recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עיטורי נשיא מדינת ישראל** הם עיטורים אשר מוענקים על ידי נשיא מדינת ישראל המכהן ביום העצמאות, בין אם לאזרחים או בין ללובשי מדים. כיום ישנם ארבעה עיטורים והם:

1. עיטור נשיא מדינת ישראל.
2. אות ההתנדבות של הנשיא.
3. אות מצטיין הנשיא הצבאי.
4. אות מצטיין הנשיא המשטרתי.

עיטורים ללובשי מדים
-------------------

### אות מצטיין הנשיא לחיילים

 ערך מורחב – **אות מצטיין הנשיא**  

סיכת מצטיין הנשיא
אות מצטיין הנשיא הוא אות הצטיינות לחיילי וקציני צה"ל המוענק על ידי נשיא המדינה במעמד ראש הממשלה, שר הביטחון, הרמטכ"ל, אלופי צה"ל ונכבדים נוספים. האות מוענק מדי שנה ביום העצמאות ל-120 חיילים וקצינים מצטיינים שנבחרו מכל יחידות צה"ל. חיילים אלו זוכים להשתתף בטקס הדלקת המשואות במופע הדגלנים.

### אות מצטיין הנשיא לשוטרים

בדומה לאות מצטיין הנשיא לחיילים, מוענק האות לשוטרי משטרת ישראל על ידי נשיא המדינה ביום העצמאות.

עיטורים אזרחיים
---------------

### אות ההתנדבות של הנשיא

 ערך מורחב – **אות הנשיא למתנדב**  

אות זה הוא האות הגבוה ביותר הניתן במדינת ישראל על התנדבות. מטרתו היא להוקיר אישים וגופים אשר תרמו רבות. כל שנה מגיעות למשרד הנשיא מאות המלצות על אנשים וגופי שונים לקבלת הפרס אך רק 12 מקבלים אותו כל שנה. הטקס לקבלת הפרס נערך בגינת בית הנשיא.

### עיטור נשיא מדינת ישראל

 ערך מורחב – **עיטור נשיא מדינת ישראל**  

עיטור נשיא מדינת ישראלעיטור נשיא מדינת ישראל
עיטור נשיא מדינת ישראל (בקצרה: עיטור הנשיא) הוא עיטור אזרחי המוענק החל משנת 2012, על ידי נשיא מדינת ישראל למי "שתרמו תרומה יוצאת דופן למדינת ישראל או לאנושות, בכישרונם, בשירותם או בדרך אחרת".
**רובי המצילה** (באנגלית: **Rescued by Ruby**) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 2022 בבימויה של קאט שיי   
שגיאות פרמטריות בתבנית:אנ   
פרמטרי חובה [ 1 ] חסרים (אנ'), עם גרנט גאסטין, סקוט וולף וקיילה זנדר בתפקידים הראשיים.

תקציר העלילה
------------

דניאל אוניל (גרנט גאסטין) הוא שוטר במשטרת רוד איילנד. שאיפתו היא להצטרף ליחידת הכלבנים k-9  היוקרתית של המשטרה. המפקד היחידה סרג'נט מאט זארלה (סקוט וולף) מבהיר לו כי הכלבים המועדפים הם רועה גרמני וכלב מאולף כזה עולה 10.000 דולר, סכום שאין ליחידה.

למקום מגיע הגימלאי סיימוס בריידי (טים מקבית') שאומר לדניאל שחשובות יותר תכונות הכלב ולא הגזע שלו. דניאל מגיע לתחנת הוטרינריה המקומית ונפגש שם עם פאט אינמן (קמיל סאליבן). היא מציעה לו את הכלבה רובי, בורדר קולי מעורבת. רובי נמצאה משוטטת והוצעה למספר משפחות שהחזירו אותה בגלל חוסר יכולת להתרגל אליה והיא עומדת להיות מורדמת אם לא יימצא מאמץ נוסף.

דניאל מתאהב ברובי ממבט ראשון ומביא אותה לביתו שם היא גורמת נזקים אך אשתו מל (קיילה זנדר) מקבלת זאת באהבה. 

דניאל קונה ספר אימון ומאלף את רובי באופן פרטי בעזרת אשתו. רובי עוברת בהצלחה את מבחן הקבלה ליחידה.

במקרה הראשון משתתפים דניאל ורובי באיתור גופה של נרצח. רובי מגיעה למשטח דק גבוה ונעצרת עליו. השוטרים מחפשים תחתיו ולא מוצאים דבר אך רובי מתעקשת ולבסוף נאלץ דניאל לעזוב בבושה את המקום עם רובי. 

דניאל כועס על רובי והיא חשה בזה ובורחת. דניאל וחבריו מחפשים אחריה אך לשוא.

כעבור זמן קצר בעקבות מידע, מתגלית גופת הנרצח מתחת לשכבת בטון במקום שנעצרה רובי, רובי צדקה ודניאל אכול רגשי חרטה.

זארלה מתקשר לדניאל בקשר לנער שטעה ביער ונעלם. דניאל המיואש מחפש את רובי בגשם שוטף ומוצא אותה. הם יוצאים ליער ולאחר זמן רובי מאתרת את הנער ודניאל מטפל בו ומזעיק עזרה.

למקום מגיעה אימו של הנער ומסתבר שהיא אותה פאט שמסרה לו את רובי לאימוץ. כולם שמחים ומתחבקים ודניאל ורובי מתקבלים ליחידת R-9 היוקרתית.

בסיום הסרט מוקרנות התמונות של המשתתפים בסיפור האמיתי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך נקרא כלב משטרתי מאולף בארצות הברית. זה הומופוניה של המילה Canine (כלב)

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גרנט גאסטין | דניאל אוניל |  |
| סקוט וולף | מאט זארלה |  |
| קיילה זנדר | מליסה "מל" אוניל |  |
| טוס מקבית' | סיימוס בריידי |  |
| קמיל סאליבן | פאט אינמן |  |
| שרון טיילור | סאם | שכנה |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "רובי המצילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רובי המצילה", באתר נטפליקס
* "רובי המצילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לרובי המצילה, באתר יוטיוב
* הסצנה הסופית, באתר יוטיוב
**מרגרט רות "פגי" קואן הארלו** (באנגלית: **Margaret Kuenne Harlow**; ‏29 באוגוסט 1918 - 11 באוגוסט 1971) הייתה פסיכולוגית התפתחותית וחוקרת אמריקנית. הייתה נשואה לפסיכולוג הארי הארלו, ויחד הם ערכו מחקרים בולטים בקופי רזוס, שהפכו לציוני דרך בפילוסופיה של החינוך ופסיכולוגיה התפתחותית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בסנט לואיס ב-1918 לאדוארד ס. קואן ומרגרט א קואן; הבכורה מבין שלושה ילדים (אחיה היה הכלכלן רוברט קואן ואחותה הפיזיקאית האטומית דורותי קואן סטרנס). 

את התואר הראשון והשני עשתה באוניברסיטת וושינגטון וב-1944 בהיותה בת 26 סיימה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת איווה. ב-1946 מונתה כפרופסור חבר באוניברסיטת ויסקונסין וגויסה על ידי הארי הארלו לנהל מחקרים עם ילדים כדי להשלים את עבודתו על למידה עם קופים. היא קיבצה קבוצה קטנה של ילדים עם מנת משכל גבוהה, ומדדה את המהירות שבה למדו לפתור פאזלים תמורת פרסים קטנים. שנתיים לאחר מכן, ב-1948, הם נישאו.

היא נשארה באוניברסיטת ויסקונסין עד מותה, שם עבדה בצמוד להארלו. הייתה שותפה למחקרים שלו, בהם מחקרם המפורסם על אם המגבת ואם התיל.

כללים האוסרים נפוטיזם באוניברסיטה גרמו לכך שלא היה לה מעמד של סגל אקדמי במשך רוב זמנה שם, למרות שנשארה שותפה למחקרים עצמם. 

לקראת סוף הקריירה שלה, היא גידלה קופים במצבים של משפחה גרעינית, כדי לחקור את ההשפעות של אהבה אבהית. 

לבני הזוג נולדו בת ובן, פמלה וג'ונתן. ב-1971 נפטרה מסרטן השד.

לקריאה נוספת
------------

* דבורה בלום (2005), **ניסויים באהבה: הארי הרלו והפסיכולוגיה של החיבה**, הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרגרט קואן הארלו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Harlow HF, Dodsworth RO, Harlow MK. "Total social isolation in monkeys," Proc Natl Acad Sci U S A. 1965.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 224948059
* VIAF: 199634893
* WorldCat: viaf-199634893

 |
**נסיך הרעם** (באנגלית: **Thunder Prince**; בקוריאנית: **흑룡왕과 비호동자**, "מלך הדרקון השחור והלא קדושים") הוא סרט אקשן מונפש דרום-קוריאני משנת 1982, אשר בוים על ידי האון-מייונג האן. הסרט עוקב אחר אנדי שנשבע לנקום בשם אביו, רעם כחול, שנרצח על ידי מנטיס השחור.

