נשיא המדינה ראובן ריבלין מציג במרץ 2015 במשכן הנשיא את "מגן הכבוד" – "נותנים כבוד לכדורגל" יחד עם בוני גינצבורג
**בן-ציון שבתאי (בוני) גינצבורג** (נולד ב-12 בדצמבר 1964) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער בקבוצות רבות מהליגה הבכירה ובנבחרת ישראל, והיה השוער הישראלי הראשון שעבר לשחק באירופה. שימש כמנחה ופרשן בערוץ הספורט וכמנהלה הטכני של נבחרות ישראל הצעירות בהתאחדות לכדורגל בישראל.

ביוגרפיה
--------

### קריירה ככדורגלן

גינצבורג נולד, גדל והתחנך בתל אביב. אביו נפטר מהתקף לב כשהיה בן שמונה. באותה שנה החל לשחק במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. כשהיה בן 15 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בליגה הבכירה.

גינצבורג החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת מכבי תל אביב. במהלך הקריירה שלו שיחק בליגה הבכירה גם בקבוצות מכבי פתח תקווה, מכבי חיפה, בית"ר ירושלים, מכבי יבנה, בית"ר תל אביב, מכבי עירוני אשדוד ובני יהודה. גינצבורג זכה שלוש פעמים בגביע המדינה: ב-1987 עם מכבי תל אביב, ב-1989 עם בית"ר ירושלים וב-1998, עם מכבי חיפה.

בזכות יכולתו הטובה כשוער הגיע לנבחרת ישראל הבוגרת בגיל 19 וערך את הופעת הבכורה שלו נגד נבחרת ויילס. המשחק הנחשב לטוב ביותר בו השתתף במדי הנבחרת היה במוקדמות מונדיאל 1990, שבו שיחקה ישראל במשחקי הפלייאוף בחוץ מול נבחרת קולומביה. גינצבורג עצר כדורים רבים שנבעטו לשערו, והמשחק הסתיים בהפסד מינימלי של ישראל בתוצאה 0–1.

לאור יכולתו במדי נבחרת ישראל הוחתם על ידי גלאזגו ריינג'רס, שם שימש במשך שנתיים כשוער המחליף לשוער נבחרת אנגליה כריס וודס. משחקיו הזכורים היו מול באיירן מינכן בגביע אירופה לאלופות ומול סלטיק בדרבי של גלאזגו.

לקראת סיום הקריירה שלו שיחק גינצבורג גם בקבוצות מהליגה השנייה. תחילה שיחק עונה אחת בהפועל אשקלון, ואת עונתו האחרונה בקריירה עשה בהפועל כפר סבא. בשנת 2001 פרש גינצבורג ממשחק פעיל, בגיל 36, כשלזכותו 68 הופעות במדי נבחרת ישראל.

### לאחר הפרישה ממשחק

בראשית שנות האלפיים כיהן גינצבורג כיושב ראש ארגון שחקני הכדורגל בישראל, כאשר המיזם העיקרי שהפעיל היה מחנה קיץ לשחקנים חופשיים, במטרה לסייע להם לשמור על כושר ולחשוף אותם לקבוצות ליגת העל.

בשנת 2007 השתתף בעונה השלישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" לצידה של הרקדנית מאשה טרויאנסקי.

גינצבורג שימש במשך 11 שנים מגיש בערוץ הראשון, בין היתר בתוכניות "היום בספורט" ו"הראשון בשער", והנחה את שידורי מונדיאל 2010 ואולימפיאדת לונדון 2012 בערוץ זה.

ביולי 2013 פרש מתפקידו בערוץ הראשון, ועבר לשמש כפרשן ומנחה בערוץ הספורט.

גינצבורג מרצה על התמודדות עם כישלונות והצלחות, קבלת החלטות בתנאי לחץ ואי וודאות. בנוסף, הוא שותף ברשת מועדוני הקטרגל "גולטיים".

ביולי 2013 מונה על ידי שרת התרבות והספורט לימור לבנת, לנציג שחקני העבר במועצה למניעת אלימות בספורט בראשות השופטת בדימוס עדנה בקנשטיין.

באוגוסט 2021 מונה לתפקיד המשנה למנהל הטכני של הנבחרות הצעירות בהתאחדות לכדורגל בישראל.

חיים אישיים
-----------

גינצבורג גרוש ואב לשתי בנות. אחותו היא מנחת ערוץ הקניות, סיגל גינצבורג.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* **גביע המדינה** (1): 1986/1987

בית"ר ירושלים
* **גביע המדינה** (1): 1988/1989

מכבי חיפה
* **גביע המדינה** (1): 1997/1998

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוני גינצבורג** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקן, באתר הרשמי של מכבי תל אביב
* ערן סויסה, נער השער: ריאיון עם בוני גינצבורג, באתר nrg‏, 16 ביוני 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מועדון שחקני העבר: בוני גינצבורג - מועדון הכדורגל מכבי תל אביב". *מועדון הכדורגל מכבי תל אביב*. 2016-12-14. נבדק ב-2016-12-18.
2. ↑  כדורגלנים ללא עבודה, באתר ONE‏, 3 ביולי 2000
3. ↑  המועצה למניעת אלימות בספורט, באתר משרד התרבות והספורט
4. ↑  אשר גולדברג, ‏‏גינצבורג: "לא מתביישים לדבר על תהליך", סיני: "נבנה משהו רציני", באתר ספורט1, 10 באוגוסט 2021  
מוטי פשכצקי, ‏בוני גינזצבורג מונה למשנהו של יילה חוס, באתר ערוץ הספורט, 6 באוגוסט 2021