recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הקורפוס ה-81** (בגרמנית: **LXXXI. Armeekorps**) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם ב-28 במאי 1942, על בסיס הקורפוס ה-32, כחלק מהארמייה ה-15, וכמפקדו מונה אדולף-פרידריך קונצן.

כשהחלה הפלישה לנורמנדי הוחזק הקורפוס במקומו סביב מצר קאלה, ולא נשלח לנורמנדי, עקב מחשבתו של הפיקוד העליון הגרמני שהפלישה היא הסחה לקראת הפלישה האמיתית באזור קאלה. באוגוסט 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ולחם עמה בקרבות בצרפת. בספטמבר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השביעית, ולחם עמה בקרב על אאכן. בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-15, ולחם עמה בקרבות בגרמניה, וב-16 באפריל 1945 הושמד הקורפוס בכיס הרוהר.

מפקדים
------

* אדולף-פרידריך קונצן (28 במאי 1942 - 4 בספטמבר 1944)
* פרידריך-אוגוסט שק (4 בספטמבר 1944 - 20 בספטמבר 1944)
* פרידריך קכלינג (20 בספטמבר 1944 - 10 במרץ 1945)
* ארנסט-גינתר באדה (10 במרץ 1945 - 16 באפריל 1945)

סדר הכוחות
----------

### הפלישה לנורמנדי

בפלישה לנורמנדי כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-17
* הדיוויזיה ה-245
* הדיוויזיה ה-711

### קרב אאכן

בקרב על אאכן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* דיוויזיית הפאנצר ה-116
* הדיוויזיה ה-49
* הדיוויזיה ה-245
* צוות קרב מדיוויזיית הפאנצר אס אס ה-10

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוס ה-81 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-32 (Höheres Kommando z.b.V. XXXII .)
**פליקס גראף פון בותמר** (בגרמנית: **Felix Graf von Bothmer**;‏ 10 בדצמבר 1852 – 18 במרץ 1937), היה גנרל גרמני, שפיקד על דיוויזיה, על קורפוס ואחר כך על ארמיות בחזית המזרחית ובחזית המערבית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון בותמר נולד במינכן שהשתייכה לממלכת בוואריה ב-10 בדצמבר 1852 במשפחת אצולה, אביו מקס פון בותמר היה גנרל בווארי שפיקד על חיל האפסנאות, אמו לורה הייתה מבית פון ריירכט. ב-1871 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי והצטרף לרגימנט המשמר הבווארי. ב-31 באוקטובר 1888 הועלה לדרגת האופטמן ובמקביל מונה למפקד פלוגה ברגימנט המשמר הבווארי. ב-24 באפריל 1890 הועבר למטה הכללי של חיל הצבא השני בווירצבורג וב-25 באפריל 1891 למחלקה המרכזית של המטה הכללי. לאחר קידומו למיור ב-20 בספטמבר 1893 הוא הוצב במטה הכללי עד 1 באוקטובר 1895. ב-20 בספטמבר 1895, הוא הוצב במטה הכללי של הדיוויזיה הבווארית ה-1. ב-20 ביולי 1896 הוא מונה למפקד גדוד ברגימנט המשמר הבווארי. ב-17 במרץ 1897 הוא הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-24 בינואר 1899 נכנס לתפקיד ראש המחלקה במטה הכללי של הצבא. ב-21 ביולי 1900 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-14 באוגוסט 1901 מונה למפקד רגימנט המשמר הבווארי. ב-18 במאי 1903 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבת הרגלים הבווארית ה-2, וב-15 בספטמבר 1905 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט ומונה למפקד הדיוויזייה הבווארית ה-2 באוגסבורג. ב-4 בדצמבר 1909 הוא מונה לקולונל הכבוד של משמרות החיים של הארטילריה, וב-4 במאי 1910 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

ב-2 בדצמבר מונה פון בותמר למפקד דיוויזיית המילואים ה-6, וב-24 בדצמבר מונה פון בותמר למפקד קורפוס המילואים הבווארי ה-2, ופיקד עליו בקרבות בחזית המזרחית. לאחר מכן השתתף עם הקורפוס שבפיקודו במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-7 ביולי 1915 קיבל פון בותמר את העיטור פור לה מריט. ב-8 ביולי 1915 הפך הקורפוס שבפיקודו לארמיית הדרום, עימה השתתף בבלימת מתקפת ברוסילוב בקיץ 1916, ובבלימת מתקפת קרנסקי בקיץ 1917. על הצלחתו בקרבות קיבל פון בותמר ב-19 ביולי 1917 תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט.

ב-4 בפברואר 1918 מונה פון בותמר למפקד הארמייה ה-19 שהוקמה על בסיס המפקדה של ארמיית הדרום שפורקה. הארמייה פעלה בחזית המערבית במסגרת קבוצת הארמיות של אלברכט מוירטמברג, וסייעה בהחזקת הקו בדרום החזית שהיה אזור די שקט.

ב-8 בנובמבר 1918 עבר פון בותמר לייעץ למשרד המלחמה הבווארי, ובדצמבר 1918 פרש לביתו.

פון בותמר נפטר במינכן ב-18 במרץ 1937 והוא בן 84 שנים. פון בותמר נקבר בהלוויה מלכותית לפי הוראתו של היטלר, ונספד על ידי רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה.

עיטורים
-------

* פור לה מריט עם עלי אלון
* צלב האבירים, צלב המפקד והצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף (בוואריה)
* מסדר העיט האדום
* מסדר הכתר
* צלב הברזל דרגה שנייה (1870)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)
* הצלב הגדול של מסדר אלברט עם כוכבים וחרבות (סקסוניה)
* צלב האבירים והצלב של המפקד של המסדר הצבאי של סנט היינריך (סקסוניה)
* הצלב הגדול של מסדר כתר וירטמברג (וירטמברג)

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פליקס פון בותמר** בוויקישיתוף
* Felix Graf von Bothmer at Austrian Commanders באנגלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  משום כך כללה הארמייה בעיקר יחידות מאיכות נמוכה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb160589175 (data)
* GND: 116267542
* ISNI: 0000 0000 2138 1552
* NLP: A2514683X
* VIAF: 47509391
* WorldCat: viaf-47509391

 |
**נקע מולד של מפרק הירך** (באנגלית: **Developmental Dysplasia of the Hip**, ובקיצור **DDH**; נקרא גם **Congenital Dislocation of Hip**, ובקיצור **CDH**), היא תופעה המתרחשת לרוב בלידה. מדובר בפריקה מלאה או חלקית של מפרק הירך, או בפיגור בהתפתחות גג מפרק הירך תקופה קצרה לאחר הלידה.

גורמים
------

נקע במפרק הירך נפוץ במקרים בהם הרחם צר וצפוף ו/או שהתינוק גדול יחסית, או במקרים של לידת עכוז.
המנח התקין של מפרק הירך כאשר הוא במגע עם שקע תואם באגן. כאשר החיבור בין עצם המפרק לשקע אינו תקין, פרק הירך, שאמור לשאת את מירב משקל האדם, לא יתפקד כראוי.

שכיחות התופעה היא כשני מקרים לאלף לידות, והיא מתגלה לרוב בשלב מוקדם. בלידות עכוז שכיחות התופעה גדולה יותר.

חוסר אבחון ואי מתן טיפול מהיר בתופעת פריקת הירך עלולים לגרום להתפתחות לא תקינה של הרגל, שעשויה להוביל לצליעה, לקיצור הרגל, לגדילה עקומה של המפרק ולחוסר שוויון וא-סימטריה בירכיים ובאגן ולהתפתחות דלקת מפרקים ניוונית של מפרק הירך.

אבחון
-----

אבחון פריקה בתינוקות מתבצע על ידי בדיקה גופנית של רופא, בבדיקת אולטרה סאונד או בצילום רנטגן (תלוי בגילו של התינוק הנבדק). בישראל, נבדקים תינוקות על ידי רופא לאחר הלידה באמצעות מישוש והסתכלות על מבנה העצמות של התינוק וחיפוש של א-סימטריה בין קפלי הישבן והמפרקים הגמישים. במקרה של חשש לנקע, נשלח התינוק לאבחון אולטרה-סאונד. המשך ההשגחה מבוצע במסגרת התחנות לבריאות המשפחה (טיפת חלב).

|  |
| --- |
| * סוגי נקעים במפרק הירך (איור A מתאר מפרק תקין, לעומת השאר)סוגי נקעים במפרק הירך (איור **A** מתאר מפרק תקין, לעומת השאר)
 |

טיפול
-----

הטיפול בתופעה מתבצע במספר אופנים שכיחים:

* "רתמת פבליק" - מערכת של רצועות המחזיקות את פרק הירך במקומו התקין, עד שהרקמות הרכות סביב הפרק חזקות דיין ומספקות יציבות לפרק.
* כרית פיסוק - פועלת בצורה דומה ל"רתמת פבליק".
* סד מיוחד לאזור המפרקתי - סד רפואי קשיח המונע תנועה מגושמת של מפרק הירך עד להתחזקות הסחוס והרקמות שמסביבו.

