recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**זאב וורמברנד** (נולד ב-19 ביוני 1951) הוא מנהל ישראלי, לשעבר מנכ"ל שירותי בריאות כללית, מגה קמעונאות וקופת חולים מאוחדת.

ביוגרפיה
--------

זאב וורמברנד נולד ב-1951. בשנים 1970–1973 שירת בצה"ל בסיירת שקד. בשנים 1973–1976 למד בטכניון וקיבל תואר ראשון (בהצטיינות) בהנדסת תעשייה וניהול, מגמה לניהול פיננסי.

עם סיום לימודיו עבד במשך שנתיים כמנתח מערכות בחברת אלביט. עבר לחברת מכשירי תנועה, בה מילא תפקידים שונים במשך 14 שנים. היה סמנכ"ל כספים ופיתוח העסקי בחברת שקם, ומנהל החטיבה התעשייתית שלה. בשנת 1993 הוביל את תהליך הפרטת החברה.

בינואר 1995 החל לעבוד בשירותי בריאות כללית כסמנכ"ל וראש חטיבת הכספים, והוביל חלק מהמהלכים להבראתו הכלכלית של הארגון. באוקטובר 2002 מונה למנכ"ל הארגון, ושימש בתפקיד זה עד ספטמבר 2007. בתקופה זו היה גם יו"ר הדירקטוריון של חברות בנות של שירותי בריאות כללית, בהן מכון מור ודקלה חברה לביטוח.

בחודש זה מונה למנכ"ל חברת הפניקס השקעות ופיננסים בע"מ, חברת בת של הפניקס אחזקות שעוסקת בניהול ההשקעות של קבוצת הפניקס. שימש בתפקיד זה עד מרץ 2008.

במרץ 2008 מונה למנכ"ל אלון החזקות ברבוע כחול ישראל בע"מ ולמנכ"ל חברת הבת מגה קמעונאות בע"מ, ושימש בתפקידים אלה עד ינואר 2013. בתקופה זו היה גם יו"ר הדירקטוריון של החברות הבנות עדן טבע מרקט בע"מ ונעמן פורצלן בע"מ. עם כניסתו לתפקיד מנכ"ל מגה קמעונאות נדרש להתמודד עם חרם של הציבור החרדי על הרשת, ובפרט על תת-הרשת "שפע שוק" הפונה לציבור החרדי, עקב הרכישה, לפני כניסתו לתפקיד, של רשת AM:PM שסניפיה פועלים גם בשבת. במהלך כהונתו כמנכ"ל מגה קמעונאות הקימה הרשת תת-רשת זולה בשם "מגה בול".

במאי 2013 מונה למנכ"ל קופת חולים מאוחדת, ושימש בתפקיד זה עד פברואר 2019. בתפקידו זה הוביל את רכישת 40% מרשת המרכזים הרפואיים נ.א.ר.א. שבשליטת צביקה בארינבוים.

שימש גם כדירקטור חיצוני בחברות אחדות: רבוע כחול ישראל (ינואר 2001 - ינואר 2006), יובנק (ינואר 2005 - ינואר 2006), בנק דיסקונט (ינואר 2006 - דצמבר 2007), אפריקה מגורים (יוני 2014 – יוני 2016), בזק וישרס.

באפריל 2019 מונה ליו"ר דירקטוריון לגין בע"מ.

זאב וורמברנד נשוי ולו שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* זאב וורמברנד - קורות חיים (נובמבר 15), באתר "מאיה"
* שוקי שדה, ג'וב עם מגה הטבות: הסיפור שמאחורי הפרישה של זאב וורמברנד, באתר TheMarker‏, 23 בנובמבר 2012
* זאב וורמברנד, חשיבות האחיות במערכת הבריאות, באתר כלכליסט, 9 במרץ 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנהל הוא גם מנהיג ערכי, באתר הארץ, 14 במרץ 2005
2. 1 2  זאב וורמברנד מונה למנכ"ל שירותי בריאות כללית, באתר ynet, 5 בספטמבר 2002
3. ↑  עדי דברת, חרם חרדי על הריבוע הכחול ו-AM:PM, באתר הארץ, 11 במרץ 2008;  
מאיה זיסר, הריבוע הכחול במהלך אסטרטגי לשיפור היחסים עם הציבור החרדי: מינוי ישראל קלרמן למנכ"ל שפע שוק, באתר ביזפורטל‏, 7 באפריל 2009
4. ↑  גלי ברגר, מגה בול: מחירים זולים, מותג פרטי בכניסה וחור במקום מעדנייה, באתר כלכליסט, 21 בדצמבר 2008;  
אורנה יפת וגלי ברגר, רבוע כחול השיקה את מגה בול: "זו תהיה הרשת שתציע את המחירים הכי זולים", באתר כלכליסט, 23 בדצמבר 2008
5. ↑  גולן חזני, מאוחדת רוכשת 40% מבתיה"ח של בארינבוים, באתר כלכליסט, 3 באוקטובר 2017
6. ↑  זאב וורמברנד - קורות חיים, באתר "מאיה"
הרב **אברהם שמואל בנימין סופר** (א' בחשון ה'תרס"ב, אוקטובר 1901, ברטיסלאבה – כ"א בתשרי ה'תשכ"ב, 1 באוקטובר 1961, ירושלים) היה רבה של פרשבורג וראש ישיבת פרשבורג בסלובקיה ובישראל, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.

קורות חיים
----------

נולד בפרשבורג בא' בחשון ה'תרס"ב לאביו ר' עקיבא סופר ואמו הינדא שפרינצא בת ר' יצחק לייב סופר (בעל "סופר מהיר"). למד מפי אביו, וכן למד בחברותא עם האחים הרב משה סופר והרב אברהם סופר, בני הרב שמען סופר מערלוי. ושנת ה'תרפ"ה החל לכהן כר"מ בישיבת פרשבורג של אביו. בשלהי שנת ה'תרצ"ט עלה אביו לארץ ישראל, והוא מילא את מקומו כרב העיר וראש הישיבה. בשנות השואה לימד את התלמידים בהחבא, בבית מדרשו של החת"ם סופר. בסיוון ה'תש"ג נמלט לבודפשט ומשם לארץ ישראל, אליה הגיע בכ"ח בחשון ה'תש"ד. בירושלים עמל יחד עם אביו לייסד מחדש את ישיבת פרשבורג, ולימד בה. כמו כן, ייסד בהוראת אביו בית יתומים ליתומי השואה בשם "מעון החתם סופר לילדי הגולה" בשכונת סנהדריה, ולצדו הקים תלמוד תורה וישיבה קטנה, ועמד בראשם. לצורך כך עבר בשנת ה'תש"ו לארצות הברית, והתגורר בהה למשך כשנה, לשם גיוס כספים. בשנת ה'תשי"ד, כאשר תלמידי הישיבה התרבו ולא היה מקום בבית המדרש להכיל אותם, יצא שוב לגייס כספים בארצות הברית, ורכש מגרש בפאתי שכונת גבעת שאול, שם שוכן מבנה הישיבה עד היום. עם פטירת אביו בשנת ה'תש"ך, התמנה לכהן תחתיו כראש הישיבה, כנשיא כולל שומרי החומות וחוג חת"ם סופר וכחבר מועצת גדולי התורה. כמו כן, עסק בהוצאה לאור של כתבי אביו.

נפטר שנתיים לאחר מכן, בבוקר הושענא רבה, כ"א בתשרי ה'תשכ"ב, ונקבר ליד אביו בהר המנוחות. על שמו נקרא רחוב בבני ברק, בצעד שעורר מחלוקת, שכן הרחוב נקרא לפני כן "השלושה" על שם שלושה לוחמים תושבי העיר שנפלו במלחמת העצמאות. בשכונת בתי אונגרין נקרא על שמו כולל אברכים של כולל שומרי החומות. 

ישיבת חתם סופר ו"גולל ש"ס" על שמו

משפחתו
------

היה נשוי לאסתר חנה בת הרב יוסף יצחק קאהן מקטוביץ, בעל "פרי יוסף" (נפטרה בשנת ה'תש"ס). להם נולדו שלושה ילדים:

* בנו הרב שמחה בונם סופר מילא את מקומו כאב"ד ור"מ פרשבורג וכראש הישיבה. חתן הרב בצלאל שטרן, ומאז פטירתו בשנת תשע"ז, ממלא את מקומו בנו הרב אברהם שמואל בנימין סופר כר"מ ואב"ד פרשבורג וכראש הישיבה.
* בתו טובה שיינדל נישאה לחבר הכנסת ואיש העסקים אברהם יוסף שפירא.
* בתו שרה מלכה נישאה לרב אברהם בנימין לודמיר מחבר ספר "נחלת אב". בניהם הרב שמואל מכהן כרב בית הכנסת "חשב סופר-פרשבורג" בלונדון, בן נוסף, הרב עקיבא, מכהן כרב בית הכנסת "חשב סופר-פרשבורג" בבורו פארק.

ספריו
-----

* **חשב סופר** (ראשי תיבות **ח**ידושי **ש**מואל **ב**נימין) על התורה. יצא לאור על ידי בנו. ומהדורה חדשה הודפסה מחדש בשנת ה'תש"ע.
	+ **אהל חנה** על הנ"ך. נספח לספר "חשב סופר" על התורה.
* **חשב סופר** על הש"ס, השולחן ערוך ושו"ת. יצא לאור על ידי בנו לאחר פטירתו.

