחינוך מן האוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 2016 החלה ללמוד לימודי אוצרות באוניברסיטת תל אביב.

משנת 1993 עד סגירת רשות השידור הגישה וכסלר את תחזית מזג האוויר במהדורת מבט של הערוץ הראשון בטלוויזיה הישראלית. בשנים 2003–2008 שימשה חזאית בתוכניתו של רפי רשף "נכון להבוקר", ששודרה בגלי צה"ל, ואף השתתפה בפינה יומית עם הכתב מנחם הורוביץ. וכסלר אף נמנתה למשך כמה חודשים עם צוות מגישי התוכנית הלילית "כל היום", ששודרה ברשת ב' של קול ישראל.

ב-2008 השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים", ששודרה אז בערוץ 2, וסיימה במקום הרביעי.

מאז עליית תאגיד השידור הישראלי "כאן" לאוויר במאי 2017, היא מגישה את תחזית מזג האוויר במהדורות המרכזיות. נוסף על כך הגישה עם אורי לוי את התוכנית "מבט לאחור", ומאז פסק שידורה היא מגישה עם לוי את התוכנית "שרון ואורי". מפעם לפעם היא משמשת גם מגישה מחליפה ב"חדשות הלילה".

בנובמבר 2021 החלה להגיש את תוכנית הרדיו "כאן בסביבה" בכאן ב', גם כן לצידו של אורי לוי.

חיים אישיים
-----------

וכסלר מתגוררת בהר אדר, נשואה לעורך הדין ינון סרטל, ולזוג חמישה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרון וכסלר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שרון וכסלר
* שרון וכסלר, ברשת החברתית פייסבוק

* שרון וכסלר, ברשת החברתית אינסטגרם

* שרון וכסלר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* לי-אור אברבך, שרון וכסלר בתנועה, באתר nrg‏, 29 במאי 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורית זימר, רפי רשף יעשה קידוש, מקור ראשון. תקציר הכתבה מתוך nrg יהדות, 21 באפריל 2005
2. ↑  התפרסם כפרקליטו של מוריס טלנסקי

| art=Kan11 תאגיד השידור הישראלי |
| --- |
| ערוצי טלוויזיה | כאן 11 • כאן חינוכית • מכאן 33 |
| תחנות רדיו | VoisFarsi • כאן 88 • כאן ב • כאן גימל • כאן מורשת • כאן קול המוזיקה • כאן תרבות • כאן רק"ע • רדיו מכאן |
| אחר | חוק השידור הציבורי הישראלי • כאן חדשות • כאן דיגיטל • תוכניות וסדרות |
| סגל | 

|  |  |
| --- | --- |
| סגל הנהלה ודיגיטל | אלדד קובלנץ (מנכ"ל) • ברוך שי • צ'יקו מנשה • אילאיל שחר • עומר בן-רובי |
| סגל כאן חדשות |  |

 |
**מיכל רשף** (נולדה ב-2 ביוני 1985) היא עיתונאית ישראלית, כתבת חוץ בתאגיד השידור הישראלי. החל מ-2017 משמשת כמגישה מחליפה בתוכניות "העולם היום", "חדשות שישי", "חדשות הלילה" ובתוכניות נוספות. קודם לכן הייתה כתבת לענייני חינוך של אתר "וואלה!" ובהמשך שימשה גם כמגישה מ-2009 עד שעברה לתאגיד השידור.

קריירה
------

את תחילת דרכה כעיתונאית התחילה רשף ב-2009 כאשר הצטרפה לאתר וואלה!. תחילה שימשה ככתבת החינוך באתר, ולאחר מכן קודמה לתפקיד מגישה. בוואלה סיקרה, בין היתר, אירועים חדשותיים מרכזיים רבים, בהם הבחירות לנשיאות ארצות הברית, מבצע צוק איתן והבחירות לכנסת העשרים.

ב-29 בנובמבר 2017 הודיעה רשף שלאחר 8 שנות עבודה בוואלה! היא עוזבת את האתר ועוברת לדסק החוץ בתאגיד השידור הישראלי. רשף משמשת גם כמנחה מחליפה בתוכניות כגון "העולם היום", "חדשות שישי" ו"חדשות הלילה".

