recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אינטבולציה** (באנגלית: **Intabulation**), מונח שמקורו במילה האיטלקית intavolatura, מתייחס לעריכה של יצירה, הכתובה להרכב קולי או אינסטרומנטלי, לכלי מקלדת, לאוטה או כלי מיתר אחר, בטבלטורה. היה זה נוהג מקובל בכתיבה לכלי מקלדת וללאוטה בתקופה שבין המאה ה-14 למאה ה-16. האפקט הישיר של אינטבולציה היה אחד היתרונות הראשוניים של כלי המקלדת, היכולת לבצע מוזיקה לכלים אחדים בכלי יחיד. מקור האינטבולציה הקדומה ביותר הוא בקודקס רוברטסברידג' מן המאה ה-14, שהוא גם אחד המקורות הראשונים למוזיקת מקלדת שעודנו קיים כיום. עוד מקורות קדומים למוזיקת אינטבולציה הם כתבי היד של פנצה (Faenza) וריינה (Reina) מן המאה ה-14 וכתב היד של בוקסהיים (Buxheim) מן המאה ה-15. כתב-יד פנצה, הגדול בכתבי היד העתיקים הללו, שנכתב בסביבות 1400, מכיל קטעים שנכתבו או הועתקו במאה ה-14, פרי עטם של מלחינים כגון פרנצ'סקו לאנדיני וגיום דה מאשו. יותר ממחצית מן הקטעים שבו הם אינטבולציות. כתב יד בוקסהיים מכיל בעיקר אינטבולציות, רובן של מלחיני התקופה הבולטים, בהם ג'ון דאנסטפל, ז'יל בנשואה, וולטר פריי וגיום דופאי. המונח "אינטבולציה" שמר על מעמדו הפופולרי במהלך המאה ה-16, אבל יצא משימוש בראשית המאה ה-17, אף כי הנוהג נמשך. יוצאות מכלל זה יצירות המקלדת האיטלקיות מן המאות ה-16 וה-17, שכללו מוזיקה ווקאלית ואינסטרומנטלית כאחת. אינטבולציות כוללות, ברוב המקרים, את כל הקווים הווקאליים של יצירה פוליפונית, אף כי במקרים מסוימים הם משולבים או מחולקים מחדש, כדי שיישמעו טוב יותר בכלי שלו נועדה האינטבולציה, ולעיתים מוסיפים להם קישוטים אידיומטיים.

אינטבולצות מהוות מקור מידע חשוב לביצוע אותנטי, משום שהן מכילות קישוטים כפי שהיו מנוגנים על כלים שונים, ואפשר ללמוד מהן רבות על ביצוע ה**מוזיקה פיקטה**, מונח המתאר את הנוהג להוסיף צלילים, בין אם כתובים ובין אם לאו, מחוץ לשיטת ההקסקורד שיצר גווידו ד'ארצו, נוהג שהיה מקובל מן המאה ה-12 עד 1600 בערך, הואיל וטבלטורה מראה היכן מציב הנגן את אצבעותיו, לא בהתאם לפרשנות אלא לפי סימני חמשה מסוימים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הווארד מאייר בראון, הערך "אינטבולציה" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539212805171
* GND: 4221316-2
* LCCN: sh89001222

 |
Aronia.
**ארוניה** (שם מדעי: *Aronia*) הוא סוג של שיח נשיר ממשפחת הורדיים. מקורו מצפון אמריקה שם הוא גדל ביערות לחים וליד ביצות.

העלים של הארוניה הם עלים ירוקים פשוטים, אליפטיים עם שוליים מחורצים. בסתיו העלים משנים את צבעם לאדום עז. הפרחים קטנים עם חמישה עלי כותרת וחמישה גביעים כאשר הפרחים צומחים בחבורה של בין 10 ל-25. הפרי קטן עם עפיצות עזה.

פירות הארוניה חמצמצים ועפיצים, והם מכילים כמות רבה של ויטמין C ונוגדי חמצון. הם נמכרים כמיץ, ריבה, ליקר וכדומה.

תיאור
-----

ארוניה אדומה
קיימים שני מיני בר של הארוניה, ארוניה אדומה (*Aronia arbutifolia*) וארוניה שחורה (*Aronia melanocarpa*). בנוסף קיים מין שהוא הכלאה של שני מיני הבר והוא ארוניה סגולה (*Aronia prunifolia*).

* ארוניה אדומה - גובהו בין 2 ל-4 מטר ולעיתים רחוקות יכול להגיע עד 6 מטר. עליו רחבים, עד 8 סנטימטר. הפרחים בצבע לבן או ורוד חיוור עם עלי גביע בולטות. הפרי אדום וגדל בסתיו ובחורף.
* ארוניה שחורה - מין זה קטן יותר מהמין האדום וגובהו מגיע עד מטר ולעיתים נדירות עד 3 מטר. עליו קטנים מ-6 סנטימטר. הפרחים לבנים, עם עלי גביע בולטים. הפרי שחור וגדל בעיקר בסתיו.
* ארוניה סגולה - ככל הנראה מדובר בהכלאה של המין האדום והמין השחור. פירותיו בצבע סגול כהה והוא גדל בסתיו.

שימושים על ידי האדם
-------------------

הארוניה הוא צמח נוי נפוץ עקב עמידותו לבצורות, זיהום אוויר, חרקים ומחלות. בנוסף הוא גדל בצורה טובה גם מתחת לעצים.

מפירות הארוניה ניתן לייצר ריבה, סירופ, מיץ, תה וליקר. ניתן לעשות מיץ מארוניה אך מיץ זה הוא עפיץ ולא מתוק כלל, אולם הוא משמש כתחליף לצבע מאכל אדום במיץ טבעי, כמו למשל במיץ רימונים. השימוש בו מתבצע גם בעקבות רמת ויטמין C ונוגדי חמצון גבוהה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארוניה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* תיאור הארוניה באתר hort.net.
* הגר שפר, מונע סוכרת ומעודד הרזיה: ארוניה ברי - מזון על חדש, באתר ynet, 24 במרץ 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544226505171

 |
**חנה קול** (נולדה בשנת 1947) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.

ביוגרפיה
--------

קול גדלה בקיבוץ אפיקים והחלה להתאמן בגיל 10 בקבוצת השחייה של הקיבוץ בהדרכת שמריהו נאבל ויעקב רימון.

### אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1963 זכתה קול ב-3 מדליות זהב אישיות ובכך הייתה לשחיינית המצטיינת באליפות. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לנערות של 5:40.5 דקות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:23.5 דקות, לפני אורנה בלכמן (1:26.4 דקות) וטובה ולדמן (1:27.5 דקות), שתיהן ממכבי חיפה ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לנערות של 3:02.1 דקות, שיפור לשיאה הישראלי הקודם שעמד על 3:03.7 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1964 זכתה קול בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:26.3 דקות, לפני אביטל ברוידה מהפועל קריית טבעון (1:29.0 דקות) ואסתר צבירין מברית מכבים עתיד (1:33.0 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 6:40.2 דקות, לפני דורית זלץ מברית מכבים עתיד (6:49.8 דקות) ונורית שלו מהפועל נווה איתן (7:05.6 דקות).

תארים והישגים
-------------

קול זכתה במקום השני בפרס ספורטאית השנה של ישראל לשנת 1963.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* יעקב פתאל, חנה קול - נערה בעלת עתיד גדול בשחייה, דבר, 8 בספטמבר 1963
* י. אבי-מיכל, חנה קול "גנבה ההצגה" באליפות ה-20 של הפועל בשחיה, מעריב, 1 בספטמבר 1963

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה מוזר, שיאים לבוגרים ולנוער באליפות הלאומית בשחייה שהתקיימה בסוף השבוע בחיפה, דבר, 6 באוקטובר 1963
2. ↑  יהודה גורן, השחייניות "ניצחו" השחיינים בשבירת שיאים, מעריב, 6 באוקטובר 1963
3. ↑  גרטל וזלץ - גיבורי אליפות השחייה, על המשמר, 29 בספטמבר 1964
4. ↑  יהודה גורן, פרסים לספורטאים המצטיינים, מעריב, 18 בדצמבר 1963
**קליאנדרידאס** (ביוונית עתיקה: **Κλεανδρίδας**; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא ספרטני שפעל במהלך המלחמה הפלופונסית הראשונה. אביו של המצביא גיליפוס.

ביוגרפיה
--------

במהלך המלחמה הפלופונסית הראשונה, קליאנדרידאס מונה לראש מטהו של המלך הצעיר פלייסטואנאקס. בשנת 445 לפנה"ס יצאו קליאנדרידאס ופלייסטואנאקס בראש כוח צבאי גדול אל אטיקה במטרה לכבוש את אתונה. שליט אתונה, פריקלס, דיכא אז מרידה באובויה, ונראה היה שגורלה של אתונה נחרץ. הם כבשו את אלווסיס וטריה, אלא שלמרבה ההפתעה לא התקדמו מעבר לכך, ופלייסטואנאקס הורה לפזר את הצבא. עובדה זו, גרמה לכך שפריקלס יכל להמשיך ולדכא את המרד בנחת. הצעד לא התקבל בעין יפה בספרטה. על פלייסטואנאקס הוטל עונש כסף כבד, שאותו לא הצליח לפרוע, ועל כן יצא לגלות. קליאנדרידאס נידון למוות שלא בפניו, ונמלט גם כן מהעיר.

