recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לואי סבסטיאן ת'רו** (באנגלית: **Louis Sebastian Theroux**; נולד ב-20 במאי 1970) הוא דוקומנטריסט ומגיש טלוויזיה בריטי-אמריקאי.

קורות חיים
----------

ת'רו נולד בסינגפור, אמו בריטית שעבדה בשרות ה-BBC ואביו הסופר האמריקאי ומחבר ספרי המסע פול ת'רו, בן דודו של השחקן ג'סטין ת'רו.
הוא למד בבית ספר העצמאי וסטמינסטר וסיים לימודים לתואר ראשון בהיסטוריה מודרנית באוניברסיטת אוקספורד

את הקריירה העיתונאית שלו החל בשבועון בסאן חוזה שבקליפורניה. את הפריצה לטלוויזיה עשה ככתב בתוכנית "TV Nation" של היוצר השערורייתי האמריקאי מייקל מור. בפינתו חקר ת'רו נושאים אזוטריים כגון תסמונת ירושלים ואת ניסיונות הקו קלוקס קלאן למתג את עצמם מחדש כלוחמי זכויות אדם של לבנים. לאחר שהתוכנית ירדה מן המסך, לקח ת'רו את הפורמט של הדוקומנטריה האזוטרית מהפינה שלו אצל מייקל מור, ופיתח אותו לסדרת תוכניות בשם "סוף שבוע פרוע עם לואי ת'רו", ב-BBC.

בשנת 2005 הוציא ספר שבו הוא חוזר לארצות הברית ומתאר את חייהם של חלק מהמשתתפים בתוכנית הראיונות שלו.

בשנת 2007 ביים סרט על הכנסייה הבפטיסטית וסטבורו, שנקרא "The Most Hated Family in America*".*

בין 2010 - 2011 ביים סרט על ההתנחלויות שנקרא "The Ultra Zionists" (אנ'). בשנת 2022 יצא שירו "Jiggle Jiggle".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי ת'רו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לואי ת'רו
* לואי ת'רו, ברשת החברתית פייסבוק

* לואי ת'רו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לואי ת'רו, ברשת החברתית טיקטוק

* לואי ת'רו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לואי ת'רו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דרור עמיר, תסתכלו עליהם ות'רו אותנו, באתר ynet, 16 באוקטובר 2008
* שי אספריל, "שמעתי על בריטים מלונדון שעברו להתנחלויות. זה מוזר", באתר כלכליסט, 1 באפריל 2010
* אתר למנויים בלבד נטע אלכסנדר, לואי תרו בעקבות הסיינטולוגים והסיינטולוגים בעקבות לואי תרו, באתר הארץ, 19 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד טום למונט, לואי ת'רו נוטה לחשוב שהוא "ממוקם בקצה החרדתי של הקשת האנושית", באתר הארץ, 9 במאי 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568591405171
* BIBSYS: 9064292
* GND: 143708546
* ISNI: 0000 0001 1860 1697
* LCCN: nb2006005118
* MusicBrainz: 57d65b68-5d91-4a7e-9d2e-ed658ad1fe3a
* VIAF: 169782275
* WorldCat: lccn-nb2006005118

 |
'בתי ניסן ב"ק' לפני חורבנם
בית הכנסת תפארת ישראל בבניינו, לפני 1948
קבר ניסן ב"ק בהר הזיתים
**ניסן בָּ"ק** (תקע"ה/ 1815, ברדיצ'ב - י' בכסלו תר"ן/ דצמבר 1889, ירושלים) היה מדפיס ספרים ואיש ציבור בישוב הישן בארץ ישראל במאה התשע עשרה. 

המסורת המשפחתית רואה בשם ב"ק את ראשי התיבות 'בעל קורא', תפקיד בו שימש אחד מאבות המשפחה. על פי גרסה אחרת, ב"ק הוא ראשי תיבות: "בן קדושים", כי אחד מאבות המשפחה נהרג על קידוש השם.

ביוגרפיה
--------

ב"ק נולד בברדיצ'ב ועלה לארץ עם אביו ישראל ב"ק לארץ ישראל בהיותו נער. יחד עם משפחתו התגורר בעיר צפת ועזר לאביו בבית הדפוס המשפחתי. בראשית שנות העשרים לחייו עמד בראש המשק החקלאי שהקים אביו בג'רמק שבהר מירון. במשק זה נולד בנו בכורו ובברית המילה של בנו השתתפו משה מונטיפיורי (שהתכבד לשמש סנדק) ואשתו יהודית שסיירו באותה העת בארץ. באמצע שנת 1839 הפך המצב הביטחוני בג'רמק לקשה מנשוא והמשק נעזב. גם  רעידת האדמה שפקדה את צפת והאזור ב-1837 תרמה לעזיבתם את האזור. 

ב-1839 עבר ניסן ב"ק, כמו אביו ישראל ב"ק, לגור בירושלים. בירושלים הצטרפו השנים לחוגי החסידים. הוא בלט כעסקן בחוגי החסידים הירושלמים ושמש נציגו של האדמו"ר מבויאן בירושלים. 

הוא יזם את הקמת השכונה 'קריה נאמנה' שליד שער שכם, צפונית לחומת העיר העתיקה. שמה הראשון של השכונה היה 'אהלי משה ויהודית' על שם משה מונטיפיורי ואשתו יהודית. לימים נקראה השכונה בפי תושבי ירושלים 'בתי ניסן ב"ק'. שכונה זאת הייתה השכונה הראשונה בירושלים שנבנתה על ידי חסידים ולא על ידי הפרושים.

מפעל ירושלמי נוסף בו היה מעורב ניסן ב"ק ולימים נקרא על שמו הוא בית הכנסת תפארת ישראל ברובע היהודי שבעיר העתיקה. ניסן ב"ק היה הרוח החיה בהקמת בית הכנסת זה והיה גבאי ראשי בבית הכנסת עד למותו. עקב כך נקרא בית הכנסת 'תפארת ישראל' בפי תושבי ירושלים 'נישה"ס שול' כלומר בית הכנסת של ניסן. 

כמו כן, פעל להפצת ההשכלה בירושלים אך עם זאת היה יהודי שומר תורה ומצוות. כמו כן, הוא פעל במסגרת אגודת 'עזרת נדחים' שלחמה במיסיון שבירושלים וסייעה להקמת כפר התימנים בשילוח שליד הכפר סילואן.

לקריאה נוספת
------------

* "חסיד של ארץ ישראל" - חייו ופועלו של ר' ניסן ב"ק, הוצאת שערים לחקר ירושלים ומדרשת ראשית ירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניסן ב"ק** בוויקישיתוף
* רחוב ע"ש ר' ניסן בק מאתר עיריית ירושלים
* ישי הבלין, החלוצים מברדיצ'ב: סיפורם של ישראל וניסן ב"ק, מגזין המקום
* דוד תדהר (עורך), "ניסן ב"ק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 64

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007523046105171
* GND: 1202625142
* VIAF: 308698958
* WorldCat: viaf-308698958

 |
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

הפצת נתונים ב-Broadcast
**רחב-נתיב** (באנגלית: **Broadcast**) היא פעולת ניתוב רחבה של נתונים או הודעה מאלמנט מקור אל קבוצת אלמנטים של תקשורת באופן מקבילי כגון: מחשבים, מרכזיות, מכשירים סלולריים, התקני תקשורת וכו'. פעולה זו גם נודעת בשם **ברודקאסט.** קיימות דרכים שונות להעברת נתונים מאלמנט המקור אל אלמנט היעד. בשיטת הרחב-נתיב נתונים עוברים אל כלל האלמנטים הקיימים, בניגוד ל-multicast בו הנתונים עוברים רק לאלמנטים ספציפיים מתוך כלל האלמנטים ול-Unicast בו הנתונים עוברים ממקור יחיד ליעד יחיד. עבור תקשורת בשכבת הרשת, כתובת broadcast תהיה כתובת IP ואילו עבור שכבת קישור הנתונים תהיה זו כתובת MAC.

סקירה כללית
-----------

בתקשורת נתונים, רחב-נתיב מתייחס להעברת נתונים ממקור יחיד לכלל האלמנטים הקיימים, ללא יכולת להפריד בין האלמנטים. בהתאם לכך, מהווה רחב-נתיב שיטת התקשורת האינטנסיבית ביותר, שכן היא דורשת את מעורבות כלל האלמנטים ברשת. פרוטוקולים נפוצים המשתמשים בשירות הרחב-נתיב הם ARP - פרוטקול אשר פונה אל כלל האלמנטים ברשת בו זמנית ומבקש לזהות את המשתמש אשר פנה אליו באמצעות כתובת ה-IP, על ידי כתובת ה-MAC. וכן DHCP - פרוטקול חלוקת כתובת IP למשתמשים ברשת. עיקר השימוש ברב-נתיב הוא ברשת מקומית, המהווה מתחם שידור מוגבל אשר לרוב נתחם על ידי נתב שלא מעביר את ההודעה הלאה אל מחוץ לתחומי הרשת המקומית.

בכתובת IPv6 אשר צפויים להחליף את IPv4 לא יהיה ניתן להשתמש בשירותיו של הרחב-נתיב[דרוש מקור], זאת בשביל למנוע את ההפרעה שיוצר לכלל האלמנטים ברשת, בעוד פעמים והמידע שבו רלוונטי לאלמנט בודד. כיום, בכתובות IPv4, הכתובת המשמשת את הרב-נתיב היא: 255.255.255.255 ואילו בכתובות כתובת MAC היא: FF:FF:FF:FF:FF:FF.