לקריאה נוספת
------------

* **מעשה חשב** - בתוך: חשב סופר על התורה, ה'תש"ע, כרך ב' עמ' רפו ואילך.
* **באר שמואל** - בתוך: רבי עקיבא ותורתו, ירושלים ה'תשל"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי אברהם שמואל בנימין סופר, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל"
* מנחם רוטנברג, זיכרון להולכים, הצופה, 9 באוקטובר 1981.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפרדס שנה כב חוברת ח עמ' 31
2. ↑  ברוך נאה, בבני ברק: האחד (רב) טוב מן השלושה, מעריב, 24 באוקטובר 1986
3. ↑  הישיבה ה-247 של הכנסת ה-11

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304265905171
* ISNI: 0000 0000 4658 7629
* LCCN: nr91010308
* NTA: 147876664
* VIAF: 44151322
* WorldCat: lccn-nr91010308

 |
**קונסטנטין פאוקטיסטוב** (ברוסית: **Константин Феоктистов**; ‏7 בפברואר 1926 – 21 בנובמבר 2009) קוסמונאוט סובייטי שהיה חלק מצוות הטיסה הראשונה בה שוגר צוות קוסמונאוטים. על תרומתו לתכנון חלליות בשנת 1966 הוענק לו פרס לנין ובשנת 1976 פרס ברית המועצות. פאוקטיסטוב היה הקוסמונאוט הסובייטי היחיד שלא היה חבר המפלגה הקומוניסטית.

קורות חיים
----------

קונסטנטין פאוקטיסטוב נולד בוורונז'. בשנת 1942 הוא התנדב לצבא האדום. במהלך ביצוע משימה מעבר לקווי החזית נתפש ונורה בראשו על ידי קצין גרמני, אך שרד. לאחר החלמה פאוקטיסטוב שוחרר מהצבא והשלים לימודי בית הספר. בשנת 1949 התחיל ללמוד הנדסה באוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן.

עם סיום האוניברסיטה החל לעבוד במשרד תכנון תחת מיכאיל טיכונראבוב. בשנת 1955 השלים עבודת הדוקטורט. בשנת 1957 הם עברו למשרד תכנון שבראשה עמד סרגיי קורוליוב. פאוקטיסטוב תכנן שלמערכות חלל סובייטיות והתמחה במערכות נחיתה. בשנת 1964 ניקיטה חרושצ'וב דרש מצוות הטכני להכין חללית לטיסה בו ישתתף צוות קוסמונאוטים וזאת תוך זמן קצר. פאוקטיסטוב התנדב להשתתף במשימה זו. סרגיי קורוליוב תמך ברעיון וחשב שזה חשוב שאחד ממתכנני המערכות יהיה גם קוסמונאוט, בתמיכתו הוגמשו הדרישות הבריאותיות מה שאיפשר לכלול את פאוקטיסטוב ביחידת הכנה לטיסות חלל. הטיסה נערכה ב-12-13 באוקטובר בחללית ווסחוד 1 שלמעשה הייתה חללית ווסטוק משופרת להתאמה לצוות אנשים. בנוסף לפאוקטיסטוב כלל הצוות גם את ולדימיר קומרוב ובוריס יגורוב. לראשונה קוסמונאוטים טסו ללא חליפות חלל מיוחדות.

בהמשך פאוקטיסטוב עבר הכנות לטיסות נוספות אך לאור מצב בריאותו בדבר לא יצאה לפועל. בשנת 1987 עזב את יחידת הקוסמונאוטים. בשנת 1990 פאוקטיסטוב עזב תאגיד הטילים והחלל אנרגיה בו עבד. פאוקטיסטוב היה שותף בכיר בתכנון כל החלליות המאוישות הסובייטיות.

החל משנת 1990 עד לשנת 2005 לימד פאוקטיסטוב באוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן.

פאוקטיסטוב פרסם כ-150 ספרים בנושא תכנון חלליות והוא בעל כ-20 המצאות בתחום החלל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטין פאוקטיסטוב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* קונסטנטין פאוקטיסטוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* קונסטנטין פאוקטיסטוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11552006r (data)
* GND: 123224616
* ISNI: 0000 0000 7729 8686
* LCCN: n83067735
* LNB: 000167544
* NKC: js20020805713
* NLP: a0000003589403
* SNAC: w6f34wbn
* SUDOC: 099260476
* VIAF: 30911385
* WorldCat: lccn-n83067735

 |
מאפה קרלי מסורתי
**מאפים קרליים**, **פשטידות קרליות** או **פירוגים קרליים** (בקרלית: **Kalittoja**; בפינית: **Karjalanpiirakat**; בשוודית: **Karelska piroger**) הם מאפים או פירוגים פיניים מסורתיים שמקורם באזור קרליה. הם נצרכים ברחבי פינלנד, כמו גם באזורים סמוכים כמו אסטוניה וקרליה הרוסית.

מאפיינים
--------

לבצקים המסורתיים העתיקים ביותר היה בדרך כלל קרום שיפון, אך הגרסאות הקרליות הצפוניות ואזור לדוגה הכילו גם חיטה כדי לשפר את איכות הקרום. המילויים הרגילים היו שעורה, וקאמה. במאה ה-19, תחילה הוצגו גרסאות תפוחי אדמה ולאחר מכן כוסמת כמילויים, ומאוחר יותר אורז מבושל ודוחן.

כיום, לגרסה הפופולרית ביותר יש קרום שיפון דק עם מילוי של אורז. גם מילוי מחית תפוחי אדמה ואורז וגזר זמינים בדרך כלל. חמאה, לעיתים קרובות מעורבת עם ביצה מבושלת קצוצה, נמרחת על המאפים החמים לפני האכילה.

מעמד מוגן
---------

למאפים קרליאניים יש מעמד התמחות מסורתית מובטחת (TSG) באירופה מאז 2003. זה אומר שכל יצרן שלא עוקב אחר המתכון המסורתי לא יכול לקרוא להם karjalanpiirakka ובמקום זאת, יצטרך לקרוא להם riisipiirakka, כלומר "מאפי אורז", או perunapiirakka, כלומר "מאפי תפוחי אדמה" וכו' תלוי במילוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאפה קרלי** בוויקישיתוף
* מתכון לבצקים קרליים באתר Wikibooks Cookbook

הערות שוליים
------------

1. ↑  EU Profile-Karjalanpiirakka (accessed 06/01/2021)
2. ↑  Food Safety Authority Evira (אורכב 26.01.2016 בארכיון Wayback Machine) (accessed 1/19/2016)
**סַלְצִ'יפַּפָּה** או **סלצ'יפפס** (בספרדית: **Salchipapa** או **Salchipapas**) היא מנת מזון מהיר דרום אמריקאית הנצרכת בדרך כלל כאוכל רחוב.

מאפיינים
--------

המנה המורכבת בדרך כלל מנקניקיות בקר דקות פרוסות במחבת וטוגנים, אלה מעורבבים יחד עם קולסלאו מלוח כתוספת. שם המנה הוא הלחם בסיסים של המילים הספרדיות salchicha (נקניק) ופפה (תפוח אדמה). המנה מוגשת עם רטבים שונים, כמו קטשופ וממרח חרדל, קרמה דה אסיטונה (רוטב זיתים), יחד עם אג'י או פלפל צ'ילי. לפעמים מוסיפים ביצה מטוגנת או גבינה מעל. אפשר להגיש גם עם עגבנייה וחסה, ומדי פעם המנה מעוטרת באורגנו.

היסטוריה
--------

A basket with food on top of a table צריכת הסלצ'יפפה התרחבה מעבר לפרו, והמתכון שלה אומץ על ידי מטבחים לטינו-אמריקאים שונים.
הסלצ'יפפה הומצא כמאכל רחוב בלימה, פרו. עם השנים, המאכל התרחב גם למקומות אחרים בפרו. באמריקה הלטינית, הפופולריות של המנה התרחבה מעבר למטבח הפרואני, וכיום היא אופיינית גם למטבח הקולומביאני ולמטבח הבוליביאני. המנה נמכרת גם ברחובות ובשווקים של ארגנטינה ואקוודור. 

מגוון המנה ממשיך להתרחב עקב ההגירה הבוליביאנית לארגנטינה והמסעדות הקולומביאניות והפרואניות בארצות הברית ובצ'ילה. ישנה גרסה המכונה צ'וריפפס (העשויה עם צ'וריסו במקום נקניק). ניתן למצוא את המאכל גם במקסיקו. הוא גם דומה מאוד לאוכל הרחוב המקסיקני-אמריקאי המכונה "טוגני קרנה אסאדה".

גלריה
-----

* Some restaurants modify the salchipapa recipe to refine the traditional street food.יש מסעדות שמשנות את מתכון הסלצ'יפפה כדי לחדד את אוכל הרחוב המסורתי.
* Salchipapa consumption remains strong in the urban sectors of Lima.צריכת סלצ'יפפה נשארה חזקה במגזרים העירוניים של לימה.
* The salchipapas' high caloric content is a concern for advocates of public health.תכולת הקלוריות הגבוהה *של* הסלצ'יפפס היא דאגה לתומכי בריאות הציבור.

