recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**משתנים אוגרי אשלגן** (באנגלית: **potassium-sparing diuretics**) הן תרופות המשפיעות על הצינור המאסף שבכליה.

תרופות אלו גורמות להשתנת יתר, להפרשת יתר של יוני הנתרן, אולם גם לעיכוב ולהפחתת כמות האשלגן המופרשת מהגוף דרך השתן. דבר זה מוביל לאגירת כמויות עודפות של מלח האשלגן בגוף ולכן לעיתים משלבים תרופות אלו יחד עם תרופות ממשפחת התיאזידים, כדי לאזן את ריכוז האשלגן בנוזל הדם.

בקבוצה זו של תרופות, ישנן מספר תרופות אשר פועלות במנגנונים שונים:

* תרופות שחוסמות קולטנים לאלדוסטרון.
* תרופות שחוסמות תעלות נתרן שונות.

### תרופות שחוסמות קולטנים לאלדוסטרון

* ספירונולקטון (Spirinolactone): תרופה החוסמת את הקולטנים לאלדוסטרון, אשר קיימים בכליה, בשרירים החלקים של כלי הדם וברקמת שריר הלב. ההורמון אלדוסטרון גורם לספיגה מחדש של נתרן בחזרה לנוזל הדם, בתמורה להפרשת אשלגן לשתן. אלדוסטרון פועל, בין היתר במצבים בהם קיים יתר אשלגן בדם אשר מביא להפרשת אלדוסטרון מבלוטת יותרת הכליה. זאת כדי להפחית את רמתו ולאפשר את הפרשתו של האשלגן לשתן. רמות גבוהות ולאורך זמן של הורמון זה גורמות להיפרטרופיה של שריר הלב, ולהחמרה במצבי אי ספיקת לב - אגירת הנתרן והמים מחמירה את הבצקת אשר נוצרת במחלות אי ספיקת לב. לרוב התרופה משמשת לטיפול בסובלים מיתר לחץ דם, אי ספיקת לב או היפר-אלדסטרוניזם.

תופעות לוואי של התרופה: מאחר שהתרופה גורמת לאגירת אשלגן, עלולה להיווצר היפרקלמיה, שהיא יתר אשלגן בנוזל הדם. בנוסף לחסימת הקולטנים לאלדוסטרון, חוסמת התרופה גם קולטנים עבור הורמוני המין פרוגסטרון, ולכן חסימה בלתי בררנית זו גורמת להשפעות לוואי כגון הגדלת רקמת השד בגברים (גינקומסטיה) והפרעות בתפקוד המיני.

### תרופות שחוסמות תעלות נתרן שונות

* אמילוריד (Amiloride): תרופה המעכבת את המשחלף Na/H ואת תעלת הנתרן האפיתליאלית (ENaC). כתוצאה מכך, יותר נתרן מופרש בשתן וקיימת ירידה באובדן האשלגן. בנוסף קיימת עליה ברמת הפרוטונים - H.

תופעות לוואי: ירידה באובדן האשלגן מביאה להיפרקלמיה והירידה באובדן פרוטונים מביאה לחמצת מטבולית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משתנים אוגרי אשלגן** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אילן ליזרוביץ** (נולד ב-22 בינואר 1963, כ"ו טבת, ה' תשכ"ג) הוא עיתונאי, יועץ תקשורת ודובר, ומחנך ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת 1963 בבני ברק. התחנך בתיכון 'רמז' והתמחה במגמת ביולוגיה. לאחר סיום לימודיו התגייס לחיל הנח"ל במסגרת הגרעין בקיבוץ שמיר, והעביר את שירותו כחייל סדיר בלבנון ולאחר מכן במילואים בחיל התותחנים בשטחים במהלך ימי האינתיפאדה הראשונה. לאחר מכן, החל לשרת ביחידת דובר צה"ל, שם התמחה בהעברת סדנאות עמידה מול מצלמה לבכירי צה"ל.

לימודים וקריירה חדשותית
-----------------------

בתום שירותו הצבאי, למד לתואר ראשון במדעי המדינה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת חיפה, ולאחר מכן, למד לתואר שני בתקשורת ועיתונות באוניברסיטה העברית.

במקביל ללימודים אלו, החל לעבוד ככתב בקול ישראל בנושאי כלכלה, ספורט ופוליטיקה ואחרים. בינואר 1994, הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 2, שהייתה אז בחודשיה הראשונים, ושימש בה ככתב שטח במשך יותר מ-16 שנים. ליזרוביץ סיקר בעיקר את תחומי ההתיישבות ביש"ע וכן את תחום הכלכלה, ובלט בעת שדיווח חדשות לבקרים את אירועי האינתיפאדה השנייה ואת הליך ההתנתקות מרצועת עזה. לאחריה, החל ליזרוביץ להרצות על התהליך בפני סטודנטים וחברי קהילות יהודיות ופלסטיניות בארצות הברית מטעם חברת החדשות של ערוץ 2.

בשנת 2004, עבר ליזרוביץ השתלמות בת חודש באטלנטה, במהלכה סיקר את מערכת הבחירות הנשיאותית בין ג'ורג' בוש הבן לג'ון קרי.

קריירה פוליטית ועסקית
---------------------

בשנת 2009, פרש ליזרוביץ מתחום העיתונאות והחל לכהן כיועץ תקשורת של שר התחבורה, ישראל כ"ץ עד לשנת 2011. בשנת 2012, עבר לשמש כדובר חברת נתיבי תחבורה עירוניים, האמונה על הקמת הרכבת הקלה בגוש דן.

בשנת 2016, שימש כמנהל השיווק של חברת 'קומפדיה' המפתחת מוצרי מציאות מדומה ורבודה עבור צה"ל, המשטרה, משרד החינוך ותעשיות אחרות.

חזרה לעיתונות וקריירה חינוכית
-----------------------------

בשנת 2018, חזר ליזרוביץ לעולם החדשותי בתור כתב ועורך כלכלי בעיתון 'ישראל היום'. כשנה לאחר מכן, התמחה כמדריך טיולים בחו"ל והחל להדריך טיולי קבוצות מאורגנים בגאורגיה, רוסיה ויעדים נוספים. עם פרוץ מגפת הקורונה בשנת 2020, ליזרוביץ החל את לימודיו לתעודת הוראה כחלק מתוכנית להסבת אקדמאים בסמינר הקיבוצים.

לאחר סיום לימודיו, לימד בבית ספר יסודי ובחטיבת ביניים ברמת השרון, היסטוריה, אזרחות וחינוך פיננסי וזאת בנוסף להיותו מחנך.

היה מורה לגאוגרפיה, תנ"ך ותקשורת בתיכון "אהל שם" ברמת גן וכן משמש כמרצה לתקשורת, פרסום ועמידה מול מצלמה במספר מכללות, בתי ספר, ארגונים ומוסדות.

כיום הוא מורה לגיאוגרפיה בתיכון חדש הרצליה.

חיים אישיים
-----------

ליזרוביץ' מתגורר ברמת השרון, נשוי לסמדר ואב לשלושה ילדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילן ליזרוביץ', באתר mako
2. ↑  אודי גפן, איך עושה מתנחל?, באתר www.makorrishon.co.il, ‏8 ביולי 2004
3. ↑  אייל אברהמי, אוכלים מכף ידם, באתר העין השביעית, 1 במאי 2005
4. ↑  ענת קם‏, ליזרוביץ' עוזב את חדשות 2, באתר וואלה!‏, 20 באוקטובר 2009
5. ↑  דניאל שמיל, אילן ליזרוביץ' מונה לתפקיד דובר נת"ע, באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2012
6. ↑  אלכסנדר כץ, איזה קאמבק: ליזרוביץ חוזר לעיתונות ומצטרף לישראל היום, באתר אייס, 3 בינואר 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אילן ליזרוביץ"**.
סמל המועדון האלטרנטיבי
**מועדון ספורט שיכון המזרח ראשון לציון** (בקיצור: **מ.ס. שיכון המזרח ראשל"צ**), הוא מועדון כדורגל מהשכונה שיכון המזרח שבראשון לציון. המועדון הוקם בשנת 1958, ונכון לעונת 2022/2023 המועדון משחק בליגה ב'.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1958 בשם **הפועל שיכון המזרח**. המועדון עלה בפעם הראשונה לליגה ב', (שאז הייתה הליגה השלישית), בעונת 1963/64.

לקראת עונת 1977/78 המועדון התאחד עם אגודת מכבי ראשון לציון ונקרא **מכבי שיכון המזרח**. בסיום אותה עונה, העפילה הקבוצה המאוחדת לליגה ב'. האיחוד עם אגודת מכבי ראשון לציון נמשך עד לשנת 1981, אך גם לאחר מכן המשיך המועדון להשתמש בשם מכבי שיכון המזרח.

המועדון עלה לליגה א' בפעם הראשונה בעונת 1987/88, אך חזר לליגה ב' בעונת 1990/91. לאחר ארבע שנים, בעונת 1994/95 המועדון עלה שוב לליגה א', אך בעונת 1996/97 המועדון חזר שוב לליגה ב', ונישאר בליגה זו עד שפורק לפני עונת 1999/00.

המועדון הוקם מחדש ב-2004 בשם **מועדון ספורט שיכון המזרח** או בקיצור **מ.ס. שיכון המזרח**. המועדון ממשיך להשתמש בסמל שהיה בתקופת מכבי שיכון המזרח עד היום.

בעונת 2007/08 המועדון עלה מליגה ג' לליגה ב'. בעונת 2013/14 המועדון עלה מליגה ב' לליגה א' לאחר שסיים במקום הראשון, וזאת לאחר 19 שנים שלא היה בליגה א'.

בעונת 2014/2015 המועדון הגיע לשלב שמינית גמר גביע המדינה, אך הפסיד בתוצאה 1–5 למכבי יבנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מועדון ספורט שיכון המזרח, ברשת החברתית פייסבוק
* מועדון ספורט שיכון המזרח באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית"ר פרדס חנה, טירה, אזור, שיכון המזרח ומכבי באר שבע - לליגה ב', בעיתון "מעריב" 7 במאי 1978
2. ↑  אלון יהודיוף, ברוכה השבה לליגה א', שיכון המזרח, באתר "דאבל פס"‏, 12 באפריל 2014
מפת הארכיפלג
איי דחלק מהחלל
**איי דהלכּ** הם ארכיפלג הנמצא בים סוף, לא הרחק מהעיר מאסאווה, המהווים חלק מאריתריאה. בארכיפלג ישנם שני איים גדולים בנוסף ל-124 איים קטנים יותר. הארכיפלג היה ידוע לרומאים בשם "דגת הפנינה" בגלל הפנינים הרבות המצויות בו. רק ארבעה מהאיים מיושבים, והמאוכלס ביותר הוא דחלק כאביר שהוא גם האי הגדול ביותר. תושבי האי דוברים שפה המיוחדת לאזור הנקראת דחלקית המשתייכת למשפחת השפות שמיות.

היסטוריה
--------

החוקר האנטינגפורד, מזהה עם דחלק את האיים הנקראים "אליו" ב"פֶריפְּלוּס הים האריתראי" (אנ') (פריפלוס - קובץ הוראות שיוט), אשר היוו מקור לשריון צבים. לפי ההיסטוריון אדוארד אולנדורף תושבי דחלק היו הראשונים[דרוש מקור] במזרח אפריקה שהתאסלמו ומספר כתובות בכתב כופי מצביעות על כניסה של תרבות ערבית לאזור. במאה ה-7 מדינה אסלאמית הוקמה בארכיפלג, אך נכבשה על ידי תימן, ויותר מאוחר על ידי האימפריה האתיופית. לאחר מכן הייתה תחת שליטתם של ממלכות האימפריה האתיופית האוטונומיות כגון מדיר בהר, ובסופו של דבר נכבשו האיים על ידי האימפריה העות'מאנית ב-1559 והיו תחת שלטונו של הפחה של עיר הנמל סואכין.

בסוף המאה ה-19 האיים נהפכו לחלק מקולונית אריתריאה שהקימו האיטלקים ב-1890. בתקופה זו היו האיים לבתי מאסר של הצבא הקולוניאלי האיטלקי. בעקבות עלייתה של החונטה הצבאית האתיופית ושיתוף הפעולה האתיופי-סובייטי באיים הוקם בסיס צבאי של ברית המועצות. במלחמת העצמאות של אריתריאה נכבשו האיים על ידי ארגון השעביה יחד עם שאר אריתריאה ואתיופיה איבדה את שליטת באיים. בעקבות הכרזת העצמאות של אריתריאה ב-1993 היו האיים לחלק מהמדינה.

בשנת 2012 דווח בארצות הברית כי ישראל מחזיקה בסיס צבאי (מעגן) באיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איי דחלק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה על צבא אתיופיה
2. ↑  אנשיל פפר, דיווחים: איראן וישראל מחזיקות בסיסים באריתריאה, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 237487270
* WorldCat (עם VIAF): 237487270

 |
**סיטי טרנספורמר CT1** היא מכונית מיקרו חשמלית במרכב מיני, בעלת שני מקומות עם אפשרות להרחבה לשלושה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי יצרנית הרכב הישראלית סיטי טרנספורמר משנת 2021. היא נחשפה בישראל ב-15 באוגוסט 2021 והוצגה בתערוכת הרכב של מינכן בספטמבר 2021.

החברה בחרה לחשוף את הרכב בהופעת בכורה בישראל כי היא מהווה לטענתה גאווה לאומית, "רכב כחול לבן ראשון מסוגו בעולם". עם זאת, הייצור מתקיים בגרמניה על ידי שותף המתמחה בייצור מכוניות.

המכונית הוצגה לאחר כמעט שמונה שנים של ניסיונות בפיתוח אבות טיפוס.

סקירה כללית
-----------

ה-CT1 היא מכונית עירונית חשמלית הבנויה על פלטפורמה המשלבת מנגנון קיפול. למעשה המכונית מסוגלת להתרחב ולהצר את עצמה בלחיצת כפתור, ובגרסאות המשך היא צפויה לעשות זאת אוטונומית. אורכו של הרכב הוא 249 ס"מ ורוחבו במצב פתוח הוא 140 ס"מ, צר יותר מסמארט פור טו. בעת הצורך ישנה אפשרות להצר את הרוחב לכדי מטר אחד, נתון המאפשר חניה במקום המיועד לאופנוע או לחלופין להחנות ארבעה רכבי CT1 בחניה המיועדת לרכב רגיל. מדובר בחסכון של עד 75% בשטחי חניה. בעוד שהמרכב מתכווץ ומתרחב, תא הנוסעים נותר ללא שינוי.

תא הנוסעים כולל מושב נהג מלפנים ומושב נוסע מאחור או מושב נהג מלפנים ושני מושבי ילדים מאחור. ישנה אפשרות לקפל את המושבים האחוריים ולהרחיב את תא המטען לכדי 1,000 ליטר. הגמישות מאפשרת מגוון שימושים כגון רכב הצלה, לוגיסטיקה ורכבי משלוח והפצה. המנוע החשמלי כולל סוללת ליתיום-יון בקיבולת 16 קוט"ש המספקת טווח נסיעה מרבי של 180 ק"מ ללא שימוש במזגן או 120 ק"מ עם שימוש במזגן. טעינה מהירה עד 80% אורכת כ-30 דקות. המהירות המרבית עומדת על 90 קמ"ש, או 45 קמ"ש במקומות צרים ובסימטאות.

הספקה לאיחוד הצלה
-----------------

ב-11 באוקטובר הודיעה סיטי טרנספורמר כי תספק במהלך 5 שנים כ-1,000 רכבים מדגמי CT-1 לאיחוד הצלה. שווי העסקה נאמד בכ- 22 מיליון ש"ח. בשלב הראשון יסופקו 50 דגמים.[דרושה הבהרה] הדגמים יצוידו בציוד רפואי וחלקם יחנו באופו קבוע ליד מקומות מגורים או בניני משרדים, וכאשר יהוו צורך החובש יוכל לפתוח אותם בעזרת אפליקציה.

גלריה
-----

* מצב עירוני (סגור)מצב עירוני (סגור)
* מצב בין-עירוני (פתוח)מצב בין-עירוני (פתוח)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיטי טרנספורמר CT1** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  חזי גורן, חברת סיטי טרנספורמר הישראלית חושפת רכב עירוני חשמלי מתקפל, באתר פורטל הרכב גיר, ‏15 באוגוסט 2021
2. ↑  קינן כהן‏, קטן, חשמלי, זול ומהפכני: הכירו את הסיטי טרנספורמר, באתר וואלה!‏, 15 באוגוסט 2021
3. ↑  אלי שאולי, סיטי טרנספורמר בדרך לייצור, באתר אוטו, ‏16 באוגוסט 2021
4. ↑  סיטי טרנספורמר: מרעיון פרוע לניסויים בגרמניה ב-8 שנים, באתר ynet, 15 באוגוסט 2021
5. ↑  cartube, CT1: רכב חשמלי עירוני מתקפל וישראלי - cartube, באתר www.cartube.co.il
6. ↑  חזי גורן, איחוד הצלה תרכוש רכבים חשמליים של סיטי טרנספורמר, באתר פורטל הרכב גיר, ‏11 באוקטובר 2021

| סיטי טרנספורמר |
| --- |
| אישיים | ד"ר אסף פורמוזה - מייסד ומנכ"ל החברה • אייל קרמר - מנהל העיצוב • אודי מרידור - סמנכ"ל תפעול ואסטרטגיה |  |
| כלי רכב | סיטי טרנספורמר CT1 |
| משקיעים | קבוצת לובינסקי • סמארט |
**נועם קלינשטיין** (נולדה ב-2 בפברואר 2001) היא מדבבת, שחקנית ומוזיקאית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

קלינשטיין היא בתם של הזמרים ריטה ורמי קלינשטיין, ואחותה הצעירה של משי קלינשטיין. מנגנת פסנתר קלאסי מילדות. בגיל 13 החלה לכתוב מוזיקה וטקסטים, ולמדה בתיכון אלון במגמת מוזיקה.

