recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. ייתכן שהערך סובל מבעיות ניסוח, סגנון טעון שיפור או צורך בהגהה, או שיש לעצב אותו, או מפגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. |

**מזוזאורוס** (שם מדעי: *Mesosaurus*; מילולית: "לטאה אמצעית") הוא סוג זוחל ימי קדום מהקבוצה הנכחדת פררפטילה. הוא חי בתור הפרם לפני 299-280 מיליון שנה. מאובניו התגלו בדרום אפריקה (בדרום אפריקה ונמיביה) ובאמריקה הדרומית (בברזיל ואורוגוואי).

הזוחל הגיע לאורך מטר אחד ונראה כמו גאביאל אך בעל חרטום מוארך וצר עם מפתח פה רחב שהיה מלא בשיניים, כשהשיניים הקדמיות פנו כלפי חוץ. הראש היה צר בצורת משולש ועצמות הלחי היו בולטות מאוד, בדומה למבנה עצמות דגי גרם קדומים, תכונה שלא הייתה לאף זוחל מיימי אחר. גם מבנה הגוף התאים לצורה מיימית וכלל זנב ארוך וגמיש ונראה שגם קרומי שחייה. עם זאת כלוב הצלעות הגדול שלו מנע מגופו לנוע בצורה גמישה.

המזוזאורוס היה מסוגל לעלות ליבשה אך היה איטי מאוד, בדומה לצבי ים שעולים לחוף. הוא חי בחופי ימים או אולי באגמים גדולים. מבנה שיניו מרמז שהיה טורף דגים או סרטנים קטנים.

במשך שנים חשבו שיצור זה הוא סוג של אנאפסיד קדום, אך לאחרונה הועלתה השערה שהיצור שייך לראשוני הסינאפסידים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזוזאורוס** בוויקישיתוף
* מזוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מזוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
* מזוזאורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גנרל **הנרי דנקן גרהם "הארי" קריראר** (באנגלית: **Henry Duncan Graham "Harry" Crerar**; ‏28 באפריל 1888 - 1 באפריל 1965) היה איש צבא קנדי, ששימש כראש המטה הכללי של קנדה וכמפקד השדה הבכיר ביותר של קנדה במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

קריראר נולד בפרובינציית אונטריו למשפחה אנגליקנית ממוצא סקוטי. למד במכללה הצבאית המלכותית של קנדה בקינגסטון שבאונטריו. עבד כמהנדס ברשות החשמל ההידרו-אלקטרי של אונטריו. במלחמת העולם הראשונה הגיע לדרגת לוטננט קולונל בחיל התותחנים ושירת בגיס הקנדי באירופה. לאחר המלחמה המשיך בשירות צבאי ומילא שורה של תפקידי מטה. ב-1934 למד במכללת ההגנה האימפריאלית בבריטניה. ב-1935 מונה לראש המבצעים והמודיעין של הצבא וב-1939 היה למפקד האקדמיה הצבאית המלכותית.

### מלחמת העולם השנייה

לאחר פרוץ המלחמה הוצב קריראר במטה הצבאי הקנדי בבריטניה, בדרגת בריגדיר. ב-1940 מונה לסגן ראש המטה הכללי של קנדה ובהמשך השנה היה לראש המטה הכללי. בתפקיד זה היה מהאחראים למשלוח הכוח הקנדי להונג קונג, אשר נכנע ליפנים ביחד עם כוחות בריטים בעקבות קרב הונג קונג.

בשנים הבאות מונה קריראר לפיקוד על מספר עוצבות שדה: ב-1941 היה למפקד הדיוויזיה הקנדית ה-2 בבריטניה, ב-1942 מונה למפקד הקורפוס הקנדי ה-1 בבריטניה ובאיטליה בדרגת לוטננט גנרל. בתפקיד זה היה עליו להתמודד עם תוצאותיה ההרסניות של הפשיטה על דייפ.

במרץ 1944 מונה קריראר למפקד הארמייה הקנדית הראשונה בזירת צפון-מערב אירופה - העוצבה הקנדית הגדולה ביותר שהופעלה אי פעם. הוא פיקד על הארמייה עד לתום המלחמה באירופה, למעט באוקטובר 1944, עת נאלץ לצאת לחופשת מחלה בשל התקף דיזנטריה (עקב כך נעדר מהפיקוד עליה במהלך קרב שפך הסכלדה). תחת פיקודו לחמה הארמייה בצרפת, בלגיה, הולנד וצפון גרמניה ושחררה את צפון הולנד באביב 1945. בנובמבר 1944 קודם לדרגת גנרל מלא.

קריראר הוערך כקצין מטה מצטיין, אך כמפקד שדה בינוני. לפילדמרשל מונטגומרי, שתחתיו שירת באירופה, לא היה אמון רב בו.

### לאחר המלחמה

באוגוסט 1945 שב קריראר לקנדה. בשנה שלאחר מכן פרש מהשירות הצבאי. בהמשך מילא שליחויות דיפלומטיות מטעם ארצו בצ'כוסלובקיה, הולנד ויפן.

בשנים 1948–1952 שימש כגנרל שליש לכתר (Aide-de-camp general). ב-1964 מונה לכהן במועצת המלוכה של קנדה.

קריראר נפטר באוטווה ב-1 באפריל 1965. נקבר בבית הקברות הממלכתי ביצ'ווד.

עיטורים
-------

קריראר עוטר במספר עיטורים:

* חבר מסדר עמיתי הכבוד מסדר עמיתי הכבוד
* עמית מסדר האמבט מסדר האמבט
* אות השירות המצוין אות השירות המצוין
* אביר מסדר ג'ון הקדוש מסדר ג'ון הקדוש
* עיטור הכוחות הקנדיים (Canadian Forces Decoration)
* עיטור קוטוזוב

הנצחה
-----

על שמו של קריראר נקראו רחובות בערים שונות בקנדה, לרבות שדרה בבירה אוטווה ובעיר הולדתו המילטון באונטריו. על שמו נקרא גם בית ספר יסודי באונטריו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארי קריראר** בוויקישיתוף
* הארי קריראר, באתר Canada Veterans Hall of Valour
* הארי קריראר, באתר Generals.dk
* הארי קריראר, באתר The Canadian Encyclopedia (בצרפתית)
* הארי קריראר, באתר Juno Beach Centre
* הארי קריראר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הארי קריראר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הארי קריראר באתר Canadian Encyclopedia.
2. ↑  הארי קריראר באתר חוף יונו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb159054012 (data)
* GND: 135675049
* ISNI: 0000 0000 7375 0962
* LCCN: no2008176665
* NARA: 10597324
* NKC: jx20120308002
* SNAC: w6s62vbm
* VIAF: 62769007
* WorldCat: lccn-no2008176665

 |
**פרנץ קראוס** (בגרמנית: **Franz Krausz** או **Kraus**;‏ 13 במאי 1905, סנקט פלטן, אוסטריה – 7 באפריל 1998, תל אביב) היה גרפיקאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

קראוס נולד בעיירה סנקט פֶּלְטֶן (St. Pölten) שבצפון-מזרח אוסטריה, וגדל בגראץ, במשפחה של אמני עיצוב וגרפיקאים יהודים.

בגיל 18 עבר קראוס לווינה, והחל שם בקריירה כגרפיקאי. שם גיבש תודעה ציונית.

בין השנים 1926–1933 עבד כגרפיקאי אצל מוציא לאור בולט בברלין, בירת גרמניה של ויימאר. עם עליית הנאצים לשלטון החליט קראוס לעלות לארץ ישראל, אך נתקל בקשיים עקב הגבלות ההגירה של המנדט הבריטי. בין 1933 ל-1934 שהה עם אשתו אני (Anni) בברצלונה, ועסק בעיצוב כרזות לסרטים.

### לאחר העלייה לישראל

באוקטובר 1934 הגיע קראוס לארץ ישראל, והתיישב בתל אביב. כאן החל בעיצוב כרזות, ורכש מוניטין כמעצב. בין לקוחותיו הקבועים היה מפעל הסיגריות "דובק", שעבורו עבד במשך 45 שנה, ומפעל" עלית", שעבורו עיצב את המותג שוקולד פרה. קראוס הביא לארץ ישראל שיטות פרסום וגרפיקה שלא נודעו בה עד אז, ופיתח מאוד את ענף הפרסום. על אף שהשתמש בצילום בעבודותיו המאוחרות, נודע ביצירותיו המצוירות, לרוב בצבעי גואש.

הכרזה "Visit Palestine"
בשנת 1935 נמנה עם מייסדי אגודת המעצבים הגרפיים בארץ ישראל, הפעילה כיום בשם "אגודת המעצבים הגרפיים בישראל".

יצירתו הידועה ביותר היא הכרזה "Visit Palestine" משנת 1936, שנוצרה עבור גוף בשם "אגודת התיירות בארץ ישראל" (Tourist Association of Palestine) – גוף ציוני, שככל הנראה בחר בשם זה כדי להיראות כגוף של ממשלת המנדט. המטרה הגלויה הייתה לעודד תיירות לארץ ישראל ואילו המסר הסמוי היה קריאה ליהודי התפוצות לעלות לארץ ישראל. הכרזה מראה נוף פנורמי של העיר העתיקה בירושלים.