חיים אישיים
-----------

רשף נשואה לאמנון רבינוביץ' מנהל בית הספר גבעת גונן ואם לשניים, מתגוררת בצובה

הערות שוליים
------------

1. ↑   ציוץ של Michal Reshef ברשת החברתית אקס (טוויטר), "תיקון קטן: נולדתי ב-2 ביוני 😀"
2. ↑   28.06.22: כ-50 גופות מסתננים התגלו במשאית בטקסס, בביצוע העולם היום, סרטון באתר יוטיוב
3. ↑  מוואלה לכאן: מיכל רשף תצטרף ותמונה לכתבת חוץ, באתר אייס, 29 בנובמבר 2017
4. ↑  הודעה בדף הפייסבוק של בעלה של רשף, פייסבוק, 22 באוגוסט 2021.
**רוברט גסטון "בוב" מוק** (באנגלית: **Robert Gaston "Bob" Moch**; ‏20 ביוני 1914 – 18 בינואר 2005) היה ספורטאי ועורך דין אמריקאי. הוא זכה במדליית זהב באולימפיאדת ברלין (1936) כהגאי של שמיניית החותרים האמריקאית.

ביוגרפיה
--------

מוק נולד בעיירה מונטסנו שבמדינת וושינגטון, בנם של גסטון ופליטה. אביו היגר משווייץ והקים חנות שעונים ותכשיטים במונסנו.

ב-1932 החל מוק ללמוד באוניברסיטת וושינגטון, הוא הצטרף לנבחרת החתירה של האוניברסיטה ושימש כהגאי ומוביל השמינייה הייצוגית. עם הנבחרת זכה ב-1936 בתחרות הרגטה היוקרתית בפוקיפסי שבמדינת ניו יורק והשמינייה נבחרה לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת ברלין. לפני נסיעתו לאירופה התוודע לראשונה לשורשיו היהודים מצד אביו. במשחקים האולימפיים זכתה הנבחרת במדליית זהב בתחרות שהתקיימה באגם לאנגר זי שבגרונאו, בנוכחותו של אדולף היטלר ובכירי ההנהגה הנאצית. בשובו המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת וושינגטון ושימש עוזר מאמן הנבחרות הצעירות של האוניברסיטה.

ב-1940 התמנה למאמן נבחרת החתירה של MIT ובמקביל השלים ב-1941 לימודי משפטים באוניברסיטת הרווארד. לאחר חמש שנים בתפקיד חזר לוושינגטון ועבד כעורך דין בסיאטל עד פרישתו בשנת 2000. הוא כיהן בין השאר כיו"ר אגודת הבוגרים של אוניברסיטת וושינגטון.

מוק נישא ב-1940 לברברה ולזוג נולדו שלושה ילדים. לאחר פטירתה של ברברה, נישא ב-1968 לרעייתו השנייה לברן.

לקריאה נוספת
------------

דניאל ג'יימס בראון, "הבחורים בסירה", ידיעות ספרים, 2013

קישורים חיצוניים
----------------

* בוב מוק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* בוב מוק, באתר olympedia.org
* Washington's Jewish Sports Heroes: Bob Moch (1914-2005)
* Bob Moch, Who Stunned Berlin Olympics, Dies at 90, הניו יורק טיימס, 22 בינואר 2005
* rowing great Moch dies, סיאטל טיימס, 19 בינואר 2005
* Bob Moch - Robert G. Moch, J.D, ‏chronline.com
* בוב מוק (אורכב 18.12.2012 בארכיון Wayback Machine) באתר sports-reference.com
**מפרץ ויימות': מפרץ בווליז וגבעת ג'ורדן** מעשה ידי ג'ון קונסטבל (1816- 1817).
חוף ויימות' — הגובל במפרץ ויימות'.
**מפרץ ויימות'** (באנגלית: **Weymouth Bay**) הוא מפרץ בחוף הדרומי של דורסט, באנגליה שבממלכה המאוחדת. המפרץ מוגן מגלי הים בשל מיקומו של חוף צ'סיל והאי פורטלנד. במפרץ מספר חופי רחצה, הידועים שבהם הוא חוף ויימות'. חופים מוגנים אלה מהווים אתר תיירות פופולרי. לאורף המפרץ ממוקמים אתרי הנופש ויימות', גרינהיל והכפרים לודמור ופרסטון.

המפרץ מהווה חלק מחוף היורה - אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, בשל חשיבותו הגאולוגית והתצורות הגאוגרפיות הייחודיות שבו.

המפרץ מהווה אתר נופש וידוע בספורט המים המבוצע בו (בין היתר גלישת גלים וגלישת רוח, צלילה באמצעות שנורקל וסקי מים). כמו כן המפרץ נחשב לאחד מאתרי השיט הטובים ביותר באירופה, ובשל כך נבחר המפרץ כמיקום בו נבנתה אקדמיית השייט הלאומית ויימות' ופורטלנד, וזו אירחה את תחרויות השיט במסגרת אולימפיאדת לונדון שנערכה בשנת 2012.

אזכורים תרבותים
---------------

היצירה מפרץ ויימות': מפרץ בווליז וגבעת ג'ורדן, שצוירה בין השנים 1816–1817 מעשה ידי אמן הנוף האנגלי ג'ון קונסטבל מוצגת כיום בגלריה הלאומית שבלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפרץ ויימות'** בוויקישיתוף
**ילדים רוקדים במסיבה**, הוא ציור מעשה ידי נורמן רוקוול, ששימש כשער לגיליון ה-26 בינואר 1918 של הסאטרדיי איבנינג פוסט.  ציור זה גם נקרא **ילד דורך על אצבע של ילדה** ו**סלחי לי*.*** הציור המקורי, שמן על בד בגודל 23x19 אינץ', נמצא באוסף של המוזיאון הלאומי לאיור אמריקאי .

רקע
---

הציור מציג סיטואציה הומוריסטית אך מביכה בה ילד דורך בטעות על רגלה של ילדה תוך כדי ריקוד. הילדה מחזיקה את רגלה ומסתכלת על הילד בהבעה שנראית כאילו היא שואלת "למה עשית את זה?" נראה שהילד מנסה להתנצל, מחזיק את ידיו, כפות ידיו כלפי מעלה, לכיוון הילדה. לחייו האדומות מראות את המבוכה שלו מהמצב. ברקע רוקד זוג שני שנראה משועשע מהסצנה המתרחשת מולם. בגדיהם יוצרים תחושה של רשמיות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Children Dancing at a Party by Norman Rockwell".

קישורים חיצוניים
----------------

* "Telling Stories: Norman Rockwell from the Collections of George Lucas and Steven Spielberg". אורכב מ-המקור ב-2011-01-10.
* ""Children Dancing at a Party (Pardon Me)" (1918, oil on canvas) is from Steven Spielberg's collection". אורכב מ-המקור ב-2014-06-03.
* "Norman Rockwell's "Telling Stories" of America at the Smithsonian". אורכב מ-המקור ב-2011-02-16.
**תמונת המזבח של גנט** (הקרויה גם **הערצת השה המסתורי** או **שה האלוהים**) הוא פוליפטיכון פלמי מוקדם מן המאה ה-15. הפוליפטיכון מורכב מתריסר לוחות, מהם שמונה תריסים התלויים כשתי כנפיים בצדי החלק המרכזי. תריסים אלה מצוירים משני צדדיהם, כך שהתמונה המתקבלת בעת פתיחתם ובעת סגירתם שונה בתכלית. להוציא את ימי ראשון וימי חג, אותן כנפיים היו סגורות ולעיתים מכוסות בד. היצירה הוזמנה מהוברט ואן אייק, אשר מעט מאוד ידוע על אודותיו. ככל הנראה, הוא היה האחראי על העיצוב הכללי, אך הלך לעולמו בשנת 1426. נראה שהיצירה הושלמה על ידי אחיו הצעיר והמוכר יותר יאן ואן אייק בין השנים 1430–1432. כיום לא ניתן להפריד באופן חד משמעי בין מלאכתם של שני האחים.

מאז יצירתה, נחשבת תמונת המזבח לאחת מיצירות המופת הגדולות ביותר של האמנות הצפון-אירופית. במהלך השנים, הייתה היצירה קרובה להרס, עקב התפרצויות של איקונוקלאזם, ונזקי שריפות. חלק מהלוחות נמכרו, ואחרים נבזזו בעתות מלחמה. הלוחות אשר נלקחו על ידי הכובש הגרמני הוחזרו לקתדרלת סנט באבו אחרי מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1934, שני לוחות, "שופטי הצדק" ו"יוחנן המטביל", נגנבו. "יוחנן המטביל" הוחזר על ידי הגנב, אך מקומו של "שופטי הצדק" נותר בגדר תעלומה עד ימינו. הנאצים גנבו את יצירת המופת, והפקירו אותה לבלייה במכרה מלח, אשר פגע בה קשות. בשנת 1945, אחרי ששהתה במשך רוב שנות מלחמת העולם השנייה במכרה, תמונת המזבח הוחזרה לבלגיה. אמן השחזור הבלגי ג'ף ואן דר וקן יצר העתק של לוח "שופטי הצדק", כחלק ממאמץ שחזור מקיף.

