recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בלום אונד פוס** (בגרמנית: **Blohm+Voss** נכתב גם **Blohm & Voss** או **Blohm und Voß**) היא חברה הנדסית ומספנה גרמנית, שנוסדה בעיר המבורג בשנת 1877 והתמחתה בבניית ספינות מסוג steel-hulled. הספינה המפורסמת ביותר שנבנתה על ידם היא אוניית הקרב ביסמרק במלחמת העולם השנייה.

בשנת 1930 בעלי החברה ייסדו חברת בת בשם Hamburger Flugzeugbau לייצור כלי טיס. היא נוסדה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, אך בהמשך התמזגה עם חברת האם.

לאחר מלחמת העולם השנייה החברה חוותה קשיים כלכליים, היא הצליחה להתגבר עליהם על ידי הפיכתה לחברה אזרחית תוך החלפת הבעלים.

בשנת 2016 רכשה את חברת הספנות הגרמנית Lürssen וממשיכה להיות ספקית לשווקים האזרחים וגם לצבאיים.

פעילות החברה מגוונת וכוללת גם ניהול נמל בעיר המבורג ופעילות הכרוכה בכך (תפעול ותיקון ספינות הפלגה).

פעילות החברה כיום מתרכזות בעיקר בשלושה תחומים עיקריים והם בניית כלי שיט צבאיים, שירותי תפעול ותיקון לספינות סחר ושייט (אוניית תענוגות), ושיפוץ יאכטות.

שנים מוקדמות
------------

Blohm & Voss נוסדה ב-5 באפריל 1877 על ידי הרמן בלום (Hermann Blohm) וארנסט פוס (Ernest Voss או Voß בגרמנית) בשותפות כמספנה המתמחה בבניית ספינות מסוג steel-hulled. את המספנה הקימו בנמל Kuhwerder על האי Steinwerder בהמבורג על הגדה הדרומית של נהר אלבה, גודלה של המספנה הכיל 15 אלף מטרים רבועים עם 250 מטרים ימיים וכלל שלושה מבנים, כאשר שנים מהם התאימו לספינות עד אורך 100 מטר.

עד שנת 1955 שם החברה כלל את הסימן "גם" (&) בין שני השמות ונכתב B&V.

בשנים אלו השוק ובניית הספינות נשלט על ידי הבריטים כאשר גם לקוחות גרמנים העדיפו ספינות בריטיות. ובשנים הראשונות החברה התמקדה בשירותי תיקון, אך הצליחה לבנות ולמכור שלוש ספינות מסוג Barque. בהמשך החברה בנתה גם אוניות משוטה קטנות מסוג Burg, לאחר מכן עסקי החברה השתפרו ופרחו מאוד, ובשנת 1882 לחברה כבר היה מוניטין של מספנה איכותית העומדת בזמנים והחברה הייתה לריווחית.

בשנים 1930–1945 (התקופה הנאצית)
-------------------------------

כאשר הרמן בלום נפטר בשנת 1930, שני בניו רודולף בלום (Rudolf Blohm) ו-וולטר בלום (Walther Blohm) ירשו את החברה. לאחר מותו שותפו ארנסט פוס (Ernst Voss) עזב את החברה זמן קצר לאחר מכן.

בתקופה זו החברה נכנסה לקשיים כלכליים ולכן האחים בלום החליטו לגוון את פעילותם לתחום התעופה ובקיץ של שנת 1933 ייסדו את חברת הבת Hamburger Flugzeugbau.

עם עליית המפלגה הנאצית בגרמניה לשלטון בשנת 1933 החלו השלטונות לחמש את הצבא וחברות אלו נעשו מעורבות יותר ויותר בפעילות זו ובנתה לשוק האזרחי והצבאי ספינות עבור הממשל הנאצי, ספינת הקרב הבוטלת ביותר שייצרו הייתה הביסמרק, בהמשך ייצרו ספינות קרב רבות מסוג U-boat.

בשנת 1944 בשטח המספנה בהמבורג הוקם מחנה ריכוז משנה למחנה הריכוז נוינגמה (Neuengamme concentration camp) כאשר האסירים של המחנה היוו את כח העבודה לחברה בין יולי 1944 לאפריל 1945.

במהלך ההפצצות של בעלות הברית על העיר המבורג במלחמת העולם השנייה נפגעה המספנה ולבסוף בניית הספינות בה נאסרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלום אונד פוס

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלום אונד פוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 2164090-7
* LCCN: n98088183
* NKC: kn20020322384
* SUDOC: 073751316
* VIAF: 247776808
* WorldCat: lccn-n98088183

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**לחופש נולדה** (באנגלית: **Born Free**) הוא סרט דרמה בריטי מ-1966 על בני הזוג ג'וי וג'ורג' אדמסון, שאימצו גורת אריות, גידלו אותה עד בגרות ולאחר מכן שיחררו אותה בחזרה לטבע בקניה. הסרט מבוסס על ספרה של ג'וי אדמסון מ-1960, "לחופש נולדה", בו סיפרה את סיפורה של אלזה הלביאה שגדלה בשמורת טבע סאמבורו. את בני הזוג מגלמים בסרט וירג'יניה מקאנה (Virginia Mckenna) וביל טרוורס (Bill Travers). "לחופש נולדה" זכה בפרסים רבים.

עלילה
-----

כשג'ון אדמסון נאלץ להרוג אריה, אחרי שאריה עורר בהלה בכפר ילידים, ולאחר מכן הורג לביאה נוספת מתוך הגנה עצמית, הוא מביא הביתה את שלושת הגורים המיותמים ומנסה להגן עליהם. אדמסון מגן על שלושת הגורים היתומים ומטפל בהם, וכאשר מגיע הזמן והם גדלים, 2 הגורים הגדולים יותר נשלחים לגן החיות ברוטרדם, בעוד אלזה הלביאה (הקטנה מבין הגורים) נשארת עם ג'וי. כאשר אלזה גורמת לעדר של פילים לנוס דרך הכפר, ג'ון קנדל, הבוס של אדמסון, נותן לזוג שלושה חודשים בהם ישקמו אותה כך שתוכל לחזור חזרה אל הטבע או שישלחו אותה אל גן החיות. ג'וי מתנגדת לשליחתה של אלזה לגן החיות, ומבלה עם אלזה זמן רב בטבע כדי להרגיל אותה מחדש לחיי בר בשמורה רחוקה. לבסוף, ג'וי מצליחה, ועם רגשות מעורבים ולב שבור, היא מחזירה את חברתה אלזה אל הטבע. לאחר מכן, הזוג אדמסון חוזרים חזרה לביתם שבאנגליה. שנה לאחר מכן, הם חוזרים לקניה לשבוע, בתקווה למצוא את אלזה. הם אכן מוצאים אותה ושמחים לגלות שהיא לא שכחה אותם, והיא אמא של שלושה גורים. הזוג אדמסון עשו הסכם לא להתערב בענייני הגורים, כפי שעשו עם אלזה.

שחקנים
------

* ג'וי אדמסון - וירג'יניה מקאנה
* ג'ורג' אדמסון - ביל טרוורס
* ג'ורג' קנדל - ג'ופרי קן
* נורו - פיטר לוקוי
* הדוקטור - סוריה פטל
* ווסטון - ג'ופרי בסט
* סם - יל גודן

בסרט מופיעות גם דמויות האריות והגורים.

הפקה
----

ג'ורג' אדמסון שימש יועץ טכני הראשי של הסרט ודן במעורבותו באוטוביוגרפיה הראשונה שלו. לדברי בן מנקייביץ, אשר מציג את הסרט כסרט קלאסי, הם השתמשו בעיקר באריות מהטבע לצורך צילום הסרט, וראיינו יותר מ-3,000 אנשים.

עשיית הסרט הייתה חוויה ששינתה את חיי השחקנים וירג'יניה מקאנה ובעלה ביל טראוורס, אשר הפכו בעקבות הסרט לפעילי זכויות בעלי חיים. בנוסף, היה להם תפקיד מרכזי ביצירת הקרן "נולד חופשי".

ראו גם
------

* כריסטיאן (אריה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לחופש נולדה** בוויקישיתוף

* "לחופש נולדה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "לחופש נולדה", באתר נטפליקס
* "לחופש נולדה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "לחופש נולדה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "לחופש נולדה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אתר ג'ורג' אדמסון עם תמונות, מכתבים ומידע על אלזה הלביאה (באנגלית)
* אתר "נולדה לחופשי" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בתרגום הראשון לעברית ב-1964, בהוצאת י. מרכוס, נקרא הספר בעברית, "לחופש יולד סיפורה של לביאה"
2. ↑  ביבליוגרפיה
במסגרת תהליך המיון והגיוס לצה"ל, **יום סיירות**, או בשמו הרשמי **יום שדה**, הוא יום המשמש למיון מיועדים לשירות ביטחון (מלש"בים) טרם גיוסם ליחידות המיוחדות, בהן סיירת מטכ"ל, שייטת 13, יחידת שלדג, 669, קורס חובלים, שייטת הצוללות של חיל הים ויחידה 504.