* תינוק בעל רצועות קיבועתינוק בעל רצועות קיבוע
* דיאגרמה של רצועות המולבשות על תינוקדיאגרמה של רצועות המולבשות על תינוק
* דיאגרמה של כרית פיסוק המולבשת על תינוקדיאגרמה של כרית פיסוק המולבשת על תינוק
* שימוש ברצועות האמורות להיעזר בכוח המשיכה לשם טיפול בבעיהשימוש ברצועות האמורות להיעזר בכוח המשיכה לשם טיפול בבעיה

לכל השיטות מטרה דומה; פיסוק של הירכיים, כדי לקבע את ראש עצם הירך ולהחזירו למקומו הטבעי. ברוב המקרים הבעיה נפתרת זמן קצר לאחר השימוש בשיטות אלו, אולם במקרים מסוימים מגבסים את רגליו של התינוק (מהחזה ועד הרגליים). במקרים מסובכים וחריגים אף יותר, מבצעים אקט כירורגי; שיחזור של מפרק הירך, תוך שינוי המבנה הגרמי שלו על ידי חיתוך העצם וחיבורה בעמדה המקנה לפרק יציבות בתוך שקע האגן. 

ההחלטה באיזו שיטה להשתמש מתבצעת בהתאם למצב המפרק, חומרת הבעיה ומשך הזמן לאחר הלידה שבה התפתחה הבעיה.

ראו גם
------

* פריקה
* סחוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נקע מולד של מפרק הירך** בוויקישיתוף
* פריקה של מפרק הירך אצל תינוקות
* יעל קציר, הילדה נולדה עם מפרק ירך גמיש, מה עושים?, באתר הארץ, בלוגים, מבשלת ביד אחת, 15 ביוני 2015, 10:25
* נקע מולד של מפרק הירך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4127503-2

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**דונקי קונג ג'וניור** (באנגלית: **Donkey Kong Jr.**) הוא משחק פלטפורמה משנת 1982 שפותח ופורסם על ידי חברת נינטנדו היפנית. זהו משחק ההמשך למשחק הווידאו המצליח משנת 1981 "דונקי קונג", אך התפקידים של הדמויות המרכזיות הפוכים במשחק בהשוואה למשחק הקודם - מריו (אשר נקרא במקור "ג'מפמן") הוא כעת הנבל ודונקי קונג ג'וניור מנסה להציל את אביו. המשחק פותח בתחילה למכונות הארקייד ובמהלך שנות ה-80 המשחק יצא גם למגוון פלטפורמות ביתיות.

המשחק תוכנן בעיקר על ידי שיגרו מיאמוטו וכמו גם על ידי המהנדס הראשי של חברת נינטנדו גאנפיי יוקוי. מיאמוטו יצר גם את הגרפיקה של המשחק יחד עם יושיו סאקאמוטו. את המוזיקה למשחק הלחין יוקיו קאנהאוקה.

עלילה
-----

גיבור המשחק, דונקי קונג ג'וניור, מנסה להציל את אביו דונקי קונג, אשר נתפס על ידי מריו ונכלא בכלוב.

דונקי קונג ג'וניור חייב להציל את אביו. מריו מנסה לעצור את דונקי קונג ג'וניור על ידי שחרור חיות והצבת מכשולים בדרכו. כאשר דונקי קונג ג'וניור מצליח במסך האחרון להציל את אביו, דונקי קונג משתחרר והפלטפורמה קורסת. בהמשך דונקי קונג בועט במריו אשר עף החוצה מהפריים. בגרסת של המשחק לקונסולת ה-NES מריו מת כאשר הפלטפורמה קורסת.

אזכורים בתרבות הפופולרית
------------------------

במהלך שנות ה-80 הופקה סדרת אנימציה שהתבססה על המשחק בשם "דונקי קונג ג'וניור" אשר שודרה במקור בין השנים 1983 עד 1985. דמותו של דונקי קונג ג'וניור דובבה בסדרה על ידי פרנק ולקר.

דונקי קונג ג'וניור הוא אחד מ-8 הדמויות בהן ניתן לשחק במשחק "Super Mario Kart" שיצא במקור עבור קונסולת המשחק סופר נינטנדו. דונקי קונג ג'וניור הוא גם דמות בה אפשר לשחק במשחק "Mario's Tennis" שיצא לקונסולת משחקי הווידאו וירטואל בוי ובמשחק "Mario Tennis" שיצא לקונסולת משחקי הווידאו נינטנדו 64.

דונקי קונג ג'וניור הוא אחד מהדמויות במשחק "Super Mario Maker" אשר השחקן מסוגל להפוך אליו כאשר במהלך המשחק הדמות בה משחקים אוכלת פטריות קסם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דונקי קונג ג'וניור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17094634x (data)
* MusicBrainz work: c63766c7-a734-45bc-9fbb-03cc26d98d4a

 |
**זֶ'ליוּ מִיטֶב זֶ'לֵב** (בבולגרית: **Желю Митев Желев**;‏ 3 במרץ 1935 - 30 בינואר 2015) היה פוליטיקאי וסופר בולגרי, אשר בין 1990 ל-1997 כיהן כנשיאה הראשון של בולגריה, היה הראשון שקיבל את אמון העם הבולגרי ונבחר לתפקידו בבחירות דמוקרטיות אשר נערכו ב-1992.

ז'לב נולד בכפר וסלינובו שבמחוז שומן, בממלכת בולגריה. ב-1958 הוא רכש תואר בפילוסופיה מאוניברסיטת סופיה וב-1974 הוסמך כדוקטור לפילוסופיה.

ז'לב היה חבר המפלגה הקומוניסטית הבולגרית, אך ב-1965 סולק ממנה, ונאסר עליו להתגורר בסופיה. ב-1981 פרסם את ספרו "הפאשיזם", ובו ניתח את המשטרים הפאשיסטיים בגרמניה הנאצית, באיטליה הפאשיסטית ובמדינה הספרדית. הספר הציג עקרונות בסיסיים להתנהלות משטרים פאשיסטיים, ומבלי למתוח ביקורת ישירה על השלטון הקומוניסטי, הציג מאפיינים דומים בין שתי שיטות המשטר. הספר הפך את ז'לב לדיסידנט של המשטר, ובהוראת השלטונות נגנז הספר וכל העותקים שפורסמו רשמית הושמדו. עם זאת פורסם הספר באופן מחתרתי במדינה וזכה לתפוצה נרחבה.

במהלך סתיו העמים היה ז'לב ממקימי תנועת איחוד הכוחות הדמוקרטיים, אשר עם קריסת השלטון הקומוניסטי התמודדה בבחירות לפרלמנט. ב-1990 הוא נבחר לפרלמנט הבולגרי, וב-1 באוגוסט, לאחר התפטרות הנשיא המכהן פטר מלאדנוב, הוא נבחר על ידי האספה הלאומית לנשיאה השני של בולגריה. ב-1992 נערכו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות לנשיאות בולגריה לאחר תום השלטון הקומוניסטי, וז'לב נבחר לתקופת כהונה של חמש שנים. בדצמבר 1993 הוא ביקר בישראל ונאם בפני מליאת הכנסת. ב-1996 הגיש את מועמדותו לתקופת כהונה שנייה, אך בבחירות שנערכו ב-1997 הפסיד לפטר סטויאנוב.

בשנת 2009 הביע את רצונו להחלפת המשטר הפרלמנטרי בבולגריה במשטר נשיאותי, בו "למדינה יש ראש ממשלה וגם נשיא, אך לנשיא יש סמכויות מקיפות מספיק לשלוט ברשות המבצעת".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ליו ז'לב** בוויקישיתוף
* Zhelyu Zhelev - The dissident president, באתר sofiaecho.com, אוחזר ב-7 באפריל 2012 (באנגלית)
* ז'ליו ז'לב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הישיבה המאה-וחמישים-ושש של הכנסת השלוש-עשרה, באתר הכנסת, אוחזר ב-7 באפריל 2012.
2. ↑  Calls for Electing Prime Minister Borisov for Bulgaria's President Gain Momentum (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פטר מלאדנוב** | **נשיאי בולגריה** 1 באוגוסט 1990 – 22 בינואר 1997 | **הבא**:**פטר סטויאנוב** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90622950
* BnF: cb12387986b (data)
* GND: 119073110
* ISNI: 0000 0001 0909 6959
* LCCN: n79113654
* NKC: jn19990210671
* NLP: A24732898
* NTA: 148647960
* SUDOC: 032954166
* VIAF: 64420175
* WorldCat: lccn-n79113654

 |
**פארק פורסיית'** (באנגלית: **Forsyth Park**) הוא פארק עירוני גדול בעיר סוואנה, ג'ורג'יה, במרחק לא רב מדרום לככרות של הרובע ההיסטורי. שטחו כ-120 דונם, והוא הפארק הראשון מתוך שורה של פארקים שייפו את בעיר. בצפון הפארק גובל ברחוב גסטון, במזרח ברחוב דרייטון, בדרום בשדרת פארק ובמערב ברחוב וייטקר. מסביב לפארק שהיקפו כ-1.6 ק"מ, שוכנים בתים היסטוריים משופצים רבים. 

