recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קיווית המסכה** (שם מדעי: *Vanellus miles*) היא עוף-מים מהסוג קיווית שבמשפחת החופמיים, החיה בטבע באוסטרליה, ניו זילנד ובגינאה החדשה ובאיים הקרובים. קיווית זו תוארה למדע ב-1783 בידי החוקר פיטר בודארט (אנ').

תיאור
-----

קיווית זו היא הגדולה ביותר מבני משפחת החופמיים כשאורכה מגיע בין 30 ל-37 ס"מ, בעלת מוטת כנפיים של 75 עד 85 ס"מ ומשקלה 191 עד 300 גרם בתת-המין V. m. miles בעוד תת-המין הדרומי יותר, V. m. novaehollandiae גדול יותר ומשקלו כ-296 עד 412 גרם. במראה היא דומה מעט לסיקסק אך בעלת חזה ופנים בהירים יותר ומעל המקור הצהוב דלדול עור צהוב דמוי "מסיכה", ממנה קיבלה את שמה.

הקיווית חיה לאורך החוף הימי ובביצות כשלעיתים הם נראות הרחק יותר לעבר היבשה הצחיחה. הקיווית מחפשת מזון בקבוצות על הקרקע ושולה עם מקורה תולעים וחרקים מסדקים.

אף שלרוב היא מוסווה ונחבאת אל הכלים בעונת הרבייה הקיוויות מגוננות על קינם הקרקעי בתוקפנות גלויה, תוך שהן עטות מהאוויר על פולשים לטריטוריה. לרוב התקיפות מופנות לעבר עופות דורסים, חתולים, כלבים או עורבים רעבים הם יתקפו גם אנשים ואף תקפו מטוסים. הקן מוסווה והאפרוחים הבוקעים מגיעים לבגרות כעבור 4 או 5 חודשים, כשהם נשארים שנה או שנתיים לצד הוריהם בבגרותם. תוחלת החיים שלהם היא כ-16 שנים בטבע.

תת-מינים
--------

* V. m. miles
* V. m. novaehollandiae

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיווית המסכה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קיווית המסכה באתר הרשימה האדומה של IUCN

* 
* 
* 
* 
* בציד תולעתבציד תולעת
בו נאש
**בו נאש** (אנגלית: **Beau Nash**‏; 18 באוקטובר 1674 - 3 בפברואר 1762) שנולד כריצ'רד נאש, היה דנדי ידוע ומוביל חברתי בתחום האופנה בבריטניה של המאה ה-18. זכור בעיקר כאדון הטקסים של עיר הספא באת', וכמי שהביא לפריחתה במאה ה-18.

חייו
----

נאש נולד בעיר סוונסי שבוויילס. הוא התחנך במכללה הישועית באוקספורד, שירת כקצין בצבא הבריטי והחל בלימודי ליטיגציה, אך לא התמיד בקריירות אלו. בזמן לימודי המשפטים שלו החל להתפרסם כבר-סמכא בנושאי לבוש, אטיקט וסגנון התנהגות. כשתלמידי אכסניות המשפט אירחו את המלך ויליאם השלישי, נאש התמנה למנהל התהלוכה במידל טמפל. ויליאם התרשם מאוד מכישוריו של נאש, והציע לו תואר אבירות. אולם, נאש היה מעוניין לקבל קצבה ביחד עם התואר, דרישה שלא הייתה מקובלת על המלך. נאש החל לעסוק בהימורים, וב-1704 הגיע לבאת', שם התמנה לאדון הטקסים, תפקיד בו החזיק עד יום מותו. 

נאש התגורר בבית על סו קלוז (כיום בכניסה הראשית לתיאטרון המלכותי), וקיים מערכות יחסים עם שורה של פילגשים. הוא מילא תפקיד ראשי בהפיכת באת' לאחד מאתרי הנופש האופנתיים ביותר באנגליה במאה ה-18, והנהיג רפורמות חברתיות רבות. הוא ביטל את הנוהג שלפי גברים חויבו להופיע עם חרב באירועי בידור ציבוריים וביטל את מסורת הדו-קרב, הורה לגברים לבוא בנעליים ובגרביים ולא במגפיים לתהלוכות וכנסים, וכדומה. 

הוא היה נפגש עם אנשים שזה עתה הגיעו לעיר, בחן האם הם מתאימים לעילית החברתית של באת', שידך בין גבירות לבני זוג ראויים לריקוד עבורן בכל נשף, שילם למוזיקאים באירועים מסוג זה, תיווך בנושאי נישואים, ליווה נשים שבעליהן לא ליוו אותן ופיקח על הימורים באמצעות הטלת מגבלות על מכורים או התראה בפני שחקנים על הימור מסוכן מדי. הוא נודע בכך שעודד את חוסר הרשמיות במנהגי הנימוסים המקומיים, ושבר את המחסומים החברתיים שהפרידו בין האצולה למעמד הביניים של באת' ולפשוטי העם.

ב-1745 חוקק הפרלמנט הבריטי חוק נגד הימורים, ששלל מנאש את אמצעי הקיום העיקרי שלו. אולם, הוא הצליח להתקיים עד יומו האחרון בזכות קצבה של מאות אלפי גינאות שקיבל מהעיר ומכירת קופסאות טבק ותכשיטים זולים. למרות שהנהלת העיר מימנה עבורו לוויה רבת משתתפים, הוא נקבר בקבר עניים לא מסומן. בכנסייה שבמנזר באת' יש אנדרטה לזכרו. מותו של נאש גרם לעניין רב באותה תקופה, והסופר הידוע אוליבר גולדסמית' כתב ב-1762 את הספר The Life of Richard Nash (חייו של ריצ'רד נאש).

לקריאה נוספת
------------

John Eglin, *The Imaginary Autocrat: Beau Nash and the invention of Bath*, Profile 2005 מסת"ב 1-86197-302-0

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בו נאש** בוויקישיתוף
* ריצ'רד "בו" נאש במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
* בו נאש באתר City of Bath
* בו נאש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007328103805171
* BnF: cb15027892n (data)
* GND: 131831828
* ISNI: 0000 0000 2256 9071
* LCCN: n50063217
* NTA: 330017780
* SNAC: w6kr22gj
* SUDOC: 147930995
* VcBA: 495/320656
* VIAF: 23282729
* WorldCat: lccn-n50063217

 |
**מערכת גלונאס** (GLONASS) מכילה שני סוגים של **מסרי ניווט** בקצב שידור של 50 ביט לשנייה (bps) באותות C/A ו-P, כאשר כל סוג מספק מידע הנדרש למשתמש כדי להפיק לחשב את מיקומו, כולל משתנים המאפשרים לחשב את קואורדינטות לווייני גלונאס, נתוני שעונים שלהם.

מסר C/A
-------

מסר הניווט בדיוק רגיל, C/A, משודר באופן רציף ומחזורי עם זמן מחזור של 2.5 דקות. כל מסגרת-על (super-frame) מכילה 5 מסגרות (frame) של 30 שניות, וכל מסגרת מכילה 15 מחרוזות של 2 שניות (100 ביט כל אחת).

המסר מכיל מידע עדכני על הלוויין המשדר ומידע לא עדכני על שאר הלוויינים. המידע העדכני כולל נתוני אפמריס, סחיפה של השעון הלווייני, סטטוס תקינות הלוויין ומידע על ההפרש בין התדר המשודר לתדר הנומינלי. המידע הלא עדכני משודר בביטים 5-15 של כל מסגרת (אלמנך של 24 לוויינים), כאשר מסגרות 1-4 מכילות נתוני 20 לוויינים (5 לכל מסגרת), והחמישית נתוני 4 לוויינים נוספים. שתי המחרוזות האחרונות של המסגרת החמישית מכילות ביטים שמורים (כל אלמנך תופס 2 מחרוזות).

נתוני האפמריס מחושבים 24 שעות קדימה במרכז השליטה הקרקעי, והלוויינים משדרים סט חדש של אפמריס כל 30 דקות. נתונים אלו שונים מהאפמריס של מערכת GPS. במקום נתוני מסלול קפלריים, הם משודרים במערכת ECEF קרטזית של מיקום ומהירות ושינויי תאוצה ירחיים ושמשיים. מסמך GLONASS-ICD מגדיר משוואות אינטגרציה על בסיס מתודת רונגה-קוטה מסדר רביעי, הכוללת מקדמי הרמוניה גאופוטנציאליים אזוריים. לעומת זאת האלמנך דומה לזה של ה GPS, נתון כמשתנים קפלריים ומעודכן בערך פעם ביום.

### L1OC

מחרוזת מלאה של מסר ניווט L1OC| שדה | גודל, bits | תיאור |
| --- | --- | --- |
| קוד זמן | СМВ | 12 | רצף קבוע‏ 0101 1111 0001 ‏(5F1h) |
| סוג מחרוזת | Тип | 6 | סוג מחרוזת הניווט |
| מזהה לוויין | j | 6 | 1 עד 63;‏ 0 שמור עד לכיבוי אות FDMA |
| מצב לוויין (State) | Гj | 1 | הלוויין: 0 — בריא, 1 — תקול |
| אמינות דאטה | lj | 1 | הודעות הניווט הן:  0 — אמינות, 1 — לא אמינות |
| קריאה חוזרת לקרקע | П1 | 4 | (שמור לשימושי מערכת) |
| מוד אוריינטציה | П2 | 1 | מוד אוריינטציית הלוויין הוא: 0 — חישת שמש, 1 — מבצע הנעת פרדיקציה או מצב מעבר |
| UTC תיקון | КР | 2 | ביום האחרון של הרבעון הנכחי, ב-00:00 (24:00), UTC, דקה מעוברת:  0 — לא צפוי, 1 — צפוי עם ערך חיובי, 2 — לא ידוע, 3 — צפוי עם ערך שלילי |
| ביצוע תיקון | А | 1 | לאחר סוף המחרוזת הנכחית, תיקון ה UTC הוא:  0 — לא צפוי d, 1 — צפוי |
| זמן לוויין | ОМВ | 16 | Onboard time of the day in 2 s intervals (0 to 43199) |
| מידע |  | 184 | תוכן משתנה לפי סוג המחרוזת |
| CRC | ЦК | 16 | Cyclic redundancy code |
| סך הכל | 250 |  |

מסר P
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ראו גם
------

* אותות GPS
**מועדון כדורגל ביהור אוראדיה** (רומנית: FC Bihor Oradea) הוא מועדון כדורגל רומני הממוקם באוראדיה שברומניה. המועדון נוסד ב-1902 בשם **קלובול אתלטיק אוראדיה** (רומנית: Clubul Atletic Oradea - מועדון האתלטיקה אוראדיה).

היסטוריה
--------

מועדון הכדורגל, שנוסד בעיר הרומנית אוראדיה היה במשך השנים בשליטה לחלופין של האימפריה האוסטרו-הונגרית, רומניה, הונגריה ואז שנית רומניה. בעונת 1943/44 זכתה הקבוצה, אז בשם "נגיוורדי AC" באליפות הונגריה בכדורגל. בעונת 1948/49, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה והשינויים בגבולות המדינות האירופיות כתוצאה מהמלחמה, שיחקה ביהור אוראדיה בליגה הרומנית הבכירה וזכתה באליפות רומניה בעונה זו. הקבוצה זכתה גם בגביע הרומני בשנת 1956.

הקבוצה שינתה את שמותיה מספר פעמים במהלך ההיסטוריה, בין השמות היו: CA אוראדיה, IC אוראדיה, פרוגרסול וקרישול.

מאז ימי הזוהר של הקבוצה בשנות ה-40 הקבוצה לא הצליחה לשחזר את היכולת ולמעט מספר עונות במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 שבהן שהתה בעיקר בתחתית הליגה או באמצעה, לא הצליחה להגיע להישג משמעותי. הקבוצה עלתה חזרה לליגה הבכירה בסוף עונת 2002/03 אך ירדה לאחר עונה אחת בלבד לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום הראשון הליגה הבכירה ברומניה.

שחקנים מפורסמים וכאלו ששיחקו בישראל
-----------------------------------

* רומניהרומניה מריוס זנו בונדיה (בעבר במכבי נתניה)
* רומניהרומניה קלאודיו קֶשֶרי
* רומניהרומניה ז'וֹלט מוּז'נאי
* רומניהרומניה יוסיף רוטאריו
* רומניהרומניה מריוס פופה
* קרואטיהקרואטיה יוגוסלביהיוגוסלביה יוריצה סיליאנובסקי
* רומניהרומניה גיאורגה ליליאק (בעבר בהפועל צפרירים חולון)
* רומניהרומניה אובידיו הובאן (היה בהפועל באר שבע)

מאמנים מפורסמים
---------------

* רומניהרומניה יואן אנדונה
* הונגריההונגריה לאיוש דטארי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פ.צ'. ביהור אוראדיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פ.צ'. ביהור אוראדיה (ברומנית)

* פרופיל, באתר Transfermarkt
**האסיר מהשדרה השנייה** (באנגלית: **The Prisoner of Second Avenue**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1975, בבימויו והפקתו של מלווין פרנק, עם ג'ק למון ואן בנקרופט בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בידי ניל סיימון והוא מבוסס על מחזה שלו באתו שם משנת 1971. המחזה הוצג בישראל בשם "אסיר בלב העיר" ו"האסיר בקומה ה-14".

בסרט מופיע סילבסטר סטאלון בתפקיד קצר כצעיר שנחשד בשוד בסנטרל פארק.

אן בנקרופט הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.

תקציר העלילה
------------

מל אדיסון (ג'ק למון) ואשתו עדנה (אן בנקרופט) גרים בקומה ה-14 במגדל מגורים בשדרה השנייה באפר איסט סייד במנהטן. הם בגיל הביניים ושתי בנותיהם עזבו את הבית. מל מתעצבן על הרעש משכניו, על הסרחון שעולה מהזבל ברחוב על השרות באוטובוסים ובמוניות, על החום הכבד והמזגן המקולקל ועוד. את זעמו הוא פורק על אשתו. הוא יוצא למרפסת וזועק בכל כוחו על העוולות שנגרמות לו והשכן מלמעלה שופך עליו דלי מים.

בגלל קיצוצים הוא מפוטר מעבודתו ופוחד לגלות זאת לאשתו. עדנה הולכת לקניות ושוכחת לנעול את הדלת. גנבים נכנסים לדירה באמצע היום הופכים כל מה שנמצא בה וגונבים את הטלוויזיה הצבעונית שאך זה נקנתה. מל כמעט יוצא מדעתו.

מל לא מצליח למצוא עבודה ועדנה מקבלת עבודה בחברת הפקה. מל נשאר כל היום לבדו וכמעט יוצא מדעתו, הוא "אסיר" בדירתו.

הם נוסעים להתאוור בביתו של אחיו הבכור והעשיר, הארי (ג'ין סאקס) ואשתו בלה (מקסין סטיוארט)

הארי מזמן את אחיותיו פרל (פלורנס סטנלי) ופאולין (אליזבת וילסון) כדי לעזור למל לממן את הטיפולים אצל הפסיכיאטר (אייבור פרנסיס). הם מגיעים לביתם של מל ועדנה שאומרת להם כי ברצונה לפתוח מחנה קיץ לילדים בניהולו של מל שיעלה להם 25,000 דולר. המשפחה לא מוכנה לתת להם כסף למטרה זו.

יום אחד הוא הולך ליד הסנטרל פארק, נתקל בצעיר (סילבסטר סטאלון) ומרגיש שהארנק לא נמצא בכיסו. הוא מתחיל לרדוף אחרי הצעיר לכל אורך הפארק וביציאה מהפארק הוא משיג אותו, משכיב אותו ומכריח אותו לתת לו את הארנק. בבית הוא מרוצה ומספר לאשתו כי זו הפעם הראשונה בחייו שהחזיר תגובה לאנשים שתקפו אותו אך עדנה מגלה לו שהארנק הזה אינו שלו וכי את ארנקו האמיתי שכח בבית.

הביטחון העצמי חוזר אליו, הוא נרגע ובטוח בעצמו שיימצא עבודה. אחיו הארי מגיע ונותן לו המחאה בסך 25,000 דולר אבל מל קורע אותה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ק למון | מל אדיסון |  |
| אן בנקרופט | עדנה אדיסון |  |
| ג'ין סאקס | הארי אדיסון |  |
| אליזבת וילסון | פאולין |  |
| פלורנס סטנלי | פרל |  |
| מקסין סטיוארט | בלה אדיסון |  |
| סילבסטר סטאלון | צעיר בפארק |  |
| אייבור פרנסיס | פסיכיאטר |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* "האסיר מהשדרה השנייה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האסיר מהשדרה השנייה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "האסיר מהשדרה השנייה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "האסיר מהשדרה השנייה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "האסיר מהשדרה השנייה", באתר אידיבי
* "האסיר מהשדרה השנייה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לאסיר מהשדרה השנייה, באתר יוטיוב
**סיטרואן טוביק** (בצרפתית **Citroën Tubik**) היא מכונית קונספט, בתצורת רכב מסחרי אשר הוצגה על ידי יצרנית הרכב הצרפתית **סיטרואן** בשנת 2011.

תכונות הדגם
-----------

הדגם הוצג לראשונה ב-15 בספטמבר 2011 בתערוכת המכוניות של פרנקפורט.

הדגם התבסס בעיצוב החיצוני ובממדים על דגמי ה-המסחריות: סיטרואן H ואן, (1947–1981) וה-"Citroën TUB"‏ (1939–1941).

הדגם מוגדר כרכב הנעה היברידית המשלב מנוע דיזל ומנוע חשמלי.

ההנעה היברידית בסיטרואן טוביק משלבת שני סוגי מנועים, מנוע בעירה פנימית מסוג מנוע דיזל עם מנוע חשמלי. המטרה בשילוב המנועים היא נצילות טובה יותר של הדלק, חיסכון בעלות נסיעה, ופליטת מזהמים מופחתת מהמכונית.

בדגם הסיטרואן טוביק 9 מקומות ישיבה, מודולריים. המושבים הקדמיים יכולים להיות מסובבים ב-360°. המושב המרכז יכול להתקפל כשולחן עבודה או בשימוש משותף עם המושב האחורי כמו מיטה רציפה.

קיימת אפשרות של קיפול המושבים, מצב היוצר חלל גדול למטען.

תמונות
------

* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק בתערוכת המכוניות העולמית ב-פריז, 2012 סיטרואן טוביק בתערוכת המכוניות העולמית ב-פריז, 2012
* סיטרואן טוביק סיטרואן טוביק

עיצוב
-----

הדגם התבסס בעיצוב החיצוני ובממדים על דגמי המסחריות: סיטרואן H ואן, (יוצר בין השנים 1947–1981) והסיטרואן TUB (יוצר בין השנים 1939–1941)

* סיטרואן H ואןסיטרואן H ואן
* סיטרואן TUBסיטרואן TUB

ראו גם
------

* הנעה היברידית

לקריאה נוספת
------------

* סיטרואן טוביק
* סיטרואן טוביק - מכונית החלומות ( The Citroën Tubik, retro-future space van of our dreams )

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיטרואן טוביק** בוויקישיתוף
* סיטרואן טוביק (3:26 דקות), יו-טיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיטרואן טוביק Citroën Tubik auf der IAA – Autobild 2011 mit Fotos, abgerufen 18. April 2016
2. ↑  סיטרואן טוביק קונספט אתר סיטרואן ישראל
3. ↑  סיטרואן טוביק(טופ-גיר)
4. ↑  סיטרואן טוביק קונספט Citroën Tubik auf der IAA – Autobild 2011 mit Fotos, abgerufen 18. April 2016
5. ↑  סיטרואן טוביק - קונספט
**משה חי בן-נאים** (1881 – 15 בינואר 1926) היה איש ציבור ירושלמי, ממייסדי ומו"ל עיתון החרות, חבר ועד העדה המערבית, שופט בית משפט השלום העברי בעיר ומייסד אגודת "אהבה ואחווה".

קורות חיים
----------

נולד בירושלים בשנת 1881 (ה'תרמ"א) לרב יוסף בן נאים שעלה מתטואן שבמרוקו. בילדותו התחנך בתלמודי תורה ובישיבות העיר, ומשם המשיך לבית ספר של חברת כל ישראל חברים. בצעירותו למד את מקצוע הסת"ם ועסק בו מספר שנים, ולאחר מכן פתח חנות לממכר מוצרי סת"ם ותשמישי קדושה שעסקה גם בהוצאה לאור של סידורים וספרי קודש שונים.

בשנת 1909 (ה'תרס"ט) נמנה עם מייסדי עיתון "החרות", ובשנה הראשונה שימש כמו"ל העיתון יחד עם משה עזריאל.

בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה נסע בשליחות בית חינוך עיוורים לאלג'יר ולמרוקו, ושהה שם במשך כשלוש שנים. כשחזר לירושלים יצר קשרים מסחריים בערי חו"ל, ושימש כסוכן הראשי של חברת הביטוח "לה מוטואל דה פראנס" בישראל.

בראותו את מצוקותיהם השונות של הסוחרים מקרב עדות המזרח, ייסד עם ידידיו בשנת 1913 (ה'תרע"ג) את אגודת "אהבה ואחווה" שמטרתה לסייע לכל דורש ונזקק.

בפעילותו הציבורית בירושלים נמנה עם מייסדי וחברי ועד העיר ליהודי ירושלים. כן היה חבר בוועדים ובחברות שונות, בהן "בנק הלוואה וחיסכון", "ועד העדה המערבית", וועד "ההסתדרות הארצי-ישראלית" בירושלים.

שימש כחבר וכשופט בבית משפט השלום העברי.

הלך לעולמו שבוע לאחר שלקה בדלקת ריאות, ב-15 בינואר 1926 (כ"ט בטבת ה'תרפ"ו).

קישורים חיצוניים
----------------

* משה חי בן נאים ז"ל, דואר היום, 17 בינואר 1926
* שמואל שמיר, מגרש הנחלה - החלום ושברו, באתר קק"ל
* משה דוד גאון, "משה חי ב"ר יוסף בן נאים", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 448, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  במשפט השלום העברי, דבר, 21 ביוני 1926
2. ↑  משה חי בדנאים זי'ל, באתר www.jpress.nli.org.il
**שממית זוטית** או **שממית ננסית** (שם מדעי: *Tropiocolotes nattereri*) היא שממית זעירה ואחת הקטנות בזוחלי ישראל. אורכה יכול להגיע עד 6 ס"מ. זנבה ארוך במקצת מגופה. צבעה חום בהיר או ורדרד. עורפה וגבה מכוסים כתמים בצבע חום כהה. הגב, הזרועות והגחון מכוסים בקשקשים רחבים. אצבעותיה ארוכות, ישרות, צרות ובעלות טפרים .

מחייה
-----

בארץ חיה בשטחי מדבר, בערבה, במרכז הנגב ובדרומו. שעות פעילותה בלילה. ביום ניתן למצוא אותה מתחת לאבנים, בחולות או במחילות של בעלי חיים אחרים (עכברים, חיפושיות, מדבריות או שנוניות) לעיתים היא שוכנת בסדקי סלעים ומתחת לקליפת עצים.
אורך חייה כשנתיים, ניזונה מחרקים (זבובים אוו פרוקי רגליים זעירים אחרים הנמצאים בין האבנים).
תפוצת במקומות אחרים כמו הודו במזרח עד סהרה הספרדית (לשעבר) ובאזורים מדבריים של ישראל ירדן סיני וצפון מערב ערב.

היא מטילה ביצה אחת עם קליפה קשה באורך 7 מ"מ וכשהעובר יוצא ממנה אורכו 25 מ"מ.
כאמצעי הגנה מטורפים, היא נכנסת לסדק קטן בסלע. בנוסף כאשר תופסים אותה (גם הזכר וגם הנקבה) משמיעים קולות מצוקה.

לקריאה נוספת
------------

* \* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022. מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמודים: 60-61
* פנחס אמתי עמוס בוסקילה, **מדריך לזוחלים ודו-חיים בישראל**
* עזריה אלון, החי והצומח של ארץ-ישראל, 1984

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* שממית זוטית באתר reptile-database

הערות שוליים
------------

1. ↑  שממית זוטית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**האסכולה האנגלית** היא אסכולה בלימודי היחב"ל המוכרת גם כאסכולת הריאליזם הליברלי. חוקרי האסכולה טוענים שקיימת 'חברה של מדינות' ברמה הבינלאומית, למרות המצב האנרכי של המערכת הבינלאומית והיעדר ריבון במערכת זו.

האסכולה האנגלית היא קונסטרוקטיביסטית ביסודה ומדגישה את הטבע הלא-דטרמיניסטי של האנרכיה במערכת הבינלאומית. למרות זאת, היא שואבת רעיונות מהתאוריות הפונקציונליסטיות והריאליסטיות ביחב"ל.

עיקרי התאוריה
-------------

### החברה הבינלאומית

לפי האסכולה, יחסים בינלאומיים מייצגים חברה של מדינות. חברה בינלאומית זו מזוהה על ידי הרעיונות והפעולות של המוסדות הרגולטוריים של המערכת: מלחמה, המעצמות, דיפלומטיה, מאזן כוחות והדין הבינלאומי תוך דגש על ההכרה ההדדית בריבונות של המדינות. 

ישנן דעות חלוקות בתוך האסכולה לגבי התפתחותם של רעיונות אלו. חלק מהחוקרים (דוגמת מרטין וויט) טוענים כי מקורות רעיונות אלו במדינות הנוצריות של אירופה של ימי הביניים. אחרים טוענים שרעיונות אלו התפתחו במקביל במדינות רבות מתוך רצון לקדם את האינטרסים הפנימיים שלהן. 

מרבית החוקרים של האסכולה משלבים את שתי התפיסות יחדיו וטוענים שהחברה המודרנית של המדינות הן תוצר משולב של תרבות אחת (התרבות הנוצרית ששואבת ממקורות רומאים ויוונים) ושל האמנה הלוקיאנית שבין המדינות בעולם.

עבודות מרכזיות
--------------

* Hedley Bull, *The Anarchical Society* (1977).
* Herbert Butterfield, Martin Wight (eds), *Diplomatic Investigations* (1966).
* Martin Wight, *Four seminal thinkers in international theory : Machiavelli, Grotius, Kant, and Mazzini* (2005)
* Martin Wight, *Systems of States* (1977)
* Martin Wight, *Power Politics* (1978)
* Martin Wight, *International Theory* (1991)
* Tim Dunne, Inventing international society: a history of the English school (Basingstoke: Macmillan, 1998)
* Bruno Vigezzi, The British committee on the theory of international politics 1954–85: the rediscovery of history (Milan: Edizioni Unicopli, 2005).
* Andrew Linklater and Hidemi Suganami, The English school of international relations: a contemporary reassessment (Cambridge: Cambridge University Press: 2006).