לקריאה נוספת
------------

* Danny Praet, Maximiliaan P.J. Martens, **Ghent Altarpiece: Art, History, Science and Religion**, Cannibal Publishing, October 14, 2019, מסת"ב 978 - 9492677976

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמונת המזבח של גנט** בוויקישיתוף
* תמונת המזבח של גנט, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438048305171
* BALaT: 21
* BnF: cb120640119 (data)
* GND: 4065420-5
* LCCN: n99001208
* RKDimages ID: 215156
* SUDOC: 18754719X
* VIAF: 121038913
* WorldCat (עם VIAF): 121038913

 |
**יוהאן היינריך שרטר** (בגרמנית: **Johann Heinrich Schroeter**;‏ 1760 בקירוב – אחרי 1784) היה כנר ומלחין גרמני, בנו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחיהם של הזמרת קורונה שרטר, הפסנתרן יוהאן סמואל שרטר והזמרת מריה הנרייטה שרטר.

ביוגרפיה
--------

שרטר נולד בוורשה כשמשפחתו שהתה שם לצורך עבודתו של אביו. בשנת 1770 ניגן בלייפציג קונצ'רטו לכינור מאת קרל דיטר פון דיטרסדורף ואפשר שאביו שינה את שנת הולדתו כדי שהצגתו כילד פלא תהיה מרשימה יותר. אחרי מסעות הקונצרטים המצליחים של משפחתו לא נשאר בלונדון עם אחיו סמואל, בניגוד לאי-אילו דיווחים. ב-1779 נסע עם אביו להנאו והופיע עם אחותו הצעירה, מריה הנרייטה, בפרנקפורט ב-1780 ובלייפציג ב-1782. בשנים הבאות הופיעו פרסומים שלו בלונדון ובפריז, ואפשר שביקר אצל אחיו בבירה האנגלית. ברוטרדם ארגן קונצרטים עם החלילן צנטגראף בעונת 1784-85.

אין מידע לגבי המוצאות אותו לאחר 1785, ובמכתב משנת 1805 מאביו הקשיש מתלונן האב, כי עדיין איננו יודע מה עלה בגורלו של היינריך. יצירותיו היחידות המוכרות הן שישה דואטים לכינור (לונדון, בסביבות 1772), שישה דואו קונצרטנטי אופוס 1 לשני כינורות (פריז, בסביבות 1785) ושש שלישיות מיתרים אופוס 3 (לונדון ופריז, בסביבות 1786).

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  רונלד קיד, הערך "יוהאן היינריך שרטר" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
**הקרב על פרנקפורט** היה מאבק בן ארבעה ימים על השליטה בפרנקפורט אם מיין במהלך מלחמת העולם השנייה. דיוויזיית החי"ר ה-5 של צבא ארצות הברית ניהלה את ההתקפה העיקרית בעוד שדיוויזיית השריון ה-6 סיפקה לה תמיכה. העיר הוגנה על ידי הקורפוס ה-80 של הארמייה השביעית.

רקע
---

דיוויזיית הרגלים ה-5 חצתה את הריין ב-22 במרץ והקימה במהירות ראש גשר.  עד 23 במרץ, הדיוויזיה ה-5 הרחיבה את ראש הגשר שלה חמישה מייל מזרחה, והציבה את הדיוויזיה רק 14 מייל דרומית-מערבית לפרנקפורט. כוחות משימה משוריינים נדחקו מראש הגשר ואז צפונה לכיוון טרבור וגוסטבבורג ומזרחה לכיוון דרמשטאדט.

ב-25 במרץ נכנע מפקד הוורמאכט של חיל המצב של דרמשטאדט ודרמשטאדט נכבשה על ידי דיוויזיית השריון ה-6 והדיוויזיה ה-5. עד 26 במרץ, הגיע הדיוויזיה ה-5 לפאתיה הדרומיים של העיר פרנקפורט וכבשה את בסיס חיל האוויר ריין-מיין.