ניצול לרעה נפוץ[דרוש מקור] של הרחב-נתיב קיים בהתקפת מניעת שירות, כאשר התוקף שולח לכלל האלמנטים ברשת פינג בשיטת רחב-נתב בשם הקורבן וכתוצאה מכך מוצף הקורבן בתגובות מכלל האלמנטים ברשת.

ראו גם
------

* שיטות הפצה בתקשורת נתונים
**פיצה פריטה** (באיטלקית: **Pizza Fritta**) הוא מאכל איטלקי מטוגן, העשוי בצק שמרים הממולא בגבינות או בשר ונפוץ באזור דרום איטליה.

המאכל מורכב מעגבניות, בשר חזיר, סלמי או גבינה שאותם ממלאים אל תוך בצק שמרים העשוי מקמח חיטה ומטגנים.

שם המאכל מורכב מהמילה פיצה (Pizza); בצק באיטלקית ופריטה (Fritta) שפירושה מטוגנת.

מלבד הגרסה הבסיסית, קיימת גם גרסה מתוקה המוגשת כקינוח בליווי גלידת וניל וקרמל.

היסטוריה
--------

המאכל מוזכר לראשונה במאה ה-16, נשות הרומנים הנפוליטניים היו מטגנות את שאריות הבצק שבעליהן לא השתמשו ומוכרות אותם לאנשים ברחוב.

בשנת 2017, זכה המאכל להכרה על ידי אונסק"ו וקיבל מעמד מורשת תרבותית שאינה מוחשית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיצה פריטה** בוויקישיתוף
* מתכון להכנת פיצה פריטה, באתר Jamieoliver

הערות שוליים
------------

1. ↑  השילוב המושלם: ביומיום פלאפל, בסופ"ש דוכן פיצה מטוגנת כמו בנאפולי, באתר רשת 13
2. ↑  Sweet Fried Pizza Dough Balls – Recipe, thefoodellers.com (באנגלית בריטית)
3. ↑  Whats Cookin Italian Style Cuisine, Italian Pizza Fritta Fried Dough, What's Cookin' Italian Style Cuisine
4. ↑  3 Sons Italian, What’s a Pizza Fritta?, 3 Sons Italian Restaurant, ‏2019-07-31 (באנגלית אמריקאית)
5. ↑  פיצה פריטה (pizza fritta): סיפור אחותה הדלה של הפיצה הנאפוליטנית, באתר עמירם צברי, ‏2022-02-09
**הפלס** היה ירחון בעברית שיצא לאור בעיר פולטבה באימפריה הרוסית, בין השנים 1900–1905. עורך ראשי ומו"ל כתב העת היה הרב אליהו עקיבא רבינוביץ.

הקמת כתב העת
------------

במהלך המאה ה-19, יצאו לאור כתבי עת יהודיים רבים, אך רובם היו מזוהים עם חוגי המשכילים. במזרח אירופה הופיעו באותה עת הכרמל, המליץ והצפירה, ובעוד בארץ ישראל ובגרמניה, הוציאו האורתודוקסים כתבי עת כמו הלבנון, ודער איזראעליט, או מחזיקי הדת שיצא בגליציה, הרי בכל רוסיה ופולין לא היה קיים כתב עת אורתודוקסי-שמרני מובהק.

מטרתו של הרב רבינוביץ בהוצאת הירחון הייתה, לקרב לב ישראל לאביהם שבשמים, לתורה ולמסורת, ולהגן עליהם מפני הרוחות הרעות.

הפלס יצא לאור מתשרי תרס"א (אוקטובר 1900), במשך חמש שנים עד סוף שנת תרס"ה (ספטמבר 1905).

לשם "הפלס" נועדה כפל משמעות. מלבד היותו פלס לשקול על ידו מה לקרב ומה לרחק, עוד גם יפלס נתיב בלב בני העם.

אופיו של הפלס
-------------

חידושי תורה והלכה תפסו חלק מעמודי "הפלס". אך רובו הכיל מאמרי הגות ופובליציסטיקה, כאשר חלק ניכר מהמאמרים נכתבו על ידי הרב רבינוביץ עצמו. גם הרב קוק והרב יהודה לייב צירלסון כמו רבנים רבים אחרים פרסמו שם מאמרים פעם בפעם. הפלס הרבה להתפלמס עם החילונים, ובפרט עם התנועה הציונית, ולדברי העורך הפלס גם סבל מהתנכלויות מידי הציונים.

הפסקת הופעת הפלס
----------------

בשנת תרס"ו (סוף 1905), חדל הפלס להופיע. אף שבגיליון האחרון מתלונן העורך על הקשיים הכלכליים הגדולים בהם שרוי הירחון, לדבריו סיבת הסגירה לא הייתה כלכלית, אלא בעקבות כך שהוטלו עליו מגבלות קשות בתכנים, ככל הנראה בעקבות מהפכת 1905, והפוגרומים שחלו באותו זמן.

עיתונים מאוחרים שהשתמשו בשם "הפלס"
----------------------------------

בשנת תשל"א (1971) הוציא הרב יהודה אריה לייב לוין עורך המודיע, מגזין בשם **הפלס** על שם הירחון של הרב רבינוביץ שהוציא גם כן עיתון בשם המודיע. העיתון יצא במשך כשנה והתפרסמו בו זכרונותיו של אביו הרב יצחק מאיר לוין.

בשנת תשע"ב (2012) החלו להוציא אנשי הרב שמואל אוירבך יומון בשם הפלס, בעקבות המחלוקת בציבור הליטאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* **כרכי הפלס באתר HebrewBooks**
	+ **שנת תרס"א**
	+ **שנת תרס"ב**
	+ **שנת תרס"ג**
	+ **שנת תרס"ד**
	+ **שנת תרס"ה**
* מנחם קרן-קרץ, ‏הפלס: עיתון אורתודוקסי ומאבקו ברוחות המודרנה בראשית המאה העשרים, **קשר** 54, אביב 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפלס, שנה א גיליון 1, עמ' 2
2. 1 2  הגיליון האחרון של הפלס, אלול תרס"ה
3. ↑  הרב אליהו עקיבא רבינוביץ, אל הקוראים והסופרים, המודיע, 6 באפריל 1910 (התאריך לפי הלוח היוליאני), באתר עיתונות יהודית היסטורית
אאולית דמוי מקבת אבן, שנטען כי הוא ממקור טבעי על ידי בול ב-1905.
**אֵאוֹלִית** (מיוונית עתיקה: **ἠώς**, אֵאוֹס – שחר + **λίθος**, לִיתוֹס – אבן) הוא נתז אבן, מסלע צור או קוורץ, אשר בשל מראהו נחשב בעבר לכלי אבן קדום, אולם לימים הצטברו עדויות שאין מדובר בכלי מלאכותי אלא בתצורה גאולוגית טבעית. את המונח טבע ג' אלן בראון בשנת 1892.

האאוליתים הראשונים התגלו בקנט שבבריטניה בשנת 1885 על ידי בנג'מין האריסון, חוקר טבע וארכאולוג אנגלי חובב. תגליותיו של הריסון פורסמו על ידי סר ג'וזף פרסטיץ' בשנת 1892 במאמר "On the primitive characters of the flint implements of the chalk plateau of Kent",‏ והאאוליתים נחשבו על ידי חוקרים אחדים, דוגמת אוגוסטוס פיט-ריברס וג' אלן בראון, לכלים מעובדים גס המתוארכים לתקופת הפליוקן. אאוליתים נוספים התגלו בתחילת המאה ה-20 במזרח אנגליה על ידי ג'יימס ריד מויר ואדווין ריי לנקסטר, ובמקומות נוספים באירופה על ידי אמה לואי רוטו וה' קלאטש, ונתפשו כעדות ליישוב אדם, קודם למאובנים העתיקים ביותר שהיו ידועים בזמנם. הממצאים האנגליים חיזקו את האמונה באמיתות הזיוף של האדם מפילטדאון.

מכיוון שהאאוליתים שנתגלו היו כל כך גולמיים וגסים, ולא ניתן היה להבדיל בינם לבין תהליכים טבעיים של סחיפה, כגון לחץ או טמפרטורה, הטילו ספק במקורם ככלים מעובדים. הארכאולוג הצרפתי מרסלין בול פרסם מאמר נגד הגדרתם של אאוליתים ככלים מלאכותיים ב-1905, וסמואל הזלדין וורן סיפק אישור לטענתו של בול לאחר שערך ניסויים על אבני צור.

אף שהוויכוח נמשך כשלושה עשורים, הצטברו עוד ועוד עדויות המצביעות על מקורם הטבעי של האאוליתים. זאת, יחד עם גילוים של כלים אולדובאיים מוקדמים מהפליסטוקן התחתון במזרח אפריקה, הקשו על התמיכה בתאוריה כי מדובר בכלים מעשה ידי אדם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Muthana, A. and Ellen, R. 2020. The Great Eolith Debate and the Anthropological Institute. Bulletin of the History of Archaeology, 30(1), p.4. DOI:
**אלכסנדר פוליאקוב** (ברוסית: **Александр Поляков**;‏ 1801 – 9 בינואר 1835) היה צייר דיוקנאות רוסי.