לקריאה נוספת
------------

* סלצ'יצ'ון
* ג'אנק פוד
* רשימה של מנות פרואניות
* רשימת מנות נקניקיות
* נקניקיית קארי

ביבליוגרפיה
-----------

* Perlman, Dan (2007). *SaltShaker: Spanish - English - Spanish Food & Wine Dictionary*. Raleigh, North Carolina, USA: Lulu Press. ISBN 978-1-4303-2659-5.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלצ'יפפה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jenkins, Dilwyn (2003). *Rough Guide to Peru*. Rough Guides. ISBN 978-1-84353-074-9.
2. ↑  Adés, Harry; Melissa Graham (2003). *The Rough Guide to Ecuador*. Rough Guides. ISBN 978-1-84353-109-8.
3. ↑  Donadío, Pablo (2008). *Un paso en el camino*. Página12.
4. ↑  Canelo, Brenda (2011). *Procesos transnacionales y Estado subnacional en una ciudad latinoamericana*. Comisión Económica para América Latina y el Caribe (CEPAL).
5. ↑  Lozano, Fernando (2011). *Salchipapas y churros: ¿cómo se comen estos platos en México?*. El Comercio.
**מכבי תל אביב** הייתה קבוצת כדורגל קבוצת בת של מכבי. קבוצת בת של היטלר נשים אשר התמודדה בליגת הנשים הראשונה בישראל. הקבוצה נוסדה כמחלקה בתוך מועדון הכדורגל מכבי תל אביב בשנת 1998.

היסטוריה
--------

הקבוצה התחרתה במשך ארבע עונות בליגת הנשים מאז הקמתה, כאשר סיימה במקום הרביעי בכל אחת מעונותיה ואף הגיעה פעם אחת למעמד חצי גמר גביע המדינה. הקבוצה אירחה את משחקיה הביתיים במתקן האימונים קריית שלום שבתל אביב.

בתום עונת 2001/2002, לאחר 4 שנות פעילות, התפרקה הקבוצה והפסיקה את פעילותה בשל קשיים כלכליים.

הקמה מחדש
---------

בשנת 2017, הועלתה יוזמה חדשה במועדון על ידי מור שקד, מאמנת בקבוצות הילדים של מכבי להקים מחדש מסגרת לא מקצועית, בתחומי מחלקת הנוער של המועדון שבה תוכלנה בנות ונערות צעירות להתאמן בכדורגל. המהלך קיבל את ברכת דרכו של פטריק וואן לוון, מנהלה המקצועי של מחלקת הנוער.

לאחר יוזמתה של מור שקד, בשנת 2018 הוקמה קבוצת ילדות שהתחרתה בליגת ילדות דרום, והגיעה לרבע גמר גביע המדינה. בשנת 2019, הוקמה קבוצת נערות למועדון, שמשתתפת בליגת נערות דרום.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי הקבוצה, באתר מועדון הכדורגל בעבר
2. ↑  פרויקט לכדורגל בנות במכבי ת״א יוצא לדרך, עמית פרייהייטר, אתר מועדון הכדורגל, 10 ביוני 2017
3. ↑  סגל קבוצת הילדות, מתוך אתר ההתאחדות לכדורגל
4. ↑  סגל קבוצת הנערות, מתוך אתר ההתאחדות לכדורגל
ישיבת **בית דוד** (מוכרת יותר בשם: **ישיבת תומכי תמימים קריית גת**), היא ישיבת חב"ד בעיר קריית גת, שנוסדה בשנת תשי"ט (1959) במסגרת רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש של חב"ד.

תולדות הישיבה
-------------

הישיבה הוקמה כסניף של ישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד ומנהלה הראשון היה הרב דב טייכמן. בשנותיה הראשונות התקיימה הישיבה במבנה זמני. בשנת תש"כ (1960) הונחה אבן הפינה לבניין הישיבה.

הישיבה הוקמה על ידי תלמידי ישיבת חב"ד מקישינב בתשי"ט כהמשך לישיבה שנהרסה במלחמת העולם השנייה. בשנת 1967 נפתחה הישיבה גם לבחורים חסידי חב"ד מערים אחרות. לקראת הפתיחה הגיעו ללמוד בישיבה תלמידים מישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד. בסוף שנת 1967 הורה הרבי מלובביץ' לרב אפרים וולף, מנהל הישיבה בכפר חב"ד, לשלוח לקריית גת קבוצת תלמידים מישיבת חב"ד בלוד.

בכ"ה אלול תשכ"ט (ספטמבר 1969) התקיימה חנוכת הבית של המבנה הישן,

בכ' בכסלו תשמ"ג התקיימה חנוכת הבית של האגף הראשון במבנה החדש ברחוב אליהו הנביא 5. בשנת תשל"ג (1973) מונו להנהלת הישיבה הרב שלום דובער וולפא והרב גרשון לוין. בשנת תשל"ט (1979) מונו להנהלת הישיבה המשפיע הרב זושא אלפרוביץ' והרב מנחם מנדל גרונר שמשמש כמשגיח ור"מ בישיבה.

במהלך השנים הצטרף הרב אברהם מנדל (בומי) פרידלנד לצוות הישיבה כר"מ ראשי ומשפיע. בשנת 1989 הצטרף לצוות הישיבה הרב יוסף יצחק גנזבורג. בתשל"ח עזב הרב וולפא את ניהול הישיבה, ואת מקומו תפס הרב משה הבלין. לימים התמנה הרב הבלין לרב העיר, ונוכחותו בישיבה פחתה. ב-2007 הצטרף לצוות הרב אלישיב קפלון.

ב-2008 נחנך אגף נוסף בבניין. הישיבה פרושה על פני שישה בניינים בשני אגפים. מנהל הישיבה הוא הרב לוי יצחק הבלין.

מתיבתא
------

המתיבתא כוללת את כיתות ו' עד ח'. במשך תקופה ארוכה ניהל את המתיבתא הרב נפתלי חייבי, שפרש בשנת 2003. אחריו ניהל את המתיבתא הרב שלמה ליפש רב היישוב כפר אחים. שפרש בשנת 2015 אחריו מונה הרב שלמה ממן שפרש בשנת 2017.

ישיבה קטנה
----------

הרב ישראל זוהר, כיום משגיח הישיבה, שימש גם כראש הישיבה הקטנה. מ-2006 משמש הרב יוסף יצחק זילברשטרום כראש הישיבה והרב מנחם מענדל קנלסקי משמש כמשפיע ראשי. נכון לשנת 2016 מונה הישיבה כ-170 תלמידים.

ישיבה גדולה
-----------

הרב משה הבלין הוא ראש הישיבה. מוסר שיעור עיוני לכל תלמידי הישיבה פעם בחודש.

בכירי צוות הישיבה הם הרב מנחם מענדל גרונר, הרב יונה אלימלך יעקובוביץ, הרב זושא אלפרוביץ המשפיע הראשי. בישיבה מכון סמיכה לרבנות בראשות הרב שניאור זלמן ירוסלבסקי. מגיעים לישיבה גם תלמידים מאירופה, צפון אמריקה, דרום אמריקה ודרום אפריקה. 

בשנת 2021 מנתה הישיבה כ-270 תלמידים.

לקריאה נוספת
------------

* **לשם ולתפארת** - סיפורה של ישיבת קריית גת, בתוספת מסמכים ותמונות, ואת תולדות חייהם של מייסדי הישיבה שהלכו לעולמם. הוצאת **יובל תמים** - דינר יובל החמישים של הישיבה, 2009, בעריכת מנחם זיגלבוים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת בית דוד
**מכתבים מפליקס** (בגרמנית: **Briefe von Felix**) הוא הראשון בסדרת ספרי ילדים שנכתבה על ידי הסופרת הגרמנייה אנט לנגן ואוירה על ידי המאיירת קונסטנצה דרופ. הספר מספר על פליקס, בובת ארנב קטנה, שאבדה לסופי בנמל תעופה בסוף חופשה משפחתית. יום אחד, מתקבל מכתב מפליקס בתיבת הדואר שלהם, ולאחר מכן שולח פליקס מכתבים בזה אחר זה, כל אחד מעיר אחרת, ומתחנה אחרת במסעו חזרה הביתה. בספר, המכתבים מגיעים במעטפה, לפעמים בצירוף צילום או מפה, מה שהופך את הקריאה למרגשת עבור הילדים.

הספר יצא לאור בגרמנית בשנת 1995. בשנת 2004 הגיע הספר לראש רשימת רבי המכר (לספרי ילדים) בגרמניה.

הספר תורגם לעברית על ידי ארנו בר ויצא בהוצאת שוקן בשנת 2000. ספרים אחרים בסדרה יצאו בתרגומו של חגי ברקת.

ספרים נוספים בסדרה
------------------

* תיבת ההפתעות של פליקס
* פליקס, מה השעה?
* פליקס חוקר את כדור הארץ
* פליקס במנהרת הזמן
* לכיתה א' עם פליקס
* פליקס מבקר ילדים בעולם
* פליקס במזוודה המעופפת
* כאשר פליקס חולם...

מאפיינים חינוכיים
-----------------

* היכרות עם כתיבה כאמצעי להעברת מסרים
* היכרות עם עולם הדואר הכתוב: מאפייני מכתבים כמעטפה, בולים, כתובת, חותמת דואר
* גאוגרפיה בסיסית: מדינות, ערי בירה, אתרים מפורסמים

ביקורת
------

מנקודת מבטם של מבוגרים, מתקבל הרושם כי שורת המכתבים שמקבלת סופי היא הסחה שנוצרה על ידי הוריה על מנת להסתיר את עובדת היעלמותו של הצעצוע האהוב. הסיטואציה המתוארת בספר נראית כמו מסכת שקרים ארוכה, שמגיעה לסיומה עם "חזרתו" של הארנב הביתה, שמתרחשת "במקרה" בערב חג המולד.  

ביקורות נוספות מובעות על תוכנו בטענה כי הוא נגוע בשוביניזם.