הקרב
----

דיוויזיית השריון ה-6 חברה עם הדיוויזיה ה-5 ודחקה דרך פאתיה הדרומיים (Sachsenhausen) עד לנהר מיין. שם, יחידות של הדיוויזיה ה-5 מצאו את גשר וילהלמסבריקה שלם ברובו (הידוע כיום כפרידנסבריקה). מהנדסים גרמנים ניסו לפוצץ אותו בניסיון לעצור את הכוחות האמריקאים ב-25 במרץ אך לא הצליחו לעשות זאת. בתמיכת ירי טנקים אמריקאיים, חצו חיילי הדיוויזיה ה-5 את וילהלמסבריקה תחת אש חזקה ב-27 במרץ ונכנסו לחלק הצפוני של העיר. שתי הדיוויזיות נלחמו אז בגרמנים בקרב עז מבית לבית, ודחקו באיטיות דרך העיר צפונה ומזרחה. 

התקפות בעלות הברית הרגו את המפקד המקומי ב-27 במרץ, ופגעו בפיקוד הצבאי הגרמני בעיר. ב-29 במרץ, העיר עברה לשליטה אמריקאית וגשר פונטון שנבנה על ידי כוחות הנדסה קרבית בצד המזרחי של וילהלמסבריקה הפגוע. לאחר שניסו תחילה להקים עמדות מקלעים להגנה, חיילים גרמנים שוכנעו על ידי אזרחים לעזוב את העיר ולמזער אבדות נוספות. כוחות הוורמאכט הנותרים נהדפו צפונה ומחוץ לעיר על ידי חיילים אמריקאים.

לאחר מכן
--------

AFN לוקסמבורג דיווחה שהעיר משוחררת, עם זאת, קרבות ספורדיים קטנים נמשכו עד 4 באפריל. כתב המלחמה של ווג, לי מילר, ליווה את הארמייה השלישית של ג'ורג' פטון והיה בין הראשונים לדווח בעיתונות האמריקנית על שחרור פרנקפורט. ה-Stars & Stripes דיווחו שהעיר שוחררה ב-30 במרץ. לאחר שכבשה את פרנקפורט, הדיוויזיה ה-5 בילתה כמה ימים במנוחה עד 7 באפריל, אז קיבלה הוראה לנוע צפונה כדי לתמוך בקורפוס ה-3 של הארמייה הראשונה בכיס הרוהר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "World War II Divisional Combat Chronicles". *army.mil*. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Stanton, Shelby (2006). *World War II Order of Battle: An Encyclopedic Reference to U.S. Army Ground Forces from Battalion through Division, 1939-1946* (2nd ed.). Stackpole Books. pp. 57, 84. ISBN 9780811701570.
3. ↑  Lenz, Markus (2017). *The results of bombing Frankfurt am Main in World War II: A special sightseeing tour on the basis of pre-war, post-war and actual photographs of the city*. When the Monuments Men came to Nazi-Germany. p. 7.
4. 1 2  "History of the 5th Infantry Division". *societyofthefifthdivision.com*. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
הדגמה של מבחן הקו האנכי על שתי עקומות:  

* **למעלה**, יש קו אנכי שחותך את העקומה יותר מפעם אחת – **לא פונקציה**
* **למטה**, אין קו אנכי שחותך את העקומה יותר מפעם אחת – **פונקציה**

במתמטיקה, **מבחן הקו האנכי** היא שיטה חזותית שמאפשרת לקבוע האם עקומה היא גרף של פונקציה או לא. לפיו, אם קיים ישר אנכי החותך את העקומה יותר מפעם אחת – העקומה אינה מתארת פונקציה, ובמקרים שניתן לראות את העקומה בשלמותה ולראות שאין ישר אנכי החותך את העקומה יותר מפעם אחת – העקומה מתארת פונקציה.

הסבר
----

לפי הגדרה, פונקציה מתאימה לכל ערך x בתחום {\displaystyle X'}, ערך **בודד** y מהטווח Y.

במערכת צירים קרטזית {\displaystyle X,Y}, אם ישר אנכי חותך את העקומה יותר מפעם אחת בְּמקום אופקי נתון x, אזי העקומה עוברת ב-x יותר מפעם אחת, ולא מייצגת פונקציה. שכן, לו הייתה מייצגת פונקציה, היא הייתה מתאימה לכל x בתחום {\displaystyle X'} ערך y בודד.

מנגד, אם קו אנכי חותך את העקומה פעם אחת לכל היותר בכל מיקום אופקי נתון x, העקומה מתארת פונקציה. קביעה חזותית כזו אפשרית רק כאשר ניתן לראות את גרף העקומה במלואו (תנאי שאינו מתקיים אפילו בעקומות פשוטות כמו {\displaystyle y=x} או {\displaystyle y=x^{2}}). המבחן אינו רלוונטי לפונקציות שקשה (או בלתי אפשרי) להציגן בצורה חזותית, כפונקציית דיריכלה או פונקציית רימן.

ראו גם
------

* מבחן הקו האופקי (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

* מבחן הקו האנכי, באתר MathWorld (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מבחן הקו האנכי"**.
**המילטון פיש השלישי** (באנגלית: **Hamilton Fish III**;‏ 7 בדצמבר 1888 – 18 בינואר 1991) היה מדינאי, פוליטיקאי ואיש צבא אמריקאי אשר שירת במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית. פיש בהמשך כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הבית התחתון בקונגרס האמריקאי, מטעם מדינת ניו יורק בין השנים 1920–1945 והיה חבר המפלגה הרפובליקנית.

ביוגרפיה
--------

המילטון פיש נולד בגאריסון, מדינת ניו יורק ב-1888. אביו היה המילטון פיש השני, חבר קונגרס במדינת ניו יורק בבית הנבחרים המדיני. בדומה לאביו ולסבו המילטון פיש השלישי גם הוא נכנס לפוליטיקה המקומית של ניו יורק כחבר המפלגה הרפובליקנית. עם זאת, בניגוד לאביו ולסבו, שלמדו בבית ספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה, המילטון פיש השלישי הלך ללמוד באוניברסיטת הרווארד. בשל דמותו המרשימה, גובהו יותר משישה מטרים, הוא היה שחקן בקבוצת הכדורגל של הרווארד. הוא היה כה מוצלח עד שהוא הוכנס מאוחר יותר אל היכל התהילה של כדורגל המכללה.

כאשר סיים את לימודיו קיבל הצעה להפוך לקפטן בצבא ארצות הברית של רגימנט מתגייסים אפרו-אמריקאים שנקרא "הארלם הלפייטרס" (Harlem Hellfighters). הוא קיבל את משרת הפיקוד ונשלח לצרפת, לשרת בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הוא שב בסיומה של המלחמה לארצות הברית כוותיק מלחמה מעוטר בדרגת מייג'ור ואז החל את דרכו בפוליטיקה. הוא התמנה לחבר בית הנבחרים מטעם המפלגה הרפובליקנית וכיהן בתפקיד זה במשך עשרים וחמש שנים בקונגרס. במהלך שירותו בקונגרס, קידם לצד הסנאטור, הנרי קבוט לודג' את החלטת לודג'-פיש, שקבעה כי ארצות הברית תומכת בהצהרת בלפור ובהקמתו של "בית לאומי" עבור העם היהודי בארץ ישראל.

המילטון פיש השלישי תמך בהתבודדות המדינית של ארצות הברית ונקט בעמדה אנטי-קומוניסטית. כמו כן, התנגד נחרצות, בדומה לרוב חברי מפלגתו, להצטרפות ארצות הברית לתוך חבר הלאומים שקידם הנשיא הדמוקרטי המכהן, וודרו וילסון. פיש קידם חקיקה בקונגרס עבור אנדרטת החייל האלמוני שהוקמה לזכר חללי מלחמת העולם הראשונה. בנוסף לאנדרטה הזאת קיים קבר החיילים האלמונים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון לזכר חללי מלחמת האזרחים האמריקנית. פיש היה ממתנגדיו החריפים של פרנקלין דלאנו רוזוולט ומדיניותו הכלכלית של הניו דיל, בטענה כי המדיניות הובילה להארכתו של השפל הכלכלי הגדול.