באוקטובר 2019 התגייסה לצה"ל, ושירתה בלהקה הצבאית "הפרויקט של אלתרמן" של חיל חינוך.

קריירה
------

### דיבוב

בשנת 2009, בגיל 8, דיבבה בסרט "גיבורים קטנטנים" את מימי. עוד באותה השנה, דיבבה בסדרת הטלוויזיה "קאיו", לצד אחותה משי.

בשנת 2010 דיבבה בסדרת הטלוויזיה "מספרי משימה" תפקידים שונים.

בשנת 2015 דיבבה בסדרת הטלוויזיה "ד"ר מכנסי ממד" את אמנדה. בשנת 2016 דיבבה את זואי בסרט "ברבי דרימטופיה".

בשנת 2018 דיבבה בסדרת הטלוויזיה "וטרינרים צעירים". עוד באותה השנה, דיבבה בסדרות הטלוויזיה "הפסקת עשר" ו"טרולים: ממשיכים לרקוד!".

### משחק

בשנת 2019 השתתפה במחזמר "כמו גדולים", לסירוגין עם כיתריה.

בשנת 2021 השתתפה במחזמר "הכבש השישה עשר" בתיאטרון הבימה, בתפקיד הילדה הקטנה בחבורה. באותה שנה, השתתפה בצילום הסרט "כולם מחכים רק לי" על פי התסריט של אבי עמר

בשנת 2023 החלה לשחק את רווי (רוויטל) בסדרת הטלוויזיה "זיגי", והשתתפה במחזמר "בלוז לחופש הגדול" המבוסס על הסרט עם אותו שם, ביחד עם חני נחמיאס, דור הררי, טל גרושקה ועוד. [דרוש מקור]

### מוזיקה

במרץ 2019 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "הנה הוא חוזר", שכתבה ללחן של אביה רמי.

בשנת 2022 יצא אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה, בהוצאת נענע דיסק. קליינשטיין כתבה את כל השירים ובהפקה משותפת עם עילי סער.

בשנת 2023 הוציאה יחד עם עילי בוטנר את השיר "אם היה לנו זמן" הנכתב כדי להיות שיר הנושא של המחזמר "בלוז לחופש הגדול"

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2022: נועם קלינשטיין

קישורים חיצוניים
----------------

* נועם קלינשטיין, ברשת החברתית פייסבוק
* נועם קלינשטיין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* נועם קלינשטיין, באתר אייטונס (באנגלית)
* רז שכניק, הנועם החדשה, באתר ynet, 2 ביולי 2019
* מאיה כהן, השכול שפגע קרוב, התפקיד המפתיע במחזמר והאהבה החדשה: נועם קלינשטיין נחשפת, באתר ישראל היום, 1 בפברואר 2024

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  בדרכי נועם, באתר ynet, ‏2021-10-20
2. ↑  נועה רחמים, ‏הלהקה גרסת 2019: אלו הזמרים שהתגייסו היום ללהקות הצבאיות, באתר מעריב אונליין, 31 באוקטובר 2019
3. ↑  בזכות אריק איינשטיין: הבת של ריטה ורמי קלינשטיין מקבלת תפקיד ראשון, באתר "סרוגים", 19 באוגוסט 2019
4. ↑  הכישרון נשאר במשפחה: קבלו את השיר הראשון של נועם קלינשטיין, באתר וואלה!‏, 18 במרץ 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 19155646251318212541
* WorldCat (עם VIAF): 19155646251318212541

 |
הרב **בן ציון משה אלגאזי** (נולד ב-ו' באלול ה'תשכ"ז, 11 בספטמבר 1967) הוא מייסד וראש מכון צורבא מרבנן וראש ישיבת ההסדר רמת גן.

קורות חיים
----------

נולד בפתח תקווה ליעקב ורחל, וגדל ביהוד. ובהמשך עבר עם משפחתו לנווה צוף.

למד בישיבה תיכונית נחל-יצחק בנחלים. לאחר מכן למד כחצי שנה בישיבת טלז סטון ואז עבר ללמוד בישיבת כרם ביבנה, ולאחר נישואיו המשיך את לימודיו כאברך בכולל אברכים. הוא למד והוסמך לרבנות, רבנות-עיר ודיינות מהרבנות הראשית לישראל, שימש כר"מ ובשנת תשס"ג הקים את מכון צורבא מרבנן, שפיתח שיטת לימוד ללומדי ההלכה.

שירת בצה"ל בחיל התותחנים במסגרת הסדר מרכז ולאחר מכן עבר קורס רבנים צבאיים ומשרת כיום כראש מדור הלכה בפיקוד מרכז, בדרגת רב-סרן במילואים.

בשנים 1997 - 2001 יצא עם משפחתו לשליחות רבנית-חינוכית בת ארבע שנים בקהילה היהודית בעיר אנטוורפן בבלגיה, כשליח הסוכנות היהודית. שם כיהן כראש ישיבה תיכונית, אולפנה לבנות, וכרב בית הכנסת וקהילת הרב עמיאל-המזרחי. שם הוציא לאור את הספר "בעלות המנחה" הכולל שיעורים בהלכה ובאגדה שנאמרו בקהילה.

בשנים תשע"ג - תשע"ד שימש כראש ישיבה משני בישיבת כרם ביבנה.

בעל טור הלכתי קבוע בעלון השבת מצב הרוח.

בחורף של שנת תשע"ה מונה לראש בית המדרש של ישיבת ההסדר רמת גן.
בחג השבועות תשע"ח מונה לראש ישיבת ההסדר רמת גן, לצידו של הרב יהושע שפירא.

חייו האישיים
------------

הרב אלגאזי נשוי לעדינה בתו של הרב אליהו ידיד, אב ל-2 ומתגורר ביד בנימין. גיסו הוא הרב יעקב ידיד, ראש ישיבת כרמיאל.

פרסים והוקרות
-------------

* בשנת 2016 קיבל אות הוקרה מטעם מכון הרב פרנק.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת המאמרים של בן ציון אלגאזי, באתר רמבי"ש
* מאמרים של הרב בנציון משה אלגאזי, באתר ספריית אסיף
* שיעורי הרב בן ציון אלגזי באתר ישיבת כרם ביבנה
* רויטל שנור, פוסק לביתו, 7 באפריל 2005, בעיתון בשבע
* אורי פולק, הרב בן ציון אלגאזי ימונה לראש ישיבת כרם ביבנה, 3 באפריל 2013, באתר כיפה
* עפרה לקס, עניין אישי עם הרב בן ציון אלגאזי, באתר ערוץ 7, מתוך בשבע, ג' בסיון תשע"ח, 17 במאי 2018
* אלישיב רייכנר, ‏"כשעולם התורה הספרדי לא נוכח, גם האשכנזים מפסידים", בעיתון מקור ראשון, 10 ביולי 2020
* כל הכתבות על הרב אלגאזי, באתר ערוץ 7
* בן-ציון משה אלגאזי (1967-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  היום שאחרי: 10 הרבנים הסרוגים שימשיכו את הפסיקה הספרדית, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2013
2. ↑  שלמה פיוטרקובסקי, הרב אלגאזי מונה לראש ישיבת רמת גן, באתר ערוץ 7, 21 במאי 2018
3. ↑  אות הוקרה מטעם מכון הרב פרנק הוענק לרב בן ציון אלגאזי. באתר כיכר השבת (אתר אינטרנט). 08-08-16.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301634205171
* LCCN: n2017011654
* VIAF: 97513824
* WorldCat (עם VIAF): 97513824

 |
**אלון בן-דוד** (נולד ב-9 וחצי בנובמבר והוא פרשן די סבבה 1967) הוא פרשן צבאי, עיתונאי וכתב בטלוויזיה. בן-דוד הוא הפרשן הצבאי של חדשות 13, וכן הגיש את התוכנית "שישי" בערוץ 10.