עצירתם הפתאומית של הספרטנים בשערי אתונה, לא ברורה עד ימינו. ההיסטוריון פלוטרכוס טוען שפריקלס שיחד את קליאנדרידאס כדי שישכנע את פלייסטואנאקס לסגת. טענה זו מביא גם ההיסטוריון הקדום יותר תוקידידס, אשר מייחס את קבלת השוחד לפלייסטואנאקס בלי להזכיר את קליאנדרידאס. בהנחה שטענות אלו נכונות, הרי שהדבר מתיישב עם העובדה שבסוף אותה שנה ביקש פריקלס להוציא 10 טלנטים מאוצר המדינה "להוצאה נחוצה", בלי לפרט באיזו הוצאה מדובר. עם זאת, מרבית החוקרים כיום סוברים שמדובר בשמועות, שאין בהן כדי להסביר את הפרשה. ייתכן שפלייסטואנאקס פשוט לא היה להוט למלחמה, ופריקלס הציע תנאים טובים לשלום. 

קליאנדרידאס חי מאז בגלות באיטליה. בנו, גיליפוס, קיבל רשות לחזור לספרטה ככל הנראה רק לאחר מותו של קליאנדרידאס. גיליפוס הוביל את הצבא הספרטני במהלך מסע המלחמה האתונאי לסיציליה, אולם מאוחר יותר הואשם בקבלת שוחד ונאלץ גם כן להימלט מהעיר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1984. עמ' 305.
2. 1 2  פלוטרכוס, **חיי פריקלס**, 22.
3. ↑  תוקידידס, ספר שני, 21.
4. ↑  א. ר. ברן, **פריקלס ואתונה**, הוצאת הדר, 1982. עמ' 107. המילים "להוצאה נחוצה", הפכו מיני אז לבדיחה פופולרית באתונה.
5. ↑  ביוגרפיה של גיליפוס, באתר ליוויוס
**ארז אהרוני** (נולד ב-1957) הוא סופר, עורך דין וטייס ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אהרוני גדל בשכונת רמת חן ברמת גן, ולמד בבית הספר התיכון "עירוני ט'" בתל אביב, במגמה הריאלית. כנער הדריך בצופים ועסק בספורט. התגייס לחיל האוויר, וסיים קורס טיס במגמת קרב בשנת 1978. בהמשך, שרת בטייסת 131 (טייסת ההרקולסים) והשתתף בטיסות ובמבצעים שונים, כגון העלאת יהודי אתיופיה (מבצע משה ומבצע שלמה).

עם שחרורו, למד משפטים וסיים את התואר באוניברסיטת תל אביב בשנת 1983. עם קבלת רישיון עריכת דין הקים עם חבריו את משרד זיסמן, אהרוני, גייר ושות' המחזיק סניפים בישראל, בארצות הברית (ניו יורק, בוסטון, ווושינגטון), בסין (בייג'ינג, שאנגחאי ושנג'ן), בהודו ובאירופה. אהרוני מתפקד כשותף מנהל במשרד, ועוסק בתחומים משפטיים שונים, כמו נדל"ן, ליטיגציה, בנקאות ותקשורת.

אהבתו לכתיבה וסיפורת החלה בגיל צעיר. ב-2004, זכה סיפורו "גיעגועים" (קולות הברווז) במקום הראשון בתחרות הסיפור הקצר על שם אוריאל אופק. ב-2006 פורסם ספרו הראשון "חצי שפם" בהוצאת מעריב, וכשלוש שנים לאחר מכן יצא לאור ספרו "סודו של העיט" בהוצאת כנרת זמורה ביתן.

ב-2011 פורסם ספרו "אש בשדה קוצים", בעריכת אמנון ז'קונט, בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן.

ספריו
-----

* ארז אהרוני, **חצי שפם**, מעריב, 2006
* ארז אהרוני, **סודו של העיט**, כנרת, זמורה-ביתן, 2009
* ארז אהרוני, **אש בשדה קוצים**, כנרת, זמורה-ביתן, 2011

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של ארז אהרוני, בקטלוג הספרייה הלאומית
* דוד שליט, ‏נאחז באוויר: ארז אהרוני, טייס תובלה בעברו ומעורכי הדין המובילים בארץ, אוהב להיות עם הרגליים על הקרקע, באתר גלובס, 20 ביוני 2009
* מהצג אל הדף(הקישור אינו פעיל), על תחרות הסיפור הקצר ע"ש אוריאל אופק, מאת יעל דר, 25 ביולי 2005, באתר וואלה תרבות
* אתר משרד עורכי הדין זיסמן, אהרוני, גייר ושות'
* סרטונים ארז אהרוני, במיזם "סופרים קוראים" של מרכז הספר והספריות בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308419305171
* ISNI: 0000 0000 6697 735X
* LCCN: nr2007005975
* VIAF: 54115436
* WorldCat: lccn-nr2007005975

 |
**שימון מרצ'יניאק** (בפולנית: **Szymon Marciniak**; נולד ב-7 בינואר 1981) הוא שופט כדורגל פולני. מרצ'יניאק שופט משחקים בליגת העל הפולנית, וכן במסגרות משחקים של פיפ"א, כגון גמר מונדיאל 2022, שהתרחש בקטר ב-18 בדצמבר.

קריירת שיפוט
------------

מרצ'יניאק הפך לשופט מטעם פיפ"א בשנת 2011. באותה שנה הוא שפט את משחק מוקדמות הליגה האירופית בין אולסון לבין פרנצווארוש. ב-2012 הוא שפט את משחקו הראשון בליגת האלופות, בין ונטספילס למולדה.

הוא שימש כשופט במשחקי מוקדמות מונדיאל 2014, הראשון שבהם בין פורטוגל לאזרבייג'ן.

הוא נכנס לרשימת שופטי העלית של אופ"א ב-2015, ונבחר לאחד מ-27 שופטי הכדורגל הטובים באירופה.

ב-30 ביוני 2015, הוא שפט את משחק גמר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בין שוודיה לבין פורטוגל.

במרץ 2016 הוא שפט את משחקו הראשון בשלב הנוקאאוט של ליגת האלופות, לאחר שניהל את משחק שמינית הגמר בין ריאל מדריד לרומא. חודש לאחר מכן הוא שפט במשחק רבע הגמר בין באיירן מינכן לבין בנפיקה ליסבון.

במסגרת יורו 2016 הוא שפט שלושה משחקים: ספרד נגד צ'כיה ואיסלנד נגד אוסטריה בשלב הבתים ואת משחק שמינית הגמר בין גרמניה לסלובקיה.

ב-29 במרץ 2018 הודיעה פיפ"א הודיעה שהוא ישפוט במונדיאל 2018 ברוסיה. בטורניר זה הוא שפט שני משחקים בשלב הבתים: בין ארגנטינה לאיסלנד ובין גרמניה לשוודיה. מאוחר יותר באותו קיץ הוא שפט את הדרבי של מדריד בין ריאל לאתלטיקו במסגרת הסופר קאפ האירופי 2018.

ב-2021 הוא אובחן עם טכיקרדיה לאחר שהחלים ממחלת נגיף קורונה 2019, מה שמנע ממנו לשפוט בטורניר יורו 2020.

לאחר ששפט שני משחקים במונדיאל 2022 בקטר, של צרפת מול דנמרק וארגנטינה מול אוסטרליה, נבחר מרצ'יניאק לשפוט גם את משחק הגמר של הטורניר בין צרפת לארגנטינה ב-18 בדצמבר.

ב-2023 הודיעה אופ"א שמרצ'יניאק ישפוט את גמר ליגת האלופות, ובכך הפך לשופט השני בהיסטוריה ששופט באותה עונה גם את גמר המונדיאל וגם את גמר ליגת האלופות.