ראו גם
------

* ריאליזם (מדע המדינה)
* ליברליזם
* משפט בינלאומי פומבי

מצאו ערכים לשיפור בנושא ליברליזם: 
לשכתוב • 
לעריכה • 
להשלמה • 
קצרמרים • 
חדשים • 
דורשי מקור • 
לפישוט • 
בלי תמונה (יש לגלול את המסך כלפי מטה)
**הרימו עוגן** (באנגלית: **Anchors Aweigh**) הוא סרט קומדיה מוזיקלית אמריקאי משנת 1945. הסרט, המשלב בתוכו צילום רגיל ומונפש, בוים בידי ג'ורג' סידני ובו מסופר על שני מלחים היוצאים לחופשה בת ארבעה ימים בהוליווד, מלווים בידי מוזיקה ושירים. הם נפגשים עם זמרת צעירה השואפת לגדולה והם מנסים לעזור לה להשיג מבחנים באולפני MGM. בסרט מככבים: פרנק סינטרה, ג'ין קלי, קתרין גרייסון.

בסרט מופיע הפסנתרן והמנצח חוסה איטורבי בתפקיד עצמו.

עלילה
-----

ג'ין קלי וג'רי העכבר בריקוד המשותף
שני מלחים מאוניית מלחמה העוגנת בנמל בלוס אנג'לס, יוצאים לחופשה בת ארבעה ימים, אותה הם מעבירים בהוליווד. ג'ו בריידי (ג'ין קלי) הבטיח לחברו הביישן קלארנס דוליטל (פרנק סינטרה), כי יעזור לקלארנס להכיר בחורות, אותן לכאורה הוא מכיר כל כך טוב. באמצע הלילה הראשון שהם מבלים בעיר, הם מובלים לתחנת המשטרה כדי לעזור להחזיר הביתה את הילד היתום דונלד (דין סטוקוול). דודתו של דונלד, היא השחקנית מתחילה בשם סוזאן אבוט (קתרין גרייסון) אצלה הוא גר. ג'ו משקר לסוזאן שהצליח לארגן לה אודישן אצל המוזיקאי הידוע חוזה איטורבי (חוזה איטורבי בתפקיד עצמו), אבל כאשר סוזאן מעוניינת להשיב לו טובה בדרך רומנטית, בראדלי מנסה לתמרן את הבחורה כך שתחבור לקלארנס המעוניין. במהלך הסרט קלארנס שם את עינו על מלצרית מברוקלין (פמלה בריטון).

הסצנה המוכרת ביותר מהסרט היא של הריקוד המוזיקלי בין ג'ין קלי לג'רי העכבר המצויר, החתול טום מופיע גם כן לרגע, בתור מלצר בסצנה שלאחר מכן. כל הסצנות המשלבות בין הנפשה וצילום רגיל נעשו בהשגחתם של ויליאם האנה וג'וזף ברברה. במקור רצו המפיקים לצלם את הסצנה המשולבת ביחד עם מיקי מאוס, לפי כמה מקורות הסכים וולט דיסני להשאיל את דמותו של מיקי, אך אחיו הבכור רוי התנגד לכך והעסקה לא יצאה אל הפועל. לפי ספרו של בוב תומאס על רוי דיסני, האולפנים של דיסני שהיו בחובות לאחר מלחמת העולם השנייה, העדיפו להתמקד בעשיית סרטים משלהם ולהוציאם בזמן, ולא להשאיל את הדמויות המוכרות שלהם לאולפנים אחרים כדי שהם יעשו את הרווח עליהם.

פרסים
-----

הסרט זכה בפרס אוסקר בעבור הפסקול הטוב ביותר והיה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר, לשחקן הטוב ביותר (ג'ין קלי). כמו כן היה הסרט מועמד גם בקטגוריית השיר הטוב ביותר, "I Fall In Love Too Easily", שבוצע בידי פרנק סינטרה.

משתתפים
-------

* ג'ין קלי - ג'ו (ג'וזף) בריידי
* פרנק סינטרה - קלארנס דוליטל
* קתרין גרייסון - סוזאן אבוט
* דין סטוקוול - דונלד מרטין
* חוזה איטורבי - בתפקיד עצמו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרימו עוגן** בוויקישיתוף

* "הרימו עוגן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הרימו עוגן", באתר נטפליקס
* "הרימו עוגן", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הרימו עוגן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הרימו עוגן", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "הרימו עוגן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 8964bb96-8fc8-4882-b047-8829ce2a49dc

 |
**שממית ערבה** (שם מדעי: ***Bunopus blanfordii***) היא לטאה ממשפחת השממיתיים, המצויה באזור הערבה בישראל.

תיאור ותפוצה
------------

שממית הערבה דומה במראה לשממית הבתים, אך בניגוד אליה היא נעדרת כריות הצמדה בקצות האצבעות, ולכן אינה יכולה לטפס על קירות חלקים. צבעה חום או ורדרד, גבה מכוסה בכתמים חומים גדולים ללא דגם אחיד, ועל הגב בולטים הקשקשים המסודרים בטורים.

היא מאכלסת מגוון מצומצם של בתי גידול, ונמצאת לרוב בבתי גידול מישוריים המאופיינים בחצץ או בקרקע חולית. בארץ חיה באזור אילת ובדרום הערבה, וניתן למוצאה גם במספר מדינות במזרח התיכון ובדרום אסיה: איראן, איחוד האמירויות הערביות, אפגניסטן, טורקמניסטן, כוויית, מצרים, סוריה, עומאן, עיראק, פקיסטן וערב הסעודית.

התנהגות וביולוגיה
-----------------

שממית הערבה ניזונה מחסרי חוליות קטנים, ופעילה בשעות הלילה בלבד. מתרבה בעונת הקיץ בכמה מחזורי רבייה, כאשר בכל מחזור מוטלות עד שתי ביצים בגומחה הנחפרת באדמה.

לקריאה נוספת
------------

* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022. מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמודים: 52-53

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**אלקסון דה אוליביירה קרדוסו** (בפורטוגזית: **Elkeson de Oliveira Cardoso** במנדרינית: **艾克森** **איי קסן**; נולד ב-13 ביולי 1989) הוא כדורגלן ברזילאי-סיני המשחק בעמדת החלוץ בגרמיו.

קריירת מועדונים
---------------

### ראשית הקריירה

אלקסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ויטוריה אליה הצטרף בגיל 13. בשנת 2009 הצטרף לקבוצה הבוגרת עמה העפיל לליגת העל הברזילאית בסיום העונה. במאי 2011 חתם בבוטפוגו במדיה שיחק שנה וחצי.

### המעבר לסין

ב-24 בדצמבר 2012 אלקסון חתם בגואנגג'ואו אוארגראנד תמורת 5.7 מיליון אירו. בעונתו הראשונה לא נכלל בסגל הקבוצה לקראת ליגת האלופות האסיאתית עקב הגבלת הזרים. ב-3 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בגמר הסופר קאפ הסיני 2013 2-1 לג'יאנגסו סיינטי. ב-8 במרץ הבקיע צמד במשחק הפתיחה של הליגה הסינית בניצחון 1-5 נגד שאנגחאי שנשין. ביולי 2013 לוקאס באריוס עזב את המועדון ואלקסון נכלל בסגל הקבוצה לקראת ליגת האלופות האסיאתית. בעונתו הראשונה בגואנגג'ואו כבש 24 שערים בליגה, והוסיף עוד 6 בליגת האלופות שעזרו לקבוצתו לזכות בתואר לראשונה בתולדותיו.

ב-1 בדצמבר 2013 הורחק במסגרת גמר גביע ה-FA הסיני לאחר שפגע בפניו של יאנג האו. 4 ימים לאחר מכן הורחק ל-4 משחקים ונכנס ב-20 אלף יואן סיני. ב-14 בדצמבר הבקיע ברבע גמר גביע העולם למועדונים 2013 בניצחון 0-2 נגד אל-אהלי. ב-21 בנובמבר 2015 הבקיע את שער הניצחון נגד שבאב אל-אהלי שהביא לזכייה שנייה של המועדון בליגת האלופות האסיאתית תוך 3 שנים.

ב-21 בינואר 2016 חתם בשאנגחאי SIPG תמורת כ-132 מיליון יואן סיני. ב-4 באפריל 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 הגד קוואסאקי פרונטאלה בשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-18 בספטמבר הבקיע שער בניצחון נגד קבוצתו לשעבר גואנגג'ואו אוורגראנד, שהיה גם הניצחון הראשון של שאנגאחי נגד גואנגג'ואו. בעונת 2018 זכה עם המועדון באליפות סין, שהייתה גם האליפות הראשונה של המועדון.

ב-9 ביולי 2019 אלקסון חזר לקדנציה שנייה בגואנגג'ואו. ב-20 ביולי כבש שלושער בדרבי נגד גואנגג'ואו R&F.

### החזרה לברזיל

ב-12 באפריל 2022 חתם בגרמיו מהליגה הברזילאית השנייה עד לסיום העונה. בגרמיו כבש 4 שערים ב-23 הופעות ובסיום העונה שוחרר מהמועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

בספטמבר 2011 זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל, אך לא זכה לדקות משחק בה.