בתחום הפארק ערוגות פרחים, עצי אלון גבוהים (בחלק הצפוני), שבילי הליכה, מבצר ישן עם בית קפה ובמה, מגרש משחקים לילדים, גן ריחני המיועד לעיוורים. בחלק הדרומי של הפארק ישנם מגרשי טניס, כדורסל, כדורגל ופריזבי וכן מגרש הבית של קבוצת הראגבי "סוואנה שמרוקס קלאב". בפארק פורסיית' מתארגנים קונצרטים, הצגות קולנוע, ופסטיבל הג'אז השנתי של סוואנה. מתקיימים בו גם פיקניקים וחתונות. בקצה הצפוני יש מזרקה לבנה גדולה, שעוצבה בשנת 1858. ביום פטריק הקדוש נוהגים לצבוע אותה בירוק. 

באמצע הפארק ניצבת החל משנת 1879 אנדרטה לזכר גבורי קונפדרציית הדרום (Confederate Memorial).

תולדותיו
--------

הפארק הוקם בשנות ה-1840 על 40 דונם ראשונים שנתרמו למטרה זו על ידי ויליאם הוג'סון.

בעקבות תרומה נוספת של מושל ג'ורג'יה, ג'ון פורסיית', שטח הפארק הגיע ל-120 דונם.
משום כך בעקבות הרחבתו בשנת 1851 קיבל הפארק את שמו של פורסיית'.

בתרבות הפופולרית
----------------

* בסרט פסגת הפחד של מרטין סקורסזה ניתן לראות את המזרקה בפארק פורסיית', לצד מראות אחרים מן העיר סוואנה.
* סוואנה, והפארק בפרט, מככבים בסרט חצות בגן הטוב והרע בבימוי של קלינט איסטווד, ולפי ספרו של ג'ון ברנדט. ג'ון קיוזק בתפקיד הכתב ג'ון קלסו, מטייל ומשוחח באחד משבילי הפארק עם סוחר האמנות המואשם ברצח ג'ים ויליאמס, הגבור הראשי של הסרט ."גן הטוב והרע" בסרט הוא בית הקברות בונוונצ'ר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק פורסיית'** בוויקישיתוף
* פארק פורסיית', ברשת החברתית פייסבוק
* פארק פורסיית' באתר מוקדש להיסטוריה של דרום ארצות הברית
* באתר virtual tourist(הקישור אינו פעיל)
* פארק פורסיית' עם המזרקה
* אתר מדריך התיירות פודור'ס
הרב **אהרן בידרמן** (נולד בי"ג באב ה'תשי"ח, יולי 1958) הוא האדמו"ר מלעלוב בבית שמש, לו החצר הגדולה ביותר מבין שאר חצרות בית לעלוב.

קורות חיים
----------

נולד כבן שני לרבי שמעון נתן נטע בידרמן (השני), גדל והתחנך אצל סבו הרב משה מרדכי בידרמן מלעלוב. נישא לנכדת האדמו"ר רבי יעקב הלברשטאם מטשאקווא, ולאחר נישואיו התגורר בארצות הברית.

כיהן כרב חסידי לעלוב בארצות הברית.

לאחר פטירתו הפתאומית של אביו, בליל יום הכיפורים התש"ע, הוכתרו שלושת בניו לאדמו"רים. הרב אהרן הוכתר לאדמו"ר מלעלוב בבית שמש, ומרבית חסידי אביו קיבלו את הנהגתו.

לחצר בראשותו מוסדות חינוך בבית שמש, תלמוד תורה וישיבה קטנה. חסידיו הקימו בתי כנסיות בערים נוספות, כמו בבני ברק ובצפת.

הנהגות
------

נוהג לעלות עם קהל חסידיו לחג ראש השנה בירושלים, על פי מנהג אביו וזקניו לשהות בירושלים בימי ראש השנה. בשבת פרשת בהעלותך הוא נוהג לשהות עם חסידיו במירון, לשבת התאחדות שנתית.

קישורים חיצוניים
----------------

* בית שמש: ההדלקה של הרבי מלעלוב, באתר בחדרי חרדים, 6 בדצמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב בלוי, ‏שבת בהעלותך • כמסורת של שנים חסידי לעלוב שבתו במירון • גלריה, באתר JDN‏, 30 במאי 2021
**פייר רוד** (בצרפתית: **Jacques Pierre Joseph Rode**; ‏16 בפברואר 1774 – 25 בנובמבר 1830) היה כנר, מלחין ופדגוג צרפתי.

ביוגרפיה
--------

רוד נולד בבורדו, אקיטן. בגיל 13 יצא לפריז והיה לתלמידו של ג'ובאני בטיסטה ויוטי. ויוטי ראה בו כישרון רב, ולא גבה ממנו תשלום על לימודיו אצלו. רוד המשיך את המסורת של מורו, שהצטיינה בצליל מעודן, כיאה לסגנון האיטלקי. (לדוגמה: שימוש בטכניקת פורטמנטו, סוג של גליסנדו). בשנת 1802 הוציא רוד, יחד עם רודולף קרויצר ופייר באיו, את המתודה הרשמית של הקונסרבטואר של פריז לנגינה בכינור. במהלך תקופת המלחמות הנפוליאוניות יצא רוד לסיורים ברחבי מערב אירופה, ואף חי מספר שנים (1804 – 1809) ברוסיה, בסנט פטרבורג ובמוסקבה. בעת שהותו שם התאכסן אצל המלחין פרנסואה-אדריאן בואלדייה.

כשחזר לפריז מצא שדעת הקהל השתנתה כלפי המוזיקה שלו. לואי שפור כתב שרמת הנגינה של רוד ירדה באופן משמעותי. לפי עדויות היסטוריות אחרות נבע הדבר ככל הנראה כתוצאה מדלקת שגרמה לכשל במערכת הלימפה, ומנעה ממנו להפיק תנועות עדינות די הצורך. בטהובן הקדיש לרוד ולרודולף, ארכידוכס אוסטריה את הסונטה האחרונה שלו לכינור ופסנתר בסול מז'ור op.96. רוד והארכידוכס ביצעו את היצירה בבכורתה בשנת 1812. רוד היה ידוע בביצועיו של הקונצ'רטי של ויוטי והקונצ'רטי פרי עטו. בתקופת שהותו בברלין (1814 – 1819) כתב רוד 24 קפריצ'י לכינור סולו, ככל הנראה בהשפעת 24 קפריצ'י לכינור מאת פגניני. ב-1828 ביצע רוד את ניסיונו האחרון בהופעה בקונצרט פומבי, אשר הסתיים בפיאסקו, וייתכן שגרם להקדמת מותו. הוא נפטר ב-25 בנובמבר 1830 בשאטו דה בורבון, על יד העיירה דמאזאן, לוט וגארון אקיטן.

יצירותיו
--------

רוד בעיקר כתב מוזיקה רומנטית וירטואוזית לכינור: 13 הקונצ'רטי, ה-Quatuors brillants (אוסף של רביעיות מיתרים), 24 הקפריצ'יו לכינור סולו ועוד. כיום המוזיקה שלו כמעט ולא מבוצעת, אך ניכרת בה השפעתו על תלמידו לואי שפור.

ראו גם
------

* ג'ובאני בטיסטה ויוטי
* לואי שפור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר רוד** בוויקישיתוף

* פייר רוד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פייר רוד, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267260105171
* BNE: XX1535466
* BnF: cb14809947d (data)
* CiNii: DA05299343
* GND: 132535122
* ICCU: SBLV259115
* ISNI: 0000 0001 0868 0301
* LCCN: n86134816
* LNB: 000153101
* The Léonore id LH//2364/3 is not valid.
* MusicBrainz: 06baf523-4f51-409e-ab20-e9f854249006
* NDL: 01206897
* NKC: ola2002110301
* NLA: 35399582
* NLK: KAC200601250
* NSK: 000250092
* NTA: 288948343
* RERO: 02-A000138472
* SNAC: w6sx77mw
* SUDOC: 128594713
* Trove: 939206
* VIAF: 8143306
* WorldCat: lccn-n86134816

 |
**אנג'ה ביהלמאייר** (בגרמנית: **Anja Bihlmaier**; נולדה ב-11 באוקטובר 1978) היא מנצחת גרמנייה.

קריירה
------

אנג'ה ביהלמאייר נולדה בשווביש גמונד במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. הוריה שרו במקהלה בכנסייה. מאוחר יותר למדה נגינה בפסנתר ובכינור. מוריה כללו את רולנד באלדיני, יוהנס פיצר ווולקר שטנצל. היא המשיכה בלימודי פסנתר אצל אלזה קולודין באוניברסיטת פרייבורג למוזיקה, ממנו סיימה את לימודיה ב-2003.

ביהלמאייר למדה ניצוח אצל סקוט סנדמאייר באוניברסיטת פרייבורג למוזיקה, וקיבלה תעודת ניצוח בשנת 2006. בשנים 2004 עד 2005 היא החזיקה במלגת ניצוח באוניברסיטת מוצרטיאום שם הייתה תלמידה של דניס ראסל דייוויס וחורחה רוטר. משנת 2005 עד 2008, היא הייתה חלק מפורום המנצחים של מועצת המוזיקה הגרמנית, והשתתפה בניצוח כיתות אמן עם סיאן אדוארדס, פיטר גולקה, גינתר הרביג, גינטר קאלרט, קנת קיסלר, קלאוספטר סייבל וג'אק ואן סטין. מנטורים נוספים לניצוח כללו את קירק טרבור, טסונגיה, ג'ורדנו בלינקמפי, קארן קמנסק ואנטוני הרמוס.

בין השנים 2006 ל-2010, עבדה ביהלמאייר כקורפטיטורית בתיאטרון קובורג, בתיאטרון גורליצה ובתיאטרון סקסוניה בהילדסהיים. בין השנים 2010 ל-2013, עבדה בתיאטרון קמניץ כקאפלמייסטר שני ועוזר למנהל המוזיקלי הכללי. מ-2013 עד 2015, היא הייתה קאפלמייסטר השני של האוצר הממלכתי של הנובר. בין השנים 2015 ל-2018, שימשה כקאפלמייסטר ראשון וסגן מנצח של התיאטרון הממלכתי קאסל. היא הייתה המנצחת השנייה בתואר המנצח בתולדות התיאטרון.

ביולי 2017, ביהלמאייר ניצחה על הפקת ריגולטו בפסטיבל האופרה של סנט מרגרטן, והייתה המנצחת הראשונה בתולדות הפסטיבל. בנובמבר 2018, ביהלמאייר ניצחה על תזמורת הרזידנטי. היא ניצחה לראשונה על התזמורת הסימפונית של לאהטי בדצמבר 2018. במאי 2019, תזמורת הרזידנטי הודיעה על מינויה של ביהלמאייר למנצחת הראשית הבאה שלה, החל מעונת 2021–2022. מינוי זה מציין את התפקיד הראשון שלה בתור מנצחת ראשית. ביהלמאייר היא המנצחת הראשונה שזכתה לתואר המנצחת הראשית של תזמורת הרזידנטי, והמנצחת השנייה שזכתה לתואר המנצח הראשי של כל תזמורת הולנדית. בספטמבר 2019, התזמורת הסימפונית של לאהטי הודיעה על מינויה של ביהלמאייר למנצחת האורחת הראשית הבאה שלה, החל מעונת 2020–2021, עם חוזה ראשוני של 3 עונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנג'ה ביהלמאייר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אנג'ה ביהלמאייר

* אנג'ה ביהלמאייר, באתר MusicBrainz (באנגלית)


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e17de239-2190-484b-96fb-77b552c11ab8
* VIAF: 103167864341622742297
* WorldCat (עם VIAF): 103167864341622742297

 |
נשים צועדות במהלך השביתה
**בשביתה הכללית בבריזבן ב-1912** השתתפו עשרות אלפי עובדים, היא נמשכה חמישה שבועות, המשטרה ניסתה לדכא אותה באכזריות, והיו לה תוצאות חשובות, גם בתחום העבודה וגם בתחום הפוליטיקה.

הגורמים לשביתה
--------------

בריזבן נמצאת בקצה המזרחי של אוסטרליה. בשנת 1910 הוקם האיגוד המקצועי של עובדי החשמליות, וב-18 בינואר 1912 החליטו המעסיקים שאסור לעובדים לענוד את סמל האיגוד המקצועי. העובדים החלו לשבות וערכו הפגנה בהשתתפות של 10,000 תושבים. המעסיקים היו בבעלות אנגלית, והמנכ"ל היה אמריקאי. הוא סירב לשאת ולתת עם איגוד הוועדים של קווינסלנד QCU, ולכן הוקם ארגון שכלל 43 איגודים מקצועיים, שהכריזו על שביתה כללית החל מה-30 בינואר.

מהלך השביתה
-----------

השביתה הייתה מאורגנת היטב. 500 פעילים דאגו לסדר ולעזרה ראשונה. כל יום היו הפגנות וצעדות. הממשלה הגיבה רק כשהשביתה התרחבה ושיתקה את תנועת הרכבות. הם תקפו את המפגינים בכוח ב-2 בפברואר, מה שכונה מאוחר יותר "יום שישי השחור". ראש ממשלת קווינסלנד היה שמרן ופנה לממשלה המרכזית להתערב בכוחות צבא. אך ראש הממשלה המרכזית היה אנדרו פישר, איש מפלגת הלייבור האוסטרלית, פועל לשעבר במכרות של קווינסלנד, והוא סירב להפסיק את השביתה בכוח. גם השובתים פנו לפישר וביקשו עזרה צבאית, אך הוא החליט לתמוך בהם כספית.

דנהם שקל להפעיל אוניית מלחמה גרמנית נגד השובתים. בית המשפט דן בבקשת הממשלה להעניש את השובתים, אך בית המשפט זיכה את השובתים, והיא הופסקה כעבור חמישה שבועות ב-6 במרץ.

תוצאות השביתה
-------------

השביתה חיזקה מאוד את הסולידריות ואת ההזדהות הפנימית של תנועת הפועלים של קווינסלנד. שלוש שנים אחרי השביתה נבחרה מפלגת הלייבור האוסטרלית בפעם הראשונה בקווינסלנד לראשות הממשלה האזורית. פעילי השביתה פוטרו מעבודתם, אך כשהולאמו החשמליות של קווינסלנד, בשנת 1922, הוחזרו פעילי השביתה המפוטרים לעבודה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השביתה הכללית בבריזבן ב-1912** בוויקישיתוף
אנדרס מוסטונן (במרכז) והרכב "הורטוס מוזיקוס" בקונצרט בלוקסמבורג
**אַנְדְרֶס מוּסְטוֹנֶן** (באסטונית: **Andres Mustonen**; נולד ב-1 בספטמבר 1953) הוא כנר ומנצח אסטוני שעבר להתגורר חלקית בתל אביב, בעקבות רעייתו, מאלה טאלבט מוסטונן, שכיהנה מ-2012 עד 2016 כשגרירת אסטוניה בישראל.

ביוגרפיה
--------

מוסטונן נולד בטאלין. הוא סיים את בית הספר הגבוה למוזיקה בטאלין בשנת 1972 וחמש שנים לאחר מכן סיים את לימודיו בקונסרבטוריון הממלכתי של טאלין. הוא השתלם במוזיקה ובכינור באוסטריה ובהולנד ועשה לו שם של מומחה למוזיקה הן באסטוניה והן מחוצה לה. במהלך הקריירה שלו כמנצח הופיע מוסטונן עם תזמורות רבות, בהן הסינפונייטה הקאמרית של ריגה, התזמורת הסימפונית הממלכתית של רוסיה, תזמורת צ'ייקובסקי של רדיו מוסקבה והתזמורת הפילהרמונית של מוסקבה.

מוסטונן ניצח גם על התזמורת הפילהרמונית של סנקט פטרבורג ועבד בשיתוף פעולה עם תזמורות פילהרמוניות בליטא ולטביה. באסטוניה ניצח על התזמורת הסימפונית הלאומית של אסטוניה ועל התזמורת הקאמרית של טאלין. מחוץ לברית המועצות הופיע עם תזמורת רדיו פינלנד ועם מקהלות רבות בגרמניה, שוודיה והולנד.

מוסטונן עשה לו שם בניצוח על יצירות מאת באך, מוצרט, ברוקנר, מנואל קרדוסו, שוסטקוביץ', טלמן, שיץ, סופיה גוביידולינה ואחרים.

סקרנותו של אנדרס מוסטונן עוררה אותו לחיפוש מקורות השראה למוזיקה חדישה במוזיקה ליטורגית עתיקה, כך שבשנת 1972 הוא ייסד את הורטוס מוזיקוס (הגן המוזיקלי), שהוא ההרכב הוותיק ביותר למוזיקה עתיקה הפעיל באירופה, ומאז הקמתו הוא מכהן בו כמנהל מוזיקלי, כסולן וכמנצח. לאורך השנים הופיע ההרכב בפסטיבלים החשובים בעולם, בהם פסטיבל אוטרכט, פסטיבל הבארוק מלמו, פסטיבל הבארוק לופטהנזה בלונדון, פסטיבל המוזיקה העתיקה בגלאזגו, פסטיבל לוקנהאוס באוסטריה, פסטיבל מוצרט בחמניץ ובקונצרטים בכל רחבי העולם, לרבות בפסטיבל יפו, פסטיבל ישראל, ופסטיבל מוסטונן-פסט טאלין-תל אביב בישראל, אירוע שנתי של מוזיקה קלאסית, שבו מופיעים מוזיקאים מאסטוניה בישראל, אותו אנדרס מוסטונן ייסד בשנת 2014. 