הסרט הופץ לראשונה בדרום קוריאה ב-12 בדצמבר 1982 בדיבוב קוריאני, ולאחר מכן גרסה אמריקאית בדיבוב אנגלי הופצה בארצות הברית בשנת 1987 בהפקת ג'וסף לאי. הגרסה האמריקאית הופצה ברחבי אירופה ודובבה לשפות נוספות, ביניהן גרמנית, יוונית ופולנית. הגרסה האמריקאית הופצה גם בישראל בדיבוב לעברית בשנת 1997 על ידי חברת ההפצה "אבן זוהר", כחלק מסדרת ההפצה "אגדה של סיפור". אורך הסרט הוא כ-70 דקות.

תקציר העלילה
------------

הסרט מתחיל כאשר מנטיס השחור רוצח את רעם כחול, אביו של אנדי, וגונב את סגנון הלחימה המשפחתי. אנדי, שנשבע לנקום בשם אביו, יוצא תחת השם "נסיך הרעם" למסע ביער, שם הוא עובר הרפתקאות שונות ופוגש את צ'ימי, קוף שהופך במהרה לחבר שלו. ביער אנדי גם פוגש את אוגי, מורה דגול שמלמד כיצד להילחם ללא אלימות. בסוף הסרט אנדי בוחר להילחם מול מנטיס השחור באמצעות כבוד ולא לחימה, כמו שלימד אותו אוגי.

דמויות
------

* **אנדי** – נער, שלאחר שאביו נרצח, יוצא להרפתקה ביער בשם חדש "נסיך הרעם" בשביל לנקום ברוצח.
* **רעם כחול** – אביו של אנדי שנרצח על ידי מנטיס השחור.
* **צ'ימי** – קוף שאנדי פוגש ביער והופך לחבר שלו.
* **אוגי** – מורה דגול ששונא אלימות.
* **מנטיס השחור** – הרוצח של רעם כחול.

מדבבים בעברית
-------------

הדיבוב העברי בוים על ידי הדס מוזס, והופק על ידי נטע בן צבי.

* **דן קיזלר** – אנדי
* **יורם יוספסברג** – מנטיס השחור / סנאי
* **שמחה ברבירו** – אוגי
* **אורי כבירי** – צ'ימי
* **דלית שחף** – פניקס
* **צביקה שוורצברג** – רעם כחול
* **אסתי ברעד פורים** – אנדי הצעיר
* **עפרון אטקין**
* **סיון שביט**

קישורים חיצוניים
----------------

* "נסיך הרעם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נסיך הרעם, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**אנטולי איוונוביץ' רוגוז'ין** (ברוסית: **Анатолий Иванович Рогожин**;‏ 12 באפריל 1893 – 6 באפריל 1972) היה קצין רוסי, ששירת הצבא האימפריה הרוסית, התנועה הלבנה והיה המפקד האחרון של החיל הרוסי בסרביה במלחמת העולם השנייה ושיתף פעולה עם הנאצים.

חייו
----

רוגוז'ין נולד בסטניצה צ'רוולן בטרק, בנו של קצין קוזאקי. לאחר שגדל בבית ספר לצוערים וסיים את בית הספר לפרשים על שם ניקולאי, פיקד רוגוז'ין על מספר יחידות קוזקים בפרס. בשובו לרוסיה בשנת 1914, נלחם בחזית דרום-מערב במלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן שירת בקייב, לאחר מכן נסע לטרק שם התמודדה יחידתו עם מרד שפרץ בעקבות מהפכת פברואר.

ביוני 1918, רוגוז'ין השתתף במרד קוזקים נגד הבולשביקים והפך לחלק מהתנועה הלבנה.

לאחר שעזב את רוסיה, רוגוז'ין שירת בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים במשמרות הגבול. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף לחיל הרוסי, שסייע לנאצים והפך למפקד גדוד. הוא קיבל את צלב הברזל על גבורה בקרב. עם מותו של הגנרל בוריס שטייפון, הוא הפך למפקד האחרון של החיל.

רוגוז'ין הצליח לנהל משא ומתן על כניעה עם הכוחות הבריטיים. הוא ואנשיו היו מטרה של סמרש שעמלה ללכוד אותם. אך הם ניצלו על ידי הגנרל הבריטי סטיל. הוא הפך למפקד מחנה הפליטים וסייע בארגון פינוי אנשי החיל והיה בין האחרונים שעזבו את המחנה בשנת 1951. הוא ארגן את ארגון הוותיקים *הלוחמים בחיל הרוסי* (Союз Чинов Русского Корпуса), והקים גם את כתב העת *Nashi Vesti* (ידיעותינו).

 צילום מקרוב של מצבתו של קולונל רוגוז'ין
רוגוז'ין עבר לארצות הברית ושם המשיך להיות פעיל בארגוני התנועה הלבנה. הוא מת ב-6 באפריל 1972, ונקבר במנזר הכנסייה האורתודוקסית הרוסית נובו-דביבו בננוט, ניו יורק, בקפלה שהוקדשה לחיל הרוסי.

ראו גם
------

* צבא המתנדבים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנאטולי רוגוז'ין** בוויקישיתוף
* "נאשי וסטי". מפורסם על ידי לוחמי החיל הרוסי (ברוסית)
**קמילה קררו מנדס** (באנגלית ופורטוגזית: **Camila Carraro Mendes**; נולדה ב-29 ביוני 1994) היא שחקנית אמריקאית, המוכרת בזכות תפקידה בתור ורוניקה לודג' בדרמת הנעורים "ריברדייל" (2017–2023) של רשת The CW.

ביוגרפיה
--------

קמילה מנדס נולדה בשארלוטסוויל, וירג'יניה, להורים ברזילאים, ויקטור (מנהל עסקים) וג'יזל מנדס (דיילת אוויר). קמילה גדלה במיאמי, פלורידה. בהיותה בת שמונה התגרשו הוריה, והיא ואחותה הגדולה גדלו אצל אימן. יש לה אחות גדולה אחת. אמה נולדה בפורטו אלגרה, בעוד אביה נולד בבירה ברזיליה. מנדס ומשפחתה החליפו את מקום מגוריהם פעמים רבות אך רוב ילדותה עברה עליה בפלורידה, שם למדה בבית הספר. בגיל עשר עברה לגור בברזיל למשך שנה. המשפחה התמקמה בסופו של דבר בדרום פלורידה, כאשר קמילה למדה בחטיבת הביניים. במאי 2016 סיימה את לימודיה בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק.

קריירה
------

תפקיד המשחק הראשון שלה היה בפרסומת של חברת איקאה.

בשנת 2016 לוהקה מנדס לתפקיד ורוניקה לודג' בסדרת הנעורים "ריברדייל", של רשת The Cw.

בשנת 2018 קמילה כיכבה בקליפ לשיר "Side Effects", של להקת הצ'יינסמוקרס. בהמשך השנה, לוהקה לתפקיד בסרט "הדייט המושלם", בתפקיד שלבי אשר ישר ישירות לנטפליקס ב-12 באפריל 2019.

בשנת 2022 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "עושות נקמה" בתפקיד דראה טורס לצדה של מאיה הוק.

חיים אישיים
-----------

מנדס הייתה בזוגיות עם הצלם והבמאי איאן וואלאס מ-2013 עד 2017. באוקטובר 2018 החלה לצאת עם עמיתה לסדרה "ריברדייל", השחקן צ'ארלס מלטון, אך השניים נפרדו בדצמבר 2019.

בשנת 2023, היא חשפה שהיא יוצאת עם השחקן וכוכב האינטרנט רודי מנקוסו (אנ').

בראיון למגזין פיפל טענה מנדס כי היא "הותקפה מינית" במהלך תקופתה באוניברסיטת ניו יורק.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | הרומנטיקנית החדשה (אנ') | מורגן קרוז |  |
| 2019 | הדייט המושלם (אנ') | שלבי פייס |  |
| *Coyote Lake* | אסתר |  |
| 2020 | פאלם ספרינגס | טאלה |  |
| שקרים מסוכנים (אנ') | קייטי פרנקלין |  |
| 2022 | עשות נקמה | דראה טורס |  |
| 2024 | משודרג | אנה | גם מפיקה בפועל |
| *Música* | איזבלה | גם מפיקה בפועל |
| TBA | *American Sole* | ג'ס |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017–2023 | ריברדייל | ורוניקה לודג' | תפקיד ראשי (7 עונות); 136 פרקים |
| 2020 | משפחת סימפסון | טסה רוז | דיבוב; פרק: "The Hateful Eight-Year-Olds" |
| 2021–2022 | פיירפקס (אנ') | מלודי | דיבוב; 8 פרקים |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קמילה מנדס** בוויקישיתוף
* קמילה מנדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קמילה מנדס, ברשת החברתית אינסטגרם
* קמילה מנדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קמילה מנדס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* קמילה מנדס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  BIOGRAPHY.COM, Camila Mendes Biography

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1173171282
* ISNI: 0000 0004 7474 1370
* LCCN: no2017114165
* MusicBrainz: 510bccff-bc6b-4051-9e71-3d07b83302cf
* VIAF: 6626150470099304330003
* WorldCat: lccn-no2017114165

 |
**קונרד סונדלו** (בנורווגית: **Konrad Sundlo**‏; 1 בינואר 1881 – 25 במאי 1965) היה איש צבא ופוליטיקאי נורווגי. שימש כמפקד הרגימנט ה-15 בתחילת המערכה בנורווגיה במלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן מילא תפקידים ממשלתיים בממשלת וידקון קוויזלינג. לאחר המלחמה הואשם בשיתוף פעולה עם הנאצים ונידון למאסר עולם, אולם שוחרר ב-1952.

