recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אילן ליבוביץ'** (נולד ב-1965) הוא זמר, שחקן ומדבב ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ליבוביץ' נולד וגדל ברמת גן. הופיע בילדותו בפסטיבל שירי הילדים של 1975 עם השיר "נגה ישנה" לצד מירי אלוני, בצה"ל הוא שירת בלהקת הנח"ל.

לאחר שהשתחחר מהצבא, בשנת 1987, הצטרף ל"להקת הפסטיבל החסידי", שהופיע בפני קהילות יהודיות באירופה ובארצות הברית. באותה שנה השתתף במחזמר "פיגומים", מאת תלמה אליגון-רוז, שהפיקה הטלוויזיה הישראלית.

ב-1989 הופיע בהפקה המחודשת של המחזמר "קזבלן", לצד יהורם גאון, באולם הסינרמה בתל אביב.

ב-1991 הופיע בגרסה הישראלית של המחזמר "שיער" (בתפקיד "קלוד"), בבימוי של צדי צרפתי לצד אייל בוחבוט.

ב-1993 שר בשתי קלטות הילדים של "קסם בג'ימבורי".

ב-1995 הופיע בשתי קלטות הילדים של "סבתא בישלה דייסה".

ב-1996 לקח חלק בדיסק הילדים "הדרקון הלא נכון" שכתב יהונתן גפן והלחין מתי כספי.

החל משנת 1998 השתתף במחזמר "בוסתן ספרדי" שעלה בתיאטרון "הבימה".

ב-2000 שר בקלטת הילדים "ג'אמפי".

הוא ביצע את שירי הפתיחה של מספר סדרות טלוויזיה, וביניהן ניצנץ מארץ החלומות וקופידו. הוא לקח חלק בהפקות דיבוב של מספר סרטים של דיסני, בהם ביצע בעיקר קולות רקע, בסרט מולאן הוא דיבב את קפטן לי שאנג בקטעי השירה.

הוא שימש כזמר ליווי במספר מופעים של הפסטיגל, בפסטיגל הוא כתב את השיר "הפיה הקסומה" אותו ביצעה יעל בר זוהר וזכתה בפסטיגל.

ב-2002 שיחק בסדרה "כנפיים" ששודרה בערוץ הראשון אשר עוסקת בחניכי קורס טיס.

ב-2012 יצא במופע ביחד עם ניקי גולדשטיין ואורי בנאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אילן ליבוביץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אילן ליבוביץ, דף שער בספרייה הלאומית
* אילן ליבוביץ, בארכיון הבימה
* אילן ליבוביץ' באתר הבימה
* אילן ליבוביץ באתר הבמה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יואב בירנברג, בעד אהבה חופשית, אך רק עם זיוה, חדשות, 13 ביוני 1991
2. ↑  יובל ניב, בידור, חדשות, 9 בספטמבר 1987
3. ↑  יובל ניב, הצדק מנצח, הקיוסק נשאר, חדשות, 22 באפריל 1987  
אילנה באום, הצילו את הקיוסק, מעריב, 6 באוקטובר 1987
4. ↑  קזבלן - הצגות המאה בתיאטרון הסינרמה, חדשות, 21 בדצמבר 1989
5. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:הארץ   
פרמטרי חובה [ 4 ] חסרים עכבר העיר, בוסתן ספרדי, באתר הארץ
6. ↑  רותה קופפר, עשיר, דתי ומזרחי נפגשים במטוס, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2002  
שגיא גרין, לא על הקפה לבדו, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2002
7. ↑  בן מיטלמן, ‏כולם היו בנאי: שלישיית זמר חדשה, באתר ‏מאקו‏, 16 באוקטובר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502614405171
* MusicBrainz: d057bb7c-f0f5-4310-9b8a-3721f1976829
* VIAF: 308279492
* WorldCat (עם VIAF): 308279492

 |
{{מבנה

|מפה=

(למפת רוסיה מוגדלת)מוסקבהמוסקבה
סנקט פטרבורגסנקט פטרבורג
נובוסיבירסקנובוסיבירסק
אנאדיראנאדיר
נורילסקנורילסק
**סקנדינביה**
**אי  
רו  
פה**
**קזחסטן**
**איראן**
**סין**
**מונגוליה**
**ק.**
**יפן**
**האוקיינוס  
השקט**
**אוקיינוס הקרח הצפוני**בלויארסקי**בלויארסקי**(למפת רוסיה רגילה)מוסקבהמוסקבה
סנקט פטרבורגסנקט פטרבורג
נובוסיבירסקנובוסיבירסק
אנאדיראנאדיר
נורילסקנורילסק
**סקנדינביה**
**אי  
רו  
פה**
**קזחסטן**
**איראן**
**סין**
**מונגוליה**
**ק.**
**יפן**
**האוקיינוס  
השקט**
**אוקיינוס הקרח הצפוני**בלויארסקי**בלויארסקי**(למפת מחוז סברדלובסק רגילה)יקטרינבורגיקטרינבורג
ניז'ני טאגילניז'ני טאגיל
קמנסק-אורלסקיקמנסק-אורלסקי
סרובסרוב
אסבסטאסבסט
קרסנוטורינסקקרסנוטורינסק
לסנוילסנוי
טאבדהטאבדה
**חנטי ומנסי**
**טיומן**
**קורגן**
**צ'ליאבינסק**
**בשקורטוסטן**
**פרם**
**קומי**בלויארסקי**בלויארסקי**(למפת מחוז סברדלובסק מוגדלת)יקטרינבורגיקטרינבורג
ניז'ני טאגילניז'ני טאגיל
קמנסק-אורלסקיקמנסק-אורלסקי
סרובסרוב
אסבסטאסבסט
קרסנוטורינסקקרסנוטורינסק
לסנוילסנוי
טאבדהטאבדה
**חנטי ומנסי**
**טיומן**
**קורגן**
**צ'ליאבינסק**
**בשקורטוסטן**
**פרם**
**קומי**בלויארסקי**בלויארסקי**}

**תחנת הכוח הגרעינית בלויארסקי** (ברוסית: **Белоярская АЭС ,БАЭС**) היא תחנת כוח גרעינית במחוז סברדלובסק, 50 ק"מ מזרחית לסברדלובסק, רוסיה, בעיר זרצ'ני. תחנת הכוח מורכבת מארבעה כורים גרעיניים שהראשון שבהם פעל החל מ-1964 והרביעי נמצא בבנייה. זו הייתה תחנות הכוח הגרעינית הראשונה בברית המועצות שמטרתה העיקרית הייתה ייצור חשמל בהיקף משמעותי.

החלטה על בניית תחנת כוח חדשה התקבלה ביוני 1954 ובאוגוסט 1955 החלו עבודות הבנייה. בשנת 1957 הוחלט שתחנת הכוח תהיה תחנת כוח גרעינית ונקבעה המתכונת הבסיסית של המתקן. הקמת הכור הראשון הסתיימה בשנת 1963 והחל מ-26 באפריל 1964 הוא מייצר חשמל לרשת החשמל הארצית. ב-27 בדצמבר 1967 הופעל הכור השני וב-8 באפריל 1980 הופעל הכור השלישי.

בשנת 1987 החלו עבודות של הקמת כור רביעי באתר, אך עבודות אלו לא הסתיימו עד היום ולפי התכנון המעודכן צפויות להסתיים בשנת 2014. לאור תקופת הבנייה הארוכה ביותר במהלך תקופה זו השתנה באופן מהותי תכנון הכור ועתה מתוכנן להתקין באתר כור מתכנון מתקדם.

מבנה התחנה
----------

שלושה כורים גרעיניים פועלים בתחנה:

* כור מס' 1 בהספק של כ-110 מגוו"ט - נבנה בשנים 1958–1964, נסגר בשנת 1983
* כור מס' 2 בהספק של כ-160 מגוו"ט - נבנה בשנים 1962–1967, נסגר בשנת 1990
* כור מס' 3 בהספק של כ-600 מגוו"ט - נבנה בשנים 1969–1980, סגירה צפויה בשנת 2025
* כור מס' 4 בהספק של כ-800 מגוו"ט - עבודות בנייה החלו בשנת 1987 וצפויות להסתיים בשנת 2014

תקריות
------

* **30 בדצמבר 1978** - שרפה באולם המכונות. כיבוי השרפה הסתיים לאחר 10 שעות.
* **1977** - תקלה בכור מס' 2. תיקון התקלה נמשך כשנה.
* **30 בנובמבר 1975** - נפלטו חומרים רדיואקטיביים מסוכנים שהזכירו את מידת הסכנה האקולוגית בצ'רנוביל.
* **22 בדצמבר 1992** -דליפה חומר רדיואקטיבי לקרקע.
* **6 ביוני 1994** - שרפה במהלך שיפוץ כור מס' 2. חלק מהחומר הרדיואקטיבי נפלט לאוויר ונשקל פינוי אזרחים מסביבת התחנה. בסופו של דבר העובדים הצליחו למזער את הנזק ולמנוע צורך בפינוי אוכלוסיית האזור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת הכוח הגרעינית בלויארסקי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של תחנת הכוח הגרעינית בלויארסקי
**ג'ייד הדס סקורי** (נולדה ב-27 במאי 1990) היא שחקנית ישראלית ילידת-אוקראינה הסובייטית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם **הדס סקורי**[דרוש מקור] (באוקראינית: **Хадас Сакорі**) באודסה, אוקראינה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר. בשנת 1992 עלתה עם משפחתה לישראל, והתגוררה בחיפה. למדה במגמת קולנוע בפנימיית אלוני יצחק. בגיל 21 לאחר תאונת דרכים שעברה החליטה להוסיף את השם **ג'ייד**.[דרוש מקור]

סקורי בוגרת שיטת צ'בק למשחק, שיטת סטניסלבסקי ומגמת קולנוע בפנימיית אלוני יצחק.

קריירה
------

בשנת 2013 התחילה את קריירת המשחק שלה בסדרה "בית המשאלות" ב-HBO של היוצר חיים בוזגלו בתפקיד אורח בתור ורוניקה, כאשר תפקיד זה מבוסס על קורות חייה של סקורי.

ב-2015 השתתפה בווידאו קליפ לסינגל "Sun" של הזמר הישראלי IRO.

פריצת הדרך של סקורי הייתה בשנת 2016 שבה שיחקה בתפקיד ראשי בתור דנה הרשקו בסרט הדרמה הנועז "ברש", שנכתב ובוים על ידי מיכל ויניק.

במאי 2019 שיחקה בתפקיד ראשי בתור תקווה בסרט הסטודנטים "משיח", הנכתב ובוים על ידי רוברט דימיטרי, לצדו של אבי פניני, שזכה בפסטיבל הסטודנטים כסרט הטוב ביותר ובעתיד יופק כפיצ׳ר ישראלי ברחבי העולם.

באוקטובר 2019 השתתפה בווידאו קליפ לסינגל "Don't Cry Babe" של הזמרת YANA.

באוקטובר 2020 לוהקה לסדרת הדרמה הנועזת "לאבד את אליס" בתפקיד דנה של היוצרת והתסריטאית סיגל אבין.
אשר הופקה עבור HOT ונמכרה עבור Apple TV העולמית.

בדצמבר 2020 גילמה את מעיין בסדרת המתח "בלאק ספייס" ברשת 13.
הסדרה נמכרה ל-Netflix.

באפריל 2021 שיחקה בתפקיד אניה בסדרה "המפקדת", פרק 7 בכאן 11.

בנובמבר 2022 גילמה את מלהקת משחקי השף בסדרה המצליחה ״הטבח״ לצד גל תורן.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ייד הדס סקורי, ברשת החברתית פייסבוק
* ג'ייד הדס סקורי, ברשת החברתית אינסטגרם
* ג'ייד הדס סקורי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ג'ייד הדס סקורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ייד הדס סקורי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* ג'ייד הדס סקורי, באתר של הסוכנות פרי כפרי
* גבי בר חיים, עושה סצנה, באתר ynet, 14 ביוני 2016
* מערכת וואלה! NEWS‏, התלבשנו על אחת הבחורות המסקרנות בסביבה, באתר וואלה!‏, 21 באוגוסט 2016
* מאחורי הקלעים של בלאק ספייס ראיון עם השחקנית ג'ייד הדס סקורי
* ג'ייד סקורי ואייל שקרצי בריאיון חגיגי לקראת עליית הסדרה "בלקספייס"
* התלבשנו על אחת הבחורות המסקרנות בסביבה, באתר וואלה!‏, 21 באוגוסט 2016
* ג'ייד הדס סקורי בראיון כוכבת עולה: ג'ייד סקורי כובשת את המסך ב"בלקספייס"
* ג'ייד הדס סקורי בראיון: אחד על אחת: מי את ג'ייד סקורי ?
**טוביה ששון רוזנפלד** (נולד בי"ד באדר ה'תשל"ב 29 בפברואר 1972) הוא שחקן, במאי, תסריטאי, עורך טלוויזיה ובמה ומוזיקאי ישראלי. מזוהה במיוחד עם הדמות טוביה מהתוכנית אסי טוביה וחברים בערוץ מאיר לילדים.

ביוגרפיה ומשחק
--------------

רוזנפלד נולד בלונדון ועלה לישראל בגיל שנתיים עם משפחתו. בילדותו למד בבתי הספר "נעם בנים" בירושלים ובתיכון למד בישיבת נווה שמואל באפרת. לאחר מכן למד בישיבת אור עציון, את השירות הצבאי בנח"ל עשה במסגרת ההסדר. מ-1995 מנגן באירועים פרטיים. שיחק בתיאטרון אספקלריא ומגיש בערוץ 7 תוכנית בשם "מתכוננים לגאולה".

רוזנפלד נשוי, אב לשישה ומתגורר בבית שמש.

### שחקן בערוץ מאיר לילדים

בשנת תשס"ז (2007) הוקם ערוץ מאיר לילדים כאלטרנטיבה דתית לתוכניות הילדים והנוער. הם חיפשו מגיש לפינה בשם "תנ"ך חי" ואיתרו את רוזנפלד שעד אז שידר ברדיו ועסק במוזיקה. מספר חודשים לאחר מכן הגיע אסי צובל לערוץ כעורך שיעורים תורניים וכעורך תוכניות הילדים. רוזנפלד וצובל החלו לשחק בתוכנית "אסי וטוביה". בהמשך שונה השם ל"אסי טוביה וחברים". טוביה הוא "המבוגר האחראי" המסייע לילד אסי להתמודד עם אתגרים. עם השנים שיחק בעוד תוכניות בערוץ מאיר לילדים:

* **הסוד של ירושלים**
* **הרפתקאות אסי וטוביה בעיר דוד**
* **תלמוד ישראלי**
* **אבות לילדים**
* **פותחים בוקר עם טוביה**
* **עלילות ארץ גושן**
* **סיפורי לילה טוב**
* **מעשה שהיה**
* **חקירה בין ממדית**

### הצגות במה ומחזות זמר

רוזנפלד השתתף בכמה הצגות ילדים בתפקיד ראשי. ב-2008 החל לשחק לצד אסי צובל בהצגה "מחר זה מחר" שכתב וביים אסי צובל ומבוססת על הסיפור "מעשה מביטחון" מאת רבי נחמן מברסלב. ב-2010 החל לשחק בהצגת היחיד "טוביה ומקסימוס עושה ניסימוס" שכתבה אפרת קליין וביים יענקל'ה קליין. בהצגה זו גילם שבע דמויות והפעיל בובה. ב-2014 החל לשחק לצד דן סודרי במחזמר "קשורים" שכתבה נחמי רייס העוסק בעולם הווירטואלי והשפעותיו. ב-2016 שיחק במחזמר "האוצר מתחת לגשר" שכתב ביים ועיבד איז'ו ליבוביץ'. ב-2017 שיחק במחזמר "טוביה וחבורת 366" לצדם של שחקנים נוספים מערוץ מאיר לילדים.

### מוזיקה

רוזנפלד הוציא סדרת אלבומים בשם "טוביה שר לילדים", המאגדים שירים מוכרים. בסדרה 8 אלבומים: "מזמור שיר", "שמח ורוקד", "עם ישראל חי", "אשא עיני", "אהבת ישראל", "לכה דודי", "הללויה", והאלבום הכפול "טוביה שר תנ"ך".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טוביה רוזנפלד

* טוביה רוזנפלד, ברשת החברתית פייסבוק

* טוביה רוזנפלד, סרטונים בערוץ היוטיוב
* טוביה רוזנפלד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* טוביה רוזנפלד, דף שער בספרייה הלאומית
* עדי (דוד) אהרון, לא רק משחק ילדים - בגליון השבוע, באתר ערוץ 7, 18 במרץ 2010
* הרב חגי לונדין, ‏תוכניות ילדים - ריאיון עם אסי צובל וטוביה רוזנפלד, באתר "ערוץ מאיר", 27 באפריל 2010

* לא מסתכל בקנקן: טוביה רוזנפלד מתחיל ל…שיר!, באתר "חסידיניוז", 20 בספטמבר 2010
* יוני קמפינסקי, הצצה להצגה חדשה: שחקן אחד, שבע דמויות, באתר ערוץ 7, 4 בנובמבר 2010
* ערוץ 7, מתכוננים לגאולה עם טוביה רוזנפלד, באתר ערוץ 7, 24 ביוני 2011
* דודו כהן, ‏"אנשים מבקשים חתימות בכותל", באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2012
* ערוץ 7, הצגה: סגולה למקום מובטח בגן עדן, באתר ערוץ 7, 26 בינואר 2014
* עפרה לקס, עניין אישי - עם טוביה רוזנפלד, באתר ערוץ 7, 23 בנובמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290778705171
* ISNI: 0000 0004 0309 6829
* VIAF: 299245775
* WorldCat (עם VIAF): 299245775

 |
**טובה פַּרדוֹ** (10 במאי 1926 – 28 במרץ 2013) הייתה שחקנית תיאטרון ישראלית, שנודעה בעיקר בזכות הופעותיה במחזות תיאטרון הבימה.