כדי לקבל זימון ליום הסיירות על המועמד להיות כשיר מבחינת נתונים פיזיים, המתבטאים בפרופיל שנע בין 82 - 97 וללא סעיפים פוסלים (למשל: קוצר ראייה, אסתמת ילדות). תנאים נוספים הם התאמה לקצונה על פי הנתונים האישיים שנתקבלו בצו הראשון וקב"א של לפחות 52. מלש"בים אשר נתוניהם אינם מתאימים ליום הסיירות יכולים להתמיין לקורס חובלים ושייטת הצוללות (שייטת 7) דרך מאותר צדדי[דרושה הבהרה], או לנסות להגיש בקשת חריג יום סיירות.

במשך השנה ישנם שני מחזורים של ימי סיירות, בינואר ובאוקטובר.

יום הסיירות מועבר על ידי בוגרי היחידות המיוחדות ומתבצע במטווח 24. במשך היום מלשבי"ם המועמדים לשירות ביטחון עוברים פעילויות גופניות, ובסופו הם מחולקים לגיבושים השונים שיבוצעו כמה חודשים לאחר מכן.

מהלך היום
---------

יום הסיירות כולל:

* התכנסות ראשונית וחלוקת מספרי גב (כל מועמד מקבל מספר שנרשם על גבו בטוש)
* בדיקות רפואיות
* ריצת 3,000/2,000/1,000 מטר לדירוג לקבוצות ולסינון ראשוני (הריצה מכונה "בוחן בר אור").
* פעילויות גופניות - ריצות ללא דירוג, ריצות עם דירוג, זחילות, סחיבת שקי חול לאורך מסלול קבוע, כריית בורות "מטר־על־מטר־על־מטר", תרגיל "אלונקה סוציומטרית", ועוד. אופי הפעילות הגופנית משתנה מדי פעם וייתכנו גיוונים. מטרת התרגילים הגופניים היא לבדוק את יכולותיו הפיזיות והמנטאליות של המועמד, ובתוך כך את התאמתו לשירות ביחידה מובחרת.

המועמדים נדרשים למלא שאלון סוציומטרי על חברי הקבוצה כעוד כלי מסנן בתהליך המיון.

* מסדר דמעות, שיחת סיכום עם מפקדי הקבוצה ופרסום התוצאות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **מדריך לחייל ולמתגייס** |

* אבי אליהו, ‏מטכ"ל, שייטת או מגלן: לאיפה הגיבוש הכי קשה?, באתר ‏מאקו‏, 23 באוגוסט 2012
**אלישע (אלסנדרו) מפאנו**  (באיטלקית: **Alessandro Da Fano**. ‏ 20 בפברואר 1847 – 15 באפריל 1935) היה רב איטלקי, שכיהן כרב בקהילות היהודיות באודינה, אורבינו, רג'יו אמיליה וקורפו וכרבה הראשי של מילאנו למשך כ-48 שנה.

תולדות חייו
-----------

נולד בפירנצה לאביו רבי ירמיה ב-20 בפברואר 1847. למד מפי רבה של פירנצה, רבי דוד יעקב מרוני, ונשא את בתו אדל חולדה. בשנת 1869 נסמך לתואר "משכיל נבון", וחמש שנים מאוחר יותר לתואר "החכם השלם", מפי חותנו הרב מרוני, הרב מרדכי מורטרה והרב יוסף לוי. בהמשך זכה לתואר "מורנו הרב" מאת הרבנים מרוני, לוי ויצחק רפאל טדסקי. בשנת 1879 נבחר לרבה של אודינה, וכשנה לאחר מכן עבר לכהן כרב באורבינו. בין השנים 1881 ל-1888 כיהן כרבה של רג'יו אמיליה. כרבה של קורפו (שהייתה אז תחת שלטון רפובליקת ונציה) החל לכהן בשנת 1888. כשפרצה עלילת הדם בקורפו ב-1891, דרש מהבישוף המקומי שיעצור את המהומות ברחובות שכמעט הגיעו לכדי פוגרום. במהלך המהומות יידו לעברו אבנים דרך חלונות ביתו, ולזכר הצלתו ולזכר הצלתו הונהגה בקהילת קורפו קריאת מזמור קל"ה ומזמור קל"ו בעת פתיחת ההיכל בתפילת מנחה של השבת המקדימה את חג הפסחא. בקורפו כיהן עד 1892, אז נבחר לכהן כרבה של מילאנו (במקום הרב מצליח משה אריאני). בשנתו הראשונה בעיר חנך את בית הכנסת המרכזי בדרך della Guastalla. הוא היה המורה לעברית של הארכיבישוף המקומי אקילה ראטי, לימים האפיפיור פיוס האחד עשר. השניים שמרו על קשר גם לאחר עלות האחרון על כס האפיפיורות, והוא אף הבטיח למורו שכל עוד הוא נושא בתפקיד, לא יאונה כל רע ליהודי איטליה.

בית הכנסת ב-via della Guastalla שחנך הרב אלישע מפאנו
התכתב בהלכה עם חכמי דורו, בהם רבי אליהו בכור חזן מאלכסנדריה והרב יצחק רפאל אשכנזי מאנקונה.

בשנת 1885 חיבר תפילת הודיה על עצירת מגפת כולרה קשה שהכתה באיטליה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה חיבר "תפלה על הצלת מערכות איטליא ועל ישועתה", ובה גם תפילה לשלומו של המלך ויטוריו אמנואלה השלישי.

נפטר במילאנו ב-15 באפריל 1935.

קישורים חיצוניים
----------------

* Alessandro (Elishà) da Fano באתר "rabbini" (באיטלקית).
* ביוגרפיה שלו (באיטלקית).
* אלישע דה פנו (1847-1935), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו שיר "חזקו אחים בואו נריע" שכתב לכבודו מימון ונטורה מקורפו לרגל הכתרתו.
2. ↑  דוד בנבנשתי, **מקורות לקורות קהילת קורפו**, בתוך ספונות א', ה'תשי"ז, עמ' שיב.
3. ↑  Monumento per il Rabbino Alessandro da Fano, באתר בית הקברות היהודי במילאנו (באיטלקית).
4. ↑  תעלומות לב חלק ג סימן ג
5. ↑  ויען יצחק אבן העזר סימן ו ואורח חיים סימן כה
6. ↑  אהרן ארנד, תפילות הודיה אחרי עצירת מגיפות ביוון ובאיטליה, בתוך" "פסח, פסח ומה שביניהם", אוניברסיטת בר-אילן, ה'תש"ף, עמ' 49.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260072005171
* ICCU: CUBV101536
* ISNI: 0000 0001 1885 3587
* NLG: 162205
* VcBA: 495/6078
* VIAF: 97755856
* WorldCat: viaf-97755856

 |
**שומאכר** (בגרמנית: **Schumacher**) הוא סרט תיעודי בהפקה גרמנית העוסק בנהג המרוצים מיכאל שומאכר, שזכה שבע פעמים באליפות הפורמולה 1. הסרט שודר לראשונה בנטפליקס ב-15 בספטמבר 2021, לציון 30 שנה להופעת הבכורה של שומאכר באליפות. הסרט מתמקד בשנים הראשונות באליפות ובתקופה בה היה בקבוצת פרארי. זהו הסרט הראשון שנעשה בשיתוף פעולה עם משפחת שומאכר, שנתנה גישה לסרטים ותמונות פרטיים והתראיינה לסרט.

הפקה
----

הסרט בוים במשותף על ידי האנס-ברונו קמברטונס, ונסה נוקר ומייקל ווך, והופק על ידי ונסה נוקר ובנימין סייקל עבור חברת Film B14. משפחת שומאכר שיתפה פעולה עם הפקת הסרט והעניקה גישה לארכיון הסרטים והתמונות המשפחתי. בני המשפחה מתראיינים לאורך הסרט: קורינה, אשתו, רולף, אביו וראלף, אחיו. בסרט מופיעים גם הילדים ג'ינה-מריה ומיק. בנוסף, מתראיינים בסרט גם ווילי ובר, שהיה מנהלו האישי ובעלי תפקידים ונהגים שלקחו חלק באליפות: ז'אן טוד, ברני אקלסטון, פאביו בריטורה, סבסטיאן פטל, דייוויד קולטהרד, מיקה הקינן ודיימון היל.

ביקורת
------

הסרט זכה לביקורות מעורבות. באתר IMBD קיבל הסרט ציון 7.7 בשבוע הראשון לצאתו, ו-43% באתר Rotten Tomatoes. הגרדיאן מציין שהסרט מספק "תובנה ייחודית" לחייו האישיים ולמאבקיו האישיים של שומאכר, עם זאת שהוא מסכם שסרט הוא דל בפרטים ו"סטרילי מדי". הסרט חושף ששומאכר התחרה עם צמיגים משומשים שאביו מיחזר בתחילת דרכו בקארטינג, סבל מנדודי שינה לאחר מותו של איירטון סנה, ושקל לבצע צניחה חופשית בדובאי במקום הנסיעה לאתר הסקי במריבל, בה נפגע בתאונה, בסופו של דבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שומאכר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שומאכר", באתר נטפליקס
* "שומאכר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Netflix Buys Michael Schumacher Documentary, DeadLine.com, 30 July 2021
2. ↑  Loving, caring Michael Schumacher revealed in new documentary, The Guardian, 18 September 2021
**התזמורת הקאמרית הרצליה** הייתה תזמורת שנוסדה בשנת 1981 על ידי עיריית הרצליה. האחראי להקמתה הוא המנצח הרווי בורדוביץ, שכיהן גם כמנהלה המוזיקלי. בשנת 2012 נסגרה התזמורת, ובמקומה הוקמה שנה לאחר מכן התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה.

היסטוריה
--------

עונת הקונצרטים הראשונה של התזמורת, בשנת 1981 - 1982, נפתחה בשלושה קונצרטים ועם 59 מנויים. 
בעונה האחרונה הייתה לתזמורת למעלה מ-700 מנויים לשתי סדרות בנות שישה קונצרטים. התזמורת מתרכזת מראשית דרכה בהקניית חינוך מוזיקלי באמצעות קונצרטים מוסברים לבני נוער. משנת 2003 התזמורת הפכה מתזמורת קאמרית לתזמורת סימפונית מלאה; עם זאת השם נשאר אותו שם.

בשנת 2012 נסגרה התזמורת עקב פרישתו של הרווי בורדוביץ מתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת, וכעבור חודשים אחדים הודיעה העירייה על הקמתה של **התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה**, בניהולו המוזיקלי של המנצח גיל שוחט.

הרכב הנגנים
-----------

התזמורת כללה 19 נגני כלי קשת קבועים ונגנים נוספים בכלי נשיפה, הקשה וכדומה צורפו בהתאם לדרישות התוכנית בכל קונצרט בנפרד. התזמורת החלה את דרכה עם נגנים, שהיו סטודנטים באקדמיה למוזיקה בתל אביב. ככל שהתקדמה התזמורת לקראת רמה מקצועית, גדל מספר הנגנים המקצועיים והמנוסים. עם העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 נקלטו בתזמורת נגנים רבים מחבר המדינות. התזמורת המשיכה במדיניות זו עד לסגירתה בשנת 2012.

פעילות
------

התזמורת ניגנה רפרטואר קלאסי ומודרני, הכולל יצירות ישראליות וביצועי בכורה של יצירות בהזמנת התזמורת. כמו כן הגישה התזמורת הרצאות לפני כל קונצרט.

התזמורת קיימה שתי סדרות למנויים (בהרכב מלא), שהתקיימו בהיכל אמנויות הבמה הרצליה. לקונצרטים אלה הגיע קהל מאזינים מכל אזור השרון, נתניה ואזור עמק חפר. נוסף לכך, הופיעה התזמורת (בהרכב ייצוגי) בקונצרטים מוסברים. 

בין המנצחים האורחים מישראל היו אהרון חרל"פ, אי-אן שו, סטנלי ספרבר, זאב דורמן, נילי הרפז, שמעון כהן ולאונטי וולף. נוסף לכך הוזמנו לנצח על התזמורת מנצחים אורחים מארצות שונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר התזמורת הקאמרית הרצליה, בארכיון האינטרנט
* נעם בן זאב, הסימפוניה הגמורה - כך חיסלה עיריית הרצליה את התזמורת שלה, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  בילי בסרגליק, המנצח, באתר "local",‏ 21 בפברואר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 135409613
* WorldCat: viaf-135409613

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**ללקק ת'תות** הוא סרט דרמה מוזיקלי ישראלי משנת 1992 בבימויו של אורי ברבש עם אורי בנאי, אקי אבני ותומי יואל בתפקידים הראשיים. הסרט היה מועמד לפרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, אך לא זכה.

התסריט נכתב על ידי בני ברבש והמוזיקה על ידי עובד אפרת שגם הלחין את חמשת השירים בסרט למילותיה של חנה גולדברג.

הכוריאוגרפיה בקטעים המוזיקליים היא של דניאלה מיכאלי. שם הסרט נגזר מהשיר "ללקק לך את התות" המבוצע בו.

תקציר העלילה
------------

בועז (אורי בנאי) הוא נער ממשפחה קשת יום מדרום תל אביב העובד למחייתו במאפייה. הוא אוהב לשיר ולנגן בגיטרה. לפני גיוסו עורכים לו עובדי המאפייה מסיבה ומעניקים לו גיטרה חדשה.

בועז הולך לבחינות כניסה ללהקה צבאית. מפקד הלהקה הוא אלכס (ששי קשת). לפניו נכנס לבחינה תמיר (אקי אבני), ממשפחה עשירה בצפון תל אביב ומתקבל מיד. בין בועז הדרומי לתמיר הצפוני קיימת יריבות ממושכת. שנה לפני כן, במהלך תחרות לגילוי כישרונות צעירים, ניצח בועז את תמיר ולקח את הפרס. תמיר מתנה את קבלתו ללהקה לאי קבלתו של בועז וכשבועז נכנס לבחינה הוא מוצא משם על ידי אלכס עוד לפני שהתחיל לשיר. גם חברתו של תמיר, שלי, (תומי יואל) מתקבלת ללהקה.

בועז הממורמר משתולל במקום ונידון ל-35 ימי מחבוש. שלי מרגישה שנעשה לו עוול, מבקרת אותו בבית הסוהר, מעודדת אותו ושומרת למענו את הגיטרה שלו.

לאחר השחרור מבית הסוהר מתחיל בועז בטירונות של כושר לקוי בפיקודו של סמל עטרי (יובל כרמי) הממרר את חיי הטירונים בכלל ואת בועז וחברו גולדמן (אורי גוטליב) בפרט. הוא מתעב את בועז מפני שנשלח מלהקה צבאית של "בטלנים".

בועז מחבר שיר בשם "אני בא אלייך" שמוצא חן באוזני גולדמן. גולדמן רושם את תווי השיר ומילותיו ושולח אותם בעילום שם ללהקה. עטרי מעליב את גולדמן על היותו הומוסקסואל וגורם לו לניסיון התאבדות עם פציעה קשה. בועז מתעמת פיזית עם עטרי ולבסוף נשלח לאפסנאות של הלהקה בפיקודו של אלברט (אלברט אילוז). הוא נפגש לעיתים עם שלי למורת רוחו של תמיר שאוסר עליו להתראות עם חברתו והם חובטים אחד בשני.

החבר'ה באפסנאות יוצרים "להקה תחתית" ומבצעים שירים שכתב בועז.

מפקד הלהקה, אלכס, מקבל את שירו של בועז ומחליט שהלהקה תבצע אותו בטלוויזיה. לשאלת מנחה הטלוויזיה (מני פאר) מי כתב את השיר אומר תמיר שזה הוא כדי להעלות את הערכתה של שלי שמפקפקת בזה.

גולדמן שצופה בתוכנית ממיטתו בבית החולים, מטלפן לאביו, עו"ד גולדמן (שמחה זיו) ומספר לו את האמת. אביו מגיע לחזרות הלהקה ומעדכן את אלכס כי בועז הוא מחבר השיר וזכויות היוצרים שייכות לו.

לבסוף מבצעת הלהקה עם להקת התחתית את שירו של בועז "אני בא אלייך" בפני קהל עצום כשבועז שר סולו עם שלי ושניהם מתחבקים למורת רוחו של תמיר.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| אורי בנאי | בועז |
| אקי אבני | תמיר |
| תומי יואל | שלי |
| ששי קשת | אלכס, מפקד הלהקה |
| אלברט אילוז | אלברט |
| אורי גוטליב | גולדמן |
| יובל כרמי | סמל עטרי |
| עודד מנשה | זמר בלהקה |
| יחזקאל לזרוב | זמר בלהקה |
| שמחה זיו | עו"ד גולדמן |

קישורים חיצוניים
----------------

* "ללקק ת'תות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ללקק ת'תות", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "ללקק ת'תות", באתר אידיבי
* "ללקק ת'תות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אני בא אלייך, באתר יוטיוב
* אושרה שוורץ, סרט ישראלי / כמו בשחמט, חדשות, 13 בדצמבר 1992 - ביקורת

הערות שוליים
------------

1. ↑  רן בן נון, מועמדים לאוסקר הישראלי, חדשות, 17 באוגוסט 1993
**Nextcloud** היא פלטפורמה לאחסון, עריכה ושיתוף קבצים באחסון עצמי נוצרה על ידיי פרנק קרליצ'ק בפברואר 2016.

Nextcloud נוצרה מפיצול מOwnCloud עקב סכסוך בין המייסדים ובחרה להתפתח לכיוון כללי יותר של מענה כולל לקבצים כמו Microsoft Office 365 מאשר רק אחסון ושיתוף.

מאפיינים
--------

Nextcloud מציעה מגוון שירותים וגם מאפשרת לכל אחד ליצור אפליקציה לפלטפורמה שלהם.

* מערכות לניהול גלריית תמונות
* שירות מפות
* שירות מעקב טלפון ומכשירי GPS על מפה בזמן אמת
* מנהל אודיו ומוזיקה
* שירות מייל
* תוסף תואם אופיס מבוסס Collabora המאפשר עריכת קבצי ODF וכן, Microsoft Word, Microsoft PowerPoint, Microsoft Excel
* צאט ווידאו צאט
* זיהוי פנים על ידיי בינה מלאכותית

בנוסף, קיימות אפשרויות רבות לעיצוב מותאם אישית לממשק משתמש.

אתיקה
-----

Nextcloud שואפת לפרטיות וחופשיות מקסימלית למשתמש ומשמשת כתחליף לMicrosoft Office 365 ולGoogle Wordspace של גוגל שהן פלטפורמות קוד סגור שרצות על השרתים של חברות פרטיות וכפופות לתנאי השירות שלהן שיכולים לתת להם גישה למידע אישי של משתמשים.

לעומת Nextcloud שהיא קוד פתוח ורצה לוקלית על החומרה של הלקוח כך שאין לNextcloude שום דרך להשיג מידע אישי גם אם הייתה רצה בכך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Nextcloud** בוויקישיתוף
* Nextcloud, ברשת החברתית פייסבוק
* Nextcloud, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* Nextcloud, ברשת החברתית אינסטגרם
* Nextcloud, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  About Nextcloud, Nextcloud (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  כל היישומונים - App Store - Nextcloud, באתר apps.nextcloud.com
**הדיוויזיה הרביעית של הצבא הבריטי** הייתה דיוויזיה בריטית, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה מתחילת המאה ה-19.

היסטוריה
--------

### המלחמות הנפוליאוניות

הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד צ'ארלס קולוויל, והיא כללה כוחות אנגלים ופורטוגזים. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ובשנת 1815 לחמה בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו.

### מלחמת קרים

הדיוויזיה לחמה במלחמת קרים לצד הצבא הצרפתי וצבא האימפריה העות'מאנית כנגד צבא האימפריה הרוסית, והיא נטלה חלק בקרב אינקרמן, הקרב על האלמה וקרב בלקלאווה.

### מלחמת העולם הראשונה

סמל הדיוויזיה במלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. הדיוויזיה לחמה בקרב מונס, הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני, ובשנת 1916 היא לחמה בקרב על הסום, שבו ספגה אבדות כבדות. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים.

### מלחמת העולם השנייה

סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה ה-4 לצרפת תחת פיקודו של דאדלי גרהאם ג'ונסון, כחלק מחיל המשלוח הבריטי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, אולם נאלצה להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בבריטניה על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. ביוני 1942 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיה ממוכנת, ואחת מחטיבות הרגלים שלה הוחלפה בחטיבת טנקים.

במרץ 1943 נשלחה הדיוויזיה לתוניסיה, שם היא לחמה בקרבות הקשים כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה הראשונה, עד לכניעת כוחות מדינות הציר במאי אותה שנה. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בתוניסיה 9 חודשים, שבמהלכם היא הוסבה שוב לדיוויזיית רגלים. בפברואר 1944 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, על מנת להחליף את הדיוויזיה ה-46, והיא לחמה בקרבות החזית האיטלקית, ובכלל זה בקרב מונטה קאסינו הרביעי. בנובמבר 1944 נשלחה הדיוויזיה ליוון, שם היא לחמה במלחמת האזרחים היוונית כחלק מהקורפוס ה-3 עד תום המלחמה.

### לאחר המלחמה

ב-1 באפריל 1956 הוקמה הדיוויזיה מחדש על בסיס דיוויזיית השריון ה-11, עם חטיבות השריון ה-11 וחטיבת השריון ה-20, אולם היא פורקה בשנת 1993.

ב-1 באפריל 1995 הוקמה שוב הדיוויזיה כדיוויזיה מחוזית - אזור צבאי - אשר כללה כוחות מדרום מזרח, והמחוזות המזרחיים. מטה הקבע שלה היה במחנה אלדרשוט. בשנת 2012 כחלק מרה-ארגון של הצבא פורקה הדיוויזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדיוויזיה ה-4 באתר הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה
**שחרור בעורף האויב** (באנגלית: **The Great Raid**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2005 המבוסס על ספרו של ויליאם ברוואר בעל שם זהה. הסרט מתאר את הפשיטה על מחנה השבויים בקאבנטואן (Cabanatuan) באי לוזון בפיליפינים בשלהי מלחמת העולם השנייה, אשר נחשבת לאחד ממבצעי החילוץ הגדולים בהיסטוריה האמריקנית. שני מפקדי המבצע עוטרו בצלב השירות המצוין ושאר המפקדים והלוחמים עוטרו בעיטורי כוכב הכסף וכוכב הארד

הסרט צולם בין 4 ביולי ל-6 בנובמבר 2002, אך מועד השקתו המקורי נדחה כמה פעמים והוא יצא לבסוף ב-12 באוגוסט 2005. תקציב הסרט עמד על כ-80 מיליון דולר והכנסותיו הצליחו לכסות רק כ-12% מסכום זה.

אתר Rotten Tomatoes העניק לסרט דירוג של 35% בהתבסס על 112 ביקורות. המבקרים טענו כי למרות שסצנת הפשיטה על המחנה מרגשת, הסרט כולו ארוך ובעל עלילות משנה רבות מדי. עם זאת, מבקר הקולנוע של העיתון "Chicago Sun-Times" העניק לסרט 3 כוכבים.

תקציר העלילה
------------

הסרט פותח בטבח של שבויי מלחמה אמריקאיים על ידי היפנים בפאלאוון (Palawan) במטרה למנוע את שחרורם. לאחר מכן מתוארת שיגרת חייהם של למעלה מ-500 שבויים במחנה שבויים בקאבנטואן בחורף 1944. השבויים ששרדו את צעדת המוות בבטאן מוחזקים כבר 3 שנים בשבי וסובלים מיחס קשה מצד היפנים, מעינויים וממלריה.

בעקבות תבוסת היפנים והתקדמות הצבא האמריקאי גדל החשש לשלומם של השבויים במחנה קבנטואן, ולוטננט קולונל מיוסי מקבל פקודה לצאת לשחרר את השבויים במהירות המרבית. חייליו של מיוסי מאומנים למשימות קומנדו אך חסרים ניסיון קרבי. למרות זאת, מטיל מיוסי על קפטן פרינס לתכנן תוכנית לחילוץ השבויים ועוד באותו יום יוצאים כ-100 לוחמים מפלוגתו של פרינס יחד עם מפקד הגדוד מיוסי במבצע נועז לעומק קווי האויב תוך שהם נעזרים בדרכם בלוחמי גרילה מהמחתרת הפיליפינית. 

בליל ה-30 בינואר 1945 הם מגיעים למחנה השבויים ומתקדמים אליו בזחילה תוך שהם נהנים מפעולת הסחה של מטוס הפצצה מסוג P-61. בשעה 7:40 הם פורצים למחנה ומשחררים את השבויים כמעט ללא התנגדות של היפנים שהופתעו ממכת האש החזקה. באותו הזמן לוחמי המחתרת הפיליפנית בולמים הגעת תגבורות יפניות. 

מאות חיילים יפנים נהרגו במבצע לעומת אבדות האמריקאים שהיו מועטות יחסית. שני חיילים, בהם רופא הגדוד, ד"ר פישר, נהרגו וכ-23 נפצעו. מבין לוחמי המחתרת הפיליפינית נהרגו כ-20 לוחמים.

הסרט מסתיים במסע של 511 השבויים המשוחררים לעבר קווי הצבא האמריקאי בשילוב צילומים אותנטיים מ-1945. לאורך הסרט עוברת המצלמה בין תיאור חיי השבויים במחנה, התקדמות חיילי הקומנדו ותיאור התנגדות המחתרת הפיליפנית ליפנים דרך סיפורה האמיתי של מרגרט יוטינסקי, אחות אמריקאית שפעלה בשיתוף המחתרת להברחת מזון ותרופות לשבויים במחנה.

צוות השחקנים
------------

* בנג'מין בראט, קולונל הנרי מיוסי
* ג'יימס פרנקו, קפטן רוברט פרינס
* ג'וזף פיינס, קפטן פישר
* קוני נילסן, מרגרט יוטינסקי
* ברט טאקר, רוברט לפהאם

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של שחרור בעורף האויב (באנגלית)

* "שחרור בעורף האויב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "שחרור בעורף האויב", באתר נטפליקס

* "שחרור בעורף האויב", באתר AllMovie (באנגלית)

* "שחרור בעורף האויב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "שחרור בעורף האויב", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "שחרור בעורף האויב", באתר Metacritic (באנגלית)

* "שחרור בעורף האויב", באתר אידיבי

* "שחרור בעורף האויב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  התרגום המילולי של שם הסרט הוא "הפשיטה הגדולה"
2. ↑  3 ימים לפני יום השנה ה-60 ליום הניצחון על יפן
**רודף העכברים הראשי של הקבינט של הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד** (באנגלית: **Chief Mouser to the Cabinet Office of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland**) הוא תואר היתולי שניתן לאחדים מחתולי הבית של מעון ראש ממשלת בריטניה ברחוב דאונינג 10 בלונדון, בירת בריטניה. התואר, אותו מעניק ראש הממשלה, הוענק לראשונה ב-2011. 

חתול בית הוחזק ברחוב דאונינג 10 או במשרד האוצר מאז ימי המלך הנרי השמיני. מסמכים ששוחררו לפרסום בבריטניה ב-2005 מכילים רשומות משנת 1929 ואילך. באותה שנה ניתנה הוראה במשרד האוצר להוציא כספי קופה קטנה "לשם החזקת חתול יעיל".

החתול בדאונינג 10 איננו משתייך בהכרח לראש הממשלה המכהן ושהותו שם אינה חייבת להיות חופפת לכהונתו. חתול הבית בעל השהות הארוכה ביותר עד כה היה וילברפורס (Wilberforce). הוא היה חתול הבית בשנים 1973–1986, בימי כהונתם כראשי ממשלה של אדוארד הית', הרולד וילסון, ג'יימס קלהאן ומרגרט תאצ'ר. במשך שנים מסוימות לא היה בדאונינג 10 חתול בית.

רודף העכברים הראשי כיום (2021) הוא החתול לארי. הוא הובא לדאונינג 10 ב-15 בפברואר 2011, שנתיים אחרי שקודמתו עזבה את המקום, והיה ל"רודף העכברים הראשי" הראשון. הוא נבחר על ידי ראש הממשלה דייוויד קמרון ובני משפחתו מקרב חתולים שהוחזקו בבית הכלבים והחתולים באטרסי. הדבר נעשה לאחר שצלמי תקשורת הבחינו בחולדות לפני מדרגות הכניסה לבית בדאונינג 10.

ראו גם
------

* העורבים של מצודת לונדון
* חתולי מוזיאון ארמיטאז'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודף העכברים הראשי של הקבינט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רודף העכברים הראשי של הקבינט
* עמוד אינטרנט המוקדש לחתולי רחוב דאונינג וחתולים ממשלתיים אחרים
* דיווח חדשות על בואו של לארי לדאונינג 10 (כולל וידאו)
* תמונת הנשיא אובמה מלטף את החתול לארי בעת ביקורו בדאונינג 10
* אתר למנויים בלבד החתול שסיבך את ראש ממשלת בריטניה, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  נדב גל‏, הנשק הסודי של דאונינג 10, באתר וואלה!‏, 22 בפברואר 2011
2. ↑  דובר של המעון מסר לאחר הגעת החתול כי "ראש הממשלה פגש את החתול. הוא החזיק את החתול. זוהי ראשית היחסים ביניהם." (The Prime Minister has met the cat. He’s held the cat. It’s early days in their relationship.) (מקור: ).
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**שטר בן מיליון** (באנגלית: **The Million Pound Bank Note**) הוא סרט קומדיה בריטי משנת 1954 עם גרגורי פק בתפקיד הראשי.

התסריט מבוסס בחלקו הגדול על סיפור קצר בשם זה מאת מארק טוויין שיצא לאור בשנת 1893. הסיפור הוא סאטירה חברתית המתארת את יחסה המשתנה של החברה לאנשים ממעמד חברתי גבוה או נחות. אדם שנחשב עשיר הוא מקובל בחוגי החברה הגבוהה וכשהוא הופך עני הוא נזרק משם.

תקציר העלילה
------------

שני אחים עשירים ומשועממים בלונדון, אוליבר (רונלד סקוויר) ורודריק (וילפריד הייד-וייט) מונפלייה מתערבים ביניהם האם רק רושם של עושר יכול לקיים אדם במשך חודש בלי לשלם כלום. הם מקבלים לשם כך מבנק אנגליה, שטר של מיליון פאונדים.

הם רואים מהחלון אדם צעיר צועד לבוש בבגדים בלויים וקוראים לו להיכנס. הבחור מציג עצמו כהנרי אדמס (גרגורי פק), אמריקאי שסירתו התקלקלה בים והוא ניצל על ידי אנייה בריטית שהביאה אותו ללונדון וכעת הוא חסר כל ומובטל.

הם נותנים לו מעטפה ואומרים שיש בה קצת כסף וכי יפתח אותה רק כעבור שעה. עד אז הם מסתלקים מהמקום. אדמס המופתע והרעב, נכנס למסעדה ומזמין ארוחה דשנה. בעל המסעדה והמלצר מביטים בו בחשדנות. כשהוא מתבקש לשלם הוא פותח את המעטפה ורואה לתדהמתו ולתדהמת כולם את השטר בן מיליון. הוא מבקש עודף אבל היחס אליו משתנה, בעל המסעדה משתחווה לו, מוותר על התשלום ומבקש שיבוא עוד פעם כי מיליונר כזה הוא אבן שואבת למבקרים בעתיד. במעטפה הוא מוצא מכתב משני האחים המורה לו לא לשלם דרך השטר הזה במשך שלושים יום ואז להחזיר להם אותו והם ימצאו לו עבודה בשכר גבוה. כשהוא חוזר לבית האחים מתברר לו שהם עזבו את המקום ויחזרו בעוד שלושים יום...

סצנה דומה מתרחשת בחנות בגדים. אדמס מבקש לרכוש חליפה. המוכר מסתכל עליו בזלזול ומציע לו חליפה זולה אולם כאשר הוא רואה את השטר הוא נדהם ומראה זאת לבעל החנות שמיד מתחיל לקחת מידות לחליפות מכנסיים וסט שלם עם בגדים ללא תשלום. הוא ממליץ לאדמס על מלון יוקרתי ומודיע זאת למלון. כאשר אדמס מגיע הוא מתקבל בכבוד מלכים כראוי למיליונר... לשם כך הם מפנים מסוויטה מפוארת את הדוכס מפרונגל (אלפרד מתיוס) ששונא ינקים ומבטיח לנקום באדמס.

בינתיים מפרסמים כל העיתונים על המליונר האמריקאי והוא הופך לידוען וחביב החברה הגבוהה. הוא מוזמן לנשפים ובאחד מהם הוא פוגש ביפהפייה פורשיה לנגהם (ג'יין גריפית') והם מתאהבים.

אדמס פוגש באיש החברה הגבוהה בשם הייסטינגס (הרטלי פאוור) בעל מניות של במכרות פחם והוא משכנע אותו שייתן את שמו לקניית המניות ויבוא על שכרו אדמס מסכים, אנשים רצים לרכוש את המניות וערכן עולה.

בינתיים מצליח אדמס לספר את האמת לפורשיה, היא נרגזת ועוזבת אותו. הדוכס ששונא אותו מצליח לגנוב את השטר. מחזיקי המניות דורשים מאדמס להראות את השטר אבל הוא מודיע שהשטר לא ברשותו. מתחיל עימות מילולי ופיזי ואדמס מתפרסם בעיתונים כנוכל.