באוגוסט 2019 קיבל אזרחות סינית וזומן לנבחרת סין. אלקסון הפך לכדורגלן הראשון בנבחרת שאין לו שורשים סינים. לאחר מכן, נאלץ לשנות את שמות ל**איי קסן** בגלל החוק הסיני. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-5 נגד המלדיביים, בו כבש צמד.

עם חזרתו לברזיל הודיע על פרישה מנבחרת סין.

תארים
-----

ויטוריה
* אליפות באיאנו: 2009/2010
* קופה דו נורדסטה: 2010

בוטפוגו
* טאצ'ה ריו: 2012

גואנגג'ואו אוורגראנד
* ליגת העל הסינית: 2013, 2014, 2015, 2019
* ליגת האלופות האסיאתית: 2013, 2015

שאנגאחי SIPG
* ליגת העל הסינית: 2018
* גביע ה-FA הסיני: 2019

גרמיו
* רקופה גאוצ'ה: 2022

נבחרת ברזיל
* סופרקלאסיקו דה לאס אמריקאס: 2011

אישיים
* נבחרת העונה בליגת האלופות האסיאתית: 2013, 2014
* כדורגלן השנה של ההתאחדות לכדורגל בסין: 2014
* נעל הזהב הסינית: 2013, 2014
* נבחרת העונה בליגת העל הסינית: 2013, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלקסון** בוויקישיתוף
* אלקסון, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אלקסיוס פרידריך כריסטיאן, דוכס אנהלט-ברנבורג** (בגרמנית: **Alexius Friedrich Christian von Anhalt-Bernburg**; ‏12 ביוני 1767 – 24 במרץ 1834), היה נסיך גרמני מבית אסקניה, אשר שלט באנהלט-ברנבורג בין השנים 1796–1834.

ביוגרפיה
--------

אלקסיוס פרידריך כריסטיאן נולד ב-12 ביוני 1767 בבאלנשטדט, והיה הבן היחיד של פרידריך אלברכט, נסיך אנהלט-ברנבורג ולואיזה אלברטינה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-פלן, בתו של פרידריך קרל, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-פלן.

הוא ואחותו פאולינה קיבלו חינוך מעולה. לאחר מותו של אביו בשנת 1796, אלקסיוס פרידריך כריסטיאן ירש את אנהלט-ברנבורג.

שנה מאוחר יותר, בשנת 1797 התווספו לאנהלט-ברנבורג היו חלק משטחי אנהלט-צרבסט, שכללו את הערים של קוזוויג ומיהלינגן, אשר היוו כשליש מהנסיכות שחולקה. בשנת 1812 עם הכחדה של בית אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, ירש אלקסיוס את הוים וכמה מובלעות פרוסיות.

אלקסיוס שיפר את החינוך עם בניין והרחבה של הרבה כנסיות ובתי ספר. הוא הפגין עניין מיוחד בהרחבת רשת הכבישים, ובמיוחד באזורים שהצטרפו לנסיכות לאחרונה. כמו כן, הוא התעניין בכריית מתכות לתעשייה, ואף יזם כמה פרויקטים של בנייה, כגון זאלבריקה בברנבורג, שנהרס מאוחר יותר.

בשנת 1807 הועלה אלקסיוס פרידריך כריסטיאן למעמד דוכס, על ידי פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בעקבות פירוק האימפריה הרומית הקדושה, יחד עם דודניו, הדוכסים של אנהלט-דסאו ואנהלט-קתן, ולאחר מכן הצטרף לקונפדרציה של הריין. חלק מחייליו נלחמו לצד נפוליאון בטירול, ספרד, רוסיה, גדנסק וקולם. ב-13 בדצמבר 1813 הוא פרש מהקונפדרציה של הריין, ובשנים 1814 ו-1815 שלח את חייליו להילחם בבלגיה ובצרפת לצד בעלות הברית. ב-8 ביוני 1815 הוא הצטרף אל הקונפדרציה הגרמנית.

בענייני דת, הוא היה סובלני ונאור; בשנת 1820 הוא הכריז על הלותרניזם כדת רשמית של המדינה. בשנת 1826 הוא הצטרף לאיחוד המכס הגרמני, ובשנת 1829 הוא הקים קרן אזרחית ליתומי ואלמנות משרתיו.

ב-24 במרץ 1834 מת אלקסיוס פרידריך כריסטיאן בבאלשטדט, ובנו אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג עלה לשלטון במקומו.

משפחתו
------

ב-29 בנובמבר 1794 התחתן אלקסיוס פרידריך כריסטיאן בקאסל עם מריה פרדריקה מהסן-קאסל, בתם של וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן ווילהלמינה קרולינה, נסיכת דנמרק, ממנה היו לו ארבעה ילדים:

* קתרינה וילהלמינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג (1796).
* לואיזה, נסיכת אנהלט-ברנבורג (1799 – 1882), התחתנה עם פרידריך וילהלם לודוויג, נסיך פרוסיה.
* פרידריך אמדאוס, נסיך הכתר של אנהלט-ברנבורג (1801).
* אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג (1805 – 1863).

ב-11 בינואר 1818 התחתן אלקסיוס פרידריך כריסטיאן בשנית, בנישואים מורגנטיים עם דורותיאה פרדריקה פון זוננברג, אשר קיבלה את התואר ברונית הוים, אולם היא מתה כעבור 4 חודשים ללא ילדים.

ב-2 במאי 1819 התחתן אלקסיוס פרידריך כריסטיאן בשלישית, עם ארנסטינה שרלוטה פון זוננברג, אחותה של אשתו השנייה, והעניק אף לה את התואר ברונית הוים, אולם גם ממנה לא היו לו ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלקסיוס פרידריך כריסטיאן, דוכס אנהלט-ברנבורג** בוויקישיתוף
* אלקסיוס פרידריך כריסטיאן, דוכס אנהלט-ברנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16296708b (data)
* GND: 104173130
* ISNI: 0000 0000 0395 0520
* VIAF: 61982361
* WorldCat: viaf-61982361

 |
הרב **משה חייבי** (1836 ה'תקצ"ו – 1939 ה'תרצ"ט) היה רבה של שכונת "מחנה יוסף" בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

משה חייבי נולד בעיר תעיז שבתימן. עוד בילדותו התגלה כעילוי, ולכן נשלח ללמוד בבית המדרש בעיר הבירה, צנעא. בגיל ארבע עשרה הוסמך על ידי חכמי צנעא לשוחט ובודק. בהמשך חייו התפרסם כרב, מורה וכתלמיד חכם והעמיד תלמידים לרוב. 

הרב משה חייבי היה חובב ציון מובהק וכל חייו נכסף לארץ הקודש על אף שבתימן לא הכירו את הציונות בנוסח האירופי שלה.
הרב שתה בצמא את הסיפורים על ארץ ישראל וירושלים ומוסדות התורה שבה, ובעלייתו לארץ הפך את חלומו למציאות.

בגיל שבעים שנת תרס"ו (1906) נטש את עירו ואת ביתו נפרד מקהל תלמידיו, ועלה לארץ ישראל, לאחר שפגש בעיר מולדתו שליח מהארץ בשם אברהם נדאף, שהרבה לספר לו עליה. שמו של הרב משה הלך לפניו ובין הבאים לשמוע את דברי התורה מפיו היה אהרן שלוש מייסד נווה צדק הסמוכה.
ביתו של הרב שימש כבית כנסת, כתלמוד תורה לילדים וכבית מדרש לשוחרי תורה.

בזמן מלחמת העולם הראשונה במסגרת גירוש יפו ותל אביב הוגלה הרב בן השמונים לצפת, ושם שהה עם משפחתו עד לאחר סיום המלחמה, שלאחריה חזר ליפו.

הרב חייבי נפטר בשיבה טובה (בגיל 103) בשנת תרצ"ט (1939). 
שלושים ושלוש שנים חי רבי משה חייבי בארץ ישראל, ביפו ובתל אביב. בכל הימים האלו לא פסק פיו מלימוד התורה ולא הפסיק להרביץ תורה בתלמידיו.
הרב משה חייבי היה מאנשי הרוח הבולטים של עדת בני תימן, אבל אזור השפעתו לא הצטמצם רק בעדה זו אלא הקיף את כלל ישראל.

הנצחתו
------

בי"ח טבת התשנ"ג, 11 בינואר 1993, בלשכת ראש עיריית תל אביב-יפו דאז, שלמה להט, הוכרז על קריאת רחוב בתל אביב יפו על שמו.

למעמד זה הוזמנו והגיעו: הרב יוסף צוברי הרב הראשי לעדה התימנית בתל אביב יפו, אהרון חייבי שופט בדימוס, מאיר בן דב- סגן ראש עיריית תל אביב יפו דאז, הרב מורדכי יצהרי- סגן ראש עיריית תל אביב יפו. ובנו הרב יעקב חייבי.
**אָלֶקְסִי קוֹפֵּיוֹ סַאנְצֶ'ס** (בספרדית: **Alexis Copello Sánchez**; נולד ב-12 באוגוסט 1985) הוא אתלט קובני-אזרי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (ברלין 2009), אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (גוודלחרה 2011) וסגן-אלוף אלוף אירופה (ברלין 2018) בקפיצה משולשת.