ייסד גם את התזמורת האקדמית של הורטוס מוזיקוס, שהוציאה הקלטות רבות לחברות הקלטה שונות. מאז 2011 מרבה מוסטונן להופיע בישראל, בין השאר עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הקאמרטה הישראלית ירושלים והתזמורת הסימפונית ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרס מוסטונן** בוויקישיתוף

* אנדרס מוסטונן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אנדרס מוסטונן, באתר Discogs (באנגלית)
* אנדרס מוסטונן, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו

הערות שוליים
------------

1. ↑  האופרה הישראלית החדשה
2. ↑  אנדרס מוסטונן
3. ↑  המרכז האסטוני למידע מוזיקלי
4. ↑  תוכניית קונצרט "קאמרי בצהרי שישי" של התזמורת הסימפונית ראשון לציון, 18 בנובמבר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300807005171
* BnF: cb139837500 (data)
* GND: 134876717
* ISNI: 0000 0000 8379 749X
* LCCN: n94065646
* MusicBrainz: e765466d-e5fe-47c0-ae60-d2ed4bfff914
* NKC: xx0175060
* VIAF: 46955114
* WorldCat: lccn-n94065646

 |
**מקאם שהאב א-דין** (ערבית: **مقام شهاب الدين**) בנצרת הוא מבנה מקאם המזוהה כקברו של שהאב א-דין, אחיינו של צלאח א-דין, שמצא את מותו בקרב קרני חיטין ב-1187. המקום נמצא מול חאן אל-באשה בדרום השוק העירוני בעיר ובסמוך לבזיליקת הבשורה. במקום שוכן מבנה קטן הנושא כיפה ירוקה ובו חדר בודד. פרוזדור חיצוני מוביל אל חצר קטנה וממנה עולה גרם מדרגות אל הגג, המשמש כמסגד.

מסגד המריבה
-----------

המקום ניצב בליבם של עימותים וחיכוכים בלתי פוסקים בין האוכלוסייה הנוצרית לאוכלוסייה המוסלמית בנצרת, על רקע כוונתם של האחרונים להקים במקום מסגד. התוכנית אושרה על ידי ממשלת ישראל בשנת 1997, ובשל קרבתו הרבה לבזיליקת הבשורה התנגדו לה הנוצרים. המקום זכה לכינויים "מסגד המריבה" ו"כיכר המריבה", וביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 2000 מיקד את תשומת הלב העולמית לעניין. לבסוף קבעה הממשלה בחודש מרץ 2002, לאחר שבחנה את המלצותיה של ועדה מיוחדת בראשותו של שר הבינוי והשיכון נתן שרנסקי, כי המסגד לא יוקם באתר שבו ביקשו להקימו. תחת זאת הציעה הוועדה שבעה אתרים חלופיים להקמתו של המסגד. ההחלטה גררה תגובות גינוי מצידם של פוליטיקאים ערבים ואנשי דת מוסלמים. דובר הכנסייה הקתולית בישראל והקהילה הנוצרית המקומית הביעו קורת רוח. 

בתגובה נבנה במקום מבנה בלתי חוקי, אך הוא נהרס ביום 1 ביולי 2003 לפי צו של בית המשפט המחוזי בנצרת. כאשר החלו דחפורי מינהל מקרקעי ישראל לבצע את מלאכת ההריסה, קרא המואזין במסגד למאמינים להגיע אליו ולהצילו. בתגובה הגיעו כמה עשרות אנשים למקום ובהם שניים מסגני ראש העיר נצרת, אך פעולת ההריסה שגובתה בנוכחותם של כ-500 שוטרים, התנהלה בשקט יחסי. התקרית היחידה שנרשמה במהלך האירוע הייתה פציעתו של שוטר באורח קל כתוצאה מדקירה.

המתיחות בין העדות בנצרת זכתה לאזכור בנאומו של האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר עת ביקר בעיר וערך מיסה בהר הקפיצה בשנת 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקאם שהאב א-דין** בוויקישיתוף
* המקום באתר לשכת התיירות העירונית

* המסגד על הגגהמסגד על הגג
* ציטוט מהקוראן הקבוע מעל מבנה הקבר המבטיח להולכים אחר דת אחרת שאינה האסלאם, שהם מהמרים על הסוס הלא נכוןציטוט מהקוראן הקבוע מעל מבנה הקבר המבטיח להולכים אחר דת אחרת שאינה האסלאם, שהם מהמרים על הסוס הלא נכון
* הפרוזדור המוביל אל החצרהפרוזדור המוביל אל החצר
* חלון המבנה הפונה אל החצרחלון המבנה הפונה אל החצר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nazareth mosque will not be built next to the Basilica of the Annunciation
2. ↑  נהרס "מסגד המריבה" בנצרת; מעטים הפגינו
מרק עדשים מצרי
מרק אזגולין טורקי מבורגול ועדשים אדומות
סוגי עדשים שונות
מרק גרמני עם נקניק דם
**מרק עדשים** הוא מרק שמרכיבו המרכזי הוא עדשים אדומות, ירוקות, צהובות או שחורות עם הקליפה או בלעדיה. המרק מוגש בדרך כלל חם ולרוב כולל מרכיבים מהצומח בלבד, אך עשוי לכלול גם רכיבי בשר. עדשים צהובות ואדומות קלופות נוטות להתפרק במרק ובכך להסמיכו. עדשים הם מוצר יסוד באירופה ובמזרח התיכון.

היסטוריה
--------

בחפירות ארכאולוגיות במערת פרנצ'טי ביוון נמצאו עדשים מהתקופה הפלאוליתית והתקופה המזוליתית. במורייבת ותל אבו הוריירה בסוריה נמצאו עדשים מסוף התקופה המזוליתית ונמצאו גם ביריחו עדשים המתוארכות ל-8000 לפנה"ס. היוונים הקדמונים אהבו מרק עדשים כפי שתיאר אריסטופאנס: "אתה, שמעז להעליב את מרק העדשים, המתוק מכל המעדנים."

מרק עדשים מוזכר גם בתנ"ך: בפרק כ"ה בספר בראשית, עשו מוכר את בכורתו תמורת מרק עדשים אדומות ריחני שבושל בידי אחיו יעקב. במסורת היהודית מרק עדשים מוגש בעת ניחום אבלים, צורתה העגולה של העדשה מסמלת את מעגל החיים. על פי רש"י, מדובר היה ביום פטירתו של אברהם אבינו וכיוון שיש מנהג לבשל לאבלים בסעודת הבראה מאכלים עגולים המרמזים שגלגל חוזר בעולם, בישל יעקב עדשים אדומות עגולות.

ואריציות
--------

מרכיבים נוספים שהמרק כולל לעיתים הם תפוחי אדמה, גזרים, עגבנייה, דלעת, גריסים, סלרי, בצל ופטרוזיליה. תיבול נפוץ הוא שום, עלי דפנה, כמון, שמן זית. את המרק נהוג לקשט בעשבי תיבול קצוצים, או חמאה, שמן זית, שמנת או יוגורט. אל המרק נהוג להוסיף לפני ההגשה קרוטונים או שקדי מרק. מרק עדשים הודי מכיל מגוון תבלינים ארומטיים. במזרח התיכון, נהוג לסחוט לימון משום שלימון מקנה טעם עוקצני שמקל את כבדות המרק.
במצרים, המרק נטחן לפני הגשתו ונאכל באופן מסורתי בחורף.

ערך תזונתי
----------

המרק נחשב למרק מזין מאוד, כמקור לאספקת חלבון, סיבים תזונתיים, ברזל ואשלגן. היפוקרטס המליץ למטופליו על אכילת עדשים כתרופה למחלות כבד.

ראו גם
------

* דאל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרק עדשים** בוויקישיתוף
* שלושה מרקי עדשים חדשים: עם תפו"א, עם אטריות ובשלל צבעים, באתר Xnet‏, 31 בינואר 2017
* רותם מימון, 18 דרכים להכין מרק עדשים, באתר הארץ, 9 בפברואר 2020
* חם בלב: כל הדרכים להכין מרק עדשים מחמם באתר השולחן

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Did You Know: Food History - A Short History of Lentils". *www.cliffordawright.com*. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-10 בדצמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  שבלי הלקט הל' אבלות
3. ↑  Rabbi N. Daniel Korobkin (26 בנובמבר 2008). "Lentil Soup". *Jewish Journal*. נבדק ב-10 בדצמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  רש"י, בראשית, כ"ה, ל'-ל"ד
5. ↑  מנהגי אבלות - עמותת עמיתים
6. 1 2  "Vegetarians in Paradise/Lentil History, Lentil Nutrition, Lentil Recipe". *www.vegparadise.com*. נבדק ב-10 בדצמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Cook in the Moment: Egyptian Red Lentil Soup". נבדק ב-7 בדצמבר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  Salem, Dahlia. "Egyptian Lentil Soup". נבדק ב-7 בדצמבר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
9. ↑  Beans Food Facts, History, Information, Timelines (אורכב 26.01.2011 בארכיון Wayback Machine)
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רן צמח** (נולד ב-30 במאי 1969) הוא פסנתרן ישראלי, שזכה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית לפסנתרנים בטוקיו.

ביוגרפיה
--------

צמח נולד בעיר אשדוד, והחל את לימודי הפסנתר בגיל 6 בהדרכת אמו ואביו. לאחר כשנתיים התקבל לכיתתו של פרופסור אריה ורדי, שעמו למד באינטנסיביות במשך 14 שנים.