ביוגרפיה
--------

סונדלו נולד ב-1 בינואר 1881 בעיר קריסטיאנסנד. ב-1902 נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית הנורווגית ולאחר מכן התגייס לצבא נורווגיה. ב-1933 מונה למפקד הרגימנט ה-15, ובמקביל החל בפעילות פוליטית והצטרף למפלגת נאשונל סמלינג הלאומנית. ב-1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד הכוחות בנרוויק. באותה שנה ביקר מנהיג נאשונל סמלינג וידקון קוויזלינג בברלין, וסיפר להיטלר על סונדלו ועל תמיכתו ברעיונות לאומניים. בעקבות כך, התרשמו הגרמנים שסונדלו לא יתנגד אם נרוויק תותקף בידי הוורמאכט. לא ידוע אם סונדלו היה מודע לכך שקוויזלינג הזכיר את שמו בפני הגרמנים.

עם תחילת הפלישה הגרמנית לנורווגיה ב-1940 הותקפה נרוויק בידי הקריגסמרינה. השערתם של הגרמנים אושרה כאשר סונדלו הורה לאנשיו לא להתנגד, והגרמנים השלימו את ההשתלטות על העיר תוך 25 דקות. מפקדו של סונדלו, קרל גוסטב פליישר האשים אותו בבגידה. לאחר סיום כיבוש הארץ בידי הגרמנים, והקמתה של ממשלת בובות בראשותו של קוויזלינג, מונה סונדלו למפקד בכיר בהירדן – המקבילה הנורווגית של האס אס. ב-1943 הועבר לשמש כמושל מחוז אוסלו, ובהמשך כמושל מחוז אקשהוס ואחר כך סון או פיורנה.

עם סיום המלחמה נידון סונדלו בפני בית המשפט הנורווגי. בית המשפט קבע שכניעתו בנרוויק לא נבעה מבגידה אלא מרשלנות, אולם הוא הואשם בשיתוף פעולה עם הנאצים על התנהגותו לאחר כיבוש הארץ. שלושה מתוך שמונת השופטים המליצו להוציאו להורג, אולם דעת הרוב התקבלה ונגזר עליו מאסר עולם. עם זאת, ב-1952 הוא שוחרר מהמאסר.

אחיו הלפדן סונדלו, היה גם כן איש צבא ששיתף פעולה עם הנאצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונרד סונדלו** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר הלקסיקון הנורווגי
* ביוגרפיה באתר Store norske leksikon
* Konrad Sundlo på Lokalhistoriewiki
* Oberst Sundlo forteller om krigen i Narvik 1940 NRK (1940)
**זאב מנקוביץ** (באנגלית: **Zeev W. Mankowitz**;‏ 1941, קייפטאון – 1 בפברואר 2015, ישראל) היה חוקר השואה.

ביוגרפיה
--------

מנקוביץ היה חניך תנועת הנוער הציונית "הבונים" (כיום "הבונים דרור") ולאחר מכן בעל תפקיד הנהגתי בתנועה. במקביל החל לימודי תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת קייפטאון. ב-1963 עלה לישראל. 

מנקוביץ המשיך ללמוד לתואר ראשון בתולדות עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים ואת התואר קיבל ב-1967. את התואר השני קיבל ב-1973 בחוגים להיסטוריה ויהדות זמננו.

ב-1973 קיבל את צל"ש הרמטכ"ל על פינוי פצוע תחת אש בהפגזה מצרית במלחמת יום כיפור.

בשנות השבעים היה מנקוביץ מרצה במכון למדריכי חו"ל של ההסתדרות הציונית העולמית בירושלים. ב-1972 החל להורות את נושא השואה בבית הספר לתלמידי חו"ל ע"ש רוטברג באוניברסיטה העברית. במקביל הרצה במרכז לחינוך יהודי ע"ש מלטון באוניברסיטה העברית.

ב-1987 קיבל תואר דוקטור. הוא היה עוזר הוראה ליהושע אריאלי. הוא ניהל את המרכז על שם מלטון שש שנים (1999-1993), עד שפרש ב-2007. הוא היה מנהל אקדמי של תוכנית "עמיתי ירושלים" במכון מנדל למנהיגות. מנקוביץ היה בוועדה החינוכית המייעצת של יד ושם, עמית מחקר במכון הבין־לאומי לחקר השואה ביד ושם, וייעץ למקימי המוזאון החדש לתולדות השואה ביד ושם. הוא היה מנהל מרכז דיאנה זבורובסקי לחקר תוצאות השואה והשלכותיה ביד ושם. 

מנקוביץ נפטר ב-2015 אחרי ארבע שנות מאבק בסרטן.

מחקריו
------

מנקוביץ היה מחניכיהם של חוקרי השואה יהודה באואר וישראל גוטמן במכון ליהדות זמננו של האוניברסיטה העברית. כעמיתיו דליה עופר, חגית לבסקי וחנה יבלונקה התמקד בחקר ניצולי השואה. הוא חקר בעיקר את "שארית הפלטה", והתמקד בניצולים ששהו במחנות העקורים, בעיקר בגרמניה הכבושה, ומתוכם - אלה ששהו באזור הכיבוש האמריקאי.

ספריו
-----

* **בין זיכרון לתקווה: ניצולי השואה בגרמניה הכבושה**, הוצאת יד ושם, 2006
* **היכון לקראת חירות!: רשימות מגטו קובנה וממחנה קאופרינג - אלמנך גדוד מעפילים והביטאון ניצוץ, הוצאת יד ושם, 2011**
* עורך שותף (עם שרון קנגיסר-כהן ודוד ויינברג): *Europe in the Eyes of Survivors of the Holocaust*, הוצאת יד ושם, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* על מנקוביץ, באתר יד ושם
* זאב מנקוביץ (1941-2015), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  על מנקוביץ באתר הגבורה
2. ↑  על מנקוביץ באתר חיל האוויר
3. ↑  מנקוביץ, **בין זיכרון לתקווה: ניצולי השואה בגרמניה הכבושה**, יד ושם, 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265088705171
* BnF: cb145698455 (data)
* GND: 1149074620
* ISNI: 0000 0001 1070 9660
* LCCN: n2001052947
* NKC: jo2010476043
* SUDOC: 073666440
* VIAF: 74095656
* WorldCat (עם VIAF): 74095656

 |
**צ'ארלס לינזה מקנרי** (באנגלית: **Charles Linza McNary**;‏ 12 ביוני 1874 – 25 בפברואר 1944) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת אורגון משנת 1917 ועד מותו בשנת 1944. בשנים 1926–1933 עמד בראשות וועדת החקלאות ולאחר מכן הנהיג את המיעוט הרפובליקני בסנאט. בבחירות לנשיאות 1940 ניסה להיבחר לתפקיד סגן הנשיא תחת ונדל וילקי אך לא נבחר לתפקיד.

ביוגרפיה
--------

צ'ארלס מקנרי נולד ב-12 ביוני 1874 בסיילם שבאורגון, התשיעי מבין עשרה ילדים. הוריו נפטרו כשהיה בן תשע בלבד. בשנת 1896 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת סטנפורד. הוא התקדם בקריירה המשפטית, עד אשר כיהן כשפוט בבית המשפט העליון של אורגון בשנים 1913–1915.

בשנת 1917 נבחר מקנרי לסנאט האמריקאי. בשנת 1922 הנשיא וורן הרדינג הציע למקנרי להתמנות לתפקיד מזכיר הפנים, אך מקנרי סירב והעדיף להישאר בסנאט. משנת 1933 כיהן כמנהיג המיעוט הרפובליקני לסנאט. בניגוד לחלק מהסנטורים במפלגתו, מקנרי דווקא כן תמך בחלקים מן מדיניות הניו דיל של הנשיא הדמוקרטי פרנקלין דלאנו רוזוולט. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מקנרי תמך בסיוע לצרפת והממלכה המאוחדת.

מקנרי נפטר ב-25 בפברואר 1944 בפורט לודרדייל שבפלורידה לאחר ניתוח לא מוצלח בגידול במוח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ארלס מקנרי** בוויקישיתוף
* צ'ארלס מקנרי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* צ'ארלס מקנרי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17752474h (data)
* GND: 1268890359
* ISNI: 0000 0000 3508 9288
* LCCN: n85113990
* NARA: 10569716
* SNAC: w66q2jzv
* US Congress: M000583
* VIAF: 18653268
* WorldCat: lccn-n85113990

 |
**איל דודסון** (נולד ב-1965) הוא היסטוריון ישראלי, מרצה בכיר בחוג ללימודי ארץ ישראל במכללה האקדמית הרצוג ובמכללת אורות ישראל, בה עמד בראש ההתמחות ללימודי ארץ ישראל. דודסון הוא גם מורה דרך ועוסק בהכשרת מורי דרך, ובעברו עסק בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי. הוא חיבר וערך מדריכי טיולים, וכתב מאמרים אקדמיים ופופולריים רבים על אתרים, מסורות ואירועים בתולדות ארץ ישראל וירושלים. הוא עוסק בייעוץ, בהנחיה ובכתיבת תכנים בתחומי התמחותו למוסדות שונים ולמשרדי ממשלה.