ביוגרפיה
--------

הוא היה צמית באחוזה של הגנרל פיוטר יעקובלביץ' קורנילוב. ב-1822 הוא הפך לעוזר לצייר הדיוקנאות האנגלי, ג'ורג' דאו. על פי ההסכם, הוא "יעבוד וילמד" עם דאו, וגם הורשה להשתתף בשיעורי ערב באקדמיה האימפריאלית לאמנויות. שכרו ששולם על ידי דאו נקבע על 800 רובל בשנה. מאוחר יותר דווח, על ידי החברה הקיסרית לעידוד האמנויות, שדאו נתן לו רק 350 רובל, תוך שימוש ב-450 האחרים להוצאות. הוא גם ניכה שכר עבור הימים בהם היה פוליאקוב חולה. מצב בריאותו הלקוי הותיר אותו לעיתים קרובות עם הכנסה זעומה.

דאו צייר דיוקנאות של גיבורי מלחמה רוסיים עבור הגלריה הצבאית של ארמון החורף. הפרויקט נמשך מ-1822 עד 1828, ונוצרו למעלה מ-300 דיוקנאות. בדיקה מאוחרת יותר מעלה שרבים מהם צוירו על ידי פוליאקוב וחתומים על ידי דאו. ייתכן שהוא גם שיחזר ושיפר מספר דיוקנאות שנעשו בחיפזון.

בשנת 1833, הודות לעצומה של חבריו האמנים, הוא שוחרר מהיותו צמית. אלכסיי אולינין, נשיא האקדמיה הקיסרית. חתם על הצהרה שנתנה לו מעמד של "אמן חופשי". זה היה חלק מהפיצוי ליחס הגרוע שקיבל מדאו. הוא גם קיבל קצבה חודשית של 30 רובל, אשר בקושי הספיקה לצורכי היסוד, והוא מת בעוני בגיל שלושים וארבע.

בין היצירות שאומתו כשלו לחלוטין ניתן למנות את "פיטר הראשון במספנה, עם נוף לאמסטרדם" (1819), ודיוקנו של הצאר ניקולאי הראשון (1829). ניתן לראות עבודות אחרות במוזיאון ההיסטורי הממלכתי ובמוזיאון לאמנות קוסטרומה.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר פוליאקוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Книга: Пушкин и Военная галерея Зимнего дворца, www.e-reading.club
2. ↑  Сёла и деревни: Никольское, Сокеркино, Глазово, Шихардино, Синцово, Дровинки, Ивановское, Зиновьево, Константиново, Молодеево, Верково, Соловцево, Макарино, Татариново, Убебиково, Аристово, Заболотье, Зарино, Костенево | Костромской район Костромской области, Россия, kostromka.ru
**הנריק אינגבריגטסן** (בנורווגית: **Henrik Ingebrigtsen**; נולד ב-24 בפברואר 1991) הוא אתלט נורווגי, אלוף אירופה (הלסינקי 2012), סגן אלוף אירופה (ציריך 2014), בעל מדליית ארד (אמסטרדם 2016) וחמישי באולימפיאדה (לונדון 2012) בריצת 1500 מטר וסגן אלוף אירופה (ברלין 2018) ריצת 5000 מטר.

האח הבכור במשפחת האתלטים אינגבריגטסן.

ביוגרפיה
--------

אינגבריגטסן נולד וגדל בסנדנס. הוא האח הבכור במשפחת אתלטים מצטיינת. אחיו, פיליפ (יליד 1993) ויקוב (יליד 2000) אלופי אירופה (אמסטרדם 2016 וברלין 2018 בהתאמה) בריצת 1500 מטר. שלושתם התאמנו בהדרכתו של אביהם, ירט אינגבריגטסן, עד שנת 2022.

### 2012

#### אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי ב-1 ביולי 2012 זכה אינגבריגטסן במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:46.20 דקות, לפני פלוריאן קרוואל מצרפת (3:46.33 דקות) ודוד בוסטוס מספרד (3:46.45 דקות). כחודש לאחר מכן, באולימפיאדת לונדון (2012) הוא סיים במקום חמישי בריצת 1500 מטר בשיא לאומי חדש של 3:35.43 דקות.

### 2013

באליפות העולם שנערכה במוסקבה באוגוסט 2013 הוא סיים במקום שמיני בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:37.52 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע את תוצאת השנה שלו (3:36.33 דקות).

### 2014

באליפות אירופה שנערכה בציריך באוגוסט 2014 זכה אינגבריגטסן במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:46.10 דקות, אחרי מאהיידין מחיסי-בנאבאד מצרפת (3:45.60 דקות) ולפני כריס או'הרה מבריטניה (3:46.18 דקות) ולא הצליח להגן על תוארו.

### 2015

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג בסוף אוגוסט 2015 הוא סיים במקום 31 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:43.97 דקות ולא הצליח להעלות לשלב חצי הגמר.

### 2016

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם בתחילת יולי 2016 זכה אינגבריגטסן במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:47.18 דקות, אחרי אחיו פיליפ אינגבריגטסן (3:46.65 דקות) ודוד בוסטוס (3:46.90 דקות). כחודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 20 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:42.51 דקות ולא הצליח לעלות לשלב הגמר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 3:38.50 דקות ועלה מהמקום החמישי.

### 2017

אינגבריגטסן לא השתתף באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017.

### 2018

באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 זכה אינגבריגטסן במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:18.75 דקות, אחרי אחיו הצעיר האלוף הטרי בריצת 1500 מטר יקוב אינגבריגטסן שקבע שיא אירופה לנוער עד גיל 20 של 13:17.06 דקות ולפני האלוף בריצה הכפולה מורד אמדוני מצרפת (13:19.14 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 1500 מטר יממה קודם לכן בתוצאה של 3:38.50 דקות, 25 מאיות איטי ממדליית ארד.

### 2019

באליפות אירופה באולם זכה אינגבריגטסן במדליית ארד בריצת 3000 מטר, בתוצאה 7:57.19 דקות, אחרי אחיו, יקוב, שזכה במדליית הזהב בתוצאה 7:56.15 דקות, ואחרי כריס אוהייר מבריטניה, שקבע תוצאה זהה לשלו.

שיאים אישיים
------------

* ריצת 1500 מטר: 3:31.46 דקות (2014), שיא נורווגיה בעבר
* ריצת מייל: 3:50.72 דקות (2014), **שיא נורווגיה**
* ריצת 5000 מטר: 13:16.97 דקות (2018)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנריק אינגבריגטסן** בוויקישיתוף

* הנריק אינגבריגטסן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* הנריק אינגבריגטסן, באתר olympedia.org
* הנריק אינגבריגטסן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* הנריק אינגבריגטסן, באתר ליגת היהלום
* הנריק אינגבריגטסן, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 236562
* VIAF: 4388154260609424480004
* WorldCat: viaf-4388154260609424480004

 |
**ואני תפילתי: סידור ישראלי** הוא סידור של הקהילה הקונסרבטיבית שיצא לאור בשנת תש"ע, 2009 בהוצאה משותפת של התנועה המסורתית בישראל וכנסת הרבנים המסורתיים, יחד עם הוצאת ידיעות ספרים מקבוצת ידיעות אחרונות. עורך הסידור הוא זאב קינן והמעצבת היא דבורה ליפשיץ.
הסידור הוא גרסה מחודשת של הסידור 'ואני תפילתי' שיצא לאור בשנת תשנ"ח, 1998 בעריכת הרב שמחה רוט.
נוסח הסידור מבוסס על הנוסח המסורתי, בתוספת שינויים שנועדו להתאימו לרוח התנועה המסורתית בישראל. בשנת 2013 יצאה הדפסה שלישית עם תיקונים. בשנת 2016 יצאה הדפסה רביעית עם תיקונים. במהדורה זו הדפסו סידורים בשלושה גדלים שונים. בשנת 2018 הושק על ידי התנועה המסורתית יישומון "ואני תפילתי" עבור מכשירי אנדרואיד ו-iOS. היישומון מכיל את כל תוכני הסידור: תפילות, קטעי הגות, שירה ישראלית עכשווית והסברים.

הבדלים מול סידורים מסורתיים
---------------------------

מנכ"ל התנועה המסורתית בישראל, יזהר הס מעניק את הסידור לנשיא המדינה שמעון פרס
### מעמד האישה

הסידור מציע אלטרנטיבה (לרוב לצד הנוסח המסורתי) ליחס הלא-שוויוני כלפי נשים הקיים ביהדות האורתודוקסית לפי תפיסת התנועה הקונסרבטיבית. לדוגמא: הברכה ברוך שלא עשני אשה מוחלפת ב-'ברוך שעשני בצלמו' ונאמרת, יחד עם הברכה המקבילה 'ברוך שעשני כרצונו', בפי גברים ונשים כאחד.

### יחס לגויים

בשל תפיסת היהדות הקונסרבטיבית את הנוסח האורתודוקסי כמפגין זלזול כלפי הגויים, הסידור מציע התייחסות שונה: ברכת 'ברוך שלא עשני גוי', לדוגמה, מוחלפת ב-'ברוך שעשני ישראל'.
גם בתפילת עלינו לשבח מושמטים המשפטים המתייחסים לעובדי האלילים: "שהם משתחווים להבל וריק ומתפללים אל אל לא יושיע" בנוסחים אוניברסליים, המבוססים בחלקם על פסוקי מקרא, בהם: "כי כל העמים ילכו איש בשם אלהיו, ואנחנו נלך בשם ה' אלהינו לעולם ועד" (ספר מיכה, פרק ד', פסוק ה'), או "אשר נתן לנו תורת אמת, וחיי עולם נטע בתוכנו". כך בקדיש מוסיפים "הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל **ועל כל יושבי תבל**".

### תפילה ישראלית

הסידור מתייחס בתוכו לחיים בארץ ישראל תחת השלטון הישראלי. לדוגמא: המשפט "ותוליכנו קוממיות לארצנו" הוחלף ל- "ותוליכנו קוממיות **ב**ארצנו". כמו כן, נוספה תפילת "על הנסים" ליום העצמאות, ובהוספה של ברכות למדינת ישראל ולחיילי צה"ל וכוחות הביטחון בברכת המזון.

### ברכות מחודשות

הסידור מציע ברכות "מי שברך" לעולים חדשים, למתגייסים לצה"ל, לנשים שהשתחררו מעגינות ולזוגות שאימצו ילד.

קישורים חיצוניים
----------------

על 'ואני תפילתי: סידור ישראלי' באתר התנועה המסורתית בישראל
**המאור** (באנגלית: **Hamaor**) הוא כתב עת תורני שיוצא לאור בברוקלין, ניו יורק, מראשית שנות ה-50 של המאה ה-20.

העורך המייסד של כתב העת היה הרב מאיר אמסל שערך את גליונותיו עד פטירתו ב-2007. כתב העת היה מזוהה באופן לא-רשמי עם חסידות חב"ד בשל קשריו של העורך עם הרבי מנחם מנדל שניאורסון שהיה מפרסם אחדות משיחותיו, מוגהות אישית על ידו ב"המאור". נכון לראשית שנת 2014 ראו אור למעלה מ-450 גליונות של כתב העת.

תכנים
-----

המאור הודפס לראשונה כירחון ולפי דברי עורכיו הוא "מוקדש לתורה ולכל עניני עם ישראל ולבעיותיו היומיומיות". במצעו של כתב העת בגליונו הראשון, נאמר כי ישמש במה משותפת לכל "גדולי דורנו, חכמיו וסופריו" לפרסום מאמרים תורניים והלכתיים, כמו גם מסות וקטעי פובליציסטיקה על האקטואליה של יהדות ארצות הברית ויהדות העולם בכלל.

בנוסף, הדגיש כתב העת את העיסוק במצבם הכלכלי של רבנים פליטי השואה שהגיעו במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר המלחמה לחופי ארצות הברית והתקשו להתערות בחברה ולהתפרנס.

כתב העת פרסם לאורך השנים, קטעים מכתבי יד רבניים מכל התקופות, וחידושי תורה מפרי עטם של רבני התקופה, בעיקר מקרב יהדות ארצות הברית. פסקי הלכה רבים התפרסמו לראשונה על דפי גליונותיו של "המאור", כמו גם סקירות ביוגרפיות של רבנים, מדורים מיוחדים בהמאור מוקדשים גם לענייני מחשבה וחסידות.

בהיותו כתב עת שיצא במשך כל מחציתה השנייה של המאה ה-20 שזורים בו פרטים רבים על ההיסטוריה של יהדות ארצות הברית בתקופה זו, פרטים על אישים רבים מקרב יהדות זו, וסיקורים שנעשו בזמן אמת של פולמוסים הלכתיים, כמו פולמוס כשרות הג'לטין.

כותבים
------

בין כותבי "המאור" במשך שנות קיומו נמנו רבנים ידועי שם רבים כמו: הרב יעקב מסקין, הרב יונתן שטייף והרב אייזיק אוזבנד, ופוסקי הלכה כמו: הרב משה פיינשטיין, הרב שלמה זלמן ברוין, רבי מאיר איזקסון, הרב שריה דבליצקי והרב אפרים גרינבלט. חיים בלוך והרב יקותיאל יהודה גרינוולד פרסמו בו מאמרים היסטוריים.

ספר היובל "המאור" וזיכרון בספר
------------------------------

לרגל חגיגות יובל ה-25 להדפסת כתב העת, הדפיס העורך שני כרכים עבי כרס כ"ספר יובל", האחד בעל דגש תורני, והשני ספרותי; הכולל בתוכו מאמרים ומידע רב על אישים בולטים ביהדות האורתודוקסית בארצות הברית. הכנת הכרכים נמשכה זמן רב, והם נדפסו בפער שנים ניכר:

* **שאלות ותשובות **המאור וזיכרון בספר****, (ניו יורק ה'תשכ"ז)
* **ספר זכרונות **המאור וזיכרון בספר****, (ניו יורק ה'תשל"ד)

קישורים חיצוניים
----------------

* **גיליון נושא מיוחד של "המאור" לרגל 60 שנה לכתב העת (שנה ס גיליון ג)**, באתר היברובוקס
* **גיליון ראשון לאחר פטירת העורך המייסד, ובו מדור מיוחד לסקירה היסטורית עליו (שנה ס גיליון ד)**, באתר היברובוקס

גליונות השנה הראשונה של "המאור"
* ****המאור** שנה א גליון א**, אדר ה'תש"י, באתר אוצר החכמה
* ****המאור** שנה א גיליון ב**, ניסן ה'תש"י, באתר היברובוקס
* ****המאור** שנה א גיליון ג**, אייר ה'תש"י, באתר היברובוקס
* ****המאור** שנה א גיליון ד**, סיון ה'תש"י, באתר היברובוקס
* ****המאור** שנה א גיליון ה**, אב ה'תש"י, באתר היברובוקס
* ****המאור** שנה א גיליון ו**, אלול ה'תש"י, באתר היברובוקס

גליונות נוספים
* ****המאור** שנה סז גיליון ב (תנו)**, כסלו-טבת ה'תשע"ד, באתר היברובוקס
* ****המאור** שנה סז גיליון ו (תס)**, אב-אלול ה'תשע"ד, באתר היברובוקס
* ****המאור** שנה סח גיליון ד (תסד)**, ניסן-אייר ה'תשע"ה, באתר היברובוקס
**מחשבות על המהפכה בצרפת** (באנגלית: **Reflections on the Revolution in France**) הוא חיבור של הפוליטיקאי הבריטי השמרן, אדמונד ברק המבקר בחריפות את המהפכה הצרפתית.

חיבור והדפסה
------------

אדמונד ברק החל בכתיבת הספר בפברואר 1790, בחודשים הראשונים למהפכה כשהמלך הצרפתי לואי השישה עשר עדיין ישב על כיסאו, מבחינה רשמית המלוכה עדיין לא בוטלה ועוד לא החל שלטון הטרור הגדול של היעקוביניזם. 

ההדפסה הראשונה של הספר נעשתה בנובמבר 1790.

מהדורה עברית של הספר בתרגומו של אהרן אמיר יצא לאור על ידי מרכז שלם ב-1999.

סגנון הספר
----------

הספר כתוב כמכתב אל בנו של ידיד צרפתי של ברק. במהלך המכתב מנסה ברק להסביר לבן של ידידו את הטעות המרכזית ואת הנזק של המהפכה הצרפתית. ברק חזה בחיבור שהמהפכה הצרפתית תתפתח בכיוון של טרור ודיקטטורה מסוג חדש, ושעלייה של דיקטטור או קיסר חדש הוא עניין של זמן. ברק למעשה חזה במדויק את שעתיד לקרות - עליית שלטון הטרור של היעקוביניזם ורובספייר ומיד לאחריו עלייתו לשלטון של נפוליאון בונפרטה כדיקטטור.

ספרו של ברק התקבל באהדה רבה אצל מתנגדי המהפכה והריאקציונים ובבוז ניכר אצל תומכיה. תומאס פיין, שהיה אחד ממתנגדיו העיקריים, כתב ב-1791 את הספרון "זכויות האדם" כתגובת נגד לחיבורו של ברק.

עם השנים הפך "הרהורים על המהפכה בצרפת" לספר רב-השפעה ולחיבור היסטורי חשוב בשל תרומתו להבנת האידאולוגיה השמרנית, והוא נחשב לאחד מהמסמכים האינטלקטואלים שמציגים את הדעה השמרנית ברהיטות ובצורה מנומקת.

לקריאה נוספת
------------

* **מחשבות על המהפכה בצרפת**, תרגם לעברית: אהרן אמיר, עם מבוא מאת יורם ברונובסקי, הוצאת שלם, 1999. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר".

קישורים חיצוניים
----------------

* הטקסט של הספר (באנגלית)
* קטע קול ערן סבאג, ‏"חיים של אחרים" על מחשבות על המהפכה בצרפת, באתר iCast‏, 1 בנובמבר 2011
* מחשבות על המהפכה בצרפת, באתר OCLC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4392643-5

 |
**ליאופולד יוזף פון דאון** (בגרמנית: **Leopold Joseph von Daun**;‏ 24 בספטמבר 1705 וינה - 5 בפברואר 1766) היה פילדמרשל אוסטרי ומפקד הצבאות האוסטריים בתקופת מלחמת שבע השנים.

ביוגרפיה
--------

פון דאון נולד ב-24 בספטמבר 1705 בווינה לרוזן ויריך פיליפ פון דאון, שהיה ממשפחת אצולה. אביו רצה שיהיה איש דת, אולם הוא התגייס לצבא, ונודע בגבורתו בקרבות מול הטורקים בהונגריה ומול הספרדים בסיציליה. במהלך מלחמת הירושה האוסטרית השתתף בכמה קרבות מול הפרוסים. בסיום המלחמה הועברה מרבית שלזיה לידי הפרוסים והפולנים. כשנתיים לאחר מכן פתחה אוסטריה במלחמה שנייה כדי להחזיר את השטחים הכבושים. דאון השתתף באחד הקרבות מול כוח צרפתי שנשלח לסייע לפרוסים ולפולנים, לאחר מכן נישא דאון לרוזנת מריה יוספה פוקס ופרש משירות צבאי.

ב-1756 פלש מלך פרוסיה פרידריך הגדול אל סקסוניה בעלת בריתה של אוסטריה, ופתח בכך את מלחמת שבע השנים. בעלות בריתה של אוסטריה היו צרפת, רוסיה, ספרד, ושוודיה, ואילו בעלות בריתה של פרוסיה היו בריטניה, הנובר, ובראונשוויג. דאון התגייס שוב ומונה לפילדמרשל, הכוחות האוסטריים תחת פיקודו ניצחו את הצבא הפרוסי וגירשו אותו ממוראביה. לאחר מכן הביס את פרידריך הגדול בקרבות על קולין ופראג ואילץ את הכוחות הפרוסיים לסגת מבוהמיה. 

מצבם של האוסטרים היה טוב הם והצרפתים פלשו אל תוך פרוסיה. כעת מינתה הקיסרית מריה תרזה את דאון למפקד הצבא. אולם דאון, שחשש לאבד את אמונה, נהג בחשש ובזהירות, והחלטותיו לא היו תקיפות מספיק. הוא גם דיווח לקיסרית בתדירות גבוהה בהרבה מזו של קודמו בתפקיד, הדוכס מלורן. 

פרידריך הגדול החל שוב מנצח הוא הביס את הצרפתים ברוסבאך, ואז הביס את דאון בלותן, אולם לא לאורך זמן, בהוכקירך מחקו האוסטריים את חטיבת הארטילריה הפרוסית, ופרידריך הגדול נאלץ להסיג את צבאו. בקאי הביסו הרוסים את הפרוסים והחלו מתקדמים במטרה לחבור עם הכוחות האוסטריים. האוסטרים מצידם הביסו את הפרוסים בקונרסדורף. במקסן הביס כוח אוסטרי בפיקודו של דאון גיס פרוסי שלם. רק הצרפתים המשיכו לנחול תבוסות מידי צבא הנובר והצי הבריטי. 

סופה של פרוסיה היה קרוב. הרוסים והאוסטרים איחדו כוחות והחלו במסע בדרך אל ברלין. בריטניה הפסיקה את תמיכתה, והצרפתים החלו כובשים שטחים לחופי הים הבלטי. אולם אז השתנה המצב כאשר ב-1762 נפטרה הצארינה הרוסייה יליזבטה, ואחיינה פיוטר השלישי שלפני כן היה יורש העצר השוודי מונה לצאר. פיוטר זלזל בתרבות הרוסית והעריץ את הפרוסים, ועוד בזמן המלחמה העביר לצבא הפרוסי מידע מודיעיני רגיש. מיד עם המלכתו כרת ברית עם פרידריך הגדול והחזיר לפרוסיה את כל השטחים שנכבשו בידי רוסיה. תמיכה זו העניקה לפרידריך הגדול את היתרון הדרוש והוא הכריע את הצבא האוסטרי בפיקודו של דאון בפרייברג. בעוד שהצבא ההנובראי הכריע את הצרפתים. 

לאחר סיום המלחמה הקדיש דאון את שארית חייו לארגון מחדש של צבא אוסטריה, הוא מת ב-5 בפברואר 1766. אנדרטה הוקמה לזכרו בווינה בהוראתה האישית של הקיסרית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאופולד יוזף פון דאון** בוויקישיתוף
* לאופולד יוזף פון דאון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb149652604 (data)
* GND: 118678965
* ISNI: 0000 0000 5534 4100
* LCCN: n86114094
* NKC: mzk2008486495
* NLP: a0000003672773
* NTA: 070425140
* SNAC: w6843cpb
* VIAF: 35250562
* WorldCat: lccn-n86114094

 |
**טאנוטר** (בארמנית: **Տանուտեր**, מ"טון" = "בית" + "טר" = אדון)
היה תואר אצולה ארמני מימי קדם וימי הביניים ועד לתקופה המודרנית. 

* א.הוא ציין את ראשי המשפחות מקרב האצילים (הקרויים בארמנית "נחראראר").

מקור השם במילים "טון" שמשמעותו "בית, ו "טר" שמובנו "אדון".
התואר היה בשימוש מימי קדם בשביל זקני השבט ("פטריארכים"), שנקראו "אקו", "טאנמץ" או "טאנוטר".
גם לאשה הזקנה של השבט היה תואר מקביל – "טאנטיקין".

המצביא ורטן ממיקוניאן, אחד הגבורים הלאומיים של הארמנים, ידוע גם כוורטן הקדוש, נבחר על ידי האצילים ל"האיוץ טאנוטר", במובן של "המנהיג של ארמניה". 

* ב.עד לסיפוח ארמניה המזרחית על ידי רוסיה בשנת 1828, ראשי הכפרים, שנבחרו על ידי התושבים, נשאו גם כן את השם "טאנוטר"

לקריאה נוספת
------------

* Ē.D. Ałayan (1976), *Ardi Hayereni Bacʿatrakan Baṙaran* (Yerevan: Hayastan publishing house)

קישורים חיצוניים
----------------

* על האצלה הארמנית: היסטוריה, מוסדות ומבנה - מאת מליךּ ורג' אטאבקיאן באתר איגוד האצילים הארמנים ברשת (באנגלית)

Melik Vrej Atabekian - *The Armenian Nobility:history, institutions and structure*, Noyev Kovchev monthly 4 (74), April 2004
* לפי ג'ורג' בורנוטיאן **תולדות העם הארמני** כרך ב

George A. Bournoutian, A History of the Armenian People,) (Vol. II: 1500 to the Present. Mazda Academic Press, California, 1994
* ויקימילון

הערות שוליים
------------

1. ↑  G.Bournoutian
2. ↑  ויקימילון
**ג'ניפר אן פליישר** (נולדה ב-17 בפברואר 1984) היא שחקנית כדורסל ישראלית-אמריקנית המשחקת בתפקיד סנטרית ומתנשאת לגובה של 191 ס"מ. בעלת מדליית זהב מהמכביה.

ביוגרפיה
--------

### בצעירותה

היא בתם של ג'ו-או ושל השחקן האמריקני בוב פליישר, ששיחק בשנות השבעים במדי מכבי והפועל תל אביב; לה שלושה אחים.

פליישר שיחקה בנבחרת בית הספר התיכון ניו הרטפורד ב-2002, אחר-כך שיחקה במדי נבחרת ארצות הברית במכביה בשנת 2005 והובילה אותה למדליית הזהב. סיימה לימודי הנדסה ביורפואית באוניברסיטת פנסילבניה בשנת 2006. בעונת 2004/2003 זכתה עם פנסילבניה באליפות ליגת השנהב, שיחקה עם הקבוצה גם בעונת 2005/2004. פליישר דורגה במקום ה-32 בכל המכללות בריבאונדים למשחק.

פליישר שיחקה באנדה רמת השרון ב-2007/2006, עמה העפילה לגמר. הייתה סגנית הקלעית הטובה ביותר מטווח 2 נק' בליגה הישראלית בעונה עם 62.9%. עברה לשחק בקבוצה הבלגית דקסיה נאמור בעונת 2008/2007. בפברואר 2008 עברה לקבוצה הרוסית נדזחה אורנבורג ואחר-כך חתמה בקבוצה האוקראינית טים סקאף קייב (במדי שתי האחרונות שיחקה משחקים בודדים). אחר כך שיחקה בקבוצה הפולנית לוטוס גדיניה בעונת 2009/2008. שיחקה באלקטרה רמת השרון ב-2008 ואחר כך במכבי אשדוד, בעונת 2010/2009 שבה לקבוצת דקסיה נאמור. שיחקה בקבוצה הצרפתייה Challes-les-Eaux Basket בעונת 2011/2010.

### רפואה

פליישר למדה רפואה והוסמכה לרפואת חירום בבית חולים דורהאם שבצפון קרוליינה.
כמו כן היא בוגרת תוכנית הקיץ של אוניברסיטת החלל הבינלאומית שהתקיימה ב-2016 בטכניון.

### חזרה לכדורסל

בקיץ 2021 חזרה לכדורסל ולישראל והיא משחקת כסנטרית בקבוצת אליצור רמלה ובנבחרת ישראל בכדורסל נשים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* סטטיסטיקות של פליישר באתר eurobasket.com
* סטטיסטיקות באתר איגוד הכדורסל הישראלי
* ג'ניפר הילדרבנד, "כמו האב, כך הבת: ג'ניפר פליישר", באתר pennathletics.com‏ 15 בפברואר 2005 (באנגלית)
* מאט קנן, "ג'ניפר פליישר מובילה את ארצות הברית למדליית זהב במכביה ה-17, באתר pennathletics.com‏ 20 ביולי 2005 (באנגלית)
* פפראן פריטאנו, "שיחת יום שלישי: הכדורסל של פליישר מהווה דרכון לעולם", באתר uticaod.com ‏11 בינואר 2011 (באנגלית)
* רענן וייס, חיזוק ראשון: אנדה רמת השרון סיכמה עם ג'ניפר פליישר, ynet‏, 10 ביוני 2006
* בונות נבחרת: ג'ניפר פליישר חתמה ברמת השרון, באתר ONE‏, 23 בנובמבר 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן וייס, ד"ר ג'יי: שחקנית נבחרת ישראל שהיא גם רופאה, באתר ynet, 10 בנובמבר 2021
2. ↑  נבחרת הנשים יוצאת לדרכה במוק' אליפות אירופה, באתר ynet, 10 בנובמבר 2021
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**בחינה פסיכוטכנית** היא כלי סינון ומיון שמהווה תנאי קבלה למספר מוסדות כגון: צה"ל, מוסדות להשכלה גבוהה ועוד. הבחינה נערכת על ידי פסיכולוגים תעסוקתיים ומטרתה לשקף מרכיבים באישיותו וכישוריו של הנבחן. בחינה פסיכוטכנית מורכבת ממספר חלקים: חלק פסיכולוגי, חלק ייעודי, חלק כמותי, חלק מילולי וחלק צורני. חלקי הבחינה השונים בודקים צדדים שונים באישיות הנבחן כאשר כל מבחן מותאם לבדיקת יכולת אישית מסוימת.

אין לבלבל בין בחינה פסיכוטכנית לבחינה פסיכומטרית שמטרתה ניבוי יכולת הנבחנים לעמוד בהצלחה בלימודים אקדמיים. הבחינה הפסיכוטכנית בודקת כישורים כלליים יותר, בעיקר חשיבה לוגית וההתמודדות עם משימות חדשות ולא מוכרות.

מבנה המבחן
----------

חלק פסיכולוגי - נועד לאבחון תכונות אופי מסוימות, כישורים חברתיים, צורות התנהגות, יחסי אנוש, עבודת צוות וכדומה.

חלק ייעודי - נועד לאתר תכונות אופי המהוות חלק מדרישות הקבלה של הגוף הרלוונטי, למשל: דמיון, מקוריות, יצירתיות ועוד.

חלק כמותי - בחינת יכולת החשיבה הכמותית. בחלק הכמותי אפשר למצוא מבחנים שונים כמו: מבחני אומדן, ידע בחשבון בסיסי, בעיות מתמטיות, ניתוח מידע ועוד. חלק זה רלוונטי במיוחד למועמדים בתחומי המחשבים וההנדסה.

חלק מילולי - נועד לבחינת יכולת החשיבה המילולית, היכולת להסיק מסקנות והבנת טקסטים. בחלק המילולי אפשר למצוא מבחנים כמו: מבחני לוגיקה, השלמת משפטים, הבנת הנקרא, מבחני דקדוק, איות ואוצר מילים ועוד. המבחנים נעשים בשפה העברית ובשפה האנגלית.

חלק צורני - נועד לאבחון יכולות הסקה והשלכה לוגית מסדרות צורניות. מבחנים אלו יתבססו על יכולת תפיסה מרחבית מולדת.

סוגי בחינות פסיכוטכניות
-----------------------

מבחן קבלה צבאי - מהווה מדד מרכזי לקביעת הקב"א (קבוצת איכות) והתפקיד העתידי בצבא. המבחן הוא חד פעמי, נעשה במהלך הצו הראשון ואורך כשעתיים. המבחן הוא ממוחשב ומטרתו לבחון מיומנויות אנליטיות ומילוליות של המועמד, ולכן הוא מורכב משלושה חלקים: צורני, מילולי ומספרי.

מבחני קבלה בחברות השמה - כלי מיון שנועד לבחון מיומנויות חשיבה, יכולות אישיות וחברתיות ואת רמת האינטליגנציה של המועמדים ועל פיהם לאתר את המועמדים הרלוונטיים ביותר לתפקיד.

מבחני קבלה באקדמיה (למקצועות העיצוב) – כלי שמטרתו לבחון כישורים אישיים ותכונות אופי, כגון יצירתיות, מקוריות, דמיון, ראייה תלת־ממדית, ראייה מרחבית, ועוד.

ההבדלים בין מבחן פסיכומטרי לפסיכוטכני
-------------------------------------

מבחן פסיכומטרי אינו מנסה לבדוק את האישיות של הנבחן, אלא מנסה לבחון את הפוטנציאל של המועמד להצליח בלימודיו (ללא קשר לתחום הלימוד). הבחינה הפסיכומטרית בישראל כוללת פרקים בעברית, אנגלית ומתמטיקה ובודקת את הכישורים המנטליים של הנבחן.

לעומת זאת, המבחן הפסיכוטכני בודק את ההתמודדות של הנבחן עם משימות חדשות ולא מוכרות, את החשיבה הלוגית שלו, את האיזון בין מהירות לאיכות והאם יש למתמודד יכולת התמדה.

ככלל, שתי הבחינות הן אמצעי סינון של המועמדים הרבים וככאלו הן יחסיות, אינטנסיביות ואף שנויות במחלוקת.

קישורים חיצוניים
----------------

* בחינה פסיכוטכנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**הנס שטרן** (בגרמנית: **Hans Stern**;‏ 1 באוקטובר 1922 – 26 באוקטובר 2007) היה צורף ואיש עסקים ברזילאי-יהודי יליד-גרמניה. מייסד חברת תכשיטי היוקרה "ה. שטרן", שזכה על ידי התקשורת לכינוי "המלך של אבני החן הצבעוניות".

ביוגרפיה
--------

שטרן נולד באסן שבגרמניה למשפחה יהודית. בעקבות פוגרום ליל הבדולח (1938), כשהיה בן 17, משפחתו נאלצה להגר עמו לריו דה ז'ניירו שבברזיל.

קריירה
------

שטרן החל את הקריירה שלו בתעשיית האבנים כשהחל בעבודתו בחברת "קריסטאב" שייצאה אבני חן ומינרלים יקרים מברזיל. כחלק מעבודתו נסע שטרן למדינת המחוז מינאס ז'ראיס, שם למד להכיר את הכורים המקומיים, ואת האבנים היקרות שנמכרו באזור, שכללו טופז, טורמלין ואחלמה. הוא התעניין באבנים הבוהקות והחליט לקדם אותן לזירה הבינלאומית תוך התמקדות בטיילים זרים, וכך הוליד תעשייה חדשה.

בשנת 1945 הקים שטרן את חברת ה. שטרן במטרה לשווק את אבני החן הברזילאיות. באותה התקופה לא היה שוק משמעותי לאבני חן מברזיל, אולם החברה שלו הפכה בסופו של דבר לאימפריית תכשיטים רב-לאומית. בזמן ששטרן צבר לקוחות וזכה לאמון של השוק, הוא הכשיר מספר רב של תכשיטנים ברזילאים צעירים. הוא הניע את תעשיית הצורפות הברזילאית לעמוד בסטנדרטים בינלאומיים. בנוסף, שטרן יצר תעודת אחריות בינלאומית למוצריו והציע סיורים בבית המלאכה שלו כדי להציג את תהליך היצירה והפקת התכשיטים ביושר ובשקיפות. אחת ממטרותיו העיקריות הייתה לשכנע את המכונים הבינלאומיים לגמולוגיה שיתקנו את ההגדרה הישנה של אבני חן כאבן "חצי יקרה", ל"אבני חן צבעוניות".

הבוטיקים הבינלאומיים הראשונים של שטרן הופיעו בשנות ה-70 בפרנקפורט, ליסבון וניו יורק. במשך עשורים רבים התמקדה החברה ביצירת אבני החן הצבעוניות, אף על פי ששטרן גם זכה במספר פרסים בינלאומיים עבור יהלומים ופרסים אחרים לעיצובים אוונגרדיים של יהלומים.

בשנת 2003 הופיעה החברה לראשונה ביריד התכשיטים והשעונים בבזל, שווייץ. בעקבות היריד הוא הצליח להקים רשת של אנשי קשר ושותפויות ברחבי אירופה, ארצות הברית והמזרח התיכון והוסיף עוד 150 נקודות מכירה של הרשת בחנויות כלבו וחנויות מיוחדות.

נכון לסוף 2007, יש כ-160 חנויות הנמצאות בבעלות המשפחה ומופעלות ב-13 מדינות, ו-150 חנויות בתוך חנויות ב-19 מדינות נוספות. תכשיטיו נמכרים בחנויות יוקרה בערים רחוקות מברזיל, כדוגמת פריז, מוסקבה, מקסיקו סיטי, ותל אביב.

חיים אישיים
-----------

שטרן נפטר בגיל 85 ב-26 באוקטובר 2007, בריו דה ז'ניירו. הוא אושפז במשך ימים לפני פטירתו. הוא הותיר אחריו את אשתו, רות, אותה נשא לאשה בשנת 1958. יחד נולדו לזוג ארבעה בנים: רוברטו, ריקרדו, רונאלדו ורפאל. בנו הבכור רוברטו משמש כמנכ"ל הנוכחי של החברה.