ביוני אותה שנה, שבוע וחצי לפני הגמר בין מנצ'סטר סיטי לאינטר מילאנו פורסם שמרצ'יניאק נאם בכנס של מפלגת הימין הרדיקלי הפולנית קונפדרציית החירות והעצמאות (אנ'), שמנהיגה, סלבומיר מנצן, התבטא נגד יהודים, להט"בים והפלות מלאכותיות. למרות הביקורת שספג הודיעה אופ"א ב-2 ביוני כי הוא אכן ישפוט את הגמר, לאחר שהתנצל וטען כי נשא הרצאה בנושא מוטיבציה ו"לא היה מודע לאופי האירוע המדובר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שימון מרצ'יניאק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל השופט, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיכום המשחק: פורטוגל 3 - 0 אזרבייג'ן
2. ↑  רשמי: שימון מרצ'יניאק ישפוט את גמר המונדיאל, באתר ערוץ הספורט, ‏15 בדצמבר 2022
3. ↑  שיחזר היסטוריה: נקבע השופט לגמר האלופות, באתר ערוץ הספורט, ‏22 במאי 2023
4. ↑  ישלם ביוקר? מרצ'יניאק נאם בכנס אנטישמי, באתר ערוץ הספורט, ‏1 ביוני 2023
5. ↑  בצל הסערה: מרצ'יניאק ישפוט בגמר האלופות, באתר ערוץ הספורט, ‏2 ביוני 2023
6. ↑  אופ"א אישרה: מרצ'יניאק ישפוט בגמר האלופות, באתר ONE‏, 2 ביוני 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1275875793
* NLP: A3225376X
* VIAF: 128144782986483925532
* WorldCat: viaf-128144782986483925532

 |
A red poster with illustrations and the text: "AIRBORNE PRECAUTIONS. EVERYONE MUST: Clean their hands, including before entering and when leaving the room. Put on a fit-tested N-95 or higher level respirator before room entry. Remove respirator after exiting the room and closing the door. Door to room must remain closed."כרזה המתארת אמצעי זהירות להעברה מוטסת במסגרות בריאות. הכרזה מיועדת להצבה מחוץ לחדרים של חולים עם זיהום שיכול להתפשט דרך טיפות נשימה.
**מחלה הנישאת באוויר** או **מחלה אווירנית** היא מחלה הנגרמת על ידי פתוגנים הניתנים להעברה באוויר לאורך זמן ומרחק על ידי חלקיקים קטנים. הגדרה זו כוללת מחלות בעלות חשיבות הן ברפואה והן ברפואה וטרינרית. הפתוגנים הרלוונטיים עשויים להיות וירוסים, חיידקים או פטריות, והם עשויים להתפשט באמצעות נשימה, דיבור, שיעול, התעטשות (בשל יצירת נתז נשימתי), העלאת אבק, ריסוס נוזלים, שטיפה בשירותים או כל פעילויות שיוצרות חלקיקי אירוסול או טיפות. זמן הישרדות הפתוגנים באוויר מושפע בין היתר בסוג הפתוגן, הטמפרטורה, לחות וקרינה על סגולה. מחלות מוטסות אנושיות אינן כוללות מצבים הנגרמים מזיהום אוויר, כגון תרכובות אורגניות נדיפות (VOC), גזים וחלקיקים המועברים באוויר.

דרך יעילה למנוע התפשטות מחלות אווירניות היא חסימה פיזית של הנתז נשימתי בעזרת מסכה רפואית.

ראו גם
------

* וקטור (ביולוגיה)
* זואונוסיס
* מיאזמה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחלה הנישאת באוויר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Transmission-Based Precautions". *U.S. Centers for Disease Control and Prevention* (באנגלית אמריקאית). 2016-01-07. נבדק ב-2020-03-31.
2. ↑  נִשָּׂא בַּאֲוִיר במילון מיקרוביולוגיה (תשנ"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
3. ↑  "2007 Guideline for Isolation Precautions: Preventing Transmission of Infectious Agents in Healthcare Settings" (PDF). *CDC*. p. 19. נבדק ב-2019-02-07. Airborne transmission occurs by dissemination of either airborne droplet nuclei or small particles in the respirable size range containing infectious agents that remain infective over time and distance

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אוולין סוארט, ליידי הארקורט** (באנגלית: **Evelyn Suart, Lady Harcourt** ‏ 30 באפריל 1881 - 26 באוקטובר 1950) הייתה פסנתרנית אנגלייה.

ביוגרפיה
--------

סוארט נולדה בשנת 1881 בסינדאפור, הודו, בתו של בריגדיר-גנרל ו. ה. סוארט. שם עברו עליה כמה משנות ילדותה הראשונות. תקופות מסוימות חיה גם בגיברלטר ובאנגליה. היא למדה פסנתר אצל סטורק בבריסל, ראול פוניו בפריז ותאודור לשטיצקי בווינה. היא יצאה לשישה מסעות קונצרטים והופיעה בווינה, בריסל, לונדון, ועם התזמורת הפילהרמונית של ברלין וורשה. בלונדון הרבתה לנגן בסנט ג'יימס הול, עם מנצחים ידועי-שם כמו הנס ריכטר והנרי ווד, והופיעה עם כנרים מן השורה הראשונה, בהם אז'ן איזאיי, קארל האליר ואחרים.

בכורות בריטיות שניגנה כללו את הגרסה המקורית של הקונצ'רטו הראשון של רחמנינוב (בניצוח ווד, ב-4 באוקטובר 1900), סונאטה מס' 5 לכינור בפה דיאז מינור של מקס רגר (עם האליר), ויצירות קצרות מאת דביסי, ראוול, ה. בלפור גרדינר ובמיוחד סיריל סקוט. היא פגשה את סקוט ב-1902 והייתה לתומכת נלהבת ביצירותיו, שאותן הרבתה לנגן. היא אף ערכה את ההיכרות בינו לבין המו"ל שלו, אלקין.
סקוט הקדיש לה את הסקרצו שלו, אופוס 25.

סוארט השתייכה גם לכנסיית מדע הנצרות (Christian Scientist) והתעניינה במטפיזיקה. באמצעותה הגיע סיריל סקוט לעיסוק בתחומים אלה, עניין שנמשך כל חייו.

אוולין סוארט הייתה נשיאה של אגודת המוזיקאיות. היא מתה בלונדון ב-1950.

חיים אישיים
-----------

בשנת 1910 נישאה אוולין סוארט לג'ראלד גולד, פקיד במשרד החוץ הבריטי, שמת בטיפוס בשנת 1916. נולד להם בן (שגם שמו ג'רלד) ושתי בנות. הבת הבכורה, דיאנה גולד, הייתה לבלרינה ידועת-שם ולאשתו השנייה של הכנר יהודי מנוחין. הבת הצעירה, גריזלדה, הייתה לאשתו השנייה של הפסנתרן לואיס קנטנר.

בשנת 1920 נישאה בשנית, לססיל הארקורט, קצין בצי הבריטי, שניהל קריירה מצליחה והגיע לדרגת אדמירל ב-1949. לאחר שקיבל תואר אבירות ב-18 בדצמבר 1945, הייתה אוולין סוארט לליידי הארקורט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Royal Navy (RN) Officers 1939-45 קציני הצי המלכותי 1945-1939
2. ↑  Programme notes for SERGEI RACHMANINOFF: Symphony No. 2 in E minor Op. 27 (1907) (Complete) 'First Piano Concerto had received its London premiere... Queens Hall... Evelyn Suart... Henry Wood' at chandos.net, accessed 3 May 2018 רשימה בתוכנייה לקונצרט בקוינס הול, בכורה לקונצ'רטו הראשון לפסנתר של רחמנינוב, אוולין סוארט והנרי ווד]
3. ↑  Cyril Scott, Composer, Poet and Philosopher סיריל סקוט, מלחין, משורר ופילוסוף
4. ↑  'Scherzo, op 25 -dedicated to Evelyn Suart -London: Elkin, 1904' ,סקרצו, אופוס 25 - מוקדש לאוולין סוארט -לונדון: אלקין, 1904,
5. ↑  'Letters... to Evelyn Suart 'SOLD ON BEHALF OF... THE LATE LADY MEHUHIN' מכתבים לאוולין סוארט, נמכרו בשמה של ... ליידי מנוחין המנוחה'
6. ↑  LOUIS KENTNER (1905–1987), at Naxos.com נאקסוס, מידע אמן/לואיס קנטנר\_2026 ‏ (1987-1905]
**אוולינה מוניקה ליסובסקה** (בפולנית: **Ewelina Monika Lisowska**; נולדה ב-23 באוגוסט 1991 בוורוצלב) היא זמרת-יוצרת פולנייה.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

בשנת 2011 השתתפה בתוכנית הכישרונות הפולנית *Mam talent!* ששודרה על ידי *TVN*. שנה לאחר מכן, השתתפה ב"אקס פקטור פולין" והגיעה לחצי הגמר, אותו סיימה במקום הרביעי. כתוצאה מכך, היא חתמה על חוזה הקלטות בחברת התקליטים יוניברסל מיוזיק פולסקה. המיני-אלבום הראשון שלה, *Ewelina Lisowska*, יצא לאור ב-7 באוגוסט 2012. הסינגל המוביל מתוכו, "Nieodporny rozum" הגיע למקום הראשון במצעד השירים הפולני במשך ארבעה שבועות. הקליפ, שבוים על ידי דריוש שרמנוביץ', נצפה בלמעלה מ-10.9 מיליון פעמים ביוטיוב. בתחילת 2013, אלבום הבכורה שלה הופץ ברחבי העולם. הסינגל המוביל "W stronę słońca" יצא לאור ב -10 בדצמבר 2012. תוך עשרה ימים, הקליפ שלו נצפה ביותר מ-2.5 מיליון פעמים ביוטיוב, דבר שהפך אותו לקליפ ה-62 הנצפה ביותר ביוטיוב מבחינה סטטיסטית באותה העת. בסך הכל, קליפ המילים שלו נצפה בלמעלה מ-16.1 מיליון פעמים. קליפ נוסף שלו יצא לאור ב-4 בפברואר 2013. אלבומה *Aero plan* יצא לאור ב-7 במאי 2013. הסינגל השני מתוכו "Jutra nie będie" הופץ עם קליפ נלווה ב-26 באפריל 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוולינה ליסובסקה** בוויקישיתוף

* אוולינה ליסובסקה, באתר AllMusic (באנגלית)
* אוולינה ליסובסקה, באתר דיזר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 2847 3416
* VIAF: 307174902
* WorldCat: viaf-307174902

 |
**תמר ריפקינד** (נולדה בשנת 1957), שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה.