ביוגרפיה
--------

דודסון נולד ב-1965 ברמת גן, ליהודה וורדה דודסון. משפחתו היא ציונית-דתית, וב-1977 היא נמנתה עם מייסדי אלקנה והייתה מראשוני המתיישבים בשומרון. דודסון למד במדרשית נעם ושירת כלוחם חי"ר בצה"ל במסגרת ישיבת ההסדר אור עציון. בשנים 1985–1989 פעל במגוון תפקידים בתנועת בני עקיבא, בהם ראש מחלקת ההדרכה הארצית. עד 2010 עסק בהוראה במוסדות תיכוניים דתיים. מאז 1998 הוא מרצה במוסדות להשכלה גבוהה, חוקר וחבר בוועדות כנסים אקדמיים מקומיים ובינלאומיים. בשנים 2018–2019 ייסד ועמד בראש ראש מינהלת מורשת ישראל בהר הבית, של משרד התרבות והספורט ומשרד ירושלים ומורשת.

דודסון נשוי מאז 1991 לנוגה, ולהם 6 ילדים.

תחומי מחקריו
------------

עבודת הדוקטור של איל דודסון, בנושא "חכמי צפת בין השנים 1540–1615, מעמדם הדתי והחברתי", נכתבה בהנחיית פרופ' יוסף הקר בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים, והושלמה ב-2010. הוא מתמחה בתולדות היהודים באימפריה העות'מאנית, ובתולדות ארץ ישראל בתקופה העות'מאנית. הוא מתמחה גם בתולדות ירושלים ואתריה.

ספריו
-----

* **דתיור**: מדריך תיירות נופש ופנאי, ירושלים תשס"א
* **ירושלים מכל מקום** – מדריך למטייל בירושלים, בהוצאת יומרה, אלקנה תשס"ג
* **מראות ארץ הקודש 1906**, בהוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשס"ו
* **בנתיבות השפלה והרי ירושלים**: לסייר עם המקורות, בהוצאת יד יצחק בן צבי, ירושלים תשס"ח;  
גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
* **בשביל ירושלים**: מדריך למטייל באתרי ירושלים הקדומה, בהוצאת מכון מגלי"ם, ירושלים תשס"ט
* **הרובע היהודי וכל נתיבותיו** – סיורים בעקבות 750 שנות ההתיישבות היהודית בעיר העתיקה של ירושלים, בהוצאת יד יצחק בן צבי והחברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי, ירושלים תשע"ז
* **פרשה ירושלמית** – עיונים בירושלים בפרשות השבוע, בהוצאת ראשית ירושלים, ירושלים. תשפ"ב

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איל דודסון
* איל דודסון, ברשת החברתית פייסבוק

* איל דודסון, באתר Academia.edu
* ניוזלטר – "ירושלים מכל מקום"
* פרופיל אקדמי של איל דודסון, באתר המכללה האקדמית הרצוג
* מידע על איל דוידסון בקטלוג הספרייה הלאומית

חיבורים מקוונים

* Sanctuary of the King - 13 tours of Jerusalem, Kindle Edition


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307036505171
* VIAF: 97382429
* WorldCat (עם VIAF): 97382429

 |
**מיכאל טל** (נולד ב-24 בפברואר 1947) הוא פרופסור אמריטוס לנוירוביולוגיה רפואית בפקולטה לרפואה ורפואת שיניים של האוניברסיטה העברית בירושלים. כיהן כיו"ר הוועדה האתית העליונה למחקרים בהם מעורבים בני אדם, יו"ר ועדת הוראה, נשיא האגודה הישראלית לכאב.

ביוגרפיה
--------

מיכאל טל נולד בכפר נווה יעקב ב-1947, בן לעליזה והרב ד"ר שלמה טל, ובמלחמת השחרור פונה משם עם הוריו לשכונת בית וגן בירושלים. סיים לימודיו בבית הספר היסודי "נווה עציון" והמשיך את לימודיו בישיבת קול תורה בבית וגן ירושלים. התגייס לנח"ל עם גרעין שח"ל לטירת צבי והשתחרר בדרגת סגן לאחר שירותו כמדריך בבית הספר לקצינים. במילואים שירת בסיירת הירושלמית. סיים את לימודיו כדוקטור ברפואת שיניים (DMD) בשנת 1975, את השתלמות הפוסט-דוקטורט עשה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) בשנים 1976–1978, שם קיבל תואר מוסמך בביולוגיה אוראלית. בוגר קורס ניהול עסקי בכיר באוניברסיטה העברית (1995).

בשנת 1978 עם חזרתו מהפוסט דוקטורט הצטרף כמרצה למחלקה לאנטומיה (כיום המחלקה לנוירוביולוגיה רפואית) והקים את מעבדת המחקר בראשותו. בשנת 2005 מונה לפרופסור מן המניין. היה מדען אורח באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1984–1985, 1991–1992), באוניברסיטת מרילנד בבולטימור (2000), בבית החולים ג'ונס הופקינס בבולטימור (2008) ובמכונים הלאומיים לבריאות בבת'סדה מרילנד (2011).

כיהן כנשיא האגודה הישראלית לכאב (2001–2004), כראש המרכז לחקר הכאב באוניברסיטה העברית (2008–2015), ראש החוג לנוירוביולוגיה (מדעי העצב) בפקולטה לרפואה (2006–2008), יו"ר הוועדה האתית העליונה למחקרים בהם מעורבים בני אדם (2011–2015), דירקטור בקופת התגמולים של האוניברסיטה העברית (2011–2016) ויו"ר ועדת הוראה בפקולטה לרפואת שיניים (1999–2005).

טל נשוי לחנה לבית שטיינברג ואב לארבעה ילדים.

מחקרו העיקרי
------------

מחקרו של פרופ' מיכאל טל מתמקד במנגנונים עצביים של כאב כרוני. מחקריו פענחו את המנגנון הפיזיולוגי האחראי לכאב מתמשך וכרוני המתפתח לאחר פציעה קשה או קטיעה של איבר. עד אז הייתה תעלומה, הכיצד ייתכן שישנה תחושה של כאב באיבר שנקטע או לאחר החלמה מניתוח, לאחר שהעצב עם חיישני הכאב נותקו ממערכת העצבים המרכזית? טל הראה שהתפתחות אב-נורמאלית של פרצי יריות של פוטנציאלי פעולה במקום הגדם או החתך או בגוף תא העצב התחושתי בפריפריה, מהווים את התשדורת למערכת העצבים המרכזית המתפרשת במוח ככאב מתמשך. מנגנון זה התקבל והיום הוא אבן יסוד בהבנת תהליך הכאב הכרוני. מחקריו פורסמו בכתבי עת בתחום הכאב. הוא העמיד תלמידים רבים שסיימו במעבדתו תוארי מוסמך ודוקטור. בכיר תלמידיו פרופ' אלי אליאב משמש דיקן בית הספר לרפואת שיניים ברוצ'סטר ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאל טל** בוויקישיתוף

* מיכאל טל, באתר גוגל סקולר
* פרופ' מיכאל טל, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* מיכאל טל, באתר PubMed (באנגלית)
* ד"ר מיכאל טל, ‏אל תוך הכאב, **אודיסאה** 22, ינואר 2014
* האם הדמיה מוחית קבילה מבחינה משפטית להוכחת כאב כרוני?, אתר האגודה הישראלית לכאב
* עופר מאיר, הצעה בכנסת: להכיר בכאב כרוני כמחלה בפני עצמה, באתר ynet, 15 בנובמבר 2004
**אנתוני אמסטרונג-ג'ונס, רוזן סנודן הראשון** (באנגלית: **Antony Armstrong-Jones, 1st Earl of Snowdon**;‏ 7 במרץ 1930 – 13 בינואר 2017) היה צלם ומעצב בריטי, שהיה בעלה של הנסיכה מרגרט, אחותה של המלכה אליזבת השנייה בשנים 1960–1978.

ביוגרפיה
--------

אנתוני ארמסטרונג-ג'ונס נולד ב-7 במרץ 1930 בשכונת בלגרביה שבלונדון, לרונלד ארמסטרונג-ג'ונס אשר השתייך לאצולה הוולשית הזוטרה ולאן מסל, אשר הייתה ממשפחת הבנקאות היהודית-גרמנית מסל והייתה נכדתו של האדריכל אלפרד מסל. הוא סיים את לימודיו במכללת איטון ולמד אדריכלות באוניברסיטת קיימברידג'. הוא נכשל בבחינות פעמיים והחל ללמוד לצלם, אך גם בכך לא הצליח. עם זאת, לאחר שהיה מעורב באופן מקצועי בצילום חברתי מאז 1951, הוא הצליח לעשות לעצמו בהדרגה שם. ארמסטרונג-ג'ונס הפך לצלם משפחת המלוכה וליווה את המלכה במסעותיה. מאוחר יותר, תחומי העניין העיקריים שלו היו אופנה, עיצוב וחיי תיאטרון, כמו גם דיוקנאות של ידוענים; תצלומיו בנושא זה היו בעיקר שחור-לבן. מפורסמים במיוחד היו דיוקנותיהם של סלבדור דאלי, הנסיכה דיאנה ומרלן דיטריך.

במקביל, ארמסטרונג-ג'ונס עסק בתכנון רהיטים וכלי שולחן, ואף פרסם מאמרים על אמנות הצילום ואלבומי תמונות.