ראו גם
------

* חברת ה. שטרן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס שטרן** בוויקישיתוף
* שולמית קיסרי, ה. שטרן: כל הנוצץ - זהב, באתר ynet, 19 בנובמבר 2002
* סוכנויות הידיעות, נפטר הנס שטרן, בעלי אימפריית התכשיטים ה. שטרן, באתר ynet, 27 באוקטובר 2007
* איי. פי. Hans Stern Dies at 85; Built Global Jewelry Empire, "הניו יורק טיימס", 29 באוקטובר 2007 (באנגלית)
* מרים ג'ורדן, HANS STERN (1922 - 2007): He Mined a Passion for Brazil To Create Global Market for Its Gems, "וול סטריט ג'ורנל", 3 בנובמבר 2007 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  HANS STERN, 'KING OF COLORED GEMS,' PASSES AWAY AT 85, באתר diamondintelligence (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 130599999
* ISNI: 0000 0000 2634 8321
* LCCN: n2019251403
* VIAF: 18336305
* WorldCat: lccn-n2019251403

 |
קציר תה בסרי לנקה
**יום התה הבינלאומי** מצוין מדי שנה ב-21 במאי, על פי החלטה של האומות המאוחדות. ההחלטה התקבלה ב-21 בדצמבר 2019, וקוראת לארגון המזון והחקלאות של האו"ם (FAO) להוביל את קיום היום.

יום התה הבינלאומי נחגג בעבר ב-15 בדצמבר, מאז 2005, במדינות יצרניות התה בנגלדש, סרי לנקה, נפאל, וייטנאם, אינדונזיה, קניה, מלאווי, מלזיה, אוגנדה, הודו וטנזניה. מטרתו היא למשוך את תשומת לבם של ממשלות ואזרחים להשפעה העולמית של סחר בתה על עובדים ומגדלים.

לאחר דיונים ראשוניים בפורום החברתי העולמי בשנת 2004, יום התה הבינלאומי הראשון נחגג בניו דלהי בשנת 2005, ולאחר מכן בסרי לנקה ב-2006 וב-2008. 

בשנת 2015 הציעה ממשלת הודו להרחיב את יום התה דרך ארגון המזון והחקלאות של האו"ם, והחל מ-2020 מוכר על ידי האו"ם בתאריך 21 במאי.

יום התה הבינלאומי נועד להעלות את המודעות להיסטוריה הארוכה ולמשמעות התרבותית והכלכלית העמוקה של התה ברחבי העולם. מטרת היום היא לקדם ולטפח פעולות קולקטיביות ליישום פעילויות לטובת ייצור וצריכה בת קיימא של תה ולהעלות את המודעות לחשיבותו במלחמה ברעב ובעוני.

ראו גם
------

* תה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום התה הבין-לאומי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של יום התה הבין-לאומי

הערות שוליים
------------

1. ↑  "International Tea Day". UN.
2. ↑  "Resolution adopted by the General Assembly on 19 December 2019". United Nations.
3. ↑  "International Tea Day". FAO.
4. ↑  "South Asian tea workers call for International Tea day". *Sunday Times in Sri Lanka*.
5. ↑  "International Tea Day 2005 Report" (PDF). Centre for Education and Communication. 2006-03-02.
6. ↑  "'Tea day' proposal to UN". *The Telegraph*.
שיני דרקון בקו ההגנה של בריטניה ממלחמת העולם השנייה. התמונה צולמה ב-2006
במהלך מלחמת העולם השנייה, המונח "**שיני דרקון**" (גרמנית: Drachenzähne, משמעות: שן= zähne דרקון = Drachen) תיאר מערך של מבנים מבטון מזוין, בדרך כלל בגובה בין 90 ל-120 ס"מ, בעלי צורת פירמידה ריבועית, שנפרש במטרה לעכב התקדמות של צבא ממוכן ובפרט טנקים. מבנים אלה נפרשו על פני שטחים נרחבים. מוקשים הונחו לעיתים בין שן לשן, ומכשולים נוספים נבנו לאורך שורות ה-"שיניים", כגון תיל או בזנ"טים כדי להכשיל חי"ר או רכבים ייעודיים שניסו לפנות את המכשול.

כל הצדדים למלחמה בחזית האירופית השתמשו בשיני הדרקון בהיקף נרחב. הצבא הגרמני עשה שימוש נרחב בהם בביצור קו זיגפריד ובחומה האטלנטית. מטרת שיני הדרקון הייתה להאט את הטנק ולהסיט אותם אל שטחים קלי טיווח שבהם המתין להם כוח במארב, שצויד בנשק נגד טנקים. אולם, בפועל, השימוש בהנדסה קרבית ובכלי רכב ייעודיים לפינוי מכשולים נפטרו מהפרעת שיני הדרקון בקלות יחסית. שיני הדרקון הוכחו כפחות מעכבות רכב קרבי ופחות מסיטות רכב קרבי ממסלולו ביחס לציפיות של המורים על הצבתן.

שימוש בשיני דרקון בארץ
----------------------

בארץ שיני דרקון היו בשימוש בתקופת מלחמת העולם השניה. קו ביצורים בריטי נבנה בדרום כינרת, באזור מושב האון של היום, במטרה להקשות על כוחות של משטר וישי הצרפתי לפרוץ לכיוון צומת צמח. 

במקביל, צבא צרפת ששלט בסוריה בנה ביצורים מאותו סוג בעליה מחמת גדר לרמת הגולן, על כביש 98 של היום, במטרה להקשות על הצבא הבריטי על כיבוש רמת הגולן. עד מלחמת ששת הימים מחסום זה שימש את הצבא הסורי כחלק ממערך ההגנה נגד ישראל.

ראו גם
------

* בזנ"ט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיני דרקון** בוויקישיתוף
**הזוכים המאושרים** (באנגלית: **Academy Award Review of Walt Disney Cartoons**) הוא מקבץ של סרטי הנפשה קצרים זוכי פרס אוסקר מאת וולט דיסני.

בישראל הוקרן המקבץ לראשונה בקולנוע פריז ב-24 במרץ 1972.

הסרטים במקבץ
------------

"בן הדוד מהכפר" - מבוסס על המשל הנודע על עכבר העיר ובן דודו, עכבר הכפר. בגרסה זו עכבר הכפר משתכר לאחר ששתה שמפניה וממהר בפחד לשוב לכפרו, גם בגלל החתול וגם בגלל הכבישים הסואנים, הרעש והצפיפות אשר אין הוא היה רגיל להם.

"טחנת הקמח הישנה" - בסרט קצר זה מתוארת טחנת-קמח עתיקה. הטחנה, עקב כך שהתיישנה מאוד, שימשה למגורים של חיות שונות. בתחילה הכל רגוע באזור אולם סערה קשה גורמת לבהלתם של בעלי-החיים אשר התגוררו בה, בין-היתר הציפור שהייתה חייבת להגן על גוזליה שלא יימעכו עקב קריעתו של חבל בתוך טחנת-הקמח. העטלפים, לעומת שאר בעלי-החיים שהתגוררו בטחנת-הקמח, לא היו חשופים לסכנה כלשהי כי הם עפו למקום אחר טרם הסערה פרצה.

"הושט לי יד" - פלוטו, הכלב הנודע של וולט דיסני, מציל גור חתולים צעיר וחמוד שנסחף בשק בו היה לכוד. לצערו הרב בעליו, מיקי מאוס, מחבב את גור החתולים יותר ממנו. אבל אהבתו של מיקי לפלוטו נראתה בבירור אחרי דאגתו הרבה לאחר שקפא בהצלת החתול פעם שנייה (החתול כמעט ונפל לבאר במרדפו אחרי כדור, עקב החורף שהיה מי-הבאר היו מאוד קרים). החתול ליקק בחיבה את פניו של פלוטו ופלוטו לא שנא עוד את החתול.

"שלושה חזירים קטנים" - מבוסס על סיפור נודע. בגרסה זו מתחזה הזאב לכבשה ולמוכר-מברשות במטרה לטרוף את החזירים בעורמה (ונכשל). בנוסף, בגרסה זו שופך אחד החזירים טרפנטין לתוך הסיר אליו נפל הזאב.

"הברווזון המכוער" - סרט אנימציה קצר נודע של וולט דיסני, מבוסס על אגדה נודעת. בגרסה זו מנסה הברווזון המכוער את מזלו בקן של ציפורים (אבל הציפור האם מגרשת אותו בכעס) ובניסיון להתיידד עם ברווז צעצוע (שבהמשך מכאיב לו במהלך התנדנדותו במים).

"שלושה חתלתולים יתומים" - במזג אוויר חורפי מוצאים שלושה גורי חתולים מחסה בבית שמצאו. הם עושים בו בלגן גדול וכמעט סולקו ממנו על ידי אישה שחומת עור (דמות זו הופיעה לאחר-מכן בסרטי טום וג'רי). ברגע האחרון ניצלו על ידי ילדה קטנה שהתחננה לאמץ אותם עקב כך שהם חמודים מאוד.

"הצב והארנב" - מבוסס על המשל המוכר בעל אותו השם. בגרסה זו משווייץ הארנב בפני ארנבות צעירות בכך שהוא מבצע דברים משעשעים בזכות מהירותו האדירה.

דיבוב לעברית
------------

בגרסה העברית מבוצעת הקריינות על ידי דב רייזר. בסרטים הקצרים עצמם השתתפו בדיבוב חן חגי, יובל זמיר ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הזוכים המאושרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הזוכים המאושרים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**קובי שטמברג** (נולד ב-19 באוגוסט 1971) הוא שחקן ישראלי. 