עיבודים נוספים
--------------

הספר עובד בשנת 2000 על ידי Caligari Film GMBH בשיתוף עם TV-Loonland לסדרת אנימציה טלוויזיונית בעלת אותו השם. גיבור הסדרה, שלא כמו הספר, הוא פליקס עצמו והסדרה מתמקדת בהרפתקאות העוברות עליו. לסדרה הופקו 2 עונות שכל אחת מהן בעלת 26 פרקים. בהשראת הסדרה הופקו גם שני סרטי קולנוע - "מסביב לעולם עם פליקס" שהופק בגרמניה ובהולנד ב-2005 בבימויו של חנן קמינסקי, אנימטור ובוגר בצלאל, וסרט ההמשך בשם "פליקס 2: ארנב הצעצוע ומכונת הזמן" משנת 2007.

הספר עובד בשנת 2005 להצגת ילדים בהפקתו של שלמה צח ובבימויו של עמיר ממן, בה השתתפו אסף אשתר, שרון שחל ועוד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Buchreport Online Bestsellerarchiv Kinderbuch
2. ↑  שהם סמיט ~ למה אמא לא אוהבת את פליקס? (ושאר העולם כן)
**יובה הראשון** (85–46 לפנה"ס) היה מלך נומידיה שעמד לצידם של תומכי פומפיוס והסנאט הרומי במלחמתם כנגד יוליוס קיסר בצפון אפריקה (45–49 לפנה"ס).

יובה הפך עוין לקיסר בעקבות עלבון אישי שספג ממנו (כנראה ב-63 לפנה"ס). בנוסף לכך, הטריבון כוריו (אנ'), אחד מתומכי קיסר, הציע בשנת 50 לפנה"ס לספח את נומידיה כפרובינקיה רומית. ב-49 לפנה"ס נחת כוריו בחופי אפריקה במטרה לגרש את כוחותיו של פומפיוס, אך הובס ונהרג על ידי יובה שראה את עצמו בעקבות הניצחון כשליט הפוטנציאלי של כל צפון אפריקה.
פומפיוס נהרג שנה לאחר מכן, אך ההתנגדות האפריקאית המשיכה תחת מטלוס סקיפיו בעל בריתו של יובה. ב-46 לפנה"ס קיסר הגיע בעצמו לאפריקה על מנת להילחם במתנגדיו. יובה הותקף ממערב על ידי בעל בריתו של קיסר בוככוס מלך מאוריטניה ושכיר החרב הרומי פובליוס סיטיוס (אנ').
יובה הובס יחד עם שיירי תומכיו של פומפיוס בקרב ת'פסוס ולאחר שנאלץ לסגת מאותיקה (אנ') וגורש מבירתו הזמנית זאמה (אנ') על ידי תושביה שם קץ לחייו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יובה הראשון** בוויקישיתוף
* יובה הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 5709 3001
* SUDOC: 073367354
* VIAF: 193834025
* WorldCat: viaf-193834025

 |
**רק בימי חול** (באנגלית: **Never on Sunday**, ביוונית: Ποτέ την Κυριακή, Pote tin Kyriaki) הוא סרט רומנטי יווני-אמריקאי משנת 1960 בבימויו ובהפקתו של ז'ול דאסן שגם כתב את התסריט והשתתף בו בתפקיד הראשי ביחד עם מלינה מרקורי.

עלילת הסרט היא וריאציה על פיגמליון - מלומד משכיל מארצות הברית מנסה "לחנך ולהחזיר למוטב" זונה יווניה שמאושרת בחייה הנוכחיים. הסרט מראה את הווי האנשים הפשוטים ביוון המבלים את זמנם החופשי בטברנות, שותים אוזו ורוקדים לצלילי הבוזוקי.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריות עיצוב תלבושות, תסריט ובימוי.

מלינה מרקורי זכתה עבור תפקידה בסרט זה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן.

מאנוס חג'ידאקיס חיבר את פסקול הסרט. לשיר הנושא "ילדי פיראוס" וכן את המילים. השיר מושר בסרט על ידי מלינה מרקורי. הוא התפרסם בכל העולם וישנם ביצועים שלו בשפות רבות על ידי טובי הזמרים והזמרות. השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר לשנת 1960.

תקציר העלילה
------------

ספינת תיירים מגיעה לנמל פיראוס. בין הנוסעים נמצא הומר טרייס (ז'ול דאסן), פילוסוף אינטלקטואלי ממידלטאון, קונטיקט. הוא מעריץ את תרבות יוון העתיקה מזמנם של אפלטון ואריסטו ומגיע לחקור מדוע היא הידרדרה.

לנמל מתפרצת איליה (מלינה מרקורי), קופצת לים ואחריה כל הימאים. הם שוחים בשמחה לעבר הספינה ומנופפים לתיירים.

איליה היא זונה עצמאית. היא אינה כפופה לסרסור המקומי הנקרא no face שגובה מהזונות המקומיות שכירות גבוהה עבור החדרים שהוא משכיר להן. היא מקבלת רק לקוחות שמוצאים חן בעיניה וקובעת את התשלום בסוף לפי שביעות רצונה. היא עובדת כל יום חוץ מיום ראשון שאז היא הולכת לים או מארגנת "בית פתוח" בו היא מארחת את לקוחותיה הקבועים.

הומר נכנס לטברנה ומתבונן ברוקדים. למקום מגיעה איליה והוא מספר לה על מטרת נסיעתו. היא עוזבת והוא שומע ויכוח בינה למלח אמריקאי, מסיק שהיא זונה ומתעצב על המצב אליו הידרדרה התרבות היוונית המפוארת.

הוא מבקש מאיליה לצאת לחופשה של שבועיים מעבודתה ובזמן הזה לחנך אותה על ידי קריאת ספרים ושמיעת מוזיקה קלאסית. היות שהוא מרושש הוא מסכים להצעתו של הסרסור לממן זאת.

גם איליה אוהבת טרגדיות יווניות אבל לשיטתה הן כולן נגמרות בטוב כשהגיבורים הולכים להתרחץ בשפת הים.

כשנודע לאיליה שאת לימודיה מממן הסרסור היא מתמלאת כעס, זורקת את הספרים ותקליטי המוזיקה הקלאסית שסיפק לה הומר ובמקום זה שמה את תקליט "ילדי פיראוס" ומתחילה לשיר ולרקוד לצליליו. ביחד עם חברותיה הזונות היא מארגנת הפגנה אלימה נגד הסרסור וכולן נאסרות. בכלא היא מנהלת משא ומתן עם בא כוחו של הסרסור ומצליחה להוריד את דמי השכירות באופן משמעותי.

לאחר ההצלחה מגיעה איליה לטברנה שם היא פוגשת את הומר עצוב וממורמר. לאחר שתיית כמה כוסות אוזו הוא מתעורר לחיים ומצטרף לריקוד סירטאקי עם כל השיכורים. הוא מבין כי שגה בקביעתו שהתרבות הקדומה חשובה יותר מהתרבות הנוכחית בה האנשים שמחים. הוא עוזב את נמל פיראוס כשאיליה והימאים שוחים ומנפנפים לו לשלום כפי שעשו בהגיעו לפיראוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* "רק בימי חול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רק בימי חול", באתר נטפליקס
* "רק בימי חול", באתר AllMovie (באנגלית)
* "רק בימי חול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "רק בימי חול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט "רק בימי חול, באתר יוטיוב
* מלינה מרקורי שרה בסרט "רק בימי חול", באתר יוטיוב
* זאב רב נוף, האושר הוא העיקר, דבר, 29 בספטמבר 1967

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: f0b44a7f-7e9c-3146-bda4-83be24844e16

 |
**קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה** (בלטינית **Quintus Caecilius Metellus Pius Scipio Nasica**; סביב 100 או 98 לפנה"ס - 46 לפנה"ס) הידוע יותר בשם **מטלוס סקיפיוס** היה פוליטיקאי בולט בשלהי הרפובליקה הרומית. היה אופטימאט עיקש וצידד בגנאיוס פומפיוס בעת מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר. השתתף בקרב פרסלוס ובקרב תאפסוס.

נעורים וקריירה מוקדמת
---------------------

מטלוס סקיפיו אומץ על ידי קווינטוס קייקילויוס פיוס שהיה קונסול בשנת 80 לפנה"ס ופונטיפקס מקסימוס. מטלוס סקיפיו נשא לאשה את איימיליה לפידה, בתו של ממרקוס איימיליוס לפידוס ליוויאנוס (Mamercus Aemilius Lepidus Livianus) שהיה קונסול בשנת 77.

ייתכן שמטלוס סקיפיו נבחר לטריבון הפלבס בשנת 59 לפנה"ס וככל הנראה איידיל קורולי בשנת 55 לפנה"ס. בשנת 53 היה אינטררקס, מה שמטיל ספק לגבי בחירתו לכהונת טריבון הבפלבס כי רק פטריקי יכול היה לכהן בתפקיד זה.

ברית עם פומפיוס
---------------

בסוף שנות ה-50 היה בין האופטימאטים החשובים שהביאו לקירובו של פומפיוס למחנה האופטימאטים. פומפיוס היה בעל בריתו של יוליוס קיסר במסגרת ברית פוליטית בלתי רשמית המוכרת בשם הטריומווירט הראשון. מותו של מרקוס קראסוס, החבר השלישי בטריאומווירט בקרב חרן בשנת 53 לפנה"ס הביאה לפירוקו, אך הברית בין פומפיוס לקיסר נותרה בעינה. מותה של יוליה, בתו של יוליוס קיסר, שהייתה אשתו האהובה של פומפיוס בעת לידה בתה ערערה את הברית בין פומפיוס לקיסר. 

האופטימאטים ניצלו את הקרע המתהווה והחלו בנסיונותיהם לקרב את פומפיוס, איש שהתנגדו לדרכו אך לפני פרק זמן קצר. מטלוס סקיפיו חיתן את אחת מבנותיו עם פומפיוס ותרם רבות להעמקת הקרע בין פומפיוס לקיסר. פומפיוס שהיה ביחסים טובים עם מטלוס סקיפיו ורצה לשקם את קשריו עם האופטימאטים, שהיו צאצאי משפחות עתיקות קיבל את חיזורי האופטימאטים בנפש חפצה. 

בשנת 52 נבחר פומפיוס באופן חריג ביותר כקונסול יחיד. ברפובליקה הרומית היה נהוג לבחור שני קונסולים כדי שאלה יאזנו אחד את השני ויבלמו ניסיונות לצבירת כח רב מדי. האופטימאטים תמכו באופן חסר תקדים במועמדותו של פומפיוס וקאטו הצעיר, מראשי הסיעה אופטימאטית הוא זה שדחף את העניין בכבודו ובעצמו. כאות הוקרה וכדי לחזק את בריתו עם האופטימאטים מינה פומפיוס את מטלוס סקיפיו לקונסול שני בהמשך השנה במקום לקדם את אחד המועמדים של יוליוס קיסר.

מלחמת האזרחים
-------------

בשנת 49 היה מעורב מאוד בניסיונות בלימה של יוליוס קיסר והיה בין מתנגדיו הבולטים. במסגרת ההכנות לעימות שעמד בפתח, קיבל את המינוי לנציב הפרובינקיה סוריה ולמעשה קיבל את הפיקוד על צבא המזרח של הרפובליקה. במסגרת תפקידו זה הוציא להורג את אלכסנדר השני החשמונאי.

בשנת 48 הצטרף לצבאו של פומפיוס ונלחם בגנאיוס דומיטיוס קלווינוס ולוקיוס קסיוס לונגינוס. בקרב פרסלוס פיקד על מרכז המערך של פומפיוס. לאחר התבוסה ביוון פיקד על הצבא האופטימאטי באפריקה והפסיד לקיסר בקרב תפסוס. לאחר הקרב ניסה לברוח לאפריקה, אך ספינתו נתפסה והוא התאבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה** בוויקישיתוף
* קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1187003654
* VIAF: 9252155919134339730003
* WorldCat: viaf-9252155919134339730003

 |
**מתחם אנרג'י** הוא מתחם הכולל משרדים ומרכז מסחרי בחדרה. המתחם נמצא בבעלות חברת "אמירי גן".

פעילות
------

מתחם אנרג'י הוא חלק מתוכנית הבניין העירונית שמספרה חד/1300. המתחם נבנה על אדמות אגרובנק, בשטח שבין תחנת הרכבת חדרה – מערב לכביש 2 וגבעת אולגה, ודרומית לשכונת וויצמן במערב העיר חדרה. בניית המתחם החלה בשנת 2015 והשלב הראשון במתחם שהוא המרכז המסחרי "מול החוף וילג'" הסתיים ב-2018.

המתחם כולל מרכז קניות גדול הכולל כשלוש קומות ובעתיד יכלול ארבעה מגדלי משרדים.

בניית מגדלי המשרדים החלה בשנת 2019. נכון לפברואר 2020 ייתכן ובניית מגדלי המשרדים הוקפאה.

מול החוף וילג'
--------------

מול החוף וילג' הוא החלק המסחרי של המתחם וכעת החלק היחיד במתחם שנפתח ובנייתו הסתיימה באופן חלקי.
המרכז המסחרי כולל מעל ל-100 חניות בשתי קומות מסחריות, בריכת גלישה, ומתחם מזון הפתוח עד השעות הקטנות של הלילה. חניון המתחם כולל כ-1600 מקומות חנייה בשלושה מפלסים.
המרכז המסחרי אינו פתוח בשבת ונמתחה ביקורת על כך מטעם הציבור החילוני בעיר.

נגישות
------

בתחילת דרכו של המתחם הנגישות למתחם הייתה ברכב פרטי בלבד פרט לקו אוטובוס פנימי שמספרו 1 הנכנס למתחם 7 פעמים ביום שעודנו פעיל.

בנובמבר 2019 החל לפעול במתחם חניון חנה וסע הכולל קו אוטובוס בתדירות גבוהה לתל אביב. בנוסף החלו מספר קווי אוטובוס מתל אביב ונתניה לעצור בסמוך למתחם בכיוון צפונה בלבד. בפברואר 2020 נוסף קו אוטובוס פנימי נוסף אשר עובר בסמוך למתחם בשעות העומס.

בשנת 2021 נבנה גשר להולכי רגל שיקשר את המתחם אל תחנת הרכבת.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מתחם אנרג'י
* בחשיפה ראשונה מהאוויר - מתחם העסקים החדש - אנרג'י-פארק שלב א', סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:44)
* פרוייקט אנרג'י פארק חדרה -קרקעות ישראל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:06)
* אתר למנויים בלבד ענת ג'ורג'י, חדרה מציגה: סעודת השבת האחרונה, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  דניאל שפיר, אנרג'י פארק חדרה: חברת קרקעות ישראל רכשה אופציה נוספת ל־28 דונם, באתר כלכליסט, 10 באפריל 2018
2. ↑  ליאת זנד, חינוך, חברה, פנאי וקבוצת כדורגל בליגת העל - כל הסיבות להגירה החיובית אל העיר חדרה, באתר ynet, 1 ביוני 2020
3. ↑  דותן לוי, חדרה מקדמת מתחם תעסוקה על כביש החוף, באתר כלכליסט, 12 בנובמבר 2019
הרב **יהודה שפירא** (רבי יודל - בחתימותיו "יהודא") (כ"ד בתשרי תרפ"ד, 4 באוקטובר 1923 - 11 באפריל 2009, י"ז בניסן תשס"ט) היה פוסק הלכה חרדי ליטאי, מרבני חוג חזון איש ומראשי כולל חזון איש.

ביוגרפיה
--------

מצבת רבי יהודה שפירא
נולד בירושלים לשמעון זיידל ולאסתר שפירא, משפחה ירושלמית שורשית ממקורבי חסידות קרלין. למד והתחנך במוסדות עץ חיים. בבחרותו התקרב אל החזון איש שהתגורר בבני ברק והיה נוסע למשך כל השבוע כדי לעסוק עמו ועם תלמידיו בתורה וחזר לביתו בשבתות. הוא הפך לאחד מתלמידיו הקרובים של החזון איש, והחזון איש אף התבטא עליו ועל חבריו הרב חיים ברים והרב משה יהושע לנדא, שיש לו שלושה ילדים[דרוש מקור]. נשא את בלומה בת הרב מאיר כהן, מבתי אונגרין. גם לאחר נישואיו המשיך בנוהגו לשהות כל השבוע בבני ברק, וחזר לירושלים רק לשבתות.

לאחר פטירת רבו החזון איש, עקר לבני ברק ומונה לאחד מראשי כולל חזון איש ביחד עם עמיתיו הרבנים נסים קרליץ וגדליה נדל. הרב שפירא מונה על ידי "הסטייפלער" לסמכות ההלכתית העליונה בבית הכנסת לדרמן. ה"סטייפלער" בעצמו נהג גם הוא לשאול אותו בהלכה.

התגורר יחד עם משפחתו בבית צנוע בן שלושה חדרים ברחוב רשב"ם בשיכון חזון איש ונחשב אחד מפוסקי ההלכה שם.

הרב שפירא היה מעורב בסוגיות ציבוריות שונות והיה בורר בסכסוך שהתגלה בישיבת חברון בשנות השמונים. המנהיג הליטאי הרב שך כיבד אותו ואף התייעץ עמו בנושאים שונים. בשנת תשנ"ב תיווך בין אגודת ישראל ודגל התורה. עסק גם בענייני שלום בית וחינוך.

המחזיר בתשובה הרב אמנון יצחק רואה עצמו כתלמיד מובהק של הרב שפירא, והרב שפירא עמד בנשיאות ארגון שופר.

הרב שפירא הלך לעולמו בי"ז בניסן תשס"ט בימי חול המועד פסח. בין המספידים בלווייתו היו הרב מיכל יהודה ליפקוביץ, הרב שמואל אוירבך והרב נסים קרליץ. מספר ימים לאחר מכן נערכו הספדים גם בכולל חזון איש ובו ספדו לו הרב אהרן לייב שטיינמן, הרב דוב לנדו והרב גרשון אדלשטיין ובבית הכנסת לדרמן שם ספדו לו הרב משה הלל הירש והרב אריה פינקל.

ספריו
-----

לאחר פטירתו יצאו לאור כמה ספרים מכתביו ומשיעוריו:

* **גבורת יהודה** על אורח חיים ומועד ועל יורה דעה. יצאו לאור על ידי בני משפחתו.
* **דעת יהודה** (בני ברק ה'תשע"ב) - תשובות קצרות בהלכה ובהנהגה.
* **בכרמי יהודה** (בני ברק ה'תש"ע) - תשובות קצרות בהלכה ובהנהגה.

משפחתו
------

גיסו הוא הרב יוסף משה סופר, מחבר הספר "מי זהב".