ביוגרפיה
--------

ההצלחה הבינלאומית של קופיו החלה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים בשנת 2006, שם זכה במדליית כסף. שנתיים מאוחר יותר זכה במדליית ארד באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה. 

באולימפיאדת בייג'ינג סיים קופיו במקום 13 בקפיצה משולשת, כשקפץ למרחק של 17.09 מטר. בשנת 2009 זכה באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה.

### מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בברלין, גרמניה באוגוסט 2009 זכה קופיו במדליית ארד בקפיצה משולשת עם תוצאה של 17.33 מטר, אחרי פיליפס אידוו מבריטניה (17.73 מטר) ונלסון אבורה מפורטוגל (17.55 מטר).

בשנת 2010 קבע קופיו את האישי שלו בקפיצה משולשת באולם, 17.24 מטר ובתחרות שנערכה באווילה, ספרד ב-17 ביולי 2011 קבע את שיאו האישי באצטדיון בקופצו למרחק של 17.68 מטר. 

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בספטמבר אותה שנה סיים קופיו במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.47 מטר. באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בגוודלחרה בתוצאה של 17.21 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2012 סיים קופיו במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.92 מטר. תוצאה זהה קבע באולימפיאדת לונדון (2012), שם סיים במקום השמיני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלקסי קופיו** בוויקישיתוף

* אלקסי קופיו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אלקסי קופיו, באתר olympedia.org
* אלקסי קופיו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* אלקסי קופיו, באתר ליגת היהלום
* אלקסי קופיו, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 197592

 |
**היוזמה הלאומית למינהל ולשינוי בסוריה** (NIACS; בערבית: **المبادرة الوطنية للإدارة والتغيير في سوريا**) היא מפלגה פוליטית סורית. מנהיג המפלגה הוא חסאן א-נורי, איש עסקים עשיר, שר וחבר פרלמנט שהתייצב בבחירות לנשיאות סוריה 2014 וקיבל 500,279 קולות, 4.3% מכלל הקבוצות. המפלגה טענה כי תתמודד עם שחיתות, תקדם משק אפקטיבי ותקדם שינוי בסוריה.

המפלגה תיארה את הליברליות הכלכלית בכך שהיא התחייבה לחלק מחדש את עושרן של המשפחות המעטות השולטות במדינה ולבנות מחדש את מעמד הביניים של המדינה. המפלגה הוקמה בשנת 2012 וקיוותה ליצור מנגנוני אינטראקציה בין תאגידים וקהילות בסוריה.

ה-NIACS ערער בחשדנות על מערכת השליטה היחידה על ידי חוקת סוריה. למרות ההפסד בבחירות, אמר א-נורי, "הקואליציה נעשתה לעת עתה, כעת שהשחיתות חלחלה אליה, ואני אופטימי להשיג ניצחון בקרוב." 

ה-NIACS מתנגד גם לקבוצות המורדים במלחמת האזרחים בסוריה, ומתח ביקורת על צבא סוריה החופשית ועל ההתערבות בהובלת ארצות הברית בסוריה. הוא גם מתח ביקורת על עמדתה של ישראל.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Kenner, David. "The Biggest Losers".
2. ↑  "Who's who: Hassan Al-Nouri May 29th, 2014 by The Syrian Observer". אורכב מ-המקור ב-2018-07-18. נבדק ב-2015-10-10.
חלק מהברביקן. אזור ציבורי ובתי קפה
ה**ברביקן** (באנגלית: **Barbican Estate**) הוא מיזם מגורים רחב היקף המצוי בצפונה של הסיטי של לונדון.

היסטוריה
--------

קומפלקס הברביקן נבנה באזור של הסיטי שנהרס לחלוטין במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. הקומפלקס תוכנן על ידי האדריכלים צ'מברלין, פאוול ובון, אשר תכננו קודם לכן את אחוזת גולדן ליין הסמוכה. 

המבנה הוא בעל חשיבות אדריכלית בשל סגנונו הברוטליסטי הייחודי ובשל גודלו.

הפרויקט היה יוזמה של איגוד הסיטי של לונדון, אשר שאף להפוך את הסיטי לאזור מגורים. בעקבות מלחמת העולם השנייה וההרס האדיר שנגרם לסיטי, בשנת 1950 רק כ-5,000 תושבים התגוררו בסיטי מהם 50 בלבד באזור קריפלגייט. ב-19 בספטמבר 1957 הוחלט להקים בקריפלגייט שכונת מגורים.

הקומפלקס נחנך רשמית בשנת 1969 וכיום מתגוררים בו כ-4,000 דיירים ב-2,013 דירות. הקומפלקס בנוי בטון חשוף, ועורר ביקורות רבות בעת בנייתו.

תיאור הקומפלקס
--------------

מגדל שייקספיר
כחלק מהקומפלקס נבנו שלושה מהבניינים הגבוהים בלונדון - מגדל קרומוול, מגדל שייקספיר ומגדל לודרדייל שגובהם 123 מטרים ובהם 42 קומות. 

כמו כן כולל האתר את מרכז האמנויות ברביקן, ובסמוך אליו את מוזיאון העיר לונדון, בית הספר לבנות של לונדון, ובית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברביקן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ברביקן
* ברביקן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ההיסטוריה של הברביקן
* אתר Barbican Living
* הברביקן באתר איגוד העיר לונדון

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542614405171

 |
**סטיוארט פרקוף** (באנגלית: **Stuart Z. Perkoff**;‏
1934–1974) הוא משורר יהודי-אמריקאי.

סטיוארט פרקוף היה מהמשוררים הבולטים של התחייה השירית בארצות הברית, בשנות השישים, המכונה גם "תחיית דור הביט". פעילותו הספרותית התרחשה בעיקרה בשנות החמשים והששים בעיר ווניס, קליפורניה. הוא היה ידידם של יוצרים ידועים כגון צ'ארלס בוקובסקי, אלן גינזבורג, ריצ'רד בראוטיגן, לורנס פרלינגטי, ג'ק קרואק ואחרים. סטיוארט פרקוף היה קריין מצוין ולפי עדויות של בני הדור נשפי הקריאה שלו היו מרתקים.

סטיוארט פרקוף שאף להגיע למיצוי החוויות של החיים והאמנות, בין היתר על ידי שימוש בסמים ובאמצעים מעוררים אחרים. נראה שאיבד עצמו לדעת, לאחר שצרך מנות יתר של הסם הרואין. סטיוארט פרקוף פרסם כעשרה כרכי שירה, מהם שיצאו לאחר מותו המוקדם. שירים בודדים שלו תורגמו לעברית בידי עודד פלד, גיורא לשם, משה דור ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר אמריקאי על יצירותיו של פרקוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007338176505171
* GND: 173233546
* ISNI: 0000 0003 8251 9182
* LCCN: n87114652
* VIAF: 265629412
* WorldCat (עם VIAF): 265629412

 |
**משכן שילה** הוא שבועון היוצא לאור על ידי 'עמותת משכן שילה', אשר פעילה בגן יבנה וסביבתה. העמותה הוקמה בשנת תשס"ה על ידי משפחת סעידי וזמן לא רב אחר כך החל הגיליון לצאת לאור. ממאפייניו הבולטים הם תמונות רבנים שמעטרות את צידי הדפים, ושירי שבת המודפסים בתחתיתם.

מבנה כתב העת ומרכיביו
---------------------

הגיליון מודפס ב-64 עמודי צבע מלא (בגודל A4) על נייר כרומו, והוא כולל דברי תורה, הגות, הלכה, מוסר ויראת שמים, חידונים, סיפורים (קצרים ובהמשכים), קומיקסים ועוד.

הגיליון הוא כעין חוברת לימוד, כשבחציו הראשון בעיקר דברי התורה, ההגות וההלכה, ובחציו השני סיפורים ומיניהם וחידונים.

הגיליון משמר את המורשת ההלכתית של יהדות עדות המזרח ותימן בכך שמפרסם ליקוטים מדבריהם שאינם מצויים, אך מתפרסמים בו גם דברי רבנים מעדות אחרות. פינת הלכה בלווי חידות (מתוך כתבי הרב עובדיה יוסף), כותב הרב בנימין חותה.

מדור אחד מרכז דברי תורה קצרים, דבר תורה אחד לכל אחת מסעודות השבת. לידו מדור המרכז הלכות קצרות, לכל אחת מסעודות השבת.

בגיליון מספר סיפורי קומיקס בהמשכים, ע"פ סיפורי הרב אהרן מרגלית, נתנאל ובת-אל אפשטיין ועוד.

הגיליון מכיל "סיפורי צדיקים" קצרים, המיועדים (לפי הכתוב בגיליון) לקריאה לילדים לפני השינה, בכל גיליון סיפור לכל אחד מלילות השבוע.

הפצה
----

בשונה מעלוני בית הכנסת, במשכן שילה אין פרסומות והמימון בא בעיקר מתרומות, וגם מהקדשות שמודפסות בתחתית כל עמוד ובשני העמודים שבסוף הגיליון (לעילוי נשמה, לרפואה ועוד).