בוגר בית הספר למשחק יורם לוינשטיין 1998.

בין השנים 1990- 1994 בזמן שירותו הצבאי הקים את להקת "רוגעלך", מאוחר יותר שמה שונה ל"אף אחד לא בא משם". שטמברג שימש כסולן הלהקה שהופיעה במועדון רוקסן. בשנת 1997 השתתף ב"פסטיבל אוליב 97" שהתקיים במונטנגרו[דרוש מקור].

שטמברג השתתף בהצגות: "סיפורי אהבה", "עורלה", "גריז" ו"הים של באר שבע" במועדון צוותא. בתיאטרון הבימה השתתף בהצגות: ,מעגל הקיר הקווקזי". בתיאטרון תמונע בהצגה "קשר דם" ובתיאטרון דיסלדורף השתתף בהצגה you are also very attractive when you are dead

כמו כן שיחק במחזמר "כמו בסרט" ובהצגה המסחרית "אשתי לא מבינה אותי".

בטלוויזיה שיחק בסדרות והשתתף בתוכניות כגון: "שבתות וחגים", "לחיי האהבה", "כל העולם במה", "ילדי הים האדום", "חברים בכל מיני צבעים", "007", "20 פלוס", "נשרים", "זינזאנה", "אמא ו'", "צימרים", "אהבה מעבר לפינה", "פיק אפ", "מסכים", "אולי הפעם", "האי", "הקלמרים", "הכל דבש", "עבודה ערבית" ועוד.

וכן השתתף בסרטים "תגובה מאוחרת", "אלי אדמתי" ו"המשגיחים".

קישורים חיצוניים
----------------

* קובי שטמברג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קובי שטמברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**דַּקָּר דּוּ-יַמִּי** המכונה **דקר מלבר** (שם מדעי: ***Epinephelus malabaricus***) הוא מין של דג גרם ימי מהסוג דקר שבמשפחת הדקריים. הוא מצוי סביב האזור האינדו-פסיפי ממזרח אפריקה וים סוף עד איי טונגה, אך היגר גם לים התיכון (הלבנטיני), אם כי הוא די נדיר בו. מסיבה זו הוא מכונה "דו-ימי".

זהו דקר באורך של עד 234 ס"מ, אך נפוצים יותר באורך 1 מטר ומשקל של 150 ק"ג. דקר זה בעל גוני שיש-אפור וגופו מכוסה בנקודות לבנות ושחורות. הגב כולל גם כתמים כהים ובהירים גדולים יותר. הצעירים בעלי פסים רבים יותר וכתמים חומים רבים. הדג בעל סנפירים קטנים וזנב שרירי דמוי-מניפה והראש גדול עם לסתות ומכסי זימים בולטים. הלסת מלאה שיניים חדות המופנות אחורה ומאפשרות לבעליה לתפוס בקלות טרף קטן וחלק.

כמו דגים רבים זהו דג דיכוגמי והנקבות יכולות להיהפך לזכרים מגודל וגיל מסוים. הדקרים מתרבים בהשרצה חיצונית על פני המים, בה להקות זכרים ונקבות מסתחררים יחד.

הדקר מצוי בשוניות אלמוגים, לגונות, חופי מנגרובים, מרבדי חוליות או קרקע סלעית, כרי אצות ולעיתים נצפה במים מליחים באזור האינדו-פסיפי, סביב עומק 2–150 מטר. הדקר הוא צייד של דגים קטנים ממנו, סרטנים וסילוניות שהוא תופס.

הוא נידוג למטרות מאכל, ספורט ואף מגודל לחקלאות ימית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דקר דו-ימי** בוויקישיתוף
* דקר דו-ימי, באתר ITIS (באנגלית)
* דקר דו-ימי, באתר NCBI (באנגלית)
* דקר דו-ימי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* דקר דו-ימי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* דקר דו-ימי, באתר FishBase (באנגלית)
* דקר דו-ימי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דקר דו-ימי באתר הרשימה האדומה של IUCN

גלריה
-----

* דקר דו-ימי באקווריום ציבורי בדובאידקר דו-ימי באקווריום ציבורי בדובאי
* 
* 
* 
*
**ז'ואאו פדרו גונסלבש נבש** (בפורטוגזית: **João Pedro Gonçalves Neves**; נולד ב-27 בספטמבר 2004 בטבירה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.

קריירת מועדונים
---------------

נבש גדל במחלקות הנוער של מקסילהויירה גרנדה, בנפיקה אלגרבה ובנפיקה ליסבון. ב-30 בדצמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של בנפיקה ליסבון, בהפסד 3-0 לספורטינג בראגה במסגרת המחזור ה-14 בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2022/2023. ב-21 במאי 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ספורטינג ליסבון במסגרת המחזור ה-33 בליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

נבש נכלל בסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023.

תארים
-----

בנפיקה ליסבון
* אליפות פורטוגל (1): 2022/2023
* הסופר קאפ הפורטוגלי: 2023

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Convocatória final para o Europeu באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הפורטוגלית, 14 ביוני 2023 (בפורטוגזית)
**פאבל האס** (צ'כית: **Pavel Haas**; נולד ב-21 ביוני 1899 בברנו, נרצח ב-17 באוקטובר 1944 באושוויץ) היה מלחין יהודי צ'כוסלובקי.

חייו
----

נולד בברנו, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית וכיום בצ'כיה, לאולגה לבית אפשטיין מאודסה ולזיקמונד האס שהיה סנדלר. בגיל 14 החל ללמוד מוזיקה באופן רשמי. מגיל 20 למד הלחנה בקונסרבטוריון אצל יאן קונץ (צכ') ווילם פטרז'לקה (צכ') במשך שנתיים, ובהמשך השתלם שנתיים נוספות אצל לאוש יאנאצ'ק.

במהלך 20 השנים הבאות חיבר האס מעל 50 יצירות, אך מהן הוא מספר ורשם רק 18 שעברו את מסננת הביקורת העצמית המחמירה שלו. בשנים שעבד בעסק של אביו, כתב יצירות מוזיקליות מכל הסוגים, כולל יצירות סימפוניות וכוראליות, לידר, מוזיקה קאמרית, מוזיקה לסרטים ולתיאטרון ואת האופרה "השרלטן". 

האס נשלח למחנה הריכוז טרזיינשטט, לשם נשלחו גם המוזיקאים גדעון קליין וויקטור אולמן. בשנת 1941 ואחר לאושוויץ, שם נרצח. הסימפוניה הגדולה שלו נשארה בלתי גמורה עד 1994, כאשר תוזמרה על ידי זדנק צוהאר בסגנונו של האס. במחנה טרזיינשטט חיבר יצירה בעברית בשם "אל ספוד" למקהלת גברים (1942) וארבעה שירים סיניים טראגיים לקול באס. המנצח קארל אנצ'רל, שהיה עמו במחנה, שיחזר את יצירתו "תרגיל למיתרים": מחלקים מקוטעים. 

במוזיקה של האס, ששורשיה נעוצים בתרבות הבוהמית והמוראבית, מופיעים מדי פעם גוונים של ניגונים עבריים. משמונה יצירות, לפחות, שחיבר בתקופת שהייתו במחנות הריכוז לא נותר למעשה דבר.

החייאת יצירתו של האס
--------------------

בשנים האחרונות נעשו מאמצים רבים להחייאת יצירתו. הפסנתרן והמוזיקולוג פרופסור דוד בלוך ז"ל, הוא זה שהחייה את המוזיקה מטרזין החל משנת 1986. המלחין והמנצח מיכאל וולפה שקד על עבודת הקודש שעשה פרופסור בלוך, בהשלמת יצירותיו ועל גילוין מחדש. פרופסור בלוך הוא זה שאחראי ליצירתה של הסדנה השנתית 'מוזיקה, היסטוריה וזיכרון' המתקיימת בבית טרזין מאז 1988. ובית טרזין הקדיש כמה מפגשים למלחין וליצירתו. יצירותיו נחקרו על ידי המוזיקולוג הישראלי דוד ריד בלוך. ב-2012, נערך קונצרט מיצירותיו של האס בבית טרזין בגבעת חיים איחוד לסיום שבוע סדנה על יצירותיו. בקונצרט נוגנו מיצירותיו על ידי רביעיית מיתרים של בוגרי האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, והושרו משיריו בפיהם של זמרים וזמרות מהאקדמיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבל האס** בוויקישיתוף

* פאבל האס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פאבל האס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פאבל האס, באתר ספוטיפיי
* פאבל האס, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט
* פאבל האס, באתר AllMusic (באנגלית)
* פאבל האס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פאבל האס, באתר Discogs (באנגלית)
* פאבל האס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262272505171
* BIBSYS: 10012268
* BnF: cb13973083t (data)
* CiNii: DA1070540X
* GND: 119107880
* ISNI: 0000 0001 1051 6543
* LCCN: n89630605
* LNB: 000129694
* MusicBrainz: 6a3450e3-ae10-4604-b774-256b81d32c13
* NKC: jk01032886
* NTA: 104260769
* SELIBR: 353438
* SNAC: w6mh01x3
* SUDOC: 052498980
* VIAF: 32191440
* WorldCat: lccn-n89630605

 |