לבסוף מרחם עליו הדוכס ומחזיר לו את השטר. אדמס מראה אותו לקהל שמשתכנע ומתחיל שוב לקנות מניות. פורשיה סולחת לו, שניהם חוזרים לשני האחים ואדמס מחזיר להם את השטר אך אומר שהרוויח במניות ולא צריך כעת מהם דבר והזוג יוצא מחובק ושמח.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שטר בן מיליון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שטר בן מיליון", באתר AllMovie (באנגלית)
* "שטר בן מיליון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "שטר בן מיליון", באתר אידיבי
* "שטר בן מיליון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* שטר בן מיליון, באתר TCM
* קדימון לסרט שטר בן מיליון, באתר יוטיוב
* הסיפור שטר בן מיליון (באנגלית) באתר יוטיוב
לבבות דקל טריים
**לבבות דקל** (או **קורא**) הוא השם שניתן לחלק בעצי דקל מסוימים, הנמצא במרכז תחתית הגזע של העץ, ומשמש במטבחה של אמריקה המרכזית כמרכיב בהכנת סלטים. בארצות המערב מוכָּרים לבבות הדקל בצורתם המשומרת. טעמם מזכיר שילוב של ארטישוק (חֻרְשָׁף) ואספרגוס.

סוגי הדקלים מהם ניתן להפיק את הלבבות הם: דקל הקוקוס, דקל ג'קארה, דקל אסאי, דקל סבאל ודקל פופוניה. את הלבבות כורתים מגזע הדקל או מהחוטרים הצומחים בצד הגזע. כריתת הגזע מביאה למותו של הדקל, בעוד שכריתה מבוקרת של החוטרים מאפשרת את המשך גידולו של העץ והפקת לבבות נוספים.

לב הדקל אינו הפרי העיקרי של הדקל, ולכן בהלכה ישנה מחלוקת האם ברכתו היא ברכת בורא פרי האדמה או ברכת שהכל נהיה בדברו.

מינים מתורבתים
--------------

דקל פופוניה
הפקת לבבות דקל מגזעי פופוניה
עם התפתחות השימוש בלבבות הדקל למאכל ושימורם לשם יצוא, נוצר הצורך למצוא מינים, אשר אחזקתם תהיה נוחה יותר, והטיפול בהם יהיה יותר קל. החוקרים חיפשו מין שניתן יהיה לגדלו בצפיפות ושיוציא חוטרים רבים מגזעו, כדי להאריך את חיי הדקל ולהרבות את התפוקה; ושעליו יהיו פחות קוצניים ודוקרניים, כדי להקל על מלאכת הקטיף.

המין שהגיב לתירבות בצורה הטובה ביותר, היה דקל הפופוניה (שם מדעי: *Bactris gasipaes*). בניגוד למין הפראי, המין המתורבת הוא חסר קוצים, ניתן לשתול אותו בצפיפות, מגזעו יוצאים עד 40 חוטרים, וקציר סלקטיבי שלהם, שומר על חיי הדקל.

את דקל הפופוניה מגדלים בעיקר בברזיל ובקוסטה ריקה, בהן יש ללבבות הדקל ביקוש מקומי ואף חלק נכבד מהיבול משווק לחו"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לבבות דקל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב שמואל אליהו, שֶׁהַכֹּל נִהְיָה בִּדְבָרוֹ, באתר ישיבה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530536605171
* LCCN: sh2006005531

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מאהבה של ליידי צ'טרלי** (באנגלית: **Lady Chatterley's Lover**) הוא סרט טלוויזיה בריטי מסוגת הדרמה הרומנטית משנת 2015. בסרט מככבים הולידיי גריינג'ר, ריצ'רד מאדן וג'יימס נורטון. זהו עיבוד של ג'ד מרקוריו לרומן "מאהבה של ליידי צ'טרלי" מאת ד. ה. לורנס שיצא לאור ב-1928. שידור הבכורה של הסרט בערוץ BBC One היה ב-6 בספטמבר 2015.

העיבוד הוא חלק מארבעה סרטי טלוויזיה עיבודים לספרות המאה העשרים בהפקת ה-BBC. הסרטים האחרים הם "Cider with Rosie" מאת לורי לי, "המקשר" מאת אל פי הרטלי, והמחזה "המפקח בא" מאת ג'יי בי פריסטלי.

תקציר עלילה
-----------

ליידי קונסטנס צ'טרלי (הולידיי גריינג'ר) נשואה באושר לאריסטוקרט סר קליפורד צ'טרלי (ג'יימס נורטון), עד שהוא נפצע בשירותו במלחמת העולם הראשונה. בהיותו מרותק לכיסא גלגלים ואימפוטנט, מתחיל קליפורד להתרחק מקונסטנס, והיא מוצאת נחמה בחברתו של שומר היער המתבודד אוליבר מלורס (ריצ'רד מאדן).

בשנות העשרים של המאה העשרים הפער החברתי בין המעמד העליון לבין המשרתים היה בלתי ניתן לגישור. פרשת אהבים בין גבירת האחוזה ואחד העובדים היה גורם לשערורייה ולנידויים של השניים. ליידי צ'טרלי חייבת לבחור בין החיים ההגונים לבין האהבה, ומלורס מסכן את ביטחונו. שניהם מנסים לחמוק מחשדותיו הגוברים של בעלה הקנאי והנקמני.

צוות השחקנים
------------

* הולידיי גריינג'ר – ליידי קונסטנס צ'טרלי
* ריצ'רד מאדן – אוליבר מלורס
* ג'יימס נורטון – סר קליפורד צ'טרלי
* ג'ודי קומר – אייבי בולטון
* אדוארד הולקרופט – דאנקן פורבס
* איב פונסונבי – הילדה רייד
* הווארד וורד – בטס
* אליזבת ריידר – גברת בטס
* טוני פירצ'רד – פילד

קישורים חיצוניים
----------------

* "מאהבה של ליידי צ'טרלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מאהבה של ליידי צ'טרלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "BBC – Stellar cast announced for Jed Mercurio's adaptation of Lady Chatterley's Lover – Media Centre". *bbc.co.uk*.
2. ↑  "BBC – BBC One announces ambitious season of classic 20th-century literature – Media Centre". *bbc.co.uk*.
3. ↑  "Lady Chatterley's Lover" from the Hartswood Films website.
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**שנים לדרך** (באנגלית: **Two for the Road**) הוא סרט קולנוע משנת 1967 בבימויו של סטנלי דונן. הסרט מתאר מערכת יחסים הנפרשת במשך 20 שנה בין אדריכל, המגולם על ידי אלברט פיני ואשתו, המגולמת על ידי אודרי הפבורן.

בעת צאתו לאקרנים היה הסרט חדשני וייחודי באופן הצגת סיפור העלילה הבלתי ליניארי. סצנות הסרט מוצגות בסדר שונה מסדר התרחשותם, ומצופה היה מהצופים לשער מה התרחש בין הסצנות - אירועים שונים שאירעו מבחינת מועד התרחשותם בציר העלילה בתחילת הסרט מוצגים בסופו ולהפך.

פרסים
-----

התסריט, שנכתב על ידי פרדריך רפאל היה מועמד לפרס אוסקר בשנת 1967 ולפרס באפטא בשנת 1968. במאי הסרט היה מועמד לפרס גילדת התסריטאים של אמריקה בשנת 1968. התסריט זכה בפרס גילדת התסריטאים של בריטניה הגדולה.

אודרי הפבורן הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב עבור השחקנית הטובה ביותר בגין תפקידה בסרט.

שיר הנושא של הסרט - "שנים לדרך" הולחן על ידי הנרי מנסיני למילותיו של לזלי בריקוז. מילות השיר עצמן לא מושמעות בסרט. שיר זה היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בשנת 1968.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שניים לדרך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שניים לדרך", באתר נטפליקס
* "שניים לדרך", באתר AllMovie (באנגלית)
* "שניים לדרך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "שניים לדרך", באתר אידיבי
* "שניים לדרך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* שניים לדרך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7634508-7
* MusicBrainz release group: 3eec59ac-3150-4950-8a23-1113a77c7cb7

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מה מעיק על פורטנוי** (באנגלית: **Portnoy's Complaint**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1972 בבימויו והפקתו של ארנסט להמן, עם ריצ'רד בנג'מין וקארן בלאק בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רב המכר "מה מעיק על פורטנוי" של פיליפ רות משנת 1969.

העלילה מתוארת בצורת פלשבקים כשהשחקן הראשי שוכב על מיטת הפסיכואנליטיקאי ומתאר בפניו את כל בעיותיו המיניות על רקע היותו יהודי בניו יורק.

תקציר העלילה
------------

אלכסנדר פורטנוי (ריצ'רד בנג'מין) הוא בחור יהודי בן 33 שעובד במשרה בכירה במחלקת פניות הציבור של עיריית ניו יורק. הוא שוכב על ספת הפסיכואנליטיקאי שלו, ד"ר שפילפוגל (ד.פ. בארנס) ומספר לו על בעיותיו המיניות ועל הבעיות עם הוריו על רקע יחסו לנשים ולדת. הוא מדבר כל הזמן בעוד שהפסיכואנליטיקן לא מוציא מילה כל הסרט.

הוא רב כל הזמן עם אביו (ג'ק סומק) על רקע זלזולו ביהדות כשאמו (לי גרנט) מנסה לפשר ביניהם. האם שולטת בחייו של פורטנוי וכשהיה קטן אף למדה אותו איך להשתין כראוי.

פורטנוי רדוף בהזיות מחזניות. הוא מסתגר בשירותים בבית ומתגרה שם מהתחתונים והחזיה של אחותו. את הנשים שהוא מקבל בעירייה הוא רואה בדמיונו עירומות.

שני חבריו, סמוקה ומנדל, לוקחים אותו לניסיון מיני אצל באבלס ג'ירדי (ג'יני ברלין) שידועה כ"אחת שנותנת" אבל הוא חווה שם בעיה בזקפה. הוא משוטט ברחובות ניו יורק ומחפש בחורה שתתאים לו עד שהוא מוצא את מרי ג'יין (קארן בלאק) שעובדת כדוגמנית. הם נוסעים לחופשה בורמונט ויחסיהם באופן כללי ובפרט באופן מיני, יודעים עליות וירידות. אביו מוחה בפניו שהוא יוצא עם "שיקסע" ולא עם בחורה יהודייה.

הם נוסעים ליוון ושם מתנסים במין בשלושה שנגמר במשבר ופורטנוי מחליט לעזוב אותה ולהגיע למדינת ישראל שם הוא נפגש עם נעמי (ג'יל קלייבורג) אבל גם הניסיון המיני אתה לא מצליח.

לבסוף הוא חוזר לניו יורק והוזה שמרי ג'יין צונחת אליו מהשמיים וקול משם אומר לו כי יישאר לעולם אימפוטנט...

כל זאת הוא מספר כשהוא שוכב על ספת הפסיכיאטר שלו שרושם הכל ופורטנוי מגיע למסקנה שהוא לא יוכל לעזור לו.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד בנג'מין | אלכסנדר פורטנוי |  |
| קארן בלאק | מרי ג'יין (הקוף) |  |
| לי גרנט | סופי פורטנוי | אמו של אלכס |
| ג'יני ברלין | באבלס ג'ירדי |  |
| ג'יל קלייבורג | נעמי |  |
| ג'ק סומק | ג'ק פורטנוי | אביו של אלכס |
| רנה ליפין | חנה פורטנוי | אחותו של אלכס |
| קווין קונוויי | סמוקה | חבר של פורטנוי |
| לואיס סטאדלן | מנדל | חבר של פורטנוי |
| ד.פ. בארנס | ד"ר שפילפוגל | פסיכואנליטיקאי |

קישורים חיצוניים
----------------

* "מה מעיק על פורטנוי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מה מעיק על פורטנוי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מה מעיק על פורטנוי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מה מעיק על פורטנוי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פורטנוי "נחקר" על ידי הוריו, באתר יוטיוב
* מה מעיק על פורטנוי, באתר TCM
* נעימת הנושא של מה מעיק על פורטנוי, באתר יוטיוב
כרזה המודיעה על ההצגות הראשונות בתיאטרון אבי
**תיאטרון אבי** (באירית: **Amharclann na Mainistreach** היגוי אפרוקסימטיבי:"אווארקלן מה מונישטרך", באנגלית: **Abbey Theatre**) הוא התיאטרון הלאומי בדבלין, אירלנד.

היסטוריה
--------

תיאטרון אבי הוקם בשנת 1903 על מנת להציג יצירות של מחזאים אירים, או בעלות נושאים קשורים לאירלנד ולתרום לקידום הזהות התרבותית של ארץ זו. עם מייסדיו נמנו הליידי אוגוסטה גרגורי, המשורר ויליאם בטלר ייטס והלאומן האירי אדוורד מרטין. ההצגה הראשונה הועלתה על בימתו ב-27 בדצמבר 1904. הוא נוסד על בסיס התיאטרון הספרותי האירי (1899) והחברה הדרמטית הלאומית האירית של וילי פיי. השטח שעליו נבנה נרכש ברחוב Old Abbey בדבלין בתמיכתה של אני הורנימן.

בשנותיו המוקדמות שם התיאטרון נקשר מאוד לסופרים של התחייה האירית והתחייה הקלטית ושימש אכסניה למחזאים ושחקנים אירים רבים. על במת תיאטרון אבי הוצגו מחזות בכורה של סופרים אירים כמו ויליאם בטלר ייטס, איזבלה גרגורי, ג'ון מילינגטון סינג, ג'ורג' ויליאם ראסל ושון או'קייסי. המוסד התפרסם במיוחד בהפקות של מחזות מן המאה ה-20 המוקדמת.
בשנים האחרונות של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 התיאטרון מקדם דורות צעירים של מחזאים ושחקנים. התיאטרון מאחסן גם במה ניסיונית, "תיאטרון פיקוק", עם אולם של 157 מקומות, שעל במתו משחקים תלמידי בית הספר למשחק של הבית.

בנוסף להקתו ערכה סיורי מופעים בחו"ל, במיוחד בצפון אמריקה. החל משנת 1925 הוא זכה למימון מממשלת אירלנד והפך לתיאטרון הממלכתי המסובסד הראשון שבעולם שהוא דובר אנגלית. גם בימינו הוא מקבל סבסוד שנתי מהמועצה לתרבות של אירלנד.

אחרי שנהרס בדליקה בשנת 1951 להקת התיאטרון אבי נאלצה להתארח בבניין התיאטרון קווינ'ס.
בשנת 1966 נבנה מחדש לפי תוכנית האדריכל מייקל סקוט ואולמו מכיל כיום 628 מושבים.
עד שנת 2006 נוהל התיאטרון על ידי חברה שנשאה את השם "חברת התיאטרון הלאומי בע"מ". מאז הוא מנוהל על ידי חברה חדשה בשם Abbey Theatre-Amharclann na Mainistreach. תיאטרון אבי מציג גם מחזות בשפה האירית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאטרון אבי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון אבי
* תולדות התיאטרון באתר הרשמי
* תיאטרון אבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007594776805171
* BnF: cb11937333z (data)
* GND: 5532414-9
* ISNI: 0000 0001 0656 928X
* LCCN: n80020304
* NLP: a0000003208064
* SUDOC: 027301540
* VIAF: 127456253
* WorldCat: lccn-n80020304

 |
**ג'סמין פלישיה קרוקט** (באנגלית: **Jasmine Felicia Crockett**; נולדה ב-29 במרץ 1981) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-30 של מדינת טקסס. מחוז הקונגרס אותו היא מייצגת חולש על מחוז דאלאס ומחוז טראנט, וכאמור על העיר דאלאס. טרם שירותה בקונגרס של ארצות הברית, בשנים 2021–2023 ייצגה את מחוז הבחירה ה-100 בבית הנבחרים של טקסס.

ביוגרפיה
--------

קרוקט נולדה בסנט לואיס שבמיזורי. היא בעלת תואר ראשון במנהל עסקים ממכללת רודס השוכנת בממפיס שבטנסי. במהלך לימודיה הגבוהים כסטודנטית תכננה קרוקט להתמקצע כרופאה מרדימה או כרואה חשבון, אך לבסוף בחרה ללמוד משפטים באוניברסיטת יוסטון, שם קיבלה תואר מוסמכת במשפטים.

לאחר לימודי המשפטים נותרה קרוקט בטקסס ועבדה כעורכת דין לענייני זכויות אזרח. היא עבדה כסנגורית ציבורית במחוז בואי בטרם פתחה משרד עורכי דין משלה. במהלך מחאות ג'ורג' פלויד, קרוקט ועמיתיה נטלו על עצמם טיפול פרו בונו בתיקים אחדים של פעילי התנועה Black Lives Matter.

בשנת 2019, לאחר שהמחוקק אריק ג'ונסון פינה את מקומו בבית הנבחרים של טקסס כדי לכהן כראש עיריית דאלאס, נערכו בחירות מיוחדות ב-5 בנובמבר למילוי שארית כהונתו, בהן ניצחה לוריין ביראביל. לאחר מכן הודיעה קרוקט כי תאתגר את ביראביל בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-2020. בפריימריז אלה גברה בקושי על ביראביל לאחר סיבוב שני, שבתומו העפילה לבחירות הכלליות בנובמבר 2020, בהן ניצחה ללא התנגדות. היא נכנסה לתפקידה בינואר 2021.

ב-20 בנובמבר 2021 הצהירה אדי ברניס ג'ונסון כי לא תתמודד בבחירות 2022 לתקופת כהונה נוספת בקונגרס האמריקאי. ארבעה ימים לאחר מכן, הכריזה קרוקט על מועמדותה לייצוג מחוז הקונגרס ה-30 טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית. במקביל, הביעה ג'ונסון את תמיכתה בקרוקט. קרוקט קיבלה גם תמיכה כספית נרחבת מוועדות Super PACs המשויכים לתעשיית המטבעות המבוזרים, כאשר הארגון "Protect Our Future PAC" של סם בנקמן-פריד תרם מיליון דולר אמריקאי למטה הבחירות של קרוקט. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית עלו קרוקט וג'יין הופ המילטון, עוזרתו של מארק ויסי, לסיבוב מכריע – בו ניצחה קרוקט. לאחר מכן היא ניצחה בבחירות הכלליות ב-8 בנובמבר.

קרוקט הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2023 עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'סמין קרוקט** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'סמין קרוקט בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ג'סמין קרוקט, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'סמין קרוקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'סמין קרוקט, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'סמין קרוקט, ברשת החברתית LinkedIn

* ג'סמין קרוקט, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ג'סמין קרוקט באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Civil Rights Attorney Jasmine Crockett Is Making Waves as a Texas State Representative, באתר Darling Magazine‏, 21 בספטמבר 2020 (באנגלית)
2. ↑  פטריק סביטק, State Rep. Lorraine Birabil concedes after primary runoff defeat, באתר טקסס טריביון, 21 ביולי 2020 (באנגלית)
3. ↑  ברידג'ט באומן, Texas Democrat Eddie Bernice Johnson says she’ll run for one final term, באתר Roll Call‏, 9 באוקטובר 2019 (באנגלית)
4. ↑  פטריק סביטק, Cryptocurrency traders’ super PACs give $2 million boost to state Rep. Jasmine Crockett’s congressional run, באתר טקסס טריביון, 11 בפברואר 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: C001130

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מיר קומען אָן** ("מיר קוּמֶן אוֹן"; יידיש: אנחנו באים; בפולנית: **Droga młodych**, מילולית - "דרך הצעירים") הוא סרט תיעודי פולני משנת 1935. בסרט מתועד הסנטוריום על שם מֶדֶם לילדים יהודים עניים שלקו בשחפת, הממוקם בעיירה מיֶידזֶשין (Miedzeszyn) שליד ורשה. הסרט מציג את שיטות החינוך ואת דרכי ההבראה ברוח ערכים סוציאליסטיים הנהוגות בסנטוריום (תנועת הבונד הייתה בין יוזמי הפקת הסרט, ומדם עצמו היה בונדיסט).

הסרט נחשב ליצירת מופת בסוג סרטים זה. הצנזורה בפולין גנזה את הסרט להקרנה בפולין, בתואנה כי "תוך שימוש במצוקה ההמונית מפיץ את השקפת העולם הקומוניסטית" (כך, מפי אלכסנדר פורד). הסרט הוקרן במערב אירופה.

במרכז הסרט נמצאים שלושה ילדים יהודים עניים המגיעים לסנטוריום לביקור של שלושה חודשים. בסרט מוצג עולם אלטרנטיבי לאותם ילדים המוּצאים לזמן מה ממעגל העוני. בזמן זה, מתאפשרת לילדים הילדוּת; הם משחקים, שרים, ומתיידדים עם ילדי כורים פולנים. חברת הילדים המוצגת בסרט מחונכת על פי ערכים של חברה חדשה המספקת את צרכיה בעצמה. וזאת בדומה לחינוך הילדים והנוער ב"חברת הנוער" בקיבוץ ובבית החינוך ע"ש א"ד גורדון בארץ ישראל באותה תקופה.

לקריאה נוספת
------------

* נתן גרוס, **תולדות הקולנוע היהודי בפולין**, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1990, עמ' 85-83, 126.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מיר קומען אן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מיר קומען אן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הסרט באתר "סינמטוגרפיה של השואה"
* אסף טל, לעבענס-קונסט - אמנות החיים - על הסרט מיר קומען אָן, **זיקה** - העיתון המקוון להוראת השואה, גיליון 21, יד ושם
* מרקוס זילבר, ‏מרים היא חנה'לה, לייזר הוא ולאדק, **דווקא** 2, ‏ינואר 2007, עמ' 33-32

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרוס, עמ' 83.
2. ↑  זילבר, עמ' 33.
3. ↑  זילבר, עמ' 32.
**ישיבת חיי משה**  היא ישיבה חרדית כלל חסידית השוכנת בשכונת הר נוף בירושלים. לומדים בה כ-300 תלמידים, בנשיאות הישיבה מכהן הרב הראשי לשעבר - הרב ישראל מאיר לאו ובראשותה עומד הרב נפתלי נוסבוים.

תולדות הישיבה
-------------

הישיבה נוסדה בשנת ה'תשנ"ב (1992) בהר נוף, על ידי הרב בנימין קאהן, חתנו של הרב ישראל מאיר לאו, והיא קרויה על שם אביו הרב משה חיים לאו שנרצח בשואה. הישיבה מיועדת לתלמידים חסידיים מהזרם הכלל חסידי ושיטת הלימוד בה היא דרך הפלפול והעיון הנוהגת בעולם הישיבות הליטאי. היא הוקמה בעת המחלוקת בין החסידים לליטאים שהחלה בתשמ"ט, והיא נותנת מענה לסוג תלמידים שבעבר למדו בישיבות ליטאיות. שוכנת בבניין ששימש בעבר את ישיבת ישועות משה.

נושאי תפקידים
-------------

מייסד הישיבה הרב קאהן הוא ראש הישיבה בפועל הן מהצד הכלכלי והן מבחינה רוחנית, הוא גם ממנה את אנשי הצוות ואחראי על קבלת בחורים. באופן רשמי, מבחינה כלכלית עומד לימינו מנכ"ל המוסדות הרב ירחמיאל ברלין שאחראי על כל הנושא הכלכלי. הרב נפתלי נוסבוים הוא ראש הישיבה. הר"מים הם הרב דוד מילר המשמש גם כר"מ בישיבת פוניבז', הרב אריה לייב אוירבך המשמש גם כר"מ בישיבת מיר ברכפלד, הרב משה פרידמן, הרב זלמן הלפרין, והרב חיים לייב ריזל, המשגיחים הם הרב יצחק וינגוט, והרב יוסף שלמה גליק שמשמש גם כמשפיע בישיבה, וכמשיב משמש הרב אברהם וקסברגר. הרב בניה נבנצל, בנו של הרב אביגדר נבנצל, גם שימש כמשיב בישיבה, עד לפטירתו בחודש אלול ה'תש"פ במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל.

שיטת וסדרי הלימוד בישיבה
------------------------

דרך הלימוד בישיבה דומה ביסודה לצורת הלימוד בישיבות הליטאיות. המתבססת על הקפת הנתונים בכל סוגיה תלמודית, עימותם ההדדי ומסקנות חדשניות. סדרי הלימוד בישיבה הם כמקובל בשאר הישיבות הליטאיות. בפועל מתקיים הלימוד בבית המדרש כמעט לכל אורך שעות היממה.

בישיבה נהוג שלכל שיעור (כיתה) ישנם מגידי שיעור המוסרים שיעור עיוני משך שעה. התלמידים מתכוננים לשיעורים אלו בלימוד המפרשים על הסוגיות הנלמדות באותה עת. בשיעורים (כיתות) הנמוכים לכל שיעור ישנם שני מגידי שיעורים. המחליפים את התלמידים ברוטציה של משך חצי שנה.

ההספק השבועי הוא כעמוד גמרא (או סוגיא) שמתלבנת ב"עיון" במשך השבוע. בניגוד ללימודי אחר הצהרים שבו הלימוד מתמקד בלימודי "בקיאות" שבה ההספק השבועי הוא כשני דפי גמרא.

ישיבה קטנה
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
לחיי משה יש גם ישיבה קטנה בירושלים, ברחוב ירמיהו ולומדים בה כ-150 בחורים. כמגידי שיעור משמשים הרב שמחה קליין, הרב מנחם מנדל כץ, הרב יוסף ברוכשטט, הרב אברהם אייזנשטיין, הרב משה סטמפל, הרב בנימין קאהן ובנו הרב משה חיים קאהן, והרב אשר ליכטנשטיין, כמשגיח משמש הרב מאיר אשר קויפמאן, וכמשיבים משמשים הרב רובין. הישיבה הקטנה והגדולה מתנהלות בצורה נפרדת מלבד ההנהלה משותפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישיבת חיי משה, באתר עולם התורה
* ישיבת חיי משה, באתר "גיידסטאר ישראל"
* ישיבת חיי משה (ירושלים), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים ברקוביץ, הרב לאו הכניס ס"ת לזכר אביו הגרמ"ח לאו, באתר לדעת, ‏ב' ניסן תשע"ד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313047605171
* LCCN: n97056066
* VIAF: 143240418
* WorldCat: lccn-n97056066

 |