מכת בכורות; ציור של לורנס אלמה-טדמה, 1872
**מַכַּת בְּכוֹרוֹת** היא המכה האחרונה בסדרת עשר המכות שהובאו על מצרים, על פי המסופר בספר שמות. במכה זו מתו כל בכורי מצרים (מאב או מאם) - בנים ובנות, ילדים ומבוגרים, ובכורות בהמה. בעקבות מכת בכורות, שילח פרעה את העברים מארצו.

תיאור המכה
----------

לאחר שפרעה לא הסכים לשלח את העברים מארצו, חרף עשר המכות שפקדו את ארצו, אמר משה לפרעה:

> 
> כֹּה אָמַר ה': כַּחֲצֹת הַלַּיְלָה אֲנִי יוֹצֵא בְּתוֹךְ מִצְרָיִם. וּמֵת כָּל-בְּכוֹר בְּאֶרֶץ מִצְרַיִם--מִבְּכוֹר פַּרְעֹה הַיֹּשֵׁב עַל-כִּסְאוֹ עַד בְּכוֹר הַשִּׁפְחָה אֲשֶׁר אַחַר הָרֵחָיִם; וְכֹל בְּכוֹר בְּהֵמָה. וְהָיְתָה צְעָקָה גְדֹלָה בְּכָל-אֶרֶץ מִצְרָיִם, אֲשֶׁר כָּמֹהוּ לֹא נִהְיָתָה וְכָמֹהוּ לֹא תֹסִף. וּלְכֹל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, לֹא יֶחֱרַץ-כֶּלֶב לְשֹׁנוֹ, לְמֵאִישׁ וְעַד-בְּהֵמָה--לְמַעַן תֵּדְעוּן אֲשֶׁר יַפְלֶה ה' בֵּין מִצְרַיִם וּבֵין יִשְׂרָאֵל. וְיָרְדוּ כָל-עֲבָדֶיךָ אֵלֶּה אֵלַי וְהִשְׁתַּחֲווּ-לִי לֵאמֹר, צֵא אַתָּה וְכָל-הָעָם אֲשֶׁר-בְּרַגְלֶיךָ, וְאַחֲרֵי-כֵן אֵצֵא; וַיֵּצֵא מֵעִם-פַּרְעֹה בָּחֳרִי-אָף.
> 
> 
> 
> — ספר שמות, פרק י"א, פסוקים ד'–ח'
> 

### תחילת המכה

ה' אומר למשה שיביא עוד מכה אחת על מצרים, שלאחריה יגרש פרעה את בני ישראל ממצרים. בעקבות זאת, הוא מצווה את משה לומר לבני ישראל לשאול מהמצרים כלי כסף וכלי זהב.

על פי אזהרת משה, במכה זו ימותו כל בכורי מצרים, מכל סוגי המינים - כולל הבהמות. זמן המכה היה בחצות הלילה. על פי אחת הדעות בתלמוד הבבלי, משה אמר "כחצות", מכיוון שחשש שהאסטרולוגים המצריים יטענו שהמכה לא ארעה בחצות, ואלוהים לא קיים את דבריו.

על פי דרשות חז"ל, נהרגו במכת בכורות הן זכרים והן נקבות, הן בכור מאב והן בכור מאם. כך, היו בתים שהיה בהם יותר ממת אחד.

### בית פרעה במכה

לפי חז"ל, בתיה בת פרעה, למרות היותה בכורה לאמה, הוחרגה מהמכה ונותרה בחיים, בשל הצלתה את משה רבנו.

לעומת בתיה, בנו הבכור של פרעה מת. בהיותו בכור בעצמו, פרעה עצמו גם חשש כי הוא עומד למות. הוא מיהר אל משה ואהרן וביקש מהם לצאת יחד עם כל משפחותיהם, מקניהם וטפם. בבוקר שלאחר מכת הבכורות, יצאו בני ישראל ממצרים.

השפעת המכה על בני-ישראל
-----------------------

מכת בכורות בציורו של ויליאם טרנר, 1802
### בזמן המכה

בני ישראל נצטוו להקריב את קרבן הפסח בין הערביים של יום י"ד בניסן, ולאוכלו יחד עם מצות ומרורים בליל ט"ו בניסן, בו התרחשה מכת בכורות. על מנת שהקב"ה יפסח על בתי העברים בשעת מכת בכורות, נצטוו למשוח מדם הקורבן על משקוף ביתם ועל המזוזות. מכאן גם התקבל שם החג, חג הפסח. כמו כן, נצטוו העברים שלא לצאת מפתח ביתם עד הבוקר.

### מצוות לזכר המכה

#### מצוות הקשורות לבכור

כמה מצוות בתורה, הנוגעות לקדושת הבכורה, ניתנו כזכר למכת בכורות:

1. מצוות בכור אדם - פדיון הבן
2. מצוות בכור בהמה טהורה
3. מצוות פטר חמור

התורה אף מדריכה את יוצאי מצרים להשיב לבניהם, כשישאלו מדוע הם מקיימים מצוות אלה, שמצוות אלו הן זכר ליציאת מצרים ולמכת בכורות, בה הרג ה' את בכורי מצרים - "מבכור אדם עד בכור בהמה".

#### מצוות אכילת קרבן פסח

כזכר ליציאת עם ישראל ממצרים לאחר מאות שנות גלות בה, שכוללות שנות שעבוד וגזרות, שבאה בעקבות מכת בכורות, צוו עם ישראל לזבוח בכל שנה ביום י"ד בניסן אחר חצות היום את קרבן הפסח, ולאוכלו בלילה עם מצות ומרורים, כפי שעשו בליל יציאתם ממצרים:

> 
> וְזָבַחְתָּ פֶּסַח לַה' אֱלֹוהֶיךָ צֹאן וּבָקָר בַּמָּקוֹם אֲשֶׁר יִבְחַר ה' לְשַׁכֵּן שְׁמוֹ שָׁם: לֹא תֹאכַל עָלָיו חָמֵץ שִׁבְעַת יָמִים תֹּאכַל עָלָיו מַצּוֹת לֶחֶם עֹנִי כִּי בְחִפָּזוֹן יָצָאתָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם לְמַעַן תִּזְכֹּר אֶת יוֹם צֵאתְךָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם כֹּל יְמֵי חַיֶּיךָ
> 
> 
> 
> — ספר דברים פרק ט"ז, פסוקים ב'-ג'
>

המכה במדרשים
------------

מדרשים רבים עוסקים במכה זו. בין המסופר בהם:

* מכיוון שנשות מצרים זנו תחת בעליהן, היה יותר מבכור אחד בכל בית, מה שגרם לכך שהיו מספר מתים. כתוצאה מכך, חששו המצרים שמא המכה החלה "להתפשט" ולהרוג גם כאלו שאינם בכורים.
* תיאורים אחרים מדברים על פרעה, נמוך הקומה, רץ ברחובות ארץ גושן (בה שכנו העברים) לחפש את משה. בתיאורים אלו עולה דמותו של פרעה כמגוחכת ונלעגת.
* סיפור אחר עוסק בהכנות למכה, כאשר בכורי מצרים שמעו על הצרה העתידה לבוא, באו להוריהם בתביעה לשחרר את בני ישראל ממצרים. כאשר לא הסכימו, החלה מלחמה ביניהם ונפלו קרבנות משני הצדדים. מדרש זה רמוז בפסוק "למכה מצרים בבכוריהם", ולזכרו חוגגים את שבת הגדול.

ראו גם
------

* יציאת מצרים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מכת בכורות** |

* אכילת המצה בליל מכת בכורות, באתר ישיבת הר ברכה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ד', עמוד א'.
2. ↑  פרקי דרבי אליעזר פרק מ"ח, ובמפרשים מובא שהייתה בכורה לאמה
3. ↑  שמות רבה, פרשה י"ח, פסקה ג'.
4. ↑  ספר שמות, פרק י"ג, פסוק ט"ו.

| עשר מכות מצרים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דם • צפרדע • כינים • ערוב • דבר • שחין • ברד • ארבה • חושך • בכורות |

 |

| ספר שמות |
| --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • רפידים • מלחמת עמלק |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור • קלעי החצר |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |
| ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים |