recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ה**מדזוג'ורנו** מבטאים את ה"zz" כ-"דז" ולא "צ" (באיטלקית: **Il Mezzogiorno** - "הצהריים", ובהשאלה גם "הדרום") הוא כינוי לדרום איטליה, כלומר המחוזות: בזיליקטה, קמפניה, קלבריה, פוליה וסיציליה ואף מוליזה ואברוצו. יש הכוללים בכינוי זה גם את האי סרדיניה וחלקו הדרומי של מחוז לאציו.

היסטוריה
--------

בימי ג'וזפה גריבלדי הפך המונח "מדזוג'ורנו" לפופולרי בעבור הדרום. גריבלדי התייחס בשם זה לכל אזורי איטליה שמדרום לרומא. כינוי נוסף לדרום איטליה בפי האיטלקים הוא Il Meridione - הדרומית. המונח Meridione נושא פחות מטען רגשי ותרבותי. רשויות הסטטיסטיקה האיטלקיות משתמשות היום במונח Italia Meridionale - איטליה הדרומית. כמו כן, הם לא כוללים בה את האי סרדיניה ואת דרום לאציו אך כוללים במונח את המחוזות אברוציה ומוליסה.

לאחר איחוד איטליה, בעיית דרום איטליה קיבלה חשיבות מדינית פנימית. היה זה לנוכח הפיגור הכלכלי והעוני שהתגלה במחוזות הדרום, לעומת המצב הכלכלי בשאר חלקי איטליה המאוחדת - המחוזות המרכזיים ובמיוחד מחוזות צפון המדינה.

החל מראשית המאה ה-20 ננקטו צעדים על מנת להקטין את חוסר השוויון בין חלקי הרפובליקה האיטלקית. הבעיות הכלכליות הייחודיות של הדרום - האבטלה והעוני - זכו לתשומת לב דעת הקהל. באופן מעשי, הציבור האיטלקי במרכז המדינה ובצפונה נחשף לגלי ההגירה הגדולים מהאזורים האלה אשר הגיעו לפתח ביתו. תושבי אזורי הדרום, צעירים וצעירות ואף מבוגרים, נטשו את מקום מגורי משפחותיהם, במשך מאות בשנים, לנוכח קשיי הפרנסה, העדר מקומות עבודה לאוכלוסייה גדלה וסיכויים הולכים ופוחתים לשיפור רמת חייהם.

לאחר מלחמת העולם השנייה, עם הגברת התיעוש באיטליה, גברה תנועת ההגירה מדרום איטליה לצפונה. המהגרים מדרום איטליה נקלטו בבתי החרושת שהוקמו במחוזות הצפוניים של המדינה פיימונטה ולומברדיה. בעיר טורינו הגיע שיעור המהגרים מהדרום לשיעור ניכר מאוכלוסיית מטרופולין העיר.

ממשלות איטליה הקציבו אמצעים מיוחדים לשיפור התעשיות המקומיות בדרום. לשם כך הוקמה קרן Casmez (אנ'). בשנות ה-80 פחתו פעולות הקרן לאור החשש לאי-סדרים בה.

האיחוד האירופי מושיט עזרה רבה לפיתוח האזור, באמצעות סיוע לפרויקטים כלכליים. האיחוד בוחן את כדאיות ההשקעה, יכולתם של המשקיעים, המוניטין, רמת מוסריות השותפים לפרויקט ולמימונו, ומספר המועסקים שהפרויקט מסוגל לקלוט. בעשור האחרון ניכרת תרומתן הרבה של רשויות השוק המשותף לפיתוח בדרום איטליה.

ראו גם
------

* צפון איטליה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **דרום איטליה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מצוג'ורנו** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מצוג'ורנו
* מצוג'ורנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565392305171
* BnF: cb13904976t (data)
* LCCN: sh85069035
* VIAF: 315160373
* WorldCat: viaf-157249484

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**תשוקה בצל האילנות** (באנגלית: **Desire Under the Elms**) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1958 בבימויו של דלברט מאן, עם ברל אייבס, סופיה לורן ואנטוני פרקינס בתפקידים ראשיים.

התסריט נכתב על ידי אירווין שו והוא מבוסס של מחזה בשם זה מאת יוג'ין אוניל משנת 1924. המחזה הוצג בתיאטרון הקאמרי בשנת 1952 עם חנה מרון בתפקיד הראשי.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר שחור-לבן.

דלברט מאן היה מועמד לפרס דקל הזהב.

תקציר העלילה
------------

ניו אנגלנד, 1840, אפרים קבוט (ברל אייבס), בעל חווה חקלאית, הולך עם עששית לשדה, הופך סלע, חופר ומוציא משם שק מטבעות. אשתו השנייה ובנם הצעיר איבן עוקבים אחריו. האם אומרת לאיבן כי החווה נקנתה בכספה וכי יידע לעמוד על כך שהיא תהיה ברשותו.

עברו שנים, איבן (אנטוני פרקינס) גדל וכן שני אחיו מהאישה השנייה - סימיאן (פרנק אוברטון) ופיטר (פרנל רוברטס). האב מתייחס לכל בניו בזלזול ומכנה אותם בטלנים. הם שונאים אותו ואת המקום.

אפרים יוצא לסידורים ואיבן מנצל זאת, שולף את מטמון המטבעות ולוקח משם 600 דולר. הוא מציע לאחיו החורגים 300 דולר לכל אחד בתנאי שיחתמו לו על ויתור על חלקם בחווה. סימיאון ופיטר עושים זאת בשמחה כי מטרתם היא לנסוע לקליפורניה ולמצוא שם זהב.

בינתיים חוזר אפרים עם אישה צעירה, אנה (סופיה לורן), מהגרת מאיטליה. האחים מקבלים אותה בלגלוג ומודיעים לאב כי הם עוזבים את החווה. איבן מקבל אותה בהתחלה ברגשות עוינים ואומר לה כי היא לא תחליף לאימו והוא לא ייתן לה להשתלט על החווה.

עם הזמן מתקרבים איבן ואנה זה לזו ומתנים אהבה באסם ומתחת לאילנות (מכאן שם המחזה והסרט). אפרים רוצה שהיא תלד לו בן ממשיך והיא עושה זאת דרך איבן.

נולד להם בן ואפרים מזמין לחגיגה את כל תושבי הכפר. למקום מזדמנים גם האחים סימיאן ופיטר לבושים בהידור ומלווים בנשותיהם, לוסינדה (רבקה וולס) ופלורנס (ג'ין וילס). כל האנשים צוחקים ומרכלים על אפרים בן ה-75 כי כולם יודעים שהילד הוא של איבן.

דווקא הילד מהווה מחסום ביחסיהם של איבן ואנה. איבן מתרחק ממנה וכדי להשיב את אהבתו היא חונקת את הילד. איבן כועס עליה אבל אחר כך מבין ומחבק אותה ואומר שהוא ילך אחריה למאסר ויטען שהרצח הוא פרי תכנונו.

הם מגלים זאת לאב והוא מזעיק את השריף ומקווה שיישפטו ויוצאו להורג.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ברל אייבס | אפרים קבוט | בעל חווה |
| סופיה לורן | אנה קבוט | אשתו של אפרים |
| אנטוני פרקינס | איבן קבוט | בנו הצעיר של אפרים |
| פרנק אוברטון | סימיאון קבוט | בנו של אפרים |
| פרנל רוברטס | פיטר קבוט | בנו של אפרים |
| רבקה וולס | לוסינדה קבוט |  |
| ג'ין וילס | פלורנס קבוט |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תשוקה בצל האילנות** בוויקישיתוף

* "תשוקה בצל האילנות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "תשוקה בצל האילנות", באתר נטפליקס
* "תשוקה בצל האילנות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "תשוקה בצל האילנות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לתשוקה בצל האילנות, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מכתב אהבה למ"מ שלי** הוא סרט עלילתי קצר משנת 2017, שבוים בידי עטרה פריש והופק בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש, במסגרת הפרויקט "גיבורה" של אוניברסיטת תל אביב.

הסרט הוקרן לראשונה במסגרת "סטודנט ויז'ן" של פסטיבל טרייבקה האמריקאי, שבו גם זכה בציון לשבח. הסרט הוקרן לראשונה בבתי קולנוע ב־2018 כחלק מהמקבץ הראשון של מיזם הקפסולה "אהבה־שנאה". המיזם, מבית היוצר של חברת ההפקה גרין פרודקשנס ושל קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, איגד כמה סרטים קצרים ישראליים והציג אותם בבתי הקולנוע. באוקטובר 2019 נמכר הסרט ל־HBO אירופה בשם "The Love Letter"; הוא שובץ לשידור בערוצי רשת HBO אירופה מ־1 בנובמבר של אותה השנה.

ב־2021 עובד הסרט לסדרת הדרמה הקומית "המפקדת", שגם היא נוצרה בידי עטרה פריש, בשיתוף ניר ברגר, וזכתה לשבחים רבים.

עלילה
-----

נועה, מפקדת טירוניות מסורה בצה״ל, מקבלת מאחת החיילות שלה מכתב אהבה מסתורי. החשד שמאחורי המכתב מסתתרת כוונה לא אמיתית של החיילת מאלץ אותה להתמודד עם הפער בין כללי המשמעת הצבאיים לבין הכמיהה שלה להרגיש, ולו לרגע אחד, נאהבת.

שחקנים
------

* גילי בית הלחמי – סג"ם נועה - מ"מ בבסיס
* רוית דור – טוראי שימרית - טירונית בבסיס
* 
* שיר אברמוב – סמל ספיר - סמלת בבסיס

ביקורות
-------

הסרט גרף את פרס הציון לשבח בתחרות הסרט הקצר של פסטיבל ירושלים לקולנוע ופסטיבל טרייבקה, הוקרן בפסטיבל פאלם ספרינגס האמריקאי ובפסטיבלים רבים ברחבי העולם, והיה מועמד לפרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מכתב אהבה למ"מ שלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מכתב אהבה למ"מ שלי", באתר אידיבי
* "מכתב אהבה למ"מ שלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מכתב אהבה למ"מ שלי - הסרט המלא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 במאי 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכתב אהבה למ"מ שלי, באתר אידיבי
2. ↑  מכתב אהבה למ"מ שלי, באתר Jerusalem Film Festival
3. ↑  הסרט "מכתב אהבה למ"מ שלי" נמכר לשידור ב-HBO, באתר tau.ac.il
4. 1 2  הסרט הישראלי הקצר "מכתב אהבה למ"מ שלי" נרכש לשידור ברשת HBO של מזרח אירופה, באתר אידיבי סרטים
5. ↑  קפסולה #1: אהבה-שנאה | LEV
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מכתב מאישה אלמונית** (באנגלית: **Letter from an Unknown Woman**) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1948 בבימויו של מקס אופולס עם ג'ואן פונטיין ולואי ז'ורדאן בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי הווארד קוץ' והוא מבוסס על רומן בשם זהה מאת שטפן צווייג.

עלילת הסרט מסופרת בפלאשבק, היא מתחילה בווינה בשנת 1900 כאשר פסנתרן מקבל מכתב מאישה אלמונית המספרת לו על רומן שהיה לה אתו. המכתב מוקרא לאורך הסרט בקולה של האישה האלמונית. 

ב-1992 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס על חשיבותו מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית.

ב- 1962 הופקה גרסה מצרית לסרט בכיכובו של פריד אל אטרש.

ב-2004 הופק סרט סיני דובר מנדרינית המבוסס על אותו רומן אבל המיקום הועבר מווינה לבייג'ינג.

תקציר העלילה
------------

סטפן ברנד (לואי ז'ורדאן) הוא פסנתרן שהקריירה שלו בירידה. יום אחד הוא מקבל מכתב מאישה אלמונית המתאר את קשרי האהבה שהיה להם בעבר.

ברנד היה פסנתרן מפורסם, גבר נאה רודף נשים עם קריירה בינלאומית. בשכנות לו גרה הנערה ליסה ברנדל (ג'ואן פונטיין) המתאהבת בגבר הנאה ובנגינתו.

כאשר אמה מבשרת לה כי החליטה להתחתן שוב ולחיות בלינץ, היא נחרדת. היא בורחת מתחנת הרכבת ללינץ ומגיעה לביתו של ברנד אבל כשהיא רואה אותו נכנס בלוויית עלמה צעירה, היא נסוגה בחזרה לתחנת הרכבת.

כעבור שנים מנסים הוריה לשדך לה קצין ממעמד גבוה אך היא אומרת לו שהיא כבר "מאורסת" למישהו בווינה והשידוך מתבטל.

ליסה חוזרת לווינה ועובדת כדוגמנית בבית אופנה יוקרתי.

היא נתקלת "במקרה" בסטפן שאינו זוכר אותה אבל היא מוצאת חן בעיניו והם מתחילים לטייל ברחובות המושלגים של וינה, סועדים במסעדה יוקרתית ולבסוף הוא מזמין אותה לדירתו והם מתנשקים (זה כל מה שרואים בסרט שהופק בימי קוד הייז).

ליסה רוצה להמשיך בקשר עם סטפן אך הוא אומר לה שקיבל הזמנה לסדרת קונצרטים במילאנו וכי יחזור לאחר שבועיים.

הוא אינו חוזר. ליסה בהריון, יולדת בן אך לא מגלה בבית החולים את שם האב.

כעבור מספר שנים מכירה ליסה את יוהאן שטאופר, אדם עשיר ומבוגר המוכן לשאת אותה לאישה למרות שסיפרה לו על הרומן שהיה לה עם סטפן.

באחד הערבים צופה ליסה עם בעלה באופרה חליל הקסם ומבחינה בסטפן. הם מחליפים מבטים, אבל סטפן אינו מזהה אותה. למרות שעברו שנים רבות היא נמשכת לסטפן שכעת הוא מבוגר והקריירה שלו בדעיכה. למרות אזהרותיו של בעלה היא מגיעה לביתו של סטפן שמצפה שוב לערב נעים. כאשר היא רואה שעדיין אינו מזהה אותה, היא מסתלקת.

בנה מת מטיפוס וגם היא גוססת וברגעיה האחרונים היא כותבת את המכתב לסטפן. רק כשהמשרת שלו מזכיר לו שזאת הנערה ליסה הוא נזכר. לבסוף יוהאן מזמין אותו לדו-קרב והוא נענה לכך.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מכתב מאישה אלמונית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מכתב מאישה אלמונית", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מכתב מאישה אלמונית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מכתב מאישה אלמונית", באתר אידיבי
* "מכתב מאישה אלמונית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט "מכתב מאישה אלמונית", באתר יוטיוב

* פרטים על הגרסה המצרית Ressalah min emraa maghoula

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14418448n (data)
* GND: 4644108-6
* LCCN: n2020031767
* SUDOC: 084675926
* VIAF: 203956907
* WorldCat (עם VIAF): 203956907

 |
**פרכוסי חום** הם פרכוסים שנגרמים עקב מכות גיסך המקושרים לחום גוף גבוה, ללא גורמים נוספים נלווים. הם קורים, בדרך כלל, אצל ילדים בין הגילאים 6 חודשים עד 6 שנים ובמספר כפול אצל בנים מאשר אצל בנות. רוב פרכוסי החום נמשכים פרק זמן של פחות מחמש דקות, כאשר הילד חוזר למצב ההכרה נורמלי לחלוטין תוך פחות משעה לאחר הפרכוס.

פרכוסי חום נגרמים כתוצאה מעלייה דרסטית ומהירה בחום הגוף הפנימי, לרוב בעקבות זיהום ויראלי. המנגנון הגורם להיווצרותם של פרכוסים אלו אינו לחלוטין ברור אך משערים כי קיימת נטייה גנטית, אליה מתווספים גורמים סביבתיים. משערים כי תהליך ההבשלה של המוח בשילוב פעילותם של מתווכי דלקת הפעילים בעת זיהום ויראלי, הם אלו שגורמים לפרכוס.

פרכוסי חום עשויים להיות מואצים כתוצאה מדלקת בדרכי הנשימה העליונות או דלקת הקיבה והמעיים. הסבירות ללקות בפרכוס חום עולה עם עליית טמפרטורה לערכים של מעל ל-39°C ואינה תלויה במהירות בה השתנתה הטמפרטורה.

דיאגנוזה
--------

האבחון מתבצע על ידי שלילת סיבות חמורות יותר להתקפים וחום. במיוחד יש לשים לב לדלקת קרום המוח ודלקת מוח. במקומות בהם ילדים מקבלים חיסון נגד דלקת ריאות ודלקת קרום המוח השכיחות של חיידקי דלקת קרום המוח היא נמוכה.

סוגים
-----

יש שני סוגים של פרכוסי חום:

* **פרכוס חום פשוט** מוגדר כפרכוס הנמשך פחות מ-15 דקות (בדרך כלל הרבה פחות), אינו חוזר תוך 24 שעות ומעורב בו כל הגוף (הצורה הקלאסית היא התקף טוני-קלוני).
* **פרכוס חום מורכב** מוגדר כפרכוס ארוך יותר מ-15 דקות, התרחשות חוזרת בתוך 24 שעות או פרכוס המתמקד בצד אחד של הגוף.

כ-80 אחוזים מפרכוסי החום הם פרכוסים פשוטים, הנחשבים למדאיגים פחות מאשר פרכוסים מורכבים.

פרכוס חום פשוט אינו גורם לנזק מוחי, לא חוזר לעיתים קרובות (ילדים גדלים ממנו והפרכוסים לא מתפתחים לאפילפסיה של מבוגרים).

ילדים נוטים יותר לסבול מהתקפים אפילפטיים שאינם קשורים לחום בעתיד, אם יש להם פרכוסי חום מורכבים, יש היסטוריה משפחתית של התקפים אפילפטיים שאינם קשורים בחום אצל קרובי משפחה מדרגה ראשונה (הורה או אח). במקביל הפרוגנוזה אחרי פרכוס חום פשוט היא מצוינת, בעוד שהוכח שיש סכנה גדולה יותר למוות בפרכוסי חום מורכבים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרכוסי חום בילדים - דף מידע להורים(הקישור אינו פעיל) באתר בית חולים שערי צדק
* פרכוסי חום(הקישור אינו פעיל) באתר בית חולים העמק.
* פרכוסי חום באתר kidpedia

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Snider, Kathleen. *ATI NurseNotes: Pediatrics* (117) Overland Park: Lippincott Raven Publishers, 1998.
2. ↑  Febrile seizures
3. ↑  Vestergaard M, Pedersen MG, Ostergaard JR, Pedersen CB, Olsen J, Christensen J (באוגוסט 2008). "Death in children with febrile seizures: a population-based cohort study". *Lancet*. **372** (9637): 457–63. doi:10.1016/S0140-6736(08)61198-8. PMID 18692714. `{{cite journal}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4555519-9

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**יַלֶּפֶת שטוחה** (בלטינית: Lichen planus, ליכן פלנוס) היא מחלת עור חזזתית-קשקשית אדיופטית, שקשורה עם מהלך כרוני. 
היא מהווה אחת מתוך 4 המחלות בקבוצת המחלות הפפולוסקוומטיות (קבוצת מחלות בה יש התבטאות בצורת רבדים המכוסים קשקשת) יחד עם פסוריאזיס, פיטיריאזיס רוברה פילריס ופיטריאזיס רוזיאה. 

המחלה פוגעת בעור, בריריות, בשיער ובציפורניים, והיא מלוּוה בעקצוץ חזק. היא יכולה להיות תת-חריפה או כרונית.

אפידמיולוגיה
------------

* המחלה פוגעת ב-0.15%-0.5 מכלל חולי העור
* מופיעה בעיקר בגילאי 30-60
* מחלה נדירה בילדים ובקשישים
* שכיחות זהה בין המינים

פתוגנזה
-------

הסיבה למחלה לא ידועה (אידיופתית). ישנה סברה שהמחלה קשורה למערכת החיסון:

* עלייה במספר תאי לנגרהנס המצויים בעור
* פריחות דומות מופיעות בתגובת שתל כנגד מאכסן

מאפייני המחלה
-------------

הנגע הראשוני מורכב מפפולות פוליגונליות פוריטיות וסגולות (PPPP), כאשר הנגע הראשוני מבריק ושטוח. בעזרת זכוכית מגדלת ניתן להבחין ב-**Whickham Striae** - קווים אפורים-לבנים היוצרים מבנה של רשת על גבי הפפולה. הקשקשת המופיעה על גבי הרובד עדינה ומקובעת יותר מאשר הקשקשת המופיעה במחלת הפסוריאזיס.

מיקום הנגע
----------

המיקום השכיח ביותר הוא באמות ובשורשי הידיים, בעיקר באזורים פלקסורים. בנוסף, יש מעורבות של הירכיים הפנימיות, שוקיים, גב תחתון וגניטליה, וכן של הריריות.

הפריחה היא סימטרית וניתן לראות גם את **סימן Koebner** - הופעת הפריחה הראשונית באזור שעבר חבלה. הגירוד יכול להיות עז, ללא פרופורציה למידת הפריחה. הגרד מופיע בצורה גלית ולעיתים מקדים את הפריחה. החולים לרוב משפשפים ולא מגרדים, ועל כן במקרים רבים לא רואים סימני גרד על פני העור.

**ריריות -** יש מעורבות של הריריות ב-2/3 מהמקרים. ב-1/4 מהחולים המעורבות היא רק בריריות.
המעורבות השכיחה ביותר היא בריריות הלחיים והפה (90% מהמקרים), והיא מתבטאת בצורת כיבים וארוזיות בפה היכולים לעבור התמרה ל-Squamous Cell Carcinoma.

מחלות הנלוות למחלה
------------------

* סוכרת - שכיחות גדולה פי 3 של סוכרת בקרב החולים מאשר באוכלוסייה הכללית.
* אבנים בדרכי השתן.
* אלופסיה אראטה (התקרחות מוקדית).
* הפטיטיס C
* ויטיליגו

מהלך המחלה
----------

ב- 75% מהחולים הפגיעה העורית חולפת לאחר שנה. המחלה הפוגעת בריריות היא קשה יותר ועמידה יותר לטיפול.

טיפול
-----

* **בנגעים מוגבלים -** סטרואידים טופיקליים (טיפול חיצוני) ובנוסף חסימה וזריקות של סטרואידים.
* **בנגעים מפושטים -** סטרואידים פומיים (מתן דרך הפה), פוטותרפיה NARROWBAND UVB, רטינואידים (נאוטיגזון).
* **טיפולים אחרים -** מדכאי מערכת החיסון (ציקלוספורין), איזוניאזיד, קלקסאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ילפת שטוחה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529236805171
* BnF: cb12134585s (data)
* LCCN: sh85076767

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מלון פלאזה** (באנגלית: **Plaza Suite**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1971 בבימויו של ארתור הילר עם וולטר מתאו, מורין סטייפלטון, ברברה האריס ולי גרנט בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על המחזה שלו "מלון פלאזה" משנת 1968. המחזה הועלה על הבמות בישראל שלוש פעמים בתיאטרון הקאמרי, בשנת 1970, שנת 1973 וגרסה חדשה בתרגום דורי פרנס בשנת 2005.

המחזה והסרט מורכבים משלוש מערכות ללא קשר ביניהן המתרחשות בסוויטה מספר 719 במלון פלאזה בניו יורק. בכל מערכה מתוארים יחסים בין גבר ואישה. וולטר מתאו מופיע בתפקיד הגבר בשלוש המערכות. בסיום הסרט מופיעים שלושת הזוגות וקדים לצופים כמו בהצגת תיאטרון.

הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.

מורין סטייפלטון הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

תקציר העלילה
------------

### מערכה ראשונה

קארן נאש (מורין סטייפלטון) מגיעה לסוויטה מס' 719 במלון פלאזה בניו יורק כדי לחגוג עם בעלה סאם (וולטר מתאו) 23 שנים לנישואיהם.

היא מכינה כיבוד ומחכה לבעלה לחגוג את האירוע. סאם מגיע לסוויטה טרוד כולו בעבודתו על הכנת חוזה נדל"ן ביחד עם מזכירתו היפה והגרושה מיס מקורמק (לואיז סורל). קארן מבחינה ביחס האוהד של סאם למזכירתו היפה.

לאחר שהמזכירה עוזבת, סאם מתעלם מכל דבריה של אשתו והיא מגיעה למסקנה שהוא אינו אוהב אותה יותר וכי יש לו תסביך גיל ה-50 ולכן יש לו קשר אהבים עם מזכירתו. סאם המרוגז מודה בכך ולבסוף שניהם יוצאים מהמלון לחוד.

### מערכה שנייה

ג'סי קיפלינג'ר (וולטר מתאו) הוא מפיק הוליוודי עשיר ומצליח. הוא מגיע לניו יורק לרגל עסקיו ומתאכסן בסוויטה 719 במלון פלאזה בניו יורק. ג'סי הוא רודף נשים מושבע וגרוש שלוש פעמים. הוא מחפש אישה לבלות עימה בחדרו ונעזר בפנקס ההיכרויות האישי שלו. הראשונה שהוא מצליח להתקשר איתה היא מיוריאל טייט (ברברה האריס) איתה היה לו קשר בעבר. מיוריאל היא נשואה ויש לה שלושה ילדים, היא חוששת להיפגש עם ג'סי אך לבסוף מחליטה לפגוש אותו במלון לחמש דקות.

ג'סי מפעיל את כל קסמו על מיוריאל ומספר לה על עושרו ועל קשריו עם השחקנים המפורסמים ביותר בהוליווד תוך שהוא מוזג לה מדי פעם כמויות גדולות של אלכוהול. כל זה עושה את שלו על מיוריאל וג'סי מצליח לכבוש אותה.

### מערכה שלישית

רוי הבלי (וולטר מתאו) ואשתו נורמה (לי גרנט) עומדים לחתן את בתם נימסי (ג'ני סאליבן) באולם הבארוק במלון פלאזה. הם שכרו את סוויטה מספר 719 אך נימסי נסגרה בחדר האמבטיה כשהיא לבושה בבגדי כלה ומסרבת לצאת משם כי היא פוחדת מהנישואים.

