recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תיקון DNA** הוא תהליך המתבצע בתאיהם של אורגניזמים שונים במטרה לתקן נזקים שנגרמו לחומר התורשתי ועלולים לגרום למוטציות ואף לסרטן. מנגנוני התיקון הם מנגנונים של חלבון אחד או יותר המזהים ומתקנים נזקים אלו. מחלות תורשתיות מסוימות נגרמות ממוטציה הפוגעת במנגנוני תיקון אלה.

נזקי DNA
--------

במהלך הזמן נחשף כל אורגניזם לגורמים אשר עלולים לגרום נזקים שונים ל-DNA שלו. הגורמים יכולים להיות פנימיים, כגון רדיקלים חופשיים וטעויות של DNA פולימראז, או חיצוניים כגון חומרים מיטוגניים וקרינה מייננת. הנזקים עלולים להיות שברים חד-גדיליים או דו-גדיליים בגדילי ה-DNA, דימרים של נוקלאוטידים (לרוב טימידינים או, פחות מכך, ציטוזינים),
החסרת נוקלאוטיד, או שינוי כימי בנוקלאוטיד. שינויים אלה עשויים לגרור מספר בעיות בתא, החל מיצירת חלבונים מוטנטיים וכלה בבעיות בהכפלת ה-DNA בתהליך התחלקות התא.

מנגנוני תיקון
-------------

מנגנוני התיקון יכולים לעשות שימוש בחלבון יחיד, כמו ה-PRE, אנזים הפוטוריאקציה בחיידקים, המפרק דימרים של נוקלאוטידים באמצעות אנרגיית האור והאנזים אינסרטאז המכניס בסיס במקום בו יש פער; ויכולים להיות מורכבים ממספר רב של חלבונים הפועלים באינטראקציה אחד עם השני. ככלל, ברוב המערכות חייב להיות מנגנון זיהוי הנזק, לצד מנגנוני תיקון, שפעמים רבות חותכים את האזור הפגוע, ומשלימים אותו באמצעות הגדיל המשלים, או, במקרים מיוחדים, באמצעות הכרומוזום ההומולוגי.

מנגנוני התיקון, ככלל, מושרשים מוקדם מאוד באבולוציה, שכן קרינה היוותה בעיה כבר בתקופות ראשית החיים, אך ידועים מנגנונים שונים שפותחו אצל האאוקריוטים, משום שאופן אריזת ה-DNA שלהם שונה.

מנגנוני תיקון מרכזיים הם:

* nucleotide excision repair - NER- מנגנון המחליף מודיפיקציות המפריעות למבנה הדו גדיל ולהכפלה, מקטעים כמו TT דימרים, בכלל הגנום, בדרך כלל מוטציות שנוצרו על ידי UV
* Transcription coupled repair - TCR- מנגנון דומה, מיוחד לגנים פעילים בתא
* Base excision repair - BER- מנגנון להוצאת נוקלאוטיד שיש בו פגם בבסיס החנקני בלבד, או שהבסיס חסר או שהבסיס עבר מדיפיקציה שמונעת את צימוד הבסיסים.
* Mismatch repair - MMR- מנגנון לתיקון טעויות בזוג בסיסים בסמוך לזמן ההכפלה, כשהגדיל המקורי משמש לתיקון על ידי זיהוי מתילציה.
* SOS repair - מנגנון שכפול דנ"א אשר "מדלג" על מקטעים בעייתיים ויוצר שגיאות בשכיחות גבוהה יחסית, כאשר הנזק אינו בר תיקון, אך יש עניין בהכפלה בכל זאת.

חלק מן המנגנונים פעילים כרגיל בתא, וחלקם נכנס לפעולה רק במצבים שבהם זוהה נזק.

במקרים שבהם התא לא הצליח לתקן את הנזקים, עשוי להיווצר תהליך של אפופטוזה, מוות תאי מתוכנן של התא, למניעת מצבים שבהם עודף נזקים ב-DNA מוביל לסרטן.

ראו גם
------

* קסרודרמה פיגמנטוזום
* Deinococcus radiodurans
* רדיוביולוגיה
* נזקי DNA בעקבות קרינת UV וקרינת רנטגן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיקון DNA** בוויקישיתוף
* מרק שילקרוט, נטייה תורשתית לסרטן: הפרעות מולדות ביציבות גנומית(הקישור אינו פעיל)
* פירוט על מנגנוני התיקון בכתבתו של איתי נבו, רשת ב, "פרס נובל בכימיה יוענק למגלי מנגנוני התיקון של ה-DNA"
* תיקון DNA, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**פנטזיה בריליאנטית עם וריאציות** (בגרמנית: **Fantaisie Brillante mit Variationen**) היא יצירה לשני פסנתרים ותזמורת מאת פליקס מנדלסון-ברתולדי ומורו, איגנץ מושלס.

היסטוריה
--------

היצירה נכתבה בשנת 1833, בתגובה לבקשה לנגן במופע צדקה בלונדון. מנדלסון ומושלס החליטו לחבר יחד יצירה, שבה ינגנו כדואו פסנתרנים. קווי המתאר הראשונים של היצירה נכתבו תוך ימים ספורים ובגלל לחץ הזמן שעמד לרשותם עד למופע, אלתרו חלק ממנה במהלך קונצרט הבכורה. הפנטזיה בנויה על נושא מאת קרל מריה פון ובר, שיר לכת מתוך מוזיקה למחזה "פראציוזה". על נושא שיר הלכת כתבו שני המלחינים מבוא חופשי, נושא עם ארבע וריאציות ופינאלה.

בהמשך אותה שנה ניגנו שוב השניים את היצירה, הפעם עם תווים כתובים - המבוא והפינאלה היו של מנדלסון, ואת הווריאציות חלקו ביניהם, השתיים הראשונות של מנדלסון והשתיים האחרונות של מושלס. לאחר המופע המשותף חזרו איש איש לעיסוקיו והיצירה נשכחה. בשנת 1849, לאחר מות מנדלסון, חזר מושלס ליצירה והתקין אותה לפרסום, תוך שחזור קטעים רבים מן הזיכרון והוספת קטעים חדשים משלו. הגרסה שלו יצאה לאור אך לא זכתה להצלחה וכעבור זמן נעלמה שוב.

הגרסה המקורית של מנדלסון ומושלס לא יצאה לאור ונחשבה לאבודה, עד שבשנת 2009 נמצא בארכיון של הפסנתרן והמלחין הרוסי אנטון רובינשטיין, בסנקט פטרבורג, כתב יד שלא התאים ליתר כתבי היד של המלחין. חקירה ודרישה העלתה, שמדובר בכתב היד האבוד של ה"פנטזיה ברילאנטה עם וריאציות" בנוסח המקורי של מנדלסון ומושלס. המוזיקולוג דניל פטרוב שחזר על פי כתב היד את תפקידי הפסנתרים ואת הפרטיטורה התזמורתית והיצירה בוצעה על ידי סטודנטים בקונסרבטוריון צ'ייקובסקי במוסקבה.

הביצוע המקצועי הראשון של היצירה היה בישראל בשנת 2016, עם אנסמבל מולטיפיאנו והתזמורת הסימפונית החדשה חיפה. היצירה בוצעה שוב בישראל עם אנסמבל מולטיפיאנו ותזמורת ראשון לציון, בניצוח דמיטרי יבלונסקי, באוקטובר-נובמבר 2017.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  יוסי שיפמן, תוכניית קונצרט הסימפונית הישראלית ראשון לציון, עונת 2018-2017
ג'וקבוקס מסורתי
**ג'וּקְבּוֹקְס** (מאנגלית: **Jukebox**) הוא מכשיר אוטומטי למחצה המאפשר להשמיע שירים נבחרים מתוך מלאי תקליטים, תקליטורים או מספריית קובצי מוזיקה דיגיטליים, לרוב על ידי הפעלה באמצעות מטבעות.

היסטוריה
--------

הנגנים המוזיקליים הראשונים בשוק אשר אפשרו לנגן מוזיקה באמצעות מטבעות היו - תיבות נגינה ופסנתרים שהופעלו באמצעות מטבעות. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 החליפו את המכשירים הללו מכונות אשר ניגנו הקלטות של שירים ומנגינות במקום מכשירי נגינה פיזיים שניגנו רק מנגינות. בשנת 1890 לואיס גלאס וויליאם ס. ארנולד המציאו את הפטיפון הראשון שעבד על מטבעות. בשנת 1918 הובארט ס. ניבלאק המציא פטנט על מנגנון שמסוגל להחליף תקליטים באופן אוטומטי. המצאה זו הובילה לפיתוחו של הג'וקבוקס הראשון שאפשר לבחור תקליטים. מכשיר זה הוצג לראשונה לציבור בשנת 1927. בהדרגה החלו להיכנס לשווקים מכונות ג'וקבוקס שהיו בעלי רמות גבוהות יותר של אוטומציה. מכונות הג'וקבוקס הכילו בהמשך גם אפשרות לעקוב אחר הפופולריות של השירים - מה שאפשר לבעלי המכונות להשאיר במכשירים את התקליטים הפופולריים יותר ולהחליף את התקליטים הפחות פופולריים.

מכונות הג'וקבוקס היו בשיא הפופולריות בין שנות הארבעים עד אמצע שנות השישים, ובמיוחד בשנות החמישים בתקופה בה מוזיקת הרוק אנד רול הייתה בשיאה.

במהלך שנות ה-80 החליפו התקליטורים את התקליטים בתור המדיה הנפוצה ביותר במכונות הג'וקבוקס המודרניים.

בשנת 1999 הושק הג'וקבוקס הדיגיטלי הראשון. דגם זה הכיל ספרייה גדולה במיוחד של קובצי מוזיקה דיגיטליים אשר אוחסנה על גבי המכשיר ואשר התעדכנה באופן אוטומטי באמצעות לוויין.

### הדעיכה בפופולריות של הג'וקבוקס

בעבר מכונות הג'וקבוקס זכו לפופולריות רבה בעיקר משום שהן הכילו לרוב את השירים החדשים ביותר בשווקים, משום שהם הציעו מבחר שירים והשמיעו אותם ללא פרסומות וכמו כן, משום שהן הציעו אמצעי לשליטה בתכנים מוזיקליים אשר לא היו זמינים באותו העת באמצעים טכנולוגיים אחרים. הפופולריות של מכונות הג'וקבוקס דעכה במהלך העשורים האחרונים, בעיקר בעקבות העלייה בפופולריות של נגני השמע הדיגיטליים האישיים, ובשל הנגישות של המוזיקה כיום באמצעות האינטרנט. בשל המגמות הללו לציבור הכללי כיום יש עניין מופחת בהרבה בלשלם כסף תמורת השמעת שירים בודדים במקומות ציבוריים.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וקבוקס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536161105171
* BnF: cb122349403 (data)
* LCCN: sh85070985
* NARA: 10647297
* NDL: 00576289

 |
במתמטיקה, **מכפלה ישרה** היא אובייקט מתמטי המורכב מכמה אובייקטים מאותו סוג ללא "הפרעות" הדדיות ביניהם. כאשר מכפילים מספר סופי של אובייקטים, המכפלה הישרה זהה לסכום הישר, אבל כאשר מדובר במספר אינסופי של אובייקטים המכפלה הישרה גדולה ומסובכת יותר; אפילו ההנחה שיש בה איברים תלויה באקסיומת הבחירה.

אפשר להגדיר מכפלה ישרה של מבנים אלגבריים כמו מרחבים וקטוריים או מודולים, של קבוצות סדורות, ועוד. המכפלה הישרה של מרחבים טופולוגיים נקראת "מרחב מכפלה".

אם {\displaystyle M\_{i}} הם אובייקטים מאותו סוג לכל i\in I, כאשר I היא קבוצת אינדקסים, אז המכפלה הישרה היא המכפלה הקרטזית {\displaystyle \prod \_{i\in I}M\_{i}}, כלומר קבוצת הפונקציות {\displaystyle f\colon I\to \bigcup \_{i\in I}M\_{i}} כך ש- {\displaystyle f(i)\in M\_{i}} לכל i\in I. לעומת זאת, בסכום הישר כוללים רק את הפונקציות שכמעט כל הערכים שלהן טריוויאליים, במובן המתאים לסוג האובייקט. להמחשת ההבדל, המכפלה הישרה {\displaystyle \mathbb {Z} ^{\omega }} של \ \aleph \_{0} עותקים של \ \mathbb{Z} אינה חבורה אבלית חופשית (אבל תת-החבורה של הסדרות החסומות היא חופשית).

הגדרה קטגורית
-------------

בתורת הקטגוריות, המכפלה הישרה של אובייקטים A\_{i} בקטגוריה, היא אובייקט {\displaystyle B=\prod A\_{i}}, עם מורפיזמים ("היטלים") {\displaystyle \pi \_{i}\colon B\to A\_{i}}, המקיימים את התכונה הבאה: לכל אובייקט C בקטגוריה עם מורפיזמים {\displaystyle f\_{i}\colon C\to A\_{i}}, קיים מורפיזם יחיד {\displaystyle f\colon C\to B} כך ש- {\displaystyle f\_{i}=\pi \_{i}\circ f}. 

הסכום הישר מוגדר באופן דואלי: הסכום הישר של האובייקטים A\_{i}, הוא אובייקט {\displaystyle B=\coprod A\_{i}}, עם מורפיזמים {\displaystyle \iota \_{i}\colon A\_{i}\to B}, המקיימים את התכונה הבאה: לכל אובייקט C בקטגוריה עם מורפיזמים {\displaystyle f\_{i}\colon A\_{i}\to C}, קיים מורפיזם יחיד {\displaystyle f\colon B\to C} כך ש- {\displaystyle f\_{i}=f\circ \iota \_{i}}. אם הסכום הישר קיים בקטגוריה, אז הוא יחיד עד כדי איזומורפיזם.

ראו גם
------

* סכום ישר

קישורים חיצוניים
----------------

* מכפלה ישרה, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Baer, 1937
2. ↑  Specker, 1950
**וירג'יל ואן דה פוט** (בצרפתית: **Virgile Vandeput**; נולד ב-6 בספטמבר 1994) הוא גולש סקי ישראלי-בלגי בתחום הסקי אלפיני. הוא ייצג את ישראל באולימפיאדת החורף (סוצ'י 2014).

ביוגרפיה
--------

ואן דה פוט נולד באנדרלכט (אנ'), בלגיה. אמו ישראלית ויש לו אזרחות כפולה.

### 2010-2009

ואן דה פוט התחיל להתחרות בשנת 2009 כשהוא מייצג את בלגיה. ב-2009/2010 סיים בדרוג מס' 1 לנוער בבלגיה בסלאלום וסופר G, ומספר 2 לנוער בבלגיה ובסלאלום הענק.

### 2011

גולש הסקי הצעיר ביותר שהשתתף באליפות העולם ב-2011. הוא בחר לייצג את ישראל כדי שתהינה לו יותר הזדמנויות להשתתף בתחרויות.

### 2014

באולימפיאדת סוצ'י (2014) אמור היה ואן דה פוט להתחרות בסלאלום ובסלאלום הענק. אך הוא נפצע בחימום לפני התחרות ולכן לא הופיע לתחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* וירג'יל ואן דה פוט, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* וירג'יל ואן דה פוט, באתר olympedia.org
* וירג'יל ואן דה פוט באתר *FIS*

הערות שוליים
------------

1. ↑  וירג'יל ואן דה פוט באתר הרשמי ‏*sochi2014*
2. ↑  דני בורשבסקי‏, וירג'יל ואן דה פוט: "בתוך תוכי אני יותר גאה לייצג את ישראל", באתר וואלה!‏, 26 בנובמבר 2013
3. ↑  דני בורשבסקי‏, סוצ'י 2014: הכירו את הישראלים, באתר וואלה!‏, 7 בפברואר 2014

|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סוצ'י (2014)  |
| --- |
| החלקה אומנותית **החלקה אומנותית** | אלכסיי ביצ'נקו • אנדריאה דוידוביץ' • יבגני קרסנופולסקי |
| החלקה מהירה **החלקה מהירה במסלול קצר** | ולדיסלב ביקנוב |
| סקי אלפיני **סקי אלפיני** | וירג'יל ואן דה פוט |
**ויליאם ליסטר ליסטר** (באנגלית: **William Lister Lister**‏; 27 בדצמבר 1859 – 6 בנובמבר 1943) היה צייר אוסטרלי, שהתמחה בציור נופים. פרס ווין הוענק לו שבע פעמים. הוא גם זכה בפרס "חבר העמים" על ציורו "באתר הבירה הפדרלית בקנברה".

ביוגרפיה
--------

בגיל שמונה עבר עם הוריו ליורקשייר באנגליה, היכן שנולד אביו. שם הוא למד בבית הספר בדפורד, ולאחר מכן בילה שנה בפריז בלימודי אמנות. בזמן שהיה שם, אביו שינה את שם המשפחה מבוטרי לליסטר. בין השנים 1876–1880 הוא למד הנדסת מכונות במכללה למדעים ואמנויות ועבודות הנדסה פיירפילד, בגלאזגו, ולאחר מכן הפך למהנדס ספינות. תוך כדי הלימודים הצטרף למועדון האמנות סנט מונגו, שהוקם על ידי קריקטוריסט סקוטי והציג במהרה באקדמיה המלכותית הסקוטית, שהיה רק בן שבע עשרה. 

לאחר ששירת ארבע שנים בים כמהנדס ספינות, התיישב בלונדון בשנת 1884, שם החל לצייר במקצועיות וכן עסק בהוראה. במהלך שהותו בלונדון הציג בחברה המלכותית לאמנים בריטיים, במכון המלכותי לציירי שמן ועוד בכמה ארגונים אחרים.

הוא חזר לסידני בשנת 1888 שם החל להפיק את נופי הים ואת סצינות החוף הידועות ביותר. הוא הצטרף לאגודת האמנות המלכותית של ניו סאות' ויילס ונשאר בארגון זה כאשר כמה אמנים נפרדו והקימו את "אגודת האמנים, סידני" בשנת 1907. במהלך תקופה זו הוא גם הפך לנאמן של הגלריה הלאומית לאמנות של ניו סאות' ויילס ושימש כסגן נשיא משנת 1919 ועד מותו.

בשנת 1898 זכה להצגה מוצלחת בתערוכת האמנות האוסטרלית בגלריות גרפטון, לונדון. באותה שנה הוא קיבל את פרס וויין הראשון.

בשנת 1899 הוא התחתן עם בסי ג'נקינס. הוא היה מציג קבוע בגלריה לאמנות של אנתוני הורדרן בשנים 1919–1940.

הוא היה ידוע בהעדפתו בדים גדולים מאוד.

מונית במוסמן פגעה בו, הוא סבל מפגיעות קשות בראש שמהן נפטר כעבור כמה שעות. 

הוא הותיר אחריו בת. אשתו נפטרה לפניו בשנת 1935.

גלריה
-----

* ההרים הכחוליםההרים הכחולים
* חצי האי מורנינגטוןחצי האי מורנינגטון
* מקום הבירה הפדרליתמקום הבירה הפדרלית
* דמדומיםדמדומים
* חורשחורש
* אגם נראביןאגם נראבין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם ליסטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  McCulloch, Alan and Susan. Encyclopedia of Australian Art. 3rd Edition, Allen & Unwin, Sydney, 1994. Page 432
2. ↑  J. Fenton-Smith, **Australian Dictionary of Biography**, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University
3. ↑  Artist Killed By Taxi". The Sydney Morning Herald. NSW: National Library of Australia. 8 November 1943. p. 6.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: lister-william-lister-604
* AGSA: 9795
* DAAO: william-lister-lister
* ISNI: 0000 0000 6703 5161
* LCCN: no2008009079
* NGV: 1956
* NLA: 36110034
* RKD: 50390
* SNAC: w642181w
* TePapa: 1381
* Trove: 614967
* ULAN: 500071657
* VIAF: 7189261
* WorldCat: lccn-no2008009079

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ויליאם ליסטר"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק באזור היסטורי. אם התכוונתם למחוז בנורווגיה, ראו ויקן.
**ויקן** (בנורדית עתיקה: **Vík או Víkin**) היה השם ההיסטורי בתקופת הוויקינגים ובימי הביניים באזור של סקנדינביה שהקיף במקור את אוסלו פיורד וכלל את חוף בוהוסלאן. הגדרתו השתנתה עם הזמן, ומאז ימי הביניים ויקן כלל רק את בוהוסלאן.

בתקופת הוויקינגים ויקן הוגדרה כמיצר העובר בין נורווגיה לחוף הדרום-מערבי של שוודיה וחצי האי יוטלנד של דנמרק. הוא ממוקם בדרום מזרח נורווגיה המודרנית ובמחוז בוהוסלאן שבדרום מערב שוודיה. בתקופת הוויקינגים היה וויקן המחוז הצפוני ביותר בדנמרק. השליטה בוויקן עברה בין מלכי דנמרק לנורווגיה בימי הביניים, ודנמרק המשיכה לטעון לוויקן עד שנת 1241.

ויקן היה גם השם שנבחר למחוז המורכב ממיזוג של מחוזות אקרסהוס, בוסקרוד ואסטפול.

היסטוריה
--------

מרכז התרבות מתרכז באוסלו, אך בירת האזור הייתה בעבר בבור. אזור זה כלל את הערים החשובות טונסברג, אוסלו, סרפסבורג וקונגל. בין ההיסטוריונים המודרניים יש מחלוקת היכן היו גבולות האזור הגאוגרפי הנקרא וויקן בתקופת הוויקינגים. 

מבחינה היסטורית, מלכי דנמרק קבעו שליטה על האזור. כוח המלוכה הנורווגי החל להתיימר בוויקן עם המלך אולב הרלדסון, בעיקר בגלל היחלשות חדה של כוח המלוכה הדני. אולף הכריז על עצמו לראשונה כמלך נורווגיה בשנת 1015.

בתקופת מלחמת האזרחים בנורווגיה, סיעת באגלר התבססה לעיתים קרובות באזור ויקן. המעמדות העשירים יותר, במיוחד בוויקן, היו הבסיס של מפלגת באגלר. מלכי נורווגיה השיגו סמכות מלאה עם התפתחויות שהגיעו לשיאן כאשר הוקמה הבירה הלאומית באוסלו בתקופת שלטונו של המלך הוקון החמישי בשנת 1314.

אטימולוגיה
----------

ויקן נגזר מהמילה הנורדית העתיקה vík, שפירושה מפרצון או נחל.

הוצעו תיאוריות שונות לפיהן המילה "ויקינג" עשויה להיות נגזרת משם המקום הזה, שמשמעותו "אדם מוויקן". על פי תיאוריה זו, במקור המילה "ויקינג" תיארה בפשטות אנשים מאזור זה, וכי רק במאות האחרונות קיבלה את התחושה הרחבה יותר של סקנדינבים מימי הביניים המוקדמים בכלל.

ראו גם
------

* ויקן
* התקופה הוויקינגית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kronikk: Viken og Innlandet har fått amatørmessige logoer og uhistoriske navn, www.aftenposten.no (בנורווגית ספרותית)
2. ↑  Dette er Norges nye regioner, www.vg.no (בנורווגית ספרותית)
3. ↑  Arkeologi i nord: Mellom Danmark og Norðmanna land, Arkeologi i nord, ‏2006-11-10
4. ↑  Olav Haraldsson, www.viking.no
5. ↑  Knut Helle, Håkon 5 Magnusson, **Norsk biografisk leksikon**, 2020-02-25
6. ↑  עקרונות האטימולוגיה האנגלית (וולטר וו. סקייט; עיתונות קלרנדון; עמוד 479)
**ויליאם פלהאם יארבורו** (באנגלית: **William Pelham Yarborough**;‏ 12 במאי 1912 - 6 בדצמבר 2005) היה לוטננט גנרל אמריקאי שהקים את הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית במתכונתם הנוכחית.

חייו
----

יארבורו נולד וגדל בסיאטל שבוושינגטון. יארבורו החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הירשמו למכללה הצבאית באקדמיה הצבאית ווסט פוינט. בשנת 1936 סיים את לימודיו, הוסמך כקצין והתגייס לצבא. יארבורו עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חיל הרגלים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב יארבורו לצנחנים והוצב ברגימנט החי"ר המוצנח ה-501. במסגרת תפקידו עיצב את מגפי הצניחה ואת כנפי הצניחה של צבא ארצות הברית. לאחר מכן שירת כיועץ למבצעים מוצנחים במטה של הגרל מארק קלארק. במהלך מבצע לפיד שימש יארבורו כקצין האג"ם של גדוד הצנחנים ה-509 ולקח חלק בצניחה שביצע הגדוד במטרה לכבוש את שדה התעופה ביוק-לס-ביינס (Youks les Bains) שבאלג'יריה. לאחר הצניחה התברר לגדוד כי השדה כבר נכבש בידי כוחות צרפת החופשית.

לאחר מכן שימש יארבורו כמפקד הגדוד ה-2 ברגימנט החי"ר המוצנח ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. יארבורו הוביל את הגדוד בפלישה לסיציליה, במסגרתה הוצנח הגדוד ולחם בקרב במעבר טומינלו. בקרב זה ספג הגדוד נפגעים רבים ומפקד הדיוויזיה, הגנרל מתיו רידג'ווי הדיח את יארבורו מן הפיקוד על הגדוד. בעקבות זאת שוב שימש כיועץ למבצעים מוצנחים במטה של הגרל מארק קלארק. במהלך הפלישה לאיטליה פיקד יארבורו על גדוד צנחנים ה-509 בכוח הריינג'רס 6615. בין היתר הוביל יארבורו את גדוד בנחיתה באנציו. במבצע דרגון פיקד על צוות קרב שכלל את גדודו ושני גדודי צנחנים נוספים. לאחר מכן יארבורו שב לארצות הברית אולם בשנת 1945 שב לאיטליה ופיקד על צוות הקרב החטיבתי ה-473 עד תום המלחמה. על האופן בו פיקד על הכוח עוטר יארבורו בכוכב הכסף. לאחר המלחמה שימש יארבורו במספר תפקידי מטה ופיקוד ובשנת 1956 מונה לפקד על קבוצת הקרב ה-1 בדיוויזיית החי"ר ה-7. לאחר מכן פיקד על הקבוצה לריגול נגדי ה-66.

בשנת 1961 הטיל עליו נשיא ארצות הברית, ג'ון קנדי, להקים את בית הספר ללוחמה מיוחדת בפורט בראג, שיהווה מרכז הכשרה ואימונים עבור הכוחות המיוחדים של הצבא באופן ממוסד ומאורגן. ביולי 1968 מונה למפקד קורפוס I ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1969. לאחר מכן שימש סגן מפקד כוחות הצבא בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. בשנת 1971 פרש לגמלאות.

גנרל יארבורו עם נשיא ארצות הברית, ג'ון קנדי, בבסיס הכוחות המיוחדים בפורט בראג, 1961.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם יארבורו** בוויקישיתוף
* ויליאם יארבורו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ויליאם יארבורו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תכסיס סובייטי חדש, דבר, 21 ביולי 1961

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1452 0435
* LCCN: n81080589
* NKC: vse20221153344
* SNAC: w6cv4g96
* VIAF: 92927315
* WorldCat: lccn-n81080589

 |
**מכסימיאנוס** (**Maximianus**; המאה השישית לספירה) היה משורר לטיני שזכה לכינוי "אחרון המשוררים הרומאים".

חייו
----

לא ידוע לנו דבר על חייו של מכסימיאנוס מלבד מה שניתן להסיק משירתו. הוא כתב שמוצאו היה מן האטרוסקים, ותיאר את ימי נעוריו ובגרותו כידידו של בואתיוס, שאותו כינה: "החוקר הגדול של דברים גדולים." הוא כתב שבימי זקנתו נשלח כשגריר אל חצרו של קיסר האימפריה הביזנטית בקונסטנטינופול. מלומדים אחדים סבורים כי שירתו כוללת גם את דבריהם של מחברים אחרים, ולכן לא ניתן להסתמך על השם מכסימיאנוס כדי לקבל אינפורמציה מהימנה על משורר זה.

שירתו
-----

שירת מכסימיאנוס בדרך כלל מחולקת לשש אלגיות. היא עוסקת בניגוד שבין צרות הזקנה לבין חוסן הנעורים והאהבה. האלגיה הראשונה והארוכה ביותר עוסקת באומללותו של זקן שחייו כחיי מת שעודנו בחיים.

דוגמה: "אויה! איזה חלק נשאר לזקנים בחיים?" או "העולם מלא אנשים שונים וכל אחד נהנה מדברים אחרים, אבל לא כל העיסוקים מתאימים לכל גיל." או "הרופאים מאלצים אותנו לוותר על הרגלינו, ואנו חדלים מלחיות כדי להמשיך בחיינו. האם חייב אני להחשיב כחיים אנשים המנועים מלראות את אור היום ושאינם נושמים אוויר חופשי?" 

האלגיה השנייה מתארת את אהבתו הרבה לליקוריס שנטשה אותו כאשר החל להזדקן. באלגיות השלישית והרביעית הוא מתאר את תשוקת נעוריו לאקילה ולקנדידה. האלגיה החמישית מספרת על אהבתו הנכזבת לנערה יווניה כשהיה שגריר במזרח, ועל תגובתה לחוסר האונים שלו שבא עליו בגלל זקנתו. האלגיה השישית מורכבת משתים עשרה שורות המביעות את האימה מן המוות הקרב ובא.

מורשתו
------

למרות הטקסט האירוטי, חרוזיו של מכסימיאנוס היו חלק של לימודי השירה הלטינית בבתי הספר היסודיים של המאה האחת עשרה ושל המאה השתים עשרה. אולי מפני השימוש בשירתו בחינוך היסודי, אנו מוצאים את הדיה אצל מחברים רבים של ימי הביניים. פואמה אנגלית בשם "ייסוריו של מכסימיאנוס" מבוססת על האלגיה הראשונה שלו. השימוש שעשה ג'פרי צ'וסר בשירת מכסימיאנוס היה נושא למחקר על ידי מלומדים אחדים.

אם כי שירתו של מכסימיאנוס הופיעה בדפוס כבר בשלהי המאה החמש עשרה, רק בשנת 1501 היא זכתה לתשומת לבם של מלומדי הרנסאנס, אחרי שנערכה על ידי פומפוניוס גוריקוס מנאפולי. הוא פרסם אותה כשירתו של קורנליוס גאלוס - המשורר הרומאי בן המאה הראשונה לפנה"ס ששירתו אבדה. טעות זו גרמה לשירת מכסימיאנוס להיות מיוחסת לגאלוס במשך מאה שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מכסימיאנוס** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277574805171
* BIBSYS: 1581514964508
* BNE: XX1434904
* BnF: cb11886931j (data)
* CiNii: DA02879620
* GND: 11873217X
* ISNI: 0000 0001 1682 6841
* LCCN: n85311132
* NLA: 35037636
* NTA: 073332410
* RERO: 02-A003575959
* SELIBR: 209409
* SUDOC: 026663635
* Trove: 808435
* VcBA: 495/636
* VIAF: 88034428
* WorldCat: lccn-n85311132

 |
**גִּ'חְזַאן** (בערבית: **جحزان**) הוא כפר במחוז עמאר שבתימן, ובעבר היה הרובע היהודי של העיר נאדרה. הכפר נבנה על גבי גבעה גבוהה מוקפת בקניון עמוק המפריד אותו מהעיר נאדרה.

היסטוריה
--------

מסורת אחת מספרת שבסוף ימי הבית השני הגיעו יהודים מארץ ישראל ובנו את העיר נאדרה. לאחר כיבוש תימן על ידי המוסלמים אולצו רוב היהודים להתאסלם, ומיעוטם ברחו ובנו את הכפר ג'חזאן על גבי גבעה סמוכה לעיר. מסורת אחרת מספרת שלאחר שגורשו היהודים מהעיר נאדרה בגלות מוזע, חזרו ולא הורשו להיכנס לעיר, ולכן בנו את הכפר ג'חזאן.

הכפר ג'חזאן שימש כנקודת מעבר לעולים לארץ ישראל, ונקודת חנייה כאשר אסר האימאם יחיא על היהודים לצאת מתימן. רבים מהיהודים שנתקעו התיישבו בבתים הריקים של תושבי ג'חזאן שעזבו.

הקהילה היהודית
--------------

הכפר היה המרכז היהודי הגדול ביותר באזור, והתייחד בכך שתושביו היו יהודים בלבד. רוב היהודים תושבי הכפר עסקו במלאכת האריגה. בשיא גודלה של הקהילה היא הוערכה באלפי תושבים.

כל יהודי הכפר עלו לארץ ישראל בעלייה הגדולה בשנת ה'תש"ט (1949), ומספר העולים מוערך בכ-50 משפחות.

ראו גם
------

* תנעם

לקריאה נוספת
------------

* שלום בני משה, **דור לדור יספרו**, הוצאת המחבר, רחובות ה'תשמ"ה (1985)
* ד"ר משה גברא, **אנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן**, כרך ב, עמוד 110–111

קישורים חיצוניים
----------------

* קהילת יהודי נאדרה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  שלום בני משה, **דור לדור יספרו**, הוצאת המחבר, רחובות ה'תשמ"ה (1985)
2. 1 2 3  ד"ר משה גברא, **אנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן**, כרך ב', עמוד 110–111
3. ↑  קהילת יהודי נאדרה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'חזאן"**.
**קונסטנטין אוכטומסקי** (ברוסית: **Константин Ухтомский**;‏ 22 באוקטובר 1818 – 26 באוגוסט 1881) היה צייר ואדריכל רוסי; ידוע בסצנות הפנים שלו.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

אביו היה אמן חרט הנחושת, אנדרי אוכטומסקי.

הוא סיים את לימודיו באקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות בשנת 1838, עם תואר אמן באדריכלות. באותה שנה ובשנה שלאחר מכן הוענקו לו מדליות כסף על ציורי צבעי המים שלו. לאחר מכן, נסע לאירופה והפיק רישומים רבים שהפכו עם שובו, לציורים בצבעי מים.

בשנת 1843 הוא זכה בתואר "אקדמי" על "פרויקט בית אצילים". מ-1850 עד 1859 היה אוצר המוזיאון של האקדמיה; וירש את אביו בתפקיד זה. 

בשנת 1858 הוא זכה בתואר "אמן חופשי" בשל השקפותיו על הבניין החדש של מוזיאון הארמיטאז', לאחר פתיחתו לקהל הרחב. באותה שנה הוענק לו אות מסדר סטניסלאוס הקדוש. הוא גם היה מעורב בבניית ארמון מייקל החדש.

בשנותיו האחרונות שימש כאדריכל הן במשרד החצר הקיסרית והן במנהלת ההנדסה הראשית של משרד המלחמה.

ב-1872 הוענק לו דרגת יועץ המדינה, ואות מסדר אנה הקדושה ב-1877.

הוא נקבר בבית העלמין סמולנסקי.

ניתן לראות חמישים מציורי צבעי המים שלו בארמיטאז'.