לרב שפירא שלושה בנים ושבע בנות. כמה מילדיו וחתניו מכהנים כרבנים וכפוסקי הלכה:

* בנו הרב צבי, היה ראש כולל טל תורה בירושלים. נפטר בה'תשע"ב
* בנו הרב חיים ישראל, ראש ישיבת שערי תורה בבני ברק
* ביתו מלכה הייתה נשואה לרב רפאל יעקב שמואל שינלזון, מחבר הספר "שערי הלכה" על הלכות ריבית. נפטר בה'תשע"ו
* ביתו אסתר נשואה לרב אליעזר פישהוף, מייסד עמותת עלה ורב בית כנסת "שבת אחים" בבני ברק
* ביתו מרים נשואה לרב אריה פוזן, משגיח בישיבת סלבודקה, בנו של הרב יעקב ישראל פוזן

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים מן, ‏ההדלקה האחרונה של ר´ יודל שפירא, באתר כיכר השבת, 13 בדצמבר 2009
* הגאון רבי יהודה שפירא באתר בחדרי חרדים

הערות שוליים
------------

1. ↑  החזון איש היה ערירי.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007522585305171
* LCCN: n2012049179
* VIAF: 251651925
* WorldCat: lccn-n2012049179

 |
**ניסן לויתן** (12 בדצמבר 1925 - 12 במאי 2016) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטה העברית.

ביוגרפיה
--------

ניסן לויתן כמפקד מחלקת ג'יפים בחטיבת הנגב במלחמת העצמאותלויתן נולד בקובנה שבליטא ובשנת 1936 עלה לארץ ישראל עם משפחתו והתיישב בתל אביב. בסיום לימודיו התיכוניים, בשנת 1943, התגייס לפלמ"ח. כעבור שנתיים מגיוסו התבקש על ידי יגאל אלון להישאר בשירות פעיל במסגרת הפלי"ם. לויתן ליווה את אוניית המעפילים "חיים ארלוזורוב" והיה מפקד אוניית המעפילים "קיבוץ גלויות". במלחמת העצמאות השתתף במבצע הבאת הנשק מצ'כוסלובקיה ולאחר מכן היה מפקד מחלקה בגדוד תשע של חטיבת הנגב.

בתום שש שנות שירותו בפלמ"ח החל בלימודי כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים בשנת 1954 תואר שני. מורו היה הכלכלן דן פטינקין. לאחר מכן יצא להתמחות באקונומטריקה באוניברסיטת אוקספורד ובשובו לישראל, בשנת 1957, החל בעבודת הדוקטורט. באותה עת התקבל לסגל ההוראה בחוג, בו נותר עד לפרישתו בשנת 1994. בשנת 1962 הוסמך לויתן לדוקטור ובשנים 1971–1972 כיהן כראש החוג לכלכלה.

עבודתו המחקרית התמקדה לאורך השנים בחקר הצמיחה הכלכלית. בשנות השבעים, עם התגברות האינפלציה בישראל, מיקד את מחקריו בגורמים ובהשלכות של תחום זה. בשנת 1985 צורף לצוות שהכין את תוכנית הייצוב הכלכלית, לצדם של מיכאל ברונו ועמנואל שרון. הצלחת התוכנית והתמחותו בתחום הובילו להזמנתו לשמש יועץ לבנק העולמי (משנת 1987). לויתן שימש יועץ לבנק ישראל (1979 - 1985, 1988–1990 ומשנת 1994 ועד 2006). כמו כן הוא שהה כפרופסור אורח ועמית מחקר בבית הספר וורטון, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת ברקלי והמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

לויתן זכה להוקרה בתחומו: בפרס רוטשילד למדעי הכלכלה (1990) ובפרס ישראל לחקר הכלכלה (2007). בשנת 2002 נבחר לנשיא האגודה הישראלית לכלכלה.
בשנת 2004 פרסם עם חיים ברקאי, את הספר "חמישים שנות חתירה לשליטה מוניטרית" שחלקו הראשון עוסק בהיסטוריה המוניטרית של ישראל, וחלקו השני במדיניות מוניטרית.

נפטר ב-12 במאי 2016 ,והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוץ מעלה החמישה.

חיים אישיים
-----------

היה נשוי בשנית לנורית שטראוס, אב לשתי בנות וסב לארבעה והתגורר במבשרת ציון. כספורטאי חובב הוא עסק בטניס ובשנת 1985 השתתף במשחקי המכביה ה-12 וזכה במדליית זהב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניסן לויתן** בוויקישיתוף
* פרופ' ניסן לויתן, באתר פרס ישראל
* ניסן לויתן, באתר הפלמ"ח
* זכרונותיו באתר הפלי"ם
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, פרופ' ניסן לויתן, מבכירי הכלכלנים בישראל, מת בגיל 91, באתר הארץ, 14 במאי 2016
* ניסן לויתן, **דפוסי צריכה בישראל**, 1964, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304745905171
* BnF: cb13201796z (data)
* ISNI: 0000 0000 8392 9253
* LCCN: n88072696
* NTA: 06905861X
* SUDOC: 035222158
* VIAF: 71535244
* WorldCat: lccn-n88072696

 |
אסגראט ולנסיאני
**אסגראט** (בספרדית: **Esgarraet**; בולנסית: **Esgarradet**, כלומר "קרוע") הוא מאכל טיפוסי מקהילת ולנסיה בספרד.

מאפיינים
--------

המאכל מורכב מסלט פלפלים אדומים תלויים בגריל, בקלה מבושל, שום, שמן זית ולפעמים זיתים שחורים. השם נובע מטכניקת ההכנה המחייבת לקרוע גם את הפלפלים וגם את הדג לרצועות עדינות.

הוא מוגש גם כטאפס והוא אופייני מאוד לעיר ולנסיה. המאכל פופולרי מאוד, מכיוון שהטעם של דג הבקלה המומלח מנוגד היטב למתיקות הפלפלים והמיץ שלהם מתערבב עם שמן הזית ונספג בדרך כלל בלחם.

וריאציות
--------

בוולנסיה מנה זו עשויה להיחשב כווריאציה של אספנקאט (espencat), מנה פופולרית נוספת של המטבח הוולנסיאני .

בקטלוניה יש וריאציה שנקראת esqueixada שפירושה "קרוע" בקטלאנית וכוללת עגבנייה בגריל במקום פלפלים אדומים.

באזור המרכזי של מחוז קאסטיון מוסיפים חציל אפוי וכל המרכיבים נקצצים לחתיכות קטנות. המתכון עשוי לכלול גם מוחאמה או דג בקלה.

אסקליבדה עם אנשובי גם היא מנה דומה קלאסית מקטלוניה, המוגשת בדרך כלל על טוסט של לחם פג'ס שנקלה על אותן גחלים שבו נצלו הפלפלים, החצילים, העגבניות, הבצל וכו'.

לקריאה נוספת
------------

* אסקליבדה
* Esqueixada

הערות שוליים
------------

1. ↑  "'Esgarraet' valenciano". *El Comidista* (בספרדית). 2019-06-17. ארכיון מ-2023-03-24. נבדק ב-2023-03-24.
**מונטיגו ביי** (באנגלית: **Montego Bay**) היא בירת מחוז סנט ג'יימס שבג'מייקה. זוהי העיר השנייה בשטחה בג'מייקה והרביעית בגודל אוכלוסייתה.

העיר מהווה יעד תיירותי ופועלים בה חנויות דיוטי פרי, מעגן לאוניות תענוגות וכמה חופי רחצה. העיר ניצבת על רקע גבעות ציוריות.

היסטוריה
--------

כאשר הגיע כריסטופר קולומבוס לראשונה לג'מייקה, הוא קרא למפרץ בו ניצבת כיום העיר, "גולפו דה בואן טיימפו" (Golfo de Buen Tiempo – "מפרץ האקלים הטוב"). השם מונטיגו ביי הוא ככל הנראה שיבוש של המילה הספרדית "מנטקה" (manteca, "שומן חזיר"), לכאורה בשל היות המקום נמל ייצוא של שומן חזיר, עורות ובשר בקר.

מאמצע המאה ה-17 ועד ל-1834, השנה בה בוטלה העבדות בג'מייקה, ובהמשך גם במאה ה-20, שמשה העיר כנמל ייצוא לסוכר. מרידת העבדים האחרונה שהתחוללה בג'מייקה בשנים 1831 – 1832, התרחשה באזור של מונטיגו ביי. מנהיג המרד, סמואל שארפ, נתלה כאן ב-1832. ב-1975 הוכרז שארפ כגיבור לאומי והכיכר המרכזית של העיר נקראה על שמו.

ב-1980 הוכרזה מונטיגו ביי כעיר. כיום היא ידועה בשל בית החולים האזורי הפועל בה, הנמל, כמקום בו מחזיקים עשירי ג'מייקה וכן תושבי צפון אמריקה ואירופה בתי נופש, המסעדות הטובות שבה ומרכזי הקניות שבה. רצועת החוף של העיר מלאה באתרי נופש, שברובם נבנו בשנים האחרונות וחלקם נמצאים על אדמות מטעי קנה הסוכר לשעבר שבחלקם עדיין ניצבים המבנים של מפעלי העיבוד לסוכר.

בעיר שוכנת נציבות האו"ם לחוק הים (UNCLOS).

כ-5 ק"מ מזרחית לעיר שוכן נמל התעופה הבינלאומי סנגסטר, נמל התעופה העמוס ביותר בג'מייקה ובאיים הקריביים כולם.

בתרבות הפופולרית
----------------

* כמה מהסצנות של הסרט מסדרת ג'יימס בונד, "חיה ותן למות" משנת 1973, צולמו בסביבות העיר.
* בשיר המלחים הפופולרי Stormalong John נקבר המלח המיתי אלפרד בולטופ סטורמאלונג(אנ') במונטיגו ביי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונטיגו ביי** בוויקישיתוף
* מונטיגו ביי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  World Gazetteer

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555245405171
* GND: 4366583-4
* LCCN: n82222827
* MusicBrainz: 78e0bdfe-8f2b-48e0-a97e-b776be3c3caf
* NARA: 10037389
* NKC: xx0039136
* VIAF: 151300496
* WorldCat: lccn-n82222827

 |
**תתמ"ד** (ראשי תיבות: תלמוד תורה ממלכתי דתי) הם בתי ספר פרטיים לבנים בחברה הדתית לאומית, ובפרט בחברה החרדית לאומית הנכללים בזרם החינוך הממלכתי-דתי.

היסטוריה
--------

עד לשנת 2010 תלמודי התורה במגזר הדתי לאומי היו במעמד מוכר שאינו רשמי. באותה שנה החליט משרד החינוך להקים מעמד חדש בתוך החמ"ד – תתמ"ד, כאשר בתי הספר במעמד זה יזכו לקבל תקציב ממשלתי מלא אך ישמרו על עצמאותם. תלמוד תורה מורשה היה הראשון להצטרף למהלך ומעמדו כתתמ"ד נקבע לתקופת ניסיון של 5 שנים.

מאז הצטרפו תלמודי תורה נוספים למעמד. בישראל קיימים נכון ל-2023 כ-60 תתמ"דים, בפרישה גאוגרפית רחבה.

מאפיינים
--------

בדרך כלל התתמ"ד הוא מוסד שמונה שנתי (כיתות א'–ח'). תתמ"ד מוגדר לצורך קליטת תלמידים כמוסד חינוך על אזורי (במצב שהוא היחיד באזורו).

כיום תתמ"דים הפכו להיות נפוצים בציבור הדתי לאומי ובעיקר בציבור  החרד"לי.

### תוכנית הלימודים

תתמ"ד הוא בית ספר ששם דגש על לימודי קודש (לימודי הקודש מהווים מעל 50% משעות הלימוד), ולומדים בו לרוב גם מקצועות חול (עברית, אנגלית, מדעים ועוד). שיעורי הקודש נלמדים בעיקר בבוקר, לפחות בשלוש השעות הראשונות בכל יום. תוכנית הלימודים בבית הספר כוללת את לימודי היסוד הנדרשים על ידי משרד החינוך בחינוך ממלכתי דתי או בחינוך ממלכתי חרדי. משרד החינוך מעניק למנהל ולנציגי הורים אפשרות לבחור את האופן בו ילמדו לימודי הקודש. התתמ"ד יכול להפעיל תוכנית לימודים נוספת ייחודית לו, והיא תמומן על ידי ההורים. התתמ"ד זכאי לבחור שלא להשתתף בפעולות תרבות שאינן תואמות את רוח התתמ"ד. ספרי הלימוד בתתמ"ד הם ספרי הלימוד המאושרים ללימוד בבית הספר הממ"ח, והחופשות תואמות ללוח החופשות של הממ"ח.

### מורים בתתמ"ד

מנהל התתמ"ד נבחר על פי כללי משרד החינוך תוך הקפדה על התאמתו לאופי התתמ"ד.

המורים בתתמ"ד נקראים לרוב הרב או המורה. הם מקבלים הדרכה המותאמת לתוכנית הלימודים ולשיטות ההוראה הנהוגות בתתמ"ד. המורים נבחרים על ידי המנהל והמפקח של בית הספר, על פי כללי משרד החינוך, לפי תנאי ההכשרה הנדרשים ולפי התאמתם לרוח התתמ"ד.

מחנכי הכיתות הם מורים "מלמדים" או "רבנים", בעלי רקע תורני, שהוכשרו לתפקידם.

### תקנון התתמ"ד

בפתיחת התתמ"ד, המנהל יקבע באישור המפקח על התתמ"דים תקנון בית ספרי בו התייחסות לאורח החיים הייחודי לתתמ"ד ולדרישות מן התלמידים המתחייבות מאורח חיים זה. מפקח בית הספר ונציגי הורים יידרשו לאשר את התקנון. שינוי התקנון יהיה באישור מנהל בית הספר, מפקח בית הספר ונציגי הורים.

### בחינות מיצ"ב בתתמ"ד

בתתמ"דים נהוגים מבחני המיצ"ב של הממ"ח.

ראו גם
------

* חינוך ממלכתי דתי

קישורים חיצוניים
----------------

* מאפייני התתמ"ד, באתר משרד החינוך, מינהל החינוך הדתי

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה פיוטרקובסקי, ת"ת מורשה יצטרף לממ"ד, באתר ערוץ 7, 19 באוקטובר 2010
2. ↑  קובי נחשוני, מהפך בחינוך הדתי: מחזירים את הפרטיים הביתה, באתר ynet, 19 באוקטובר 2010
3. ↑  רשימת בתי ספק תתמ"דים, באתר משרד החינוך, מינהל החינוך הדתי
4. 1 2 3 4 5 6 7  מאפייני התתמ"ד, באתר משרד החינוך, מינהל החינוך הדתי
**טונברוד** (בשוודית [²tɵnːbrøːd]; משמעות התרגום במילים: "לחם דק") הוא מאכל נפוץ בשוודיה, הגרסה השוודית ללחם שטוח השייך למטבח הצפון שוודי בו עקרות בית חלקו בעבר מאפייה קהילתית משותפת לייצורו. טונברוד יכול להיות רך או פריך, ומגיע בגרסאות רבות המשתנות בהתאם לסוג הדגן הנבחר, החומר המתפיח / המחמצת (או היעדרם) וצורת הרידוד במערוך. הבצק יכול להיות עשוי משילובים שונים של חיטה, שעורה ושיפון ; החומר המתפיח (או המחמצת) יכול להיות גם שמרים וגם אמוניום פחמתי.

טונברוד רך משמש בדרך כלל כבצק עוטף לראפים, כריכים ועוד כמו סוגי לחם אחרים, למשל: קרפ או טורטייה. מנה פופולרית של מזון מהיר היא טונברוד רך המגולגל סביב מחית תפוחי אדמה (פירה) ונקניקייה בלחמנייה, המכונה בשוודית *tunnbrödsrulle* (רול-טונברוד).

שיטה שוודית מסורתית נוספת לאכילת טונברוד רך היא טונברוד בסגנון בוריטו, בשילוב פירה והרינג קלוי.

באופן מסורתי, הטונברוד נאכל ביחד עם סורסטרומינג (הרינג חמוץ/מותסס) וכמו כן עם *dopp i grytan* (לחם ה"נטבל בסיר") - לרוב משמש לצורת הגשה זו לחם רך מתובל - שם הלחם ספוג בציר שנותר מבישול חזיר חג המולד. טונברוד פריך שונה מקנברברוד בהיותו לרוב דק וקומפקטי יותר, ומכיל פחות בועות אוויר.

תכולת המרכיבים והטעם של הטונברוד יכולים להשתנות משמעותית. לרוב זה מכיוון שמתכונים להכנת הלחם וצורת ההכנה יכולים להשתנות בהתאם למאפייה המכינה אותו. בעבר עקרות בית היו שומרות על המתכונים כסוד שמור מאוד וחלקו אותם אך ורק עם בני משפחה קרובים.

ראו גם
------

* מצה
* יופקה (אנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

* אייל גרש, לוסיה וחברים: 5 מאפים שבדיים, באתר ynet, 23 בדצמבר 2013
* ארוחה משפחתית: לחם שבדי שטוח בקלי קלות, באתר וואלה!‏, 24 בדצמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Tunnbröd wrap with keso". Recepten.se. אורכב מ-המקור ב-2010-12-31. נבדק ב-2012-02-17.
2. ↑  "Tunnbröd wrap with turkey". Recepten.se. אורכב מ-המקור ב-2011-09-03. נבדק ב-2012-02-17.
**סַיַידִיֶה** (בערבית: **صيادية**) היא מנת "דג ואורז" מתובל מהמטבח הלבנוני.

מאפיינים
--------

המנה עשויה עם כמון ותבלינים אחרים, כמו גם בצל מטוגן. תערובת התבלינים הזו נקראת בערבית בהרט והכנתה משתנה מטבח לטבח, אך עשויה לכלול קימל, קינמון, כמון וכוסברה.  מבחינה היסטורית זו הייתה ארוחת דייגים שנמצאה לאורך החוף הלבנוני, אך כיום ניתן למצוא את המנה ברחבי המזרח התיכון.

הכנה
----

קיימות מספר גרסאות של הארוחה, אך רוב הגרסאות כוללות רוטב שהוכן עם בצל מטוגן. בהתאם למידת הקירמול הרוטב יכול לנוע בין חום בהיר לשחור עמוק עם טעם חזק וחריף. האורז נצבע לרוב על ידי בישולו עם הבצל המקורמל. ניתן להכין את המנה עם מגוון דגים, אך בדרך כלל דגים לבנים מוצקים, כמו חמור הים או בקלה מועדפים. משתמשים בדגים שלמים, וראש הדג ועצמות הדג משמשים לעיתים קרובות להכנת ציר ולהוספת טעם לאורז ולרוטב. המנה מעוטרת בשקדים פרוסים וצנוברים קלויים, כמו גם בבצל מטוגן.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת מנות דגים
* רשימת מנות אורז

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sayadieh". 12 בנובמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Barramundi, cumin and coriander sayadieh". 25 במאי 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Gorsky, Fatih. *An Edible Mosaic: Middle Eastern Fare with Extraordinary Flare*. Tuttle.
4. ↑  Amari, Suad. *Cooking the Lebanese Way*. Lerner Publications Company.
5. ↑  Saleh, Nada. *New Flavours of the Lebanese Table*. Random House.
**תיירות טרור** היא השם הלא רשמי שניתן לתופעה שבה גברים צעירים, משכילים המתפקדים היטב בחברה, נוסעים למדינות מוכות מלחמה שלארצם אין הסכם הסגרה איתן, כדי להשתתף בהרפתקת לחימה לצד ארגוני מורדים וטרור ולהרוג בני אדם. תופעה זו מכונה לעיתים גם **תיירות ג'יהאדית** (כמו כן גם **תיירות ג'יהאד** או **תיירות ג'יהאדיסטית**) כאשר מדובר בטרור אסלאמי.

תופעת תיירות הטרור הולכת וגדלה ברחבי העולם, כאשר יעדיה הפופולריים ביותר הם: סוריה, אפגניסטן ועיראק.

פרופיל התיירים
--------------

פרופיל התיירים

* מגדר: הרוב המוחלט של התיירים הם גברים.
* גיל: רוב התיירים הם צעירים בשנות העשרים לחייהם.
* מצב משפחתי: רוב התיירים רווקים.
* השכלה: לרבים מן התיירים השכלה גבוהה או מקצועית.
* עבר פלילי: לחלק מן התיירים עבר פלילי של עבירות קלות.

לרוב, התיירים חשים הזדהות דתית או עדתית עמוקה לאחד מן הצדדים המצויים בלחימה. לעיתים התיירים מגיעים מקהילות של מהגרים ולעיתים קרובות הם יהוו מיעוט מבודד שלא היטיב להיקלט בארץ המקור ואף ישנה איבה גלויה בינם לבין ארץ המקור.

מניעת תיירות טרור
-----------------

התיירים החוזרים למדינות המקור שלהן מעוררים דאגה בקרב הממשל, שכן הם חוזרים לאחר אימוני קרב, שימוש בנשק ואמצעי לחימה וניסיון מבצעי. החשש במדינות המקור הוא שאותם תיירים יחזרו לארצם ויצטרפו לתאי טרור וישתמשו בהכשרתם החדשה כדי לבצע פיגועים כנגד הממשל והאוכלוסייה המקומית.

מדינות המקור לרוב מפרסמת אזהרות מסע לאזורים מוכי מלחמה. המשטר מבצע פעולות מנע נגד אלו המתעתדים לצאת לאותם אזורים מוכי מלחמה כגון חקיקה, פשיטות, מעצרים והחרמות דרכונים. שירותי הביטחון של מדינות המקור לרוב מבצעים מעקב אחרי התיירים כדי לוודא שאינם מרכיבים תאי טרור.

קישורים חיצוניים
----------------

* אייל שמיר, רון ניב, "תיירות הטרור": אמריקנים בשורות דאעש (וידאו), 27 באוגוסט 2014
* אתר למנויים בלבד מערכת הארץ, בריטניה מהדקת המאבק בתיירות הטרור; חברות תעופה יחויבו למסור יותר מידע, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2014
* "תיירות טרור" באתר המרכז למורשת המודיעין
* Marc van Iwaarden, Jihadi Tourism, 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצטרפות מתנדבים מקרב ערביי ישראל ומקרב הפלסטינים לשורות המורדים בסוריה
**הנס פרדריק בליכפלדט** (בדנית: **Hans Frederik Blichfeldt**;‏ 9 בינואר 1873 – 16 בנובמבר 1945, פאלו אלטו) היה מתמטיקאי אמריקאי ממוצא דני שמתמחה בתורת החבורות וחקר תבנית ריבועית.

ביוגרפיה
--------

בליכפלדט נולד בעיירה קטנה בדנמרק. בשנת 1881 המשפחה עברה לקופנהגן. בשנת 1888 הוא התקבל לאוניברסיטת קופנהגן, אך משפחתו לא יכלה לעמוד בתשלומי לימודים. בעקבות כך בליכפלדט עבר לארצות הברית ועבד מספר שנים בעבודות מזדמנות. בשנת 1894 הוא התקבל לאוניברסיטת סטנפורד שאז לא דרשה תשלום עבור הלימודים. הוא סיים לימודים בשנת 1896 וכעבר שנה קיבל תואר שני. בעזרת מלגת לימודים שהוא קיבל מהאוניברסיטה, בליכפלדט נסע לאירופה ובשנת 1898 סיים עבודת דוקטורט באוניברסיטת לייפציג בהדרכת סופוס לי.

בליכפלדט חזר לסטנפורד ובשנת 1913 מונה לפרופסור. בשנת 1927 הוא קודם לראש קתדרה ונהל אותה עד לפרישה בשנת 1938.

בשנת 1912 הוא היה סגן נשיא של האגודה האמריקאית למתמטיקה.

העבודה הראשונה של בליכפלדט פורסמה עוד בשנת 1896. בהמשך הוא חקר את תחום תורת החבורות. בשנת 1914 הוא פרסם מחקר בו הזכיר את משפט בליכפלדט. בהמשך הוא פרסם עבודות הקשורות לקבוע הרמיט.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנס פרדריק בליכפלדט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* הנס פרדריק בליכפלדט, באתר MacTutor (באנגלית)
* הנס פרדריק בליכפלדט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007386229105171
* GND: 1047107295
* ISNI: 0000 0001 1715 8654
* LCCN: no2013139118
* MGP: 44145
* SUDOC: 083809368
* VIAF: 163989083
* WorldCat: lccn-no2013139118

 |
**נטלי אוסמן** (באנגלית: **Natalie Osman**; נולדה ב-18 בנובמבר 1989 בקליפורניה, ארצות הברית), הידועה יותר בשם הבמה שלה **סקיילר מון** (באנגלית: **Skyler Moon**), היא מתאבקת מקצועית עבור הארגון WWE. היא מתחרה ב-FCW, ליגת הפיתוח של הWWE. אוסמן הופיעה בעיקר בארגוני היאבקות צדדים רבים בדרום קליפורניה.

קריירת היאבקות
--------------

### WWE

בתחילת 2012, אוסמן התחרתה בקרב חושך (קרב לא משודר בטלוויזיה) נגד המתאבקת AJ בתוכניות Raw וסמאקדאון.

### FCW

היא עשתה את הופעת הבכורה שלה ב-20 ביוני 2012 בתחרות ביקיני. יום למחרת היא חתמה על חוזה פיתוח עם ה-WWE. ב-14 ביולי, היא התחרתה בעוד תחרות ביקיני. כעבור שבוע היא ערכה את הופעת הזירה הראשונה שלה, כאשר הצטוותה עם סאמר רה בקרב זוגות נגד סופיה קורטז ופייג'. ב-10 באוגוסט, היא קיבלה את שם הבמה הרשמי שלה "סקיילר מון".

### NXT

אוסמן הופיעה לראשונה בתוכנית NXT בתאריך ה-16 באוגוסט תחת שם הבמה שלה סקיילר מון, והיא נלחמה עם רחל דיאז נגד פייג' ואמה בקרב זוגות נשים והצמד של אוסמן ניצח. ב-17 באוגוסט בהאוס שואו של NXT הצטוותה עם פייג' והן הפסידו לאמה ואודרי מרי. דווח כי נטלי שוחררה מהחוזה שלה בתאריך ה-11 בינואר.

הישגים במגזיני/ארגוני היאבקות
-----------------------------

* **הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Destination - PWD**
	+ אליפות הנשים של PWD (פעם אחת)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נטלי אוסמן** בוויקישיתוף
**טְרוֹפַּרִיוֹן הפסחא** (ביוונית: Χριστὸς ἀνέστη, "המשיח קם") הוא מזמור דתי המשמש בכנסיות הנוהגות לפי הפולחן הביזנטי – האורתודוקסיות והאוניאטיות – בחגיגת הפסחא והעונה הסובבת את החג.

המילים מתארות בקצרה את תחיית ישו מן המתים והפתיחה "המשיח קם" היא חזרה על ברכת הפסחא המקובלת. כמו מזמורים דומים מסוגו (טרופריונים) זהו קטע קצר בן בית אחד עליו חוזרים שוב ושוב. מקורו וחיבורו עלומים, אך הוא מיוחס לפעמים לרומנוס כותב ההמנונים בן המאה השישית. הטרופריון מושר בתפילת הלילה של יום הפסחא עצמו בסיום תהלוכת הצלב, בין פרקי התהילים. בכל "השבוע הקורן" שלאחר הפסחא חוזרים עליו במהלך התפילות והטקסים. כמו כן, המזמור מוקרא בכל התקופה הנמשכת עד לחג העלייה, בעיקר בפתיחת ליטורגיית המיסה.

"המשיח קם" הוא אחד מהקטעים המוזיקליים המוכרים ביותר של הכנסייה האורתודוקסית, כולל מקצבו המפורסם. הוא תורגם לכל שפות התפילה המקומיות וזכה גם לגרסאות כיסוי רבות. בין היתר, שרו אותו הזמרת הלבנונית פיירוז, הסרבית דיבנה ליובוייביץ' ורבים אחרים במדינות אורתודוקסיות.

מילות הטרופריון| עברית | יוונית |
| --- | --- |
| המשיח קם מן המתיםבמותו שָׁף המותולשכני עפרחיים בחסדו נתן! | Χριστὸς ἀνέστη ἐκ νεκρῶνθανάτῳ θάνατον πατήσαςκαὶ τοῖς ἐν τοῖς μνήμασι!ζωὴν χαρισάμενος |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* טרופריון הפסחא במספר שפות, באתר הכנסייה האורתודוקסית האמריקנית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hilarion Alfeyev, Christ the Conqueror of Hell: The Descent Into Hades from an Orthodox Perspective, St. Vladimir's Seminary Press, 200. עמ' 197.
2. ↑  Ken Parry, The Blackwell Companion to Eastern Christianity, Wiley-Blackwell, 2010. עמ' 332.
3. ↑  John Daverio, John Ogasapian, The Varieties of Musicology: Essays in Honor of Murray Lefkowitz,Harmonie Park Press, 2000. עמ' 55.