ביוגרפיה
--------

בן-דוד גדל בראשון לציון והוא בוגר הגימנסיה הריאלית. שירת בגלי צה"ל ככתב צבאי וסיקר את התפרצות האינתיפאדה הראשונה בעזה. במילואים שירת בחיל התותחנים. השתחרר מצה"ל בשנת 1988 בדרגת רב-סמל, והצטרף ל"קול ישראל" ככתב לענייני משטרה. אחרי זמן קצר עבר לערוץ הראשון שם שימש כתב בדרום ואחר כך כתב לענייני משטרה. ב-1993 התמנה לכתב הצבאי של הערוץ הראשון, תפקיד אותו מילא במשך תשע שנים. בן-דוד התמקד בסיקור הלחימה הממושכת באזור הביטחון בדרום לבנון, ואף זכה בפרס על כתבה שבה הצטרף למארב של חיילי הצנחנים בסאלוקי. לאחר מכן הוביל בן-דוד את סיקור הערוץ הראשון על הנסיגה מלבנון ופרוץ העימות עם הפלסטינים. ב-11 בספטמבר 2001, בעודו בשנת לימודים בארצות הברית, הגיע בן-דוד לניו יורק וסיקר את פיגועי 11 בספטמבר עבור הערוץ הראשון.

ב-2003 הצטרף בן-דוד לצוות שהקים את חברת החדשות של ערוץ 10 כפרשן צבאי, ובמקביל החל לעבוד עבור המגזין לענייני ביטחון ג'יינס. במלחמת לבנון השנייה נודע כמי שהוביל קו ביקורתי לגבי התנהלות ישראל, מהימים הראשונים ללחימה.

בשנים 2003–2010 שימש ככתב המגזין "ג'יינס" במזרח התיכון ומ-2011 ככתב של המגזין האמריקני "אוויאיישן וויק". החל מספטמבר 2014 הוא כותב בעיתון "מעריב השבוע".

בן-דוד הוא היוצר והעורך הראשי של הסדרה "רשימת חיסול" המתארת את מבצעי ההתנקשות החשאיים של ישראל. הסדרה שודרה בערוץ 13 בסוף 2019. ב-2022 יצר וערך את הסדרה "מלחמה על הבית" העוסקת במבצע חומת מגן ובמערכה שהצליחה לבלום את טרור המתאבדים הפלסטיני, ששודרה גם היא בערוץ 13.

הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר). הוא משמש כעמית בכיר במרכז לתקשורת בינלאומית באוניברסיטת בר-אילן.

חיים אישיים
-----------

בן-דוד היה נשוי לסופרת והעיתונאית עירית לינור, ומנישואין אלה הוא אב לבת. בסוף שנת 2008 נישא בשנית, לעורכת הספרותית לילך יפה. לזוג יש תאומות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלון בן-דוד** בוויקישיתוף
* 

* אלון בן-דוד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אלון בן דוד, באתר חדשות 13
* מאמריו של בן דוד, באתר מעריב
* דוד אברהם‏, "עשינו בעבר כתבות נגד ביבי שלא היו מוצדקות עיתונאית, חרגנו מהאתיקה", באתר וואלה!‏, 10 באוקטובר 2013
* קטע קול אלון בן דוד פרשן צבאי, באתר הפודקאסט "גיקונומי", 4 בדצמבר 2017
* טליה לוין, ‏הטרוריסטים, הגילויים והקרבות עם הצנזורה: אלון בן דוד על "רשימת חיסול", באתר מעריב אונליין, 23 בדצמבר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר ליברך, ‏"אני עוצר את השידור. יורים עליי", באתר ‏מאקו‏, 20 בינואר 2009
2. ↑  נועם שגב, פירסום ראשון: אלון בן-דוד עובר לערוץ 10, באתר ynet, 7 בדצמבר 2002
3. ↑  שיר המרגלית, באתר וואלה!‏, 8 בספטמבר 2014
4. ↑  יוסי קליין, המלחמה של הפרשן הצבאי של ערוץ 10, אלון בן דוד, באתר הארץ, 9 בינואר 2009
5. ↑  יפעת הללי, ‏אלון בן דוד מתחתן, באתר ‏מאקו‏, 24 באוקטובר 2008
6. ↑  יפעת הללי, ‏דאבל קליק: אלון בן דוד אבא לתאומות, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2009
**נפת אוֹני** (בגאורגית: **ონის მუნიციპალიტეტი**, מילולית: אוֹניס מוניציפליטי) היא נפה במחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית שבגאורגיה. הנפה מוקמת באזור רצ'ה עילית, כאשר מצפון גובלת רוסיה, ממזרח נפת ג'ווה ורוסיה, מדרום נפת סצ'חרה, וממערב נפת לנטחי ונפת אמברולאורי.

הנפה מאוכלסת ב-6,130 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 3,58 איש לקמ"ר. העיר אוני מהווה את המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה קוואיסה. כמו כן ישנן 65.

גאוגרפיה
--------

שטח הנפה מכסה 1712 קמ"ר. הגובה הממוצע הוא 750 מטר מעל פני הים כשההר הגבוה ביותר מתנשא לגובה של 1,900 מטר מעל פני הים. האקלים בנפה לח כשהטמפרטורות הממוצעות בקיץ נעות בין 18 ל-20 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 900 ל-1100 מ"מ.

כלכלה
-----

אוכלוסיית הנפה היא בבסיסה של איכרים. המגזרים העיקריים של חקלאות הם: גננות, תפוחי אדמה, פירות, גידולי גפן, דגנים (תירס, שעועית) וייצור בשר וחלב. המגזר התעשייתי כולל: עץ, מזון ותעשיית מיחזור.

### אתרי נופש

שובי
אתר הנופש **שוֹבי** הממוקם על מדרונות הקווקז, מרוחק 25 ק"מ צפונית למרכז המנהלי אוני. בניית האתר החלה בשנת 1923 ואיחרה את המבקר הראשון שלה 4 שנים מאוחר יותר. בתוך שנה הפכה שובי למפורסמת ופופולרית, ומאוחר יותר נתגלו באזור מים מינרליים טבעיים. האתר נמצא בגובה 1,500 מטר מעל פני הים. וממוקם באזור הררי מוקף בפסגות הרים מושלגות. האתר מכיל 20 מלונות היכולים להכיל כ-1,000 איש לפחות. במרכז האתר מתנוסס פסל של סטלין. במעבר ממיסיוני שנמצא גבוה יותר (2,800 מטר), בגבול עם רוסיה ניתן גם לעשות טרקים. בדרך משובי למעבר ממיסיוני ישנן 10 מעיינות עם מים הראויים לשתייה. היישוב הקרוב לאתר הוא הכפר "גלוֹלה" (מרוחק כ-2 ק"מ).

אתר נופש מפורסם נוסף בנפה נקרא **אוּצֶרה** והוא מרוחק 10 ק"מ בלבד מהעיר אוני. הוא ממוקם בערוץ ציורי על גדות נהר הריוני בגובה 982 מעל פני הים. ישנם 28 סוגים של מים מינרליים לטיפולים רפואיים.

היסטוריה
--------

העיר אוני היא אחת מהערים העתיקות בעולם בכלל ובגאורגיה בפרט. על פי מקורות כתובים מהמאה ה-15, ההיסטוריה של העיר מגיעה עד למאה ה-2 לפנה"ס. בחלק השני של המאה ה-19 אוני הייתה המרכז של חבל רצ'ה, והקשר העיקרי בין אוכלוסיית רצ'ה תחתית, אימרתי וצפון הקווקז. המסחר היה עסק פורח כתוצאה מריכוז גדול מאוד של יהודים בכל נפת אוני. כתוצאה מכך חלק גדול מהמונומנטים הדתיים בנפה הם בתי כנסת יהודיים וכנסיות ארמניות. מבין הכנסיות הראויות לציון יש את כנסיית גיאורגי הקדוש מהמאה ה-11 במראוואלדזאלי (הושחתה לאחרונה בעקבות רעידת האדמה ברצ'ה שהתחוללה באזור, והוחל בפעולות שחזור הכנסייה).

תרבות
-----

בנפה 14 בתי ספר יסודיים, 5 תיכונים. ו-231 מורים. בית חולים מרכזי בעיר אוני.

בנפה 28 סיפריות, 16 מועדונים, תיאטרון ציבורי מפורסם, אנסמבל רצ'ה, מוזאון, בית ספר למוזיקה ולאומנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפת אוני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת.
2. 1 2   אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge
3. ↑  דאבא (დაბა) - יישוב עירוני קטן, עיירה.

| נפות רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| נפת אמברולאורי • נפת לנטחי • נפת אוני • נפת צאגרי | גאורגיה |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנפת כובולתי. אם התכוונתם לעיר כובולתי, ראו כובולתי.

**נפת כובולתי** (בגאורגית: **ქობულეთის რაიონი**, מילולית: כּוֹבּוּלֶתיס ראיוֹני) היא נפה בחלק הדרום־מערבי של גאורגיה, בחלק הצפוני של הרפובליקה האוטונומית, והמחוז הגאורגי, אג'ריה. היא גובלת בנפת אוזורגתי מצפון. המרכז האדמיניסטרטיבי הוא העיר כובולתי, שנמתחת לאורך חופי הים השחור. נפת כובולתי מורכבת מיישוב עירוני אחד, 2 אזורים שאינם עירוניים ו־17 מועצות כפריות. ישנם 48 כפרים בנפה. בנפה יושבים נציגים מ־24 לאומים שונים החיים ביחד עם הגאורגים. 

נפת כובולתי ידועה במסורתה, הכנסת אורחים, אקלים סובטרופי עדין, אוויר ימי מיונן, השמש הזורחת בבהירות, וים חם.[דרוש מקור]

האתרים הארכאולוגיים, המתוארכים לתקופת האבן, תחילת התקופה הפאודלית והעת העתיקה, מוכיחים כי הייתה התיישבות עירונית משמעותית בתקופת קולחידה העתיקה לאורך החוף המזרחי של הים השחור.

נהרות
-----

נפת כובולתי עשירה בנהרות, כגון: 

* נהר קינטרישי
* נהר צכויסצע'לי
* נהר אצ'ריסצע'לי
* נהר אוצ'חמורי
* נהר אצ'קווה
* נהר דקווה

מבנים נוספים בנפה
-----------------

* 11 כנסיות (13 בבניה)
* 2 מסגדים
* 4 פארקים
* 15 מלונות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפת כובולתי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נפת כובולתי

| נפות אג'ריה |
| --- |
| נפות | נפת כובולתי • נפת כדה • נפת חלבצ'אורי • נפת שואחבי • נפת חולו | גאורגיה |
| עיר במעמד נפה | בתומי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2011064976
* VIAF: 170377025
* WorldCat (עם VIAF): 170377025

 |
**אני ואתה** הוא שיר שנכתב על ידי אריק איינשטיין והולחן על ידי מיקי גבריאלוב, ומתחיל במילים "אני ואתה נשנה את העולם". הוא יצא לאור לראשונה בביצוע איינשטיין, באלבום "בדשא אצל אביגדור" ב-1971. זהו אחד השירים המזוהים ביותר עם אריק איינשטיין.

תוכן השיר
---------

השיר קצר מאוד, ומורכב משלושה בתים של שתי שורות (כשהראשון והאחרון זהים), ופזמון בן שתי שורות. הוא מבטא מסר פשוט: אפשר לשנות את העולם ולהפוך אותו למקום טוב יותר, לא צריך לפחד מהקשיים שבדרך.

הוא דורג במקום השלישי במצעד הפזמונים העברי ה'תשל"א על פי דירוג קול ישראל, ובמקום השני על פי דירוג גלי צה"ל.

ביצועים
-------

לשיר מספר ביצועים והמפורסם מביניהם הוא של אריק איינשטיין. 

שנה אחרי פרסומו, זכה גם לגרסה איטלקית של להקת הרוק המתקדם האיטלקית Capsicum Red, שבה הוא נקרא "Rabbia e Poesia" ("זעם ושירה"). הלהקה השתמשה בלחן עד 2002 מבלי שקיבלה את זכויות היוצרים ממיקי גבריאלוב..

להקת הפּאנק האנרכיסטית נכי נאצה הקליטה גרסת כיסוי לשיר בשנת 1993 שנקראה "אני ואתה נשנה את העולם (בעזרת פעולה ישירה)". גרסה זו הורכבה מהבית הראשון בלבד בתוספת השורה שמופיעה בסוגריים בכותרת הרצועה, והופיעה בקלטת ספליט עם ההרכב Public Domain.

מקומו של השיר בהנצחתו של אריק איינשטיין
---------------------------------------

מילות השיר באנדרטה לאריק איינשטיין ליד ביתו בתל אביב
חלק אחד של אוסף שירים של אריק איינשטיין נקרא על שם השיר: אני ואתה: 1968-1978 השירים שנשארים. אירוע מחווה לאיינשטיין שנערך ב-2009 (בחייו, אם כי לא בהשתתפותו) בפארק הירקון, נקרא "אני ואתה בפארק".

לאחר פטירתו של איינשטיין, צוטט השיר על ידי שגריר ישראל באו"ם, רון פרושאור, שאמר כי מילות השיר מבטאות בפשטות את הרעיון עליו הוקם ארגון האומות המאוחדות.

לאחר פטירתו, הוצבה ליד ביתו של איינשטיין בתל אביב אנדרטה הנושאת את מילות השיר "אני ואתה". תוכנית מיוחדת של המגזין המוזיקלי רעש מקומי בהנחיית עמוס בן-דוד, שהוקדשה לזכרו של איינשטיין, נקראה "אני ואתה".

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "אני ואתה" באתר יוטיוב
* "אני ואתה" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "אני ואתה" באתר שירונט
* דוד פרץ, ניתוח השיר אני ואתה, באתר תרבות.il
* ניתוח מוזיקלי של השיר באתר מלודיה, Melodia.me

הערות שוליים
------------

1. ↑  גבריאלוב נגנב, באתר גלובס, 3 באוקטובר 2004
2. ↑   נכי נאצה / Public Domain, סרטון באתר יוטיוב (השיר מתחיל ב-39:25)
3. ↑  מילותיו של אריק באו"ם: "אני ואתה נשנה את העולם", באתר וואלה!‏, 28 בנובמבר 2013
4. ↑
**נפת מַרטווִילִי** (בגאורגית: **მარტვილის მუნიციპალიტეტი**, מילולית: מַרטווִילִיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה. הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון בנפת לנטחי, מצפון-מזרח בנפת לנטחי ונפת צאגרי, ממזרח בנפת חוני, מדרום בנפת אבאשה וממערב בבפת סנקי ונפת צ'חורוצקו.

הנפה מאוכלסת ב-33,463 תושבים בצפיפות אוכלוסין של כ-38 איש לקמ"ר. העיר מרטווילי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. כמו כן ישנן 20 תמי: אַבֵּדַאתִי, בַּאנדזָה, גַאצֵ'דִילִי, גוּרדזֵמִי, דִידִי צ'קוֹנִי, דוֹשַאקֶה, וֵדִידקָארִי, תַאמַאקוֹנִי, אוֹנצ'חוּרִי, קִיצִיאָה, קוּרזוּ, לֵחַאִינדרַאבוֹ, נַאגווַאזַאבוֹ, נַאחוּנַאבוֹ, נַאגַ'אחַאבוֹ, סַאלחִינוֹ, סֵרגִיאֵתִי, טַאלֵרִי, חוּנצִי ואוֹנוֹרִ'יָה.

החל מהמאה ה-17 האזור נכלל בנסיכות מגרליה ונשלטה על ידי הבנים ממשפחת דדיאני. בשנת 1804 בהחלטת פאבל ציציאנוב השליטה באזור העוברה לנציגי משפחת דגבואדזה.

עד שנת 1917 נכללה הנפה במחוז משנה מרטווילי באוייזד סנקי, פלך כותאיסי. משנת 1921-1930 נכללה כחלק מאוייזד סנקי. משנת 1930-1936 מחוז משנה נפרד. בין השנים 1936-1990 נקראה **נפת גגצ'קורי**. משנת 1990 נפה נפרדת בשמה הנוכחי.

הנפה ממוקמת בחלק המערבי של שפלת אודישי, מרכז רכס אגריסי והמדרונות הדרומיים שלו. המקום הגבוה ביותר בנפה הוא הר טחורישדודי (מוצא נהר טחורי) המתנשא לגובה של 3003 מטר מעל פני הים.

בנפה זורמים שבעה נהרות: צחניסצקאלי, אבאשה, אינצ'חיה, טחורי, צאצ'חורה, נוֹרְ'לָה (גאו') וחופרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפת מרטווילי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נפת מרטווילי

הערות שוליים
------------

1. ↑  www.martvili.ge
2. 1 2  תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת.
3. ↑  "მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014". საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური. בנובמבר 2014. נבדק ב-7 בנובמבר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)

| נפות סמגרלו וסוואנתי עילית |
| --- |
| נפות | נפת אבאשה • נפת זוגדידי • נפת מרטווילי • נפת מסטיה • נפת סנקי • נפת צ'חורוצקו • נפת צאלנג'יחה • נפת חובי | גאורגיה |
| עיר במעמד נפה | פותי |
**ח'אלד ח'לאילה** (בערבית: **خالد خلايلة**, תעתיק מדויק: ח'אלד ח'לילה; נולד ב-16 בדצמבר 1982) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. ח'לאילה הוא שיאן ההופעות של המועדון בני סכנין בכל הזמנים.

קריירה
------

ח'לאילה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בני סכנין, ובעונת 2000/2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול בית"ר באר שבע במסגרת הליגה הלאומית. ח'לאילה היה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לליגת העל בסיום עונת 2002/2003, ובשנת 2004 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, בפעם הראשונה בה קבוצה מהמגזר הערבי זוכה בתואר. במחזור ה-32 של עונת 2004/2005 רשם בישול ראשון בליגת העל, בהפסד 2–4 למכבי פתח תקווה. במחזור האחרון של עונת 2005/2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול מכבי חיפה, אשר הסתיים בתיקו 2–2, ובסיום העונה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.