גלריה
-----

* חדר מדרגות בארמון החורףחדר מדרגות בארמון החורף
* חדר מלכיט בארמון החורףחדר מלכיט בארמון החורף
* פרוזדור בארמון החורףפרוזדור בארמון החורף
* גן החורף בארמון הצאריתגן החורף בארמון הצארית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטין אוכטומסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  S. N. Kondakov, In: Anniversary reference book of the Imperial Academy of Arts. 1764-1914, Vol.2, Golike & Vilborg, 1915
2. ↑  Konstantin Ukhtomsky". Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes). St. Petersburg. 1890–1907.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ULAN: 500191104
* VIAF: 159355271
* WorldCat: viaf-159355271

 |
**עמי אזולאי** (נולד ב-17 בינואר 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

אזולאי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה. בקיץ 1994, אזולאי חתם במכבי עפולה מליגה א' צפון, אז הליגה השלישית וכעבור שנה הצטרף להפועל מגדל העמק.

בקיץ 1996, אזולאי חתם בהפועל בית שאן מהליגה הראשונה. בקיץ 1998, אזולאי חתם בהפועל חיפה. ב-20 ביוני 1998, אזולאי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 לנציונל בוקרשט במסגרת גביע האינטרטוטו. אזולאי היה שותף לזכייה של המועדון באליפות הראשונה בתולדותיו, שהושגה בעונתו הראשונה במועדון.

בקיץ 2001, אזולאי חתם בהפועל פתח תקווה, בה התאחד עם אלי גוטמן שאימן אותו בהפועל חיפה. ב-22 בדצמבר 2001, אזולאי הורחק במשחק הדרבי בו הפסידה הפועל 0–1. בסיום העונה, אזולאי חזר להפועל חיפה שירדה עונה קודם לכן לליגה הלאומית.

בקיץ 2003, אזולאי חזר לליגת העל כאשר חתם בבני יהודה.

בקיץ 2004, אזולאי חתם בהפועל נצרת עילית, בה שיחק שלוש שנים.

בקיץ 2007, אזולאי חתם בהפועל עפולה, בה שיחק 4 שנים אחריהן חתם בבית"ר עפולה.

ב-16 במרץ 2012, אזולאי פרש מכדורגל.

תארים
-----

הפועל חיפה
* הליגה הראשונה: 1998/1999

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי דוד, אזולאי: "קשה לי להשלים עם המילה פרישה", באתר דאבל פס, 16 במרץ 2012
**פרנסס אונדיוויילה אוטרו** (בספרדית: **Francisca Ondiviela Otero**; נולדה ב-19 במאי 1961) היא שחקנית ספרדייה. זוכת מיס ספרד בשנת 1980

ביוגרפיה
--------

אונדיוויילה נולדה בלאס פאלמאס דה גראן קנריה בספרד. היא נבחרה למיס ספרד 1980 וייצגה את ספרד בתחרות מיס עולם 1980 ומיס תבל 1981. 

היא למדה תקופה משחק ולאחר מכן היגרה למקסיקו. בשנת 1992 גילמה את הדמות הראשית בטלנובלה המקסיקנית "*El abuelo y yo*" לצדו של גאל גרסיה ברנאל. 

היא גילמה את האנטגוניסטית בטלנובלה המקסיקנית "מריה מריה" משנת 1995, ושיחקה באחד התפקידים הראשיים בטלנובלה הוונצואלית "חתולה פראית" משנת 2002. 

היא התארחה במספר פרקים של הטלנובלה "יפה היא לא" ששודרה בערוץ ויוה ובשנת 2005 שיחקה בטלנובלה המקסיקנית "אם חורגת". היא כיכבה גם במספר סרטי קולנוע מקסיקניים.

בשנת 2007 גילמה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "*Acorralada*" של תאגיד השידור האמריקאי Univision; אונדיוויילה גילמה את דמותה של האנטגוניסטית אוקטביה אלרקון דה אירזאבל, לצד השחקנים דוד ספדה וויליאם לוי. 

בשנת 2014 שיחקה לצדה של אמרוד טוביה בטלנובלה הוונצואלית "אם רק תסתובב" בתפקיד של פיאר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנסס אונדיוויילה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**זבוב** היא קבוצת כוכבים דרומית קטנה, אחת משתים עשרה הקבוצות שהוגדרו על ידי פיטר קייזר (Pieter Dirkszoon Keyser) ופרדריק דה-הוטמן (Frederick de Houtman) בשנים 1595–1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר, בדומה לקבוצות טווס ועגור.

כוכבי הקבוצה
------------

**α בזבוב** הוא כוכב כחול במרחק של כ־300 שנות אור ובהירות מדרגה 2.7, והוא הכוכב הבהיר בקבוצה. זהו כוכב מאסיבי שמסתו מוערכת בשמונה פעמים ממסת השמש ופליטת האנרגיה שלו היא פי 4,500 משל השמש.

**β בזבוב** הוא כוכב זוגי במרחק של כ־310 שנות אור המורכב משני כוכבים כחולים עם בהירויות מדרגה סביב 4 ובהירות כוללת מדרגה 3. על מנת להפריד ביניהם דרוש טלסקופ בינוני.

גרמי שמים מעניינים נוספים
-------------------------

**נובת הזבוב** (Nova Muscae) היא נובת רנטגן שנמצאת בקבוצה ומורכבת מכוכב וחור שחור. במהלך ההתפרצות של שנת 1991, שהובילה לגילוי הזוג, נוצרה קרינה בתהליך של איון פוזיטרונים.

NGC-5189 היא ערפילית פלנטרית יוצאת דופן, המרוחקת כ־3,000 שנות אור מהשמש. המבנה הייחודי במורכבותו שלה מזכיר את ערפילית הסרטן בגרסה מוקטנת.

ערפילית שעון החול (MyCn 18),היא ערפילית פלנטרית נוספת במרחק של כ־8,000 שנות אור. 

NGC-4833 הוא צביר כוכבים מעט מצפון לכוכב δ בזבוב, הוא במרחק 21,200 שנות אור, זקן יחסית ומוסתר על ידי ענני אבק וגז של המישור הגלקטי. צביר נוסף NGC-4372 שנמצא ליד גמא בזבוב הוא עמום יותר וגם כן מוסתר על ידי עננים אך משתרע על פני שטח גדול יותר.