מאוחר יותר, המילטון פיש תויג בידי יריביו הפוליטיים בהיותו אוהד הנאציזם ואיבד את מושבו בבית הנבחרים במהלך הבחירות לקונגרס ב-1945. לאחר הפסדו הפוליטי פרש ומאוחר יותר כתב אוטוביוגרפיה המתארת את הקריירה הפוליטית שלו. לבסוף, ב-18 בינואר 1991, המילטון פיש השלישי נפטר בגיל 102, ובכך היה לאמריקאי המבוגר ביותר שכיהן בקונגרס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המילטון פיש השלישי** בוויקישיתוף
* המילטון פיש השלישי, באתר בית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* המילטון פיש השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* המילטון פיש השלישי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  New York Guardsman led fight for Tomb of the Unknown Soldier, National Guard (באנגלית)
2. ↑  Richard Pearson, ISOLATIONIST CONGRESSMAN HAMILTON FISH SR. DIES, The Washington Post, ‏20 בינואר 1991

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16613351p (data)
* CiNii: DA03318560
* GND: 119085291
* ISNI: 0000 0000 8254 7157
* LCCN: n50005249
* NARA: 10581076
* NDL: 00439589
* NKC: vse20201085740
* NLA: 35671441
* NTA: 090971817
* SNAC: w6fb54tm
* SUDOC: 07816849X
* Trove: 1035902
* US Congress: F000142
* VIAF: 67268078
* WorldCat: lccn-n50005249

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**פרויקט אמאד** (בפרסית: **پروژه آماد**) הוא המיזם האיראני לייצור נשק גרעיני שהחל בשנת 1992 ובשנת 2003 השתנה באופן רשמי לפרויקט ספאנד.

מטרת הפרויקט
------------

מטרת הפרויקט לייצר חמש פצצות גרעיניות במשקל 10 קילוטון כל אחת ולהרכיב אותן על טילי שיהאב 3.

יוזמי הפרויקט
-------------

הצמרת האיראנית המליצה להתחיל בפרויקט שאושר על ידי שר ההגנה, עלי שמח'אני, המועצה לטכנולוגיות מתקדמות, המועצה העליונה לביטחון לאומי, ונשיא איראן, חסן רוחאני. המלאכה הוטלה על המהנדס מוחסן פח'רי-זאדה ומהנדסים משניים שבהם דוקטור עבאסי-דוואני ראש הפקולטה לפיזיקה באונברסיטת אימאם חוסיין שבטהראן ועמיתו מג'יד שהריארי מאוניברסיטת שהיד בהשתי, שחוסל (לפי פרסומים זרים) על ידי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בהצמדת פצצה לרכב שבו ישבו שהריארי ודוואני, אך דוואני ניצל.

מהלך הפרויקט
------------

פרויקט אמאד עלה לשולחן הצמרת האיראנית כבר ב-1979 לאחר המהפכה האיראנית, אך המנהיג העליון, רוחאללה ח'ומייני, התנגד כיון שחשב שהרעיון אינו עולה בקנה אחד עם האסלאם. לאחר מותו החליטה איראן להתחיל בפיתוח של פרויקט אמאד ובייצור נשק גרעיני במסווה של מטרות אזרחיות. בשנת 1992 החליטה איראן להתחיל בפרויקט אמאד. בשנת 2003, לאחר הפלישה האמריקאית לעיראק, חשפו מיליציות אופוזיציה את התוכנית. איראן הודיעה שהיא מפסיקה את תוכנית אמאד לנשק גרעיני צבאי ובמקומה הגיעה פרויקט ספאנד שאיראן הודיעה שהוא רק לצורך מחקר אבל מחשיפת הארכיון הגרעיני האיראני עולה כי פרויקט ספאנד מתחלק לשניים: החלק הראשון הוא למחקר ורפואה וכולי והשני ממשיך את פרויקט אמאד כמתכונתו. פרויקט ספאנד פועל עד היום.

המשא ומתן לעצירת הפרויקט
------------------------

2015: איראן ומעצמות העולם חותמות על הסכם לעצירת הפרויקט הגרעיני

2017: המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים פורץ לארכיון הגרעין האיראני וגונב חצי טון חומר מודיעיני וחושף כי על אף ההסכם איראן המשיכה בפרויקט הגרעין. מיד לאחר חשיפת מידע זה, ארצות הברית פרשה מההסכם.

2020: איראן פורשת כמעט מכל סעיפי ההסכם לאחר חיסולו של מפקד כוח קודס קאסם סולימאני בידי ארצות הברית.