הוקרה
-----

קראוס המשיך ליצור גם לאחר קום מדינת ישראל וזכה להוקרה ולהערכה עוד בימי חייו, כאמן מוביל.

בשנת 1981 יזם האמן דוד טרטקובר תערוכה רטרוספקטיבית של קראוס במוזיאון תל אביב. תערוכה זו שימשה כבסיס לאוסף הכרזות בתצוגת הקבע במוזיאון.

לקריאה נוספת
------------

* דוד טרטקובר (אוצֵר), **פרנץ קראוס: כרזות**, תל אביב: מוזיאון תל אביב (קטלוג), תשמ״א-1981.

קישורים חיצוניים
----------------

* תמונה של פרנץ קראוס עם בנו מיכאל בתל אביב בשנת 1936, בדף התערוכה "Pionier der Werbegrafik in Israel" (גראץ, 2005) (בגרמנית)
* דורית שרפשטיין, עורכת גרפית בהוצאת עם עובד, ממליצה על עיצובים של פרנץ קראוס(הקישור אינו פעיל), באתר עם עובד
* פרנץ קראוס, באתר מכון שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511558505171
* BnF: cb16138030n (data)
* GND: 130536105
* ISNI: 0000 0000 7874 6436
* LCCN: no2001016976
* NTA: 292765576
* SUDOC: 127972021
* VIAF: 63654183
* WorldCat: lccn-no2001016976

 |
**צ'ארלס מק'קרי** (באנגלית: **Charles McCarry**;‏ 14 ביוני 1930, פיטספילד – 26 בדצמבר 2019, וירג'יניה) היה סופר אמריקאי שהתמחה בספרות ריגול ובעבר היה איש ה-CIA.

ביוגרפיה
--------

צ'ארלס מק'קרי נולד בעיירה במסצ'וסטס וגדל בוירג'יניה. לאחר סיום בית הספר הוא התגייס לצבא ארצות הברית והיה עיתונאי ב"כוכבים ופסים". בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוא כתב נאומים לדווייט אייזנהאואר. בסוף שנות ה-50 הוא הצטרף ל-CIA והיה סוכן שטח. בשנת 1967 צ'ארלס מק'קרי עזב את השרות והחל לכתוב ספרים.

לאחר מספר ספרים שזכו להצלחה לרבות ספר "דמעות של סתיו". הוא גילה לציבור הרחב שתקופה ארוכה היה סוכן השרות החשאי.

בנוסף לספרי מרגלים, מק'קרי כתב עבור National Geographic, ניו יורק טיימס, וול סטריט ג'ורנל, וושינגטון פוסט ועיתונים נוספים.

הסדרה גדולה של צ'ארלס מק'קרי כוללת כ-10 ספרים והיא מתרכזת בפעילות של סוכן בשם פול כריסטופר. הספר הראשון בסדרה פורסם בשנת 1977 ואחרון בשנת 2007. על בסיס אירועי הסדרה צולם סרט קולנוע על ידי כריסטופר נולאן.

חלק מספרי צ'ארלס מק'קרי לרבות מרגלים ותיקים תורגמו לעברית.

בספרים שלו צ'ארלס מק'קרי תיאר חקר תכנים בתקשורת על ידי תוכניות מחשב ושימוש במטוסים אזרחיים ככלי נשק למטרות טרור עוד בשנת 1979 בספרו Better Angels.

קישורים חיצוניים
----------------

* צ'ארלס מק'קרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* צ'ארלס מק'קרי, באתר AllMovie (באנגלית)
* צ'ארלס מק'קרי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ביבליוגרפיה
* ספרים של מק'קרי שתורגמו לעברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274250405171
* BIBSYS: 90224637
* BNE: XX1350408
* BnF: cb12622295f (data)
* GND: 1158156499
* ISNI: 0000 0001 0870 7893
* LCCN: n78090548
* NDL: 00449323
* NKC: xx0017452
* NTA: 07030842X
* SNAC: w6wj5f31
* SUDOC: 087883619
* VIAF: 12427154
* WorldCat: lccn-n78090548

 |
**הוגו מרום** (9 באוקטובר 1928 – 7 בינואר 2018) היה ממייסדי חיל האוויר הישראלי ובעברו טייס תובלה בחיל, היה מפקדה הראשון של טייסת 110. שימש כטייס הניסוי הראשון של משרד הביטחון, טייס אווירובטיקה ומתכנן שדות תעופה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר ברנו שבצ'כוסלובקיה בשם Hugo Meisl. ביולי 1939, חודשיים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח עם אחיו לליברפול, אנגליה, במסגרת הקינדר-טרנספורט שאורגן על ידי ניקולס וינטון. כל בני משפחתו שנשארו בצ'כיה, למעט בת-דודה אחת נספו בשואה. 

בשנים 1945-1944 השתתף בגדנ"ע אוויר של חיל האוויר המלכותי. עם סיום המלחמה שב לצ'כיה ולמד הנדסת מכונות.

בתחילת 1948, עם פרוץ מלחמת העצמאות, התנדב וגויס לקורס טיס בחיל האוויר הצ'כי, יחד עם חברו ג'ו אלון. בחודש פברואר 1949 הגיע לישראל עם טייסים צ'כים נוספים ושובץ בטייסת 100 גף ג', בבאר שבע. קיבל פיקוד על גף ג' בטייסת בטרם קבלת דרגה וכנפי טיס בחיל האוויר הישראלי. בתקופת המלחמה השתתף במבצעים בנגב והקים את ביתו בירושלים.

לאחר המלחמה לקח חלק בהקמת בית הספר לטיסה של חיל האוויר בבסיס סירקין ואף השתתף כחניך בקורס הטיס הראשון שנערך בו. 

בשנת 1953, לאחר שירות של מספר שנים כמדריך בבית הספר לטיסה, נבחר להקים את טייסת 110 אשר הפעילה בבסיס חצור את מטוסי המוסקיטו שנקנו מהבריטים.

לאחר שיחרורו מצה"ל מונה לטייס הניסוי של משרד הביטחון. בין השנים 1959 ו-1964 ביצע ניסויי טיסה בכלי טיס רבים שרכש חיל האוויר, בהם מטוסי פוגה מגיסטר, סטרטוקרוזר ואחרים.

משנת 1964 החל לייעץ בתחום תכנון שדות תעופה בישראל ובעולם במסגרת חברת "הוגו מרום יועצי תעופה" שהקים. להוגו מרום 22,000 שעות טיסה, מתוכן 9,500 שעות טיסה כטייס ניסוי. הטיס 156 סוגים שונים של כלי טיס.

נפטר ב-7 בינואר 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי מלמן, הטובים לטיס, באיחור של 60 שנה, באתר הארץ, 31 במרץ 2008
* דן לביא, טייס תמיד נשאר טייס, באתר ישראל היום, 14 בפברואר 2012
* איתי בלומנטל, הלך לעולמו הוגו מרום, ממקימי חיל האוויר: "איש ללא גיל", באתר ynet, 7 בינואר 2018
* הוגו מרום באתר מתקומה לשחקים
* עופר אדרת, 22 אלף שעות טיסה ללא תאונה: סיפורו של הוגו מרום, באתר הארץ, 11 בינואר 2018
* סרטונים סדרת ראיונות של הוגו מרום ליהושע פדם בערוץ היוטיוב של עמותת "תולדות ישראל" לתיעוד דור תש"ח

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר חיל האוויר, טייסת "אבירי הצפון"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: zmp2016911009
* VIAF: 9146284281915330576
* WorldCat: viaf-9146284281915330576

 |
**מתן סידי** (נולד ב־2 בדצמבר 1995) הוא דובר ויועץ תקשורת ישראלי ששימש כדוברו של נפתלי בנט בשנים 2018–2022, מתוכן שנה בה שימש בנט ראש ממשלת ישראל.

ביוגרפיה
--------

בין השנים 2013–2014 שימש כשליח הסוכנות היהודית לקהילה היהודית בניו ג'רזי. לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת במתאם פעולות הממשלה בשטחים, כדובר מנהלת התיאום והקישור לעזה ובהמשך כמש"ק דוברות במטה היחידה.

בראשית שנת 2018, החל לשמש כיועץ התקשורת של נפתלי בנט, בעת שכיהן כשר החינוך והתפוצות. בהמשך שימש גם כדובר הקמפיין ומנהל התקשורת של בנט במערכות הבחירות שהתקיימו בין השנים 2019–2021. מנובמבר 2019 ועד מאי 2020 כיהן סידי כדוברו של בנט בתפקידו כשר הביטחון. לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים וחמש ביוני 2020, מונה סידי ליועץ התקשורת של מבקר המדינה.

בקמפיין הבחירות לכנסת העשרים וארבע שנערכו ב־2021, שב סידי לעבוד עם בנט וניהל מטעמו את הדוברות ויחסי הציבור במהלך המשא ומתן הקואליציוני. ביוני 2021, עם הקמת הממשלה בראשותו של נפתלי בנט, מונה לתפקיד דובר ראש הממשלה וראש מערך התקשורת במשרד רה"מ והיה לאדם הצעיר ביותר שממלא תפקיד זה. ביוני 2022 הודיע סידי על סיום תפקידו.

סידי נכלל ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין פורבס ישראל לשנת 2022.

חיים אישיים
-----------

סידי נולד וגדל באופקים. כיום מתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתן סידי** בוויקישיתוף
* מתן סידי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי זרחיה, המבקר מחזק את המערך התקשורתי: מינה יועץ תקשורת בנוסף לדוברת המשרד, באתר כלכליסט, 31 במאי 2020
2. ↑  ראש הממשלה בנט הודיע על מינויים ראשונים בלשכת ראש הממשלה, הודעות דוברות באתר משרד ראש הממשלה, 15 ביוני 2021
3. ↑  איתמר אייכנר, בנט מאייש את הכוורת: מינה ראש סגל, יועצת מדינית ודובר, באתר ynet‏, 15 ביוני 2021
4. ↑  אריאל כהנא, מתן סידי, דוברו של רה"מ, פרש מתפקידו, באתר ישראל היום, 6 ביוני 2022  
שירית אביטן כהן, ‏לשכת בנט ממשיכה להתרוקן: דובר ראש הממשלה, מתן סידי, פורש, באתר גלובס
5. ↑  Forbes 30 Under 30 2022, Forbes Israel
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים [ תאריך סגירה רשמי, מקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

מפעל אופ-אר הנטוש, 2013. המבנה בחזית הוא מבנה המשרדים וההנהלה של המפעל.
**מפעל אופ-אר** (קיצור של אופקים־ארגנטינה, באנגלית: **Of-Ar**) היה מפעל טקסטיל באופקים. המפעל הוקם בשנת 1961 ונסגר בשנת 1986. מאז עומד המבנה נטוש באזור התעשייה של העיר.

הקמת המפעל ופעילותו
-------------------

פתיחת מפעל אופ-אר באופקים, 1961. אשר גליברמן עומד במרכז, יצחק רפופורט עומד חמישי מימין בידיים שלובות וצבי פרנקל יושב שני משמאל.
אופקים הוקמה בשנת 1955 ושוכנו בה עולים ממדינות צפון אפריקה ומאסיה. מפעל הטקסטיל הוקם בשנת 1961 על־ידי משקיעים יהודים מארגנטינה והעיירה אופקים נבחרה למקום שבו יוקם המפעל. שם המפעל מורכב משילוב המילים אופקים-ארגנטינה (אופ-אר). את המפעל תכננו האדריכלים אשר גליברמן, יצחק רפופורט וצבי פרנקל. המפעל כלל מבנה משרדים ואולם יצור רחב בו הועסקו מרבית העובדים.

המפעל עסק בתחום הטקסטיל וכלל יצור חוטים מכותנה גולמית ויצור בדים. המפעל פעל 24 שעות ביממה בשלוש משמרות והעסיק רבים מבני המקום. בשיאו עבדו במקום כ-450 עובדים. אופ-אר היה אחד ממפעלי התעשייה הראשונים בעיירה המתפתחת והייתה לו חשיבות רבה בפרנסת התושבים. לאחר מלחמת ששת הימים הועסקו במפעל פועלים פלסטינים מרצועת עזה בשל השכר הנמוך יותר ששולם להם.

קשיים כלכליים וסגירה
--------------------

בשנות ה-80 נקלע המפעל לקשיים כלכליים, בדומה לענף הטקסטיל כולו בישראל, בעקבות ביטול מכסי המגן על ענף הטקסטיל ועלות היצור הגבוה בארץ ביחס למזרח הרחוק ולמקומות אחרים בעולם, ובעלי המפעל רצו לסגור אותו. בינואר 1981 פתחו העובדים בשביתה בעקבות מכתבי פיטורים שנשלחו אליהם. העובדים התבצרו במפעל, כביש הגישה אל העיירה נחסם ומספר מפעלים נוספים בעיירה שבתו לאות הזדהות. ב-14 בינואר באותה שנה הפגינו כ-500 מעובדי המפעל ותושבי היישוב מול משכן הכנסת בירושלים בהפגנה סוערת בה נפגעו חמישה אנשים ומספר מפגינים נעצרו. לבסוף הוסר איום הסגירה בעקבות תמיכה כלכלית מהמדינה אך היצור צומצם. בסופו של דבר נסגר המפעל בשנת 1986 ועובדיו פוטרו. מבנה המפעל ננטש ונותר שומם.

לאורך השנים הועלו מספר רעיונות לשימוש במבנה כמרכז תרבות ופנאי עבור תושבי העיר, אולם המקום נותר שומם. נכון לספטמבר 2020 המפעל נטוש וחלקו משמש מחסן ומפעל חומרי ניקוי. בשנת 2020 הועלתה תוכנית להקמת מתחם מסחר ותעסוקה במבנה, תוך שימור המבנה עם שינויים קלים בחזית.

גלריה
-----

|  |
| --- |
| * אולם היצור של המפעל בעל גג המשולשיםאולם היצור של המפעל בעל גג המשולשים
* חזית מבנה המשרדים של המפעלחזית מבנה המשרדים של המפעל
* פנים אולם הייצורפנים אולם הייצור
* 
 |

לקריאה נוספת
------------

* שני בר-און, **אורגים קהילה – עובדים באופקים, 1981-1955**, הוצאת מאגנס, 2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפעל אופ-אר** בוויקישיתוף
* מיכאל יעקובסון, סיור אדריכלי באופקים: זהות מקומית מפתיעה, באתר Xnet‏, 17 באוקטובר 2011
* מפעל אופ-אר, סרטון באתר יוטיוב
* שני בר-און, הליכה במדבר, באתר ערב רב, 20 במרץ 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  שני בר-און, אורגים קהילה, עמ' יג'.
2. ↑  תוכנית להקמת מרחב קהילתי וחממה תרבותית
3. ↑  ריאיון עם ג'וזף דדון לגבי מפעל אופ-אר "פלטפורמה", אוקטובר 2013
4. ↑  עופר יוגב, מפעל אופ-אר, נאמנגב, גיליון מס' 30, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, ספטמבר 2020
דגל התנועה
**הליגה הקרבית של הנציונל-סוציאליסטים המהפכניים** (בגרמנית: **Kampfgemeinschaft Revolutionärer Nationalsozialisten** או בראשי תיבות: **KGRNS**) הידועה יותר בכינוי **החזית השחורה** (**Schwarze Front**) הייתה תנועה פוליטית קצרת-ימים, אשר התנתקה מהמפלגה הנאצית ופעלה ליישום עקרונות השטראסריזם.

היסטוריה
--------

האחים אוטו וגרגור שטראסר, היו ממקימי המפלגה הנאצית. עם זאת, בהדרגה הם פיתחו תת-זרם בתוך האידאולוגיה הנאצית אשר נודע בשם שטראסריזם על שמם. השטראסריזם נטה להדגיש יותר את העקרונות הסוציאליסטיים והכלכליים באידאולוגיה הנאצית, ופחות את הפן הגזעני שבה. ב-1930 סר חינו של אוטו שטראסר בעיני מנהיג המפלגה אדולף היטלר, והוא עזב את המפלגה.

שטראסר הקים יחד עם פורשים נוספים את "החזית השחורה" במטרה לזרוע מחלוקות ופירוד בתוך ההנהגה הנאצית, ולהציב אלטרנטיבה לפופולריות ממנה נהנה היטלר. שטראסר טען שהיטלר בגד בעקרונות הנאציים וסילף אותם. הוא הצביע על מצע 25 הנקודות שעל פיו הוקמה המפלגה הנאצית (מצע שמעולם לא שונה), והראה כיצד היטלר סטה מהם על ידי כך שהעדיף לקדם גזענות לשמה לפני שקידם מהפכה אנטי-קפיטליסטית. כסמל התנועה, בחר שטראסר את הפטיש והחרב, אשר משמשים עד היום כסמלן של קבוצות שונות ברחבי העולם.

החזית השחורה מעולם לא כללה יותר מכמה אלפי חברים, והיא לא באמת יכלה להוות אלטרנטיבה למפלגה הנאצית. ב-1934 נרצח גרגור שטראסר במהלך ליל הסכינים הארוכות, ויחד עמו נרצחה כל האופוזיציה הסוציאליסטית בתוך המפלגה הנאצית. אוטו שטראסר נמלט מגרמניה לצ'כוסלובקיה. באמצעות תחנת רדיו שהקים, המשיך שטראסר לנסות ולהשפיע על הציבור הימני בגרמניה להתנער מהיטלר. אחרי שצ'כוסלובקיה נכבשה בידי הנאצים, נמלט שטראסר לקנדה.

לקריאה נוספת
------------

* Wolfgang Abendroth: *Das Problem der Widerstandstätigkeit der "Schwarzen Front".* In: *Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte.* Jahrgang 8, Heft 2, Institut für Zeitgeschichte, München 1960. S. 181–187 (PDF-Datei; 477 kB)
* Otto-Ernst Schüddekopf: *Linke Leute von rechts. Die nationalrevolutionären Minderheiten und der Kommunismus in der Weimarer Republik.* Kohlhammer, Stuttgart 1960.
* Jean-Michel Palmier: *Weimar in Exile: The Antifascist Emigration in Europe and America.* Payot, Paris 1988.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 2083024-5
* VIAF: 154276349
* WorldCat: viaf-154276349

 |
**דן מורי** (במקור: דין מורי; נולד ב-8 בנובמבר 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. את מרבית הקריירה עשה מורי בקבוצת בני יהודה תל אביב, עימה זכה גם בגביע המדינה. לזכותו שבע הופעות במדי נבחרת ישראל.

קריירה
------

מורי החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי תל אביב, ובגיל 13 עבר למחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב. ב-13 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק מול מ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו. לקראת סיום עונת 2006/2007 הוא שיחק לראשונה בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 0–2 למכבי חיפה.

בעונת 2007/2008 המשיך לשחק בקבוצת הנוער ושותף במשחקי גביע הטוטו של הקבוצה הבוגרת. בתחילת עונת 2008/2009, בעקבות העיכוב בהרשמתו של הקולומביאני איבן גארידו, שיחק מורי במשחק הקבוצה הבוגרת נגד מכבי תל אביב, ועד מהרה הפך לשחקן קבוע בהרכב הפותח. מורי כבש שני שערים בכל המסגרות בעונה זו, והיה שותף להצלחתה של בני יהודה שסיימה במקום החמישי והעפילה למוקדמות הליגה האירופית.

באוגוסט 2012 חתם מורי לשלוש שנים בקבוצת ויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. ב-26 בינואר 2014 כבש את שער הבכורה שלו בהולנד, במשחק מול ניימכן. באוגוסט 2015 סיים את חוזהו ועזב את המועדון. ב-24 באוקטובר 2015 חזר לקבוצת נעוריו, בני יהודה תל אביב, וחתם בה עד תום עונת 2015/2016, בה ערך 20 הופעות וכבש שער אחד.

ב-13 ביוני 2016 חתם לשלוש עונות בבית"ר ירושלים. ב-30 ביוני 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בליגה ערך 29 הופעות בעונת 2016/2017, וב-10 באוגוסט 2017 הודיעה בית"ר ירושלים על שחרורו של מורי מהקבוצה.

ב-23 באוגוסט 2017 חזר שוב לבני יהודה וחתם לשנתיים במועדון. בעונת 2017/2018 כבש שער אחד ב-24 הופעות, והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לפלייאוף העליון. בעונת 2018/2019 ערך 31 הופעות בליגת העל, העפיל עם הקבוצה שוב לפלייאוף העליון וזכה עמה בגביע המדינה, לאחר ששיחק 120 דקות במשחק הגמר מול מכבי נתניה.

ב-26 ביוני 2019 חתם על חוזה לשנתיים נוספות בבני יהודה, עם אופציה לשנה נוספת. בסיום עונת 2020/2021 נשר עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.

ב-27 בדצמבר 2022 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

### נבחרת ישראל

בנובמבר 2008 ערך מורי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל. הוא זומן מספר פעמים לסגל הנבחרת הלאומית של ישראל, ולבסוף ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול צפון אירלנד באוגוסט 2009. במהלך מוקדמות מונדיאל 2014 הוא שותף כשחקן הרכב בשלושה משחקים.

חיים אישיים
-----------

ביולי 2011, לאחר פגישה עם הרב חיים קניבסקי, שינה את שמו הפרטי מדין לדן, משום שדין מסמל משפט ביהדות.

תארים
-----

בני יהודה תל אביב
* גביע המדינה: 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דן מורי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* נחום דידי, מורי ורבי: קבלו את דין מורי, הלהיט החדש של בני יהודה, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  דנה בהט, ‏מורי חתם ל-3 שנים בוויטסה ההולנדית: זה חלום, באתר ONE‏, 22 באוגוסט 2012
2. ↑  תומר לוי, ‏נשאר כתום: מורי חתם לשנתיים בבני יהודה, באתר ערוץ הספורט, 26 ביוני 2019
3. ↑  דן מורי פרש מכדורגל: "מודה על שניתנה לי הזכות, נתראה בדרכים אחרות", באתר ynet, 27 בדצמבר 2022
4. ↑  אין דין, יש דן: מורי שינה את שמו בעצת הרב, באתר ‏מאקו‏, 6 ביולי 2011
**חווייר סרקס** (בספרדית: **José Javier Cercas Mena**; נולד ב-1962) הוא סופר ספרדי.

ביוגרפיה
--------

סרקס נולד בכפר איבארננדו, הפרובינציה של קסרס, הקהילה האוטונומית אקסטרמדורה, ספרד. את ילדותו ונעוריו העביר בז'ירונה, ולימים התגורר בברצלונה, שם סיים את לימודיו בפילולוגיה היספנית מהאוניברסיטה האוטונומית של ברצלונה. 

סרקס עבד במשך שנתיים כמרצה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין שבארצות הברית, ולמן שנת 1989 ואילך לימד ספרות ספרדית באוניברסיטת חרונה שבקטלוניה. הוא פרסם את קובץ הסיפורים "הנייד"
(1987) ואת הרומנים "שוכר הדירה" (1989) ו"בטן הלוויתן" (1997). כמו כן הוציא לאור את המסה "יצירתו הספרותית של גוֹנְסָלוֹ סוּאָרֶס" (1994), את קובץ המאמרים "עונה טובה" (1998) ואת אוסף הכרוניקות "סיפורים ממשיים" (2000), אולם את עיקר תהילתו קנה בשני רומנים, שמביניהם הראשון מטפל בסוגיה ממלחמת האזרחים בספרד והשני בסוגיה ממלחמת וייטנאם: "חיילי סלמיס" (2001), שתרגומו העברי ראה אור בשנת 2007,‏ ו"מהירות האור" (2005), ספרים שזכו לשבחי הביקורת ולאהבת קהל הקוראים גם יחד. מבין שתי היצירות, קצר "חיילי סלמיס" הצלחה מסחרית אדירה, עובּד לקולנוע, תורגם ליותר מעשרים שפות וזיכה את כותבו באחד-עשר פרסים יוקרתיים. בשנת 2009 פרסם את "אנטומיה של רגע", רומן שנחשב גם למאמר, ובגינו השיג בין היתר את פרס טרנצי מויקס ואת הפרס הלאומי נרטיבי. בשנת 2014 הוא קיבל את פרס מנדראצ'ה לקוראים צעירים בקרטחנה על "חוקי הגבול (2012)".

חווייר סרקס תרגם מקטלאנית יצירות של קים מונזו וסרז'י פמיאס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חווייר סרקס** בוויקישיתוף
* חווייר סרקס, ברשת החברתית Goodreads
* חויר סרקס (1962-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חווייר סרקס, "חיילי סלמיס". תרגום מספרדית ואחרית דבר: רמי סערי, הוצאת כרמל, תשס"ז-2007.
2. ↑  [ Instituto Cervantes
Bibliotecas y Documentación], Javier Cercas. Biografía

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259390805171
* BIBSYS: 3096555
* BNE: XX876385
* BnF: cb129802664 (data)
* CANTIC: a10064539
* CiNii: DA13582587
* GND: 124041922
* ICCU: UFIV115774
* ISNI: 0000 0001 2120 3710
* LCCN: n88056984
* NDL: 01143528
* NKC: xx0019707
* NLG: 187708
* NLK: KAC200207139
* NLP: a0000002993205
* NSK: 000377715
* NTA: 074813765
* RERO: 02-A003090825
* SELIBR: 243288
* SUDOC: 057077428
* VIAF: 9979439
* WorldCat: lccn-n88056984

 |
**איימון נואל קלי** (באנגלית: **Eamonn Noel Kelly**; נולד ב-9 בינואר 1951), ידוע כ**ניקי קלי**, הוא פוליטיקאי אירי מארקלוב שבמחוז וויקלו. הוא נולד כאדוארד נואל קלי מגרייגנאמאנה, מחוז קילקני. הוא היה חבר במפלגת שין פיין. מאוחר יותר עזב את מפלגתו, כדי להצטרף למפלגה הסוציאליסטית האירית ב-1974.

ביוגרפיה
--------

בשנות ה-80 זכה קלי לתהילה ברחבי אירלנד לאחר שנידון, ב-1978, ל-12 שנות מאסר בגין חלקו לכאורה בשוד הרכבות בסאלין. הקמפיין לשחרורו היה מפורסם בשנות השמונים, וברחבי המדינה צוירו כתובות גרפיטי בדרישה "שחררו את ניקי קלי". עדויות על העינויים שביצעו נגדו ונגד שני שותפיו לפשע אוסגור ברייטנאך ובריאן מקנלי, גרמו לשלטונות לשחרורו. הלהקה האירית פלאנקסטי הקדישה לו את אלבומם משנת 1983 "מילים ומוזיקה".

איש מפלגת הפועלים, פאט מק'קרטן, שימש כפרקליטו בשלב זה, אף על פי שהיו מתנגדים פוליטיים בפיצול המפלגה לשין פיין ו-IRSP.

ב-1984 שוחרר קלי "על רקע הומניטרי". הוא קיבל חנינה נשיאותית ב-1992, ולמעלה ממיליון פאונד כפיצוי בעקבות קמפיינים לשיחרורו ותנאי מאסרו. את המערכה לשחרורו הובילו ארגוני זכויות האדם כאמנסטי אינטרנשיונל ו-ICCL.

אירועי המעצר והמשפט של קלי היו נושא לסדרה תיעודית ששודרה בערוץ RTE, ששודרה ב-22 בספטמבר 2014.