ביוגרפיה
--------

ריפקינד נולד וגדלה בקיבוץ כפר הנשיא והתאמנה בקבוצת השחייה של הפועל כפר הנשיא בהדרכת אדי נמינוב.

### 1970

#### אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכתה ריפקינד ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:34.2 דקות, לפני מלכה קובץ מהפועל קריית טבעון (10:57.5 דקות) וענת וייס מברית מכבים עתיד (11:29.0 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:24.6 דקות, אחרי דורית זלץ מברית מכבים עתיד (2:23.8 דקות) ולפני ענת וייס (2:32.7 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:03.5 דקות, אחרי דורית זלץ (5:03.1 דקות) ולפני ענת וייס (5:18.7 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.8 דקות, אחרי זלץ (1:05.7 דקות) ווייס (1:07.9 דקות).

שבוע לאחר מכן, ניצחה ריפקינד בין הנשים וסיימה במקום השביעי הכללי בצליחת הכנרת התחרותית ה-11 בתוצאה של 2:30.07 שעות, לפני מנצחת הצליחה ה-10 דורית זלץ (2:40.06 שעות) ושלומית יעקובי מהפועל תל אביב (2:49.23 שעות).

### 1971

#### כינוס הפועל

בתחרויות השחייה של כינוס הפועל התשיעי שנערכו במאי 1971 זכתה ריפקינד במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:44.4 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:17.1 דקות. 

בתחרות בינלאומית לנוער שנערכה בדרמשטט גרמניה ביולי אותה שנה זכתה ריפקינד במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי לגילאי 16 בתוצאה של 5:03.1 דקות. הייתה זו מדליית הזהב היחידה ששחיני הנוער של ישראל זכו בה.

בתחרות "שבע האומות" שנערכה ברמת גן באוגוסט אותה שנה סיימה ריפקינד במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:02.2 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר אותה שנה זכתה ריפקינד בשתי מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:32.9 דקות, אחרי דורית זלץ (2:21.7 דקות) ואילת יוטבת מהפועל העמקים (2:30.3 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:09.6 דקות, אחרי זלץ (5:01.4 דקות) ויוטבת (5:09.3 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה מוזר, בתום שני ימי אליפות ישראל בשחייה, דבר, 16 באוקטובר 1970
2. ↑  שלמה מוזר, שיאיו של גרטל המתיקו מי המלח בבת גלים, דבר, 18 באוקטובר 1970
3. ↑  אהרון להב, למברט מארה"ב ניצח בצליחה ה-11 בשיא חדש, דבר, 23 באוקטובר 1970
4. ↑  מקוניקה הנחיל לשיאן ברטון הפסד מפתיע ב-400 מ'- 4:14.9 ד', דבר, 5 במאי 1971
5. ↑  פרנק הקל חתר 100 מ' ב-53 שניות, דבר, 6 במאי 1971
6. ↑  תמר ריפקינד ניצחה ב-400 מ' חתירה בתחרות בינלאומית גדולה בגרמניה, דבר, 13 ביולי 1971
7. ↑  אהרן להב, ישראל שביעית (לפני איסלנד) בתחרות "שמונה האומות" בסקוטלנד, דבר, 30 ביולי 1972
8. ↑  שלמה מוזר, תוצאות ירודות ביום הראשון לאליפות השחיה, דבר, 7 באוקטובר 1971
9. ↑  שלמה מוזר, גרינשפן הפתיע את שטרן במשחה דרמטי ב-100 מ' פרפר, דבר, 8 באוקטובר 1971
**טלי וייס** (נולדה ב-27 במאי 1977) היא משוררת ועורכת ספרותית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

טלי וייס נולדה בחיפה לשושנה ואברהם, ילידי ישראל. לה אחות אחת, נירית. בגיל 6 עברה עם משפחתה לכרמיאל ולמדה בתיכון "מגדים" בעיר. שירתה בצה"ל כמש"קית ח"ן בחיל החינוך.

בעלת תואר ראשון בתקשורת וניהול מהמסלול האקדמי המכללה למינהל ותואר שני בספרות בתוכנית לכתיבה יוצרת מאוניברסיטת חיפה (סיימה ב-2008). למדה לימודי תעודה בתסריטאות באוניברסיטה הפתוחה וביבליותרפיה במכללת אורנים.

וייס מציירת והציגה מציוריה בתערוכות מקומיות באזור עמק יזרעאל.

רווקה ומתגוררת ברמת ישי.

פועלה הספרותי
-------------

בשנת 1997 וייס הוציאה לאור את ספר ביכוריה, לאחר זכייה בתחרות שירה לצעירים על שם עמליה פנדריך. נכון ל-2023, פרסמה שבעה ספרי שירה.

שיריה פורסמו בעיתונות היומית; בכתבי עת בהם: מאזניים, הליקון, משיב הרוח, המוסך, ליריקה ועוד; באתרים ספרותיים בעברית, באנגלית ובספרדית וכן במספר אנתולוגיות.

וייס ערכה מעל שלושים ספרי שירה, שיצאו לאור בהוצאות: פרדס, צבעונים עמדה גוונים, פיוטית, ארגמן-מיטב ועוד.

בין השנים 2017–2018 ערכה את כתב העת המקוון לשירה "קֶפֶל".

וייס מנחה לכתיבה יוצרת באזור הצפון.

### פעילות התנדבותית

בין השנים 2010 ל-2016 יזמה וייס והנחתה יחד עם אבי פן מפגש חודשי של ערבי שירה בקריית טבעון, בחנות "קרון הספרים", התארחו כמאה משוררים ומשוררות מכל רחבי ישראל וקראו משיריהם, לצד קטעי נגינה של מוזיקאים.

לספרה השני, "שירים שקטים", הוקמה בשנת 2012 אפליקציה ייחודית וראשונה מסוגה, אשר זכתה לאלפי הורדות מהחנות של אפל עד הסרתה מהחנות ב-2015.

ספריה
-----

1. סיאם - בהוצאת סער (1997)
2. שירים שקטים - בהוצאת גוונים (2010)
3. כמו נוצה - בהוצאת עקד (2013)
4. טבורו של הלילה - בהוצאת אבן חושן (2015)
5. השעה היפה - בהוצאת עמדה (2018)
6. דבר מה נעלם – בהוצאת עמדה (2021)
7. שמחה קטנה - בהוצאת קפל (2023)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טלי וייס
* טלי וייס, באינסטגרם
* טלי וייס, בפייסבוק
* טלי וייס, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* טלי וייס, באתר סימניה
* שושנה ויג, קריאה בשיריה של טלי וייס מתוך ספרה "כמו נוצה", באתר Youtube, ‏29 בינואר 2014
* כשאתה לצידי - טלי וייס. משה פיינה - לחן, גיטרה ושירה. שירי פיינה - שירה וחליל, באתר Youtube, ‏26 בפברואר 2014
* פואטיקאמרה מארחת את המשוררת טלי וייס, באתר Youtube, ‏18 ביוני 2018
* תפילה על המיטה - לחן וביצוע על ידי שירי עמית (שירק'ה), לפי מילים של טלי וייס, YouTube יוני 2022
* טלי וייס, ברשת החברתית פייסבוק

### משיריה

* מבחר שירים, באתר ליריקה
* מבחר שירים, באתר הספרייה העברית בברלין

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתב עת מקוון לשירה אותו ערכה טלי וייס, באתר קפל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308767505171
* ISNI: 0000 0001 0783 9683
* LCCN: nr2001003442
* VIAF: 76240849
* WorldCat: lccn-nr2001003442

 |
**מחלה חסימתית של ורידי הכבד** (אנגלית: ‏**Veno-Occlusive Disease**; בקיצור - **VOD**, נקראת גם **Sinusoidal Obstruction Syndrome**) היא מחלה נדירה ומסכנת חיים, המופיעה בחולים מושתלי מח עצם כ-30 יום לאחר ההשתלה. בבסיס המחלה פגיעה אנדותליאלית בכבד, המובילה לחסימה של ורידי הכבד הטרמינליים והסינוסים בכבד, כתוצאה מטיפול אינטנסיבי בכימותרפיה הניתנת לפני השתלת מח עצם.

שכיחות המחלה
------------

בכל שנה מתבצעות בישראל כ-550 השתלות מח עצם במבוגרים וילדים. VOD מופיעה ב-14% ממושתלי תאי אב.

אבחנה
-----

האבחנה מתבצעת על ידי קליניקה ועל ידי אולטרסאונד בטן שנועד לאשש את האבחנה המוקדמת. עליה ברמות הבילירובין, מיימת, עיבוי דופן כיס המרה והגדלת כבד בבדיקת אולטרה סאונד מחזקים את האבחנה של VOD.
הסימפטומים של המחלה הם:

* עלייה בערכי הבילרובין בדם
* הופעת צהבת בעור ובלובן העין
* הגדלת כבד
* מיימת
* עלייה במשקל
* כאב בטן ברביע ימני עליון,

טיפול
-----

הטיפול הרגיל שמרני: הקפדה על צמצום מתן נוזלים וטיפול במשתנים.
טיפולים נוספים שניתנים הם הפארין וUrsodeoxycholic Acid, אולם יעילותם לא הוכחה.