לגיליון אין מינוי, אלא מפיצים. אנשים המעוניינים להפיץ את הגיליון בשכונתם, תורמים למערכת הגיליון סכום סמלי ומקבלים בכל שבוע מספר גליונות לחלוקה.

הגיליון נפוץ בישראל, ונשלח גם למדינות מסוימות בחו"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

* מספר קובצי "משכן שילה" לדוגמה ניתן להוריד כאן.
* משכן שילה באתר קול הלשון
**סוזאנה מריה ארן** (באנגלית: **Susannah Maria Arne**, הידועה גם בשם סוזאנה מריה סיבר; 1714–1766) הייתה זמרת ושחקנית אנגלייה ידועת-שם, אחותו של המלחין תומאס ארן.

חייה
----

סוזאנה מריה ארן נולדה בלונדון והופיעה לראשונה באופרה הראשונה של אחיה, "רוזמונד", ב-1733. כזמרת אלט (אם כי בראשית דרכה הייתה סופרן), הרשימה את הנדל, שכתב תפקידים במיוחד בשבילה במשיח ובשמשון. עוד שרה באופרות של הנדל את דוד ב"שאול" ותפקידים שונים בהצגות של "דבורה" ו"הרקולס". צ'ארלס ברני אמר, שהנדל "חיבב מאוד את הגברת סיבר, שקולה והליכותיה ריככו את יחסו המחמיר כלפי חסך הידע המוזיקלי שלה".הנדל לימד אותה לשיר את תפקידיה צליל אחר צליל, כיון שהיא לא קראה תווים.

סוזאנה מריה שרה גם בכמה מן האופרות של אחיה, ביניהן, נוסף ל"רוזמונד", "האופרה שבאופרות" ו"דידו ואניאס". הופעתה הראשונה כשחקנית הייתה בתפקיד הראשי ב"זארה" של אהרון היל, בהצלחה רבה. בתקופה זו הופיעה גם בתפקידי שקספיר, שאותם ביצעה בשנים הבאות עם גאריק.

בשנת 1734 נישאה סוזאנה מריה לתיאופילוס סיבר, בנו של המחזאי קולי סיבר, ומאז נודעה בשם זה בחייה המקצועיים. חיי הנישואים לא עלו יפה, אם כי הדרכתו של סיבר שיפרה את יכולת המשחק שלה. בסופו של דבר נפרדו השניים וסוזאנה מריה עברה לדבלין, שם הצטרפה בשנת 1741 לצוות שביצע בהופעת בכורה את משיח של הנדל. אף כי הישגיה כזמרת לא היו מרשימים במיוחד, הביקורות הציגו אותה באור חיובי; ברני כתב על שירתה, כי "הודות לפאתוס טבעי ותפיסה מושלמת של המילים, היא חודרת לעיתים קרובות ללב בעוד שאחרים, העולים עליה לאין ערוך בקול ובמיומנות, מצליחים להגיע רק אל האוזן." השמועה אומרת, שד"ר פטריק דלאני, יועץ הבישוף בקתדרלת סנט פטריק, הכריז, כאשר שמע אותה שרה "נבזה היה" מתוך "משיח" של הנדל, "אישה, על כך יימחלו לך כל חטאייך!"

שערוריית נישואיה הכושלים ופירודה מבעלה דעכה לבסוף ומרת סיבר חזרה ללונדון לנהל קריירה מצליחה כשחקנית טרגדיה בתיאטרון דרורי ליין, בניהולו של חמיה, שם הופיעה עם דייוויד גאריק, אך בסופו של דבר הסתכסכה עמו, עזבה את דרורי ליין, ועברה לבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. "עמה מתה גם הטרגדיה", אמר גאריק על פי השמועה כששמע על דבר מותה. היא בין השחקניות הספורות שנקברו בכנסיית וסטמינסטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוזאנה מריה ארן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Handel's Associates, Handel House Museum, London. Accessed 27 April 2008
2. ↑  Susanna Cibber, National Museum of the Performing Arts (UK). Accessed 27 April 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb129588992 (data)
* GND: 12247936X
* ISNI: 0000 0000 8372 1997
* LCCN: n81028966
* NTA: 339731109
* SNAC: w6s4796d
* SUDOC: 192904930
* VcBA: 495/337161
* VIAF: 35339472
* WorldCat: lccn-n81028966

 |
בהלכות שבת, **החזרה** היא השבת תבשיל למקור חום במהלך השבת, וזאת לאחר שהתבשיל שהה על גבי מקור החום באופן רצוף מלפני כניסת השבת עד להסרתו, והיא אסורה משום מלאכת מבשל. לדוגמה, החזרת כלי ובו תבשיל מבושל שהורד מפלטת שבת.

יש לציין שדין זה עוסק בהחזרה של הכלי ובו התבשיל ישירות על גבי מקור החום, ואינו עוסק בהחזרה בסמוך למקור החום שגדריה קלים יותר, ובהם דן הערך בישול (מלאכה).

החזרת תבשיל שבישולו עדיין לא הושלם אסורה, היות שהמאכל מתבשל מכח פעולה זו, ונתונה במחלוקת אם איסורה מהתורה או מדרבנן.

במקרים בהם מותר להחזיר את התבשיל, מותר להחזירו גם לעל גבי מקור חום חזק יותר ממקור החום בו שהה התבשיל קודם שהוסר. כמו כן מותר להעביר ישירות מאכל שהושלם בישולו מעל גבי מקור חום חלש לעל גבי מקור חום חזק יותר (הדין האחרון אינו פרט של החזרה אלא של השהיה).

תנאי ההחזרה
-----------

### שיטת השולחן ערוך

לפי דעת השולחן ערוך, החזרה מותרת רק בהתמלאות כמה תנאים: 

* בישול המאכל הושלם.
* התבשיל עדיין חם בשיעור 'יד סולדת'.
* ההחזרה היא לכירה גרופה וקטומה ולא לתנור או לכירה לא גרופה וקטומה.
* הכלי לא הונח על גבי הארץ.

### שיטת הרמ"א

הרמ"א מוסיף עוד שני תנאים להחזרה:

* הייתה כוונה להחזיר את התבשיל בעת שהוסר מעל גבי מקור החום.
* בנוסף לכך שהכלי ובו התבשיל לא הונח על גבי הארץ, הוא גם הוחזק באופן רצוף ביד ולא הונח במקום כל שהוא.

הרמ"א מביא גם דעה המתירה להחזיר תבשיל שמבושל כל צורכו אף לתנור, ואף כשהכלי הונח על גבי הקרקע, אך בתנאי שהכלי לא הצטנן מחומו. שיטה זו מבוססת על דעה יחידה לפיה החזרה שנאסרה בשבת היא אך ורק החזרה של תבשיל שהוסר מעל גבי מקור החום קודם לשבת, ולא של תבשיל שהוסר לאחר כניסת שבת. על בסיס שיטה זו מציין הרמ"א שישנו נוהג להחזיר תבשילים אף לתנור, אולם הרמ"א עצמו המליץ שלא להסתמך על דעה יחידה זו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  המחלוקת בדבר זה היא תוצאה של המחלוקת בשאלה האם יש חיוב בבישול מהתורה גם במאכל שהגיע לשיעור בישול של מאכל בן דרוסאי עד שיושלם בישולו. לפי השיטה החולקת עליה, פעולה זו אסורה רק מדרבנן, אם המאכל עבר את שיעור הבישול של מאכל בן דרוסאי
2. ↑  שולחן ערוך, אורח חיים רנ"ג, סעיף ב'
3. ↑  ערוך השולחן אורח חיים סימן רנג סעיף יט

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**החזית לשחרור אריתריאה** מוכרת באריתריאה ובאתיופיה בשם **ג'בהה** (**החזית** בערבית) הייתה ארגון שנלחם למען עצמאות אריתריאה מאתיופיה במהלך מלחמת העצמאות האריתראית ומלחמת האזרחים האתיופית.

היסטוריה
--------

סמל הארגון.
הארגון הוקם בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 במצרים ונלחם כנגד אתיופיה ושליטה, הקיסר היילה סלאסי. התנועה הציבה אתגרים בפני הממשלה האתיופית אולם נכשלה בהשגת מטרתה העיקרית - עצמאות אריתריאה הערבית. אנשי הארגון היו בעיקר מוסלמים בני השבטים הנודדים ממערב אריתריאה ומאזורי החוף. בשנות ה-70 של המאה ה-20 פרשה קבוצה מאנשי הארגון והקימה ארגון שמאל מתחרה בשם שעביה. במהלך שנות ה-80, השעביה החליפה את הג'אבחה בתור ארגון המתקוממים העיקרי. בעת הכרזת העצמאות של אריתריאה ב-1993, ארגון השעביה שינה את שמו לחזית העממית לדמוקרטיה וצדק והוכר כמפלגה היחידה באריתריאה. הג'אבחה הפכה לארגון מתקוממים קטן הפועל בגבול עם סודאן. בכינוס הארגון ב-1995 בעיר גונדר שבאתיופיה הארגון הציג אידאולוגיה שונה מזו של המייסדים, כיום הג'אבחה הוא סיעה בברית הלאומית האריתראית שהיא ארגון גג שמאגד את כל קבוצות ההתנגדות לממשלה האריתראית, ארגון זה מקבל תמיכה צבאית מאתיופיה וממשלת סומליה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם אחד מחברי הארגון

| המחתרות במלחמת האזרחים האתיופית |
| --- |
| כללי | המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית • התנועה הסוציאליסטית הכלל-אתיופית • החזית העממית-מהפכנית הדמוקרטית |
| אריתריאים | החזית לשחרור אריתריאה • החזית העממית לשחרור אריתריאה |
| טיגראינים | הארגון לשחרור תיגראי • האיחוד הדמוקרטי-אתיופי • החזית העממית לשחרור תיגראי |
| אמהרים | התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית • חזית קאפגן הפטריוטית |
| אורומו | החזית לשחרור אורומו • ארגון האורומו העממי-דמוקרטי • החזית האסלאמית לשחרור אורומיה |
| עפרים | החזית לשחרור עפר • החזית הלאומית לשחרור עפר • ארגון העפר העממי-דמוקרטי |
| סומלים | החזית לשחרור מערב סומליה • החזית לשחרור אבו סומלי • המפלגה הדמוקרטית של סומליה המערבית • החזית הלאומית לשחרור אוגדן • החזית לשחרור יאסה וגורגרה |
| הטרור האדום |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007401982705171
* ISNI: 0000 0001 2286 9071
* LCCN: n82029034
* NKC: kn20080129019
* SELIBR: 404725
* SUDOC: 028523415
* VIAF: 133263757
* WorldCat: lccn-n82029034

 |
נחלות שבטי ישראל
**אַכְזִיב** (גם: **כְּזִיב**) הייתה עיר מקראית בנחלת שבט יהודה, אשר זיהויה טרם נתאשר במחקר (אכזיב נוספת הנזכרת בתנ"ך הייתה בנחלת שבט אשר, ונזכרה רבות אצל חז"ל).

אזכורים במקורות
---------------

העיר נזכרת לראשונה בתיאור מעשי יהודה בן יעקב בחבל עדולם: "וַיַּרְא שָׁם יְהוּדָה בַּת אִישׁ כְּנַעֲנִי וּשְׁמוֹ שׁוּעַ ... וַתֹּסֶף עוֹד וַתֵּלֶד בֵּן וַתִּקְרָא אֶת שְׁמוֹ שֵׁלָה, וְהָיָה בִ**כְזִיב** בְּלִדְתָּהּ אֹתוֹ".

העיר נזכרת ברשימת ערי השפלה שבנחלת שבט יהודה: "לִבְנָה וָעֶתֶר וְעָשָׁן וְיִפְתָּח וְאַשְׁנָה וּנְצִיב וּקְעִילָה וְ**אַכְזִיב** וּמָרֵאשָׁה, עָרִים תֵּשַׁע וְחַצְרֵיהֶן".

העיר נזכרת בנבואות החורבן של מיכה הנביא על ערי השפלה: "לָכֵן תִּתְּנִי שִׁלּוּחִים עַל מוֹרֶשֶׁת גַּת, בָּתֵּי **אַכְזִיב** לְאַכְזָב לְמַלְכֵי יִשְׂרָאֵל, עֹד הַיֹּרֵשׁ אָבִי לָךְ יוֹשֶׁבֶת מָרֵשָׁה, עַד עֲדֻלָּם יָבוֹא כְּבוֹד יִשְׂרָאֵל".

יש הסוברים כי לפי הכתוב בספר דברי הימים א': "בְּנֵי שֵׁלָה בֶן יְהוּדָה עֵר אֲבִי לֵכָה וְלַעְדָּה אֲבִי מָרֵשָׁה וּמִשְׁפְּחוֹת בֵּית-עֲבֹדַת הַבֻּץ לְבֵית אַשְׁבֵּעַ וְיוֹקִים וְאַנְשֵׁי כֹזֵבָא וְיוֹאָשׁ וְשָׂרָף אֲשֶׁר בָּעֲלוּ לְמוֹאָב וְיָשֻׁבִי לָחֶם וְהַדְּבָרִים עַתִּיקִים", האזור שימש כאזור תעשייה אשר נועד לשרת את מלכי ישראל.

במכתבי לכיש נזכר יישוב בשפלה בשם **בית אכזי (ב)**, ולפי הסברה המקובלת הכוונה לאכזיב זו.

אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי בימיו העיר הייתה חרבה, ונמצאה בתחום בית גוברין, ליד עדולם.

זיהוי
-----

תל אל בֵּיצָ'ה \ חורבת לבנין
במאה ה-19 זיהה החוקר קלוד קונדר את העיר הקדומה עם חורבה בשם **עין אלכזבה**, בסמוך לקיבוץ נתיב הל"ה של ימינו.

מנגד, יש שזיהו את העיר ב"תל אלביצ'ה" (חורבת לבנין (אנ')), כארבעה וחצי ק"מ מערבית לעדולם, שבו חרסים רבים מהתקופה הישראלית, או בחורבות הנמצאות בסמוך ל"תל קילא" (היא קעילה המקראית) ול"ח'רבת בית נציב" (היא נציב המקראית).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אכזיב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר בראשית, פרק ל"ח, פסוקים ב'–ה'.
2. ↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים מ"ב–מ"ד.
3. ↑  ספר מיכה, פרק א', פסוקים י"ד–ט"ו.
4. ↑  ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוקים כ"א–כ"ב
5. ↑  אהרן דמסקי, משה ויינפלד, **עולם התנ"ך: דברי הימים א'**, תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 214.
6. ↑  שמואל אחיטוב, **אסופת כתובות עבריות**, הוצאת מוסד ביאליק, 1992, עמ' 52.
7. ↑  אונומסטיקון, 172, 1.
8. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך א', 278.
**וורומבי** (שם מדעי: ***Vorombe***) הוא סוג של עוף ענק חסר יכולת תעופה שהיה הגדול שבעופות אי-פעם והשתייך למשפחת האפיאורניים הגדולה שחיה במדגסקר במהלך הרביעון לצידו של קרובו המוכר יותר, האפיאורניס. בסוג ישנו מין אחד אשר התגלה בעיירה "איטמפולו" (אנ') שבמדגסקר כבר ב-1984 אך נחשב במשך שנים למין של אפיאורניס, אך ב-2018 החוקרים ג'יימס הנפורד וסמואל טורביי הפרידו אותו עקב הבדלים במבנה העצמות. 

משמעות שמו של העוף ממלגשית הוא: "עוף גדול". השם ספציפי שלו ניתן על שם גודלו הדומה לטיטאן מהמיתולוגיה היוונית.

משרידי עצם הירך ועצמות החזה הגדולים שלו משערים שהוא הגיע לגובה 3 מטרים ולמשקל של 536-782 ק"ג, גדול יותר מכל עוף אחר, לרבות עופות ענק מהרביעון כמו הדינורמיס והדרומורניס, אם כי האחרון קרוב אליו מאוד. לעוף הענקי לא היו כמעט טורפים והוא חי בערבות ויערות פתוחים כמו היערות הקוצניים של מדגסקר (אנ') או ברמות של מרכז האי. לצידו חיו היפופוטמים, צבי ענק ולמורים ענקיים, כל אלה נכחדו עם הגעת האדם לאי במשך ההולוקן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וורומבי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

שחזור של וורומבי (משמאל) לצד קרוביו האפיאורניס והמולרורניס (Mullerornis).
**סקודה קאמיק** (באנגלית: **Skoda Kamiq**) היא קרוסאובר עירוני בעלת חמישה מקומות, המיוצרת על ידי סקודה משנת 2019. הקאמיק הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2019.

מפרט טכני
---------

הקאמיק כוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה, עם תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.4 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 212 קילומטרים לשעה.

גרסאות
------

מלבד הגרסה הבסיסית במהלך השנים יצרה החברה שתי גרסאות נוספות. הראשונה, **סקודה קאמיק מונטה קרלו**, הגרסה הספורטיבית לגרסה הבסיסית, שהוצגה בתערוכת פרנקפורט בשנת 2019. השנייה, **סקודה קאמיק GT**, גרסת הביצועים הגבוהים לדגם הבסיסי המיועד לסין הכולל מנוע טורבו I4 צילנדרים בנפח 1.4 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס. ה-GT הוצגה בשנת 2019.

גלריה
-----

* סקודה קאמיקסקודה קאמיק
* סקודה קאמיק GTסקודה קאמיק GT

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקודה קאמיק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סקודה קאמיק (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקודה קאמיק 2019 נחשף - הקרוסאובר העירוני הראשון של סקודה, באתר קארטיוב, ‏26 בפברואר 2019
2. ↑  מפקט טכני מלא מאת סקודה, באתר אוטו
3. ↑  סקודה מציגה: קאמיק מונטה קרלו, באתר קארטיוב, ‏05 בספטמבר 2019
4. ↑  לסין בלבד: קאמיק GT, באתר קארטיוב, ‏01 בדצמבר 2019