בין גיל 11 לגיל 17 זכה ברציפות בפרסים הראשונים בתחרות פרס קלרמונט. בגיל 12 הופיע לראשונה כסולן עם התזמורת הסימפונית ירושלים וגארי ברתיני, בנגינת הקונצ'רטו השני של מנדלסון בשידור חי בקול ישראל. באותה השנה הופיע לראשונה גם עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע קונצ'רטו של באך, וכעבור שנה ביצע עם הפילהרמונית וזובין מהטה את הקונצ'רטו הראשון של רחמנינוב בקונצרט ששודר בטלוויזיה הישראלית ובקול ישראל. מאז הופיע באופן קבוע עם כל התזמורות הישראליות המוכרות, ונתן רסיטלים ושידורים חיים ברדיו.

בנובמבר 1986, בהיותו הצעיר מבין 84 מתמודדים מכל רחבי העולם, זכה במדליית זהב ובפרסים מיוחדים נוספים בתחרות הבינלאומית לפסנתר של יפן בטוקיו. בעקבות הישג זה הוזמן לסיורי קונצרטים רבים ביפן, באירופה ובישראל, והקליט עבור הטלוויזיה והרדיו. כמו כן הופעות חיות שלו הוקלטו על ידי חברת התקליטים "Fontec".

צמח היה ידוע עוד טרם זכייתו בפרס בטוקיו כפסנתרן וירטואוז, וזכה לשבחים מהפסנתרנים מאוריציו פוליני, אריה ורדי וכריסטוף אשנבאך.

צמח הוזמן להשתתף בפסטיבל לציון 100 שנים להולדתו של ארתור רובינשטיין עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית וזובין מהטה. בשנים שלאחר מכן הוזמן להופיע באולמות חשובים ברוסיה, פולין, ארצות הברית, איטליה, בריטניה, יפן ועוד.

בשנת 1991 הוזמן המוזיקאי המצרי טהא נאג'י, המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של קהיר להופעה עם התזמורת הסימפונית ירושלים (זאת הייתה ההופעה הפומבית היחידה עד כה של מוזיקאי מצרי בישראל); צמח היה הסולן בקונצרט זה ששודר בשידור חי בקול ישראל, ובצע בו את הקונצ'רטו הראשון של צ'ייקובסקי .

בהמשך שנות ה-90, המשיך צמח את לימודיו אצל הפסנתרן ראסל שרמן(אנ') בבוסטון, שם סיים את לימודי תואר האמן בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד.

במקביל לפעילותו כפסנתרן קונצרטים עוסק צמח גם בהדרכת ואימון פסנתרנים מתקדמים.

צמח מתגורר עם אשתו וחמשת ילדיהם המשותפים בזכרון יעקב, והוא בוגר תארים ראשון ושני גם במדעי המחשב מהטכניון בחיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רן צמח
* אתר הסטודיו לפסנתרנים וירטואוזים של רן צמח
* הפוגה הגדולה מסונטת ההמרקלוויאר של בטהובן מתוך רסיטל של רן צמח בבוסטון, סרטון באתר יוטיוב (1993).
* ווריאציות הנדל מאת ברהמס, מתוך רסיטל של צמח במוזיאון תל אביב, סרטון באתר יוטיוב, 2016.
* חגי חיטרון, רן צמח, הפסנתרן שחזר מן הכפור, באתר הארץ, 18 בינואר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר של רן צמח
**אהרן ברגמן** (נולד ב-1958) הוא כותב ועיתונאי ישראלי-אנגלי, המתמחה בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי.

קורות חיים
----------

אהרן ברגמן נולד בישראל בשנת 1958. הוא שירת בצה"ל, ונטל חלק במלחמת לבנון הראשונה (1982), במסגרת שירותו כסמג"ד בחיל התותחנים. לאחר המלחמה פרש מהצבא, והחל ללמוד יחסים בינלאומיים ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא גם עבד כעוזר פרלמנטרי בכנסת. בעקבות ריאיון שהעניק לעיתון הארץ בשנת 1988, בו טען כי יסרב לשרת בשטחים הכבושים, עזב את ישראל ועבר לאנגליה. שם הצטרף למחלקה ללימודי מלחמה בקינגס קולג' בלונדון, שם השלים את לימודי הדוקטורט בשנת 1994. ברגמן הוא המחבר של מספר ספרים ומאמרים בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי ומערכות יחסים במזרח התיכון. מאז שנת 1994, שימש ככותב הספדים על אישים מהעולם היהודי ומישראל בעבור הדיילי טלגרף הלונדוני. הוא מרצה במחלקה ללימודי מלחמה ועובד כעיתונאי, ומתגורר בלונדון עם אשתו דנה, ושלושת ילדיו.

ב-2002 חשף אהרן ברגמן בלונדון את זהותו המלאה של סוכן המוסד אשרף מרואן. ב-2019 יצא לאור סרט תיעודי, "המרגל שנפל לאדמה", הסרט מגולל את סיפור חייו ומותו המסתורי של אשרף מרואן, סרט המבוסס על ספרו של ברגמן.

פרסומים
-------

ברגמן חיבר מספר ספרים, בנוסף להיותו מפיק-שותף ויועץ בעבור שתי סדרות טלוויזיה.

### ספרים

ברגמן חיבר ספרים בשפה האנגלית, שתורגמו למספר שפות, ובהן צרפתית, ערבית והולנדית.

* *Living and Working in Israel*
* *Israel's Wars: A History since 1947*
* *Israel and the Arabs: An Eyewitness Account of War and Peace in the Middle East*
* *The Fifty Years War: Israel and the Arabs* (נכתב יחד עם ג'יהאן אל-טאהרי, מלווה את סדרת הטלוויזיה המופיעה למטה)
* *Israël et les Arabes: la guerre de cinquante ans* (צרפתית)
* *Israël en de Arabieren: De vijftigjarige oorlog* (הולנדית)
* *اسرائيل والعرب : حرب الخمسين عاما* (ערבית)
* *Israel's Wars: 1947-93*
* *A History of Israel*
* *Elusive Peace: How the Holy Land Defeated America* (מלווה את סדרת הטלוויזיה המופיעה למטה)

### טלוויזיה

ברגמן היה מפיק-שותף ויועץ אקדמאי בשתי סדרות טלוויזיה של ה-BBC:

* *Israel and the Arabs: The Fifty Years War*
* *Israel and the Arabs: Elusive Peace*

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אהרן ברגמן** |

* האתר הרשמי של אהרן ברגמן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Simon Parkin, Who killed the 20th century’s greatest spy? | Simon Parkin, the Guardian, 2015-09-15 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259171405171
* BNE: XX5423508
* BnF: cb13195381g (data)
* GND: 1068852348
* ICCU: IEIV055197
* ISNI: 0000 0001 1024 6918
* LCCN: nb96022162
* NLK: KAC201607007
* NTA: 153922982
* SUDOC: 035537566
* Trove: 1008494
* VIAF: 34600743
* WorldCat: lccn-nb96022162

 |
**ציטראל** או **לימונל** הוא מרכיב עיקרי בשמן שבצמח עשב לימון, ובשמנים של צמחים אחרים מסוג עשב הלימון, והוא החומר שנותן לעשב הלימון את טעמו ואת ריחו הלימוני. הוא קיים גם בשמנים של ורבנה (לואיזה), מליסה, לימון ותפוז.

גרניאל - טראנס איזומר של ציטראל
נראל - ציס איזומר של ציטראל

תכונות כימיות
-------------

ציטראל הוא תרכובת כימית בעלת הנוסחה הכימית C10H16O. הציטראל הוא אלדהיד שמכיל קשרים כפולים (כלומר הוא גם אלקן), ומופיע בטבע כתערובת של שני איזומרים, ציס וטראנס, אשר מגדירים את הסטריאוכימיה (סידור מרחבי) שלו. לשני האיזומרים יש צבע צהבהב וריח אופייני של לימון. לצורת הטראנס, **גרניאל**, יש ריח חזק לעומת צורת הציס, **נראל**, שריחה עדין ומתוק יותר.

מחקרים
------

במחקר שנערך באוניברסיטת בן-גוריון ובשיתוף פעולה עם מרכז מדע ים המלח והערבה, בראשות ד"ר רבקה אופיר ופרופ' יעקב וינשטין, וד"ר נתיב דודאי מהמחלקה לצמחים ארומטיים במרכז המחקר נוה יער נמצא שציטראל הורג תאים סרטניים מבלי לפגוע בתאים רגילים ולכן הוא עשוי לסייע במלחמה בסרטן. המחקר נעשה על תאים שגדלו בתרבית בתוך מבחנות. ריכוז החומר הדרוש להרג התאים הסרטניים הוא נמוך, ונמצא במשקה שהוסף לו גרם אחד של עשב לימון. על פי המחקר, הציטראל הורג את התא הסרטני על ידי הפעלת מנגנון של מוות תאי מתוכנת.

שימושים
-------

שמנים אתריים המופקים מהציטראל, משמשים בעיסוי לחיזוק שרירים והרגעת כאבי עצבים. שמנים אלה משמשים בתעשיית הסבונים והבשמים. כן, משמש הציטראל כבסיס לחומרי ארומה שונים שדרוש להם ריח אופייני של לימון.