ביוגרפיה
--------

טובה גרון נולדה ב-1926 בפלובדיב שבבולגריה. אביה היה אנג'לו גרון. היא עלתה לארץ ישראל ב-1933 בגיל 7 ולאחר שירותה הצבאי, ב-1947, הייתה חברה בלהקת תיאטרון "גחלילית" של צעירים יוצאי צבא. היא למדה פיתוח קול, וכן מחול בסטודיו של יהודית אורנשטיין.

בגיל 21 החלה פרדו לשחק במסגרת תיאטרון האהל, שבו שיחקה בהצגות כמו "הנערה והכושי" (לצד עמוס אריכא) והייתה השחקנית הישראלית הראשונה להופיע בתפקיד "בלאנש" בהפקה הראשונה בארץ של "חשמלית ושמה תשוקה" בבימויו של מנחם גולן בתיאטרון האהל'.

ב-1953 עברה לשחק בתיאטרון הבימה עד 1956 שאז נסעה עם בעלה חיים פרדו לשחק בחו"ל. ב-1957 עם שובם הקימו את "התיאטרון הכחול" שפעל כשנה ואחר כך חזרה לשחק ב"אוהל". ב-1967 עברה לשחק בתיאטרון הבימה, בו שיחקה עד שפרשה לגמלאות ב-1991. כן שיחקה פרדו בתפקידים קטנים במספר סרטי קולנוע ישראלים - "מרגו שלי" (1969), "אריאנה" (1971), "נורית" (1972) ו"אחרי החגים" (1994).

עם המחזות החשובים שבהם היא שיחקה נמנים "אכזר מכל המלך" (נסים אלוני), "שש נפשות מחפשות מחבר" (לואיג'י פיראנדלו; ב-1952 בתיאטרון האוהל ושוב ב-1969 ב"הבימה"), "אדיפוס המלך" (סופוקלס), "ריצ'רד השלישי" (שייקספיר), "אויב העם" (איבסן), "ארתורו אוי" (ברכט), "הנפש הטובה מסצ'ואן" (ברכט, בשיתוף מרגרטה שטפין ורות ברלאו), "הכתובה" (אפרים קישון) ו"הפיזיקאים" (דירנמאט), שהיה המחזה האחרון לפני פרישתה ב-1991.

ב-1988 זכתה פרדו בפרס אשמן על תפקידה במחזה "המלביש" (רונלד הארווד).

בראשית שנות החמישים נישאה לבמאי והשחקן חיים פרדו, שנפטר בשנת 1963. מ-1964 היא חייתה עם הקריקטוריסט קריאל גרדוש (דוש), עד מותו בשנת 2000. השניים התגוררו בתל אביב.

טובה פרדו נפטרה בשנתה ב-2013, בגיל 87. היא נקברה בבית העלמין ירקון. בנם של טובה וחיים פרדו, הקולנוען אראל פרדו, נפטר ב-2014 בגיל 63.

קישורים חיצוניים
----------------

* טובה פרדו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* טובה פרדו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טובה פרדו, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
* טובה פרדו, דף שער בספרייה הלאומית
* טובה פרדו, בארכיון הבימה
* השיר "נלך" בביצוע טובה פרדו באתר זמרשת, מתוך תוכנית להקת "גחלילית". מילים רפאל קלצ'קין, לחן, יששכר מירון.
* טובה פרדו, באתר הבימה
* טובה פרדו, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
* מרב יודילוביץ', השחקנית טובה פרדו הלכה לעולמה, באתר ynet, 28 במרץ 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  חשמלית ושמה תשוקה, באתר archive.habima.co.il
2. ↑  נפטרה שחקנית התיאטרון הותיקה טובה פרדו - פוסט בבלוג | מוטק'ה לבני 50 פלוס, באתר www.motke.co.il
3. ↑  טובה פרדו (לבית גרון) באתר "אבלים".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007498879605171
* VIAF: 308256055
* WorldCat: viaf-308256055

 |
**לימור בשן** (נולדה ב-25 במרץ 1983) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

אטיאס גדלה בפתח תקווה. אטיאס למדה בבית ספר עמל א בפתח תקווה במגמת מחול ובתלמה ילין במגמת תיאטרון. היא התחילה ללמוד שם בכיתה ט' וסיימה את לימודי המשחק בכיתה י"א. לאחר מכן, למדה משחק מול מצלמה אצל ליאת ביין.

קריירה
------

ב-2006 החלה אטיאס לשחק בעונתה השנייה של סדרת הנעורים "השמיניה", בתפקיד ניצן ברגר, בחורה עם חכמת רחוב וכוח פיזי אשר הצטרפה לשמינייה במקרה. באותה שנה החלה לשחק בטלנובלה של ערוץ 24 "ילדות רעות", בתפקיד חלי, התמימה בלהקת בנות, אשר באה מבית דתי ומתקשה לנהל אורח חיים תל אביבי. באותה שנה התמודדה בעונתה השנייה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", בה רקדה עם הרקדן חיים פרשטיין והגיעה למקום הרביעי.

ב-2007 שבה לגלם את דמותה של ניצן בעונה השלישית של "השמיניה". וכן, התארחה בעונה הראשונה של הסדרת הקומית "אמא'לה" בכיכובה של אורנה בנאי.

ב-2013 שבה לשחק בספין אוף "השמיניה הדור הבא" למשך שתי עונות, עד 2014, לצד אותם שחקנים ולצד שחקנים חדשים.

אטיאס השתתפה בקמפיינים לבזק, לקוקה-קולה, ל-ESC, לקסטרו ול-TNT.

בסוף שנת 2018 השתתפה בעונה הראשונה של הסדרה "פמת"א", ששודרה בערוץ "כאן 11", ובשנת 2021, שבה לשחק את דמותה של ויקי.

חיים אישיים
-----------

ב-2008 נישאה אטיאס לעו"ד דני בשן, ולהם שני בנים ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

* לימור אטיאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לימור אטיאס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300586405171
* VIAF: 297919050
* WorldCat (עם VIAF): 297919050

 |
**נמרוד נימו הוכנברג** (נולד ב-18 בנובמבר 1997) הוא שחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בהרצליה בשכונת נוף ים. את שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל. לאחר מכן, למד בבית הספר לקולנוע סם שפיגל בירושלים.

תפקידו הראשון בקולנוע היה בשנת 2015 כשגילם את גבריאל בסרט "תפוחים מן המדבר". בספטמבר אותה שנה הגיע לאקרנים הסרט "פלאפל אטומי" בו שיחק גם כן.

בשנה שלאחר מכן, גילם את דוד, תלמיד בבית הדרורים וחברו הטוב של מורי ואסתר מבית המחסה, בסדרת הנוער "החממה". בהמשך השנה גילם את ג'קי בסרט "מדינת הגמדים".

ב-2017 השתתף בסרט "מסע הטבעת". בהמשך אותה שנה יצא הסרט "סיפור אהבה ארץ ישראלי", בו שיחק בתפקיד אפרים.

ב-2018 כיכב בסרט "מקוללים", לצד דניאל גד ועמית רהב.

ב-2019 השתתף בסדרה "נחמה". באפריל אותה שנה החלו שידורי הסדרה "כבודו" שם גילם את דמותו של ביאליק.

ב-2020 השתתף בסדרה האמריקאית "איש הניסים" של נטפליקס, שם גילם את דמותו של ישראל.

בדצמבר של אותה שנה יצאה בכאן 11, הסדרה "אחד על אחד", שם גילם את דמותו של "דני".

בשנים 2021-2023 גילם את דמותו של "ניסן" בשתי העונות בסדרה "השוטרים" המשודרת בקשת 12.

פילמוגרפיה
----------

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | מריו | עומר |  |
| 2016 | החממה 3 | דוד |  |
| 2019 | נחמה |  |  |
| המדובב | דוד כץ הצעיר |  |
| כבודו 2 | ביאליק |  |
| 2020 | איש הניסים | ישראל | סדרה אמריקאית |
| 2021 | אחד על אחד | דני |  |
| השוטרים | ניסן |  |

### קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2015 | תפוחים מן המדבר | גבריאל |
| פלאפל אטומי | חייל |
| 2016 | מדינת הגמדים | ג׳קי |
| 2017 | מסע הטבעת | גנדאלף |
| סיפור אהבה ארץ ישראלי | אפרים |
| 2018 | מקוללים | ברחש |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמרוד הוכנברג** בוויקישיתוף
* נמרוד הוכנברג, ברשת החברתית אינסטגרם
* נמרוד הוכנברג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* נמרוד הוכנברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נמרוד הוכנברג, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* נמרוד הוכנברג, באתר ספר הקולנוע הישראלי

* ורד פוליאק, ‏נמרוד הוכנברג על הדמות של ניסן | השוטרים, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2021
* הדור החדש: נמרוד הוכנברג, שחקן הסרט "מקוללים"
* נמרוד הוכנברג בראיון ווטסאפ: "משאיר את כל האופציות פתוחות"
**שלומי ארבע** (נולד ב-1982) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי.

לימודים
-------

לאחר סיום לימודי תואר ראשון במנהל עסקים וחשבונאות, החל בשנת 2008 ללמוד בבית הספר למשחק "הדרך". לאחר סיום לימודיו למד אצל רות דייכס.