בשנת 1959 פגש ארמסטרונג-ג'ונס את הנסיכה מרגרט, אחותה הצעירה של המלכה אליזבת השנייה; הוא צילם את הנסיכה ביום הולדתה ה-29. ההיכרות הפכה לרומנטיקה, וב-6 במאי 1960 התחתנו השניים במנזר וסטמינסטר. ב-3 באוקטובר 1961 קיבל ארמסטרונג-ג'ונס את התואר רוזן סנודן מהמלכה.

בשנת 1976 נפרדו השניים, ובשנת 1978 הם התגרשו באופן רשמי; הסיבה לכך הייתה הרומן של הנסיכה מרגרט עם הברון רודי לוולין. כעבור שנה התחתן ארמסטרונג-ג'ונס בפעם השנייה עם לוסי לינדזי-הוג.

בשנת 1998 נולד לאנתוני ארמסטרונג-ג'ונס בן לא חוקי, ג'ספר ויליאם אוליבר. אמו היא מלאני כבל-אלכסנדר.

משפחתו
------

מנישואיו עם הנסיכה מרגרט נולדו לו שני ילדים:

* דייוויד ארמסטרונג-ג'ונס, רוזן סנודן השני (נולד ב-3 בנובמבר 1961).
* ליידי שרה ארמסטרונג-ג'ונס (נולדה ב-1 במאי 1964), התחתנה עם דניאל צ'אטו.

מנישואיו עם לוסי לינדזי-הוג נולדה לו בת אחת:

* פרנסיס (נולדה ב-17 ביולי 1979), התחתנה עם רודולף פון הופמנסטל.

אנתוני מת ב-13 בינואר 2017, והוא בן 86.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוני ארמסטרונג-ג'ונס, רוזן סנודן הראשון** בוויקישיתוף
* אנתוני ארמסטרונג-ג'ונס, רוזן סנודן הראשון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268118105171
* BIBSYS: 15011616
* BnF: cb14976546v (data)
* CiNii: DA08911828
* GND: 118615149
* ISNI: 0000 0001 2018 6277
* LCCN: n79079295
* LNB: 000123094
* MusicBrainz: 0050d140-038d-4ca2-b4c3-0368a3979da5
* NARA: 10581346
* NLA: 35509267
* NLP: a0000002848029
* NSK: 000565380
* NTA: 06969642X
* PIC: 9668
* RERO: 02-A012785311
* RKD: 207096
* SELIBR: 310846
* SNAC: w6x93swm
* SUDOC: 153513039
* UKPARL: bblhm8vB
* ULAN: 500123798
* VIAF: 95159788
* WorldCat: lccn-n79079295

 |
ציור מאת קארוי מארקו האב (אנ'): הטירה בווישגראד (הונגריה)
**טירת וישגראד** (בהונגרית: **Visegrádi vár**) היא מבצר שנמצא מעל עיקול הדנובה, בעיר וישגראד. המבצר משתרע מפסגת הסלע הגבוהה של הרי וישגראד (אנ') ועד לגדות הדנובה. בימי הביניים היה לה תפקיד ייצוגי חשוב, שכן הטירה הייתה אחת הארמונות המפוארים ביותר של מלכי הונגריה, וגם חשיבותו המדינית והצבאית לא הייתה מבוטלת. על תפקידו המדיני והצבאי שמר עד סוף המאה ה-17. הוא מורכב משני חלקים: הטירה התחתונה והמצודה. חלקים מסוימים של הטירה התחתונה ממוקמים ממש ליד כביש 11. אל המצודה ניתן לעלות בכביש מספר 116 או ברגל.

היסטוריה
--------

במהלך ההיסטוריה, העמים באזור בנו כמה מבצרים כדי לשמור על הדרך העוברת בערוץ בשליטתם. בשנים 1241–1242, במהלך פלישת הטטרים, נחרבה הטירה שהייתה שם והמלך בלה הרביעי בנה את מגדל המגורים המשושה ועבה הקירות, שהמסורת העממית קראה לימים מגדל שלמה. בזמן שהמלך בנה על גדות הדנובה, אשתו, המלכה מריה לסקרינה, חיזקה את פסגת הסלע הגבוהה עם הכסף שהתקבל ממכירת תכשיטיה. שני חלקי הטירה הושלמו על ידי החומה העוברת לאורך צלע הגבעה התלולה, שקצהו הגיע עד לארמון שעל גדת הדנובה. בתקופת מלחמת האזרחים, בתחילת המאה ה-14, היא נכבשה על ידי הכוחות המזוינים של מאתה צ'אק, והמלך קארוי הראשון, שאיחד את המדינה, שיחרר אותה על ידי מצור. בתקופה שלאחר מכן, בנה המלך את הארמון ליד נהר הדנובה, שסיפק מגורים נוחים יותר, כך שרק חיל המצב התמקם בטירה. בתקופת שלטונו של זיגיסמונד מלוקסמבורג, הכתר נשמר במגדל המחומש בטירה העליונה, אך בשנת 1440 הצליחה הקורטיזנית אילונה קוטנר לגנוב אותו בהוראת המלכה אליזבת האלמנה. זמן קצר לאחר כיבוש בודה במאה ה-16, צבאות טורקיה סבבו גם סביב וישגראד, המצור הראשון עליה התרחש ב-1544, כאשר מגדל שלמה (גר') ניזוק קשות. במאה וחצי שלאחר מכן, הארמון ההולך ונחרב החליף כמה בעלים. ההרס הסופי שלה קרה במצור העות'מאני של 1685, אך חיילי האויב נסוגו ממנה במהרה כדי להגן על טירת בודה שהייתה חשובה יותר אסטרטגית.

במאות הבאות, מזג האוויר וההריסות בידי אנשים, כילו ביסודיות את המבנים של מתחם הטירה וגם של ארמון המלוכה לשעבר. למרות שנערכו חפירות גם קודם לכן, רק בשנות ה-60 של המאה ה-20 החל השיקום של טירת וישגראד, ששימשה כסצנה חשובה בהיסטוריה ההונגרית.

החל משנת 2017, הטירה שופצה כחלק מתוכנית ה"הטירה הלאומית (הו')".

תערוכות
-------

ניתן לבקר במספר תערוכות במצודה. בין השאר מוצגת תערוכה על תולדות הטירה, מערכת המצודה משוחזרת על פי דגם, העתק של הכתר הקדוש ותולדות שימורו, פנאופטיקון ותערוכת ציד-דיג-חקלאות.

גלריה
-----

* טירת וישגראדטירת וישגראד
* ציור של טירת וישגראד מאת מרקו פרנץציור של טירת וישגראד מאת מרקו פרנץ
* תצלום אוויר של הטירהתצלום אוויר של הטירה
* הטירה מלמטההטירה מלמטה
* טירת וישגראד מנגימארושטירת וישגראד מנגימארוש

לקריאה נוספת
------------

* תולדות הטירה בארכיון (בהונגרית)
* וישגראד - מוזיאונים, מונומנטים (בהונגרית)
* ספרייה קטנה של נופים-עידן-מוזיאונים (11.) Visegrád, הארמון המלכותי (עורך: Ágnes Körber) 1981 מסת"ב 9635550006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת וישגראד** בוויקישיתוף
* טיול וירטואלי בטירה (בהונגרית)
* שחזור מונפש של הטירה (יוטיוב) (בהונגרית)
**JYP אנטרטיינמנט** (בקוריאנית: **엔터테인먼트**) היא חברה בתחום הבידור וחברת תקליטים שהוקמה בשנת 1997 על ידי ג'ין יאנג פארק. לחברה חוזים עם מספר זמרים קוריאנים ידועים. החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך של קוריאה הדרומית.

היסטוריה
--------

בשנת 1997 פארק הקים חברה שפועלת תחת השם הנוכחי החל משנת 2001. בשנת 1997 הוא החתים את זמר הראשון של החברה Pearl. בשנת 1999 JYP אנטרטיינמנט הקימו להקה ראשונה של החברה Groove Over Dose.

בדצמבר 2000 הוחתם בדרן וזמר Rain שהיה ההצלחה המסחרית הראשונה של החברה. תוך זמן קצר הוא הגיע למכירת יותר ממיליון העתקים של האלבומים שלו. בשנת 2006 החברה לראשונה הקימה להקת בנות Wonder Girls שבשנת 2009 היו הרכב קוריאני ראשון שהגיע למצעד הפזמונים של billboard עם השיר שהוצב במקום ה-76. עד לתחילתה של קריירת הסולו בלהקה כיכבה קים היונה.

בשנת 2008 החברה ניהלה תחרות שבסיומה הוקמו שני להקות בנים חדשות. בשנת 2009 החברה נכנסה לתחום הפקות לטלוויזיה.

בנובמבר 2011 הוקמה חברת בת לפעילות בארצות הברית. תוך שנה התברר שרעיון מהווה כישלון מסחרי והוחלט לסגור כל פעילות בארצות הברית.

בשנת 2014 נחתם חוזה עם זמר עולה ברנרד פארק. בשנת 2015 נחתמה להקות בנות טווייס שזכתה להצלחה גדולה. בשנת 2017 החברה נכנסה לשוק הסיני בנוסף לפעילות בשוק המקומי וביפן.

בשנת 2018 החברה הייתה חברת בידור קוריאנית היחידה שהגיע לדירוג של פייננשל טיימס והיא דורגה במקום ה-12 בין כלל החברות מקוריאה הדרומית. בשנת 2019 החברה הקימה להקת בנות "איצי". מאז ועד לשנת 2022 הלהקה זכתה ב-25 פרסי מוזיקה.

בשנת 2022 החברה הקימה להקת בנות חדשה בשם אנמיקס.

אמנים
-----

כל האמנים תחת JYP Entertainment ידועים ביחד בשם **JYP Nation**.

**קבוצות**

* 2PM
* טווייס
* סטריי קידס
* איצי
* JYP Loud

**סולנים**

* ג'יי פארק (אנ')
* ג'אנג וו-יונג (אנ')
* יוני. ק (אנ')
* לי ג'ון-הו (אנ')
* ניקהון (אנ')
* נייאון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **JYP אנטרטיינמנט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של JYP אנטרטיינמנט (בקוריאנית ובאנגלית)
* JYP אנטרטיינמנט, ברשת החברתית פייסבוק

* JYP אנטרטיינמנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* JYP אנטרטיינמנט, ברשת החברתית אינסטגרם

* JYP אנטרטיינמנט, ברשת החברתית LinkedIn

* JYP אנטרטיינמנט, סרטונים בערוץ היוטיוב

ביאורים
-------

1. ↑  רשימה חלקית של האמנים תחת JYP
2. ↑  שם זמני של קבוצת בנים חדשה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 99f2231d-e129-4edf-a7d9-6a4f97f0ebf3
* VIAF: 1068156565715123500004
* WorldCat: viaf-1068156565715123500004

 |
**החיים, מעל הכל** (באנגלית: **Life, Above All**) הוא סרט קולנוע דרום אפריקאי מסוגת דרמה משנת 2010 בבימויו של אוליבר שמיץ. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן 2010 והיה מועמד בטקס האוסקר ה-83 לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

עלילה
-----

בעיירה הקטנה אלנסדורן, בדרום אפריקה, לא הרחק מיוהנסבורג, מתגוררת צ'אנדה בת ה-12. צ'אנדה היא תלמידה צעירה ומבטיחה עם עתיד מזהיר, אבל חייה משתנים באופן דרמטי כאשר אחיינה התינוק מת באופן במפתיע. אמה של צ'אנדה, ליליאן, חולה ומתחילה לגסוס בהדרגתיות ואילו אביה החורג מתמכר לאלכוהול, מה שמשאיר את הנערה הצעירה לטפל בשני אחיה הקטנים. בינתיים, בעיירה מתפשטת השמועה כי הסיבה האמיתית למוות במשפחתה של צ'אנדה היא איידס. אם כי המילה "איידס" אינה נאמרת בקול רם עד סוף הסרט. בתגובה לכך, דודתה, טאפה, עושה כל שביכולתה כדי לעזור לליליאן לעזוב את העיר. צ'אנדה, מנסה להתמודד עם הנידוי הקהילתי של משפחתה במהלך הסרט ומבקשת הסברים מדודתה אך נתקלת במבוי סתום. למעשה, הסרט משקף את התעקשותם של הדרום אפריקאים, עד לשנים האחרונות, לשלול את המציאות של התפשטות האיידס ולהכחישה. עד שכל משפחה הקשורה למחלה על ידי שמועה או רכילות נחשבת כמנודה, כפי שניתן לראות בסרט.

עם פתיחת הסרט צ'אנדה מבקרת אצל הקברן כדי לבחון את ארונות הקבורה הזולים שיש ברשותו. כילדה בת 12 היא עושה כל שביכולתה כדי לשמור על משפחתה מלוכדת ולדאוג לאחיה הקטן, שימשיך ללמוד בבית הספר. הלב הטוב שלה מופגין על ידי ידידותה עם חברה בשם אסתר, אשר נאלצת לתוך זנות כדי לשרוד. הטרגדיה של דרום אפריקה הייתה כי הנשיא לשעבר ת'אבו מבקי התעקש להכחיש את הסיבות לאיידס ולקדם טיפול באיידס, ולכן רבים שסבלו ומתו מאיידס יכולים היו למנוע זאת. זה תרם לאקלים של בורות ומסתורין סביב המחלה, אשר רק הגדילה את התפשטותה.

שחקנים ודמויות
--------------

* קומוסטו מנייקה בתפקיד צ'אנדה
* קיאובאקה מקאנייה בתפקיד אסתר מקולו
* הרייט לנבה בתפקיד גב' טאפה
* לראטו מוולסה בתפקיד ליליאן האם
* טינה מונומזאנה בתפקיד דודה אליזבת
* אורבי פולו בתפקיד ג'ונה
* מאפסקה מת'בה בתפקיד אייריס
* קגמוסטו דיטשווני בתפקיד דודו
* רמי צ'ואנה בתפקיד דודה רות

קישורים חיצוניים
----------------

* "Life, Above All", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "Life, Above All", באתר נטפליקס
* "Life, Above All", באתר AllMovie (באנגלית)
* "Life, Above All", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "Life, Above All", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "Life, Above All", באתר Metacritic (באנגלית)
* "Life, Above All", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Festival de Cannes: Life, Above All", festival-cannes.com, ‏2011-01-09
2. ↑  (Le secret de Chanda (2010, IMDb.com, Inc, ‏11 במרץ, 2011
3. 1 2  Roger Ebert, LIFE, ABOVE ALL, rogerebert.com, ‏31 באוגוסט, 2011
**ג'וליאן ויליאם מק** (בשם מלא באנגלית: **Julian William Mack**;‏ 19 ביולי 1866 – 4 בספטמבר 1943) היה משפטן יהודי-אמריקאי ומנהיג ציוני.

קורות חיים
----------

מק נולד בסן פרנסיסקו, ארצות הברית וגדל בסינסינטי. הוא קיבל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1887, וקיבל מלגת לימודים להמשך לימודיו באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת לייפציג. בשנים 1890–1895 הוא עבד כעורך דין עצמאי בשיקגו.
בשנת 1895 התמנה מק לפרופסור למשפטים באוניברסיטת נורת'ווסטרן; היה זה מינוי יוצא דופן לאדם בגילו הצעיר, והוא העיד על בקיאותו הרבה של מק ועל ההערכה הרבה לה זכה בקרב עמיתיו למקצוע. בשנת 1902 הוא עבר לאוניברסיטת שיקגו בה לימד עד שנת 1940. 
לאחר כמה שנים התמנה לדיקן הקתדרה למשפטים באוניברסיטת שיקגו. 

בשנת 1903 התמנה מק לשופט באילינוי ובהמשך כיהן כשופט בית המשפט לערעורים.

בימי מלחמת העולם הראשונה החל מק לגלות עניין בבעיה היהודית. הודות למגעיו עם אישים ציוניים כשמריהו לוין, אהרן אהרנסון והנרייטה סאלד, התקרב מק לרעיון שיבת העם היהודי לארצו. בשנת 1918 נבחר לנשיא ההסתדרות הציונית באמריקה, הגוף הציוני החשוב ביותר בקרב יהודי ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד שלוש שנים, ובמהלכן תרם רבות למפעל הציוני וגייס תורמים רבים להתיישבות בארץ ישראל. הודות להשפעתו הנרחבת, חדרה התנועה הציונית לחוגים נרחבים ברחבי ארצות הברית.
פעילותו בימי ועידת השלום בוורסאי הייתה חשובה מאין כמוה. הוא היה חסיד נלהב של רעיון הבית הלאומי היהודי, ובעזרת תפקידו הרם כשופט הצליח לבסס את הגישה היהודית. בהמשך היה מק חבר האופוזיציה של ברנדייס בהסתדרות ציוני אמריקה, ובאפריל 1928 היה יושב ראש של ועידה של האופוזיציה שהתקיימה בוושינגטון. 

בשנת 1941 עלה על הקרקע ברמות מנשה קיבוץ השומר הצעיר להתיישבות שיתופית "לשחרור-מצפה השרון". ועדת השמות המרכזית החליטה עוד בימי חייו של מק לקרוא על שמו את הקיבוץ הצעיר. הקיבוץ נקרא "רמת השופט" לכבודו של ג'וליאן מק, כשם שקיבוץ עין השופט הסמוך קרוי על שם השופט לואי ברנדייס. 

ג'וליאן מק נפטר בגיל 77 בניו יורק. באותו שבוע נערך טקס לזכרו בקיבוץ רמת השופט. בכנס השתתפו אברהם הרצפלד וגולדה מאירסון. 

תרומתו של ג'וליאן מק למפעל הציוני היא בעלת ערך משמעותי. יכולתו לעורר את יהדות ארצות הברית, שהייתה התפוצה המבוססת ביותר כלכלית, לתרום ולחזק את בניין הארץ, העמידה אותו בשורה הראשונה של אנשי הציונות האמריקאים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וליאן מק** בוויקישיתוף
* Julian William Mack, History of the sixth circuit
* יוליאן ויליאם מק (1866-1943), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  תשובה לוועידת האופוזיציה באמריקה, דבר, 24 במאי 1928
2. ↑  שמות לישובים חדשים, דבר, 8 ביולי 1940
3. ↑  אזכרה לג'וליאן מק ברמת השופט, דבר, 2 בדצמבר 1943

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264981105171
* GND: 117517380
* ISNI: 0000 0000 7857 358X
* LCCN: nr92038250
* NTA: 190913134
* SNAC: w6513zr9
* VIAF: 10625417
* WorldCat: lccn-nr92038250

 |
האחים טביאני
**האחים טביאני** (Taviani) הם **ויטוריו** (Vittorio) טביאני (20 בספטמבר 1929 - 15 באפריל 2018) ואחיו הצעיר **פאולו** (Paolo) טביאני (8 בנובמבר 1931 - 29 בפברואר 2024), היו צמד קולנוענים איטלקיים ידועים, אשר בחלק מסרטיהם הביעו את מחאתם נגד המלחמה, הפאשיזם, אודות חיי הנישואים והגירושין, המסורתיות נגד המודרניזם וחיי הפועלים העניים.

האחים טביאני למדו באוניברסיטת פיזה שבאיטליה. בתחילת הקריירה שלהם, עבד ויטוריו על קטעים קצרים בסרטיו של אחיו פאולו. בהמשך עבדו השניים במשותף, כאשר ב-1954 הוציאו את סרטם "סן מיניאטו" המספר על אירועי עירם תחת השלטון הנאצי. בתחילת שנות ה-60 יצרו את הסרטים "Un Uomo da bruciare", ו-"I Fuorilegge del Matrimonio" המביעים את סלידתם מטיפשותה של המלחמה, וזאת בבימוי משותף עם ולנטינו אורסיני. את סרטיהם יצרו כך שאת כתיבתם ביצעו האחים יחד ואילו את מלאכת הבימוי ביצעו בנפרד וללא התערבות האחד בעבודת השני. בשנות ה-70 ביימו את הסרטים "Allonsanfan", ו"פדרה פדרונה" (1979), שזכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן. ב־1982 זכו בפרס חבר השופטים בפסטיבל קאן על סרטם "הלילה של סן לורנצו". ב-1984 הוציאו את סרטם "קאוס", שנחשב לאחד הסרטים הטובים ביותר של הקולנוע האיטלקי, וב-1987 את סרטם הראשון באנגלית, "Good Morning Babylon". 

ב-1994 שיחק ויטוריו תפקיד משנה בסרט "The True Life of Antonio H". 

בשנת 2007 ביימו האחים את סרט הדרמה אודות רצח העם הארמני "חוות העפרונים" בכיכובם של מוריץ בלייבטרוי, פאס וגה ומוחמד בכרי. 

ב-2012 זכה סרטם "קיסר חייב למות" בפרס דב הזהב.

ויטוריו נפטר ב-15 באפריל 2018, ופאולו נפטר ב-29 בפברואר 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האחים טביאני** בוויקישיתוף
* ויטוריו טביאני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פאולו טביאני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אריאלה בנקיר, האחים טביאני מציינים 50 שנה לפעילותם כבמאים, עכבר העיר, 25 באוקטובר 2010
* אמיר בוגן, האחים טביאני: "גם רוצחים הם בני אדם", באתר ynet, 29 ביולי 2013
* עופרה עופר אורן, האמנם יצר לב האדם רע מנעוריו? (על "הלילה של סן לורנצו"), בבלוג סופרת ספרים, 29 ביולי 2014
* האחים טביאני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**מאיר מייקין** (1919 – אוקטובר 2005) היה רופא ישראלי, מראשוני האורתופדים בישראל והמנהל הראשון של המחלקה האורתופדית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים.

קורות חיים
----------

מייקין נולד בבריטניה, והחל בלימודי רפואה בגיל 16. בגיל 22 הוסמך כרופא, ושירת כרופא בצבא בריטניה במלחמת העולם השנייה. הוא השתתף במערכה בנורמנדי ובשחרור מחנה ברגן-בלזן. עוטר באותות הצטיינות של ארצו ושל צרפת. בשלהי שירותו הצבאי נישא מייקין ללילי אהובה פריד, ונולדו להם שלושה ילדים.

מייקין עלה לארץ ישראל ב-1946. הוא עבד במחלקה הכירורגית בבית החולים הדסה הר הצופים, ושהה בו גם בעת המצור על ההר במלחמת העצמאות. הוא יצא להשתלמות באורתופדיה באוניברסיטת קולומביה שבארצות הברית וב-1955 שב לישראל והקים את המחלקה לאורתופדיה בבית החולים הדסה (לימים בית החולים הדסה עין כרם). הוא ניהל את המחלקה עד ליציאתו לפנסיה בשנת 1984.

מייקין גילה עניין בשיקום ילדים עם מוגבלויות, ובשנת 1959 מונה במקביל לתפקידו כמנהל מחלקה גם כמנהל הרפואי של בית החולים אלי"ן.

מייקין היה מהמובילים בטיפול בנפגעי מחלת הפוליו, שהכתה בישראל בשנות החמישים. היה מחלוצי הטיפול בעיוותים בעמוד השדרה, במיוחד בילדים. פרסם כמאה מאמרים מדעיים, העמיד תלמידים רבים (שכמה מהם ניהלו לימים בעצמם מחלקות אורתופדיות) וכיהן כיושב ראש איגוד הכירורגים בישראל. הישגיו זכו להכרה בינלאומית. בין השאר הוזמן לאיראן בימי שלטון השאה כדי לנתח שם אישים רמי מעלה.

מקורות
------

* אורי דרומי, בחזית המאבק נגד שיתוק הילדים, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2005

ראו גם
------

* אליהו ויור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאיר מייקין** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
**ו.פ.ר. אאלן** (גרמנית: Verein für Rasenspiele 1921 Aalen e.V.) הוא מועדון כדורגל מהעיר אאלן בגרמניה. המועדון משחק נכון לעונת 2016/2017 בליגה הגרמנית השלישית.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1921 ושיחק לאורך השנים בליגות אזוריות בגרמניה. עד שנת 2008 הליגה הגרמנית השלישית הייתה ליגה אזורית ובשנה זו נוסדה ליגה ארצית והמועדון הצטרף לליגה זו בשנתה הראשונה. בסוף העונה 2008/2009 סיים במקום הלפני אחרון בליגה וירד לליגה הרביעית שהיא ליגה אזורית. לאחר עונה אחת בליגה הרביעית חזר המועדון לליגה השלישית. 

בסוף העונה השנייה 2011/2012 בליגה השלישית סיים במקום השני והעפיל בפעם הראשונה לליגה הגרמנית השנייה בכדורגל. המועדון סיים את העונה הראשונה בליגה השנייה במקום 9 מתוך 18 קבוצות. בעונה זו הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע הגרמני והפסיד לקבוצת בורוסיה דורטמונד. בעונת 2013/2014 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע הגרמני והפסיד לקבוצת וולפסבורג. בעונת 2014/2015 הגיע בפעם הראשונה לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת הופנהיים. בסיום העונה ירד לליגה השלישית.

שחקנים בולטים
-------------

* גרמניהגרמניה דניאל ברנהרדט
* גרמניהגרמניה מרטין דאוש
* גרמניהגרמניה מרקו האלר
* גרמניהגרמניה דניס הילברנד
* גרמניהגרמניה אנדראס הופמן
* גרמניהגרמניה רוברט לכלייטר
* גרמניהגרמניה אנדראס מאייר
* גרמניהגרמניה מרקו סיילר
* גרמניהגרמניה סשה טראוט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ו.פ.ר. אאלן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ו.פ.ר. אאלן (בגרמנית)
**מועדון הכדורגל ריאל מורסיה** (בספרדית: **Real Murcia Club de Fútbol, S.A.D**) הוא מועדון כדורגל הממוקם בעיר מורסיה, ממחוז מורסיה שבספרד. המועדון נוסד בשנת 1908, והוא משחק, נכון ל-2021, בליגה הספרדית השלישית. מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון נואבה קונדומינה, המכיל 31,179 מקומות ישיבה.

צבעי הבית של הקבוצה הם לרוב חולצה אדומה ומכנסיים לבנים.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד במקור בשנת 1908 (למרות שברשומות שונות מתועד המועדון משנת 1903 תחת השם *מועדון כדורגל דה מורסיה*, וב-1906 *מועדון כדורגל מורסיה*). לקבוצה הוענק השם "ריאל" (ספרדית: מלכותי), בעונת 1923/1924, על ידי אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. בשנה שלאחר מכן, נחנך אצטדיונה הישן של הקבוצה, *לה קונדומינה*, בו שיחקה במשך 82 שנים את משחקי הבית שלה.

בשנת 1929, המועדון שיחק לראשונה במסגרת הליגות המקצועניות בספרד. בעונת 1939/1940, הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה ללה ליגה, הליגה הבכירה בספרד. ואחרי שחזרה לליגת המשנה, העפילה שוב ללה ליגה ארבע שנים מאוחר יותר. אחרי שנים ארוכות של משחק בליגת המשנה ולפרקים קצרים בליגה השלישית, שבה הקבוצה לליגה הבכירה בעונת 1980/1981, לקדנציה שנמשכה תשע עונות.

במהלך שנות ה-90 הידרדרה הקבוצה עד לליגה הרביעית, אך שיחקה במרבית העשור בליגת המשנה ובליגה השלישית. בשנת 2003 שבה הקבוצה לליגה הבכירה, אך נשרה ממנה כעבור עונה. בשנת 2006 עברה מורסיה לאצטדיונה מודרני המכיל 33,045 מקומות ישיבה. בשנת 2007 שבה הקבוצה לליגה הבכירה. מורסיה החלה את עונת 2007/2008 היטב, כאשר השיגה מעמד של קבוצת אמצע טבלה בראשית שנת 2008, ולמרות כל זאת, בסיומה של העונה הקבוצה לא הצליחה להימנע מירידה, למרות שמאמן נבחרת ספרד לשעבר, חבייר קלמנטה החליף בתפקיד אימון הקבוצה את לוקאס אלקארז.

בעונה שלאחר מכן, מורסיה שהתה מרבית העונה באזור מקומות הירידה לליגה השלישית, וקלמנטה פוטר באמצע חודש דצמבר 2008. הקבוצה נמנעה מירידת ליגה, אך בעונה שלאחר מכן ירדה בסופו של דבר חזרה לליגה השלישית. בסיום עונת 2010/2011, לאחר עונה אחת בליגה השלישית, העפילה מורסיה מחדש מן המקום הראשון בליגה, לליגה הספרדית השנייה, אותה סיימה בעונה שלאחר מכן במקום הרביעי, אך הודחה ממשחקי הפלייאוף, ולאחריהם אף הורדה מהליגה השנייה עקב בעיות כלכליות קשות. כיום הקבוצה משחקת בליגה השלישית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריאל מורסיה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ריאל מורסיה

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ESTADIO ENRIQUE ROCA DE MURCIA" (בספרדית). ריאל מורסיה. נבדק ב-26 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2001111598
* VIAF: 132717858
* WorldCat: lccn-n2001111598

 |
**דב נשרי (אדלר)** (כ"א באלול תר"פ/ 1920 - יח בתמוז תשל"ג/ 18 ביולי 1973) היה חבר "ההגנה", קצין בדרגת אל"מ בצה"ל ואיש משרד הביטחון, מנכ"ל "החברה לפיתוח חוף אילת".

חייו
----

נולד לטוביה אדלר, ועלה לארץ ישראל בנעוריו.
היה נוטר, מדריך ומפקד מחלקה בהגנה ברחובות ופעיל המוסד לעליה ב' באירופה.

במלחמת העצמאות היה מג"ד בחטיבת קרייתי.

בין השנים 1952–1954 היה מפקד אילת, שהייתה שטח שיפוט צבאי. ב-1952 נישא לדליה למדני, ב-1954 עברו בני הזוג לצהלה, ובשנת 1957 נולדה בתה היחידה, ליאת.

במבצע קדש היה קצין קישור של פיקוד המרכז לחטיבה 17 ועמד בראש "**ועדת נשרי**" שתיחקרה את טבח כפר קאסם מטעם פיקוד המרכז, מספר שעות לאחר סיומו.

היה מנהל מחלקת הגדנ"ע באגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון. בין השאר הקים את תזמורת הגדנ"ע ויצא איתה לסיבובי הופעות בחו"ל. ב-1959 פיקד על משלחת הגדנ"עים, תלמידי כפר גלים, למדינות מערב אפריקה. המשלחת יצאה במסגרת פעילויות שהתקיימו באותה עת לקידום יחסי אפריקה–ישראל, ופעילותה נחשבה כתרומה מוצלחת לתדמית מדינת ישראל.

בשנת 1961 התגרש מדליה למדני. הכיר בכפר הירוק את דרורה חבקין שלימדה שם ונישא לה. בתם שירי נולדה ב-1964 ובנם אריאל ב-1967. התגרשו ב-1970 לאחר שדרורה נפרדה ממנו ועברה לחיות עם דני ליטני.

ב-1969 מונה למנכ"ל "החברה לפיתוח חוף אילת". למרות שרבים הטילו ספק בהיגיון הכלכלי של השקעה נוספת בתיירות באילת, בפעילותו היזמית ומסירותו הרבה הצליח נשרי תוך שלוש שנים להוציא לפועל מיזמי פיתוח רבים. כבר בשנת 1970 סיפר במסיבת עיתונאים בעיר על השקעות הצפויות בזכות מענק ממשלתי לבוני מלונות באילת. ב-1972 הותרה כניסת פועלים ערבים לעיר, ותנופת הפיתוח גברה. ביוני 1973, בעת פתיחת מלון חדש, סיפר לעיתונות על תוכנית הכשרת אזור התיירות החדש שנמצאה בעיצומה באותה עת ועל חשיבות החלטת הממשלה להקים שדה תעופה בינלאומי מחוץ לעיר.

מספר שבועות לאחר מכן נפטר במהלך ניתוח לטיפול באולקוס, בן 53 בלבד במותו. נקבר בבבית העלמין בחולון. מאות הגיעו להלווייתו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  התאריכים העבריים ע"פ כיתוב מצבתו באתר GRAVEZ
2. ↑  היום הלווית דב נשרי ז"ל, מעריב, 19 ביולי 1973
3. ↑  בוגר מחזור י"ד בקורס מ"מים של ההגנה
4. ↑  מערך הדרכה לסיור בעקבות חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות במלאת 70 שנה לקרבות, הוצאת בית ספר שדה כפר עציון
5. 1 2  עופרה אליגון, על המשלט יושבת...ריביירה, מעריב, 16 במרץ 1973
6. ↑  דליה למדני – דב נשרי: נשאים, דבר, 9 ביוני 1952
7. ↑  טבח כפר קאסם:ספריית מסמכים, באתר "עקבות"
8. ↑  יום החולצות הירוקות, "העולם הזה", גיליון 1082 מ-25 ביוני 1958, עמוד 6
9. ↑  מיכה בר-עם, "מסע ידידות למערב אפריקה", במחנה, גיליון 580, 26 במאי 1959
10. ↑  ראובן בן צבי, מ"כפר גלים" ליערות גאנה, מעריב, 1 במרץ 1959
11. ↑  אסתר ברזל, 20 יום באפריקה, דבר, 29 במאי 1959
12. ↑  "הלא אתם צריכים להיות מלאכים כי ירושלים היא בשמיים", למרחב, 22 במאי 1959
13. ↑  תמונת חברי המשלחת ושמותיהם, ביניהם דב נשרי, בדף פייסבוק של כפר גלים
14. ↑  אתר למנויים בלבד בן שלו, עשרים שנה למותה של דרורה חבקין, באתר הארץ, 12 ביוני 2015
15. ↑  דברי הכנסת/הישיבה ה-399 של הכנסת השישית/ב.שאילתות ותשובות/8.סכסוך בין עיריית אילת והחברה לפיתוח חוף אילת
16. ↑  15 מליון לירות להקמת בתי מלון באילת, על המשמר, 11 בינואר 1970
17. ↑  אגד מפסיק התחבורה באזור התיירות באילת, מעריב, 7 ביוני 1973
18. ↑  מלון סן טרופז נפתח באילת, דבר, 25 ביוני 1973
19. ↑  דב נשרי באתר GRAVEZ
20. ↑  כולם היו בניו, העולם הזה, גיליון 1873, 25 ביולי 1973
**ברווז עצים אוסטרלי** או **ברווז הרעמה** (שם מדעי: *Chenonetta jubata*) הוא עוף מים ממשפחת הברווזיים החי רק באוסטרליה, והוא המין היחיד בסוגו, לאחר היכחדות המין ברווז פינץ' מניו זילנד, שניהם מהסוג צ'נונטה. למרות השם הוא איננו קרוב לברווז העצים מאמריקה הצפונית.

תיאור
-----

ברווז זה מזכיר במראהו אווז קטן, אורכו 45–51 סנטימטרים, והוא בעל נוצות אפורות בהירות על הבטן עם חזה מנוקד בלבן וצוואר וראש כתומים אצל שני הזוויגים. המקור אפור וכפי שהשם המדעי מרמז יש לברווז רעמת נוצות קטנה לאורך העורף והצוואר. הכנפיים חומות ולנקבות פס שחור לאורך העיניים.

ברווז זה מסווג לעיתים בקבוצת ברווזים מצויים או בברווזי צדפות (כמו הטדורנה). קרוב משפחתו הקרוב ביותר הוא ברווז טבעתי מאמריקה הדרומית.

אקולוגיה
--------

הברווזים נפוצים בכל אוסטרליה וכן בטסמניה. ברווז זה פחות מימי מקרוביו ונראה רועה בין העשבים וכן בחורשים, שדות, ביצות, חופים ואף באזורים עירוניים ובפארקים. לעיתים הוא גם מצוי באגמים עמוקים בחיפוש מזון. הברווז מעופף גרוע ובגובה נמוך, וכשהוא מפוחד הוא בורח לבין העצים. בטיסה ישירה הוא יותר מהיר וכמה אוכלוסיות נודדות ככה בשיא הקיץ. מזונו מורכב מעשבים, גרגירים, זרעים, עשבי תיבול וגם מחרקים. הם לא נכנסים למים עמוקים לעיתים קרובות ומעדיפים לאכול ביבשה או במים רדודים.

כמו ששמו מרמז הוא מקנן בעצים והנקבה מטילה 9–11 ביצים. הזכרים נשארים עם הנקבות לטפל בצאצאים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Museum specimenMuseum specimen

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז עצים אוסטרלי** בוויקישיתוף
* ברווז עצים אוסטרלי, באתר ITIS (באנגלית)
* ברווז עצים אוסטרלי, באתר NCBI (באנגלית)
* ברווז עצים אוסטרלי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* ברווז עצים אוסטרלי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* ברווז עצים אוסטרלי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ברווז עצים אוסטרלי, באתר GBIF (באנגלית)

ביאורים
-------

1. ↑  Jubata פירושו "בעל רעמה" בלטינית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז עצים אוסטרלי באתר הרשימה האדומה של IUCN