**דפיברוטייד** הוא טיפול למניעה ולטיפול במחלת ה-VOD המבוסס על מנגנון המביא לדיכוי השפעול של מערכת הקרישה וכן לפירוק הקרישים שנוצרו כתוצאה מפגיעה בתאי האנדותל בסינוסים ובכלי הדם הקטנים שבכבד, בעקבות הטיפול האינטנסיבי בכימותרפיה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Helmy A (January 2006). "Review article: updates in the pathogenesis and therapy of hepatic sinusoidal obstruction syndrome". Aliment. Pharmacol. Ther. 23 (1): 11–25. doi:10.1111/j.1365-2036.2006.02742.x. PMID 16393276
2. ↑  IBID
3. ↑  DeLeve LD, Shulman HM, McDonald GB (February 2002). "Toxic injury to hepatic sinusoids: sinusoidal obstruction syndrome (veno-occlusive disease)". Semin. Liver Dis. 22 (1): 27–42. doi:10.1055/s-2002-23204. PMID 11928077

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גולאש הונגרי מתבשל על אש בבוגרץ' (יורה מסורתית)
יורה מתקופת הברונזה.
**יוֹרָה** (או **קַלַּחַת**) היא סיר בישול גדול עשוי מתכת אשר מיועד לבישול מעל אש פתוחה. לרוב לכלי מתלה המאפשר תלייתו מעל המדורה.

בעת העתיקה שימשו כלים אלה לבישול בתנאי שטח, ואוזכרו בסיפורי עם ובמיתולוגיות שונות. כיום, עקב התפתחות המטבח המודרני פחת השימוש בכלים אלה, ובתרבות המערבית נותר אזכורם בעיקר באגדות עם ובפולקלור.

קערה מסוג זה אוזכרה במחזהו של ויליאם שייקספיר "מקבת'" ככלי ששימש את שלוש המכשפות - "האחיות הרעות". במיתולוגיה האירית משמשים כלים אלה על מנת לאחסן את אוצרם של הלפרקונים. במיתולוגיה הקלטית מצויה מסורה אודות יורה שחורה העשויה מתכת, אשר גופות חיילי אויב המוכנסות אליה היא מקימה לתחייה את החיילים והם מצייתים למכשף שהחיה אותם. מיתולוגיה זו היוותה בסיס לספרו של לויד אלכסנדר "היורה השחורה" (1965), אשר על בסיסו הפיקו אולפני וולט דיסני את סרט ההנפשה "הקדירה השחורה" (1985).

ראו גם
------

* דינג - סוג כלי שהיה נפוץ בסין בתקופת הברונזה
* פויקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורה** בוויקישיתוף
**חובב חת** (נולד ב-1967) הוא סופר ישראלי, משפטן וכלכלן.

ביוגרפיה
--------

נולד לרינה ומאיר חת בירושלים וגדל בשכונת הגבעה הצרפתית. בצבא שרת כאלחוטן בחטיבת שריון.
למד משפטים וכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
הוסמך לעריכת דין ב-1996. לאחר מכן עבד ככלכלן בחברת טבע.
בתחילת שנת 2000 פגש את אשתו קאי בטיול בתאילנד. הם נישאו בשנת 2007 בטקס תאילנדי בכפר הכלה במחוז סיסקט שבתאילנד. בשנת 2008 עברו לגור בישראל, ובאוקטובר 2009 נולד בנם.

בשנת 2006 פרסם את ספרו הראשון, "היתוש הכתום רוצה שתתחתן" - ספר סיפורים קצרים שיצא בהוצאת ידיעות אחרונות. בשנת 2010 הוציא את ספרו השני "כדור בלב" - מותחן כדורגל, והוא יצא בהוצאת גוונים.

ספרים
-----

### כדור בלב - מותחן כדורגל

כדור בלב - מותחן כדורגלכדור בלב - מותחן כדורגל
"כדור בלב" הוא ספר מותחן המתאר את מאחורי הקלעים של עולם הכדורגל. הספר מציג דיוקן של אדם צעיר (שחקן כדורגל) המתלבט בין מוסריות להצלחה, בין חברות לכסף, בין אהבה לפיתויים מיניים. "כדור בלב" הוא ספרו השני של חובב חת, אחרי "היתוש הכתום שרוצה שתתחתן" (ידיעות אחרונות, 2006)

### היתוש הכתום רוצה שתתחתן - אוסף סיפורים קצרים

היתוש הכתום רוצה שתתחתןהיתוש הכתום רוצה שתתחתן
"היתוש הכתום רוצה שתתחתן" הוא אוסף של שנים עשר סיפורים קצרים. הסיפורים שבספר עוסקים בנושאים מגוונים כגון התמכרות למשחקי מחשב ובחיי האהבה של חשפן.

### לאן נעלם יוסף השבלול? ספר ילדים (2015)

"לאן נעלם יוסף השבלול" הוא ספר בלשי לילדים המלווה באיורים על ידי שחר נבות.

### פעם אחת וזהו - רומן היי טק (2015)

"פעם אחת וזהו" הוא רומן המתרחש בעולם ההיי-טק ועוסק בנושאים כגון בגידות בחיי הנישואין, סיפוק בעולם ההייטק ועוד. הספר מתרחש בתקופת בועת הדוט קום.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חובב חת
* חובב חת, ברשת החברתית פייסבוק
* רשימת הפרסומים של חובב חת, בקטלוג הספרייה הלאומית
* הספרים של חובב חת, באתר "סימניה"
* ערוץ היוטיוב של חובב חת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302331405171
* ISNI: 0000 0000 7910 2085
* LCCN: no2006047603
* VIAF: 48980323
* WorldCat: lccn-no2006047603

 |
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |
| --- |
| פרידה מסלביאנקה  
 |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

**ואסילי איבנוביץ' אגפקין** (ברוסית: **Васи́лий Ива́нович Ага́пкин**;‏ 3 בפברואר 1884 – 29 באוקטובר 1964) היה מנצח תזמורת צבאית סובייטי-רוסי, מלחין ומחברו של שיר הלכת הידוע: "פרידה מסלביאנקה" (הולחן ב-1912).

ביוגרפיה
--------

אגפקין נולד בנפת ריאזאן בשנת 1884. מ-1912 עד 1915 למד בבית הספר למוזיקה בטמבוב, שם הלחין את שיר הלכת הרוסי הפופולרי, "פרידה מסלביאנקה".

לאחר ניצחון הבולשביקים במהפכת אוקטובר, אגפקין התנדב מרצונו לצבא האדום ב-1918 וארגן להקת כלי נשיפה בגדוד ההוסרים האדום הראשון.

בשנת 1920, חזר אגפקין לטמבוב ושם ניהל את אולפן המוזיקה ואת התזמורת של חיילי הג.פ.או.. ב-5 באוגוסט 1922 ערכו אגפקין ותזמורתו קונצרט פרידה מטמבוב, ולאחר מכן עברו למוסקבה.

בינואר 1924 השתתפה התזמורת בניצוח אגפקין בטקס ההלוויה במהלך הלווייתו של ולדימיר לנין. ב-1928 ארגן אגפקין להקת כלי נשיפה של ילדי רחוב; שעבור רבים מהם הייתה תחילתה של קריירה מקצועית כמוזיקאים. בשנות ה-30 עמד בראש התזמורת של בית הספר הגבוה של הנ.ק.ו.ד. של ברית המועצות, איתה ערך מספר הקלטות.

אגפקין היה מנהל בולט של להקת דיוויזיית דזרז'ינסקי של הנ.ק.ו.ד.. הוא אף הוביל את מבנה הלהקות הצבאיות במהלך מצעד מהפכת אוקטובר המפורסם בכיכר האדומה במוסקבה ב-7 בנובמבר 1941. יצירתו, "פרידה מסלביאנקה" היה אחד מארבעת שירי הלכת שנוגנו באותו מצעד, ולכבוד תפקידו שם, נוגן השיר כשיר הלכת האחרון בשאר מצעדי יום הניצחון בכל רחבי רוסיה הסובייטית.

המוזיקה שהלחין הופיעה בסרטים רבים, כולל העגורים עפים (1957), ו-72 מטרים (2004).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסילי אגפקין** בוויקישיתוף

* וסילי אגפקין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* וסילי אגפקין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* וסילי אגפקין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Vasily Ivanovich Agapkin".
2. ↑  "Farewell of the Slav. // Ryazan Information Forum".
3. ↑  "Russian-Records.com". Мир русской грамзаписи. The World of Russian Records.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009912164405171
* GND: 1132086175
* ISNI: 0000 0000 3514 7185
* LCCN: n95005187
* LNB: 000171841
* MusicBrainz: b8a7eaae-04d6-4eb1-9632-585b02ae4c81
* NDL: 031673382
* RERO: 02-A026793950
* VIAF: 21380886
* WorldCat: lccn-n95005187

 |
**חואקין צ'אפאפרייטה** (בספרדית: **Joaquín Chapaprieta**;‏ 26 באוקטובר 1871 – 15 באוקטובר 1951) פוליטיקאי ספרדי בימי הרפובליקה הספרדית השנייה וראש הממשלה למספר חודשים.