ציטראל יכול לשמש לסינתזה של מספר תרכובות אורגניות, כמו למשל ויטמין A.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ציטראל** בוויקישיתוף
* ציטראל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* צמחי לימונית ולואיזה יכולים להרוג תאים סרטניים
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "גוגלפלקס".
המספר **גוּגוֹלְפְּלֵקְס** (באנגלית: **Googolplex**) הוא 1 ולאחריו גוגול אפסים, או עשר בחזקת גוגול: 10^{{\mathrm {googol}}}=10^{{(10^{{100}})}}.
מאחר שבגוגולפלקס יש גוגול ואחת ספרות, יהיה בלתי אפשרי לכתוב או לייצג את כל הספרות של גוגולפלקס בייצוג עשרוני, גם אם כל החומר ביקום היה משמש כדיו ונייר או כדיסקים קשיחים.

אף שגוגולפלקס נראה מספר חריג בגודלו, לפי "המשפט הטיפשי של האריתמטיקה" כמעט כל מספר טבעי גדול מגוגולפלקס.

אף על פי שבמתמטיקה לא נעשה שימוש בגוגולפלקס, כן נעשה שימוש במספרים הגדולים ממנו משמעותית, כגון מספר סקיוז ומספר גרהאם.

ג'ון הורטון קונוויי וריצ'רד ק. גאי הציעו[דרוש מקור] שהסיומת פלקס תשמש כ-10 בחזקת המספר, כך רצו לצור את המספר גוגולפלקספלקס 10^{{(10^{{googol}})}}. הידוע גם כגוגולדופלקס או גוגולפלקסיאן. אך אף אחד מן השמות הללו אינו בשימוש רחב, ואף אחד מהם אינו נמצא במילונים.

היסטוריה
--------

בשנת 1938 האחיין בן התשע של המתמטיקאי אדוארד קאסנר, מילטון סירוטה, טבע את המונח גוגול שהוא {\displaystyle {{10}^{100}}} ואז הציע מספר גדול יותר בשם גוגולפלקס שהוא "אחד ואחריו אפסים עד שאתה מתעייף". קאסנר החליט לאמץ הגדרה רשמית יותר, משום שאנשים שונים מתעייפים בזמנים שונים ולכן קבע את המספר לערך 10^{{\mathrm {googol}}}=10^{{(10^{{100}})}}.

גודל
----

ספר אופייני יכול להיות מודפס עם
{\displaystyle {{10}^{6}}} אפסים (כ-400 עמודים עם 50 שורות לדף ו-50 אפסים בשורה). לכן, זה דורש {\displaystyle {{10}^{94}}}
ספרים כאלו כדי להדפיס את כל האפסים של גוגולפלקס (כלומר, הדפסה של גוגול אפסים). אם לכל ספר יש מסה של 100 גרם, יהיה להם מסת כולל של {\displaystyle {{10}^{93}}} ק"ג. לשם השוואה, המסה של כדור הארץ היא 5.972×{\displaystyle {{10}^{24}}} ק"ג, והמסה של גלקסיית שביל החלב נאמדת ב -2.5 x {\displaystyle {{10}^{42}}} ק"ג.

ראו גם
------

* גוגול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוגולפלקס** בוויקישיתוף  

* גדי אלכסנדרוביץ', האם גוגולפלקס הוא הסמל של סוף המספרים? (לא), באתר "לא מדויק"
* גוגולפלקס, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   Googol and Googolplex – Numberphile, סרטון בערוץ "Numberphile", באתר יוטיוב (אורך: 07:01)
2. ↑  הספרה 1 ואחריה גוגול אפסים
3. ↑  Carl Bialik, There Could Be No Google Without Edward Kasner, The Wall Street Journal, ‏14 June 2004

|  |
| --- |
| **מספרים טבעיים** |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
| 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 | 38 | 39 |
| 40 | 41 | 42 | 43 | 44 | 45 | 46 | 47 | 48 | 49 |
| 50 | 51 | 52 | 53 | 54 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 | 70 | 80 | 90 | 100 | 200 | 300 | 400 | 500 |

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1,000 | 2,000 | 10,000 | 100,000 | 600,000 | 1,000,000 |

 |
| **אחרים** |
| שמות מספרים | ...0.999 | 666 | 1089 | 1729 | קבוע קפרקר | גוגול | גוגולפלקס | מספר גרהאם |
**זרעית** (ברוסית: **Жаворонок**) היא דרמה קולנועית עלילתית סובייטית בשחור-לבן, שהופקה על ידי אולפן הקולנוע Lenfilm בשנת 1964 על ידי הבמאים ניקיטה קוריחין ולאוניד מנאקר.

בכורת הסרט בברית המועצות על המסכים התקיימה ב-1 במאי 1965 ושודר בטלוויזיה המרכזית באוגוסט של אותה שנה. הסרט גם היה מועמד לפסטיבל קאן לאותה שנה.

עלילה
-----

הכתוביות במבוא הפתיחה טוענות שהסרט מבוסס על עובדות אמיתיות. העלילה מתרחשת בעורפה העמוק של גרמניה הנאצית ב-22 ביוני 1942. כדי לשפר את טווח ירי ודיוקם של תותחי הנ"ט שלהם משתמשים הגרמנים בטנקי שלל שנתפסו מהצבא האדום כ"מטרות חיות". "צוותי המוות" של הטנקים מאוישים על ידי שבויי מלחמה ואזרחים ממחנות ריכוז.

הסרט מספר על הבריחה מהשבי של אחד מצוותים שכאלה של טנק ה-T-34, בשליטת הנהג איוון, שריונר שמוצאו לא ידוע. צוות של שלושה חיילי הצבא האדום ולוחם במחתרת הצרפתית פורצים את עורף האויב לשדה התעופה, הם פוגשים נשים סובייטיות שנמלטו מעבודות כפייה והשמידו גדוד של הצבא הגרמני בדרכן. הם עוברים בעיירה גרמנית ומחדירים פחד בתושביה, אשר ציפו לניצחון מוקדם במלחמה, הצוות מייצר בירה והורס את האנדרטה לאביר הטווטוני הניצבת בה.

מאוחר יותר, בהתנגשות עם הגרמנים, מת הצרפתי מפיצוץ מטען, ומאחוריו שני אנשי הצוות האחרים שיצאו מהטנק. הניצול האחרון, איוון, מת מקליע של צלף גרמני לאחר שנחלץ מהטנק לפני שלעיני הגרמנים הציל את חייו של ילד גרמני קטן שחצה את הכביש.

שחקנים ודמויות
--------------

**צוות T-34:**

* ויאצ'סלב גורנקוב - איוון
* גנאדי יוכטין - פיוטר
* ולרי פוגורלצב - אלכסיי
* ולנטינס סקולמה - הצרפתי

**קצינים וחיילים גרמנים:**

* ברונו אויה - אובר-שטורמפיהרר
* ארווין הבל - שטורמפיהרר קארל
* ג'ניס קטלאפ - אלוף-משנה גרמני המפקח על מבחן הטנק
* היינו מנדרי - מפקד המשטרה החשאית (שירותי ביטחון), שטנדרטנפיהרר
* גונאר פלאסן - חייל אס אס גרמני
* אולב טין - מהנדס צבאי בבגדים אזרחיים בשטח האימונים

הפקה
----

סרגיי אורלוב, תסריטאי הסרט, למד על סיפור זה באחד הגיליונות של "קומסומולסקאיה פרבדה". נאמר בו, כי בגרמניה המזרחית סיפרו על טנקיסטים רוסים שנלכדו במהלך בדיקות של נשק גרמני חודר השריון. הם נמלטו מטווח הירי באמצעות טנק T-34.

ראו גם
------

* T-34 (סרט)

קישורים חיצוניים
----------------

* "זרעית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זרעית", באתר AllMovie (באנגלית)
* "זרעית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "זרעית", באתר לנפילם (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Javoronok на сайте www.festival-cannes.com.
**פרנק מוס** (אנגלית: **Frank Moss**;‏ 5 בנובמבר 1909 – 7 בפברואר 1970) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.

קריירה
------

מוס נולד בעיירה ליילנד שבלנקשייר, והחל את הקריירה שלו במועדון פרסטון נורת' אנד, אליו הצטרף ב-1928. לאחר שנה ו-24 משחקים הוא הצטרף לאולדהאם אתלטיק כמחליפו של השוער הראשון ג'ק האקינג. הוא השתתף ב-29 משחקי ליגה במשך עונה וחצי, ובנובמבר 1931 חתם בארסנל תמורת 3,000 לירות שטרלינג.

מוס תפס מקום קבוע בהרכב של ארסנל במקום צ'ארלי פרידי, ושמר על מקום זה במשך ארבע העונות הראשונות שלו בארסנל; הוא זכה בשלוש אליפויות (1932/1933, 1933/1934 ו-1934/1935) והשתתף בגמר גביע ה-FA של 1932, שהסתיים בהפסד שנוי במחלוקת לניוקאסל יונייטד.

הוא השתתף בחמישה משחקים במדי נבחרת אנגליה, וב-14 באפריל 1934 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 3 - 0 על נבחרת סקוטלנד באצטדיון ומבלי. משחקו האחרון בנבחרת היה משחק שכונה "קרב הייבורי", ובו התמודדה אנגליה מול נבחרת איטליה שהייתה אלופת העולם. מוס היה אחד משבעת השחקנים של ארסנל שהובילו את אנגליה לניצחון 3 - 2.

מוס הוא השוער היחיד בתולדות ארסנל שהבקיע שער במשחק רשמי. ב-16 במרץ 1935 נערך משחק מול אברטון במסגרת הליגה הראשונה, ובמהלכו נפצע מוס ופרק את הכתף שלו. באותה תקופה לא היה מותר להחליף שחקנים, כך שהוא נאלץ לעבור לשחק בעמדת הקשר השמאלי והצליח להבקיע את השער הראשון בניצחון 2 - 0. אולם, משחק זה היה גם האות לתחילת נפילתו של מוס. הוא לא הצליח להתאושש מהפציעה, והשתתף רק בחמישה משחקים נוספים בעונת 1935/1936. בקיץ 1937 הוא קיבל המלצה לפרוש, והוא בן 27 בלבד. הוא הספיק להשתתף ב-161 משחקים במדי ארסנל.

לאחר פציעתו הוא התמנה לתפקיד המאמן של מועדון הארט אוף מידלות'יאן (הארטס) הסקוטי, והפך למאמן הצעיר ביותר בתולדות המועדון והראשון שזכה לאוטונומיה מלאה בבחירת השחקנים. בעונתו הראשונה בהארטס הוא הוביל את המועדון למקום השני בליגת העל הסקוטית, אך ב-1940 התפטר מתפקידו בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן חזר לאנגליה.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (מסת"ב 1-899429-03-4)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב ד"ר **מרדכי (אנג'לו) רפאל חיים הכהן** (באיטלקית: **Angiolo (Angelo) Sacerdoti**;‏ כ"ז בשבט ה'תרמ"ו, 2 בפברואר 1886, פירנצה – ט"ז באדר א' ה'תרצ"ה, רומא) היה רבה הראשי של יהדות רומא וכל יהדות איטליה בין השנים 1912–1935.

ביוגרפיה
--------

נולד בפירנצה, בן למשפחה מיוחסת, מצאצאי מגורשי ספרד. התייתם מאביו בגיל 7. רכש השכלה תורנית וכללית בכוחות עצמו, וכבר בגיל צעיר לימד שיעורים פרטיים כדי לעזור בפרנסת הבית. למד בבית המדרש לרבנים בפירנצה אצל הרבנים צבי פרץ חיות ושמואל צבי מרגליות. במקביל, למד באוניברסיטת פירנצה, וקיבל תואר דוקטור על עבודתו בנושא הרב שמחה לוצאטו. לאחר שהוסמך לרבנות, בגיל 24, החל לכהן כרבה של הקהילה היהודת ברג'ו אמיליה, עוד בטרם נישא.

### כרבה של רומא

בשנת 1912 עבר לכהן כרבה הראשי של הקהילה ברומא, אשר נחשב (באופן לא רשמי) לרבה הראשי של כל יהדות איטליה, במקומו של הרב יצחק חיים קסטיליוני, שנפטר. עם הצטרפותה של איטליה למלחמת העולם הראשונה, בשנת 1915, התגייס מרצונו לצבא האיטלקי, ושרת כמפקד פלוגת הרבנים הצבאיים, בדרגת קפטן. במסגרת תפקיד זה, דאג לחיילים יהודים, ובפרט לכאלה שהוצבו במקומות מבודדים ומרוחקים. הוא דאג למשלוח מזון כשר מפירנצה ולשחרורם של החיילים היהודים בחגי ישראל. לאחר המלחמה חזר לתפקידו האזרחי. הוא פעל רבות לחיזוק הזהות היהודית בקרב היהודים שנטו להתבוללות. בשנת 1925 ייצג את יהדות איטליה וממשלת איטליה בטקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים. בימי השלטון הפאשיסטי, הצליח לשכנע את שר החינוך ג'ובאני ג'נטילה לא להסתפק בפטור לתלמידים היהודים מלימודי דת קתוליות, אלא לייסד בית ספר יהודי ממלכתי, ולצדו ייסד גם מועדון לחיזוק הזהות והשייכות היהודית בקרב בני הנוער. היה ממייסדי איגוד הקהילות היהודיות של איטליה, שנוסד בהוראת השלטון הפאשיסטי, שרצה גוף יציג של כל יהודי איטליה. הוא ניסה להעניק לגוף זה מעמד של רבנות ראשית, אך עסקנים יהודים אחרים מנעו זאת ממנו. בשנת 1933, ניצל את קשריו עם בניטו מוסוליני בבקשה שימתן את צעדיו של אדולף היטלר, אך מוסוליני השיבו שאין בכוחו לעצור את היטלר. הוא החזיר את בית המדרש לרבנים מפירנצה בחזרה לרומא, ועמד בראשו עד לפטירתו. הוא תכנן, בברכת מוסוליני, לארגן כינוס עולמי ליהדות ספרד באיטליה, אך נפטר בטרם הספיק להוציא כינוס זה לפועל. הוא נפטר בט"ז באדר א' ה'תרצ"ה, 18 בפברואר 1935. כאות אבל, לא מינתה הקהילה היהודית רב במשך שנת האבל על מותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' רפאל ר. כהן, **רבה של רומא**, הד-המזרח
* הדף סצ'רדוטי אנגלו רפאל חיים באתר הספרייה היהודית המקוונת (באנגלית).
* אנגלו סצ'רדוטי באתר "רבנים איטלקים" (באיטלקית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  שם המשפחה בעברית נכתב לרוב "כהן" או "הכהן". השם "סצ'רדוטי" הוא תרגום לאיטלקית של המילה "כהן".

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**יצחק חיים קסטיליוני** | **הרב הראשי לרומא** | **הבא**:**דוד פראטו** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007528298805171
* ICCU: CUBV007065
* VIAF: 315202922
* WorldCat: viaf-315202922

 |
**עַפְיָן אירופי** או **עַפְיַן אַנְשׁוֹבִי** (שם מדעי: *Engraulis encrasicolus*) הוא מין דג בסוג עפיין ממשפחת העפייניים (אנשובי). מקום חיותו של העפיין האירופי תלוי בתפוצת מזונו. לכן, כאשר הזואופלנקטון מצוי בקיץ בשפע רב סמוך לפני המים מגיע בעקבותיו גם העפיין. בחורף הוא מצוי בקרבת קרקעית הים.

מאפיינים
--------

אורכו של העפיין כ-15 ס"מ וגופו צר. סנפיר הזנב דמוי מזלג וסנפירי הגב והשת קטנים למדי. קדמת ראשו מחודדת ופתח פיו רחב. לסתו העליונה בולטת יותר מהתחתונה. צבע גבו ירוק ואילו גחונו כסוף, ולתכונות אלה תפקיד חיוני בהטעיית טורפים. זהו דג הנודד בלהקות ענק, המשתרעות לאורך מאות מטרים. בהיותו טרף לבעלי חיים ימיים גדולים, הרי שהנצנוץ הצבעוני והזוהר שיוצרת הלהקה מכלל הפרטים המרכיבים אותה, מבלבלת את ציידי הים, משום שאלה מתקשים להתמקד בפרט אחד. 

עונת הרבייה מתחילה בקיץ ונמשכת עד בוא הסתיו. הנקבה מטילה ביצים הצפות על פני המים, והזכר מפיץ את תאי הזרע בקרבתן. הביצים הצפות נסחפות בזרם המים, וכעבור יומיים-שלושה בוקעים הדגיגים ויוצרים מיד להקות. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל של 4 שנים. 

דגי אנשובי בגאנה
בישראל העפיין הוא דג מאכל מבוקש המוכר בשם אנשובי ונמכר בקופסאות שימורים. במדינות אחרות ניתן לקנותו בשווקים. מינים אחרים במשפחה, בעיקר מאלה המצויים בפרו ובצ'ילה, ניצודים למטרות אחרות כגון ייצור קמח עצמות, חומרי דשן, שמנים ואף מזון לבעלי חיים.

בריאות
------

העפיין עלול להכיל ריכוז של חומצה דומואית (Domoic acid), אשר גורמת ל"הרעלת רכיכות אמנזית" בבני אדם, יונקי ים וציפורים. בנוסף, העפיין מכיל חומצת שתן בדרגה גבוהה, שיכולה לגרום לדלקת הנקראת "שיגדון" (פודגרה). 

העפיין הנמכר בישראל בשם "אנשובי" מכיל כמות גבוהה של מלח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עפיין אירופי** בוויקישיתוף
* עפיין אירופי, באתר ITIS (באנגלית)
* עפיין אירופי, באתר NCBI (באנגלית)
* עפיין אירופי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* עפיין אירופי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עפיין אירופי, באתר FishBase (באנגלית)
* עפיין אירופי, באתר GBIF (באנגלית)
* רפי כהן וגיל ססובר משחקים עם אנשובי, באתר הארץ, 21 במאי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  עפיין אירופי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  עַפְיַן אַנְשׁוֹבִי במילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
3. ↑  ראו Domoic acid בוויקיפדיה האנגלית
4. ↑  ראו Amnesic shellfish poisoning בוויקיפדיה האנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548104805171
* BnF: cb15599983r (data)
* LCCN: sh85043988

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.