recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אנדרטה לטיסת דאבל איגל II במקום המראתו במדינת מיין, ארצות הברית
**דאבל איגל II** הוא שמו של הכדור הפורח הראשון שהשלים חצייה של האוקיינוס האטלנטי. הוא המריא מהחוף המזרחי של ארצות הברית ונחת בצרפת ב-17 באוגוסט 1978, בתום טיסה של 137 שעות ושש דקות. טייסי הכדור היו האמריקאים בן אברוצו (Ben Abruzzo), מקסי אנדרסון (Maxie Anderson) ולארי ניומן (Larry Newman).

רקע
---

טיסת דאבל איגל II הייתה הניסיון ה-14 לחציית האוקיינוס האטלנטי באמצעות כדור פורח. הניסיונות החלו ב-1873. במהלכם אבדו שני בלונים בעת טיסותיהם (ב-1970 וב-1974) ועקבות אנשי צוותם לא נודעו. ב-1974 התרסק בלון נוסף במהלך טיסתו וטייסו נהרג. בסך הכל נספו חמישה אנשים במהלך הניסיונות. בניסיון העשירי ב-1976 עבר הבלון את המרחק האווירי הגדול ביותר מבין כל הבלונים עד שנחת באוקיינוס ממזרח לאיים האזוריים. הבלון שהוטס בניסיון הבא ב-1977, דאבל איגל I, נחת באוקיינוס ממערב לאיסלנד. בניסיון ה-13 ב-1978 הגיע הבלון זאנוסי (Zanussi) קרוב ביותר להצלחה כאשר נחת באוקיינוס כ-180 קילומטר ממערב לצרפת.

הטיסה
-----

דאבל איגל II המריא ב-11 באוגוסט מהאי פרסק (Presque) במדינת מיין שבארצות הברית. הטיסה נחשבה לחצייה מוצלחת של האוקיינוס האטלנטי מהזמן שבו חצה הכדור את חוף אירלנד ב-16 באוגוסט. ניומן התכוון לקפוץ מסל הבלון לקראת הנחיתה ולנחות באמצעות גלשן אוויר, אך הדבר לא נעשה כיוון שהיה על הצוות להשליך את הגלשן כנטל קודם לכן.

השלטונות הצרפתיים סגרו למען הכדור את נמל התעופה לה בורז'ה שמצפון-מזרח לפריז כדי שיוכל לנחות בו, כדרך שעשה צ'ארלס לינדברג בסיום טיסתו ההיסטורית ב-1927, אך הצוות נאלץ לוותר על הנחיתה שם משום שלכדור לא נותר עילוי מספיק כדי לחצות בבטחה את המרחב האווירי של פריז. הם נחתו בשדה שעורה של חקלאי מקומי במיסריי (Miserey) שממערב לפריז. הכדור הוקף במהרה בסקרנים, שגנבו חלק מציודו כמזכרות. 

### נתונים

* **הבלון**: נפח 4,500 מטר מעוקב, ממולא הליום. גובה 34 מטר, רוחב 20 מטר, משקל 340 קילוגרם (ריק)
* **הסל**: אורך 4.57 מטר, רוחב 2.13 מטר, גובה 1.52 מטר, משקל 730 קילוגרם
* **ציוד**: חמישה מכשירי רדיו, משדר משואת רדיו
* **זמן ההמראה**: 11 באוגוסט, 20:43 (זמן מקומי) (12 באוגוסט, 00:42 לפי שעון גריניץ')
* **זמן הנחיתה**: 17 באוגוסט, 19:49 (זמן מקומי) (17 באוגוסט, 17:48 לפי שעון גריניץ')
* **משך הטיסה**: 137 שעות, שש דקות (5.7 ימים)
* **גובה טיסה**: מינימלי 1,070 מטר (ב-13 באוגוסט), מקסימלי 7,605 מטר (ב-16 באוגוסט)
* **מרחק טיסה**: 4,988 קילומטר.

לאחר הטיסה
----------

חברת אייר פראנס מימנה לאנשי הצוות ונשותיהם טיסה חזרה מצרפת לארצות הברית על סיפון מטוס הנוסעים קונקורד.

תיעוד מלא של מהלך הטיסה התפרסם בגיליון דצמבר 1978 של הירחון נשיונל ג'יאוגרפיק. 

ב-13 ביוני 1979 עוטרו שלושת אנשי הצוות של הבלון על הישגם במדליית הזהב של הקונגרס.

הסל של הכדור דאבל איגל II נמצא בתצוגה בשלוחת מוזיאון האוויר והחלל הלאומי של ארצות הברית שליד נמל התעופה הבינלאומי דאלס שבארצות הברית.

אנדרטה לטיסה, הכוללת דגם של הבלון, הוקמה באתר שממנו המריא הבלון במדינת מיין. 

שדה התעופה דאבל איגל II שליד העיר אלבקרקי במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית נקרא על שמו של הבלון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאבל איגל II** בוויקישיתוף
* מאמר על טיסות דאבל איגל I ודאבל איגל II, מאתר Balloon Life, באתר Web Archive
* מאמר על טיסת דאבל איגל I, באתר eballoon
* תיאור הסל, באתר מוזיאון האוויר והחלל
**קוליברי לבן-חזה הררי** (שם מדעי: ***Lampornis castaneoventris***) הוא מין של עוף קטן ממשפחת הקוליבריים האנדמי למדינת פנמה. המין תואר ב-1851 בידי החוקר האנגלי ג'ון גולד, כאשר במקור הוא נחשב לתת-מין של *Lampornis cinereicauda*.

מאפיינים
--------

קוליברי זה מגיע לאורך של 12 ס"מ ולמשקל של 5 עד 6 גרם, מה שהופך אותו לבין הקטנים שבעופות. הוא בעל מקור שחור ארוך ונוצותיו בעלות גוון ירוק-ברונזה בחלק העליון, הראש מעט כהה עם כיפה כחולה-ירוקה, מאחורי העין עובר פס לבן עד העורף והסנטר והחזה לבנים. הבטן אפורה מתכתית והכנפיים והזנב כהים וארוכים. הנקבות בעלות גב ירוק-בהיר לחלוטין והחזה והבטן אדמדמים כהים, עם זנב אפור בעל קצוות לבנים או שחורים.

הקוליברי ההררי מצוי בהרים של מחוז צ'יריקי (אנ') שבמערב פנמה. הוא חי ביערות ההרים ובשיחיות בעלות הפרחים שעליהם, בגובה של עד 1,500 מטרים והוא ממריא עד לקו העצים. לעיתים הוא מצוי גם ביישובים בקרבת היערות אך הוא איננו נודד.

כמו שאר הקוליבריים הוא ניזון מיניקת צוף מפרחים מקומיים, ביניהם אפיפיטים ועוד והנקבות מחפשות פרחים נמוכים בשיחים. הוא ניזון גם מפרוקי-רגליים שהוא לוכד במקורו והוא נאלץ לשמור על הפרחים מפיקי הצוף מפני פולשים כמו קוליבריים אחרים. קוליברי זה תוקפני מאוד ויגרש אף קוליבריים גדולים ממנו, דבר שעשוי להיות חיוני מאחר שחלק מהפולשים הורסים את הפרחים.

עונת הרבייה של הקוליברי מתרחשת בין אוקטובר לאפריל והקן שלו מכיל גביע סיבים מוקפי טחב וחזזית. הנקבה בונה לבדה את הקן ומטילה בו 2 ביצים, עליהם היא דוגרת 15 עד 19 ימים עד הבקיעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוליברי לבן-חזה הררי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוליברי לבן-חזה הררי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סלימאן מוחמד עבדול-חאמיד חאטר** (בערבית: **سليمان محمد عبد الحميد خاطر**; 1961–1986) היה חייל מצרי שביצע את הפיגוע בראס בורקה ב-5 באוקטובר 1985, כאשר פתח באש על ישראלי תיירים בחצי האי סיני, והרג שבעה מהם, וכן שוטר מצרי. בעוד שישראל דרשה להענישו בחומרה, הוא נהנה מתמיכה רחבה במצרים וברחבי העולם הערבי על מעשיו. חאטר נמצא מת בינואר 1986, תלוי בתא הכלא שלו, וסיבת מותו נקבעה רשמית כהתאבדות. רבים חשדו כי השלטונות המצריים הרגו אותו ובימו "התאבדות" כבריחה נוחה מהדילמה הפוליטית שלהם.

ראשית חייו
----------

סולימאן ח'אטר נולד בשנת 1961 בכפר עקיד (מאוית גם "אקיאד") בנפתא-שרקיה במצרים. הוא היה הצעיר מבין שלושה בנים ושתי בנות. במהלך ילדותו, חאטר היה עד להפצצת בית הספר בבחר אל-בקר ב-8 באפריל 1970.

בבגרותו הצטרף חאטר לכוחות הביטחון המרכזי המצריים כחלק משירות החובה הלאומי שלו. הוא גם החל ללמוד משפטים באוניברסיטת זגאציג באמצעות תוכנית לחינוך מרחוק.

טבח ראס בורקה
-------------

 ערך מורחב – **הפיגוע בראס בורקה**  
 לפי הדו"ח של סוכנות הידיעות AP שפרסמה פיטסבורג פרס, ב-5 באוקטובר 1985, חאטר, שוטר, ירה והרג 7 תיירים ישראלים, בהם ארבעה ילדים ושתי נשים, במרחק של כ-25 מיילים מגבול מצרים-ישראל. ח'טר פצע שני קטינים נוספים, אחד בן 5. הירי אירע בשעות אחר הצהריים המאוחרות ליד אתר נופש.

בית משפט צבאי
-------------

עורך דינו של חאטר ביקש לקיים את המשפט בבית משפט אזרחי, אך בקשתו נדחתה. הוא הועמד למשפט צבאי, נמצא אשם ונידון למאסר עולם עם עבודת פרך ב-28 בדצמבר 1985. הוא נשלח לכלא הצבאי בקהיר כדי להתחיל לרצות את עונשו. חאטר התאבד ב-7 בינואר 1986, פחות משבועיים לתקופת חייו. הוא נמצא תלוי בתאו.

### תמיכה ציבורית

גזר דינו של ח'טר גרר לחץ ציבורי נגדי ביוזמת מפלגת אל-ופד, מפלגת האופוזיציה המרכזית במצרים באותה תקופה. העיתון של מפלגה זו פרסם סיפור מזויף, בו נטען כי התיירים ההרוגים הם חיילים ישראלים שחצו את גבול מצרים ותקפו את עמדתו של ח'טר. בזמן שהעיתונים הפרו-ממשלתיים שתקו על התקרית, בעיתוני האופוזיציה פרסמו מאמרים המשבחים את ח'אטר, והללו אותו כ"גיבור סיני". בעיתונות האופוזיציה פרסמו מאמרים שונים שניסו להצדיק את מעשיו, כולל שהתיירים הישראלים היו מרגלים שנתפסו. צילום מתקנים צבאיים סודיים, שהם ירקו וקרעו דגל מצרים, שנשים ישראליות עירומות למחצה פגעו בחאטר שומר המצוות, או שהתיירים תקפו אותו. עם פתיחת משפטו של חאטר, התקיים גל של עצרות מחאה ברחבי מצרים, וכ-140 בני אדם נעצרו, רובם באוניברסיטת זגאזיג, שם היה חאטר סטודנט למשפטים. על פי הדיווחים, כמה אלפי אנשים השתתפו בעצרת בקהיר במחאה על משפטו. עורכי הדין הבולטים במצרים עמדו בתור כדי להגן בלהט על חאטר. לאחר מכן, העיתונות הפרו-ממשלתית פרסמה לראשונה את הסיפור האמיתי מאחורי הטבח, וחשפה כי רוב הקורבנות היו למעשה נשים וילדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  By Jeffrey Bartholet, EGYPT COP`S DEATH SPARKS UNREST, ‏9 January 1986
2. ↑  The New York Times, EGYPTIAN WHO SHOT 7 IS DEAD, The New York Times, ‏8 בינואר 1986
3. ↑  John Kifner, EGYPTIAN OPPOSITION LIONIZES GUARD WHO KILLED 7 ISRAELIS, The New York Times, ‏27 December 1985
4. ↑  Quandt, William B. (1 בדצמבר 2010). *The Middle East: Ten Years After Camp David*. Brookings Institution Press. p. 35. ISBN 978- 0-8157-2052-2. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**קולין ארצ'ר** (בנורווגית: **Colin Archer**;‏ 22 ביולי 1832 – 8 בפברואר 1921) היה אדריכל ימי ובונה ספינות מלרוויק, נורווגיה. הוריו היגרו לנורווגיה מסקוטלנד בשנת 1825. הוא עשה לו שם בבניית ספינות חזקות, בטוחות ומאריכות ימים.

ביוגרפיה ועבודתו
----------------

לפני שהחל בקריירה של אדריכל ימי בנורווגיה, עשה תקופת-מה בקווינסלנד, אוסטרליה, עם כמה מאחיו. בעת שהותו שם, הפליג עם מטעו במעלה נהר פיצרוי, קווינסלנד, "כשזה היה כמעט, אם לא לגמרי, לא-נודע". 

ארצ'ר והמספנה שלו נודעו בבניית ספינות בטוחות ובעלות משך חיים ארוך. הנודעת בספינותיו של קולין ארצ'ר הייתה הפראם, שנבנתה בהזמנת פריטיוף ננסן ולפי מפרט מדויק שלו, ושימשה את ננסן במשלחות שלו אל הקוטב הצפוני ובהמשך, את רואלד אמונדסן במשלחת הקוטב הדרומי ההיסטורית שלו, שכבשה לראשונה את הקוטב הדרומי; "פראם" שמורה עכשיו במוזיאון פראם באוסלו. ארצ'ר תכנן גם ספינת מפרשים איתנה ל-Redningsselskapet (החברה הנורווגית להצלה וחילוץ בים), שהייתה בשימוש שנים רבות ועכשיו ידועה כ"קולין ארצ'ר"; האבטיפוס של סירת ההצלה, "קולין ארצ'ר RS1", עודנה משמשת כמוזיאון צף. כמה ספינות מקוריות אחרות השייכות לחברת החילוץ וההצלה עדיין משייטות בים, בהן
*Frithjof Wiese* RS40.

ארצ'ר הקדיש זמן רב לחישוב הדרך היעילה ביותר לעיצוב כלי שיט. עד היום ממשיכים מעצבי אוניות לבחון את עבודתו בבואם לעצב אוניות חדשות. לזכותו רשום עיצובן של יותר ממאתיים ספינות, בהן הפראם.

מורשת
-----

הספינות שתוכננו על ידי ארצ'ר הותאמו במאה ה-20 להפלגות ספארי. ב-1904, בנה לסופר 
רוברט ארסקין צ'יילדרס סירה, שנקראה "אסגארד"; כיום מוצגת הסירה במוזיאון ונחשבת ליאכטה החשובה ביותר בתולדות אירלנד". בשנים הבאות השתמשו בוני ספינות אחרים בעיצוביו של ארצ'ר לבניית ספינות, שעשו להן שם בהפלגות הקפת כדור הארץ. החיקויים שנעשו משנות ה-70' ואילך בהשראת ספינות אלה עשו את סגנון העיצוב של ארצ'ר לפופולרי עד ימינו אלה.

אותות כבוד
----------

שתי ספינות חילוץ והצלה נקראו על שם ארצ'ר: ה"קולין ארצ'ר" משנת 1893 ובהמשך סירת ההצלה "קולין ארצ'ר". חצי האי קולין ארצ'ר, האי דבון, נונאווט מנציח את שמו.

מרוץ מפרשיות על שם קולין ארצ'ר, הנקרא גם הוא על שם בונה הספינות, מתקיים פעם בשנתיים. המירוץ מתחיל בלוורסוג, הולנד, ומסתיים בלרוויק, נורווגיה. המרחק הוא בסביבות 657 קילומטרים; משך המירוץ, בכפוף למזג האוויר וסוג הספינה, הוא בדרך כלל כשלושה, ארבעה או חמישה ימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולין ארצ'ר** בוויקישיתוף

* Home page (Norwegian) of RS1, first Colin Archer rescue boat
* Sail-Cutter Club Colin Archer (SCCA)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: archer-colin-2224
* BnF: cb12009992k (data)
* GND: 138405484
* ISNI: 0000 0000 6161 9422
* KulturNav: 1bdb9e90-83a7-49e2-bd86-435a37c39dc6
* LCCN: n79082010
* NTA: 131774050
* RERO: 02-A008944722
* SNAC: w61r6xc3
* SUDOC: 154714844
* Trove: 1467537
* VIAF: 3259149108451668780005
* WorldCat: lccn-n79082010

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיתונאי איראני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שמואל חיים (פירושונים).

עיתון "החיים", ד' באב תרפ"ה (1925), חלקו הימני בפרסית סטנדרטית וחלקו השמאלי בפרסית יהודית
**שמואל חיים** (ידוע גם בכינויים **מונסייר חיים** ו**שמואל יחזקאל אפנדי**; 1891 – 15 בדצמבר 1931) היה עיתונאי, מנהיג קהילתי ופעיל ציוני יהודי-איראני שכיהן כחבר המג'לס של איראן (הפרלמנט האיראני) בשנות ה-20 של המאה ה-20.

קורות חייו
----------

חיים נולד בעיר כרמאנשאה שבאזור האיראני של חבל כורדיסטן. בנעוריו התחנך בבית ספר של כל ישראל חברים והשתלם במספר שפות זרות. משנת 1914 עבד כפקיד מכס בעיר מולדתו, ובזכות חוש פוליטי מחודד עם הזמן החל לשמש גם כיועץ פוליטי של שגרירות בריטניה. בשנת 1920 עבר לעיר הבירה טהראן והחל לעבוד כעיתונאי עבור העיתון המוסלמי-הכללי "אתחאד" (אחדות). לאחר מכן החליט לצאת ביוזמה לייסד עיתון המיועד לקהילה היהודית, והקים עיתון שבועי בשם "החיים" שיצא לאור בשנים 1922–1925. מרבית העיתון היה כתוב בפרסית סטנדרטית, אך חלקו היה כתוב גם בפרסית יהודית.

חיים ניצל את במת העיתון כדי לבטא את עמדותיו בנושאים השונים על סדר היום של יהדות פרס באותה תקופה; הוא קרא לבני הקהילה לגלות מעורבות גדולה יותר בחיים הפוליטיים, קרא לעריכת רפורמות במוסדות הקהילה, וביקר את ממשלת איראן על מקרי אפליה ודיכוי של יהודיה. הוא לא חשש להביע את ביקורת זו כלפי הממשלה האיראנית בפומבי ואף יזם פניה לחבר הלאומים כדי שיסייע ליהודים באיראן, וכך רכש לעצמו לא מעט אויבים בממשל האיראני. כמו כן הוא השתמש בעיתון כבמה להפצת הרעיון הציוני. הוא האמין שהארגונים הציונים היהודים-איראנים הקיימים אינם מתנהלים ומתפקדים כשורה ולכן הקים ארגון ציוני מתחרה שזכה למספר רב של תומכים.

בשנת 1923 התמודד חיים וזכה ברוב גדול בבחירות של הקהילה היהודית לתפקיד הנציג היהודי בפרלמנט (מג'לס) של איראן, וכך היה לחבר באספה החמישית של המג'לס האיראני. בזמן כהונתו בפרלמנט הוא נטה לשתף פעולה עם חברי הפרלמנט מהאופוזיציה, וכך יצר אנטגוניזם מצד רזא ח'אן (ראש הממשלה דאז ולאחר מכן השאה). הוא היה צפוי לנצח גם בבחירות לכיסא היהודי במג'לס השישי, אך הושם במעצר בשבועיים וחצי לפני הבחירות ולבסוף הפסיד ליריבו ד"ר איוב לוקמאן נהוראי. מעט לאחר סיום כהונתו כחבר פרלמנט הואשם על ידי רשויות איראן בקשירת קשר להתנקשות בשאה מתוך כוונה להפוך את איראן לרפובליקה. הוא הועמד לדין בפני בית משפט צבאי שגזר עליו עונש מוות בשנת 1926. הוא נותר בכלא בתא נידונים למוות מספר שנים נוספות, וב-15 בדצמבר 1931 הוצא להורג על ידי כיתת יורים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאיר ששון, 'פרשת שמואל יחזקאל חיים אפנדי, נציג היהודים במג'לס האיראני: דמות שנויה במחלוקת', **פעמים** 118 (2009), עמ' 79–123.

* Amnon Netzer, "Haim Semu'el," *Encyclopaedia Iranica*, vol. 11 (2003), pp. 542-543.
* Orly R. Rahimiyan, "Haïm, Shemu’el," *Encyclopedia of Jews in the Islamic World*; executive Editor Norman A. Stillman, Brill Online, 2014


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315205877
* WorldCat (עם VIAF): 315205877

 |
**סלים בן עאשור** (בערבית: **سليم بن عاشور**; בצרפתית: **Selim Benachour**; נולד ב-8 בספטמבר 1981 בפריז, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי-תוניסאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן קבוצת פורסטה סוצ'אבה מהליגה הרומנית השלישית.

קריירת מועדונים
---------------

בן עאשור התחיל את הקריירה שלו בפריז סן-ז'רמן. בשנת 2001 עלה לבוגרים ונשאר במועדון עד לשנת 2005 במהלכם הושאל פעמיים בשנת 2002 למרטיג ובשנת 2003 לטרויה.

בשנת 2005 הוא עזב את פריז ועבר לויטוריה דה גימארייש הפורטוגלית, שנה לאחר מכן חתם ברובין קאזאן, ובשנת 2008 עזב את אירופה לאל-קאדסייה מכווית.

בקיץ 2009 חתם במאלגה לשנתיים. לאחר שנה איחר המועדון לרשום אותו בהתאחדות ומשום כך נאלץ לעזוב את המועדון. ב-21 בינואר 2011, הוא חזר לפורטוגל וחתם במאריטימו.

ב-16 ביוני 2012, בן עאשור חתם על חוזה לשנתיים עם המועדון הקפריסאי אפואל ניקוסיה. ב-23 באוגוסט 2012, הוא כבש את השער הראשון שלו באפואל נגד נפטצ'י באקו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. בהמשך זכה עם המועדון בשתי האליפויות, בסוף עונת 2013/2014 עזב את הקבוצה. ב-28 ביולי 2015 חתם במומביי סיטי ההודית.

קרייה בינלאומית
---------------

בשנת 2002 זומן בן עאשור לסגל נבחרת תוניסיה לקראת גביע אפריקה לאומות 2002 מאחר שלבן עאשור שורשים תוניסאים. בן עאשור היה עם הנבחרת גם במונדיאל 2002, גביע אפריקה לאומות 2004 בו זכתה תוניסיה, גביע הקונפדרציות 2005 ומונדיאל 2006. בשנת 2010 פרש מהנבחרת אחרי שצבר 44 הופעות וכבש 2 שערים.

תארים
-----

### קבוצתיים

* אליפות קפריסין: 2012/2013, 2013/2014
* הגביע הקפריסאי: 2014
* הסופר קאפ הקפריסאי: 2013

### בינלאומיים

* גביע אפריקה לאומות:**2004**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלים בן עאשור** בוויקישיתוף
* סלים בן עאשור, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת תוניסיה – מונדיאל 2002** |
| --- |
| 1 בומניג'ל • 
2 באדרה • 
3 בייה • 
4 מקאשר • 
5 ג'אזירי • 
6 ח.טרבלסי • 
7 מדהבי • 
8 גבסי • 
9 ג'לאסי • 
10 גודבן • 
11 סלימי • 
12 בעוזיין •
13 בועזיזי • 
14 מרזוקי •
15 ג'אידי •
16 בג'אווי •
17 טאבט •
18 בן עאשור •
19 מקדמי •
20 זיתוני •
21 מלקי •
22 ג'וואשי •
23 קלייטון •
מאמן: סוואיה | תוניסיהתוניסיה |
**פייר-שארל וילנב** (בצרפתית: **Pierre-Charles Villeneuve**; ‏31 בדצמבר 1763 - 22 באפריל 1806) היה אדמירל צרפתי, בן למשפחת אצולה המתייחסת על שושלת עתיקה.

ביוגרפיה
--------

וילנב נולד ב-31 בדצמבר 1763, ובשנת 1778 החל את שירותו בצי, השתתף בפעילות צבאית בקולוניות צרפתיות באמריקה הצפונית ובאמריקה הדרומית. משנת 1786 עבר לזירת הים התיכון. לאחר המהפכה הצרפתית התמנה למפקד אונייה אך נרדף עקב מוצאו ממשפחת אצולה.

בשנת 1798 השתתף במסעו של נפוליאון לכיבוש מצרים, כאשר בקרב אבוקיר הפגין פסיביות מוחלטת למרות שהחליף בתפקידו את מפקד הצי שנהרג בקרב, את שארית הצי הסיג למלטה שם נכנע לאנגלים.

בשנת 1804 התמנה לסגן-אדמירל. בשנת 1805 התמנה למפקד צי שתפקידו היה פלישה לאיים הבריטיים, עקב ידיעה גרועה של פרטי התוכנית האסטרטגית של פלישה לאיים התבלבל בתרגילי ההסחה, איבד זמן יקר ושיבש בזאת את לוח הזמנים של הפלישה. אחרי ניסיון פלישה לא מוצלח לאיים בריטיים נשלח לקדיס על מנת לפרוץ הסגר ימי בריטי על הצי הספרדי. אחרי שהתאחד עמו ב-21 באוקטובר 1805 ממערב לכף טרפלגר, שנמצא בדרום-מערב ספרד נלחם בקרב טרפלגר בצי הבריטי (הקרב הימי והחשוב ביותר של מלחמות נפוליאון). למרות יתרונו במספר הספינות (33 לעומת 27) הובס וילנב בקרב ונפל בשבי הבריטי.

לאחר ששוחרר מהשבי חזר לצרפת שבור ברוחו וירא מכעסו של נפוליאון. הוא ביקש לחזור לשירות אך בקשותיו נדחו.
ב-22 באפריל 1806, נמצא מת במלון דה לה פאטרי ברן עם שישה פצעי דקירה בריאה השמאלית ואחד בלב. הוא השאיר מכתב פרידה לאשתו. בהחלטת בית המשפט נרשם כי מדובר בהתאבדות. צורת מותו גרמה שפסק דין זה זכה לקיתונות של לעג בעיתונות הבריטית של אותה תקופה, והתרבו החשדות כי נפוליאון הורה בחשאי על רציחתו של וילנב. השאלה האם וילנב התאבד הייתה מקור למחלוקת בין היסטוריונים מאז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר וילנב** בוויקישיתוף
* פייר וילנב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb10068578n (data)
* GND: 1233688324
* ISNI: 0000 0000 9585 3022
* SUDOC: 243191006
* VIAF: 141404873
* WorldCat: viaf-141404873

 |
תווית "מס קנייה" על גבו של דוב צעצוע שנרכש בשנות ה-60 של המאה ה-20
תוויות "מס קנייה" על גבי תקליט שנרכש בשנות ה-60 של המאה ה-20
**מס קנייה** הוא מס עקיף (מס צריכה) המוטל על קבוצות מוצרים לצרכן ומחושב כאחוז מסוים מהמחיר הסיטונאי של המוצר.

בישראל, החלה הממשלה להטיל מיסי קנייה בשנת 1952, עם החלת חוק מס קניה (טובין ושירותים), תשי"ב-1952. החוק מסמיך את שר האוצר להטיל מס על מוצרים מסוימים, בנוסף למיסים אחרים המוטלים עליהם. על המוצרים הבאים מוטלים מיסי קנייה:

* כוהל
* משקאות משכרים
* מוצרי טבק (לרבות הטבק עצמו)
* רכב מנועי (כולל חלקים לרכב מנועי)
* מצברים חשמליים לרכב
* סוללות חשמליות לטלפונים סלולריים
* מוצרי אלקטרוניקה בידורית (כדוגמת מיקרופונים, רמקולים, תיבות לרמקולים, מגבירי קול, מקלטי רדיו, מקלטי טלוויזיה, מסכי טלוויזיה ומכשירי הקלטה)
* פרטי לבוש מפרווה
* מקררים בנפח שמעל 800 ליטר
* מסכי טלוויזיה שמעל 50 אינץ'
* רכבי שטח, טרקטורי משא וטרקטורונים
* כלי טיס מסוימים; מפרשיות מסוימות
* אופנועי ים
* ג'קוזי
* רהיטים עתיקים
* כלים חד פעמיים

המס מוטל בשיעורים שונים בהתאם לסוג הטובין.

מס הקנייה בישראל מוטל בין היתר על מוצרי הדלק (ביניהם בנזין, סולר, נפט, גז, פחם ומזוט). מס הקנייה המוטל על מוצרי דלק נקרא גם מס בלו והוא מס קצוב (נקוב בשקלים ולא כאחוז יחסי מהסכום).
החל מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 קיימת מדיניות של הפחתה הדרגתית של שיעורי מס הקנייה. המועד לחישוב המחיר הסיטונאי של הטובין, הוא בעת מכירתם לצרכן.

קיימות אפשרויות להחזרי מס קנייה, למשל במקרים של נכות, חוב אבוד או הישבון במקרה שמס הקנייה שולם עבור חומרי גלם ששימשו לייצור מוצרים ליצוא.

במדינות רבות באירופה הוחלף מס הקנייה במס ערך מוסף.

החל מ-2017 אין מס קנייה על טלפונים סלולריים וכרטיסי SIM.

ראו גם
------

* רשות המסים בישראל
* מכס
* מס ערך מוסף

קישורים חיצוניים
----------------

* סעיף 3.7 - מס קנייה, ברשות המיסים – מאגר מונחים מקצועיים
* עקרונות כלליים בנושא מס קניה בייצור מקומי, האתר הרשמי של רשות המסים בישראל
* מס קנייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאחורי הקלעים של המכס, באתר , ‏7 ביוני 2015 (ארכיון)
2. ↑  רשות המיסים, רשות המסים בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10643565

 |
פייר דניאל אואה
*Censura philosophiae Cartesianae*, 1723
**פייר דניאל אואה** (בצרפתית: **Pierre Daniel Huet**‏; 8 בפברואר 1630 - 26 בינואר 1721), מלומד ואיש דת צרפתי, מייסד האקדמיה למבנה גוף האדם בקאן (Academie du Physique) ובישוף קתולי של סואסון בין השנים 1685 - 1689.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בעיר קאן (כיום בירת חבל נורמנדי תחתית בצרפת) למשפחה פרוטסטנטית, אך התחנך בבית הספר הישועי שבעיר. הוא קיבל גם שיעורים אצל המזרחן והכומר הפרוטסטנטי סמואל בושאר. בהיותו בן עשרים שנה בלבד כבר נחשב לאחד המלומדים המבטיחים של תקופתו.

ב-1651 הגיע לפריז והתיידד עם גבריאל נודה שהיה מנהל ספריית מאזארן שבעיר. ב-1652 עזב את פריז בחברת סמואל בושאר שהוזמן לחצר המלכות בסטוקהולם על ידי כריסטינה מלכת שוודיה. שם, בספרייה המלכותית השוודית אואה גילה קטעים מתוך ספרו של אוריגן "פירושים לסנט מתיו".

אואה שב לפריז, התיידד עם ז'אן שאפלן, תרגם לצרפתית את הסיפור "דאפניס וקלואה" של הסופר היווני לונגוס וחיבר נובלה בשם: "דיאן דה קאסטרו". התעניינותו במתמטיקה גרמה לו ללמוד אסטרונומיה. היות שהיה קצר ראייה התעניין באנטומיה של העין וכתב חיבורים רבים על נושא זה. מאוחר יותר למד גם כימיה. הוא היה חבר בחוג הספרותי של מדלן דה סקודרי בפריז, ביקר אצל ציירים ולמד ארמית וערבית.

אואה העביר ביקורת על תורתו של רנה דקארט, שאותו העריץ בימי נעוריו. בהיותו חבר "האקדמיה לאמנויות היפות" של העיר קאן, ייסד בעיר זו את האקדמיה לפיזיקה (1662). ב-1668 פרסם את הקטעים שערך מתוך ספרו של אוריגן "פירושים לסנט מתיו". ב-1670 כתב את החיבור "מחקר על מקורותיו של הרומן", שהיה המחקר הראשון על ההיסטוריה הסיפור הבדיוני.

ב-1674 התקבל כחבר "האקדמיה הצרפתית". ב-1678 התמנה על ידי המלך לואי הארבעה עשר לאב המנזר של אולניי, וב-1685 התמנה לבישוף סואסון. ב-1692 התמנה לאב המנזר של פונטניי, אך ב-1699 החליט לפרוש מתפקידו זה, עבר להתגורר בבית הישועים בפריז, ומת שם ב-1721. 

אחרי מותו, ספרייתו וכתבי היד שלו שהוריש לישועים, נקנו על ידי המלך לואי הארבעה עשר בעבור הספרייה המלכותית הצרפתית. פורסמו מחקרים שלו ובהם "מחקר על הפילוסופיה של חולשת רוח האדם" (1723), והאוטוביוגרפיה שלו שנכתבה ב-1718 תורגמה לאנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר דניאל אואה** בוויקישיתוף
* פייר דניאל אואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262952805171
* BIBSYS: 90810128
* BNE: XX973995
* BnF: cb12175668j (data)
* CANTIC: a10950102
* CiNii: DA02255228
* GND: 119180936
* ISNI: 0000 0001 1020 315X
* LCCN: n84007206
* NKC: jo2006325052
* NLA: 36591403
* NLG: 159794
* NSK: 000144258
* NTA: 06923132X
* RERO: 02-A003388258
* SELIBR: 295874
* SNAC: w6rz0s2q
* SUDOC: 030315727
* Trove: 1309768
* VcBA: 495/19758
* VIAF: 4972902
* WorldCat: lccn-n84007206

 |
**סנטנדר בריטניה** (באנגלית: **Santander UK plc**) היא בנק בריטי המספקת שירותים פיננסיים ונמצא בבעלות מלאה של קבוצה "סנטנדר" הספרדית. מטה החברה ממוקם בדרך יוסטון בלונדון.

היסטוריה
--------

הבנק מבוסס על שלוש חברות בריטיות שנתנו שירותים בתחום vפיננסי. במהלך השנים 2004–2008 החברות נרכשו על ידי קבוצה "סנטנדר" הספרדית. הקמת הבנק הסתיימה בשנת 2010 כאשר נפתח הסניף הראשון במרכז לונדון. בהמשך סניפים אחרים עברו שינוי מיתוג ובסוף שנת 2010 פעלו מעל ל-1000 סניפים. בעקבות המיזוג הבנק נקלg למצב שברחובות מרכזיים של מספר ערי בריטניה היו מספר סניפים. כך למשל בפלימות היו ארבעה סניפים באותו רחוב במרחק של מאות מטרים. עד למרץ 2012 56 סניפים נסגרו בעקבות שינוי ארגוני ומיזוג. במהלך שנת 2012 היה ניסיון לרכוש סניפים נוספים מבנקים בריטים אך בסופו של דבר העסקה לא מומשה.

בשנת 2011 הבנק סבל מרמת שרות ירודה במיוחד מעל ל-500 מיליון פאונד נשמרו לצורך מתן פיצוי ללקוחות. בשנת 2012 סוכם על מכירת שרות כרטיסי אשראי ממותגים לבתי עסק שונים לחברת NewDay. העסקה נחתמה במאי 2013.

בשנת 2014 נשקלה הנפקה ראשונה לציבור שבסופו של דבר הוקפאה.

בשנת 2019 הוחלט על סגירת 140 ובשנת 2021 נסגרו עוד 111 סניפים.

בנק סנטנדר בריטניה נותן מגוון רחש של שירותים פיננסיים ללקוחות לרבות משכנתה. כל הפעילות מבוצעת בגבולות בריטניה ורק כ-1% מבוצע מחוץ לגבולות המדינה.

באופן מסורתי בנק נותן חסות לקבוצת McLaren של תחרויות פורמולה 1 ותחרויות גרנד פרי בריטניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטנדר בריטניה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סנטנדר בריטניה (הממלכה המאוחדת)
* סנטנדר בריטניה, ברשת החברתית פייסבוק

* סנטנדר בריטניה, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Is Santander Britain's worst bank?, the Guardian, ‏2011-02-26 (באנגלית)
ג'סו אקרילי
**ג'סו** הוא צבע בסיס המשמש לאמנות, המבוסס על סידן פחמתי. קיימות מספר נוסחאות לייצור ג'סו: הוותיקה יותר נמצאת בשימוש מספר מאות שנים ומורכבת מסידן פחמתי ודבק חיות, העשוי מעורות ארנבות; הנפוצה ביותר החל מהמאה ה-20 היא ג'סו אקרילי, בו הוחלף דבק הארנבות בשרף אקרילי כלשהו (על פי רוב לטקס) עם תוספת צבען (לרוב לבן טיטניום). שתי הנוסחאות יוצרות צבע, שבמשיחה על משטח מתייבש במהירות לגוון לבן חזק. עם זאת, קיימות גרסאות של ג'סו בכל גוון נדרש, על ידי החלפת הצבען המוסף.

מקור השם
--------

ג'סו הוא תעתיק מהמילה האנגלית Gesso, שהושאלה מאיטלקית, בה משמעותה "גיר לוח". משמעות זו דומה למילה היוונית Gypsum, שבאה לתאר חומר דומה מאוד, המורכב מדבק חיות וגבס במקום סידן פחמתי. כיום באיטלקית המונח משמש גם לתיאור המחצב גבס.

האקדמיה ללשון העברית טרם העניקה שם עברי לג'סו, ולפיכך משתמשים בתעתיק המילולי בעברית.

שימוש
-----

ג'סו משמש על מנת להכין משטחי ציור לצביעה. מרקמו גרעיני מספיק על מנת לתפוס את הצבע מהמברשת, אך חלק דיו על מנת שמרקם הציור לא ייפגם. הגמישות של הג'סו מסייעת לציור שעליו להתמודד עם שינויי לחות וטמפרטורה. על פי רוב, ציורי שמן וטמפרה בוצעו על משטח מכוסה ג'סו באופן מסורתי. 

נהוג להכין לוח כמשטח ציור במספר שכבות ג'סו, בתהליך ארוך והדרגתי, טרם הציור עליו. הכנת קנבס לציור דורשת משיחת ג'סו, אך תהליך ההכנה מהיר יותר.

שימור
-----

אחת המחלוקות שהתעוררו עם הגעת הג'סו האקרילי הוא החשש כי החומציות של צבעי השמן תאכל את שכבת הבסיס במרוצת השנים. חשש זה מעולם לא בוסס במחקר מדעי. אף על פי כן, משתמשים מספר ציירי שמן בג'סו המורכב מדבק ארנבות מחשש שימור העבודות למאות הבאות.[דרושה הבהרה]

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ג'סו** |

ראו גם
------

* מרגרט מקדונלד מקינטוש

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'סו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צילום לווין של קפריסין
**מסאוריה** (ביוונית: **Μεσαορία**; בטורקית: **Mesarya Ovası** - "מישור מסריה") הוא מישור רחב-ידיים בצורת משולש ובשטח של כ-1,000 קמ"ר, התופס את חלקו המזרחי של מרכז האי קפריסין. מישור מסאוריה שוכן בין הרי קירניה מצפון, הרי הטרואודוס מדרום וממערב והים התיכון ממזרח, והוא מכסה כתשיעית משטחו של האי. מיקומו בין שני רכסי הרים הקנה לו את שמו, שמשמעותו ביוונית היא "בין ההרים". אורכו של המישור הוא 65 ק"מ ממזרח למערב ורוחבו המרבי מגיע ל-35 ק"מ במזרחו. הוא שטוח למדי ומגיע עד לגובה של כ-325 מטרים מעל פני הים לכל היותר. המישור מחורץ במספר ערוצי אכזב, והנהר הארוך ביותר באי, פדיאוס/קלינדרה (Πεδιαίος/Kanlıdere) חוצה אותו ממערב למזרח. 

עד לפני כמיליון שנים היה המישור שקוע מתחת לפני הים בין שני איים המהווים כיום את שני רכסי ההרים שמדרום ומצפון לו. המישור התרומם ויצר את האי קפריסין, אך שב וכוסה מספר פעמים עד שקיבל את צורתו הנוכחית בפליסטוקן. עד המאה ה-1 לפנה"ס היה המסאוריה מכוסה ביער צפוף, אז זה נכרת, והדבר גרם לסחיפת הקרקע. הצמחייה הטבעית במישור מוגבלת לשיחים ולעשב המשמשים כמזון לעדרים. למרות זאת המסאוריה הוא אסם החקלאות המרכזי של האי, אך הענף תלוי לחלוטין בגשמי החורף המעטים יחסית למשקעים היורדים בהרים ובהשקיה. המישור מיושב בצפיפות ולצד כפרים רבים שוכנות בו הערים ניקוסיה, לפקושה ופמגוסטה. מאז פלישת טורקיה לקפריסין ב-1974 מחולק המישור בין הרפובליקה של קפריסין מדרום והרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין מצפון.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534704105171
* LCCN: sh96010820
* VIAF: 315136955
* WorldCat (עם VIAF): 315136955

 |
המזרקה בבסיס הבניין
**סנטר פוינט** (באנגלית: **Centre Point** או **Centrepoint**) הוא גורד שחקים במרכז לונדון. מבנה משרדים זה ממוקם ברחוב אוקספורד החדש מס' 101–103, בסמוך לכיכר סנט גיילס, ומעל תחנת הרכבת התחתית דרך טוטנהאם קורט.

תיאור המבנה
-----------

המגדל תוכנן על ידי האדריכל ריצ'רד סייפרט והוקם בין השנים 1963–1966. מבנה זה הוא ה-19 בגובהו בלונדון רבתי, וגובהו עומד על 117 מטרים (35 קומות). שטח המבנה כ-27,800 מטר רבוע. מגדל זה היה גורד השחקים הראשון שנבנה בלונדון.

היסטוריה
--------

האתר בו עומד המבנה שימש בעבר אתר ההוצאה להורג של העיר לונדון. המבנה הוקם כמבנה משרדים על ידי הנרי הייאמס אשר חכר את האתר מממשלת בריטניה ל-150 שנה בעלות של 18,500 ליש"ט לשנה. במהלך תכנון המבנה ניהלו הייאמס וסייפרט, שרצו לבנות מבנה הגבוה מהמותר, משא ומתן עם מועצת מחוז לונדון בדבר גובה המבנה. בתום המשא ומתן, הותר להם לבנות מבנה בן 35 קומות בתמורה למימון בניית צומת רחובות חדש בין דרך טוטנהאם קורט, רחוב אוקספורד וכיכר סנט גיילס.

עם הקמת המבנה עמד המבנה ריק במספר מספר שנים, מאחר שהייאמס רצה להשכיר את כל המבנה לדייר אחד. המחיר הנדרש עבור השכירות היה £1,250,000. הבניין הריק הפך עם הזמן לסמל של רדיפת הבצע בענף הנדל"ן, ואנשי ציבור קראו לממשלה להשתלט על הבניין. לבסוף הסכים הייאמס להשכיר כל קומה בנפרד. בזמן שהמבנה עמד בריקנותו נפוצו בציבור תאוריות קשר לפיהן ממשלת בריטניה שילמה להייאנס להשאיר את הבניין ריק, כיוון שבשל היותו בעל מיזוג אוויר (דבר נדיר באותה עת), ובשל מיקומו מעל תחנת הרכבת התחתית, רצתה הממשלה להשתמש במבנה כמבנה עבורה בעת מלחמה אטומית.

ביום שישי, 18 בינואר 1974, בשעות הערב פרצו שני חסרי בית למבנה במחאה על המחסור במגורים בלונדון. הם פונו מן המבנה ביום ראשון, אולם מעשיהם הביאו למחאה ציבורית ולייסוד קרן צדקה שנקראת על שם הבניין קרן סנטרפויינט. ביולי 1980 הושכר הבניין לאיגוד התעשייה הבריטית. ב-1995 הוכרז הבניין כבניין לשימור בעל חשיבות היסטורית וארכיטקטונית וזאת על אף ביקורות רבות בדבר מראה המבנה ובדבר תכנונו. בחודש אוקטובר 2005 נקנה הבניין מבעליה הקודמים, Blackmoor LP, על ידי חברת Targetfollow תמורת 85 מיליון דולר, והחל משנת 2008 אכלסו את הבניין תאגידים מסחריים לאחר שעבר שיפוצים נרחבים.

ראו גם
------

* גורדי שחקים בלונדון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטר פוינט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סנטר פוינט
* הבניין הכושל ביותר בבריטניה אתר ה-BBC

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **פורטל האדריכלות** |
**קודי טיילור הול** (באנגלית: **Cody Taylor Hall**; נולד ב-31 במאי 1991), הידוע יותר בשם הבמה שלו, **קודי הול** הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות היפני Pro Wrestling Noah.

תחילת קריירת ההיאבקות
---------------------

קודי החל להתאמן בין השנים 2010–2012 כמתאבק מקצועי במטרה להמשיך את צעדיו של אביו, סקוט הול, והוא אחד הגורמים שעזרו לו להתחיל להתאבק.

קריירת היאבקות מקצועית
----------------------

### ארגונים עצמאיים (2012–2014)

הקרב הראשון של קודי נערך ב-14 ביולי 2012, כאשר הוא מנצח את ג'וש הס. במשך השנים הול התאבק בכמה ארגונים עצמאיים, לרוב בקרבות זוגות עם קווין נאש או שון וולטמן, שניהם חברים טובים של אביו. שנתיים לאחר מכן קודי זכה באליפות במשקל כבד של הארגון המקומי בג'ורג'יה בשם SFCW.

### NJPW‏ (2015–2017)

הול כחלק מקבוצת Bullet Club בפברואר 2015
בתחילת שנת 2015 קודי החל להתאבק בארגון היפני המוכר NJPW. קודי ערך את הופעת הבכורה שלו כ"טירון" בקבוצה Bullet Club. את הקרב הראשון שלו בזירה ערך חודש לאחר מכן בקרב המרכזי 5 על 5 עם חברי קבוצתו, קרב שאותו קבוצתו נחלה הפסד. את הקרבות הראשונים שלו בזירה הוא הפסיד כחלק מקרבות רבי משתתפים (עם חברי קבוצת ה-Bullet Club) כאשר בכל המקרים הוא זה שמוצמד. את הניצחון הראשון שלו השיג ב-24 אפריל בקרב זוגות, שהוא שוב בעצם לא הגורם המצמיד. במשך השנה הול שימש בעיקר כמאבטח של הצמד "יאנג באקס". את ניצחון הבכורה שלו בקרב יחידים השיג ב-2 באפריל 2016 כאשר הוא מכניע את היראי קוואטו. קודי נפצע יותר מאוחר אותו החודש ונשאר מחוץ לפעילות עד ינואר 2017, כשהפרופיל שלו נמחק מהאתר הרשמי של הארגון.

### Pro Wrestling Noah‏ (2017–2019)

ב-13 במרץ הארגון היפני Noah הודיע שהול יחל לעבוד עבורם ב-11 באפריל. בחודש זה הול חבר לרנדי ריין בטורניר גלובל טאג ליג, כשהם מסיימים במאזן של ארבעה ניצחונות ושלושה הפסדים וכושלים לעלות לשלבים הבאים. הול וריין קיבלו הזדמנות להילחם על אליפות הזוגות ב-4 ביוני, אך נוצחו על ידי טניגוצ'י ומרפוג'י. ב-1 באוקטובר איתגר את איליי דרייק לקרב על האליפות הגלובלית של GFW, אך לא הצליח לנצח אותו ולזכות בתואר.

חיים אישיים
-----------

הודות לחברות הטובה בין אביו, קווין נאש ושון וולטמן, קודי מחשיב את האחרונים לדודים. קודי שירת בחיל האוויר של ארצות הברית ואף המשיך את שירות כשירות חובה עד שהחליט ללכת בדרך סקוט אביו, ולהיות מתאבק כמוהו.

אליפויות והישגים
----------------

* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI**
	+ PWI דירג אותו במקום ה-317 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קודי הול** בוויקישיתוף
* קודי הול, ברשת החברתית טוויטר
* קודי הול, ברשת החברתית אינסטגרם
* קודי הול, באתר Online World of Wrestling
**הסְכִיפֶּרְקה** הוא גזע כלבים קטן שמוצאו בבלגיה. הופיע לראשונה במאה ה-16. ישנה אי הסכמה בנוגע לסיווגו כטריירים, שפיץ או כלב רועים. אורך חייו של זן זה הוא כ-14 שנים ואף מעבר לכך.

מראה
----

הסְכִיפֶּרְקה הוא לרוב שחור לחלוטין. למרות שניתן למצוא כלבים מזן זה אף בצבעים שונים (החל בזהוב ועד בחום שוקולד), בתחרויות כלבים משתתפים לרוב רק כלבי סכיפרקה בצבע שחור. הסכיפרקה הם בעלי אוזניים מחודדות וקטנות דמויות משולש הממוקמות גבוה בראשם. לסכיפרקה פרווה כפולה, הפרווה התחתונה נעימה ורכה ואילו השכבה העליונה מעט קשיחה ועמידה בפני שינויים במזג האוויר. את ראשיהם מקיפה פרווה ארוכה וקשיחה. לעיתים נולדים בני הזן כשהם קצוצי-זנב לחלוטין ולעיתים בעלי זנב מעוגל מעט עם פרווה מזדקרת. הכלב קטן יחסית ולרוב לא יעלה משקלו על עשרה קילוגרמים.

גובהו הממוצע של הסכיפרקה 28 עד 33 סנטימטרים ומשקלו הממוצע 5.4 עד 7.3 קילוגרמים.

היסטוריה
--------

הסכיפרקה ידוע גם כ-"בלגי הסיפון", "רב חובל מיניאטורי", וכ-"שד קטן שחור", ומקורו בחלק הפלמי של בלגיה. הסכיפרקה בלט ביצירות הכתיבה של הנזיר ונסלסאס.

מלבד מהיותו כלב לוויה, נחשב הסכיפרקה ככלב שמירה על הסיפון. הוא תופס מזיקים ושומר על חפצי האנשים והספינה.
כמו כן, ידוע הסכיפרקה גם בשמירה על סוסים שסחבו מסעות על גבם.

אופי הגזע
---------

הסכיפרקה הוא כלב פעלתן, חי ומתריע, כל אלו מעידים על כלב המסוגל לציית, חכם ונאמן. כלבי הסכיפרקה נאמנים עד מאוד לאדם אחד בסביבת המשפחה, אך חביבים וסובלניים עם ילדים; עם זאת, הם מתריעים ומתגוננים מזרים.

### התאמה לחיות אחרות

הסכיפרקה מסוגל לחיים משותפים עם חיות קטנות נוספות. כלב זה מצריך אילוף מגיל קטן כדי שבשלב מאוחר יותר בחייו ניתן יהיה להכניס חיות חדשות אל מרחב המחיה שלו; הסכיפרקה הוא כלב "אגואיסט" ובשל כך כלבים גדולים מסוגלים לפגוע בכלב הקטן בעקבות התנהגות זו. הסכיפרקה נהנים מחברתם של אנשי משפחתם ומעוד כלבים מבני גזעם.

### בריאות

לסכיפרקה אין בעיות בריאותיות מיוחדות, הוא מגיע לעיתים לא רחוקות לגילאי ה-18. כל שנדרש לסכיפרקה הוא פעילות יומיומית במידה ותזונה מאוזנת, על מגדלי הזן להימנע במיוחד מבעיות של השמנת יתר אצל הסכיפרקה.

בישראל
------

כיום הגזע אינו מופיע במאגר הגידול הישראלי או בתערוכות הכלבים מלבד כלבה אחת המיובאת מבלגיה. לפני כ-12 שנה נראו זוג מהגזע, אך פיתוח הגזע בארץ טרם בוצע.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סכיפרקה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* סכיפרקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560592105171
* LCCN: sh85118128

 |
סכימה של כל הקודונים וחומצות האמינו שהם מקודדים אליהם
סדר הופעת שבעה קודונים על קטע קצר ב-mRNA
**קודון** הוא רצף של 3 נוקלאוטידים שנמצא ב-DNA וב-mRNA, המקודד לחומצת אמינו מסוימת או לסיום התרגום. החומר התורשתי נקרא בשלשות נוקלאוטידים הנקראות קודונים, לפי כללי הקוד הגנטי. מסיבה זו גורמת מוטציית הוספה או החסרה להסטת מסגרת, המשבשת את קריאת הגן ממקום המוטציה והלאה.

מתוך 64 הקודונים המתקבלים מצרופים שונים של ארבעת הבסיסים החנקניים המצויים בחומר התורשתי, 61 מקודדים ל-20 חומצות האמינו, ועל כן רוב חומצות האמינו מקודדות על ידי יותר מקודון אחד. גמישות זו באה לידי ביטוי בעיקר בנוקלאוטיד השלישי, ולכן לעיתים קרובות מוטציות בנוקלאוטיד זה לא יובילו לשינוי במבנהו הראשוני של החלבון (דהיינו, רצף חומצות האמינו המרכיבות אותו) כלל. שלושת הקודונים הנותרים משמשים כקודוני סיום המקודדים לסיום תהליך התרגום.

הקודון AUG משמש, בנוסף לקידוד למתיונין כקודון פתיחה, המציין היכן יש להתחיל את התרגום. כל חלבון למעשה מתחיל בחומצה האמינית מתיונין אלא אם כן מיד לאחר ייצורו הוא עובר תהליך הקוטע ממנו חומצה אמינית זו.

בחלק מהתאים בהם יש חומצה אמינית לא שגרתית שמשולבת בחלבונים, אחד מהקודונים המקודד באופן שיגרתי להפסקת ייצור החלבון, מקודד בתאים אלה לאותה חומצה אמינית בלתי שגרתית. לדוגמה, בתאים שבהם יש סלנוציסטין, הקודון UGA מקודד לחומצה אמינית זו ולא להפסקת ייצור החלבון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  A selenoprotein in the plant kingdom. Mass spectrometry confirms that an opal codon (UGA) encodes selenocysteine in Chlamydomonas reinhardtii gluththione peroxidase Fu LH, Wang XF, Eyal Y, She YM, Donald LJ, Standing KG, Ben-Hayyim G. J Biol Chem. 2002 Jul 19;277(29):25983-91. Epub 2002 Apr 24
**בן הארץ** (באנגלית: **Native Son**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2019, שמבוסס על ספר של ריצ'רד רייט באותו השם שהופק על ידי ראשיד ג'ונסון. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 2019. הסרט עוקב אחרי ביגר (אשטון סנדרס), צעיר אפרו אמריקאי משיקגו שמקבל הזדמנות לעבוד בתור נהג של איש עסקים.

עלילה
-----

ביגר תומאס הוא צעיר אפרו אמריקאי שחי עם משפחתו (ללא אביו שמת) בשיקגו. יום אחד הוא מקבל הצעה להתראיין למשרת נהג אצל איש עסקים ומשפחתו. חברו של ביגר, גאס, מנסה להניא אותו מהרעיון ובמקום זאת לצאת איתו לשוד, אך בסי, בת זוגו (קיקי ליין), משכנעת אותו לקבל את הרעיון. הראיון אצל איש העסקים, הנרי דלטון, עובר בהצלחה והוא מקבל את העבודה. הוא מוצג לפני אשתו ובתו של מר דלטון.

ביגר יוצא עם מרי, בתו של מר דלטון (מרגרט קוואלי) ועם בן זוגה, ז'אן (ניק רובינסון), לבילוי ביוזמתה של מרי. בעקבות כך הוא לא מופיע לשוד שהיה אמור לעשות עם גאס. מאוחר יותר, ביגר, מרי וז'אן יוצאים למסיבה. שם מרי רבה עם ז'אן והוא אף תוקף אותה פיזית לאחר שמרי מתנשקת עם בחור אחר, אך מתנצל על זה. ביגר ומרי חוזרים לבית, ומרי מתחילה לרוץ בלבוש מינימלי בחצר הבית וצועקת דברים. ביגר, שמבחין בזה, ומחשש שיאבד את עבודתו, הכניס אותה חזרה לבית. אמה של מרי, שהיא עיוורת, קראה לה וחיפשה אותה. ביגר שם כרית על פרצופה של מרי בשביל להשתיקה, אך אחרי שהוא מסיר אותה מפניה, מגלה שהוא חנק אותה למוות. ביגר לוקח את גופתה של מרי לכבשן ושורף אותה שם.

למחרת בבוקר, ביגר נחקר על ידי שני בלשים שהוזמנו על ידו של הנרי דלטון, בקשר להיעדרות בתו. ביגר מכחיש אבל אחת העוזרות מוצאות בכבשן את אחת מאבני החן של מרי שם, וכך המשטרה פותחת במצוד כנגד ביגר. הוא נפגש במסתוריות עם ז'אן שמבקש ממנו להסגיר את עצמו. גם עם בסי הוא נפגש וגם היא מבקשת ממנו דבר דומה, אך במקום זאת הוא משכנע אותה לברוח אתו לבניין נטוש.
למחרת בבוקר, ויכוח מתפרץ בין השניים, בו ביגר חונק את בסי וכמעט הורג אותה אך מתעשת ברגע האחרון והיא בתגובה בורחת. שוטרים פושטים על המבנה בו ביגר נמצא, ולאחר שמכניס את ידיו לכיסים, יורים והורגים אותו, בטענה שחשבו שהיה לו אקדח.

דמויות
------

* ביגר תומאס (אשטון סנדרס) - הדמות הראשית בסרט, צעיר אפרו אמריקאי, בעל שיער ירוק.
* בסי (קיקי ליין) - בת זוגו של ביגר.
* מרי דלטון (מרגרט קוואלי) - בתו של הנרי דלטון, נהרגת על ידי ביגר לאחר שלא במתכוון חנק אותה בעזרת כרית.
* ז'אן (ניק רובינסון) - בן זוגה של מרי.
* הנרי דלטון (ביל קאמפ) - מעסיקו של ביגר ואביו של מרי.
* גברת דלטון (אליזבת' דלטון) - אשתו של הנרי, עיוורת.
* גאס (למאר ג'ונסון) - חברו העבריין של ביגר, התקוטט איתו פעם אחת

קישורים חיצוניים
----------------

* "בן הארץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "בן הארץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "בן הארץ", באתר Metacritic (באנגלית)
* "בן הארץ", באתר HBO Max (באנגלית)
* "בן הארץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קודו זוטר, זכר ונקבות
**קוּדוּ** (שם מדעי: *Tragelaphus*) הוא אנטילופה אפריקנית ממשפחת הפרים, החיה באזורים מיוערים באפריקה שמדרום לסהרה. כמו שאר הפריים גם הקודו מעלה גרה.

מאפיינים
--------

הקודו מתאפיין בצוואר ארוך, קרניים גדולות ומסולסלות (לזכרים) ואוזניים ארוכות (לנקבות). צבעם הבולט הוא חום בגוונים שונים כשעל גבם 6-10 פסים אנכיים בצבע לבן. על אף גודלו הבינוני הוא קל תנועה. משך ההריון כ-7 עד 9 חודשים.
מיניו בעלי דו-צורתיות זוויגית, כלומר, ניכרים הבדלים בין הזכר לנקבה של אותו מין. לדוגמה: קודו זכר בעל קרניים ואילו לנקבות אין כלל - למעט המין בונגו.

השם המדעי "Tragelaphus" מקורו בדמות מהמיתוס "hircocervus" המכונה גם "Tragelaph".

מינים
-----

* מין: קודו ניאלה (*Tragelaphus angasii*)
* מין: קודו הרים (*Tragelaphus buxtoni*)
* מין: בונגו (*Tragelaphus eurycerus*)
* מין: קודו זוטר (*Tragelaphus imberbis*)
* מין: קודו משורטט (*Tragelaphus scriptus*)
* מין: קודו הביצות (*Tragelaphus spekii*)
* מין: קודו גמלוני (*Tragelaphus strepsiceros*)
* מין: קודו סילבטיכוס (*Tragelaphus sylvaticus*)

גלריה
-----

* קודו ניאלהקודו ניאלה
* קודו הריםקודו הרים
* קודו זוטרקודו זוטר
* קודו משורטטקודו משורטט
* קודו הביצותקודו הביצות
* קודו גמלוניקודו גמלוני
* בונגובונגו

בתרבות
------

קודו בדגל סומלילנד הבריטית
שופר קודו מסולסל המכונה **שופר תימני**, העשוי מקרן הקודו.
**דגל סומלילנד בשנים 1903-1950**- כאשר בריטניה סיפחה את השטח שכלל את סומלילנד בשנת 1903, הם יצרו במקום מדינת חסות בריטית (פרוטקטורט) אשר הפכה לחלק מן האימפריה הבריטית.

הבריטים קבעו למקום, ששמו הרשמי היה "סומלילנד הבריטית", דגל חדש (עד שנת 1950). כמו ברוב מדינות חבר העמים הבריטי אף בדגלה של "סומלילנד הבריטית" היה רקע כחול כהה ועליו בפינתו השמאלית העליונה דגל הממלכה המאוחדת.

על הדגל הופיעה גם תמונה של קודו הנפוץ באזור זה, זאת על רקע אליפסה לבנה.

קרן הקודו משמשת ליצירת השופר התימני הנהוג בעדת יהודי תימן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קודו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קודו אתר חוות האנטילופות בערבה

| פרים |
| --- |
| בקר |
| פר | יאק הבית • יאק הבר • גאור • גאיאל • בנטנג • קופראי • בקר הבית |  |
| ביזון | ביזון אמריקאי • ביזון אירופי |
| תאו | תאו מים • תאו אסייתי • תאו הפיליפינים • אנואה השפלה • אנואה ההרים |
| סינצרוס | תאו אפריקני |
| סאולה | סאולה |
| סלילני קרניים |
| קודו | קודו ניאלה • קודו הרים • בונגו • קודו זוטר • קודו משורטט • קודו סילבטיכוס • קודו הביצות • קודו גמלוני |
| אילנד | אילנד ענק • אילנד מצוי |
| קצרי קרניים |
| ארבע קרן | ארבע קרן |
| נילגאי | נילגאי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546210805171

 |
**לואיג'י מאייר** (באיטלקית: 
**Luigi Mayer**;‏ 1755–1803) היה צייר איטלקי שפעל בעיקר ברחבי אימפריה העות'מאנית. 

לואיג'י מאייר נולד גרמניה ולמד ציור ברומא. בתחילת הקריירה הוא עבד עבור פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות וערך בשבילו ציורים של סיציליה.

לואיג'י מאייר היה חבר קרוב של רוברט איינסלי שהיה שגריר בריטניה באימפריה העות'מאנית בשנים 1776-1792. בתקופה זו הוא הזמין ציורים רבים אצל מאייר. מאייר סייר ביחד עם חברו ברחבי המזרח התיכון בשנים 1776–1794 ובתקופה זו צייר נופים של ארצות הבלקן, יוון, טורקיה, מצרים ולבנט. רוב הציורים נשמרו באוסף הפרטי של איינסלי שנתרם אחרי מותו למוזיאון הבריטי.

עבודות
------

* בית לחםבית לחם
* בורגסבורגס
* איסטנבולאיסטנבול
* כנסיית הקברכנסיית הקבר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיג'י מאייר** בוויקישיתוף
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265281905171
* BnF: cb150967870 (data)
* GND: 118579592
* ISNI: 0000 0000 7974 1725
* LCCN: n87150521
* RKD: 54211
* SNAC: w6pd7hqf
* SUDOC: 099277441
* ULAN: 500048140
* VIAF: 42135893
* WorldCat: lccn-n87150521

 |
**לואיג'י פיסטילי** (באיטלקית: **Luigi Pistilli**;‏ 19 ביולי 1929 – 21 באפריל 1996) היה שחקן קולנוע טלוויזיה ותיאטרון איטלקי.

ביוגרפיה
--------

פיסטילי נולד בגרוסטו. הוא למד משחק ב-"Milan's Piccolo Teatro" עד 1955. פיסטילי שיחק במערבוני ספגטי רבים כגון "הצלפים" (1965) שם הוא משחק בתפקיד גרוגי, ובסרט ההמשך שלו "הטוב, הרע והמכוער" (1966) שם הוא מגלם את אחיו של טוקו, הוא גילם את אלברטו הרצחני בסרטו של מריו בבא "Twitch of the death nerva", ושיחק בתפקיד קבוע בדרמת הפשע האיטלקית הפופולרית "התמנון".

פיסטילי התאבד ב-21 באפריל 1996, מספר דקות לפני שאמור היה להופיע במערכה האחרונה של האופרה טוסקה מאת טרנס רטיגן. המופע בוקר באכזריות על ידי המבקרים והקהל, והדבר כנראה הביא את פיסטילי לדיכאון עמוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיג'י פיסטילי** בוויקישיתוף

* לואיג'י פיסטילי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לואיג'י פיסטילי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* לואיג'י פיסטילי, באתר AllMovie (באנגלית)
* לואיג'י פיסטילי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1511982
* BnF: cb14216360d (data)
* GND: 1061497577
* ICCU: RAVV351241
* ISNI: 0000 0000 7245 2998
* LCCN: no2002068950
* SUDOC: 059741651
* VIAF: 29202767
* WorldCat: lccn-no2002068950

 |
מטוס גרמני מפציץ את לונדון
**להפציץ את אנגליה** או **פצצות על אנגליה** (בגרמנית: **Bomben auf Engeland**), הוא שיר בגרמנית שחובר בידי וילהלם סטופר בשנות מלחמת העולם השנייה. השיר הולחן בידי נורברט שולצה, והיה ללהיט בלופטוואפה במהלך הקרב על בריטניה.

במקור השיר נקרא "להפציץ את פולין", והוא חובר בספטמבר 1939 במהלך המערכה בפולין. השיר כלל במקור שני בתים, שבהם מתארים טייסים את תחושת ההתעלות והשמחה שהם חשים כאשר הם ממריאים להפציץ את ערי האויב. אולם לאחר סיום הקרב על פולין ותחילת הבליץ והקרב על בריטניה, שונה שמו ל"להפציץ את אנגליה", והוסף לו בית נוסף אשר בו נאמר: "אנו מעניקים לאריה הבריטי/את המכה המכרעת האחרונה".

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר עם תרגום לאנגלית
* השיר בתרגום לאנגלית, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
* השיר כולל סרטונים של הלופטוואפה

| הבליץ |
| --- |
| קרבות | באת' • בדקר • בריסטול • ברמינגהאם • ליברפול • מנצ'סטר • קובנטרי |
| ערכים נוספים | אנדרטת הכבאים הלאומית • השרפה הגדולה השנייה של לונדון • להפציץ את אנגליה • מגילת הכבוד לאזרחי בריטניה חללי מלחמת העולם השנייה • סנט פול שורדת |
**פיטר טים ורביק** (בהולנדית: **Peter Tim Verbeek**;‏ 12 במרץ 1956 – 28 בנובמבר 2019), שכונה לרוב "**פים**", היה מאמן כדורגל הולנדי.

קריירה
------

ורביק החל את דרכו ככדורגלן במועדונים ההולנדים רודה, נאק ברדה וספרטה רוטרדם, אך בגיל 25, בשנת 1981, נטש את קריירת המשחק והחל בקריירת אימון במדי קבוצת ספרטה רוטרדם מליגת העל ההולנדית. ורביק המשיך לאמן קבוצות בשתי הליגות הבכירות בהולנד עד ל-1997. לאחר מכן עבר למזרח אסיה, והחל לאמן בקבוצה היפנית אומיה ארדיג'ה מהליגה השנייה במדינה.

ורביק המשיך לאמן באזור אסיה ובשנת 2000 התמנה לעוזר המאמן של נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל תחת חוס הידינק. קוריאה הדרומית התכוננה באותה העת לאירוח מונדיאל 2002 (יחד עם יפן), והגיעה בטורניר זה עד לחצי הגמר, הנבחרת האסיתית הראשונה לעשות זאת. לאחר הקמפיין המוצלח חזר ורביק להולנד לתקופה קצרה, אך שימש רק כמאמן קבוצת המילואים של פ.ס.וו. איינדהובן. ב-2003 חזר ליפן, הפעם לקבוצת ליגת העל היפנית קיוטו סנגה, אך בסיום העונה זו ירדה ליגה.

ורביק שוב החל לנדוד בין משרות אימון זניחות, ובתוך שנתיים הספיק לעבור בין תפקיד מאמן נבחרת האנטילים ההולנדיים בכדורגל לעוזר מאמן בורוסיה מנשנגלדבך וממנו למאמן נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורגל, ולבסוף חזר ב-2005 למשרת עוזר המאמן בנבחרת קוריאה הדרומית, הפעם תחת המאמן דיק אדבוקאט. השניים הדריכו הנבחרת במהלך מונדיאל 2006 אך כשלו לשחזר את הישג העבר והנבחרת לא העפילה לשלב רבע הגמר. ורביק מונה תחת אדבוקאט למאמן הנבחרת והובילה למקום השלישי בגביע אסיה בכדורגל ב-2007. על אף שחוזהו היה אמור להסתיים רק ב-2008, ורביק התפטר מתפקידו והכריז כי ברצונו לצאת להפסקה בת מספר חודשים מאימון.

מספר חודשים לאחר מכן מונה ורביק למאמן נבחרת אוסטרליה בכדורגל, אשר תחת הדרכתו עלתה למונדיאל 2010 לאחר ניצחון כנגד נבחרת קטר בכדורגל. ורביק אימן את אוסטרליה גם במהלך הטורניר עצמו.

לאחר הטורניר מונה למאמן נבחרת מרוקו עד גיל 23. בשנת 2014 סיים את תפקידו.

נפטר ב-28 בנובמבר 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פים ורביק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת אוסטרליה – מונדיאל 2010** |
| --- |
| 1 שוורצר • 
2 ניל • 
3 מור • 
4 קייהיל • 
5 קולינה • 
6 ביצ'אמפ • 
7 אמרטון • 
8 וילקשייר • 
9 קנדי • 
10 קיואל • 
11 צ'יפרפילד • 
12 פדריקי •
13 גרלה • 
14 הולמאן •
15 ידינאק •
16 ואלרי •
17 רוקאביציה •
18 גלקוביץ' •
19 גרסיה •
20 מיליגן •
21 קארני •
22 וידושיץ' •
23 ברשיאנו •
מאמן: ורביק | אוסטרליהאוסטרליה |
**בית בוש**
(למפת לונדון מוגדלת)**קנט**
**סארי**
**ברקשייר**
**בקינגהאם**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**בית בוש**בית בוש**(למפת לונדון רגילה)**קנט**
**סארי**
**בר.**
**בקי.**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**בית בוש**בית בוש**(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה)הפרלמנט הבריטי**הפרלמנט הבריטי**בית בוש**בית בוש**(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת)הפרלמנט הבריטי**הפרלמנט הבריטי**בית בוש**בית בוש**
מבואת העמודית של בית בוש
**בית בוש** (באנגלית: Bush House) הוא בניין בין אלדוויץ' והסטרנד בלונדון שבאנגליה, המשמש כמשכן השירות העולמי של ה-BBC. כמו כן הוא משמש את מס ההכנסה של בריטניה.

לבניין מספר אגפים, ובנייתו נמשכה כ- 13 שנים:

* 1923 - האגף המרכזי
* 1928 - האגף הצפון מערבי
* 1929 - האגף הצפון מזרחי
* 1930 - האגף הדרום מזרחי
* 1935 - האגף הדרום מערבי

הבניין הוקם במימון וביוזמה אמריקאיים והיה בבעלות חברות אמריקאיות במשך זמן רב. היוזמה להקמת הבניין הייתה של אירווינג ט. בוש שעל שמו קרוי המבנה. האישורים לבנייה התקבלו בשנת 1919, והבניין נועד לשמש כמרכז סחר. את הבניין תכנן האדריכל הארבי ו. קורבט.

טקס פתיחת הבית נערך ב-4 ביולי 1925 - יום העצמאות של ארצות הברית, בנוכחות הלורד ארתור בלפור. במעמד זה נחנכו גם שני הפסלים במבואת המבנה, שנוצרו על ידי הפסלת האמריקאית מלבינה הופמן. הפסלים מסמלים את הידידות בין אנגליה וארצות הברית, ועל מבואת הבניין כתובה הכתובת:

"מוקדש למען ידידותם של העמים דוברי האנגלית".
הבניין נבנה מאבן פורטלנד ונחשב באותה עת לבניין היקר ביותר בעולם - עלותו הייתה אז 2,000,000 ליש"ט או 10,000,000 דולר.

לאחר שנפגע בית השידור במהלך הבליץ ב-8 בדצמבר 1940, נאלץ ה-BBC להעביר לבית בוש את משרדי השידורים לאירופה. גם בית בוש נפגע בהפצצות, ואחד משני הפסלים במבואה איבד את זרועו. הפסל תוקן בשנת 1977. 

ב-1958 עבר למבנה גם השירות העולמי של ה-BBC.

בעלת הבניין כיום היא חברת קאטו קאגאקו היפנית. ה-BBC חכר את המבנה לשימושו עד שנת 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית בוש** בוויקישיתוף
* בנייני ה-BBC: בית בוש
* השירות העולמי של ה-BBC: בית בוש
* מידע על בית בוש