קריירה
------

בשנת 2014 השתתף בתפקיד ראשי בסרט "שוטה הכפר" יחד עם שמיל בן ארי וזאב טנא. כמו כן השתתף בסדרה Tyrant.

בשנת 2015 שיחק בסדרה "פרודים" אשר שודרה בערוץ 2. כמו כן שיחק בסרט "ברש".

שנה לאחר מכן השתתף בסדרה "מלאך של אמא" ששודרה בערוץ yes Oh.

בשנת 2017 השתתף ארבע בהצגה "הדרך לירושלים" של תיאטרון ביכורים של החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בשנה זו השתתף גם בסרט "הבלתי רשמיים" שביים אלירן מלכה.

שנה לאחר מכן השתתף בסדרה "עיר מקלט" ששודרה ב-yesEDGE.

בשנת 2019 השתתף בסדרה "ביום שהאדמה רעדה" וכמו כן שיחק בסדרת הדרמה "רק להיום".

בשנת 2020 השתתף ארבע בסרט "מיראז'" בבימויו של דויד בן ארי.

בשנת 2022 שיחק בסדרה "ירושלים" וכן השתתף בסרט הקצר "אנא המתן לנציג".

שנה מאוחר יותר השתתף בפרק בסדרה "קופה ראשית". בשנה זו השתתף גם בסדרה "שישה אפסים" וכן בסדרה "המפקדת".

קישורים חיצוניים
----------------

* שלומי ארבע, באתר זוהר יעקובסון
* שלומי ארבע באתר שח"ם
* שלומי ארבע, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* שלומי ארבע, במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי"

* שלומי ארבע, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שוטה הכפר, באתר פרויקט קולנוע
2. ↑  Tyrant, IMDB
3. ↑  הדרך לירושלים - החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב
4. ↑  רק להיום, באתר YES
5. ↑  מיראז, באתר פאזל מדיה סרטים
6. ↑   "Jerusalem", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
7. ↑  אנא המתן לנציג, באתר קרן מקור
**זיקית** היא הוצאת ספרים ישראלית עצמאית שפעלה בין השנים 2012–2015. בראשה עמדו שירה חפר ואוריאל קון.

על ההוצאה
---------

על פי פרסומי ההוצאה, אוריאל קון ושירה חפר ייסדו את הוצאת זיקית בזמן שישבו בבית קפה ירושלמי במרץ 2012. השנים החליטו להקים הוצאה שתקפיד על הוצאות של ספרים מעניינים, מפתיעים וחדשניים, ללא תלות בהוצאות אחרות, או ברשתות הספרים. המחירים של כל הספרים יהיו אחידים. ההדפסות ייעשו על ידי בית דפוס הפועל בצורה אקולוגית. ההוצאה תפעל בשיתוף פעולה עם חנויות ספרים קטנות, ותייצר קהילה סביבה, שבאה לידי ביטוי באירועי תרבות.

### פירוק

באוגוסט 2015 פירקו שני המייסדים את ההוצאה. הקטלוג הכולל 23 כותרים נמכר להוצאת מודן, מה שיאפשר את מכירת הספרים ברשתות הגדולות ולא רק בחנויות הפרטיות. לאחר הפירוק הקים קון הוצאה לאור בשם "תשע נשמות", ואילו חפר הקימה הוצאה בשם "לוקוס".

פרסומים מוכרים
--------------

* "פרנסוס על גלגלים" הוא הספר הראשון שהוציאו, והוא זכה להדפסה מחודשת עשר פעמים מאז צאתו. זיקית הוציאו את ספר ההמשך שלו "חנות הספרים הרדופה".
* "נוף גדול שומם", אוסף סיפורים קצרים מאת של אסקילדסן.

קישורים חיצוניים
----------------

 אתר האינטרנט הרשמי של זיקית בארכיון האינטרנט

* אתר למנויים בלבד שני ליטמן, הוצאת הספרים שמעוררת את זעמם של המו"לים הגדולים, באתר הארץ, 13 במרץ 2013
* אריק גלסנר, על הוצאת "זיקית", באתר "מבקר חופשי", פורסם במקור במדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 16 במאי 2014
* גילי איזיקוביץ, אוריאל קון עוזב את הוצאת זיקית ומקים הוצאה חדשה, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  גילי איזיקוביץ, אחרי שעזבה את הוצאת זיקית, שירה חפר מקימה הוצאת ספרים חדשה, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2015
הרב **ברכיה (ברנאט) שיק** (בהונגרית: **Schück Bernát**; קרצג, א' בכסלו ה'תרל"ג, 1 בדצמבר 1872 – טימישוארה, כ"ג בתשרי ה'תש"ב, 14 באוקטובר 1941) היה רב, סופר ותאולוג הונגרי.

ביוגרפיה
--------

ברכיה-ברנאט שיק היה בנם של הרב הראשי של נפת קרצג (מחוז בקש בדרום הונגריה), שלמה צבי שיק (1844–1916) ושל רוזה רוזנפלד. הוא למד בישיבת פרשבורג (אז חלק מממלכת הונגריה, היום בסלובקיה), ובהמשך למד פילוסופיה ושפות מזרחיות באוניברסיטאות בבוואריה. בצעירותו הוא תרגם מאמרים מגרמנית ופרסם מאמרים עצמאיים בעיתונים בהונגריה. הוא שירת כרב ראשי של בית הכנסת יוספין בקהילה היהודית האורתודוקסית בעיר טימישוארה (אז חלק ממלכת הונגריה, היום ברומניה). הוא היה חבר בוועד הפועל של האיגוד הלאומי היהודי שנוסד בדצמבר 1918 בטימישוארה. 

כמה ממחקריו וספריו ראו אור. הוא כתב את ההיסטוריה של התנועה הלאומית היהודית. עם הכנסת קטעים עבריים הוא פרסם את ספרו "האמונה והמדינה" בשנת 1904 בטימישוארה בהונגרית ובגרמנית. בעבודה זו ניתח ודן במקומה ובתפקידה של הדת במדינה המודרנית. בנוסף, הדפיס בשנת תרע"ב את הקונטרס 'להצדיק צדיק', שנועד להגן על אביו מפני האשמות בכפירה, שהופנו כלפיו מצד רבנים שונים.

נפטר בטימישוארה בכ"ג בתשרי ה'תש"ב, ובנו מאיר ירש את תפקידו כרב הקהילה האורתודוקסית בטימישוארה.

### משפחתו

ב-14 בנובמבר 1898 התחתן עם שרה זינגר בווארפלוטה. בנו מאיר מילא את מקומו בטימישוארה לאחר פטירתו, ולאחר מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית וכיהן כרב במספר קהילות בה.

לקריאה נוספת
------------

לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה:

* Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés V. (S–Zs). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest–Kolozsvár: Kriterion; Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 2010.
* אטילה גידו (עורך): בדרך. ניסויים בבניית חברה ואומה יהודית בטרנסילבניה. 1918–1940 (Miercurea Ciuc, 2009).

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי ברכיה שיק, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל"
* ברכיה שיק (1879-1941), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  **ולהצדיק צדיק**, סאספאלא תרע"ב, באתר היברובוקס.
2. ↑  A házasságkötés bejegyezve a várpalotai állami házassági akv. 37/1898. folyószáma alatt.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299198105171
* ISNI: 0000 0000 7920 847X
* LCCN: no2003087087
* VIAF: 121535605
* WorldCat: viaf-121535605

 |
טל טירנגל
**תירס סקסואל** הוא צמד מוזיקלי קומי מבית "דומינו גרוס" אשר מבצעים שירים קומיים. חברי הצמד הם **טל טירנגל** ו**יורן דוידי**.

ייסוד הצמד
----------

טל טירנגל (נולד ב-22 בפברואר 1984) ויורן דוידי (נולד ב-14 במאי 1982) נפגשו במסגרת סדנה של "דומינו גרוס" בתחילת שנת 2010. הם החלו להופיע יחדיו במופע "פגע וברח - מעבדה תרבותית" של דומינו גרוס, מופע בו אמני דומינו גרוס מציגים ומנסים מערכונים חדשים בפני קהל. השיר הראשון אותו כתבו והופיעו איתו הוא "גבר שמן עם משקפיים". לאחר מספר חודשים של הופעות במסגרת זו, החל הצמד לפרסם את השירים ברשתות החברתיות ובאתרים נוספים.

פעילות
------

חברי ההרכב העלו סרטונים רבים לרשת, ואלו גרפו מאות אלפי צפיות. הדבר הוביל לפרסום רב בקרב הגולשים. לאחר מספר חודשים של עלייה מתמדת במספר הצפיות בסרטונים, יצאו תירס סקסואל בהופעה משלהם.

השניים הופיעו בספיישל "קבלו אותם" לרגל עליית ערוץ הוט קומדי סנטרל, אשר שודר גם בערוץ 2 בזכיינית "רשת" בראשית 2011, והשתתפו כ"להקת הבית" בתוכנית "קאמבק" בערוץ הוט קומדי סנטרל בהמשך אותה שנה. הם התארחו במספר תוכניות טלוויזיה, בהן "לונדון וקירשנבאום" ו"הינשופים", כתבה על אודותיהם שודרה במגזין אולפן שישי, וכן התראיינו במספר תוכניות רדיו. המופע שלהם זוכה להצלחה בעיקר בקרב בני נוער.