רוי מנסה לפרוץ את דלת אך נכשל. מנסה להגיע לשם דרך החלון תוך שהוא הולך על מעקה המלון בגובה רב, אך היא נועלת את החלון. תוך כדי הניסיונות שלו, בני הזוג צועקים אחד על השנייה מי אשם בחינוך של בתם.

לבסוף מוריד רוי את טון הדיבור שלו ונימסי מאפשרת לו להיכנס ולשוחח. לאחר שהוא יוצא היא שוב נועלת את הדלת והוא מספר לאשתו כי נימסי מפחדת להינשא ולחיות כמו שהוריה חיים ומתנהגים.

הפרשה מסתיימת כאשר החתן המיועד עולה לחדר וצועק לעבר נימסי שתירגע ותרד מהר למטה והיא יוצאת מהר ויורדת לקהל החוגגים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מלון פלאזה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מלון פלאזה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מלון פלאזה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מלון פלאזה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט מלון פלאזה, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מלחמות הפנטגון** (באנגלית: **The Pentagon Wars**) הוא סרט טלוויזיה שיצא בשנת 1998 על ידי HBO. הסרט מבוסס על הספר *The Pentagon Wars: Reformers Challenge the Old Guard* שכתב הקולונל גיימס בורטון, פנסיונר של חיל האוויר של ארצות הברית. זהו סרט קומדיה שחורה שמתארת את תהליך הפיתוח של בראדלי M2.

הסרט משמש בקורסי ניהול פרויקטים כדוגמה לאיך פרויקט לא צריך להתנהל.

עלילה
-----

האלוף פרטרידג' מופיע בפני הוועדה הצבאית של בית הנבחרים של ארצות הברית בו הוא מגן על הליך פיתוח נגמ"ש המלחמה בראדלי M2 עליו הוא ממונה. הסרט בנוי כסדרת פלשבקים בהם האלוף פרטרידג' נזכר בהשתלשלות האירועים שהובילו אותו לשבת בפני הוועדה.

הסרט מתחיל בכך שפרטרידג' מקבל מהפנטגון את סגן-אלוף ג'יימס בורטון שיפקח מטעמם על תהליך הבדיקות לנגמ"ש. סא"ל בורטון מעוניין לעשות את עבודתו אך הוא מגלה כי מפתחי הנגמ"ש מעגלים פינות ולא מאפשרים לו לבצע את עבודתו. הוא יורד לחקר האמת, החל מההיסטוריה של פיתוח הנגמ"ש שהחל 17 שנה קודם לכן ועד לביצוע בדיקות בפועל, ולא מסתפק בקבלת תוצאות הבדיקות. הוא מגלה כי פרטרידג' וכל האחראים על הפרויקט מונעים ממנו לבצע את עבודתו בגלל שהם מעוניינים להביא את הנגמ"ש לייצור - אז הם יקבלו קידום. לעומתם, סא"ל בורטון מעוניין לבדוק את הנגמ"ש כך שהחיילים שישתמשו בו לא ימצאו בסכנת מוות בתוכו.

השחקנים
-------

* קלסי גראמר - האלוף פרטרידג'
* קרי אלווס - סגן-אלוף ג'יימס בורטון
* ג'ון מקגינלי - אלוף-משנה בש, עוזרו של פרטרידג'
* אולימפיה דוקאקיס - יושבת ראש ועדת בית הנבחרים
* ריצ'רד בנג'מין - חבר הוועדה קספר ויינברגר
* ריצ'רד שיף - אלוף-משנה/אלוף רוברט סמית', האחראי הראשון לתכנון הנגמ"ש
* ויולה דייוויס - סמל פאנין, עוזרתו של סא"ל בורטון

לקריאה נוספת
------------

* ג'יימס בורטון, "The Pentagon Wars: Reformers Challenge the Old Guard, Annapolis", ‏Maryland: Naval Institute Press‏ (1993)‏ ISBN 1-55750-081-9.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מלחמות הפנטגון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מלחמות הפנטגון", באתר נטפליקס
* "מלחמות הפנטגון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מנהרת האהבה** (באנגלית: **The Tunnel of Love**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית בבימויו של ג'ין קלי, עם דוריס דיי וריצ'רד וידמרק בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על מחזה בשם זה מאת פיטר דה פריז וג'וזף פילדס שהועלה בהצלחה בברודוויי.

זה היה הסרט הראשון של ג'ין קלי אותו ביים ולא השתתף כשחקן. זה היה גם סרטו האחרון במטרו גולדווין מאייר.

העלילה היא על זוג מבוגר יחסית המתקשה להוליד ילדים ועל הקשיים שלהם באימוץ המשפיעים על הזוגיות שלהם.

דוריס דיי הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

שיר הנושא של הסרט הפך לאחד מלהיטיה היותר מוכרים של דוריס דיי.

תקציר העלילה
------------

אוגוסט "אגי" (ריצ'רד וידמרק) פול ואשתו איסולדה (דוריס דיי) הם זוג מבוגר יחסית שמנסים להוליד ילד ללא הצלחה. אגי הוא צייר קריקטורות מתוסכל שאינו מסוגל להתפרנס והם חיים מקצבה של הסבתא. לדיק פפר (גיג יאנג) ואשתו אליס (אליזבת פרייזר) שגרים לידם יש כבר שלושה ילדים ואחד בדרך. דיק הוא רודף נשים ומטיף כל הזמן לאגי שיעשה כמוהו ואולי אז יוכל להוליד.

לאחר שכל הניסיונות להביא להריון לא הצליחו, הם נרשמים לעמותת אימוץ בשם "Rock-a-Bye". אגי מטביע את יגונו בשתייה וכאשר מגיעה אליו נציגה מצודדת מהעמותה, הוא חושב שהיא באה להתרים ומתנהג בהתאם. רק לאחר שהיא מציגה את עצמה בשם אסטל נובק (גיה סקלה) מעמותת האימוץ, הוא מבין את טעותו אבל זה מאוחר מידי. אסטל עוזבת ואיסולדה כועסת עליו מאוד.

לאחר זמן מגיעה אסטל לאגי ומתנצלת על הפגישה. אגי המושפע מדיק מחליט לחזר אחריה, מזמין אותה למסעדה ובדרך לוקח תרופות להרגעת עצביו. לבסוף הוא נרדם והיא לוקחת אותו למוטל. 

בבוקר הוא מתעורר במוטל לבד ומניח ששכב עם אסטל. הוא מספר לדיק על חששותיו. אסטל מודיעה לו שהיא בהריון והוא בטוח שזה ממנו.

כעבור שלושה חודשים מגיעה מנהלת העמותה, גב' מקרקן (אליזבת וילסון) ומודיעה כי עוד שלושה חודשים יהיה להם ילד לאימוץ. איסולדה שמחה ואגי מלא חששות.

מסתבר שהילד דומה דמיון מפתיע לאגי כשהיה תינוק ואיסולדה מניחה שאגי הוא אבי הילד ומודיעה על רצונה להיפרד וכבר אורזת את חפציה.

ברגע האחרון מגיעה אסטל ומודיעה להם כי היא נוסעת לבעלה באוסטרליה וכי נולדה להם בת.

כעת סולחת איסולדה לאגי וגם מודיעה לו כי כעת היא בהריון.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד וידמרק | אוגוסט "אגי" פול | צייר |
| דוריס דיי | איסולדה פול | אשתי של אגי |
| גיג יאנג | דיק פפר | עיתונאי |
| אליזבת פרייזר | אליס פפר | אשתו של דיק |
| גיא סקלה | אסטל נובק | עובדת סוציאלית |
| אליזבת וילסון | גב' מקרקן | מנהלת עמותת אימוץ |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנהרת האהבה** בוויקישיתוף

* "מנהרת האהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מנהרת האהבה", באתר נטפליקס
* "מנהרת האהבה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מנהרת האהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מנהרת האהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון למנהת האהבה, באתר יוטיוב
* דוריס דיי שרה מנהרת האהבה, באתר יוטיוב
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **אלתר אליהו רובינשטיין** (כסלו תש"ז, 1946 - י"ח באייר תשס"ה, מאי 2005) היה רבה החרדי של אנטוורפן. מחבר סדרת ספרי שו"ת **מגדנות אליהו**.

ביוגרפיה
--------

נולד בסיגט לר' אפרים פישל. הוריו עלו לארץ ישראל והתגוררו בבית גמליאל. בילדותו למד בקרעטשניף ברחובות. בבחרותו נסע ללמוד בקריית צאנז, והיה מראשוני הבחורים ב"מתיבתא" שנפתחה על ידי רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם. היה מקורב לרבו. נישא לזיסל לאה בת הרב יהושע סג"ל דייטש. השידוך נעשה על ידי רבו. לאחר נישואיו התגורר בקריית צאנז, והשתתף בשיעור מיוחד מרבי יקותיאל יהודה בענייני הוראה. לאחר תקופה עבר לגור ברחובות, לאחר שלאשתו הוצעה עבודה ביסודות. 

בשנת תש"ל מונה על ידי רבו לכהן כרב "היכל צבי" בבתי ורשה. בהמשך מונה לכהן כראש כולל לחסידי צאנז בירושלים, לצד הרב משה טוביה ויסברגר והרב שלום איזנברגר. בשנת תשנ"ג מונה לרב קריית שומרי החומות ברמת שלמה. לפני כן כיהן כראש כולל בשומרי החומות. כמו כן כיהן כחבר ועד ההלכה של בית החולים לניאדו.

בשנת תשס"ד מונה לרבה של אנטוורפן, על מקום הרב חיים קרייזווירט אך שנה לאחר מכן נפטר בצורה פתאומית. אלמנתו נישאה לרב חיים אורי פריינד.

בשנת תשמ"א הוציא את ספרו הראשון שו"ת מגדנות אליהו. בסוף ימיו החל לעבוד על ספריו ותשובותיו אך נפטר בטרם הספיק. ילדיו הוציאו עוד שלושה חלקים של ספרו מגדנות אליהו. ספריו נכללו בפרויקט השו"ת.

לקריאה נוספת
------------

* המבשר, ט"ז אייר תשע"ד, **כרכא דכוליה ביה**.
**נווה המדבר ג'אלו**
(למפת לוב מוגדלת)טריפוליטריפולי
בנגאזיבנגאזי
מיסראתהמיסראתה
אל-ביידאאל-ביידא
רדאמסרדאמס
סבהאסבהא
**תוניסיה**
**אלג'יריה**
**ניז'ר**
**צ'אד**
**סודאן**
**מ.**
**הים התיכון**נווה המדבר ג'אלו**נווה המדבר ג'אלו**(למפת לוב רגילה)טריפוליטריפולי
בנגאזיבנגאזי
מיסראתהמיסראתה
אל-ביידאאל-ביידא
רדאמסרדאמס
סבהאסבהא
**תונ.**
**אלג'.**
**ניז'ר**
**צ'אד**
**סו.**
**מ.**
**הים התיכון**נווה המדבר ג'אלו**נווה המדבר ג'אלו**30 משאיות שברולט 1533x2 של **סיירת R1** מקבוצת המדבר לטווח הארוך היוצאת מנווה המדבר ג'אלו. בחזית נמצאR4 *Rotowaro* L4618912.
**נווה המדבר ג'אלו** (Jalo או Jalu, או Gialo) הוא נווה מדבר בתוך בקירנאיקה, שבלוב, הממוקם ממערב ימת החול הגדולה וכ־250 ק"מ דרומית־מזרחית למפרץ סידרה. ג'אלו נחשב לנווה מדבר גדול וגודלו הוא 19 על 11 ק"מ. סביב ג'אלו מספר יישובים, הגדול שבהם הוא העיירה ג'אלו, שהייתה הבירה המנהלית של מחוז ג'אלו בין השנים 1983 עד 1988, אז הפך האזור לחלק ממחוז אג'דאביא ונכון לשנת 2007 הוא כיום חלק ממחוז אל־והאט.

מלחמת העולם השנייה
------------------

בגלל מיקומה והיותה מקור מים, היה למקום חשיבות אסטרטגית במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה המקום החליף ידיים מספר פעמים בין כוחות בעלות הברית לכוחות הציר.

מבצע נייסטי היה מבצע פשיטה במהלך ספטמבר 1942 במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי כוח Z – כוח גדודי מכוח ההגנה של סודאן. נועד לסייע בכוחות הפושטים שלוקחים חלק במבצע הסכמה, במבצע קארוון ובמבצע ביגמי.

מטרת הפעולה: השתלטות על נווה מדבר ג'אלו במדבר לוב כדי לסייע בנסיגת הכוחות המעורבים בפעולות האחרות. המבצע נכשל בעקבות גילוי התוכניות לארבע הפעולות על ידי הגרמנים על גופתו של קצין בריטי הרוג במבצע הסכמה. הגרמנים הזהירו את חיל המצב האיטלקי בג'אלו וחיזקו אותו. הכוח האיטלקי בלם בקלות את ההתקפה בליל ה־15–16 בספטמבר.

המים
----

המים בנווה מדבר ג'אלו מלוחים למדי (3,880 חלקים למיליון). במים יש אלקליין עם pH של 7.4 והם קשים מאוד עם מלחים מומסים רבים בנוסף לנתרן כלורי.

קהילות
------

בנוסף לג'אלו, נווה המדבר תומך בקהילות הבאות:

* אל־הִרי
* לָבא
* שֻרף
* מאסליוא
* רשידה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Reclus, Elisee (1888) *Africa: History, Geography, and People: Volume II North-West Africa* Appleton, New York, page 25, נווה המדבר ג'אלו, באתר OCLC (באנגלית)
2. ↑  Molinari, Andrea (2006) *Desert Raiders: Axis and Allied Special Forces 1940-43* Osprey, Oxford, England, page 74, ISBN 978-1-84603-006-2
3. ↑  John W Gordon "The Other Desert War" p.127 accessed 9 sept 2020.
4. ↑  Walton, Kenneth (2007) *The Arid Zones* AldineTransaction, New Brunswick, New Jersey, page 109, ISBN 978-0-202-30928-6; originally published by Aldine Publishing Company, Chicago, in 1969, נווה המדבר ג'אלו, באתר OCLC (באנגלית)
5. ↑  "Lat 29.024 N Long. 21.523 E" Geonames.org
**רוטב צ'ילי מתוק** ידוע גם **כרוטב צ'ילי מתוק תאילנדי**, (באנגלית: **Sweet chili sauce**; המכונה **Nam chim** בתאילנד שפירושו מילולית: רוטב טבילה לעוף), הוא רוטב תיבול רוטב צ'ילי פופולרי במטבח התאילנדי, האפגני, המלזי והמערבי. 

מאפיינים

הרוטב נעשה בדרך כלל עם פלפל צ'ילי חריף אדום (לעיתים קרובות פרזנו צ'ילי, תאילנדי או חלפניו אדום), חומץ יין אורז, לפעמים שום, לפעמים רוטב דגים, ומרכיב מתקתק כמו פירות או סוכר מזוקק או דבש.

הוא פופולרי כמטבל במנות מסעדה סינית אירופאית כגון טוסט סרטנים, אגרולים, מעטפת חסה, כנפי עוף וספרינג רול. ניתן לרכוש את הרוטב גם בבקבוק. באוסטרליה, ניו זילנד, אירופה, קנדה וארצות הברית, "רוטב צ'ילי תאילנדי מתוק" זמין כתבלין בחנויות טייק אווי וסופרמרקטים רבים.

ראו גם
------

* שמן צ'ילי, תבלין העשוי מצ'ילי ושמן שמוסיף חום למנות אסייתיות
* נאם צ'ים, רטבי טבילה תאילנדיים שונים
* Nước chấm, רוטב וייטנאמי שיש לו מרכיבים דומים לרוטב צ'ילי מתוק אבל הוא יותר חריף וחמוץ, ופחות מתוק וסמיך במרקם
* נאם פריק, משחות צ'ילי תאילנדי שונות
* סיראצ'ה, רוטב תבלינים תאילנדי העשוי מצ'ילי שמוסיף חום למנה
* רשימת מטבלים
* רשימת רטבים

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* מתכון לרוטב צ'ילי מתוק

1. ↑  ""What Can I Serve With Sweet Chili Sauce?", www.GlobalPost.com". נבדק ב-4 במאי 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**סטרומה** הוא מושג בבוטניקה של תא צמח, שמתייחס לנוזל שקוף המקיף את הגראנום (תילקואידים הקרבים זה לזה, ויוצרים אזור צפוף של שקיקים) הנמצאים בתוך הכלורופלסט. במילים אחרות, נוזל הכלורופלסט.

תהליך הפוטוסינתזה מתרחש בכלורופלסט בשני שלבים: 

1. השלבים הפיזיקליים של הפוטוסינתזה המתרחשים בתילקואידים. שלבים אלה נקראים גם "ריאקציית האור", מכיוון שריאקציה זו תלויה באור ישיר כדי שתתרחש. בשלב ריאקציית האור משמשת אנרגיית האור ליצירת ATP ו-NADPH.
2. השלבים האנזימטיים של הפוטוסינתזה מתרחשים בסטרומה. הם נקראים גם "ריאקציית החושך" (זהו שם נפוץ, אם כי איננו מדויק מדעית; השם הנכון הוא "מעגל קלווין"). התהליך נקרא כך מכיוון שאינו זקוק לאור ישיר על מנת שיתרחש (אך אינו יכול להתרחש בחושך מוחלט).

בשלב זה מולקולות פחמן דו-חמצני ומולקולות חמצן הופכות למולקולות סוכר.

סדרת התהליכים הביוכימיים וסדרת תהליכי החמצון-חיזור אשר מתרחשים בסטרומה נקראים "מעגל קלווין". התהליכים בסטרומה מתחלקים לשלושה: קיבוע הפחמן הדו-חמצני, חיזור וזרחון - שבו משתמשים בתוצרי השלב הראשון (ATP ו- NADPH), ומחזור ריבולוז 1-5 ביפופסט. בנוסף לכך, הסטרומה אוצרת את הדנ"א של הכלורפלסט ואת ריבוזומי הכלופלסט.

בסטרומה מתרחש תהליך שעתוק בנוסף לתהליכים האינזימטים של הפוטוסינתזה. מספר חלבונים ספציפיים של הכלורופלסט נוצרים בסטרומה עצמה.

דבר מיוחד בסטרומה היא העובדה שמתרחש חיבור של חומרים אורגניים, בניגוד למטריקס (נוזל המיטוכונדריה) שבו מתרחש פירוק של חומרים אורגניים.

סטרומה למלה
-----------

סטרומה למלה (באנגלית: Stroma lamellae), היא תעלה חלולה דמוית צינור, מצויה בתוך הכלורופלסט.

הסטרומה למלה מחברת בין גרנום לגרנום (כל גרנום בנוי מ-2 עד 100 תילקואידים). תפקיד הסטרומה למלה להוביל נוטריאנטים וחומרי הזנה הנחוצים לתילקואיד לתפקוד. לסטרומה למלה ולתילקואיד ממברנה משותפת.

לקריאה נוספת
------------

* Molecular Biology of the Cell - fifth edition, Bruce Alberts, Alexander Johnson, Julian Lewis, Martin Raff, Keith Roberts, Peter Walter - 2008
**פנינה דבורין** (נולדה ב-9 בספטמבר 1946) היא משפטנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

את שירותה בצה"ל עשתה בחיל השלישות. לאחר השחרור מהצבא הייתה דיילת בחברת התעופה אל על, ובמקביל למדה משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. התמחתה במשרד עורכי דין פרטי ובפרקליטות מחוז המרכז, ומשמשת כעורכת דין משנת 1971. סיימה לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת תל אביב.

במשך כעשרים שנה שירתה בפרקליטות המדינה כתובעת וכסגנית בכירה לפרקליט מחוז המרכז. היא התפרסמה כתובעת במספר משפטים מפורסמים: פרשת שוחד במשרד הביטחון, הרשעת הרצל אביטן ברצח ובשוד, הרשעת חוה יערי ואביבה גרנות ברצח מלה מלבסקי, פרשת כנופיית מע"צ, הרשעת דוד בלאס בהונאת כספים מהתק"ם ועוד תיקים רבים.

לאחר שלא מונתה לתפקיד פרקליטת מחוז תל אביב עליו התמודדה, פרשה דבורין בשנת 1989 מהפרקליטות והחלה לעבוד כסניגורית בתחום הפלילי בשוק הפרטי. היא ייצגה אנשי עסקים רבים שהואשמו בפלילים, בהם עופר נמרודי האחים משה ואריה ויינברג, שהואשמו במסגרת משפט דרעי ועופר גלזר, בעלה של שרי אריסון. התמודדה על תפקיד של שופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב אך לא זכתה בתפקיד.

בשנים 2004-2002 הנחתה את התוכנית "החוליה החלשה" בערוץ 10.

כיהנה כדירקטורית בבנק הפועלים מ-2006 ומכהנת כדירקטורית בחברת נתיבי גז לישראל.

ב-2018 החלה לשחק בהצגה "של מי החיים האלה" בתיאטרון חיפה כשהיא מוקרנת על המסך.

פנינה דבורין הייתה נשואה לזוהר דבורין, שעבד כמנהל חברה. היא התאלמנה ממנו ב-2020. בנה גיא הוא איש עסקים ומנכ"ל "שיכון ובינוי יזמות נדל"ן חו"ל" ובתה היא השחקנית דנה דבורין, כוכבת ערוץ הילדים לשעבר.

דבורין ובעלה התגוררו במשך שנים בבית פרטי בתל ברוך. ב-2010 עברו להתגורר ברמת אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* פנינה דבורין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* פנינה דבורין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד איה חיות, פנינה דבורין מגיעה לתיאטרון: "גם בית משפט זה מעין משחק", באתר הארץ, 24 במרץ 2019
* ליאת רון, ‏פנינה דבורין: "קץ הדמוקרטיה? החזון הזה בא מאנשים שמגזימים בכל דבר", באתר גלובס, 25 במאי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  עומר שרביט, פנינה דבורין מונתה לדירקטוריון בנק הפועלים, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2006
2. ↑  "דירקטוריון חברת נתג"ז".
3. ↑  רון גרנות, דיבידנדים: פנינה דבורין נפרדת מביתה בתל ברוך, באתר כלכליסט, 26 במאי 2010
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מסתור** (**Shelter**) הוא מותחן ריגול, קופרודוקציה ישראלית גרמנית משנת 2017 בבימויו של ערן ריקליס עם נטע ריסקין והשחקנית האירנית הגולה גולשיפטה פרהאני בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בידי ערן ריקליס והוא מבוסס על הסיפור "חוליה" של שולמית הראבן משנת 1986.

זה מותחן ריגול שבמרכזו סוכנת מוסד הנשלחת לגרמניה כדי לפקח ולהגן על לבנונית שעבדה בשביל מדינת ישראל וזהותה נחשפה.

נטע ריסקין הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר ויונתן ריקליס היה מועמד לפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2017.

תקציר העלילה
------------

נעמי רימון (נטע ריסקין) היא סוכנת מוסד שפרשה לפני שנתיים לאחר שבעלה נרצח בפיגוע טרור בקניה.

סוכן המוסד, גד (ליאור אשכנזי) מגיע אליה ומבקש שתטוס להמבורג ותשמש כשומרת ומטפלת בסוכנת מוסד ערביה נוצרית בשם מונה (גולשיפטה פרהאני) ששיתפה פעולה עם המוסד. בין היתר השתתפה בניסיון החיסול של מפקד החזבאללה נעים קאסם (דוריד לידאווי) שנכשל. לאחר שזהותה נתגלתה על ידי החזבאללה היא הוברחה לגרמניה ועברה שם ניתוח פלסטי לשינוי תווי פניה.

שתיהן בזהויות בדויות. נעמי מקבלת זהות של גרמניה נוצרית בשם קלאודיה ובר ושמה האמיתי של מונה הוא לינה חדד.

קאסם מורה לסגנו יוסוף (דוד חמאדה) למצוא את לינה ולחסל אותה. סוכן המוסד האחראי עליהן הוא אבנר (יהודה אלמגור) והוא מצייד את נעמי באקדח ופוקד עליה שתדאג שמונה לא תצא מדירת המסתור ולא תתקרב לחלונות.

היחס בין נעמי למונה שמתחיל בחשדנות, מתהדק ומונה מספרת שהשאירה את בנה זיאד במנזר בלבנון ומבקשת שיוציאו אותו משם. שירותי הביון הגרמנים מבקשים להדק את יחסם לאיראנים הנלחמים בדאעש ומגלים לחזבאללה את מקום דירת המסתור.

בהתקפה נהרגת מונה ונעמי נפצעת אך מצליחה להימלט. היא מוחזרת ארצה ומקבלת משימה: להציל את בנה של מונה. היא מוחדרת ללבנון בדרכון של מונה ופונה למנזר למצוא את זיאד, אך מתברר לה שהוא מת וקבור בבית הקברות של המנזר (צולם במנזר בית ג'מאל). נעים קאסם מגיע למקום אך היא מהירה יותר בשליפה והורגת אותו. מסתבר לה שהמוסד ידע הכל וניצל אותה כדי לחסל את קאסם.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| נטע ריסקין | נעמי רימון/קלאודיה ובר | סוכנת מוסד |
| גולשיפטה פרהאני | לינה חדד/מונה |  |
| ליאור אשכנזי | גד | סוכן מוסד |
| יהודה אלמגור | אבנר | סוכן מוסד |
| דוריד לידאווי | נעים קאסם | מפקד בחזבאללה |
| דוד חמאדה | יוסוף | לוחם חזבאללה |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "מסתור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מסתור", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "מסתור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "מסתור", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון למסתור, באתר יוטיוב
* מסתור - מאחורי הקלעים, באתר יוטיוב
**אורי (יורי) ברנר** (נולד ב-17 ביולי 1974) הוא מלחין, מוזיקאי ומעבד ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אורי ברנר נולד במוסקבה למשפחת מוזיקאים: אמו היא כנרת שניגנה באופרה, ואביו נגן בסון שהיה חבר בתזמורת הסימפונית של ברית המועצות לשעבר.

את לימודי המוזיקה החל בגיל צעיר ביותר. בשנת 1980 התקבל כתלמיד בבית הספר המרכזי למוזיקה של הקונסרבטוריון ע"ש צ`ייקובסקי במוסקבה, שם למד נגינה בפסנתר ובבסון ומאוחר יותר גם הלחנה. בשנת 1991, אחרי שנתיים במכללת המוזיקה "גנסין" במוסקבה, במגמות פסנתר, בסון והלחנה, היגר לגרמניה שם המשיך להשתלם בבית הספר הגבוה למוזיקה בקלן ואחר כך בקונסרבטוריון "סווילינק" באמסטרדם, אצל הפרופ' דאן מאנקה. בהמשך למד קומפוזיציה בבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש רוברט שומאן בדיסלדורף, בהדרכת פרופ' מנפרד טרויאן. בשנת 1996 עלה עם רעייתו ארצה.

במהלך תקופת לימודיו בגרמניה והולנד היה פעיל כנגן מבצע בקונצרטים, שכללו הופעות באולם ויטגשטיין, תיאטרון דיסלדורף ועוד, וכן בהופעות ג'אז, ביג בנד וכלייזמר. בנוסף היה נגן הבסון הראשון בתזמורת הסימפונית הצעירה של העיר אאכן בגרמניה.

אורי ברנר לקח חלק בכיתות אמן עם מלחינים חשובים כדיטר דאלמוט, דטלב גלארנט ואחרים. הוא כתב מוזיקה לסרט קצר של ראלף ריוקהואר, שהוקרן פעמים רבות בערוץ הראשון של הטלוויזיה הגרמנית, בפסטיבלים שהתקיימו ברחבי גרמניה ובפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בירושלים.

יצירותיו של אורי ברנר יצאו לאור על ידי מרכז המוזיקה הישראלי והמכון למוזיקה ישראלית ובוצעו במסגרות קונצרטים, פסטיבלים וסדנאות ברחבי הארץ, אירופה, ארצות הברית וקנדה. הוא כתב למעלה מ-50 יצירות למגוון הרכבים וסגנונות ובהם: סונטות לפסנתר, מוזיקה קאמרית הכוללת שתי רביעיות מיתרים, יצירות לתזמורת גדולה ותזמורת מיתרים, פרקי תהילים למקהלה ולתזמורת, סימפוניה קונצ'רטנטה לויולה ותזמורת סימפונית ועוד.

זכה בפרסים יוקרתיים ובמלגות הצטיינות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, בפרס "קלון" למלחינים צעירים, הוכר כמלחין מצטיין מטעם משרד התרבות, במלגת הנשיא לדוקטורנטים מצטיינים בלימודי הדוקטורט לקומפוזיציה, אותם הוא משלים באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2006 זכה בפרס ראש הממשלה למלחינים.

בשנים האחרונות יצאו לאור שני תקליטורים הכוללים מיצירותיו ובימים אלה רואה אור אלבום הבכורה שלו שהוקלט בחברת "הליקון".

אורי ברנר מקדיש את רוב הופעותיו לשילובים של אלתורים חופשיים עם מוזיקה כתובה ומשתף פעולה עם אמנים ידועים מהארץ ומחו"ל. על בסיס פעילות זו ייסד בשנת 2004 את קבוצת "טאבולה ראסה", שהופיעה ברחבי הארץ וביצעה הקלטות רדיו רבות.

ב-2008 התמנה ברנר למלחין הבית של הסינפונייטה הישראלית באר שבע והרבה מיצירותיו זכו לביצועים של התזמורת תחת מאסטרו דורון סלומון כמנצח ואחרים.

בקיץ 2010 התארח בהופעה של הזמר החרדי יעקב שוואקי בקיסריה וניגן את שירו של שוואקי "מהרה", מתוך אלבומו הראשון "שמעתי".

ב-2016 התמנה אורי למנהל המוזיקלי של תיאטרון "מיקרו" בירושלים. כיום מנהל את קונסרבטוריון רון שולמית.

פרסים
-----

* 2017 - פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אורי ברנר

* אורי ברנר, דף שער בספרייה הלאומית
* קלאסי - אורי ברנר - מלחין הבית של הסינפונייטה, באתר "הבמה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  *מהרה - שוואקי קיסריה 2 | Meheira - Shwekey Caesarea II*, נבדק ב-2022-07-26
2. ↑  אמיר מנדל, ג'זיסט וחמישה מוזיקאים קלאסיים יחלקו 300 אלף שקל, פרס רה"מ, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303821305171
* VIAF: 297866318
* WorldCat: viaf-297866318

 |
**דיינה אנדרוז** (באנגלית: **Dana Andrews**‏; 1 בינואר 1909 - 17 בדצמבר 1992) היה שחקן קולנוע אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם קארבר דיינה אנדרוז, אחד מ-13 ילדיו של כומר בפטיסטי. אנדרוז למד מנהל עסקים באוניברסיטת סם יוסטון ביוסטון, טקסס. ב-1931 הגיע ללוס אנג'לס ללמוד משחק ושירה והתפרנס מעבודות מזדמנות כמו נהג אוטובוס ומתדלק בתחנת דלק. ב-1940 החתים אותו סמואל גולדווין על חוזה. הוא הופיע בתפקידי משנה בשני סרטים עם גרי קופר: The Westerner ‏(1940) ו-Ball of Fire‏ (1941). ב-1941 שיחק בסרט "דרך הטבק" בבימויו של ג'ון פורד. ב-1943 השתתף לצד הנרי פונדה בסרט The Ox-Bow Incident.

ב-1944 שיחק כבלש משטרה לצידה של ג'ין טירני, בסרט אל הנשק לצידו של דני קיי, בסרט לאורה ובסרט המוזיקלי יריד המדינה לצידה של ג'ין קריין.
ב-1946 שיחק בסרט עטור הפרסים שנות חיינו היפות ביותר בבימויו של ויליאם ויילר. הוא גילם את דמותו של פרד דרי, קצין הפצצות משוחרר שאינו מוצא עבודה בחברה המתנכרת לחיילים המשוחררים. הוא הופך למובטל ואשתו (וירג'יניה מאיו) מתגרשת ממנו.

שני סרטים אלה הפכו אותו לאחד השחקנים הפופולרים בהוליווד. בשנות ה-50 השתתף בסרטים רבים אך לא הצליח לשחזר את הצלחתו. ב-1957 שיחק בסרט "פגישת מחזור" לצידה של בטי האטון. ב-1965 שיחק ב"אמריקה לאן". הוא התדרדר לאלכוהוליזם ממנו נגמל. ב-1972 הופיע בטלוויזיה במשדרי פרסומת נגד אלכוהוליזם. ב-1974 הופיע בסרט האסונות נמל תעופה 1975.

בשנותיו האחרונות סבל ממחלת אלצהיימר. נפטר בביתו בגיל 83 מאי ספיקת לב ודלקת ריאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיינה אנדרוז** בוויקישיתוף

* דיינה אנדרוז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דיינה אנדרוז, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* דיינה אנדרוז, באתר AllMovie (באנגלית)
* דיינה אנדרוז, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* דיינה אנדרוז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* דיינה אנדרוז, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דיינה אנדרוז, באתר Discogs (באנגלית)
* הספד לדיינה אנדרוז באתר "ניו יורק טיימס"
* דיינה אנדרוז, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* דיינה אנדרוז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007437922305171
* BIBSYS: 99003732
* BNE: XX1063963
* BnF: cb14659568z (data)
* CiNii: DA14382288
* GND: 141885386
* ISNI: 0000 0001 2118 1523
* LCCN: n81108585
* MusicBrainz: 4c93e6d3-5310-47d7-aa48-8c05d72ca53e
* NARA: 10570149
* NKC: mub2011645005
* NLK: KAC2020M0196
* NTA: 111555027
* SNAC: w6dj7hbd
* SUDOC: 08120437X
* VIAF: 2732432
* WorldCat: lccn-n81108585

 |
לוח משחק
**קורנהול** (אנגלית: **Cornhole**, מילולית "חור תירס") הוא משחק מדשאה המשוחק על ידי שני שחקנים או ארבעה (במשחקי זוגות) בו כל שחקן בתורו צריך לזרוק שקיות קטנות מלאות בתירס (או חול או שעועית) לכיוון לוח מורם עם חור בקצה הלוח. המטרה היא לקלוע את השקיות אל תוך החור בקצה הלוח. על כל שקית תירס אותה השחקן יקלע לתוך החור, השחקן יקבל 3 נקודות. שקיות אשר נוחתות על לוח המשחק בלבד מזכות את השחקן בנקודה אחת בלבד. המשחק נמשך עד אשר אחד השחקנים יצליח לצבור 21 נקודות. 

לוח המשחק בדרך כלל עשוי מעץ לבוד או לעיתים פלסטיק וצבוע בדרך כלל בלבן. גודל לוח המשחק הסטנדרטי הוא 1.2 מטר × 0.6 מטר. הגובה של גב הלוח מגיע ל-30.5 סנטימטרים.

המשחק פופולרי במיוחד בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קורנהול** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קורנהול** |

* אתר איגוד השחקנים וחוקי המשחק
* כל מה שקשור לחור תירס

* 5 Facts About Cornhole Game That May Help You "Fall In Love" With The Top Recreation Activity Of Outdoor Regime


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2021005641

 |
**מעל הגבעה** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בבימויו של רפאל נג'ארי, עם אורי פפר, מוני מושונוב ומיכאלה עשת בתפקידים הראשיים.

הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן 2013 (מסגרת שבועיים של הבמאים), בפסטיבל בנגקוק ופסטיבל הסרטים חיפה, 2013.

תקציר העלילה
------------

שאול (אורי פפר) הוא גרוש שחי בבדידות בתל אביב והוא מנסה להיחלץ מן המצב הנפשי הקשה אשר בו הוא שרוי. יש לו בת אחת, מיכל (בתני גורנברג), שגרה עם גרושתו רונית (מיה דגן). הוא עובד כפקיד בקופת חולים וכאשר לקוח (מרק רוזנבאום) מתפרץ עליו, הוא מחליט לקחת חופשה ולנסוע ברכבת לחיפה לפגוש את אביו האלמן שמעון (מוני מושונוב) אותו לא ראה חמש שנים.

שמעון עובד כאיש תחזוקה במרכז קסטרא. הוא מנהל זוגיות עם בתי (מיכאלה עשת) אך הם גרים בדירות נפרדות. לבתי יש חנות במרכז לאבנים ושמנים בעלי כושר ריפוי. שלושתם יוצאים למסעדה אבל שאול נמצא בדיכאון וכמעט אינו מדבר. הוא משוטט ברחובות חיפה, מחליק על דג בשוק ונשלח לאשפוז. בבית החולים הוא נפגש באורלי (מאיה קניג) שנותנת לו את מספר הטלפון שלה אבל הוא בינתיים שקוע בבעיות משפחתיות לאחר שרונית שלחה את מיכל לסבא שמעון.

שאול מאשים את אביו בכל בעיותיו ומתעמת אתו. בעקבות זה מחליטים שמעון ובתי לטפל בשאול בטיפול אלטרנטיבי בעזרת אבנים, מאגיות ושמנים למיניהם בעת שהוא שקוע בשינה. שלושתם מבלים עם מיכל בגן החיות הלימודי חיפה ונהנים עד שמגיעה רונית שרבה עם שאול ולוקחת את מיכל בחזרה לתל אביב.

שאול המדוכא מחליט להתקשר לאורלי והם נפגשים ומתחיל משהו להתפתח ביניהם.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אורי פפר | שאול |  |
| מוני מושונוב | שמעון | אביו של שאול |
| מיכאלה עשת | בתי | בת זוג של שמעון |
| מיה דגן | אורית | גרושתו של שאול |
| בתני גורנברג | מיכל | בתו של שאול |
| מרק רוזנבאום |  | לקוח כעוס בקופ"ח |

קישורים חיצוניים
----------------

* "מעל הגבעה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מעל הגבעה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מעל הגבעה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מעל הגבעה", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "מעל הגבעה", באתר Metacritic (באנגלית)
* "מעל הגבעה", באתר אידיבי
* "מעל הגבעה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "מעל הגבעה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון למעל לגבעה, באתר יוטיוב
* הגבעה מעל הגבעה, באתר קרן הקולנוע הישראלי
דביר. מתוך "עמי ים עמי יער" (כוריאוגרף: ג'ון קרנקו), להקת בת-שבע, 1977
**דוד דביר** (נולד ב-12 בספטמבר 1949) הוא רקדן ומורה ישראלי למחול. נודע לציבור הרחב בשל היותו שופט בתוכניות המציאות "נולד לרקוד", "רק רוצים לרקוד" ו"רוקדים עם כוכבים".

ביוגרפיה
--------

נולד בשם **דוד דוידוביץ** בקיבוץ נחשולים. התחנך בכפר הנוער בניצנים, ובחוות הנוער הציוני בירושלים ולמד במדרשה לחינוך גופני בבאר שבע בין השנים 1968-1966. שירת בצה"ל כחייל בצנחנים. דביר סיים קורס מפקדי כיתות ושימש כמדריך אימון גופני בבסיס חצור.

בשנת 1971 החל ללמוד בבית הספר למחול "בת דור". כבר בתקופת לימודיו בבית הספר למחול, דביר הופיע כרקדן בשני סרטי קולנוע: "ישו כוכב עליון" ו"קזבלן".

הופיע עם הבלט הישראלי בשנת 1973, עם להקת בת דור בשנים 1976-1974, ועם להקת בת שבע בשנים 1989-1973. מאז 1982, שימש גם כמנהל האמנותי של להקת בת שבע. כמו כן, הופיע כרקדן אורח עם להקת "IOS" בעת סיור שקיימה בישראל.

השתלם בלהקת המחול של פול טיילור בארצות הברית בשנת 1974, ועבר קורס ניהול למנהלים בכירים ב"דייל קרנגי" בשנת 1985. בשנת 2000, השתתף בהשתלמות למורים ולבוחנים בבית הספר ג'וליארד בניו יורק. בשנת 2007, היה בהשתלמות בבית הספר למחול ע"ש וגאנובה בסנקט פטרבורג ברוסיה. כמו כן, היה מורה אורח בקורס קיץ לרקדנים ולמורים בהאג, הולנד.

יצר את מפגשי המחול "אני וגופי" (1987), "גברים במחול" (1989), "מסכות" (עם יהודית גרינשפיין, 1991), "שעשועי מחול" (עם אורית קינן, 1994), "סיפורי בדים" (עם אורית קינן, 1998), "תיבת נוח" (1999), "תמונה חיה" (2001) ו"שרשורי קסם" (2004), הופיע בסדרת הטלוויזיה "השיר שלנו" בדמות שמבוססת על עצמו כשופט ב"נולד לרקוד".

דביר מופיע יחד עם אורית קינן במפגשים לילדים ונוער דרך "סל תרבות ארצי", אמנות לעם" ו"סל תרבות שטראוס".

שימש כשופט בתוכנית המציאות "רק רוצים לרקוד" של קשת בערוץ 2, ששודרה במהלך שנת 2017.

ב-2019 השתתף בתוכנית הריאליטי "הישרדות VIP עונה 3" שברשת 13.

ב-2022 וב-2023 שימש כשופט בתוכנית "רוקדים עם כוכבים", שחודשה בקשת 12.

דביר נשוי לדליה ואב לשתיים.

### תפקידים שמילא לאורך השנים

* חבר הוועדה למחול באמנות לעם
* מנהל אמנותי של "הרמת מסך"
* מבקר מחול במחלקת האמנויות של קול ישראל
* יועץ מחול במתא"ן – מפעל תרבות ואמנות לנוער
* חבר במועצה העירונית לאמנויות של עיריית תל אביב-יפו
* חבר הוועדה המקצועית של קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב
* יוצר תוכניות מחול לנוער בבתי ספר ובמרכזים קהילתיים
* בוחן במבחני קרן התרבות אמריקה-ישראל
* שופט בתוכנית "והמחול זורם"
* שופט בתוכנית הטלוויזיה "נולד לרקוד" (2005–2008)
* מנחה קבוצת הסטודיו בתוכנית "לא נפסיק לרקוד" (2009)
* ראש מגמת המחול בבית הספר התיכון לאמנויות תלמה ילין בגבעתיים (1989-2019)

### פרסים

* 1978 - פרס קרן יאיר שפירא (רקדן צעיר מבטיח)
* 1980 – פרס כינור דוד, רקדן השנה
* 1990 – פרס אמנות לעם על מפגש המחול "גברים במחול"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד דביר** בוויקישיתוף
* דוד דביר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דוד דביר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אתר למנויים בלבד  אלון הדר, "בלי נוקשות הרקדנים ייראו כמו מתנ"ס בעזה", באתר "ידיעות אחרונות", 27 ביוני 2017
* לירון שמם, ‏אני לא מתבייש בשום דבר. מי שקשה לו – שלא יסתכל, באתר ‏מאקו‏, 24 בפברואר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד דביר בחיבוק אבהי, באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2008  
הספד לאם מאת דוד דביר, באתר ארגון עולמי של יוצאי זגלמביה, ‏22 באוקטובר 2017