קריירה פוליטית
--------------

קלי נבחר למועצת העיר ארקלוב ב-1991 ולמועצת מחוז וויקלו ב-1999. ב-2001 הצטרף למפלגת העבודה.

ב-2008 נבחר לראשות עיריית ארקלוב.

הוא התמודד ללא הצלחה כמועמד למפלגת הלייבור עבור מחוז הבחירה וויקלו בבחירות הכלליות ב -2002, שם הובס על ידי מילדרד פוקס ב -19 קולות, ובבחירות הכלליות ושוב ב-2007. בתחילת 2011 עזב את מפלגת העבודה בגלל סכסוך על בחירת מועמדים בכינוס המפלגה. למרות השמועות כי בכוונתו להצטרף לשין פיין או לברית השמאל המאוחדת הוא ניהל קמפיין בחירות בבחירות הכלליות ב-2011 כמועמד עצמאי במחוז וויקלו. הוא לא נבחר וקיבל רק 0.7% מקולות.

הוא איבד את מושבו בבחירות המקומיות ב-2014.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Round Up the Usual Suspects - Nicky Kelly & The Cosgrave Coalition", by Dunne, Derek & Kerrigan, Gene, *Magill*, Dublin, 1984.
2. ↑  Adjournment Debate. - Nicky Kelly Case, 22 October 1991
3. ↑  Nicky Kelly election history www.electionsireland.org
4. ↑  Nicky Kelly set to join Labour 'within weeks' by Gene McKenna, *Irish Independent*, 24 May 2001.
5. ↑  Irishnews.com Ex-IRSP man still in talks(הקישור אינו פעיל, January 2018), Valerie Robinson, 2 June 2001.
**עלי צברי** (בערבית: **على صبرى**; 30 באוגוסט 1920 – 3 באוגוסט 1991) היה מדינאי ואיש צבא מצרי ממוצא טורקי. כיהן בשלל תפקידים בכירים תחת שלטונו של גמאל עבד אל נאצר, בין היתר בתור ראש ממשלת מצרים וסגן נשיא מצרים. תומך בולט של העמקת הקשרים בין מצרים לברית המועצות. הודח מעמדת המפתח שלו במהלך טיהור פוליטי שביצע נשיא מצרים אנואר סאדאת במאי 1971.

צברי נולד למשפחה אמידה ממוצא טורקי-צ'רקסי. סבו היה אחד מתומכיו הכספיים העיקריים של אחמד עוראבי, יוזם מרד עוראבי, ודודו היה בין מייסדי מפלגת אל-ופד ומנהל הבנק הלאומי של מצרים. צברי היה אחד השותפים למהפכת הקצינים החופשיים בשנת 1952. הוא כיהן כראש המודיעין הצבאי, ראש הממשלה וסגן נשיא מצרים, נשא בדרגת מֻשיר (מקבילה לפילדמרשל) ונחשב לאיש אמונו ואחד המקורבים לנשיא נאצר. לאחר מפלת מצרים במלחמת ששת הימים, צברי היה בין התומכים העיקריים בהעמקת קשריה של מצרים עם ברית המועצות, במיוחד על רקע מלחמת ההתשה. צברי היה אידאולוג סוציאליסט, מה שהשפיע על אהדתו לברית המועצות. בין השנים 1965 ל-1968 כיהן כמזכיר הכללי של איחוד הסוציאליסטים הערבים, מפלגת השלטון והמפלגה החוקית היחידה במצרים.

לאחר מותו של נאצר, צברי תמך במינויו של אנואר סאדאת כמעין מועמד פשרה, ונשאר בתפקיד סגן השניא לאחר מינויו של סאדאת ליורשו של נאצר. ההערכה הרווחת בקרב צברי ומכריו הייתה שסאדאת הוא אדם חלש ואפרורי, שלא יוכל לבסס את שלטונו בצורה עצמאית ויהיה נתון להשפעתו של צברי ובכירים נוספים בממשל. הערכת חסר וזלזול זה בסאדאת עלה לצברי ותומכיו במעמדם, ובמאי 1971 ביצע סאדאת את "מהפכת התיקונים", הוציא לפועל טיהור פוליטי ובראשו הדיח את עלי צברי מכל תפקידיו וגינה אותו "סוכן סובייטי".

לקריאה נוספת
------------

* יואב גלבר, **התשה – המלחמה שנשכחה**, הוצאת דביר, 2017
* יואב גלבר, **רהב – דרכה של ישראל אל מלחמת יום הכיפורים**, הוצאת כנרת זמורה-דביר, 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עלי צברי** בוויקישיתוף

* Richard Pearson, Ali Sabry, Former Egyptian Vice President, The Washington Post, August 5th 1991


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297266505171
* GND: 118890352
* ISNI: 0000 0000 1213 5763
* LCCN: nr89005964
* NTA: 171726634
* VIAF: 50023759
* WorldCat: lccn-nr89005964

 |
יוסף קלוץ יושב ראשון בשורה הקדמית
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**יוסף (יוזף) קלוץ** (בפולנית: **Józef Klotz**;‏ ינואר 1900–1941) היה שחקן כדורגל יהודי פולני, שנספה בשואה. התפרסם כשחקן הכדורגל שהבקיע את השער הראשון בהיסטוריה של נבחרת פולין בכדורגל.

קריירה ספורטיבית
----------------

שיחק בקבוצת יוטצ'נקה קרקוב כמגן ימני בין השנים 1920 - 1925 ולאחר מכן עבר לשחק במכבי ורשה. נחשב לשחקן עם ביצועים טכניים גבוהים במיוחד ועל כן נהג לבעוט את כדורי העונשין של קבוצתו. שיחק גם במדי נבחרת פולין וכבש את השער הראשון שהובקע אי פעם על ידי נבחרת פולין, בבעיטת פנדל, במשחק בינלאומי נגד שוודיה במאי 1922.

קלוץ זכה להכרה בעיתונות הספורט הפולנית כמי שנכנס להיסטוריה של הכדורגל הפולני.

בתקופת השואה
------------

כשפרצה המלחמה קלוץ היה כבר נשוי ואב לילדה.

הוא נרצח בורשה בשנת 1941, בגיל 41.

הכרה והנצחה
-----------

לוח זיכרון למשפחת קלוץ שנספתה בשואה, כולל שמו של יוסף קלוץ, בבית הקברות היהודי בקרקוב
זכה להכרה במסגרת התערוכה על הספורט היהודי בקרקוב, שהופקה והוצגה לראשונה במוזיאון ההיסטורי בקרקוב. לאחר מכן הוצגה במכון וינגייט, במרכז מורשת בגין ובקיבוץ כברי, שם מתגורר אחיינו דני דקל.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד דודסון, זוכרים: הקריירות שנקטעו בשואה, חלק א', באתר nrg‏, 18 באפריל 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  דעואל שורץ, לפני שהכל חרב, באתר ynet
2. ↑  יוטצ'נקה קרקוב |, באתר www.cracow.org.il
3. ↑  "סיפורי הספורטאים היהודים בקרקוב מוצגים בווינגייט". *סיפורי הספורטאים היהודים בקרקוב מוצגים בווינגייט*. נבדק ב-2018-03-15.
4. ↑  "תערוכה חדשה: אגודות ספורט יהודיות שנמחקו". *mako*. 2014-04-27. נבדק ב-2018-03-15.
**אצטדיון חנרל סנטנדר** (בספרדית: **Estadio General Santander**) הוא אצטדיון כדורגל, הממוקם בעיר קוקוטה שבקולומביה, ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצה קוקוטה דפורטיבו.

היסטוריה
--------

האצטדיון נפתח בשנת 1948 ומשמש את קוקוטה הן במשחקי הקבוצה בליגה המקומית והן בטורניר היבשתי, בו שיחקה הקבוצה בשנים 2007 ו-2008. בחצי גמר הליברטדורס של 2007 רשמה הקבוצה את ניצחונה היוקרתי ביותר בהיסטוריה, 1-3 במשחק חצי הגמר הראשון על בוקה ג'וניורס.
האצטדיון נקרא על שמו של הגנרל פרנסיסקו דה פאולה סנטנדר, אחד מגיבורי שיחרורה של קולומביה והפיכתה למדינה עצמאית לצידו של סימון בוליבר. סנטנדר נולד בעיירה וייה דל רוסריו, המרוחקת קילומטרים בודדים מקוקוטה. המטרה הייתה להקים את האצטדיון ולפתוח אותו בשנת 1940, 100 שנים לאחר מותו של הגנרל סנטנדר.

האצטדיון עבר שצי עבודות שיפוץ. הראשונה התה ב-1983 כחלק מחגיגות 250 שנים לעיר קוקוטה. בשנת 2006 הושלמה הרחבתו של האצטדיון ותכולתו נקבעה על 42,000 מקומות כדי שקוקוטה תוכל לאחר בו את משחקיה בקוה ליברטדורס. הושקעו כ-7 מיליון דולר, נוספו כיסאות והוחלף הדשא. ב-2007 שימש גם כאצטדיונה הביתי של קראקס מוונצואלה במסגרת המפעל היבשתי. שם השיגה קראקס את ניצחונה היוקרתי 1–3 על ריבר פלייט.

גלריה
-----

* מבט מתוך האצטדיוןמבט מתוך האצטדיון
* מבט מחוץ לאצטדיוןמבט מחוץ לאצטדיון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון חנרל סנטנדר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  1.6.07 El Tiempo CÚCUTA DERROTÓ A BOCA Y ESTÁ A 90 MINUTOS DE LA FINAL DE LA LIBERTADORES ¡Triplemente glorioso!: 3-1
**ירעם נתניהו** (במקור אטיה; נולד בכ"ג בשבט ה'תשל"ט, 19 בפברואר 1979) הוא יועץ ומרצה ללשון, פרסומאי, ועיתונאי.

בעבר ערך מדור בעיתון "בשבע", וכן כתב ב"הצופה" וערך טור ב-"nrg יהדות", עד לסגירת הערוץ. שימש יועץ הלשון של הטלוויזיה החינוכית הישראלית ומרצה במכללת ליפשיץ.

קורות חייו
----------

נתניהו נולד וגדל בבת ים. למד בישיבה התיכונית שעלבים, בישיבת הר ברכה ושירת בצה"ל במסגרת ההסדר.

למד קופירייטינג, ועבד במשרדי פרסום שונים. למד באוניברסיטת בר-אילן, שם שילב לימוד תואר ראשון ושני בלשון עברית ולימודים במכון הגבוה לתורה. בו בזמן החל לעבוד בתור מבקר טלוויזיה וכתב תקשורת בעיתון "הצופה". עם הקמת nrg יהדות נמנה עם צוות הכותבים, וכתב טורים אישיים. בשנת 2005, באחד מטוריו האישיים, הסביר כי החליט לעברת את שם משפחתו עד לאותה עת, "אטיה", ל"נתניהו", שקרוב במשמעותו למשמעות השם "אטיה" - "מתנה". נתניהו היה כתב שנים רבות ב-nrg יהדות, והיה אחראי על המדור השבועי "שליפות" המתפרסם באתר. בהמשך החל לכתוב גם ב"בשבע" את המדור השבועי "שאלת השבוע".

נתניהו סיים קורס עריכת לשון והוראת לשון. בתום לימודיו החל לעבוד בתור עורך לשון במקומוני מעריב, ואחר כך התמנה ליועץ הלשון בטלוויזיה החינוכית.

נתניהו כותב מאמרים, ומפתח במרכז לטכנולוגיה חינוכית בתחום שפות וחינוך לשוני, יועץ הלשון (בהתנדבות) של חברת התקליטים הליקון, ומלמד ניקוד במסגרת לימודי עריכת לשון במכללת ליפשיץ.

ב-2012 יזם והוביל את עלייתם של 30 עיתונאים דתיים להר הבית, דבר שהביא לשינוי בתפיסתם של עיתונאים רבים בנושא העלייה להר הבית, וכתוצאה מכך נכתבו כתבות רבות בעיתונות הדתית בנושא.

בשנים ה'תשע"ד-ה'תשע"ה, במטרה להנגיש את השפה העברית לציבור הרחב ולתלמידים בדרך ידידותית ומצחיקה, יזם סדרת סרטוני משאל רחוב משעשעים, בנושא העברית וחגי ישראל, וקרא להם "בוחן פתע". נתניהו כתב ופיתח את השאלות, וגם ראיין את האנשים. הסרטונים עלו לאתרים מטח, YouTube ו-ynet, וזכו למאות אלפי צפיות, הן בקרב בתי ספר והן בקרב כלל האוכלוסייה.

כותב בלוג בשם "לָשוֹנִיאַדַה" ומגיש את ההסכת "קולולושה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ירעם נתניהו** בוויקישיתוף
* ירעם נתניהו, ברשת החברתית פייסבוק
* ירעם נתניהו, ברשת החברתית אינסטגרם
* ירעם נתניהו, ברשת החברתית טיקטוק
* ירעם נתניהו, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ירעם נתניהו, ארכיון "שליפות", כתבות וטורים אישיים, nrg יהדות
* ירעם נתניהו, שבת אחים גם יחד, באתר ערוץ 7, 22 במרץ 2007
* איתמר ב"ז, לשון נופל על לשון, על ייעוץ הלשון בחינוכית, העין השביעית, 9.3.09
* אזור התעשייה: הכירו את ירעם נתניהו, באתר כיפה, 17 באפריל 2013
* מאמרים קצרים ומחקרי לשון של ירעם נתניהו, באתר מט"ח

הערות שוליים
------------

1. ↑  ירעם אטיה, מצטרף למחנה נתניהו, באתר nrg‏, 20 באוקטובר 2005
2. ↑  חגי הוברמן, רז קיל, אלישיב רייכנר, תקשורת בהר הבית, כל מה שקורה במגזר, מצא ברוח, **מצב הרוח, גיליון 191**
3. ↑  אלעד רותם, העיתונאים הדתיים כבשו את הר הבית, באתר כיפה, ‏כ' בתמוז התשע"ב, 10 ביולי, 2012
4. ↑  פנחס אנגל, שלושים עיתונאים עלו היום בטהרה להר הבית, חדשות הר הבית
5. ↑  בוחן פתע: אתה מדברת עברית? - יום העצמאות, באתר ynet
6. ↑  שח על הסכך -סוכות, באתר ynet
7. ↑  מה אתם יודעים על פסח?, באתר ynet
8. ↑  לשוניאדה - עברית. לשון. שפה
9. ↑  הסכת (פודקאסט) קולולושה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007516884705171
* VIAF: 310740833
* WorldCat: viaf-310740833

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשוני בצבע של משטח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו כתם (פירושונים).
כתם דיו
בגדים מוכתמים בעקבות הוריקן קתרינה בחנות בניו אורלינס
**כתם** הוא לכלוך בצבע או דהייה של צבע המובחנים בבירור על פני משטח או חומר. כתמים נוצרים עקב אינטראקציה כימית או פיזיקלית בין שני חומרים.

כתמים יכולים להיווצר בכוונה, למשל כטכניקה אמנותית, צביעת בגדים בשיטת בטיק או Tie-dye (קשירה וצביעה), "יישון" רהיטים בשיטות של צביעה בשכבות ושפשוף להסרה מכוונת של חלק מהצבע להשגת "מראה עתיק".

ישנם כתמים הנוצרים בתהליך טבעי, כמו חלודה על ברזל או פטינה על ברונזה. כתמים נוצרים גם בשגגה כגון התזת קטשופ על החולצה או כתמי איפור על בגדים. ילדים, במיוחד תינוקות ופעוטות, נוטים להכתים את בגדיהם ועצמים אחרים בסביבתם בקלות בשלל פעולות: משחק בבוץ, צביעה, אכילה.

סוגי משטחים ועצמים שונים עשויים להיות מוכתמים על ידי חומרים שונים. יכולת דחיית כתמים היא מאפיין חשוב בהנדסת טקסטיל מודרנית.

היווצרות כתמים
--------------

הדרך העיקרית בה נוצרים כתמים היא הכתמה של פני השטח, כאשר החומר המכתים נשפך על עצם ונלכד בסיבים, נקבוביות, חריצים או כל מבנה חרירי אחר של פני השטח. החומר המכתים נלכד בחומר שמתחתיו והכתם מחזיר אור על פי צבעו. לסוג זה משתייכים כתמי צבע, מזון שנשפך וכתמים על עץ.

דרך שנייה להיווצרות כתמים היא ריאקציה כימית או מולקולרית בין החומר המוכתם למכתים. סוגים רבים של כתמים טבעיים נכללים בקטגוריה זאת.

דרך הכתמה שלישית היא משיכה מולקולרית בין החומרים, המקושרים בקשר קוולנטי וצבעו של החומר המקושר נחשף.

הסרת כתמים
----------

כתמים על טקסטיל מוסרים בכביסה. קיימים מוצרי כביסה ספציפיים שמוגדרים כמסירי כתמים. 

"שיטות סבתא" שונות להסרת כתמים כוללות שימוש במגוון חומרים טבעיים כגון מיץ לימון, חומץ, מלח שולחן, חלב ועוד להסרת כתמים שנוצרו על ידי חומרים שונים. כתם שאינו צביעה אלא דהייה (כמו כתם אקונומיקה) אינו ניתן להסרה.

ישנם כתמים אשר טיפול שגוי בהם (כגון חימום על ידי גיהוץ או ניקוי יבש) עלול לקבעם במקום להסירם, כיוון שמגביר את התגובתיות שלהם עם החומר עליו הם מונחים והופך אותם לקשורים כימית באופן שאינו ניתן להתרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כתמים** בוויקישיתוף
* מור אסאל, איך להסיר כתמים, באתר ynet
* הסרת כתמים, באתר "באופן טבעי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Materials Performance. NACE International. Published by National Association of Corrosion Engineers, 1987. v.26 1987 Jul-Dec, pg 33
2. 1 2  The Stain Removal Handbook. Max Alth, Simon Alth. Hawthorn Books, 1977. Pg 22 מסת"ב 0-8015-7071-9, מסת"ב 978-0-8015-7071-1
**התיק הטמילי** (בדנית: **Tamilsagen**) הוא כינויה של פרשה שהסעירה את דנמרק לסירוגין בין 1989–1993. במרכז הפרשה עמדה החלטתו של שר המשפטים אריק נין-הנסן לעכב איחוד משפחות של מהגרים טמילים שנמלטו מפני מלחמת האזרחים בסרי לנקה והגיעו לדנמרק. הפרשה גרמה להרשעתו של הנסן, ולפירוק ממשלתו של פול שליטר.