ביוגרפיה
--------

צ'אפאפרייטה היה איש נמוך קומה עם ראש גדול, ועורך דין עשיר, איש עסקים שבין השאר ייצג את ג'נרל אלקטריק ועוד חברות אמריקאיות בספרד. הוא החל את דרכו במפלגה הליברלית ונבחר לראשונה לפרלמנט בשנת 1901 מטעם מחוז ואיאדוליד. בשנת 1922 מונה לתפקיד שר העבודה. באוגוסט 1923, לאור כישלונות הצבא במרוקו, הוא תמך עם רוב השרים האחרים בנסיגה חלקית, על מנת לפנות משאבים לטובת טיפול בבעיות האזרחיות בספרד גופא. משלא נתקבלה דעתו, הוא התפטר מהממשלה ביחד עם עוד כמה שרים ב-31 באוגוסט 1923 והמהלך ההתקפי של הצבא אושר. דבר זה לא מנע מהמלך לאפשר למיגל ריברה להכריז על משטר צבאי כמה שבועות יותר מאוחר.

בבחירות של 1933 הוא נבחר לפרלמנט כרפובלקני בלתי מפלגתי. בשנת 1935 הוא כיהן ארבעה חודשים כשר האוצר, שנדרש לארגן תקציב, אל מול גירעון יחסית גדול. על מנת לעשות זאת, התקציב של צ'אפאפרייטה הציע קיצוץ במנגנון הממשלתי תוך השארת תוכניות סוציאליות ועבודות ציבוריות. צ'אפאפרייטה גם דאג למחזר את ההלוואות של המדינה לריבית יותר נמוכה. אולם תוכניתו ספגה ביקורת מצד השמאל ואנשי השירות הציבורי. ב-19 בספטמבר 1935, הנשיא אלקלה סאמורה ניצל התפטרות של שני שרים מהממשלה על מנת למשוך את הממשלה יותר למרכז ומינה את צ'אפאפרייטה לראשות הממשלה. כראש ממשלה הוא המשיך במאמציו להעביר את התקציב, אולם כאשר ב-9 בדצמבר השותפה הראשית לקואליציה, ה-CEDA, התנגדה לחלק מסעיפי התקציב, הוא החליט להתפטר, דבר שהוביל בסופו של דבר לבחירות המוקדמות של פברואר 1936. בקשות הנשיא שינסה להקים ממשלה חדשה נענו על ידו בשלילה. עם זאת, הוא המשיך כשר אוצר בממשלתו של מנואל פורטלה ולדרס וניסה לגבש חזית ימנית לבחירות הקרבות שתהווה משקל נגד לחזית העממית של השמאל.

לאחר הבחירות, צ'אפאפרייטה היה שותף לביקורת הקשה של הנשיא אלקלה סאמורה כנגד ממשלת השמאל של מנואל אסאניה, בין השאר, על שהיא אינה אוכפת את החוק כלפי התפרעויות של השמאל, על הטיה של תוצאות הבחירות ועל רצונה לקיים בחירות מקומיות כלליות בבת אחת בכל המחוזות בניגוד לחוקה. צ'אפאפרייטה ביקש מהנשיא סאמורה לפטר את ממשלת אסאניה לאור התנהלותה ואמר לו שהוא יוכל לסמוך על הצבא שיעמוד מאחוריו.

עם פרוץ מלחמת האזרחים הספרדית הוא פרש מהפוליטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חואקין צ'אפאפרייטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  **The Crisis of Democracy in Spain: Centrist Politics Under the Second Republic 1931-1936**, By Nigel Townson, Sussex Acedemic press, 2000, עמוד 314
2. ↑  American Direct Investment and Economic Aid in Spain, c. 1920-1975: A Preliminary Analysis1, עמוד 9
3. ↑  **Praetorian Politics in Liberal Spain**, arolyn P. Boyd, פרק 11
4. ↑  The Collapse of the Spanish Republic, 1933-1936: Origins of the Civil War By Stanley G. Payne, עמוד 116
5. ↑  The Collapse of the Spanish Republic, 1933-1936: Origins of the Civil War By Stanley G. Payne, עמוד 141
6. ↑  Payne, עמוד 227

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1243524
* BnF: cb16113605g (data)
* CANTIC: a10743170
* ISNI: 0000 0003 5706 5641
* SUDOC: 138527091
* VIAF: 195160474
* WorldCat: viaf-195160474

 |
**ארסינואיתריום** (שם מדעי: *Arsinoitherium*; מילולית: "הבהמה של המלכה ארסינואי") הוא סוג של יונק נכחד שנראה כמו קרנף אך למעשה היה קרוב רחוק של הפיל בקבוצת האפרותריה. הוא חי בתקופת האאוקן, לפני 36-30 מיליון שנה, אך המין *A. giganteum* שנמצא באתיופיה תוארך לתקופה של 27 מיליון שנה.

מאפיינים
--------

יצור זה דמה בצורתו לקרנף והגיע לאורך של 3 מטר, גובה של 1.75 מטר בכתפיו, ושקל עד 2 טונות. היו לו זוג קרניים ענקיות מעל המצח וזוג נוסף קטן בהרבה מעל העיניים, לסתות קצרות עם שיניים לא-מפותחות, וגוף מגושם. הרגליים והירך דמו בצורתם לאלה של פילים, כך שיצור זה היה קרוב אליהם.

הארסינואיתריום חי בצפון אפריקה הקדומה ביערות גשם ובביצות מנגרובים סמוך לחופים. הוא היה צמחוני, אך לא התמחה באכילת עשב אלא בתלישת עלים ופירות. יצור זה שחה הרבה מזמנו במים כמו היפופוטם.

בתרבות
------

יונק זה הופיע בסדרות פלאווורלד ומפלצות ים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארסינואיתריום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

דגם של ארסינואיתריום
**מועדון כדורגל וסטרן ניו יורק פלאש** (באנגלית: **Western New York Flash**) הוא מועדון כדורגל נשים מבאפלו, ארצות הברית.

מאז 2013 משחקת הקבוצה בליגת ה-NWSL, ובעברה שיחקה גם בליגת ה-WPS.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 2008, ובתחילה שיחקה בליגת המשנה האמריקאית - הדבליו-ליג. בשנת 2011 הצטרפה הקבוצה לעונה השלישית של ליגת ה-WPS, והתחזקה בכוכבות כמו מרטה וכריסטין סינקלייר. השתיים הובילו את הקבוצה למקום הראשון בתום העונה הסדירה, ובסוף הפלייאוף גם לזכייה באליפות הליגה. סינקלייר אף נבחרה לשחקנית המצטיינת של משחק הגמר. ב-18 במאי 2012 הודיעה הנהלת ה-WPS על פירוק הליגה בעקבות מחסור חמור במשאבים כלכליים - דבר שגרם לווסטרן ניו יורק פלאש להשעות את פעילותה.

מספר חודשים לאחר פירוק ה-WPS החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית על הקמת ליגה מקצוענית חדשה, ה-NWSL, ווסטרן ניו יורק פלאש נבחרה להיות אחת משמונה הקבוצות המייסדות. בעונתה הראשונה של הקבוצה בליגה היא סיימה במקום הראשון, אך הפסידה בגמר הפלייאוף לפורטלנד ת'ורנס. בשתי העונות הבאות של הקבוצה ב-NWSL, לא הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף, לאחר שסיימה פעמיים במקום השביעי.

תארים
-----

נכון לסוף עונת 2015:

* **אליפות ה-WPS:**
	+ 2011

שחקניות מפורסמות
----------------

* ארצות הבריתארצות הברית אבי וומבאך
* ארצות הבריתארצות הברית קרלי לויד
* ארצות הבריתארצות הברית אלכס מורגן
* ברזילברזיל מרטה
* קנדהקנדה כריסטין סינקלייר
* אוסטרליהאוסטרליה סאם קר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסטרן ניו יורק פלאש** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וסטרן ניו יורק פלאש
5
**95472 "5" 555** היא דמות קומיקס מן הסדרה פינאטס פרי עטו של צ'ארלס מ. שולץ. 

הדמות הופיעה לראשונה בשנת 1963, והופיעה לסירוגין עד לשנת 1981. ל-5 יש שיער קוצני והוא הולך לעיתים עם חולצה שעליה מופיעה הספרה 5. "95472" זהו שם משפחתו של "5". במציאות זו קידומת הטלפון של סבאסטופול, קליפורניה, שבה התגורר שולץ באותה עת. 5 צריך להעיר למוריו כל הזמן, שבהגיית שמו ההטעמה היא בספרה 4.

5 פעם הסביר לצ'ארלי בראון כי אביו, מתוך תחושות ייאוש וקדרות לגבי החשיבות שאנשים מעניקים למספרים בחייהם, שינה את כל שמות בני משפחתו למספרים. כאשר נשאל 5 על ידי צ'ארלי בראון, אם זו הייתה דרכו של מר 95472 להביע מחאה, אמר לו 5 שזו הייתה בעצם כניעתו לתופעה.   