בעונת 2006/2007 ביסס ח'לאילה את מעמדו כשחקן הרכב פותח בקבוצה, והיה שותף לחזרתה לליגת העל. בינואר 2011 עזב מאיר כהן את המועדון, וח'לאילה החליף אותו בתפקיד קפטן הקבוצה.

ח'לאילה ידוע במשחק האגרסיבי שלו ובכמות הגבוהה של כרטיסים צהובים שהוא מקבל מדי שנה. מאז חזרתה של סכנין לליגת העל זכה בכל עונה בתואר שיאן הכרטיסים הצהובים, פרט לעונות 2007/2008 ו-2010/2011. ב-1 בינואר 2017 שבר את שיאו של יוסי אבוקסיס, שעמד על 124 כרטיסים צהובים, והפך לשיאן הכרטיסים הצהובים של ליגת העל בכל הזמנים. בסך הכל נשלפו לחובתו של ח'לאילה 151 כרטיסים צהובים בליגת העל.

בתום עונת 2018/2019 ירד עם בני סכנין לליגה הלאומית. ב-19 בנובמבר 2019 שוחרר מבני סכנין אחרי 19 שנים במועדון.

ב-15 בספטמבר 2020, ח'לאילה חתם במכבי טמרה מליגה א' צפון.

חיים אישיים
-----------

ח'לאילה נשוי ואב לשניים. הוא בוגר תואר ראשון בחינוך גופני ומחזיק בתואר שני בחינוך מיוחד.

תארים
-----

בני סכנין
* גביע המדינה: 2003/2004

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ח'אלד ח'לאילה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏חלאילה על השיא: היו הרבה צהובים ששלפו סתם, באתר ONE‏, 2 בינואר 2017
2. ↑  דוניא גנטוס, החתמת ענק בטמרה: חאלד חלאיילה וחמד גנאיים חתמו בקבוצה, באתר דאבל פס, 15 בסטמבר 2020
3. ↑  מיקי שורץ, יהיה משעמם בלי המגשים סין סכנין לבית"ר בעיתון ידיעות אחרונות, 2 ביולי 2019, עמוד 3
**שרה כהן** (אוקטובר 1927 – 1 בספטמבר 2023) הייתה זמרת ישראלית, מחלוצות השירה בציבור בישראל.

ביוגרפיה
--------

שרה כהן נולדה ב-1927 בחול המועד סוכות בכפר כולן שבסמוך לצנעא שבתימן. משפחתה עלתה לארץ ישראל כשהייתה בת כחצי שנה בלבד. המשפחה קבעה את משכנה ביפו, ולאחר מכן בכרם התימנים שבדרום-מרכז תל אביב. אביה נרצח כשכהן הייתה בת עשר (במהלך המרד הערבי הגדול), ולכן היא נדרשה לעבוד כדי לעזור בפרנסת המשפחה.

בגיל 16 התחתנה עם שלמה כהן שהיה מבוגר ממנה בשש שנים, לאחר כמה שנות היכרות בתנועת הנוער בית"ר. שלמה היה ידוע גם בכינוי "סולימאן הגדול" (כינוי שהוענק לו על ידי משה דיין), וגם הוא עסק במוזיקה, וזכה בפרס מפעל חיים מטעם אמ"י בהמשך. לאחר הנישואים המשפחה עברה לגור בגבעתיים. לזוג נולדו ארבעה ילדים, הזמרים חופני, פיני, יזהר וורדינה כהן. הזוג החלו להופיע בערבי שירה בציבור, בעת שירותו של שלמה בפלמ"ח, ושניהם היו ממייסדי "חבורת האש" ביחד עם עמנואל זמיר, מנשה הראל ואליהו גמליאל. הזוג הופיע בישראל ובעולם, בעיקר בעברית ולעיתים גם בערבית, אך לא בשפות אחרות. בני הזוג הקליטו יחד שני תקליטים – "30 שנות זמר מסביב למדורה" שיצא ב-1978 ו"זמרת הארץ עם משפחת סולימאן הגדול" מ-1994.

ב-2009 נפטר שלמה כהן. בדצמבר 2020 עברה כהן אירוע מוחי. בשנה שלאחר מכן הוענק גם לה פרס אמ"י למפעל חיים.

נפטרה ב-1 בספטמבר 2023, פחות מחודשיים אחרי מות בנה חופני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלי לויטה ליבוביץ, הכוהנת הגדולה: אמם של יזהר וחופני מתגעגעת לתרבות אחרת, באתר Xnet‏, 7 באוגוסט 2019
2. ↑  רן בוקר, שרה כהן, מחלוצות השירה בציבור בישראל, הלכה לעולמה בגיל 96, באתר ynet, 1 בספטמבר 2023
3. ↑  פרס מפעל חיים של אמ"י בפתח תקווה, באתר הבמה, ‏17 באוקטובר 2021
4. ↑  יעקב בר-און, ‏חלוצת השירה בציבור בראיון מרגש: "הופענו בכל אירופה, הגענו עד יפן וסין", באתר מעריב אונליין, 7 בנובמבר 2021
5. ↑  שגיא בן נון‏, שרה כהן, חלוצת השירה בציבור ואמו של יזהר, הלכה לעולמה בגיל 96, באתר וואלה!‏, 1 בספטמבר 2023
6. ↑  דורית אסרף מזרחי, שרה כהן, חלוצת השירה בציבור וכלת פרס אמ"י, הלכה לעולמה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 1 בספטמבר 2023
**נוקיה 6100** (באנגלית: **Nokia 6100**) הוא טלפון נייד תוצרת נוקיה הפועל בתדרי GSM. המכשיר הוכרז ב-4 בספטמבר 2002 (יחד עם דגם ה-7250) ויצא לאור במהלך הרבעון הרביעי של אותה השנה. בדומה ליתר סדרת 6000 של נוקיה גם טלפון זה שווק כטלפון לשוק העסקי; אחיו ה"קטן" לשוק הנמוך הוא דגם ה-3100, שיצא לאור לקראת סוף 2003.

תכונות
------

עם יציאתו, הפך המכשיר לבעל המשקל הקל ביותר מכל מכשירי נוקיה שיצאו עד כה שכלל לוח מקשים מלא (בעל 12 מקשים): ביחד עם הסוללה שלו, שקל המכשיר רק 76 גרם, והיה בעל מידות של 102 מ"מ אורך, 44 מ"מ רוחב ו-13.5 מ"מ עובי.

הטלפון הוא בעל מסך CSTN בעל 4096 צבעים וברזולוציה של 128\*128 פיקסלים. בין תכונותיו האחרות נמנות תמיכה בקישוריות GPRS המאפשרת חיבור לאינטרנט ודפדפן בטכנולוגיית WAP 1.2.1, קישוריות אינפרא-אדום לטובת חיבור למחשב או לטלפונים אחרים בעלי קישוריות אינפרא-אדום, לוח שנה, שעון מעורר, תמיכה במשלוח הודעות תמונה (MMS), תמיכה ברינגטונים פוליפוניים ותמיכה ביישומי Java. המכשיר הגיע עם פאנל קדמי הניתן להחלפה.

נוקיה השתמשה בשני שבבי תצוגה על מנת לייצר את גרסאות המכשיר. חלק מהדגמים הגיעו עם בקר תצוגה מדגם S1D15G00 של חברת EPSON, וחלק עם בקר מדגם PCF8833 של פיליפס. בהתחלה, חלק מהדגמים הגיעו עם תצוגה מטושטשת ו"צהובה" יותר לעומת הדגמים הנמכרים הקודמים של נוקיה (6610 ו-7210), אך הבעיה תוקנה בהמשך. שני השבבים תומכים בעומק צבע של 8 סיביות (256 צבעים) או 12 סיביות (4096 צבעים), אך רק הבקר של פיליפס תמך בעומק צבע של 16 סיביות (65536 צבעים). שינוי עומק הצבע ל-16 סיביות (ואף ליותר מכך) לא היה ניתן לשינוי על ידי המשתמש הפשוט ודרש ציוד מיוחד וידע באלקטרוניקה.

ביקורת
------

בביקורת שנכתבה על המכשיר ב"נט מגזין" הוענק למכשיר ציון של 5/5 כוכבים, כאשר צוינו לחיוב ממדיו הקטנים, המסך הצבעוני והרמקול הפנימי האיכותי לזמנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נוקיה 6100** בוויקישיתוף
* מפרט המכשיר, באתר GSMArena

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגזין, 6100 Nokia, באתר ynet, 30 במרץ 2005
**אייזיאה אייזנדורף** (באנגלית: **Isaiah Eisendorf**; נולד ב-9 ביולי 1996) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בעירוני נהריה מהליגה הלאומית בכדורסל.

קריירה
------

אייזנדורף נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, למשפחה ממוצא יהודי. הוא החל את קריירת הכדורסל שלו בתיכון ספרינגברוק. בעונתו האחרונה בתיכון, אייזנדורף נבחר לקבוצה השנייה ולאולסטאר של המחוז. במקביל לקריירת הכדורסל שלו, אייזנדורף שיחק גם בנבחרת הפוטבול של התיכון.

אייזנדורף החל את קריירת המכללות שלו באוניברסיטת גאנון, עד שב-2016 עבר למכללת לה מון. בעונתו האחרונה, אייזנדורף נבחר לשחקן המצטיין של המחוז.

ב-14 בספטמבר 2018, הגיע אייזנדורף לישראל וחתם לעונה בהפועל חיפה מהליגה הלאומית. בחיפה העמיד אייזנדורף ממוצעים של 9.8 נקודות ו-6.2 ריבאונדים.

ב-30 ביוני 2019, חתם אייזנדורף לעונה בהפועל תל אביב מליגת העל. ב-29 באפריל, הושאל אייזנדורף לבני הרצליה מהליגה הלאומית. אייזנדורף עזר להרצליה לעלות לליגת העל, כשהוא מעמיד ממוצעים של 11.6 נקודות ו-6.4 ריבאונדים למשחק. ב-2 באוגוסט 2020, הושאל אייזנדורף להרצליה לעונה נוספת.

ב-11 באפריל 2021, עזב אייזנדורף את הרצליה ועבר בהשאלה עד תום העונה מהפועל תל אביב להפועל גליל עליון מהליגה הלאומית. שישה ימים לאחר מכן, כבר במשחקו הראשון בקבוצה, אייזנדורף העמיד דאבל דאבל של 25 נקודות ו-11 ריבאונדים בהפסד 84–87 להפועל חבל מודיעין.
לקראת עונת 2021/22 חתם בגליל עליון על חוזה לעונה בליגת העל. בעונה זו שותף ב-27 משחקים בליגה והעמיד ממוצעים של 5 נק' ו-2.6 ריבאונדים ב-18.1 דק', בשלב הפלייאוף העמיד 2.7 נק' ו-2.3 ריבאונדים ב-16.7 דק' בשלושת המשחקים בשלב רבע הגמר.

לקראת עונת 2022/2023 חתם על חוזה לעונה בעירוני נהריה מהליגה הלאומית. בעונה זו העמיד ממוצעים של 10 נק' ו-4.8 ריבאונדים ב-25.3 דק' בממוצע.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  כפיר חודרה, ‏אייזיאה אייזנדורף חתם בהפועל חיפה לעונה אחת, באתר ONE‏, 14 בספטמבר 2018
2. ↑  אור שקדי‏, הפועל תל אביב: המתאזרח אייזאה אייזנדורף חתם לעונה הבאה, באתר וואלה!‏, 30 ביוני 2019
3. ↑  ‏השלימה את הסגל: אייזאה אייזנדורף הושאל לבני הרצליה, באתר ספורט1, 29 באוקטובר 2019
4. ↑  ‏אייזנדורף ממשיך בהרצליה: "מתרגש לקראת שיתוף הפעולה עם דרוקר", באתר ספורט1, 2 באוגוסט 2020
5. ↑  עמרי מנהיים, ‏שב ללאומית: אייזנדורף יושאל לגליל עליון, באתר ערוץ הספורט, 11 באפריל 2021
6. ↑  דאן צלף שלשה, חבל מודיעין ניצחה את הגליל, באתר ערוץ הספורט, 18 באפריל 2021
**ידין יצחק לוגסי** (נולד ב-4 באפריל 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בסבאייל מליגת העל האזרית.

קריירה
------

לוגסי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל עירוני כרמיאל. בגיל 13 השתתף לוגסי בטורניר קטרגל מקומי וצד את עיניו של אחד מאנשי עירוני קריית שמונה שהביא אותו למועדון. ב-16 בפברואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–3 למכבי תל אביב. ב-6 בפברואר 2020 הושאל להפועל עכו מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד הפועל פתח תקווה, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.

בקיץ 2020 חזר לקריית שמונה, אך שיחק רק שלושה משחקים בסיום העונה. בעונת 2021/2022 הפך לשחקן הרכב בקבוצה ורשם 31 הופעות וכבש שלושה שערים.

ב-4 ביולי 2023 חתם בסבאיל מליגת העל האזרית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלום אלבז, ‏ידין לוגסי, הכישרון הצעיר של ק"ש, סוגר מעגל, באתר ONE‏, 19 במרץ 2019
2. ↑  יניב טוכמן‏, זכו לקבלת פנים חמה: ניר ברדע וידין לוגסי חתמו בסבאיל האזרית, באתר וואלה!‏, 4 ביולי 2023
גן סיפור "המטריה של רותי" בחולון, לפי ספרה של דינה דז'טלובסקי
**דינה דְזָ'טֶלוֹבְסקי** (1 בדצמבר 1901 – 9 באפריל 2002) הייתה אשת חינוך יהודייה-פולנייה, ולאחר עלייתה לישראל הפכה לסופרת ילדים ומפעילת תיאטרון בובות.

קורות חיים
----------

דינה דז'טלובסקי נולדה בוורשה. היא למדה בבית ספר תיכון בעיר הולדתה, ולאחר מכן המשיכה ללימודי ספרות פולנית באוניברסיטת ורשה. עבדה במשך שנים כגננת וכמפקחת על גני ילדים וניהלה קורסים לגננות.

במלחמת העולם השנייה הסתתרה אצל ידידים פולנים, וארגנה והפעילה חוגי דרמה במועדון תלמידים. בשנת 1953 הייתה למנהלת המחלקה להשתלמות גננות שליד משרד החינוך הפולני, ובמקביל עבדה בתיאטרון בובות.

ב-1957 עלתה לישראל (עליית גומולקה). מכיוון שדז'טלובסקי לא שלטה היטב בעברית והייתה כבר מבוגרת יחסית, היא לא המשיכה בארץ בעבודתה הפדגוגית, אלא הפעילה תיאטרון בובות נייד בגני ילדים. בעבודה זו היא עיצבה את הבובות ואת התפאורה, כתבה את הסיפורים והפעילה את הבובות. הצגות אלה המחישו דילמות פשוטות האופייניות לחיי ילדים. לאחר שהצגות עברו את מבחנם של מאות ילדים הן עובדו לספרים שכללו צילומים מההצגות.

סיפוריה של דז'טלובסקי, אשר אופיינו בפשטות ובעממיות, כבשו את לב הילדים, על אף שהייתה בהם גם מידה של דידקטיות.

דז'טלובסקי האריכה ימים והפעילה את התיאטרון גם בשנותיה האחרונות. בשנת 1994 זכתה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער בישראל על ספרה "מעשה במעיל רקדן".

בנה, ריצ'רד נקר-דז'טלובסקי, נפטר בשנת 1973.

נפטרה ב-9 באפריל 2002, בגיל 100.

מספריה
------

* מה קרה לבובה של רותי (1963)
* דני הקטן והשוטר ניסים (1964)
* המטריה של רותי (1973)
* המפוחית של אורי (1976)
* מעשה בעז רעה שהפכה טובה (1979)
* עומר והמגפיים של תמי (1981)
* העץ של תמי (1983)
* למי בלון למי דובון (1985)
* אגדה על עץ הפלאים
* החתול שיצא לטיול (1986)
* העופר של דני (1988)
* מה קרה לכלבלב חמד? (1992)
* מעשה במעיל רקדן
* הדוגרת המפזרת (1995)
* סיפור קצר על חמוריקו ואוצר (1996)
* האווירון של ירון (1999)
* אווזונת עקשנית (2000)
* תיאטרון בובות בגני ילדים (1970) - הספר היחיד שאינו פונה לילדים.

לקראת יום הולדתה המאה יצא ספר מחווה, "יום הולדת לדינה" (2002), שכתבה מירה מאיר. בספר זה באות כל הבובות שעיצבה לחדרה בבית האבות בתל אביב ומבקשות מדינה לספר את סיפור חייה.

לקריאה נוספת
------------

* אהובה כץ. "דינה דז'טלובסקי - אשה קטנה גדולה", בתוך: הד הגן, ס"ב, 1998. עמ' 354-353.

קישורים חיצוניים
----------------

* דינה דז'טלובסקי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* רשימת הפרסומים של דינה דז'טלובסקי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* הספרים של דינה דז'טלובסקי, באתר "סימניה"
* דינה דז'טלובסקי - מפעל חיים - באתר הסתדרות המורים
* יעל דר, כך אומרים יפה תודה: יום הולדת לדינה, באתר הארץ, 30 באפריל 2002
* על המטריה של רותי - אתר דףדף
* פגישה עם דינה דז'טלובסקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתה סופרת הילדים דינה דז'יטלובסקי, באתר הארץ, 10 באפריל 2002

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313659005171
* ISNI: 0000 0004 0255 2925
* VIAF: 242349452
* WorldCat: viaf-242349452

 |
**זלמאי ח'לילזאד** (פאשטו: **زلمی خلیلزاد**; נולד ב-22 במרץ 1951) הוא דיפלומט אמריקאי שכיהן כשגריר ארצות הברית באו"ם בתקופת כהונתו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.

ביוגרפיה
--------

ח'לילזאד נולד ב-1951 למשפחה פשטונית בעיר מזאר-י שריף אשר בצפון אפגניסטן. בנעוריו למד בבית ספר פרטי בעיר הבירה קאבול, ובהיותו בן 15 התקבל לתוכנית חילופי תלמידים ועבר עם משפחתו לארצות הברית.

את התואר הראשון והשני קיבל מאוניברסיטה האמריקנית בביירות בלבנון ואת תואר הדוקטור מאוניברסיטת שיקגו.

בין 1979 ל-1984 שימש כפרופסור למדע המדינה בבית הספר ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה, שם עבד בצמידות לזביגנייב בז'ז'ינסקי אשר, בתקופת ממשל קרטר, הוביל את התמיכה במוג'אהדין בעת מלחמת אפגניסטן הראשונה במסגרת מבצע ציקלון.

בתקופת ממשל רונלד רייגן הפך ליועץ לנשיא בתחומי אפגניסטן ומלחמת איראן–עיראק. אחרי פלישת נאט"ו לאפגניסטן מונה בנובמבר 2003 לשגריר הראשון של ארצות הברית באפגניסטן. בתפקידו זה היה ה"חונך" של השלטון האפגני בחידוש הממשל, כולל הקמת הפרלמנט ויצירת ממשל דמוקרטי המכיל את המיעוט הפשטוני. לאור הצלחתו מונה ב-21 ביוני 2005 לכהונת שגריר ארצות הברית בעיראק של אחרי הכיבוש. גם בעיראק סייע בעריכת הבחירות וייצוב השלטון.

ב-17 באפריל 2007 מונה לתפקיד שגריר ארצות הברית באו"ם. הוא סיים את שירותו עם כניסת הנשיא אובמה לבית הלבן. לאחר פרישתו פנה לעסקים פרטיים. הוא הקים חברת ייעוץ ומכהן במועצת המנהלים של חברת הנפט הרביעית בגודלה בנורווגיה, DNO, שהיא בעלת אינטרסים בכורדיסטן.

באוקטובר 2021 דיווח CNN כי זלמיי חלילזאד, שליחו המרכזי של ארצות הברית באפגניסטן, יעזוב את תפקידו באפגניסטן, לאחר סיום נסיגת הכוחות האמריקאים באפגניסטן.

חיים אישיים
-----------

ח'לילזאד נשוי לשריל בנארד ואב לשני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זלמאי ח'לילזאד** בוויקישיתוף
* זלמאי ח'לילזאד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בן לנדו, מדיפלומט לאיש נפט, 19.6.2010

| שגרירי ארצות הברית באו"ם |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אדוארד סטטיניוס • הרשל ג'ונסון • וורן אוסטין • הנרי קבוט לודג' הבן • ג'יימס וודסוורת' • עדלי סטיבנסון • ארתור גולדברג • ג'ורג' בול • ג'יימס ויגינס • צ'ארלס יוסט • ג'ורג' בוש • ג'ון סקאלי • דניאל פטריק מויניהאן • ויליאם סקרנטון • אנדרו יאנג • דונלד מקהנרי • ג'ין קירקפטריק • ורנון וולטרס • תומאס פיקרינג • אדוארד פרקינס • מדליין אולברייט • ביל ריצ'רדסון • פיטר בורלאיי • ריצ'רד הולברוק • ג'יימס קנינגהם • ג'ון נגרופונטה • ג'ון דנפורת' • אן פיטרסון • ג'ון בולטון • אלחנדרו דניאל וולף • זלמאי ח'לילזאד • סוזן רייס • סמנתה פאוור • מישל סיסון (בפועל) • ניקי היילי • ג'ונתן כהן (בפועל) • קלי קרפט • לינדה תומאס-גרינפילד | U.N. Flag |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263710805171
* BnF: cb124074436 (data)
* GND: 172184657
* ISNI: 0000 0000 6308 1486
* LCCN: n83169127
* NKC: xx0037380
* NTA: 070590486
* SUDOC: 033182000
* VIAF: 76403335
* WorldCat: lccn-n83169127

 |
**אמראש קומבולה** (באלבנית: **Marash Kumbulla**; נולד ב-8 בפברואר 2000 בפסקיירה דל גארדה שבאיטליה) הוא כדורגלן אלבני, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ססואולו מהסרייה א' ובנבחרת אלבניה.

קריירת מועדונים
---------------

קומבולה גדל במחלקת הנוער של הלאס ורונה. ב-27 בדצמבר 2018 ערך קומבולה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–4 על צ'יטאדלה במסגרת המחזור ה-18 בסרייה ב'. ב-25 באוגוסט 2019 ערך קומבולה את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', בתיקו 1-1 נגד בולוניה 1909 במסגרת המחזור הראשון לעונת עונת 2019/2020 בסרייה א'. ב-5 באוקטובר 2019 הבקיע קומבולה את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על סמפדוריה במסגרת המחזור השביעי בליגה.

ב-17 בספטמבר 2020 הושאל קומבולה לרומא מהסרייה א' לשנתיים.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-14 באוקטובר 2019 ערך קומבולה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–4 על נבחרת מולדובה במסגרת מוקדמות יורו 2020.

תארים
-----

### קבוצתיים

רומא
* הקונפרנס ליג (1): 2021/22

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאראש קומבולה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  UFFICIALE: Roma, preso il difensore Kumbulla. Diaby e Cancellieri all'Hellas Verona באתר Tutto Mercato Web, ‏ 17 בספטמבר 2020 (באיטלקית)
**נריניו** (בספרדית: **Nariño**) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בדרום-מערב קולומביה והוא גובל במחוז קאוקה בצפון-מזרח, בפוטומאיו במזרח, במדינת אקוודור בדרום ובאוקיינוס השקט במערב ובצפון.

המחוז משתרע על שטח של 33,268 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-1.8 מיליון תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא סן חואן דה פסטו.

היסטוריה
--------

במהלך התקופה הפרה-קולומביאנית האזור היה מיושב על ידי שבטי ילידים שונים, כמו בני האווה-קוואיקר (אנ'). האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה הקונקיסטאדור הספרדי פסקואל דה אנדגויה שסייר לאורך חוף האוקיינוס השקט כדי להשיג מידע ששימש לאחר מכן את פרנסיסקו פיסארו כשהוא יצא לכבוש את פרו.

לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל בפרובינציית פופאיאן. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה. בעשורים שלאחר מכן שונתה החלוקה המנהלית של האזור מספר פעמים והוא השתייך בתקופות שונות למחוז קאוקה, לפרובינציית פסטו ולפרובינציית ברבקואס. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והפרובינציה נכללה במדינת קאוקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והמדינה הפכה למחוז קאוקה.

ב-6 באוגוסט 1904 נוצר מחוז נריניו במתכונתו הנוכחית. המחוז נקרא על שמו של אנטוניו נריניו, שהיה אחד הפעילים הבולטים לעצמאות קולומביה.

כלכלה
-----

כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול תפוחי אדמה, קקאו, חיטה, שעורה, קפה, בננה, שעועית, אולוקוס (Ullucus), פול וקינואה, גידול מקנה, דיג, תעשייה ומסחר שמתרכז בגבול עם אקוודור ובנמל של טומקו. כמו כן המחוז הוא אחד המוקדים העיקריים בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נריניו** בוויקישיתוף
* נריניו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נריניו באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).
2. ↑  קולומביה - ניטור גידולי קוקה 2013, ממשלת קולומביה ומשרד האו"ם לסמים ולפשיעה (UNODC) (בספרדית).

| מחוזות קולומביה |
| --- |
| מחוז הבירה | בוגוטה | מפת מחוזות קולומביה |
| מחוזות | אטלאנטיקו • אמסונאס • אנטיוקיה • אראוקה • בויאקה • בוליבר • גואאיניה • גואביארה • ואופס • ואיה דל קאוקה • וילה • ויצ'דה • טולימה • לה גואחירה • מגדלנה • מטה • נורטה דה סנטנדר • נריניו • סוקרה • סן אנדרס ופרובידנסיה • סנטנדר • ססאר • פוטומאיו • צ'וקו • קאוקה • קונדינמרקה • קורדובה • קינדיו • קלדס • קסנרה • קקטה • ריסרלדה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12093005r (data)
* GND: 4237681-6
* MusicBrainz: c83fcdc9-e996-4864-97ad-855de5c04c16

 |