הפרשה
-----

ב-1983 פרצה בסרי לנקה מלחמת אזרחים בין הרוב הסינהאלזי למיעוט הטמילי. בעקבות המלחמה נמלטו המוני טמילים מסרי לנקה, ו-3,000 מהם הגיעו לדנמרק. הם קיבלו היתרי שהייה זמניים, ומשרד המשפטים הדני החל לטפל בסוגיית איחוד משפחות במשפחות פליטים שחלקן נותרו בסרי לנקה. ב-1987 נחתם הסכם שביתת נשק בין הצדדים הלוחמים בסרי לנקה, ובעקבות כך הוציא שר המשפטים הדני אריק נין-הנסן צו בו הורה לעכב את האישורים לאיחוד משפחות. מכיוון שהחוקה הדנית מאפשרת איחוד משפחות, הצו של הנסן היה לא חוקתי.

ב-1 במרץ 1989 הגיש נציב תלונות הציבור דו"ח בו חשף את קיומו של הצו. בעקבות הדו"ח, דרשו המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ומפלגת העם הסוציאליסטית להקים ועדת חקירה לפרשה. ב-25 באפריל נאם ראש הממשלה פול שליטר בפולקטינג, ודחה בבוז את הצעת האופוזיציה.

האירוע הושתק במשך שנה, עד 23 באפריל 1990, אז שודר בתאגיד השידור הדני סרטו התיעודי של אלכס פרנק לארסן "Blodets". בסרט הואשם הנסן בהפרת החוק. בעקבות שידור הסרט, ביקש הנסן בעצמו להקים ועדת חקירה שתבחן את תפקודו כשר המשפטים באותה תקופה. ב-6 בדצמבר של אותה שנה הגיש עורך הדין כריסטיאן מוגנסן תלונה בת 14 עמודים לוועדת זכויות האדם של הפולקטינג, בו טען שהוועדה מתנהלת בדלתיים סגורות ואינה ממלאת את תפקידה היטב. התלונה של מוגנסן גרמה לסערה תקשורתית עזה שבסופה הוקמה ועדת חקירה חדשה בראשות השופט מוגן הורנסלט, שהייתה שקופה לציבור.

ב-14 בינואר 1993 הגיש השופט הורנסלט את הדו"ח הסופי בן ה-6,000 עמודים לראש הממשלה שליטר. הורנסלט קבע כי הנסן עבר על החוק בידיעה ברורה. כעבור ארבעה ימים הודיע שליטר כי ממשלתו מתפרקת, אולם לא ביקש מהמלכה להכריז על בחירות. פול נירופ ראסמוסן הצליח להרכיב ממשלה חדשה תוך הישענות על מפלגות השמאל. בממשלתו של ראסמוסן, הועבר הטיפול בנושא ההגירה מידי משרד המשפטים למשרד הפנים.

סיום הפרשה
----------

ב-11 ביוני 1993 הצביע הפולקטינג ברוב גדול על הדחתו של הנסן מחברותו בבית כדי שניתן יהיה לפתוח נגדו בהליכים משפטיים. זו הפעם הרביעית והאחרונה עד כה בתולדות דנמרק בה נערך הליך הדחה כנגד חבר פולקטינג. הפעם הקודמת הייתה ב-1910. ב-22 ביוני 1995 נמצא הנסן אשם בבית המשפט ונידון לארבעה חודשי מאסר בפועל. הנסן ערער על גזר הדין בבית הדין האירופי לזכויות אדם, אולם תלונתו נדחתה ב-18 במאי 1999.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tamilsagen - et spøgelse med liv i
2. ↑  "Tamilsagen genfortalt: Dengang en bunke syltede sager væltede en hel regering
3. ↑  "Tøgers falske fremstilling af tamilsagen"
4. ↑  "Folketingstidende 1992/93, sp. 10864"
**הנריק אויאמה** (נולד ב-20 במאי 1991; טאלין, ברית המועצות) הוא כדורגלן אסטוני המשחק בפלורה טאלין בעמדת החלוץ. אחיו של הנריק, הינדרק אויאמה הוא גם כדורגלן מקצועי.

קריירת מועדונים
---------------

אויאמה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פלורה טאלין, ובגיל 16 הגיע לזו של דרבי קאונטי. ביוני 2009 חתם בקבוצה הראשונה ובנובמבר של אותה שנה הושאל לסטאפורד ריינג'רס לחודש אחד. בסיום העונה שוחרר מדרבי וחתם באלמניה אאכן הגרמנית לשנתיים. ב-27 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו. באאכן שיחק בעיקר עבור קבוצת הנוער, בינואר 2011 הושאל לפורטונה סיטארד עד לסיום העונה. בקיץ 2011 שוחרר מאאכן וחתם ברופס הפינית עד לסיום העונה. ב-17 הופעות בליגה, אויאמה כבש רק 2 שערים והוא לא הצליח למנוע מהמועדון לרדת לליגה השנייה.

ב-4 בינואר 2012 חתם במאת'רוול עד לסיום העונה. לאחר שבחמשת משחקיו הראשונים כבש 4 שערים, המועדון החליט להחתים את השחקן לשנתיים וחצי ואף העניק לו את תואר "השחקן הצעיר של החודש בליגה הסקוטית". במהלך עונת 2012/2013 בישל 16 שערים וסיים את העונה כמלך הבישולים של הליגה.

ב-16 ביוני 2013 חתם בלגיה ורשה הפולנית ל-3 שנים. ב-27 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–3 נגד פוגון שצ'צ'ין בה אף בישל את אחד השערים. מחזור לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו בליגה נגד פודבסקידזי ביילסקו-ביאלה. באוגוסט 2014 חזר למאת'רוול הפעם כשחקן מושאל לעסקה של חצי שנה. בינואר 2015 הושאל לספרסבורג 08 הנורווגית עד לתום העונה.

ב-4 בספטמבר 2015 חתם בסווינדון טאון מהפוטבול ליג הראשונה עד לסיום העונה. ב-7 בינואר 2016 הצטרף לואקר אינסברוק מליגת העל האוסטרית.

בקיץ 2016 חתם בגו אהד איגלס העולה החדשה לליגת העל ההולנדית. בינואר 2017 הושאל לדנדי מליגת העל הסקוטית עד לסיום העונה.

באוקטובר 2017 חתם בה.נ.ק. גוריצה מהליגה הקרואטית השנייה. בגוריצה, אויאמה כבש 6 שערים ובסיום העונה העפילה הקבוצה לליגת העל הקרואטית.

ב-21 ביוני 2018 אויאמה חתם במיידז' לגניצה מליגת העל הפולנית לשנתיים עם אופציה לשנתיים נוספות.

ב-8 בפברואר 2020, אויאמה חתם בוידז'ב לודז'.

ב-7 בינואר 2021, אויאמה חתם בפלורה טאלין מליגת העל האסטונית.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו שיחק בנבחרת הצעירה של אסטוניה. בפברואר 2012 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, אך קבוצתו מאת'רוול לא אישרה לו להשתחרר. ב-25 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד קרואטיה.

ב-30 במאי 2018 אויאמה כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד ליטא.

תארים
-----

לגיה ורשה
* ליגת העל הפולנית: 2013/2014

ה.נ.ק. גוריצה
* הליגה הקרואטית השנייה: 2017/2018

אישיים
* השחקן הצעיר של החודש בליגה הסקוטית: ינואר 2012
* מלך הבישולים בליגה הסקוטית: 2012/2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנריק אויאמה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
שלט המסמל אזור ללא פליטה
**אזור מופחת פליטות** (באנגלית: **Low-Emission Zone**; בקיצור: **LEZ**) הוא אזור מוגדר שבו מוגבלת כניסת אמצעי תחבורה מזהמים, מתוך מטרה להקטין את זיהום האוויר. ייתכן שבאזור זה יורשו לנוע כלי רכב כגון רכבים היברידיים, או כלי רכב ללא פליטה כלל כמו רכבים חשמליים.

**אזור ללא פליטות** (באנגלית: **Zero-Emission Zone** ; בקיצור: **ZEZ**) הוא אזור מופחת פליטות שבו מורשים לנוע כלי רכב ללא פליטה כלל. באזור אלה, כל כלי הרכב בעלי מנוע בעירה פנימית אסורים, כולל רכבים היברידיים. רק רכבים חשמליים מורשים להיכנס לאזור זה, כולל הולכי רגל, רוכבי אופניים, תחבורה ציבורית חשמלית כגון חשמלית, אוטובוסים חשמליים וכו'.

אירופה
------

שלט בכניסה לאזור מופחת פליטות בגרמניה
מעל 194 ערים ב-9 מדינות באירופה מפעילות בתחומן אזורים מופחתי פליטות, במטרה לענות על דרישות האיחוד האירופי לערכי איכות האוויר המינימליים. באזור אלה חל איסור על כניסת חלק מכלי הרכב, או שהם נדרשים לשלם בעבור הכניסה לאזור, אם רמת הפליטה שלהם עולה על הרמה שנקבעה.

כלי רכב שונים יכולים להיות תחת מגבלות, בהתאם לקביעות מקומיות. כל האזורים מופחתי הפליטות מגבילים תנועת כלי רכב כבדים, חלקם מגבילים רכבי דיזל וגם רכבי בנזין.

אתרי אינטרנט מציגים את מגבלות הרכבים בכניסה לאזורים אלה.

### גרמניה

בגרמניה האזורים נקראים אזורים סביבתיים (Umweltzone). ישנם 47 אזורים כאלה אשר פעילים או בשלבי תכנון. בערים ברלין, קלן והנובר קיימים האזורים מינואר 2008. במנהיים ושטוטגרט הם קיימים ממרץ 2008.

### שוודיה

אזורים מופחתי פליטות קיימים בערים: גטבורג, מאלמה, סטוקהולם, הלסינגבורג וערים נוספות.

### בריטניה

ראש עיריית לונדון הכריז על אזור מופחת פליטות שנכנס לתוקף בפברואר 2008 ומתייחס כמעט לכל לונדון רבתי - האזור מופחת הפליטות הכי גדול בעולם. בלונדון רמות זיהום האוויר מהחמורות באירופה, ותחבורה יש השפעה על כמחצית מהפליטות של חומר חלקיקי ו-NOx בעיר הבירה. 

### הולנד, דנמרק ואיטליה

בהולנד קיימים אזורים המגבילים כניסת כלי רכב כבדים, בדנמרק מוגבלת הכניסה לרכבים מעל 3.5 טון ובאיטליה ישנם אזורים בהם מוגבלת הכניסה לכל כלי הרכב.

ישראל
-----

החל מינואר 2016, מוגבלת תנועת משאיות כבדות בשעות השיא, בכבישים מרכזיים בחיפה ובמקביל מעודדים את נסיעתן במנהרות הכרמל באמצעות הנחה שתינתן לכלי רכב כבדים. ההחלטה על אזור מופחת פליטות בחיפה היא חלק מהתוכנית של השר להגנת הסביבה, אבי גבאי, להפחית את זיהום האוויר באזור מפרץ חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אזור מופחת פליטות** בוויקישיתוף
* אזורים מופחתי פליטות באירופה
* אזור מופחת הפליטות בלונדון

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאבקים בזיהום: תוגבל כניסת משאיות לחיפה, באתר ynet
**דרור פקץ'** (נולד ב-15 במאי 1981) הוא רוכב אופניים ישראלי לשעבר אשר התמחה באופני שטח. הוא רוכב אופני ההרים הישראלי הראשון, שהתקבל לקבוצה מקצוענית מהדרג הראשון. כמו כן, שימש מאמן נבחרת ישראל באופני הרים, וכיום משמש כמאמן, פרשן מרוצי אופניים בערוץ הספורט ובעיקר כספורט דיירקטור של הקבוצה המקצוענית הישראלית מהדרג הראשון בעולם באופני כביש "ישראל סטארט-אפ ניישן".

פקץ' נולד בגבעתיים ומתגורר בכפר אז"ר. זכה באליפויות ישראל לנוער באופני הרים וכביש, סגנות אליפויות ישראל לבוגרים ומעל שישים ניצחונות משנת 1996 ועד היום. פקץ' זכה בעשרה פודיומים בתחרויות בינלאומיות בחו"ל ביניהם שלוש במקום הראשון ובשנת 2005 נבחר לרוכב החודש במדינות בנלוקס. לקבוצתו המקצוענית "סובארו-טרק" הצטרף לאחר שהיה לישראלי הראשון שסיים מרוץ בסבב הגביע העולמי במרץ 2006. בעונת 2007 הוא דורג במקום ה-53 בעולם, דירוג שיא לרוכב אופניים ישראלי עד אז והשני הגבוה ביותר עד היום.

את ישראל ייצג פקץ' ב-4 אליפויות עולם וב-8 אליפויות אירופה. כמו כן, השתתף במעל ל-30 מרוצים בסבבי הגביע העולמי. בנוסף, בשנת 2020 סיים את לימודיו בתואר חינוך ומדעי החברה עם הכשרה בספורט בקריה האקדמית אונו בהצטיינות.

קישורים חיצוניים
----------------

* דרור פקץ', באתר Cycling Archives
* אורי טל שיר, דרור פקץ', המפדל מכפר אז"ר, באתר הארץ, 7 ביולי 2010
* ראיון עם דרור פקץ

הערות שוליים
------------
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר בגרמניה. אם התכוונתם למועדון כדורגל מעיר זו, ראו וולפסבורג (כדורגל).

**ווֹלְפְסְבורג** (בגרמנית: **Wolfsburg**) היא עיר עצמאית בת כ-120 אלף תושבים הממוקמת על גדת הנהר אלר במדינת סקסוניה התחתונה, גרמניה כ-50 ק"מ מזרחית להאנובר. בעיר וולפסבורג ממוקמים ההנהלה הראשית והמפעל המרכזי של ענקית המכוניות הגרמנית "פולקסווגן".

היסטוריה
--------

השם וולפסבורג מוזכר לראשונה במסמכים משנת 1302 כמקום מושבה של משפחת האצולה ברתנסלבן (Bartensleben). טירת נויהאוס, העתיקה מבין שלוש הטירות בעיר מוזכרת לראשונה כבר בשנת 1372 (טירת פאלרסלבן היא מן המאה ה-16 וטירת וולפסבורג הגדולה ביותר, נבנתה במאה ה-17). 

בשנת 1742 השתלט הרוזן משולנברג על הטירה והשטחים שסביבה והפך למקור הפרנסה העיקרי של הכפריים באזור. שמות שכונות העיר המודרנית משמרים את שמות הכפרים מימי הביניים.

וולפסבורג המודרנית הוקמה בשנת 1938 כעיר מתוכננת בשם "עיר המכוניות של כוח באמצעות שמחה ליד פאלרסלבן", "*Stadt des KdF-Wagens bei Fallersleben",* על מנת לשכן את פועלי המפעלים של חברת פולקסווגן. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגוררו בתחומי העיר (במחנה ארבייטסדורף) גם פועלי כפייה ושבויי מלחמה אשר הועסקו במפעלים.

בשנת 1945 שונה שמה של העיר ל-וולפסבורג כשם הטירה העתיקה הבנויה על גדת הנהר אלר אשר בתחומי העיר.
איכות החיים בוולפסבורג היא מהגבוהות בגרמניה. גם יוקר המחיה בעיר גבוה.

אתרים בעיר
----------

בעיר לא קיימים מבנים היסטוריים רבים, אך קיים בה מוזיאון רכב פתוח של חברת פולקסווגן, פלנטריום ומוזיאון לאמנות מודרנית.
בשנת 2000 הוקם במקום מרכז מבקרים מפואר ומשוכלל עם שני מגדלי זכוכית בגובה 17 קומות, הנקרא עיר המכוניות (Autostadt). במגדלים, המאחסנים כלי רכב בהזמנה מראש, מעלית רובוטית מוסרת ללקוחות מועדפים מרחבי אירופה את מכוניתם החדשה. ב"עיר" ישנו פארק גדול עם ביתני התצוגה של כל דגמי החברה (כולל אאודי, פורשה, למבורגיני וסקודה), סימולטורים לנהיגה, מוזיאון מכוניות (עם תצוגה קבועה של דגמים לאורך ההיסטוריה), תצוגות של כלי רכב בנושאים שונים (למשל, רכבי שטח או רכבי ענק), מסעדות, בית קולנוע (לסרטי מכוניות) ועוד. ברוב ביתני התצוגה אפשר לשבת בדגמי מכוניות, ובחלקם יש תצוגות ומופעים אור קוליים. ילדים יכולים לקבל "רישיון" לנהיגה במכונית חשמלית קטנטונת, וניתן אפילו לקחת מכונית לנסיעת מבחן.
בקרבת "עיר הרכבים" ממוקם האצטדיון של קבוצת הכדורגל המפורסמת של העיר, VFL Wolvesburg. בסמוך לאצטדיון הראשי נמצא מרכז המבקרים של הקבוצה, וכן מגרש אימונים קטן יותר.

יהדות וולפסבורג
---------------

ב-2007 הוקמה לראשונה בוולפסבורג קהילה יהודית אורתודוקסית. 
הקהילה משמשת מרכז יהודי בעיר וכוללת בתוכו פעילות מגוונת כמו בית כנסת, בית ספר לנוער, מקווה, ספרייה ועוד. רובה של הקהילה (כ-90%) הם יהודים שהגיעו מחבר העמים. הקהילה ממוקמת ברובע זנדקאמפ (Sandkamp).

ספורט
-----

לעיר וולפסבורג יש קבוצת כדורגל המשחקת בבונדסליגה.

ערים תאומות
-----------

* ארצות הבריתארצות הברית צ'טנוגה, טנסי, ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל גרמניה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולפסבורג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וולפסבורג
* וולפסבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555084505171
* BnF: cb119940716 (data)
* GND: 4066874-5
* LCCN: n79138889
* MusicBrainz: 208bd366-2e20-4190-8107-035a226c0c75
* NKC: xx0030309
* SUDOC: 028021363
* VIAF: 137198526
* WorldCat: lccn-n79138889

 |