בדצמבר 2011 הושק קמפיין לפרסום האתר "ווליום" של חברת סלקום, שבו שימשו השניים כפרזנטורים. ביולי 2012 הצמד החל להשתתף בתוכנית הטלוויזיה "מצב כפית".

בקיץ 2013 השתתף הצמד בעונת ה-VIP של תוכנית הריאליטי "מה שקורה באילת" בערוץ 24. בעונה השתתפו לצד פישי הגדול, גילי מוסינזון, לירון רמתי, שני יצהרי, אביבית בר-זוהר, ליהיא גרינר ועוד.

בתחילת 2014 עלתה בערוץ 2 תוכנית הלייט-נייט "לילה תירס" בהגשת הצמד, ששודרה בשישי בחצות בזכיינית "קשת". בהמשך השתתפו גם במספר מערכונים בתוכניות "ארץ נהדרת" ו"תכנית קיציס".

בקיץ 2015 החלו להוביל את קמפיין הפרסום של משקה "ג'אמפ פיז" והשתתפו בתוכנית "הבנים והבנות".

באותה שנה שיחקו בסדרת הנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים ב-Yes.

בקיץ 2018 החלו לשחק בסדרה "כפולה" בתור ז'יל וג'ים, זוג עבריינים דתיים. בסוף אותה שנה, טל עצמו החל לשחק בסדרה "פוראבר" בתפקיד סגן המנהל של בית הספר שבו למדו ילדי משפחת גילמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* תירס סקסואל, סרטונים בערוץ היוטיוב
* תירס סקסואל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* לילה תירס
* מה שקורה באילת VIP
* הערוץ של תירס סקסואל(הקישור אינו פעיל) באתר וואלה!
* חדשות 2, ‏להיט הרשת החדש: "תירס סקסואל", באתר ‏מאקו‏, 8 באפריל 2011
* אסי גל, בלייזר, קטעים איתכם, תמותו, באתר ynet, 12 באפריל 2011
* אלעד בילו, עכבר העיר אונליין, מצחיקים עם גיטרה: תירס סקסואל עושים מוזיקה קומית, באתר הארץ, 13 ביולי 2011
* סרטונים עומר ריבק, ‏"לא מזמינים אותנו להשקות, בקושי מזהים אותנו, השמנו קצת", באתר ‏מאקו‏, 29 באוגוסט 2013
**תומר שחורי** (22 בפברואר 1985 – 16 ביולי 2018) היה שחקן וקומיקאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שחורי נולד בתל אביב. הוא החל ללמוד רפואה בלוס אנג'לס, שם סיים את תוארו הראשון בתחום באוניברסיטת קליפורניה, ובמקביל לקח שם קורסים במשחק ותסריטאות בבית ספר למשחק. לאחר מכן סיים תואר שני בחינוך באוניברסיטת LMU, ועסק שם בקולנוע; הקים תוכנית קומית ברשת הטלוויזיה של האוניברסיטה בשם "*Mane Squeeze*" אשר בעקבותיה החליט למנף קריירה כשחקן בלוס אנג'לס, שיחק בסרטי הקולנוע בתפקיד מרכזי, ודיבב סדרה מצוירת בשם "Zombie Explosion Murder Die". תומר חזר לישראל ב-2012, שם קריירת המשחק שלו זכתה להצלחה רבה, ותומר השאיר את חותמו על הבמה, ברשת, בטלוויזיה, בקולנוע, וזכה להכרה מקצועית.

את התפקיד המשמעותי הראשון שלו בטלוויזיה עשה שחורי בשנת 2013, כאשר שיחק את דמותו של ניר שכנר בסדרת הטלוויזיה "פרופיל 64". ב-2014 השתתף בשני סרטונים ויראליים שזכו למאות אלפי צפיות: "תכל'ס הוט" ו"החלום של גלעד", של שרוטונים שתרמו להגברת רמת החשיפה של תומר בציבור. ב־2016 היה שחקן אורח בסדרות "מפלצות קטנות" ו"עקרון ההחלפה". ב־2017 גילם את הדמות הראשית בסרט הישראלי "מסע הטבעת" לצד עמית פרקש וישראל אטיאס. ב־2018 שיחק את פרדי ב"משיח" והיה שחקן אורח בסדרה "ככה זה".

ב-16 ביולי 2018 נפטר שחורי בגיל 33 ממחלת סרטן המוח אשר חזרה כתוצאה מהקרנות שבוצעו בילדותו.

ב־2019 עלתה העונה השלישית של הסדרה "האחיות המוצלחות שלי", אליה הצטלם שחורי טרם מותו, לתפקיד אריק, העובד במזנון הקולנוע לצד מור. בנוסף, באותה שנה עלו הסדרות "פאנץ'" ו"לה פמיליה" שבהן שחורי השתתף כשחקן אורח.

ב-4 בספטמבר 2019 נערך בבית יד לבנים בתל אביב מול אולם מלא, ערב לזכרו של תומר בשם "לצחוק עם תומר", בהפקת יוני פליישמן ובהנחיית אורן ריחני. הופיעו חבריו האמנים, ביניהם אנסמבל "ציפורלה". נשאו דברים קולגות למקצוע, ביניהם גורי אלפי ואריק לובצקי, והוצגו קטעים מתוך סדרות, סרטים וקטעי תיאטרון של תומר.

פילמוגרפיה
----------

 פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
### קולנוע

* מסע הטבעת
* היו שם
* Scrambled
* I Snatched Andy Warhol
* Salad Days
* Star Tails
* Candy For Kali
* Adult Situations

### טלוויזיה

* פרופיל 64 (2013)
* עקרון ההחלפה (2016)
* מפלצות קטנות (2016 - 2019)
* האחיות המוצלחות שלי (2018)
* משיח (2018)
* לה פמיליה (2019)

### רשת

* The Bruist Spring
* בושת (פיילוט)
* !Zombie Murder Explosion Die
* Mane Squeeze - מפיק ראשי, במאי, כותב ושחקן אנסמבל

### תיאטרון

* חלום ליל אמצע הקיץ
* המחזאים 9
* יצירת מופת
* Hauptmann
* סלון כלות
* The Last Days of Judas Iscariot
* Dr. Sinistar - Superheroes
* Skits'n Giggles
* Eavesdropper
* Funeral Parlor
* The Pillowman
* MANIACT SHOW‏ (2013-2018)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של תומר שחורי
* תומר שחורי, ברשת החברתית פייסבוק

* תומר שחורי, ברשת החברתית אינסטגרם

* תומר שחורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  אינה טוקר, השחקן תומר שחורי הלך לעולמו בגיל 33, באתר ynet, 16 ביולי 2018
**נעמי כהן** (1930 – 13 בפברואר 2022) הייתה חוקרת במחשבת ישראל והיסטוריה יהודית. מחלוצות הפמיניסטיות הדתיות בישראל. שימשה עמיתת מחקר בכירה באוניברסיטת חיפה. אשתו של הרב שאר ישוב כהן.

ביוגרפיה
--------

כהן נולדה בניו יורק, בת הזקונים של הרב ד"ר חיים שמשון (הרברט) גולדשטיין, שהיה נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה, ורבקה, בתו של הנדיב הארי פישל. בשנת 1949, לאחר קום מדינת ישראל עלתה לארץ ולמדה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתקופת לימודיה באוניברסיטה הכירה את בעלה לעתיד, שאף הוא היה סטודנט באוניברסיטה העברית, ובשנת 1953 נישאה לו.

כהן הייתה בעלת תואר שני בלימודים קלאסיים, מקרא ותולדות עם ישראל. נושא עבודת הדוקטורט שלה, שאושרה באוניברסיטה העברית בשנת תשכ"ט, הוא "שמות יהודים ומשמעותם בתקופה ההלניסטית והרומית באסיה הקטנה". מחקריה עוסקים גם בהיסטוריה של החינוך ובסידור התפילה. עסקה גם בתורתו של פילון האלכסנדרוני. מי שעודד אותה לעסוק בתחום זה היה חמיה, הרב הנזיר, ששאף להחזיר את כתבי פילון לארון הספרים היהודי.

לימדה בחוגים לפילוסופיה יהודית ומחשבת ישראל באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה. שימשה עמיתת מחקר בכירה באוניברסיטת חיפה.

כהן הייתה מחלוצות הפמיניסטיות הדתיות בישראל, והייתה פעילה במסגרות שונות לקידום מעמד האישה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 ייסדה את חוג הנשים הצעירות של תנועת אֹמן (שהתמזגה אחר כך בתנועת אמונה) ובמשך שנים עמדה בראשו, תחילה כיושבת-ראש ואחר כך כנשיאה. כמו כן הייתה חברה בהנהלה הארצית של "אמונה". הייתה חברה בהנהלה המייסדת של שדולת הנשים, בין מייסדות ארגון נשים אקדמאיות וחברה בתנועת נאמני תורה ועבודה. השתתפה בכנס היסוד של ארגון קולך, וצורפה לוועד המנהל הראשון של הארגון.

בשנת 1975 עברה לחיפה לאחר שבעלה נתמנה לרב האשכנזי הראשי של העיר. הייתה ממקימות סניף "שדולת הנשים" בחיפה. בשנת 1978 הקימה בחיפה חוג נשים ללימוד התלמוד שהתקיים ברציפות כארבעים שנה עד שחזרה לירושלים לאחר פטירת הרב. היא עצמה העבירה את השיעורים הכוללים לימוד פרקים נבחרים ומסכתות מן התלמוד הבבלי.

כהן הייתה פעילה בתחומי התרבות, הרווחה וקידום מעמד האישה בעיר מגוריה, ובשנת 1982 זכתה בעיטור 'אשת המופת של חיפה'.

לרב שאר ישוב ולנעמי כהן בת אחת, אלירז, אשת חינוך (הייתה נשואה למאיר קראוס).

לקריאה נוספת
------------

* הערך "נעמי כהן" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור (הספר בקטלוג ULI), עמ' 199, 2018, חיפה.
* הילה וולברשטיין ושמחה רז, **הרב הנזיר - איש כי יפליא**, עמ' 240-241; הוצאת מכון נזר דוד, ירושלים, אייר תשע"ז (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* הרבנית ד"ר נעמי כהן - סיפור חיים של חוכמה, לימוד וחדשנות, סרטון באתר יוטיוב, 20 באוגוסט 2020
* אשת הרב שאר ישוב כהן זצ"ל הרבנית נעמי כהן הלכה לעולמה, באתר ערוץ 7, 14 בפברואר 2022
* דברי הספד לרבנית ד"ר נעמי כהן ע"ה , באתר ערוץ 7, 15 בפברואר 2022
* נעמי נחמה כהן (1930-2022), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב שאר ישוב כהן, "אמונה ודעת", בתוך: הרב עזריאל אריאל (עורך), **ספר האמונות והדעות עם דרך אמונה - ביאורי הרב הנזיר**, ירושלים: מכון נזר דוד ה'תשע"ב, עמוד 26

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297010405171
* LCCN: nr93009975
* VIAF: 1184159474197527661114
* WorldCat (עם VIAF): 1184159474197527661114

 |
**קולובוס ירוק** (שם מדעי: ***Procolobus verus***) הוא מין של קוף אפריקני יחידי בסוג **קולובוס ירוק**, לאחר שבעבר השתייך לסוג קולובוס. בעבר נכללו בסוג זה מינים רבים, אך הם הועברו לסוג קולובוס אדום (*Piliocolobus*). מין זה נותר היחיד בסוגו והוא כנראה הקטן שבמיני הקולובים האמיתיים.

מאפיינים
--------

תפוצת הקוף היא ביערות הגשם של מערב אפריקה לאורך סיירה לאון עד ניגריה, אך אוכלוסייתו מצטמצמת עקב כריתת יערות וציד אנושי. עם זאת הוא משגשג בכמה תת-יערות נידחים.

הקולובוס הוא קוף קטן במשקל 4.6 קילוגרם בזכרים ו-4.1 קילוגרם בנקבות ואורכו עד 43 סנטימטרים בממוצע. הוא קיבל את שמו עקב צבע הפרווה שצבעה ירוק-זית, אך הגפיים והחזה בהירים עד לבנים והפנים אפורות. לקוף אף קצר ודק ולחיים רחבות. הלסתות קצרות יחסית ומבנה השיניים מותאם לאכילת עלים.

הקוף מצוי על ענפי היערות הטרופיים של מערב אפריקה ומחפש עלים צעירים ולעיתים גם פירות וזרעים שונים כשהוא מוצא. הוא מסתובב לרוב בחבורות קטנות הנוטים לקרוא קריאות רמות למראה איום. התזונה בצמרות העצים מסוכנת מאוד לקוף, והוא נראה לעיתים בחברת קופים אחרים כמו גנון דיאנה המשקיף על אויבים לצידו. הטורפים העיקריים למין כוללים עופות דורסים שונים (בעיקר עיט כתר), פיתוניים, שימפנזות ונמרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולובוס ירוק** בוויקישיתוף
* קולובוס ירוק, באתר ITIS (באנגלית)
* קולובוס ירוק, באתר NCBI (באנגלית)
* קולובוס ירוק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* קולובוס ירוק, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* קולובוס ירוק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* קולובוס ירוק, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קולובוס ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
**רלף בקשי** (באנגלית: **Ralph Bakshi**;‏ נולד ב-29 באוקטובר 1938) הוא אנימטור ובמאי סרטי אנימציה וסרטי לייב אקשן אמריקאי.

קורות חיים
----------

בקשי נולד ב-29 באוקטובר 1938 בחיפה בתקופת המנדט הבריטי למשפחה יהודית ממוצא קרימצ'קי. בשנת 1939 היגרה משפחתו לארצות הברית, והשתקעה בברוקלין שבניו יורק.

בקשי החל לעבוד כמנקה דפי הצלולואיד השקופים עליהם צוירו הדמויות המצוירות באולפני "Terrytoons" (אשר יצרו את סרטוני "מייטי מאוס"), התקדם לצייר את הסקיצות של הדמויות על דפי הצלולואיד, לאחר מכן כ-Inker (האדם אשר אחראי לצייר את הקווים התוחמים על הסקיצות), לאחר מכן כאנימטור ולבסוף החל לביים סרטי אנימציה לטלוויזיה בסטודיו. בקשי עבד באולפני האנימציה של חברת סרטי פרמאונט (Famous Studios) בשנת 1967 לפני שפתח אולפן אנימציה משלו בשנת 1968. בקשי הפיק את סרט האנימציה הראשון שלו "פריץ החתול" בשנת 1972, הסרט המצויר הראשון אשר דורג כ-"x-rated" (סרט למבוגרים בלבד) על ידי איגוד הקולנוע האמריקאי. בהמשך בקשי הפיק את הסרטים "Heavy Traffic" בשנת 1973 ו-"Coonskin" בשנת 1975 - כל שלושת הסרטים היו שנויים במחלוקת בשל התוכן הפרובוקטיבי.

בשנות השבעים המאוחרות ותחילת שנות השמונים החליט בקשי לנסות ולהתמקד בסגנון אנימציה שונה וחדשני כאשר ביים את הסרט "American Pop" בשנת 1981, את סרטי הפנטזיה "Wizards" בשנת 1977 ואש וקרח בשנת 1983 ביחד עם אמן ציורי הפנטזיה פרנק פראזטה ואת הגרסה הקולנועית הראשונה של ספרו של טולקין "שר הטבעות".

באמצע שנות השמונים בקשי הפיק סרטונים חדשים של הדמות מייטי מאוס, את הסרטון המצויר "Christmas in Tattertown" ואת סרטון האנימציה "The Butter Battle Book" אשר מבוסס על ספרו של דוקטור סוס. בעקבות קשיי ההפקה הרבים שהיו כרוכים בסרטו של בקשי משנת 1992 "Cool World", בקשי החליט להפסיק להפיק סרטי אנימציה באורך מלא.

בקשי מתגורר כיום בניו מקסיקו שבארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רלף בקשי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של רלף בקשי (באנגלית)
* רלף בקשי, ברשת החברתית פייסבוק

* רלף בקשי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* רלף בקשי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* רלף בקשי, באתר AllMovie (באנגלית)

* רלף בקשי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* רלף בקשי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* רלף בקשי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007452560405171
* BIBSYS: 99020603
* BNE: XX1318302
* BnF: cb137515295 (data)
* GND: 135641969
* ISNI: 0000 0000 7824 8816
* LCCN: n87141585
* NKC: xx0164300
* NLK: KAC201319012
* NLP: a0000002747739
* NTA: 073137545
* SNAC: w6hx1c7v
* SUDOC: 059348038
* VIAF: 57835336
* WorldCat: lccn-n87141585

 |
טנק טירן 5 במוזיאון יד לשריון בלטרון
**טירן** הוא השם הישראלי לטנקים מתוצרת סובייטית שנפלו שלל במלחמות ישראל והוכנסו לשימוש בצה"ל, רובם לאחר שעברו השבחה.

טירן 4 ו-5
----------

המראה של טנק T-55 לאחר ששודרג להיות טירן 5 
במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים תפס צה"ל מעל לאלף טנקי שלל מדגמי T-54 ו-T-55 מצבאות סוריה ומצרים. טנקי ה-T-54 קיבלו את השם **טירן 4** וטנקי ה-T-55 קיבלו את השם **טירן 5**. בעוד שבשתי הגרסאות המנוע הוחלף למנוע דיזל מתוצרת ג'נרל מוטורס, רק בטנקי הטירן 5 הוחלף תותח ה-D10 הסובייטי לתותח L68 היורה תחמושת נאט"ו 105 מ"מ סטנדרטית. לטנקים נוספו תאי זיווד בצדי הצריח כדי להבדילם מהטנקים של כוחות האויב. במערב נודעו טנקי הטירן כ-Ti-67. בין מובילי צוות ההסבה היה ארקדי תימור, מהנדס חשמל ואלוף-משנה חיל השריון של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

טירן לדגמיו השונים שרת בצה"ל עד 1990, בעיקר בחטיבות המילואים. בתחילה בחטיבה 274 שהוקמה לאחר מלחמת ששת הימים, כאשר בשל משקלם הקל יחסית של טנקים אלו והתאמתם למשימות צליחה הם נטלו חלק במבצע רביב במלחמת ההתשה, במהלכו פשטו על יעדים במפרץ סואץ. החטיבה נטלה חלק בקרבות בחזית הדרום במלחמת יום הכיפורים. לאחריה הורחב מערך הטירן בצה"ל עם הסבתה של אוגדה 440 לאוגדת שריון המבוססת על טנקי טירן 4 ו-5. היא כללה שלוש חטיבות: חטיבה 274 הוותיקה שהייתה לחטיבה 691, חטיבה 265 וחטיבה 889.

עם סיום שירותם בצה"ל נמכרו רוב הטנקים למדינות זרות, אך חלקם שימשו כבסיס לנושא הגייסות המשוריין (נגמ"ש) "אכזרית".

טירן 6
------

טנק טירן 6 במוזיאון יד לשריון.
טירן 6 באימון ברמת הגולן בשנת 1974
טירן 5 ליד תעלת סואץ בינואר 1974
ה-T-62 נכנס לשירות בצבאות ערב בראשית שנות ה-70. במלחמת יום כיפור נפלו לידי צה"ל טנקים מסוג זה, והוחלט להכניס חלק מהם לשירות בצה"ל. חטיבה 320 כללה כ-100 טנקים שהוכנסו לשירות, כמעט ללא שינויים, וקיבלו את השם **טירן 6**.

סמובר
-----

בסוף שנות השבעים, הועלתה בחיל החימוש אפשרות ליצירת גרסה מחודשת של הטירן שכונתה "סמובר". הסמובר, שנחשף ב-1984, היה למעשה טירן שרוקן מתוכנו, נותר כקליפה ריקה של תובה וצריח ואובזר מחדש במערכות מערביות - מנוע, ממסרת מערכות אלקטרוניות ותותח טנק 105 מ"מ.

הסמובר לא נכנס בסופו של דבר לשימוש כאשר הוחלט להתמקד בטנק המרכבה החדש, אך הקונספט של התקנת מנוע מערבי בתובת ה-T-55 יושם בנגמ"ש האכזרית ובטנק המצרי רעמסס השני.

ראו גם
------

* טנקים בשירות צה"ל
* T-55/54
* רעמסס השני (טנק)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירן** בוויקישיתוף
* טנקי טירן 5 במצעד צה"ל
* תמונות ושרטוטים של טנק הסמובר
* ברוך הראל, ‏לא לקחנו סיכון, השמדנו הכל, **שריון** 3, ינואר 1999, באתר "יד לשריון" - עדותו על מבצע רביב
* שאול נגר (מנחה), ‏הטירן עשה את שלו! - שיח מפקדים, **שריון** 8, מאי 2000, עמ' 26-20, באתר "יד לשריון"

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה גבעתי, בידיהם חושלה הפלדה - סיפורו של מרכז שיקום ואחזקה 7100, פרק ט' - מש"א 681 במלחמת ששת הימים
2. ↑  אורי דרומי, כולם קראו לו "אבי הטירן", באתר הארץ, 21 בספטמבר 2005
"**העיר באפור**" הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר ובוצע על ידי שלישיית גשר הירקון בשנת 1966 כחלק מתקליטה השני "התוכנית החדשה"
.

היצירה
------

את השיר כתבה שמר בתקופה שבה התגוררה בפריז, הושפעה מהמוזיקה הצרפתית של אותה תקופה, ואף תרגמה מספר שירים.

מלכתחילה נכתב השיר כגרסה עברית של השיר Elle était si jolie (היא הייתה כה יפה) של אלן ברייר (Alain Barrière), שייצג את צרפת באירוויזיון 1963
,
אך בדיעבד נעמי שמר נמלכה בדעתה, הלחינה את השיר בעצמה, ושלחה אותו לבני אמדורסקי עבור שלישיית גשר הירקון.

פריז בסתיו, משקף את מילות השיר "ערמות של שלכת שם הרוח יעיף"
העיר באפור היא פריז, והשיר מתאר את הסתיו הפריזאי כפי שהוא הצטייר בעיניה, בדומה לשיר ״לכבודך״ שאף אותו כתבה עבור שלישיית גשר הירקון.

"העיר באפור" מתכתב עם "עיר לבנה", שיר שכתבה נעמי שמר על תל אביב כמה שנים קודם לכן, ב-1958; בכל אחד מהם היא "צובעת" עיר בצבע משלה. הקשר ניכר גם בשורות הסיום של "העיר באפור":

> 
> אֲשִׁיבֵךְ עַל כְּנַף נֶשֶׁר  
> וְעַל גַּב עֲנָנִים  
> אֶל עִירֵךְ שֶׁחִכְּתָה לָךְ  
> בְּבָתִּים לְבָנִים.
> 
> 
> 
> — העיר באפור - נעמי שמר
> 

השיר המקורי של אלן ברייר זכה לגרסה עברית משלו – "בנתיב מעורפל" (מילים: אברהם לוי) בביצועו של דקלון – ואפשר ללא כל קושי להחליף בין הלחנים והמילים של השירים השונים
.

קישורים חיצוניים
----------------

* "העיר באפור" באתר בית לזמר העברי
* [https://wikidata-externalid-url.toolforge.org/?p=10431&url\_prefix=https://shironet.mako.co.il/artist?type%3Dlyrics%26lang%3D1%26&id=prfid%3D971%26wrkid%3D3262 prfid=971&wrkid=3262 מילות השיר "העיר באפור"] באתר שירונט
* מילות השיר "בנתיב מעורפל" משירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  העיר באפור
2. ↑  Elle était si jolie
3. ↑  בנתיב מעורפל
**בריכת בנימין** היא מאגר מים הנמצא במושבה זכרון יעקב. הבריכה נבנתה בשנת תרנ"א 1891, בימיו של מנהל המושבה, יעקב בן שימול, והיא נושאת את שמו של הברון אברהם בנימין אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. הבריכה הוכרזה כאתר לאומי.

אוי נטע ליברמן
--------------

עד הקמת הבריכה הובילו תושבי המושבה מים מן המעיין, הסמוך ליקב, באמצעות חביות. ב-1891 הוקמו טחנת קמח ובית בד בסמוך למעיין ופעלו באנרגיית קיטור. מנוע הקיטור הראשון, שהספקו היה 12 כוח סוס, אפשר להעלות את המים במעלה ההר לבריכת בנימין. מעל הבריכה ניצבו שני מכלי נחושת גדולים בהם נאגרו המים, כך נוצר לחץ שאפשר זרימה מבריכת בנימין לברזיות שהותקנו ברחובות המושבה, ומאוחר יותר לבתי האיכרים. במשך השנים, ועם הגידול במספר התושבים, הוחלפו מנועי הקיטור מספר פעמים במנועים בעלי הספקים גדולים יותר.

בחזית הבריכה קבועה כתובת בזו הלשון "ברכת בנימין למזכרת הנדיב אשר קם על נדיבות ויזל מבארו מים. ועל הברכה יזכרו לטוב צירו הנאמן השר אליהו שייד ופקידו עושה דברו הא'[דון] יעקב בן שמואל הי"ו". מתחת לכתובת היו שלוש ברזיות ושוקת שסיפקו מים לאנשים ולבהמות. 

בגג הבריכה קיימת נקודת תצפית וממנה נשקף נוף מרהיב של זכרון יעקב, שפיה, בת שלמה וממערב חוף הים והיישובים שלאורכו מחיפה בצפון ועד חדרה בדרום.

כיום משמשת הבריכה כאתר תיירות, ובמסגרת שימור אתרים נערך שיפוץ של הבריכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריכת בנימין** בוויקישיתוף

|  אתרים לאומיים בישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אום רשרש • בית אשל • בית הביטחון במבטחים • בית הביטחון בצאלים • בית משק הברון מזכרת בתיה • בית עגנון • בריכת בנימין • החאן בחדרה • הקסטל • חאן שער הגיא • חוות כנרת • מוזיאון העלייה הראשונה • מושבת ראשונים ראש פינה • מחנה המעצר בעתלית • מכון איילון • מצפה גבולות • פינת הנרייטה סאלד • מתחם הקטר 70414 |

 |
"**המלחמה האחרונה**" (מוכר כ"**אני מבטיח לך ילדה שלי קטנה**") הוא שיר עברי, שנכתב בשנת 1973, במהלך קרבות מלחמת יום הכיפורים על ידי חיים חפר והולחן בידי דובי זלצר. המבצע הראשון של השיר והמוכר ביותר הוא יהורם גאון, שקיבל את השיר מספר ימים לאחר כתיבתו, וביצע אותו בפני חיילים עוד בזמן המלחמה.

רקע לכתיבת השיר
---------------

השיר נכתב בלהט הרגע על ידי חיים חפר, כאשר שהה כעיתונאי מטעם ידיעות אחרונות בבסיס הצבאי "ביר גפגפא" בסיני. לפי דבריו הוא נכתב מתוך תקווה ותפילה, ברגע של יאוש, כאשר לא היה יכול לרוץ למחסה בזמן אזעקה. לפי דבריו, לא ידע אם ישרוד, וכתב את המילים בתוך מספר דקות של לחץ וחרדה, לבתו הקטנה בת השש, כסוג של צוואה, תפילה ותקווה. השיר נכתב כמקאמה תחת הכותרת "בשם" ופורסם לאחר מספר ימים בעיתון "ידיעות אחרונות" בשם זה.

לחן וביצוע
----------

עם פרוץ המלחמה, יצא הזמר יהורם גאון להופיע בפני חיילים בחזית סיני, והזמין את המלחין דובי זלצר להתלוות אליו. במהלך מסע הופעות זה שוחחו השניים עם החיילים בפניהם הופיעו, ואותם חיילים ביקשו מהם שירים חדשים המתאימים למלחמה העקובה מדם בה נכחו. המקאמה שחיבר חיים חפר, ופורסמה בעיתון מספר ימים קודם לכן, הייתה ברשותם, והמלחין דובי זלצר הלחין את מילות השיר במקום. כבר למחרת ביצע גאון את השיר הטרי, כשהוא מקריא את מילותיו מן הדף בהופעה מול כוח של הצנחנים. השיר נגע לליבם של הלוחמים, ובוצע מאז בכל הופעה של הצמד במהלך המלחמה.

בשנת 1975, כאשר הקליט גאון אל אלבומו הראשון, "אותך שרים", הוא סירב להקליט את השיר ולצרפו לאלבום בטענה, שלא מן הראוי לעשות רווח ופרסום משיר שנכתב מדם ליבם של חיילים אשר נפלו במלחמה. לאחר ויכוחים רבים עם מנהליו האמנותיים, הסכים גאון להקליט את השיר לאלבום, ובלבד שהשיר לא יישלח להתחרות במצעדי פזמונים. השיר אכן לא התחרה במצעדי הפזמונים.

בשנת 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הגיע יהורם גאון לבקר חיילים בשטח ושיחזר את המעמד מלפני 50 שנה, כשהוא שר את השיר לחיילים בקשר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר באתר חטיבה 421, החטיבה בה הושר השיר לראשונה
* ביצוע השיר על ידי יהורם גאון, באתר "מוזיקה עברית", יוטיוב
* מידע על היצירה "המלחמה האחרונה" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרמיירה ברשת הקשר בטנקים - השיר שנולד בתוך אזעקה אחת בסיני, מתוך מחשבה על ילדה אחת קטנה בת 6, מוסף "ידיעות אחרונות" במלאת 30 שנה למלחמת יום הכיפורים, 5.10.2003
2. ↑  רון בכר, שיר ישראלי - המלחמה האחרונה - יהורם גאון, אוצרות הארכיון הישראלי. סרטון יוטיוב
3. ↑  הספרייה הלאומית - על השיר "המלחמה האחרונה
4. ↑  רן בוקר, אחרי 50 שנה: יהורם גאון שר בקשר לחיילים שבעזה את "המלחמה האחרונה", באתר ynet, 15 בנובמבר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 773fdb98-75d6-42a8-b0aa-b4f73578cad9

 |
**דאריו סביטאניץ'** (נולד ב-16 במאי 1984) הוא כדורגלן ארגנטינאי-קרואטי המשחק בראסינג קלוב בעמדת החלוץ.

קריירה
------

סביטאניץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של באנפילד. ב-20 בדצמבר 2003 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בגיל 19 בהפסד 1–3 נגד אולימפו. ב-27 באפריל 2007 הוא הבקיע שלושער בניצחון 0–4 נגד ניואל'ס אולד בויס. במהלך עונת הקלאסורה של שנת 2008 הוא הבקיע 13 שערים.

לאחר סיום העונה, סביטאניץ' חתם באייאקס אמסטרדם בתור מחליפו של קלאס יאן הונטלאר. ב-12 בדצמבר 2008 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד נאק ברדה. ב-1 בינואר 2010 הושאל לפצ'וקה המקסיקנית עד לסיום העונה, הוא זכה עם המועדון בליגת האלופות של CONCACAF. ב-3 בנובמבר 2010 הוא חזר לאייאקס וזכה עם המועדון באליפות הראשונה שלהם לאחר 7 שנים.

ביולי 2011 סביטאניץ' הושאל לבוקה ג'וניורס עד לסיום העונה. ב-28 באוגוסט 2011 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו נגד סן לורנסו. הוא זכה עם המועדון בטורניר האפרטורה של שנת 2011, והגיע עם המועדון לגמר גביע הליברטדורס בעונת 2012 שם הפסידו לקורינתיאנס.

ב-25 ביולי 2012 הוא חתם ל-3 שנים בניס הצרפתית. ב-5 בינואר 2015 חזר לפצ'וקה.

כיום משחק בקבוצת ראסינג קלוב הארגנטינאית.

תארים
-----

פצ'וקה
* ליגת האלופות של CONCACAF‏: 2009/2010

אייאקס אמסטרדם
* אליפות הולנד: 2010/2011

בוקה ג'וניורס
* אליפות ארגנטינה: אפרטורה 2011
* גביע ארגנטינה: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאריו סביטאניץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
המונח "אידי מארס" מפנה לכאן. לערך העוסק ברומן על רציחתו של יוליוס קיסר, ראו אידי מארס (רומן).
הכתובת "אידו של מארס" מופיעה על מטבע של ברוטוס המציין את רציחת הרודן
**אידו של מארס** (לטינית: Idus Martiis) הוא כינוי בלוח השנה הרומי ליום ה-15 בחודש מארס. מונח זה משמש כיום כמטבע לשון שפירושו זמן מועד לפורענות.

פירוש הביטוי
------------

המילה martiis (מרטיוס Martius) מציינת את שם החודש, ואילו מקורה של המילה "אַיִד" (ides) במילה האטרוסקית שמשמעה "לחלק". באותה עת, לוח השנה לא היה מחולק לשבועות. לכל חודש בלוח השנה הרומי היו שלוש נקודות ציון:

* ה**קלנדה** (Kalenda), היום הראשון של החודש.
* ה**נונה** (Nona), היום החמישי או השביעי של החודש (תלוי באורך החודש).
* ה**אידוס** (Idus), היום ה־13 (של רוב החודשים) או ה־15 (של החודשים מארס, מאי, יולי ואוקטובר).

מקור המלים 'קלנדה' ו'אידוס' באטרוסקית. הרומים נקטו לרוב לשון רבים: Kalendae, Nonae, Idus. ימים אלה נתנו את שמם לשאר ימות השנה:

* יום שלפני אחד הימים בעלי השם נקרא על שם היום שאחריו. למשל, 31 במארס הוא "היום הקודם לקלנדת אפריל" ("PRIDIE KAL APR").
* שאר הימים נקראו לפי ספירה אל היום בעל השם הבא (כלומר, ספירה לאחור), בספירה **הכוללת** את אותו יום בעל השם. למשל, 30 במארס הוא "היום השלישי לפני הקלנדה של אפריל" ("AD III KAL APR").

מאפייני היום
------------

ברומא העתיקה יום זה היה יום חגו של האל מארס ונערך בו מצעד צבאי לכבודו. כמו כן, היה זה היום האחרון לתשלום חובות.

בשנת 44 לפנה"ס יוליוס קיסר נרצח באידו של מארס. על פי פלוטרכוס, הוא הוזהר מיום זה מפי חוזה עתידות:

> 
> "רבים המספרים שרואה אחד יעץ לו לקיסר להיזהר מפני סכנה הצפויה לו באידו של מארס. הגיע היום, ובדרכו לישיבת הסינאט בירך קיסר את הרואה בדברי לגלוג: 'הנה בא אידו של מארס' אולם הרואה ענה לו חרש: 'אכן, בא – אך טרם חלף.'"
> 
> 
> 
> — **חיי גדולי רומי**, תרגום: ישראל אחידוב
> 

הביטוי נפוץ בשל השימוש שעשה בו ויליאם שייקספיר במחזהו **"יוליוס קיסר"**, שנכתב בשנת 1599. במחזה אומר חוזה בכוכבים את הביטוי "היזהר מאידו של מארס" (beware the ides of march) כדי להזהיר אותו מפני מועד הירצחו.

הרומן "אידי מארס", מאת הסופר תורנטון ויילדר, עוסק בדמויות ואירועים שהובילו לרציחתו של יוליוס קיסר.

### מטבע לשון

בספרה של ג'ין ובסטר, "אבא ארך רגליים", נעשה שימוש בביטוי זה (בתרגום העברי "אידיו של מרס") כדי לציין את התאריך הגורלי של הבחינה בלטינית.

הסרט ההוליוודי "The Ides of March" משנת 2011 (בעברית נקרא "משחקי שלטון"), שנכתב והופק על ידי ג'ורג' קלוני, מתכתב בתסריט עם הרעיון שחודש מארס נועד לפורענות בזירה הפוליטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אידו של מארס** בוויקישיתוף
* אידו של מארס