ל-5 יש שתי אחיות: 3 ו-4 (לפי דעתו של צ'ארלי בראון אלה שמות נשיים יפים). ניתן להסיק כי הוריו של 5 נקראים 1 ו-2. 

שולץ הרבה לכתוב את פרקי הסדרה על פי נושאים אקטואליים והכניס בהם את נגיעותיו הקטנות ואת הלכי רוחו. דמותו של 5 היא לא מהמרכזיות ביותר בסדרה אך היא באה כנדבך לשלל הדמויות המייצגות את אופיו של שולץ. הופעתו מצביעה על הסתכלותו האירונית / סרקסטית על החברה בה הוא חי.
**חוב של כבוד** (באנגלית: **Debt Of Honor**) הוא ספר מאת הסופר האמריקאי טום קלנסי, השישי בסדרת הספרים על אודות ג'ק ראיין, מנתח מודיעין של ה-CIA. הספר ממשיך ומתאר את קורותיו של ראיין לאחר התפטרותו מתפקיד סגן ראש ה-CIA, כמסופר בסוף הספר הקודם בסדרה, "כל הפחדים כולם". בתחילת הספר ראיין ממונה לתפקיד היועץ לביטחון לאומי של נשיא ארצות הברית, ובתפקידו זה עליו להתמודד עם שורת משברים בתחומי הפנים והחוץ, משברים אשר ג'ק ראיין הוא היחיד שיכול להתמודד עמם בהצלחה.

עלילה
-----

עלילת הספר נפתחת כשג'ק ראיין, כעת אזרח פרטי המעביר את ימיו במסחר בבורסה ובשיפור מיומנותו במשחק הגולף, מקבל זימון דחוף לבית הלבן לפגישה עם נשיא ארצות הברית, רוג'ר דארלינג. בפגישה מבקש הנשיא מראיין להצטרף לצוות הממשל כיועץ לביטחון לאומי של הנשיא. חרף היסוסיו, תחושת חובתו של ראיין למדינה גוברת, והוא מקבל את המינוי.

במהלך הספר נאלץ ראיין, הנעזר בידידיו הקרובים שממלאים אף הם תפקידים בכירים בממשל האמריקאי, להתמודד עם איום ביטחוני מצד יפן על ריבונותה של ארצות הברית בשטח איי מריאנה, איום שמידרדר בסופו של דבר למלחמה. כמו כן, נאלץ ראיין להתמודד עם מתקפה כלכלית על המשק האמריקני, בהיקף ובתחכום חסרי תקדים. במאבק כנגד האיום החדש, נעזרת ארצות הברית בממשלת הפדרציה הרוסית, שלראשונה משמשת כבעלת ברית לממשלת ארצות הברית.

עם זאת, בסופו של הספר נאלצת ארצות הברית להתמודד עם אחד מהאירועים הקשים והטראומטיים ביותר שעברה במהלך קיומה, כאשר אזרח יפני המתנגד למדיניות ארצות הברית מרסק מטוס נוסעים על הקפיטול בוושינגטון, והורג את מרבית חברי הקונגרס, חברי הקבינט, שופטי בית המשפט העליון, ואף את נשיא ארצות הברית רוג'ר דארלינג. כתוצאה מכך הופך ראיין, שזה עתה מונה לסגן הנשיא, לנשיא ארצות הברית החדש.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חוב של כבוד
* הספר "חוב של כבוד", באתר "סימניה"
* דף הספר באתר הרשמי של טום קלנסי (אנגלית)
* עודד לויתן, דגים, אמינות וכבוד, הארץ, ‏ 11.10.1995, כפי שהועלה באתר "פרש".
* חוב של כבוד, באתר OCLC (באנגלית)

| **היקום הבדיוני של ג'ק ראיין** |
| --- |
| ספרים | המרדף אחר אוקטובר האדום (1984) • משחקים פטריוטיים (1987) • הקרדינל מהקרמלין (1988) • סכנה ברורה ומיידית (1989) • כל הפחדים כולם (1991) • ללא חרטה (1993) • חוב של כבוד (1994) • צו נשיאותי (1996) • קשת שש (1998) • הדוב והדרקון (2000) • ארנב אדום (2002) • שיני הנמר (2003) • חי או מת (2010) • נעול (2011) • חומת אש (2012) • Command Authority‏ (2013) • Support and Defend‏ (2014) • Full Force and Effect‏ (2014) • Under Fire‏ (2015) • Commander in Chief‏ (2015) |
| סרטים | המרדף אחר אוקטובר האדום (1990) • משחקים פטריוטיים (1992) • סכנה ברורה ומיידית (1994) • כל הפחדים כולם (2002) • ג'ק ראיין: גיוס הצללים (2014) |
| טלוויזיה | ג'ק ראיין (2018) • |
| דמויות | ג'ק ראיין • ג'ון קלארק • דומינגו שאבז • רובי ג'קסון • אד קילטי |
| שחקנים | אלק בולדווין • בן אפלק • כריס פיין • ג'ון קרסינסקי |
| ראו גם | טום קלנסי |
דגי גלופיש
**GloFish** (**גלופיש**) הוא השם המסחרי של דגי זברה מהונדסים גנטית אשר בוהקים בחושך תחת אור אולטרה סגול. דג זה זמין בצבעים אדום, כחול, ירוק, צהוב וסגול. הגלופיש הוא בעל החיים הראשון שמהונדס גנטית אשר זמין לציבור כחיית מחמד.

על דג זברה זה, תוצר של הנדסה גנטית, נרשם פטנט ושמו **GloFish** (**גלופיש**), הוא סימן מסחרי רשום, אשר הזכויות בו נמצאות כיום בבעלות החברה האמריקנית Spectrum Brands Inc, אשר במאי 2017 רכשה את הזכויות על גלופיש מהחברה האמריקנית Yorktown Technologies.

היסטוריה
--------

בשנת 1999 הצליחו חוקרים מסינגפור להנדס גנטית את דג הזברה על ידי הכנסת DNA זר של מדוזות סוכך שהשתלב ב-DNA של דג הזברה. כתוצאה מכך, דגי הזברה שמהונדסים גנטית באופן זה בוהקים בחושך כאשר הם נחשפים לאור אולטרה סגול.

מפתחי הדג באוניברסיטה הלאומית של סינגפור אשר רשמו פטנט על הדג מכרו בהמשך את הזכויות על הפטנט לחברה מסחרית מטקסס בשם יורקטאון טכנולוגיות. בחודש דצמבר 2003, לאחר רכישת הזכויות, החל הדג להיות משווק מסחרית למגדלי דגי נוי בארצות הברית. במחצית שנת 2006, לאור ההצלחה בשיווקו המסחרי של הדג, החלה חברת יורקטאון לשווק את הדג בצבעים זוהרים נוספים: ירוק, כתום וצהוב.

מעמד משפטי
----------

באיחוד האירופי וכמו גם בקנדה אסור לשווק ולגדל בעלי חיים מהונדסים גנטית ובדיקות גנטיות מיוחדות פותחו לזיהויו של הדג.

עם תחילת שיווקו של הדג התעוררו שאלות בארצות הברית באשר לסיכונים הסביבתיים העלולים להתרחש כתוצאה משיווקו המסחרי של דג מהונדס גנטית בשוק החופשי. לאחר בדיקה הודיע מינהל המזון והתרופות האמריקאי כי מכיוון שדגי אקווריום אינם משמשים למאכל, אין הדג מהווה סכנה לשרשרת המזון. אין אף כל ראיה המצביעה על כך כי דגי זברה אשר שונו גנטית מהווים סיכון סביבתי גדול יותר מדגי זברה רגילים. לכן החליט מינהל המזון והתרופות האמריקאי שלא לאכוף הגבלות כלשהן על שיווקו המסחרי של הדג. היוצאת מן הכלל הייתה מדינת קליפורניה בה במקור נאסר סחר ובעלות של דגים מהונדסים גנטית. אף על פי כן החלטה זו התקבלה לפני שהחלה מכירת הגלופיש בארצות הברית, בעיקר בשל חששות משימוש בהנדסה גנטית על מנת לגרום לצמיחה מהירה יותר עבור דגי סלמון. בשנת 2015 הסחר והבעלות של דגי גלופיש הותר גם בקליפורניה.

ראו גם
------

* סלמון אקווה-אדוונטג'
* אורגניזם מהונדס גנטית
* הנדסה גנטית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **GloFish** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rehbein H. & Bogerd J. Identification of Genetically Modified Zebrafish ( Danio rerio) by Protein- and DNA-Analysis. **J. Verbr. Lebensm.** 2007;2:122–125.
2. ↑  FDA Statement Regarding Glofish December 9, 2003.
**וסילי וולקוב** (ברוסית: **Василий Алексеевич Волков**;‏ 21 במרץ 1840 - 22 באפריל 1907) היה צייר אקדמי רוסי-אוקראיני; ידוע בעיקר בזכות דיוקנאות וסצנות היסטוריות.

ביוגרפיה
--------

מ-1858 עד 1863 למד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות יפות. משנת 1861 היה גם מורה בגימנסיה מקומית. לאחר סיום לימודיו השתקע בפולטבה.

בשנת 1867 הוענק לו התואר "אמן". מ-1875 ועד מותו, הוא לימד ציור בבית הספר לצוערים של פטרובסקי פולטבה. הוא גם לימד מדי פעם במכון המקומי לנשות האצולה.

במהלך תקופה זו, הוא גם הפעיל בית ספר משלו לאמנות והציג עם הנודדים, למרות שמעולם לא הפך לחבר בתנועה. ככל הנראה כיהן כחבר מועצת המדינה. בשנת 1907, הוא מת ממחלת לב.

בין דיוקנאותיו הידועים ביותר ניתן למנות את אלו של הצארים אלכסנדר השני ואלכסנדר השלישי, הדוכס הגדול קונסטנטין קונסטנטינוביץ' וחבריו הציירים, ניקולאי ירושנקו וליאוניד פוזן. עם זאת, הוא זכור בעיקר על בסיס יצירה אחת.

בשנת 1901 הוצג במוסקבה ציורו, "פטר הגדול מבקר בפבלו פולובוטוק במצודת פטר ופול ב-1724". פטר מת 41 ימים אחרי הביקור בפולובוטוק. התגובה הציבורית לציור הייתה חיובית. הוא זכה לשבחים במספר כתבי עת. קטלוג התערוכה אזל והציור שוכפל כגלויות; שחור ולבן, הדפסים צבעוניים וגרסאות מצוירות ביד (שהם פריטי אספנים יקרי ערך).

מקום הימצאו הנוכחי של המקור אינו ידוע. מסופר כי וולקוב מכר אותו לאנגלי אורח זמן לא רב לאחר שהוצג, אך אין תיעוד לכך. רוב הרפרודוקציות נעשו ככל הנראה מעותק

גלריה
-----

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסילי וולקוב** בוויקישיתוף
* וסילי וולקוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------


 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"וסילי וולקוב"**.
מורין וטוני וילר, מייסדי ההוצאה
**לונלי פלאנט** (באנגלית: **Lonely Planet**) היא אחת מהוצאות הספרים הגדולות ביותר למדריכי טיולים בעולם. מדריכי ההוצאה היו הראשונים שפנו לקהל התרמילאים כקהל עיקרי. נכון ל-2009 ראו אור במסגרת ההוצאה 500 כותרים בשמונה שפות. שם החברה מקורו בשיבוש שורה מהשיר Space Captain מאת ג'ו קוקר וליאון ראסל. במקור שר קוקר lovely planet, אבל מייסד ההוצאה טוני וילר (Tony Wheeler) שמע lonely planet והצירוף קסם לו.

בשנת 2006 יזם טוני וילר (יחד מרק אלינגהאם, מייסד ההוצאה הבריטית 'ראף גיידס' העוסקת אף היא במדריכי טיולים) קמפיין לקידום המודעות להשפעה של טיסות נוסעים על שינויי אקלים שעלולים להוביל להתחממות עולמית. תחת הכותרת 'טוסו פחות, טיילו יותר' מעודדים במדריכי לונלי פלאנט את המטיילים להתבסס פחות על טיסות, להעדיף אמצעי תחבורה חלופיים, לשהות זמן רב יותר במקום אחד ולפצות על פליטת גזי החממה במהלך הטיסות באמצעות 'תוכנית קיזוז' - תרומה לגופים הפועלים להפחתת הפליטה.

בשנת 2007 נמכרה ההוצאה בחלקה לחברת BBC Worldwide, שמחזיקה כיום בכ-75% מההוצאה; 25% נותרו בבעלות המייסדים, מורין וטוני וילר. בשנת 2013 נמכרה ההוצאה לברד קלי, איש עסקים מארצות הברית.

בישראל מתפרסמים מדריכי לונלי פלאנט בתרגום לעברית בהוצאת שטיינהרט-שרב בשם "העולם".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לונלי פלאנט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לונלי פלאנט
* לונלי פלאנט, ברשת החברתית פייסבוק

* לונלי פלאנט, ברשת החברתית טוויטר
* משה גלעד, כל העולם לרגליו: ריאיון עם מייסד הוצאת "לונלי פלנט", באתר הארץ, 21 בדצמבר 2011
* אוליבר ת'רינג, סדרת ספרי 'לונלי פלנט' בסכנת סגירה, באתר nrg‏, 30 ביולי 2013
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, האם "לונלי פלנט" תשרוד את המהפכה הדיגיטלית, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2013
* יעל קישון, ‏מלונלי פלנט ועד מדריך שיחור: איך שורדים ספרי הטיולים בעידן הדיגיטלי?, באתר ‏מאקו‏‏, ‏19 בנובמבר 2013‏
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, מדריכי "לונלי פלאנט" מאבדים רלוונטיות, אז למה המחבר המיתולוגי אופטימי מתמיד?, באתר הארץ, 21 באפריל 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583127905171
* BIBSYS: 4683
* BnF: cb15161515x (data)
* CiNii: DA14294180
* GND: 1085999734
* ISNI: 0000 0001 0745 1750
* LCCN: n95115325
* NKC: xx0039438
* NLA: 35513781
* SUDOC: 17562495X
* VIAF: 153768631
* WorldCat: lccn-n95115325

 |
**רקבן הבוץ** (שם מדעי: *Eristalis tenax*) הוא זבוב ממשפחת הרחפניים. אורך גופו של הבוגר 10–12 מ"מ.

מאפיינים
--------

הבוגרים ניזונים מצוף, ונראים תכופות כשהם מרחפים מעל פרחים. התנהגות זאת מאפיינת גם את שאר משפחתם. רקבן הבוץ דומה לדבורה בצורתו. תופעה זו נקראת חקיינות, ומאפיינת, כמו סגנון מעופו, את שאר משפחתו.

זחלי רקבן הבוץ מתפתחים בבוץ, או במים עשירים בחומר אורגני. הזחלים אוספים את החומר האורגני (אצות, פטריות וחומר נרקב) בעזרת מסננת מיוחדת שיש להם בלוע. הם נושמים אוויר אטמוספירי באמצעות צינור נשימה טלסקופי (מתארך) וארוך עד מאוד. כשהזחלים בוגרים הם זוחלים לאזור יבש יותר בו הם מתגלמים. לעיתים הם נכנסים לבניינים בחיפושם אחר מקום יבש להתגלם בו. הגולם סגלגל בצורתו, אפור-חום בצבעו ואורכו 10 עד 12 מ"מ. צינור הנשימה הארוך נותר מחובר לגולם, ומעניק לו צורה הדומה לעכבר זעיר.

רקבן הבוץ אינו מעביר מחלות, כמספר מינים אחרים בסדרת הזבובאים, ואינו נחשב למזיק. בוגריו אף נחשבים למאביקים חשובים למדי של צמחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רקבן הבוץ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

רקבני בוץ מזדווגים על גבי חיננית.
**פדרציה יהודית** (באנגלית: **Jewish Federation**) היא צורת ההתאגדות המקובלת של גופים ומוסדות יהודיים לכדי ארגון מרכזי בקהילות היהודיות השונות ברחבי צפון אמריקה. הפדרציה מרכזת ומכווינה את פעולות המוסדות היהודיים השונים באותה קהילה, ובעיקר את גיוס התרומות מבני הקהילה ואת הקצאת הכספים בין התוכניות והמטרות היהודיות.

פדרציה יהודית פועלת כיום בכל מטרופולין בארצות הברית ובקנדה שבו קיימת קהילה יהודית, ובסך הכול קיימות 157 פדרציות כאלה ברחבי היבשת. בעבר היו מאוגדות הפדרציות השונות תחת מטריית מועצת הפדרציות היהודיות (CJF – Council of Jewish Federations), ובמקביל פעלו כזרוע מקומית לגיוס כספים של המגבית היהודית המאוחדת. מאז איחודה של מועצת הקהילות היהודיות עם המגבית היהודית המאוחדת בשנת 1999, אוגדו הפדרציות היהודיות המקומיות תחת מטריית הארגון המאוחד שנוצר – "איחוד הקהילות היהודיות" (UJC – United Jewish Communities), שבהמשך (2009) שינה את שמו ל"הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה" (Jewish Federations of North America). 

חלק ניכר מפעילות הפדרציה נוגעת בהקמת, אחזקת ופיתוח התשתית לחיים יהודיים קהילתיים במסגרת הקהילה שבה היא פועלת, אך חלק חשוב אחר עוסק בגיוס כספים למטרות ציוניות וישראליות. במקרים רבים מאמצות פדרציות יהודיות קהילות ופרויקטים פילנתרופיים בישראל ומספקות להן תמיכה כספית ואחרת.

אחת לשנה בחודש נובמבר מתאספים נציגי הפדרציות השונות באספה הכללית של הקהילות היהודיות (GA - General Assembly), ועידה רבת משתתפים שמתארחת בכל שנה בעיר אחרת בצפון אמריקה, ואחת ל-5 שנים מתכנסת בירושלים.

ראו גם
------

* הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה