recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בני שנגול**
(למפת אתיופיה מוגדלת)אדיס אבבהאדיס אבבה
דירה דאווהדירה דאווה
מקלהמקלה
גונדרגונדר
אווסהאווסה
ג'ימהג'ימה
ג'יג'יגהג'יג'יגה
**אריתריאה**
**סודאן**
**דרום  
סודאן**
**קניה**
**סומליה**
**ג'יבוטי**בני שנגול**בני שנגול**(למפת אתיופיה רגילה)אדיס אבבהאדיס אבבה
דירה דאווהדירה דאווה
מקלהמקלה
גונדרגונדר
אווסהאווסה
ג'ימהג'ימה
ג'יג'יגהג'יג'יגה
**אריתריאה**
**סודאן**
**דרום  
סודאן**
**קניה**
**סומליה**
**ג'יבוטי**בני שנגול**בני שנגול**
**בני שנגול** (געז: ቤኒ ሻንጉል) אזור הממוקם במערב אתיופיה בין הנילוס הכחול לגבול סודאן. שם האזור מגיע מצמד המילים "בלה שנגור" בשפת הבארטים, כאשר משמעות המילה "בלה" היא סלע והמילה "שנגור" שהוא כינוי לאזור קבורה שבו נמצאים, על פי האמונה, רוחותיהם של אבות הבראטים. 

לפנים היה האזור מקור לעבדים וזהב וכן עברו בו דרכי מסחר מן הרמה האתיופית לסודאן ולדרום סודאן. בתחילת המאה ה-17 החלו האתיופים לפלוש לאזור ובשלהי אותה המאה היה תחת שליטת של סולטנות פונג'.

במאה ה-18 וה-19 היה לאזור שבו לא שלטה שום ישות מדינית וב-1898 כבש כוח אתיופי בראשותו של מקונן וולדה מיכאל את האזור וסיפח אותו לאימפריה האתיופית. במאה ה-20 היה האזור לנפה במחוז ולגה.

כיום האזור נכלל בתוך מחוז אסוסה שמדינת בנישנגול-גומאז שבאתיופיה.

לקריאה נוספת
------------

* Atieb A. Dafallah, **Scheik Khojele al-Hassan and Bela Shangul (1825-1938)**, Addis Ababa University, 1973
* Alessandro Triulzi, **Salt, Gold and Legitimacy: Prelude to the History of a No Man's Land, Bela Shangul, Wallagga, Ethiopia (ca. 1800-1898)**, Instituto Universitario Orientale, 1981

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Beni Shangul" in Chris Prouty & Eugene Rosenfeld (Editors), **Historical dictionary of Ethiopia and Eritrea**, Scarecrow Press, 1994, מסת"ב 0810826631, p. 47
ישיבת נהר שלום בסמוך לשוק מחנה יהודה בירושלים. (2019)
הרב **בניהו יששכר שמואלי** (נולד בכ' בתשרי ה'תשכ"א, 11 באוקטובר 1960) הוא ראש ישיבת המקובלים "נהר שלום" בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בירושלים, בנו של המקובל הרב שלום שמואלי. בגיל 11 החל ללמוד בישיבת פורת יוסף. למד אצל הרבנים יהודה צדקה ובן-ציון אבא-שאול. בהפסקת הצהריים למד עם המקובל הרב יוסף וולטוך, ונסע מדי שבוע לרב מאיר אבוחצירא באשדוד.

לאחר שנישא למד בכולל פורת יוסף. לאחר פטירת הרב מרדכי שרעבי (ה'תשמ"ד, 1983), הזמינו אביו לפתוח כולל אברכים בישיבת "נהר שלום". כיום הוא עומד עם אביו בראשות הישיבה בשכונת נחלאות בירושלים.

במשך שנים למד קבלה במוצאי שבת עם הרב יצחק כדורי.

מסוף שנות ה-90 מסר שיעורים בערוץ דר וסוחרת כמקדים לרב עובדיה יוסף. מדי יום ראשון מוסר שיעור בספר הזוהר על פרשת השבוע המועבר בלוויין, ובשידור חוזר ברדיו קול ברמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר ישיבת נהר שלום
* רשימת הפרסומים של בניהו שמואלי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* כתבות על הרב שמואלי באתר כיכר השבת
* כיכר השבת, ‏תיעוד: המקובל רבי בניהו שמואלי במערת המכפלה, באתר כיכר השבת, 31 באוגוסט 2016
* בניהו יששכר בן שלום שמואלי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב בניהו – ידידי ישיבת נהר שלום, באתר www.neharshalom.co.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307046405171
* ISNI: 0000 0000 8007 9783
* LCCN: nr93047747
* VIAF: 97374159
* WorldCat: lccn-nr93047747

 |
פואד טוואל
**פואד טוואל** (בערבית: **فؤاد طوال**; נולד ב-23 באוקטובר 1940 במידבא, אמירות עבר הירדן) היה הפטריארך הלטיני של ירושלים.

ביוגרפיה
--------

מוצאו של טוואל משבט בדואי שהתנצר במאה ה-19. הוא למד בסמינר התאולוגי של הפטריארכיה הלטינית בבית ג'אלא, והוסמך לכמורה בשנת 1966. טוואל שירת שנים אחדות ככומר ברמאללה, ואז נסע לוותיקן, שם השלים תואר דוקטור בתחום המשפט הקנוני. לפני שהתמנה לפטריארך, היה בשליחות הוותיקן במדינות שונות, ביניהן הונדורס, גרמניה, פרו, מצרים ותוניסיה. ב-22 ביוני 2008 החליף את מישל סבאח בתפקיד הפטריארך הלטיני של ירושלים. ב-22 ביוני 2016 אישר האפיפיור פרנציסקוס את בקשתו לפרוש מתפקידו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פואד טוואל** בוויקישיתוף
* אתר הפטריארכיה הלטינית של ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Msgr. Fouad Twal: "I want to sow the joy of living", באתר Latin Patriarchate of Jerusalem

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1026532094
* ISNI: 0000 0003 8133 4960
* LCCN: n2017014845
* SUDOC: 196775183
* VIAF: 261350064
* WorldCat: lccn-n2017014845

 |
קצהו הדרומי של האי מנהטן (בשנת 2006)
**ניסור האי מנהטן** הוא פולקלור אורבני המתייחס לעיר ניו יורק.

ההלצה
-----

על פי הסיפור, מדובר בהלצה שנערכה בשנת 1824, בה הפיץ נגר בשם לוזייר שמועה לפיה בשל הבניינים הנבנים בקצהו הדרומי של האי מנהטן ישקע האי. לוזייר הציע כי ינסרו את האי, יגררו את דרומו לים, יסובבו אותו ב-180° ויחזירו אותו, כך שהבניינים שהכבידו על קצהו של האי ימצאו כעת במרכזו. על פי אחת הגרסאות לאגדה אורבנית זו, ביום שפורסם האירוע בעיתונים נאספו אנשים רבים על מנת לנסר את האי. לוזייר לא הופיע לאירוע, והתחבא מספר חודשים לאחריו בברוקלין.

התפשטות האגדה
-------------

עם השנים הפכה הלצה זו לאגדה אורבנית אשר החלה להופיע בספרים המספרים על ההיסטוריה של העיר ניו יורק מהמחצית השנייה של המאה ה-19. בספרים אלה מוסבר כי האירוע אמנם אינו מוזכר בעיתוני התקופה, אולם היקפם של העיתונים באותה עת היה מוגבל, וככל הנראה בחרו שלא לפרסם הלצה זו. 

האירוע מוזכר בספרו של תומאס דה וו (Thomas F. De Voe) משנת 1862, וכן בספרו של הרברט אסבורי (Herbert Asbury) "ברחבי העיר" (All Around The Town) משנת 1934 ובספר שהוצא על ידי המגזין Reader's Digest שנקרא "Scoundrels and Scallywags".

אגדה אורבנית זו זכתה לתפוצה רבה ופופולריות רבה, והיא מוזכרת בספרי היסטוריה רבים ובספרי פולקלור רבים.

לקריאה נוספת
------------

* הרברט אשברי, **All around town**, הוצאת Thunder's Mouth Press, ניו יורק, 2003

* Edward Robb Ellis, **The Epic of New York City: A Narrative History**, Carroll & Graf Publishers, 2004

קישורים חיצוניים
----------------

* דיון בקיום האירוע באתר אוניברסיטת טמפל
* המקרה באתר historybuff
**פואט אוקטא**י (נולד ב-1964) הוא פוליטיקאי טורקי המשמש כסגן נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, מאז 10 ביולי 2018.

ראשית חייו
----------

אוקטאי נולד ב-1964 לעומר ושאזייה. למד תעשייה וניהול באוניברסיטת צ'וקורובה. לאחר שסיים את לימודיו, ב-1985, החל לעבוד באוניברסיטה כעוזר מחקר. ב-1990 הוא סיים תואר שני באוניברסיטת המדינה של ויין בדטרויט בהנדסת עסקים וייצור, וכן תואר דוקטור בהנדסת תעשייה. בהיותו בארצות הברית, הוא התמחה בתחומי הנדסת רכב ותקשורת.

קריירה
------

בזמן המשבר הכלכלי של 2001, אוקטאי היה מעורב בתפקידי ניהול משברים בד בבד עם כהונתו כראש המחלקה לניהול וסגן דיקן באוניברסיטת בייקנט. לצד הקריירה האקדמית שלו, אוקטאי שימש גם כיועץ לעסקים, הן בבעלות המדינה והן לעסקים פרטיים, וכיהן בתפקידים של מנהל כללי, סגן נשיא וחבר דירקטוריון עבור רבים מהם.

שימש כסגן המנהל הכללי האחראי על תכנון אסטרטגי ופיתוח עסקי, תכנון ייצור וטכנולוגיית מידע וכן מכירות ושיווק בטורקיש איירליינס בין השנים 2008 ל-2012. שימש גם כחבר מועצת המנהלים של התעשייה האווירית הטורקית, וכסגן נשיא טורק טלקום.

בין 2012 ל-2016, הוא כיהן כנשיא הוועדה לניהול אסונות וחירום. במהלך כהונתו גיבש כמה הסכמים בתחום ניהול סיכונים ומשברים עם מדינות נוספות מטעם ממשלת טורקיה.

לאחר מינויו של בינאלי ילדרים לראש ממשלת טורקיה, אוקטאי מונה לתת-מזכירו. הוא החל לכהן ב-18 ביוני 2016.

הוא היה חלק מההתנגדות הדיפלומטית העיקרית לניסיון ההפיכה בטורקיה ב-15 ביולי 2016. במהלך מבצע מגן הפרת ומבצע ענף זית, שבוצעו על ידי טורקיה, שימש אוקטאי בתפקיד מתאם בין מספר מוסדות ביורוקרטיים שהיו מעורבים במבצעים.

### כסגן הנשיא

לאחר ביטול ראשות הממשלה בטורקיה, ואיחודה עם נשיאות טורקיה, הונוצר התפקיד "סגן הנשיא", שנבחר על ידי הנשיא.

בבחירות הכלליות, שהתקיימו בשנת 2018, זכה רג'פ טאיפ ארדואן במירב הקולות, והתמנה לנשיא טורקיה. עם הכרזת הממשלה החדשה בראשותו, ב-9 ביולי 2018, מונה אוקטאי לסגן הראשון של נשיא טורקיה. הוא הושבע למחרת.

חיים אישיים
-----------

אוקטאי נשוי להומיירה שאהין ואב לאחת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פואט אוקטאי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פואט אוקטאי (בטורקית)
* פואט אוקטאי, ברשת החברתית פייסבוק

* פואט אוקטאי, ברשת החברתית טוויטר

* פואט אוקטאי, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Fuat Oktay Cumhurbaşkanı Yardımcısı oldu… Fuat Oktay kimdir, kaç yaşındadır?, www.sozcu.com.tr (בטורקית)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Fuat Oktay kimdir?, www.haberturk.com, ‏2018-07-10 (בטורקית)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  Cumhurbaşkanı Yardımcısı Fuat Oktay kimdir?, CNN TÜRK (בטורקית)
4. ↑  President Erdoğan announces ministers of Turkey's new cabinet - Türkiye News, Hürriyet Daily News (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119841846X
* VIAF: 1230157282921103640002
* WorldCat: viaf-1230157282921103640002

 |
**פרסוכוס** (שם מדעי: *Parasuchus*; מלטינית: "קרוב לתנין") הוא סוג של זוחל נכחד מקבוצת הדיאפסידה שחי בטריאס לפני 222.5-212 מיליון שנה מזמננו. מאובני הזוחל התגלו במאדהיה פרדש ואנדרה פרדש שבהודו. למרות מראהו הוא לא היה קרוב לתנין או לאף זוחל מודרני אלא השתייך לסדרה הנכחדת פייטוזאורים.

ליצור התגלה מין אחד שהתבסס על שני מאובנים שנמצאו ב-1885 בהודו. בתוך בטנו של אחד מהם נמצאו שרידי זוחל מסוג Malerisaurus שנטרף או נאכל. במשך זמן רב הסוג Paleorhinus, שמאובניו נמצאו באירופה ואמריקה הצפונית, אוחד עם סוג זה וכיום רואים בו רבים טקסון מוטל בספק. עם זאת כמה חוקרים רואים ב-Paleorhinus סוג נפרד.

תיאור
-----

זוחל זה הגיע לאורך 2.5 מטר, הגיע לגובה 35 סנטימטר והגיע לשקל 50-100 קילוגרם. מבנה לסתותיו הזכיר לסתות של גאביאל עם שיניים מובלטות מהלסת והחלק הקדמי של הלסת העליונה בלט כלפי מעלה, בצורה שנועדה לעזור לו לנשום במים. ככל הנראה היה לו ציפוי שריון דומה לזה של התנינים הקיימים.

על פי מבנה שיניו תנין זה היה אוכל דגים בדומה לגאביאל אך גם גיוון בזוחלים שהתקרבו למים כמו ארכוזאורים קטנים ואף דינוזאורים קטנים, להם הוא ארב במימי אגמים ונהרות בסוף הטריאס. אויביו היו תנינאים גדולים כמו הפוסטוסוכוס וייתכן שגם כמה תרופודים גדולים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרסוכוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
פונטיאק דה-לוקס 6, קופה
פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, שנת 1938
פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, 2 דלתות, שנת 1939
**פונטיאק דה-לוקס 6** (באנגלית: Pontiac Deluxe Six) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי חברת פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1935–1940. הדגם יוצר גם בתצורות קופה וקבריולה. 

בשנים 1935–1936 יוצרו 118,827 יחידות. מחיר היחידה בארצות-הברית בשנת 1936 היה 615 דולר.

הסדרות אשר יוצרו בין השנים 1935-1936 היו קרויות: "701A" (בשנת 1935), "701B",(דגם קטן יותר אשר יוצר בשנת 1935), "6BA" (דגם אשר יוצר משנת 1936) ודגם "6BB" (משנת 1936). כמו כן פותחה גרסת 8 צילינדרים "Serie 8BA", (מנוע V).

בשנת 1937 המרכב והעיצוב, של הדגם, שונו לחלוטין, הפנסים עוצבו על הכנפיים הקדמיות. יוצרו 2 דגמים חדשים: "פונטיאק דה-לוקס 6 26" ו"פונטיאק דה-לוקס 6 28". בשנים 1937–1940 יוצרו 502,578 יחידות.

בלמי ה"פונטיאק דה-לוקס 6" היו הידראוליים בכל 4 הגלגלים.

תצורות
------

### 1935–1936

* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קופה
* 2 דלתות - קבריולה

### 1937–1940

(המרכב והעיצוב שונו לחלוטין, בסיס הגלגלים - הוארך)

* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קבריולה

תמונות
------

* פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, שנת 1938 פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, שנת 1938
* פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, 2 דלתות, שנת 1938פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, 2 דלתות, שנת 1938
* פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, 2 דלתות, שנת 1938 פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, 2 דלתות, שנת 1938
* פונטיאק דה-לוקס 6, קבריולט, שנת 1939 פונטיאק דה-לוקס 6, קבריולט, שנת 1939
* פונטיאק דה-לוקס 6, 2 דלתות, 1937, סדרה 26 פונטיאק דה-לוקס 6, 2 דלתות, 1937, סדרה 26

ראו גם
------

* פונטיאק
* ג'נרל מוטורס
* פונטיאק קסטום טורפדו

לקריאה נוספת
------------

* קטלוג מכוניות פונטיאק 1926-2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונטיאק דה-לוקס 6** בוויקישיתוף
* פונטיאק דה-לוקס 6, שנת 1939 (2:20 דקות), יו-טיוב
**בנידיים** (שם מדעי: *Baenidae*) היא משפחה נכחדת של צבים נכחדים שהתקיימו בין הקרטיקון לאאוקן שלפני 139.4 עד 40 מיליון שנה באמריקה הצפונית (באזור שסביב הים הפנימי המערבי), מה שאומר שהם שרדו את הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה (אף שסוגים רבים שלהם נכחדו בה). המשפחה תוארה ממספר ממצאים ב-1882 בידי החוקר האמריקאי אדוארד דרינקר קופ.

צבים אלה היו שונים מהצבים המודרניים והשתייכו לקבוצה הנכחדת Paracryptodira, אשר לא כל החוקרים רואים בהם צבים אמיתיים. הם היו בעלי שריון עבה ונמוך שדמה לזה של צבי ביצות והם היו בעלי זנב ארוך, רגליים בעלות טפרים ארוכות ושריון בעל קימור קדמי שעזר לשלוף את הצוואר חלקית. הם היו בעלי לסתות חזקות וניזונו אולי מרכיכות בעלות שריון וגם מצמחייה. ככל הנראה היו שוכני מים מתוקים שהתאימו לחיי מים ודמו אולי בהתנהגותם לצבי ביצות.

מיון
----

* Arundelemys
* Arvinachelys
* Baena
* Cedrobaena
* Chisternon
* Gamerabaena
* Hayemys
* Lakotemys
* Neurankylus
* Palatobaena
* Peckemys
* Plesiobaena
* Protobaena
* Saxochelys
* Stygiochelys
* Thescelus
* Trinitichelys

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנידיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284789405171

 |
יואב, אבישי ועשהאל, בני צרויה הם דמויות מקראיות: אחייניו של דוד המלך, ודמויות משמעותיות בצבאו. שלושתם מופיעים בעיקר בספר שמואל.

הבנים
-----

### יואב

 ערך מורחב – **יואב בן צרויה**  

יואב הוא החשוב מבין שלושת האחים - עד כדי כך שאבישי מכונה: אֲבִישַׁי בֶּן-צְרוּיָה אֲחִי יוֹאָב. יואב היה שר צבאו של דוד לאורך כל כהונתו כמלך. היה עצמאי מאוד, ולעיתים חלק בחריפות על דוד. בין השאר הרג את אבנר בן נר, כדי לנקום את מות עשהאל, ונימק זאת בכך שאבנר הוא אדם מסוכן שמתכוון לבגוד בדוד, את אבשלום, ואת עמשא בן יתר, שר הצבא שמינה דוד במקומו לאחר הריגת אבשלום - שלושתם בניגוד מוחלט לרצון דוד. עם זאת, נותר נאמן לדוד גם בזמן מרד אבשלום, וניכר בו שהוא מתכוון לטובתו של דוד ולא לטובת עצמו.

לפני מותו ציווה דוד את שלמה לגרום למותו של יואב. יואב ברח אל אהל ה', ושלמה ציווה את בניהו בן יהוידע להורגו שם.

### אבישי

 ערך מורחב – **אבישי בן צרויה**  

אבישי (בספר דברי הימים נקרא אַבְשַׁי) נמנה ראשון ברשימת האחים ברשימת משפחת ישי, כך שניתן להסיק שהוא הבכור. הוא נמנה עם גיבורי דוד, והיה ממנהיגי הצבא: הוא פיקד על חצי העם במלחמה נגד עמון, ועל שליש מצבא דוד במהלך מרד אבשלום. בדברי הימים אף מוזכר שהוא הכה את אדום.

גם אבישי בולט כאחד מנאמני דוד, ובין השאר מלווה אותו בהתגנבות מסוכנת אל מחנה שאול, ומצילו מיד ישבי הענק.

### עשהאל

 ערך מורחב – **עשהאל בן צרויה**  

עשהאל מוזכר רק בסיפור המלחמה בגבעון. כשהתחיל המרדף של עבדי דוד בעקבות עבדי שאול, רדף עשהאל אחרי אבנר, שר צבא שאול. אבנר ניסה לשכנע את עשהאל שירדוף אחרי מישהו אחר, ושכעשהאל התעקש – הרג אותו אבנר. מאוחר יותר נקם בו יואב והרגו.

עץ משפחה
--------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   | בעז |   |   |   | רות המואביה |   | מחלון |   |
|   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   | עובד |   |   |   | עדאל |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   | ישי |   |   |   | נצבת |   |
|   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   | **דוד המלך** |   | אליאב |   | צרויה |   |   | אביגיל |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   | **שלמה המלך** |   | אבשלום |   |   | יואב |   |   | עשהאל |   | עמשא |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | אבישי |   |   |
|

יחסו של דוד לבני צרויה
----------------------

יחסו של דוד אל יואב ואבישי הוא מורכב: הוא מאמין בהם, ואף נותן להם פיקוד על הצבא - וגם הם נאמנים לו, ומנהיגים את צבאו בכל מלחמותיו. אך דוד גם מתעמת איתם מספר פעמים - כאשר יואב פועל בניגוד לרצונו, כאשר אבישי רוצה להרוג את שאול, ובהזדמנות אחרת את שמעי בן גרא. לאחר מרד אבשלום אף אומר דוד: "וְהָאֲנָשִׁים הָאֵלֶּה בְּנֵי צְרוּיָה קָשִׁים מִמֶּנִּי".

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל א כו, ו
2. ↑  דה"א ב, טז
**הוצאת אוניברסיטת בר-אילן** היא הוצאת ספרים של אוניברסיטת בר-אילן, המתמקדת בהוצאה לאור של ספרים וכתבי עת אקדמיים העוברים ביקורת עמיתים, בעיקר בתחומי מדעי הרוח ומדעי החברה, ובפרט במדעי היהדות.

היסטוריה
--------

ההוצאה לאור נוסדה בשנת 1966 על ידי פרופ' דניאל שפרבר, שעמד בראשה כעשר שנים. במתכונתה הנוכחית פועלת ההוצאה משנת 1978. בראש ועדת הספרים של ההוצאה עמדו במהלך השנים הפרופסורים דניאל שפרבר, אברהם סולטמן, שלום אלבק, שלמה אקשטיין, יהודה פרידלנדר, אלה בלפר, בנימין אברהמוב, דב שוורץ, אפרים חזן, יוסי כץ, צבי מרק. יו"ר ועדת הספרים הנוכחי הוא פרופ' לייב מוסקוביץ. מרים דרורי ניהלה את בית ההוצאה מראשיתו במשך 22 שנים. לאחריה ניהלה את בית ההוצאה הגב' מרגלית אבישר. המנהל הנוכחי הוא ד"ר אלכס טל.

להוצאת אוניברסיטת בר-אילן שתי זרועות; הזרוע האקדמית היא ועדת הספרים שחבריה הם פרופסורים מתחומי מחקר שונים באוניברסיטה. הוועדה והיושב בראשה אחראים על תהליך הקבלה והשיפוט של החיבורים וכתבי העת, והיא מתכנסת כמה פעמים בשנה.

במסגרת ההוצאה יוצאים לאור 30 סדרות ו-13 כתבי עת.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת אוניברסיטת בר-אילן

הערות שוליים
------------
**פואד מוחמד אבו זיכרי** (בערבית: **فؤاد محمد أبو ذكري**, תעתיק מדויק: פאאד מחמד אבו ד'כרי; 8 בנובמבר 1923 - 26 בינואר 1983) היה מפקד חיל הים המצרי מיוני 1967 ועד ספטמבר 1969, ולאחר מכן, מאוקטובר 1972 ועד נובמבר 1976. לאחר סיום שירותו הצבאי שימש יועץ בענייני הצי לנשיא מצרים, אנואר סאדאת, ולאחר מכן היה סגן שר לענייני תובלה ימית ויושב ראש חברת הספנות FAMCO.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת 1923 באל עריש. בשנת 1965 סיים את האקדמיה הצבאית הגבוהה בקהיר ועם בני מחזורו נמנו גם מוחמד עבד אל-ע'ני אל-גמאסי ואחמד איסמעיל עלי.

אבו זיקרי במדי חיל הים המצרי
ב-11 ביוני 1967, מיד עם סיום מלחמת ששת הימים, הודח מפקד חיל הים המצרי בזמן המלחמה, סולימאן עזאת, ואבו זיכרי מונה תחתיו. תחת פיקודו התעמת חיל הים המצרי ביולי 1967 מול חיל הים הישראלי בקרב רומני. באוקטובר 1967 זכה חיל הים המצרי לאחת מהצלחותיו הגדולות, טיבוע המשחתת הישראלית אח"י אילת. אבו זיכרי הודח מתפקידו בספטמבר 1969, לאחר מבצע רביב - הפשיטה המשוריינת שערך צה"ל בגדה המערבית של מפרץ סואץ. בפשיטה זו פעלו כוחות חיל הים הישראלי, כולל שייטת 13 במפרץ סואץ ללא שהמצרים הצליחו לאתרם ולהפריעם. תחת אבו זיכרי מונה כמפקד חיל הים, מחמוד עבד אל-רחמן פהמי.

בסוף אוקטובר 1972, בעת שהחליף חלק מצמרת צבאו, כולל את שר ההגנה מוחמד צאדק (תחתיו מונה אחמד איסמעיל עלי), הדיח נשיא מצרים, אנואר סאדאת, גם את מפקד חיל הים פהמי ומינה במקומו שוב את אבו זיכרי. 

במלחמת יום הכיפורים נלחם חיל הים המצרי מול חיל הים הישראלי בשלוש זירות: הים התיכון, מפרץ סואץ ומצרי באב אל מנדב. בים התיכון התרחשו מספר קרבות בין ספינות טילים ישראליות ומצריות, שבכולם הייתה יד הישראלים על העליונה. הקרב הבולט ביותר היה קרב דמייט בו טובעו שלושה סטי"לים מצריים. בימים הראשונים לקרבות ניסו המצרים להפגיז מן הים מתקנים ישראלים בסיני. בהמשך הלחימה נשארו הספינות המצריות בנמליהן מחשש לתקיפות אוויריות. במפרץ סואץ פעלו כוחות קומנדו ימי מצריים שניסו לנחות בסיני. הכוח הימי הישראלי במפרץ סואץ כלל רק דבורים וכוחות של שייטת 13. במספר היתקלויות ימיות נפגעו וטובעו סירות משמר, סירות קטנות אחרות וסירות קומנדו מצריות. במצרי באב אל מנדב הטילו המצרים מתחילת הלחימה הסגר ימי ומנעו שיט אוניות ישראליות לאילת. ב-1 בנובמבר איפשרו המצרים מעבר ספינת משא ישראלית אולם רק בתחילת דצמבר 1973 הוסר הסגר רשמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פואד אבו זיכרי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  TheYom Kippur War: Indications and Warnings, אתר אוניברסיטת חיל האוויר האוסטרלי
2. ↑  ברגע האחרון, הודח גם מפקד חיל-הים המצרי, דבר, 19 בספטמבר 1969
3. ↑  סעד א-שאזלי, חציית התעלה, הוצאת מערכות, 1980, עמ' 134
4. ↑  אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל, עשור שלישי, עורכים (מלחמת יום הכיפורים) יהודה ואלך ואריה יצחקי, הוצאת כרטא, 1983, מפות 118-121
5. ↑  שאזלי, עמ' 16-17, מציין עוד לפני המלחמה את פגיעותו של חיל הים המצרי בשל השליטה האווירית הישראלית הקבועה וטוען כי הטקטיקה של הסתגרות בנמלים הייתה קיימת עוד בטרם המלחמה.
6. ↑  שאזלי, עמ' 208
**פיליפ-פנחס וייזר** בן פרומט (בהונגרית **Weiser Fülöp**), נולד ב-1879, בסטרופקוב, בהונגרית **Sztropkó**. הוא היה החזן הראשי של נירג'האזה, ומאוחר יותר עבר לבית הכנסת רומבך בבודפשט.

שיריו הוקלטו כבר ב-1908 ב"פונוגרף", ויצאו בתקליטים על ידי חברת Columbia Records

בזכות תרומה של ג'ורג' סורוס נאספו שירי החזנים מתקליטי בקליט (מהירות 78) לאוסף קטעי חזנות מהונגריה בין השנים 1906–1929.

ביצועיו הידועים ביותר היו לשירים "אל מלא רחמים" ו"בראש השנה".

כתבה של Somos Péter בעיתון קהילתי בנירג'האזה (עמוד 3)

פיליפ וייזר נפטר ב-8 בפברואר 1940 לאחר מחלה. הותיר אחריו 5 בנים ו-3 בנות. בן אחד, אדולף, נספה במחנה עבודה בסיביר; אחיו אלכסנדר שלמה, שהיה עמו במחנה, הצליח להימלט וחזר להונגריה ב 1945.

מלבד בנו דז'ו, שנשאר בהונגריה, כל שאר בני משפחתו של פיליפ וייזר עלו לישראל עם משפחותיהם בין השנים 1949–1956.

נכדו הוא ד"ר גיורא רם (וייזר), בנו של וייזר אלכסנדר שלמה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rombach.
2. ↑  El mule rachmen, Rosch haschono - Boi Bscholom, Stimmen einer Verlorenen Welt: Ungarische Kantorenkunst zwischen 1906 und 1929, Bear Family Records, CD HA 001
מתוך הקובץ שם: Pannon Archiv, PA 6669, Columbia Double-Face Record, D-6403 (66593, 66594)
3. ↑  sofar-ujsag.hu
**פואברותריום** (שם מדעי: *Poebrotherium*; משמעות השם של היצור מיוונית עתיקה: "בהמה אוכלת עשב") הוא סוג של גמל קדום שחי בסופו של האאוקן ותחילת האוליגוקן בערבות אמריקה הצפונית.

מאפיינים
--------

גמל קדום זה היה קטן ופרימיטיבי מאוד ביחס לקרוביו החיים. גמל זה התגלה ב-1847 ליד נהר מיזורי בנברסקה ותואר בידי החוקר ג'וזף ליידי. 

גמל זה היה קטן מאוד: הוא הגיע לגובה 90 סנטימטר ושקל 30-42 ק"ג בממוצע. הוא דמה בצורתו ללמה אך היה דמוי-צבי והיה קל-רגליים. ייתכן שגם תפס את תפקידם של הצבאים בפאונה של אמריקה הקדומה והיווה טרף לטורפים הגדולים של הערבות. פיו היה מלא בשיניים קטנות שיועדו ללחיכת עשב והוא יכל להתקיים עליו בשטחי הערבות הפתוחים. עם זאת הוא לא היה מותאם לתנאי מדבר ואקלימים קשים וייתכן שדבר זה גרם להכחדתו.

כדי לרוץ במישורים הוא היה בעל פרסות קטנות כשל מכפילי פרסה רבים ועוד לא פיתח את הכריות השטוחות של הגמל.

מינים
-----

נמצאו 5 מינים של פואברותריום:

* Poebrotherium wilsoni
* Poebrotherium chadronensis
* Poebrotherium franki
* Poebrotherium eximium
* Poebrotherium labratrum

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פואברותריום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**שיחנית הזית** (שם מדעי: *Hippolais olivetorum*) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הסבכיים, היא השיחנית הגדולה ביותר מבין השיחניות והיא נודדת ארוכת טווח .

תיאור
-----

חלקי גופה העליונים של שיחנית הזית הם בצבע חום אפור זית וחלקי גופה התחתונים בהירים יותר. ראשה קמור, גבת העין בהירה, המקור ארוך וצבעו חום-כתום. שולי הכנפיים שלה בהירים והרגליים כחולות-אפורות כהות. היא בונה את קנה על עצים נמוכים ושיחים. מידות גופה של שיחנית הזית הן- 16–18 ס"מ ומשקלה מגיע ל-50 גרם. שיחנית הזית ניזונה בעיקר מחרקים ופירות. מצב השימור הבין-לאומי והאזורי של שיחנית הזית הוא ללא חשש אך נראה שבספר האדום הקרוב תיכלל ברשימת המינים המצויים בסכנת הכחדה.

מקום מגוריה ותפוצה
------------------

בית גידולה של שיחנית זית הוא מצומצם ביותר ומשתרע באזור הבלקן, טורקיה, לבנון ובתקופות החורף נודדת השיחנית אל מזרח אפריקה .
שיחנית הזית חיה בעיקר בשדות בעלי שיחים בעלי צפיפות לא כל כך גבוהה, בחורשים פתוחים, ביערות דלילים ובמטעים .
בישראל שיחנית הזית נחשבת לדוגרת נדירה ולא הרבה ידוע על דגירתה בארץ, בשל העובדה שאינה מבקרת לרוב בישראל .
מספרים קטנים של שיחנית הזית נצפים בישראל בחודשים יולי ואוגוסט, ובאביב היא נודדת בכמויות מעט גדולות יותר, מסוף חודש אפריל ועד תחילת חודש מאי באזור הערבה ובאזור הגליל העליון .
מעבר לכך, התחנה לחקר ציפורים בירושלים מהווה אתר עצירה חשוב למין זה במהלך נדידת האביב, ומדי שנה מתועדים בו כ-100 פרטים .
בשנים האחרונות [דרושה הבהרה] חלה עלייה עקבית אך הדרגתית בכמות הפרטים של שיחנית הזית המתועדים בישראל .

צקצוקה של השיחנית
-----------------

שיחניות וסבכים מצקצקים במהלך היום. לכל מין צקצוק וצליל מיוחד. השיחנית הקטנה בעלת צקצוק חרגולי מעט. בתחילת עונת הנדידה דרושה הכנה ושינון מחדש של עוצמת הציקצוקים. בשיא הנדידה הציקצוק העמוק של שיחנית הזית מתערבב עם הצקצוק הצהבהב של צהובת הבטן ועם צקצוקה של השיחנית הגדולה.

קינון השיחנית
-------------

קינונה של השיחנית מתחיל מחציו השני של חודש מאי וממשיך במהלך יוני. קינה של השיחנית נבנה על עצים נמוכים (לרוב עצי אלון או עצי זית) או בשיח.
קינה של השיחנית נבנה בצורה קערית עמוקה עשויה עשבים, גבעולים, קליפות גזע, שורשים, ולעיתים מכיל גם שיער סוס וקורי עכביש – המשמשים לחיזוק הקן בהיקפו החיצוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיחנית הזית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיחנית הזית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  מגדיר הציפורים של ישראל - שיחנית זית, באתר פורטל צפרות
3. 1 2 3  שיחנית זית - במגמת עלייה, באתר פורטל צפרות
4. 1 2 3 4 5  [שיחנית זית - עופות בסכנת הכחדה - רשות הטבע והגנים

 שיחנית זית], באתר הרשימה האדומה של העופות המקננים בישראל
5. 1 2 3 4  HIPPOLAIS OLIVETORUM - שיחנית זית,, באתר israelibirdsstamps.yardbirdsil.info
6. 1 2 3  תצפית סיורי צפרות- מגדיר ציפורי ארץ ישראל - ציפורי שיר - שיחנית זית, באתר www.tatzpit.com
7. ↑  החברה להגנת הטבע - שיח שיחניות, באתר www.teva.org.il
**פיליפ ווֹדִיאַנֶר** (בהונגרית: **Wodianer Fülöp**;‏ 20 בנובמבר 1820, הודמזוושרהיי – 30 בינואר 1899, בודפשט) היה מוציא לאור הונגרי-יהודי של ספרים ועיתונים, בעל בית דפוס, סוחר ספרים, חבר הרשות העירונית המחוקקת (מועצת העיר) של בודפשט, בעל מדליית אנדרשי ובעל תואר אצולה.

לפיליפ וודיאנר היה תפקיד מרכזי בייסוד יומונים פוליטיים-עסקיים והפך לאחד היזמים החשובים של האימפריה האוסטרו-הונגרית בתחום הדפוס והעיתונות.

משפחה
-----

וודיאנר נולד ב-20 בנובמבר 1820, כילד למשפחה יהודית. ב -31 באוגוסט 1998 העניק מלך הונגריה וקיסר אוסטרו-הונגריה פרנץ יוזף הראשון תואר אצולה וסמל, לו, לאשתו יוליה ויצנר (1841-1893), וילדיו: ארתור, הוגו, הנרייטה, אירמה, מטילדה, ויולן.

קריירה
------

לפני שנת 1848 עבד בבתי דפוס בברטיסלבה ובווינה. במהפכת 1848 בהונגריה אחרי ה 15 במרץ 1848 שב למולדתו וקיבל משרה בבית הדפוס האוניברסיטאי. לאחר בריחת הממשלה המהפכנית לדברצן ב־31 בדצמבר 1848, בית הדפוס עם ציודו השלם והמכונות להדפסת השטרות עברו לשם. בדברצן הוא ניהל את בית הדפוס העירוני, שהדפיס גם את העיתון הממשלתי הרשמי. לאחר כישלון מלחמת השחרור וכניעת הכוחות המהפכניים לאוסטריה העביר את ציוד ההדפסה לאוראדיה, השקיע אותו בנהר המארוש והיגר מהונגריה.

בשנת 1855 שב למולדתו והקים בית דפוס בפשט. בשנת 1867 השיק את "העיתון ההונגרי" ומשנת 1877 עד 1880 הוציא את העיתון הפוליטי, הכלכלי והספרותי "דעה ציבורית". בשנת 1888 ייסד את הצהובון "העיתון הקטן".

בשנת 1874 קנה את חברת ההוצאה לאור של רוברט למפל, שהוציאה לאור את רוב הפרסומים החינוכיים וספרי הלימוד בבתי הספר.

וודיאנר נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.

מקורות
------

* *Magyar életrajzi lexikon 1000–1990.* Főszerk.: Kenyeres Ágnes. Budapest, 2001, Arcanum.
* תולדות העיתונות ההונגרית. A magyar sajtó története. 1-2. kötet. Budapest, 1985
* הלקסיקון יהודי הונגרי *Magyar zsidó lexikon*. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1073482405
* VIAF: 316526335
* WorldCat (עם VIAF): 316526335

 |
**דייגו פרוטי** (נולד ב-26 ביולי 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר הקיצוני ולעיתים בעמדת הקשר ההתקפי.

קריירת מועדונים
---------------

פרוטי הצטרף בקיץ 2007 מדפורטיבו מורון מעיר הולדתו לסביליה. תחילה הוא שיחק בסביליה אתלטיקו, קבוצת המילואים של סביליה, שבאותה עונה בדיוק העפילה לליגת המשנה בספרד. ב-15 בפברואר 2009 פרוטי רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצת האם, כשנכנס כמחליף לרבע השעה האחרונה בניצחון 0–2 על אספניול. השער הראשון שכבש הגיע ב-23 במאי נגד דפורטיבו לה קורוניה בדקה ה-90, שער שהבטיח את המקום השלישי בליגה הספרדית ושלח את הקבוצה למפעל הליגה האירופית.

בעונת 2009/10 פרוטי זכה במקום בהרכב הפותח על חשבונו של דייגו קאפל. ב-16 במרץ 2010 הבקיע נגד צסק"א מוסקבה במסגרת ליגת האלופות, שער שלא הספיק לסביליה כדי לעלות לשלב רבע הגמר.

פרוטי רשם 58 הופעות בכל המסגרות במדי סביליה בין השנים 2011 ל-2014, כשבחלק ניכר מהזמן היה פצוע.

ב-2 ביולי 2014 פרוטי חתם לארבע שנים גנואה מהליגה האיטלקית. את הופעת הבכורה שלו רשם ב-31 באוגוסט בהפסד 1–2 לנאפולי.

ב-1 בפברואר 2016 הושאל לרומא בעבור מיליון אירו עם אופציה רכישה, שהאחרונה יכולה לממש בעבור 9 מיליון אירו. את השער הראשון שלו בקבוצה הבקיע שישה ימים בלבד לאחר ההצטרפות בניצחון הבית 1–2 על סמפדוריה. בסוף אותו חודש המועדון החליט לממש את אופציית הרכישה והחתימה אותו עד ליוני 2019.
ב-7 בדצמבר 2017 האריך פרוטי את חוזהו במועדון עד לשנת 2021.

ב-5 באוקטובר 2020, פרוטי חתם לשנתיים בפנרבחצ'ה הטורקית עם אפשרות לשנה נוספת.

ב-2 בפברואר 2022 חתם בסלרנטינה מהסרייה א'. חמישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה בתיקו 2-2 עם ספציה.

נבחרת ארגנטינה
--------------

ב-9 בנובמבר 2009 פרוטי זומן לנבחרת ארגנטינה. את הבכורה במדי הנבחרת ערך חמישה ימים לאחר מכן כשנכנס ל-10 הדקות האחרונות כמחליף של ליונל מסי בהפסד 1–2 במשחק הידידות נגד ספרד.

תארים
-----

סביליה
* הליגה האירופית (1): 2013/14
* גביע המלך הספרדי (1): 2009/2010
* הסופר קאפ הספרדי
	+ סגנות (1): 2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייגו פרוטי** בוויקישיתוף
* דייגו פרוטי, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דייגו פרוטי בראיון: "אני מרגיש רע בבוקה"
2. ↑  פרוטי על הפציעה שלו
3. ↑  פרוטי שוב נפצע
4. ↑  מכה נוספת, פרוטי: "אני הרוס"
5. ↑  פרוטי מושאל לרומא
6. ↑  רומא מממשת את אופצית הרכישה ומחתימה את פרוטי
7. ↑  פרוטי מאריך את החוזה עד 2021
8. ↑  דייגו פרוטי מצטרף לפנרבחצ'ה (בטורקית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק במצע להנחת משקאות. אם התכוונתם לרכבת תת-קרקעית, ראו רכבת תחתית.
תחתית נייר מגרמניה
תחתיות שעם
**תחתית** היא משטח המשמש כמצע עליו מונחות כוסות משקה, במטרה להגן על השולחן שעליו הן מונחות. תחתיות משמשות לעיתים קרובות כוסות בירה בפאבים, ולכן נפוצות גם תחתיות שעליהן פרסומות למשקאות אלכוהוליים. תחתיות מיוצרות ממגוון רחב של חומרים, ובהם שעם, נייר, עיסת נייר, עץ, פלסטיק, זכוכית וכדומה.

התחתיות הראשונות יוצרו בגרמניה ב-1880 בידי פרידריך הורן, וב-1892 ייצר רופרט ספוט את התחתיות הראשונות העשויות עיסת נייר, בדרזדן. מבשלת הבירה הבריטית "ווטני" השתמשה בהן לראשונה בבריטניה ב-1920, כשפרסמה באמצעותן את מוצריה, וב-1931 החלה חברת "קווארמבי פרומושנז" לייצר אותן בהיקף רחב יותר. ייצור התחתיות בארצות הברית החל רק כמאה שנים לאחר המצאתן, ב-1978, בידי חברת "אמריקן קואסטר קומפני". במהלך השנים השתלטה על הענף חברת "KATZ" הגרמנית, שמהווה כיום מונופול בתחום. בשנת 2009 ייצרה החברה כ-75% מתוך 5.5 מיליון התחתיות שיוצרו בעולם באותה שנה, ובכלל זה כשני שלישים מהתחתיות באירופה וכ-97% מהתחתיות בארצות הברית. לחברה מפעלים בגרמניה ובארצות הברית.

עם התרחבות השימוש בתחתיות והמגוון שנוצר, הפכו התחתיות גם לפריט אספנות. אגודת אספני התחתיות הראשונה הוקמה ב-1958 בגרמניה, וב-1960 נוסדה מקבילתה הבריטית.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תחתית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תחתיות** |
* אתר Beermatmania, המכיל למעלה מ-49 אלף תחתיות
* תחתיות מצ'כיה ומסלובקיה
* Simon Atkinson, "Last orders for beer mat maker?", BBC,‏ 25 במאי 2009
* "Tough Times for the Humble Beer Mat", באתר דר שפיגל, 24 באפריל 2009
**מחוז מינדן-ליבקה** (בגרמנית: **Minden-Lübbecke**) הוא מחוז בקצה הצפון־מזרחי של מדינת נורדריין-וסטפאליה. המחוז משתייך למחוז השלטוני דטמולד.

גאוגרפיה
--------

זהו המחוז הצפוני ביותר בנורדריין-וסטפאליה, אשר בחלקו מצוי כבר בתחומי השפלה הצפון גרמנית. נהר הווזר זורם מדרום לצפון בחלקו המזרחי של המחוז. בדרום המחוז זורם הנהר בערוץ המכונה פורטה וסטפליקה, השער לווסטפאליה, בגבולו ההיסטורי של מחוז וסטפאליה הפרוסי.

היסטוריה
--------

שטחו של המחוז חופף בחלקו הגדול לשטחה של בישופות מינדן הימי ביניימית, טרם חלוקתה ליחידות משנה. במאה ה-17 עברה הבישופות לשלטון ברנדנבורג, ולאחר מכן לשלטון פרוסיה. בתקופת מלחמות נפוליאון נכבש המחוז על ידי הצבא הצרפתי ואף סופח לצרפת, אך ב-1813 הוחזר השטח לפרוסיה, והפך לחלק ממחוז וסטפאליה. במהלך השנים חולק שטח המחוז באופנים שונים. גבולות המחוז העדכניים נקבעו בשנת 1973 עת אוחדו המחוזות מינדן וליבקה למחוז אחד.

שונות
-----

המחוז ידוע גם כ"מחוז טחנות הרוח" בשל ריבוי טחנות הרוח המשוחזרות שבו.

ערים ורשויות מקומיות
--------------------

### ערים

1. מינדן
2. ליבקה
3. באד-אנהאוזן
4. אספלקמפ
5. פטרסהאגן
6. פרויסיש אולדנדורף
7. פורטה וסטפליקה
8. ראהדן

### רשויות מקומיות

1. הילה
2. הילהורסט
3. שטמוודה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מינדן-ליבקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מינדן-ליבקה (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4039407-4
* ISNI: 0000 0004 0480 5092
* VIAF: 236794254
* WorldCat: viaf-236794254

 |
**הרקולס והלילה הערבי** (באנגלית: **Hercules and the Arabian Night**) הוא שמו של פרק 44 בעונה הראשונה של סדרת האנימציה של דיסני, "הרקולס", המבוססת על סרט בעל אותו שם. בפרק יש קרוסאובר עם דמויות מסרט האנימציה של דיסני, "אלאדין", ביניהן אלאדין, הנסיכה יסמין, ג'אפר ואבו. הפרק בוים על ידי פיל ויינשטיין, ונכתב על ידי ביל מוטז ובוב רוט. הפרק שודר לראשונה בארצות הברית ב-10 בפברואר 1999. אורך הפרק הוא כ-27 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.

עלילת הפרק
----------

הכישוף של נאסירה שכובל את נשמתו של ג'אפר לעולם החיים מתבטל, וזה גורם לנשמתו של ג'אפר להגיע לשאול (עולם המתים). ג'אפר מנסה לשכנע את אל המתים, האדס, להחזירו לחיים. בהתחלה האדס אדיש אליו, אך לאחר שהם מגלים שלשניהם יש מכנה משותף, (ג'אפר רוצה לשלוט באגרבה במקום הסולטאן, אך אלאדין הצליח להביס אותו, והאדס רוצה לשלוט באולימפוס במקום זאוס, אך הרקולס הצליח להביס אותו) האדס מחזיר לחיים את ג'אפר, והשניים משתפים פעולה נגד אלאדין והרקולס. ג'אפר מנסה לתקוף את הרקולס בעוד שכאב ופחד מנסים לתקוף את אלאדין, אך הרקולס גובר על ג'אפר, ואלאדין גובר על כאב ופחד. לאחר מכן, ג'אפר והאדס חוטפים את איקרוס ואבו, ומפלילים את אלאדין והרקולס במעשה. כתוצאה מכך אלאדין והרקולס נלחמים זה בזה, אך לבסוף הם הופכים לחברים, לאחר שהם מגלים שג'אפר והאדס הם אלה שחטפו את איקרוס ואבו. אלאדין והרקולס יוצאים להציל את איקרוס ואבו, והם מצליחים להביס את ג'אפר. ג'אפר חוזר להיות נשמה, והנשמות שבסטיקס (נהר המתים) מושכות אותו אל תוך הסטיקס.

דמויות ומדבבים מקוריים
----------------------

 ערך מורחב – **אלאדין (דיסני) - דמויות**  

 ערך מורחב – **הרקולס (דיסני) - דמויות**  

* **הרקולס** - טייט דונובן
* **אלאדין** - סקוט ויינגר
* **האדס** - ג'יימס וודס
* **ג'אפר** - ג'ונת'ן פרימן
* **הנסיכה יסמין** - לינדה לרקין
* **פילוקטטס** - רוברט קוסטנזו
* **איקרוס** - פרנץ' סטיוארט
* **אבו** - פרנק ולקר
* **כאב** - בובקט גולדהוויט
* **פחד** - מאט פריור

כרונולוגיה
----------

דבר היוצא דופן בפרק זה הוא שמצוין שאלאדין והרקולס התקיימו בערך באותו הזמן, למרות שהגיוני להסיק שהם חיו בהפרש של לפחות אלף שנה זה מזה (הרקולס הוא מיוון העתיקה ואילו אלאדין הוא מעידן בית עבאס). מצד שני, מספר אויבים של אלאדין כמו: מכנהיכליז, המלכה היפסודה ודומינוס טוסק, יכולים להיות באותה תקופה של הרקולס. גם במהלך השיר "עולם חדש" שהיה בסרט "אלאדין" משנת 1992, אלאדין ויסמין רואים את יוון. דבר נוסף שיש לציין הוא שבסרט "שובו של ג'אפר" הג'יני מספר שהוא רץ עם הרקולס.

הנסיכה יסמין מזכירה במהלך הפרק שהיא ואלאדין נשואים, דבר המעיד שהפרק מתקיים לאחר אירועי הסרט "אלאדין ומלך הגנבים". דבר זה גם מסביר את היעדרותו של יאגו, וגם למה אלאדין לובש את התלבושות שלו מהסרט. דבר מוזר הוא שהיה סרט וסדרת טלוויזיה לאחר מותו של ג'אפר. ייתכן שהזמן עובד אחרת בעולם התחתון, וג'אפר נאלץ לעבור קו המתנה לפני הפגישה עם האדס, כפי שציון בכתבים רבים עתיקים, כמו "אינאיס" של ורגיליוס, נשמות צריכות לחכות הרבה זמן בשביל לעבור את הנהר. במשחק הווידאו "אלאדין ונקמתה של נאסירה" (שמתרחש לאחר מותו של ג'אפר, אך לפני סדרת הטלוויזיה והסרט השלישי של אלאדין) נאסירה הטילה על אחיה ג'אפר כישוף שכובל את נשמתו לעולם החיים. כישוף זה נמשך זמן רב ובוטל רק לאחר אירועי הסרט השלישי של אלאדין, וזה מסביר כנראה למה ג'אפר הגיע לשאול (עולם המתים) רק לאחר זמן רב.

ראו גם
------

* הרקולס (סדרת טלוויזיה)

קישורים חיצוניים
----------------

* "הרקולס והלילה הערבי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**מיכאל רבין** (באנגלית: **Michael Rabin**;‏ 2 במאי 1936 - 19 בינואר 1972) היה כנר יהודי-אמריקאי.

חייו
----

רבין החל ללמוד נגינה בכינור בגיל שבע. אביו, ג'ורג', כנר בפילהרמונית של ניו יורק, עמד על כישרונו. גם אמו, ז'אן, הייתה פסנתרנית שהשתלמה בג'וליארד. לילד נקבע שיעור אצל יאשה חפץ ורב-האמן יעץ לו ללמוד אצל איוון גלאמיאן.

רבין היה לתלמידו של גלאמיאן בניו יורק, וכן למד בבית הספר למוזיקה מדאואומאונט ובבית הספר למוזיקה ג'וליארד. הוא החל להופיע עם תזמורות שונות בארצות הברית וב-29 בנובמבר 1951, בגיל חמש-עשרה, ניגן לראשונה בקרנגי הול את הקונצ'רטו ברה מז'ור של פגניני, עם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוח דימיטרי מיטרופולוס. הופעת הבכורה שלו בלונדון התקיימה ב-13 בדצמבר 1954, בנגינת הקונצ'רטו של צ'ייקובסקי ברה מז'ור ברויאל אלברט הול, עם תזמורת רשות השידור הבריטית.

מיכאל רבין הקליט קונצ'רטי של מנדלסון, גלאזונוב, פגניני (מס' 1 ברה מז'ור, שתי הקלטות), וייניאבסקי (מס' 1 בפה דיאז מינור, מס' 2 ברה מינור) וצ'ייקובסקי, כמו גם את הפנטזיה הסקוטית של ברוך ואת הסונאטות השלישית והרביעית לכינור סולו מאת אז'ן איזאיי וקטעים וירטואוזיים, בהם אלבום עם תזמורת הוליווד בואול.

רבין הרבה בסיורי קונצרטים וניגן בכל כרכי ארצות הברית, אירופה, דרום אמריקה ואוסטרליה. במהלך רסיטל בקרנגי הול איבד לרגע את שיווי משקלו וכשל קדימה, אות ראשון לפגיעה נוירולוגית, שהשפיעה באופן חמור על הקריירה שלו. הוא מת בגיל 35 מפגיעת ראש, שנגרמה בנפילה בדירתו בניו יורק.

רבין ניגן שנים רבות בכינור "קובליק" של גוארנרי דל ג'זו משנת 1735. רב-האמן בבניית כלי קשת, ג'וזפה גוארנרי, שבנה את הכינור הזה, נודע בשם דל ג'זו, משום שהתוויות ששם על כלי הנגינה שבנה נשאו את ראשי התיבות I.H.S. ‏ (In Hoc Signo) וצלב נוצרי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל רבין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מיכאל רבין, באתר AllMusic (באנגלית)
* מיכאל רבין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מיכאל רבין, באתר Discogs (באנגלית)
* קטעי נגינה של מיכאל רבין ביוטיוב
* מיכאל רבין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007592563605171
* BIBSYS: 4022882
* BNE: XX1080809
* BnF: cb13927587h (data)
* CiNii: DA11026957
* GND: 134490533
* ISNI: 0000 0000 8218 478X
* LCCN: no91009506
* MusicBrainz: f85593c8-4c9e-42a4-a12a-fb4b5b60d24f
* NSK: 000744213
* RERO: 02-A003722061
* SNAC: w6tt4sk6
* SUDOC: 163074860
* VIAF: 34645757
* WorldCat: lccn-no91009506

 |
**קבוצת קזבלנקה**, המכונה גם "גוש קזבלנקה", הייתה אגודה לא רשמית קצרת מועד של מדינות אפריקאיות עם חזון משותף לעתיד אפריקה ולפאן-אפריקניזם בתחילת שנות השישים. הקבוצה הייתה מורכבת משבע מדינות בראשות מנהיגים בעלי השקפה שמאל-רדיקלית, בעיקר ממדינות צפון אפריקה: אלג'יריה, מצרים, גאנה, גינאה, לוב, מלי ומרוקו. הסכסוך והפשרה שבאה לאחר מכן בין קבוצת קזבלנקה וקבוצת מונרוביה הובילו בסופו של דבר להקמת ארגון האיחוד האפריקאי .

היסטוריה
--------

 כיכר האיחוד האפריקאי (Place de l'Unité Africaine) בקזבלנקה
הקבוצה נפגשה לראשונה בכנס אשר נערך בשנת 1961 בעיר קזבלנקה, ומכאן שמה של הברית. בכנס זה התכנסו כמה ממנהיגי היבשת הבולטים כגון גמאל עבד אל-נאסר ממצרים, קוואמה נקרומה מגאנה וסקו טורא מגינאה .

אותם מנהיגים התאחדו תחת ההשקה כי ישנו צורך באיחוד פוליטי בקרב מדינות אפריקה, או לחלופין בפדרציה אפריקאית. הם האמינו שרק שילוב משמעותי ועמוק בין המדינות, כפי שקרה ליבשת השכנה אירופה באמצעות איחוד האירופי, תאפשר לאפריקה להביס את הקולוניאליזם, להשיג שלום בר קיימא ולטפח דיאלוג תרבותי בין המדינות, ובכך להגביר את ההשפעה הגאו-פוליטית של היבשת ואת פיתוחה הכלכלי. למעשה, אותם מנהיגים האמינו בהעברת סמכויות רבות מממשלות לאומיות לסמכות פאן-אפריקאית על-לאומית. נקרומה אף התווכח על כינון צבא פאן-אפריקאי, שניתן לפרוס אותו כדי להילחם בקולוניאליזם או בשלטון המיעוט הלבן ברחבי היבשת. ססמתו הפאן-אפריקאית המפורסמת הייתה "אפריקה חייבת להתאחד!"

עם זאת, בסופו של דבר קבוצת קזבלנקה נכשלה בהשגת מטרותיה, שכן רוב המנהיגים האחרים באפריקה לא תמכו בשינוי קיצוני כזה. רעיונותיה של יריבתה, קבוצת מונרוביה - שגם היא האמינה בפאן-אפריקניזם שלא על חשבון הלאומיות והמדינה העצמאית, היו יותר מקובלים בקרב מנהיגים אלו.

ב -1963 הוקם ארגון אחדות אפריקה (OAU). כל חברי הקבוצות הצטרפו לאיחוד זה והשאירו את המחלוקות ביניהם מאחור. ארגון OAU, כיום האיחוד האפריקאי, הצליח להשיג שילוב ואחדות של המדינות החברות בו בצורה מוגבלת, כאשר האיחוד היווה את מימוש השקפותיהם של חברי קבוצת מונרוביה ודחיית הרעיונות של המדינות החברות בקבוצת קזבלנקה.

בנוסף לחילוקי דעות על אופי האחדות האפריקאית, עמדותיהם של שתי הקבוצות בנוגע לסכסוכים באלג'יריה וקונגו היו שונות. בעוד חברי קבוצת קזבלנקה התחייבו לתמוך בחזית השחרור הלאומי במאמציה להילחם על עצמאותה של אלג'יריה מצרפת, תמכה קבוצת מונרוביה באויביה, הצרפתים.

ראו גם
------

* האיחוד האפריקני
* פדרליזם

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל Africa** |
|  | **פורטל AU** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "La Conférence de Casablanca". *Zamane* (בצרפתית). 2012-11-30. נבדק ב-2019-05-28.
2. ↑  "Group Evolution". African Development Bank Group. אורכב מ-המקור ב-2014-03-26. נבדק ב-26 במרץ 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Pierre Englebert & Kevin C. Dunn (2013), *Inside African Politics*, London: Lynne Pienner, p. 320–321
4. ↑  Kwame Nkrumah (1963), *Africa Must Unite*, London: Heinemann
5. ↑  Pierre Englebert & Kevin C. Dunn (2013), *Inside African Politics*, London: Lynne Pienner, p. 320–321
**טולה מאדנה** (בהולנדית: **Tole Madna**;‏ 12 במאי 1898, ג'אווה – 1 בספטמבר 1992), היה חסיד אומות העולם הולנדי ממוצא אינדונזי, שהסתיר ילד יהודי בביתו בזמן הכיבוש הנאצי בהולנד.

קורות חיים
----------

מאדנה נולד בשנת 1896 באי ג'אווה באינדונזיה (בעבר איי הודו המזרחיים ההולנדים). הוא אומץ על ידי משפחת בוסמאן. ב-1916 היגר יחד עם הוריו המאמצים להאג, הולנד, שם מר בוסמאן פתח מסעדה אינדונזית. אף על פי שהוריו החליטו לחזור לג'אווה, מאדנה, בן השמונה עשרה, החליט להישאר והפך למנהל המסעדה. לצד עבודתו במסעדה, הוא ניגן בפסנתר ובכינור, לעיתים גם עם אמנים הולנדיים ידועים. ב-1926 התחתן עם אישה הולנדית, ג'ואנה, ונולדו להם שלושה ילדים. היחסים ביניהם עלו על שרטון ובני הזוג התגרשו.

פעילות בשואה להצלת יהודים
-------------------------

בספטמבר 1942, במהלך הכיבוש הגרמני בהולנד ועם תחילת גירוש היהודים שם, נשאלה ג'ואנה על ידי גיטל מינזר, שכנתה היהודיה, אם תוכל לספק מחסה לבנה אלפרד, בן העשר. ג'ואנה בדקה האם אלפרד יוכל להסתתר אצל אחותה, אך הסתבר שבסמוך לאחות התגורר משתף פעולה נאצי. לאחר מכן פנתה ג'ואנה אל טולה מאדנה ממנו התגרשה, שהסכים לשמור על אלפרד בנוסף לשלושת ילדיהם, שהיו בחזקתו.

במשך 3 שנים עד לשחרור האג במאי 1945 שמר טולה, יחד עם עוזרת הבית שלו מימה סאינה, על אלפרד בביתו. אלפרד, שקיבל את שם החיבה "בובי", זכה ליחס חם ואוהב ממשפחת מאדנה והיה כבן משפחה נוסף, על אף מראהו הזר והפער בין גילו לגיל ילדיו של טולה. מי שדאגה לצרכיו ביומיום הייתה לרוב סאינה.

טולה המציא סיפורי כיסוי רבים כדי להסביר את שהותו של אלפרד בעל המראה הזר בביתו האינדונזי. הוא דיווח לרשויות הגרמניות כי אלפרד הוא בנו מאשתו הקודמת וכי בן זוגה החדש לא מעוניין בו. מסופר כי פעם אחת בתחילת 1945 ערכו הגרמנים חיפוש יסודי בשכונתם, כדי לאתר יהודים מסתתרים. כאשר הם הגיעו לבית משפחת מאדנה, אחד מבניו הביולוגיים של טולה קיבל את פניהם והעמיד פנים כי אינו מבין את דבריהם והם עזבו את המקום, ללא סריקת הבית.

לאחר המלחמה
-----------

בסוף המלחמה התברר כי הניצולה היחידה ממשפחת מינזר, משפחתו של אלפרד, הייתה גיטל אמו. כאשר היא הגיעה לבית משפחת מאדנה להתאחד מחדש עם בנה, הוא בקושי זיהה אותה כאמו והמעבר חזרה אליה היה הדרגתי. כמה חודשים לאחר מכן נפטרה סאינה ואלפרד היגר עם אמו לארצות הברית. טולה ומשפחתו המשיכו לשמור על קשר עם משפחת מינזר עד למותו ב-1992.

הכרה והנצחה
-----------

ב-12 בינואר 2003 הוכרו טולה וסאינה, כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

בנובמבר 2013 הופק סרט דוקומנטרי: Indonesian Lullaby: Courage and Compassion in a Time of Hate. הסרט עוסק בסיפורו של אלפרד ובטולה ומשפחתו אשר הצילו אותו, ואחת ממטרות הפקתו היא הגברת המודעות לשואה בקרב תלמידים באינדונזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף ה-Facebook של הסרט הדוקומנטרי העתידי Indonesian Lullaby: Courage and Compassion in a Time of Hate

הערות שוליים
------------

1. 1 2  לקוח מתוך ארכיון "יד ושם".
2. 1 2  Portrait of Indonesian-Dutch rescuer Tolé Madna, United States Holocaust Memorial Museum (הקישור אינו פעיל, 15 באוקטובר 2022)
3. 1 2 3 4  Madna FAMILY, באתר "יד ושם" (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"טולה מאדנה"**.
**מיכאל רייסמן** (באנגלית: **Michael Riesman**; נולד ב־1943) הוא פסנתרן, מלחין, מנצח ומבצע אמריקאי.

חייו
----

רייסמן נולד בניו יורק והחל ללמוד פסנתר מגיל 6. הוא למד הלחנה וניצוח בקולג' מאן בבית הספר החדש בניו יורק, ואחר כך המשיך ללימודים מתקדמים בהרווארד, שם למד בין השאר אצל רוג'ר סשנס ושם קיבל דוקטורט.

רייסמן הצטרף בשנת 1974 לאנסמבל פיליפ גלאס, לאחר שהפסנתרן הקודם עזב, והסקספוניסט שמע הופעה של רייסמן בניו יורק. הוא שימש כפסנתרן ומפיק המוזיקלי ומאז עובד עם גלאס בשיתוף פעולה. הוא הפיק וניצח כמעט על כל אחד מהפסקולים שגלאס הלחין בשלושים השנים האחרונות, ביניהם המועמדים לפרס אוסקר: קונדון (1997), השעות (2002) ורמז לסקנדל (2006). הוא גם היה מועמד פעמיים לפרס גראמי כמנצח לסרטים השעות וקונדון. בשנים האחרונות כותב תווים לפסנתר סולו מפרטיטורות של גלאס, והוציא מספר דיסקים בהם הוא מנגן גרסאות פסנתר ליצירותיו.

פרט לעבודה עם גלאס, הוא מנצח, מפיק ומנגן עם אמנים מוכרים נוספים, ביניהם פול סיימון, מייק אולדפילד ודייוויד בואי. הוא פרסם אלבום אחד מיצירותיו, Formal Abando, לפי הזמנה מהכיאורוגרפית לוסינדה צ'ילדס. בנוסף הלחין פסקול לסרטים Enormous Changes At The Last Minute ו- (Pleasantville (1976.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל רייסמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מיכאל רייסמן, באתר AllMusic (באנגלית)
* מיכאל רייסמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מיכאל רייסמן, באתר Discogs (באנגלית)
* מיכאל רייסמן, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007427545605171
* BnF: cb139819444 (data)
* ISNI: 0000 0000 8009 6153
* LCCN: n83177190
* MusicBrainz: 28132b79-6aff-4c69-833d-84b1e5876615
* NKC: xx0082176
* SUDOC: 078076080
* VIAF: 103221927
* WorldCat (עם VIAF): 103221927

 |
בתורת הקבוצות, **קְבוּצַת שֶׁבֶת** היא קבוצה הנחתכת עם כל קבוצה סגורה ולא חסומה. 

במובנים מסוימים, קבוצות השבת ממלאות תפקיד דומה לקבוצות ממידת לבג חיובית בקטע [0,1], כאשר הקבוצות הסגורות והלא חסומות ממלאות בהקשר הזה את התפקיד של הקבוצות ממידה 1.

הגדרה פורמלית
-------------

נניח כי \kappa  סודר מקופינליות לא בת מנייה (בדרך כלל מניחים כי \kappa  מונה סדיר). 

קבוצה {\displaystyle C\subset \kappa } תקרא **סגורה**, אם לכל {\displaystyle \alpha <\kappa }

{\displaystyle \sup C\cap \alpha =\alpha \Rightarrow \alpha \in C}
C תקרא **לא חסומה** אם {\displaystyle \sup C=\kappa }.

קבוצה S היא **קבוצת שבת** או **קבוצה סטציונרית** אם היא נחתכת עם כל קבוצה סגורה ולא חסומה.

הערות
-----

הדרישה על הקופינליות של \kappa  נועדה להבטיח כי אוסף הקבוצות הסגורות והלא חסומות יהווה מסנן (לשם הדיוק, יש לאמר כי אוסף הקבוצות שמכילות סל"ח הוא מסנן). בהתאם, אוסף הקבוצות שהן אינן שבת הוא אידיאל. 

כאשר הקופינליות של \kappa  היא בת מנייה, קל למצוא זוג קבוצות סגורות ולא חסומות שחיתוכן ריק (לדוגמה, עבור {\displaystyle \kappa =\omega } קבוצות המספרים הזוגיים וקבוצת המספרים האי זוגיים שתיהן סגורות ולא חסומות ובעלות חיתוך ריק). 

חיתוך של שתי קבוצות שבת יכול להיות ריק - למשל, קבוצת כל הסודרים מקופינליות \omega  ב-\omega \_{2} וקבוצת כל הסודרים מקופינליות \omega \_{1} ב-\omega \_{2} הן שתיהן קבוצות שבת וחיתוכן הוא ריק.

למעשה, תוצאה חזקה יותר מתקיימת: רוברט סולוביי הוכיח בשנת 1971 כי כל קבוצת שבת במונה סדיר \kappa  ניתנת לפיצול ל-\kappa  קבוצות שבת זרות. טענה זו דורשת את אקסיומת הבחירה - במודל של AD, מסנן הקבוצות הסגורות והלא חסומות ב-\omega \_{1} הוא על-מסנן (כלומר, כל קבוצה שם היא סל"ח או משלימה של סל"ח). 

ברור כי לא ניתן לפצל את \kappa  ליותר מ-\kappa  קבוצות זרות (במובן הזה המשפט של סולביי אופטימלי). שאלה קשה יותר היא האם ניתן לפצל את \kappa  ליותר מ-\kappa  קבוצות שבת שחיתוך של כל שתים מהן הוא לא קבוצת שבת. במילים אחרות, האם באלגברה הבוליאנית של אוסף כל תתי הקבוצות של \kappa  מודולו אידיאל הקבוצות שאינן שבת יש אנטי שרשרת בעוצמה גדולה מ-\kappa .

גיטיק ושלח הוכיחו כי לכל מונה גדול או שווה מ-\omega \_{2} (המונה הלא בן-מנייה השני) קיים אוסף כזה. בכיוון השני שלח הוכיח כי מתיישב, תחת הנחת קיום מונה גדול מתאים (מונה וודין), כי לא קיים אוסף כזה כאשר {\displaystyle \kappa =\omega \_{1}}.

ראו גם
------

למת פודור
**חזון העצים** היא נבואה בה מצטווה יחזקאל לבצע פעולות על עצים כמשל לעתיד עם ישראל.

התיאור בתנ"ך
------------

חזון העצים מופיע לאחר ובסמוך לחזון העצמות היבשות, ולפני נבואות גוג ומגוג. 

על פי הכתוב מתנבא יחזקאל כי עליו לקחת עץ אחד, ולכתוב עליו את המילים: "ליהודה ולבני ישראל חבריו" כדי לסמל את מלכות יהודה ובני בנימין שהסתפחו לממלכתו. אחר כך עליו לקחת עץ נוסף, ולכתוב עליו "ליוסף עץ אפרים וכל בית ישראל חֲבֵרָו". בסוף עליו לקרב את העצים זה לזה, ונאמר לו כי בדרך נס יהפכו העצים ליחידה אחת. בסיום הפעולות נאמר ליחזקאל שכאשר יבואו עם ישראל וישאלו אותו על פשר מעשיו, עליו להסביר להם את הדברים.

### פשר החזון

העצים מסמלים את מלכויות ישראל ויהודה, וחיבורם הניסי מסמל את חיבורם העתידי למלכות אחת. בנוסף נזכר בכתוב כי דוד המלך יהיה מלך ונשיא הממלכה המאוחדת העתידית. בסיום הנבואה נזכר כי ה' יכרות "ברית שלום" עם עם ישראל, יתן את משכנו בתוכם, וכך יגדל שם עם ישראל בגויים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנביא יחזקאל - כל מה שרציתם לדעת ולא העזתם לשאול על יחזקאל ל"ז
* b:תנ"ך/חומר הלימוד בתנ"ך לבגרות/נושא בחירה: חורבן גלות וגאולה/יחזקאל פרק ל"ז באתר ויקיספר

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יחזקאל, פרק ל"ז, פסוקים ט"ו–כ"ח ראו דיון על מיקום הנבואה בקישורים החיצוניים שלמטה
2. ↑  מצודות דוד ספר יחזקאל, פרק ל"ז, פסוק ט"ז
3. ↑  המדרש מסביר את טעם כתיבת המילה "חברו" ללא האות "י" על אף שבניקודה משמה שמדובר בחברים רבים, לרמז על כך שלעתיד לבוא יעשו בני ישראל אגודה אחת בראשית רבה פצ"ח ב'
4. ↑  רש"י וכן מצודות דוד ספר יחזקאל, פרק ל"ז, פסוק י"ז ראו דעה נוספת נטולת מקור בקישורים החיצוניים שלמטה
5. ↑  בתלמוד מוסבר כי "דוד אחר" יהיה המלך, ודוד המלך יהיה הנשיא (מסכת סנהדרין צח ע"ב). במדרש מוסבר עניין מלכות דוד המלך על זמן העולם הבא (ילקוט שמעוני בראשית מ"ט רמז קנ"ט)