היסטוריה
--------

הזבוב, בשמו המקורי "הדבורה" (*Apis*), הוגדר לראשונה במאה ה-17 על ידי יוהאן באייר כדי לכסות שטח שלא מופה בעבר סביב הקוטב השמיימי הדרומי. ב־1752 ניקולא לואי דה לאקאי שינה את שם הקבוצה ל"זבוב הדרומי" (*Musca Australis*), כמאזן לקבוצת הזבוב הצפוני, שהתקיימה אז והייתה מורכבת ממספר כוכבים בקבוצה טלה ועל מנת להבדילה מהקבוצה השכנה ציפור גן עדן שנקראת בלטינית "Apus". כיום שם הקבוצה הוא רק זבוב.

הקבוצה לא הייתה מוכרת לתרבויות הקלאסיות ולכן לא זכתה למקום במיתולוגיה.

צביר הכוכבים NGC-4833

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זבוב** בוויקישיתוף
* Star Tales - Musca
* The Deep Photographic Guide to the Constellations: Musca
* זבוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| 88 קבוצות הכוכבים המודרניות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוקטנט • אוריון • אינדיאני • אנדרומדה • ארידנוס • אריה • אריה קטן • ארנבת • ברבור • בתולה • גביע • גדי • ג'ירף • דג דרומי • דג זהב • דג מעופף • דגים • הדובה הגדולה • הדובה הקטנה • דולפין • דלי • דרקון • הר השולחן • הרקולס • זאב • זבוב • זיקית • חד קרן • חץ • טווס • טוקאן • טלה • טלסקופ • יונה • ירכתי הספינה • כלב גדול • כלב קטן • כלבי ציד • כן ציור • כתר דרומי • כתר צפוני • לווייתן • לטאה • לינקס • מאזניים • מגן • מזבח • מחוגה • מיקרוסקופ • מפסלת • מפרש • מצפן • משאבה • משולש • משולש דרומי • נבל • נושא הנחש • נחש • נחש מים • נחש מים קטן • נשר • סוסון • סקסטנט • סרגל • סרטן • עגור • עגלון • עוף החול • עורב • עקרב • פגסוס • פסל • פרסאוס • ציפור גן עדן • הצלב הדרומי • קנטאור • קסיופאה • קפאוס • קשת • רשת • שדרית • רועה דובים • שועלון • שור • שעון מטוטלת • שערות ברניקי • תאומים • תנור |

 |
**אימרה דויטש** או **אמרי דויטש** (בהונגרית: **Deutsch Imre** באנגלית: **Emery Deutsch**; בודפשט, 10 בספטמבר 1906 – מיאמי, 16 באפריל 1997) היה כנר יהודי-הונגרי-אמריקאי, מלחין, מנצח. דויטש היה אחד הכנרים הגדולים בארצות הברית בתקופתו.

ביוגרפיה
--------

אימרה דויטש נולד במשפחה יהודית בהונגריה והיגר עם משפחתו לארצות הברית בשנת 1913, בטרם פרצה מלחמת העולם הראשונה. המשפחה התיישבה בקליבלנד. לעיר זו קשור גם לניסיונו של דויטש עם כינורו הראשון. הוא ראה את כלי הנגינה בחלון ראווה במחיר של שמונה דולרים והתחנן בפני אמו שתקנה לו אותו. סכום הכסף הזה היווה נטל כלכלי גדול עבור המשפחה הענייה באותה תקופה (זה היה סכום מאוד מכובד), אבל הם איכשהו אספו את הכסף ורחשו את הכינור עבורו.

דויטש החל לנגן בכינור באופן אוטודידקטי, אך לאחר מכן נלקח תחת חסותו (במלגה) של בית הספר ג'וליארד בניו יורק. כך הוא הצליח ללמוד באחד מבתי הספר למוזיקה הטובים ביותר בארצות הברית. מאוחר יותר נשא לאישה את בתו של מנהל המוסד. נולדו להם שני בנים, אבל אף אחד מהם לא עסק במוזיקה בצורה מקצוענית.

דויטש היה כאמור אחד הכנרים הגדולים בתקופתו. הוא ניגן בכלי סטרדיווריוס אמיתי, אבל היה לו גם כינור גליאנו, יצירה מאת ניקולו גליאנו (איט') מ-1728. דויטש הופיעה בקרנגי הול, ניגן בין היתר בפני אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ובפני מלך ספרד. היו לו למעלה מעשרת אלפים הופעות בחייו, והקלטות רבות עבור CBS. בהיותו בקולומביה הוא שיתף פעולה עם טד ליואיס ותזמורתו. יצירה של דויטש בביצועם הגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים. דויטש הוא היה הדמות הראשית של הנשפים (Night of Budapest in Cleveland), הוא ניגן במספר רב מאוד של בתי מלון ולהקות. בשנת 1971 הוא עבר למיאמי והמשיך להופיע בעיר והסביבה עד לשנות ה-90. 

אימרה דויטש הרגיש מצוין הן בעולם המוזיקה הקלאסית והן בעולם המוזיקה הצוענית. דויטש היה גם מלחין, פזמונאי ותמלילן. הוא כתב מוזיקה לכ-80 שירים. יצירתו המפורסמת ביותר היא When the violin gypsy cry. הוא הובא למנוחות במאוזוליאום של בית הקברות המפורסם של לייק ויו בקליבלנד (אנ').

לקריאה נוספת
------------

* ראיון אישי (גרסה גולמית) עם מאדאם רנה גלנד (Madame Renee Galland) עם עמיתתו של אמרי דויטש.
* מאמר מאת אמרי דויטש באתר Answers.com
* הספד שהופיע בניו יורק טיימס לאחר מותו (דרוש מנוי)
* ביוגרפיה של אמרי דויטש באתר allmusic.com

קישורים חיצוניים
----------------

* אימרה דויטש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אימרה דויטש, באתר AllMusic (באנגלית)
* אימרה דויטש, באתר Discogs (באנגלית)
* אמרי דויטש ב-DAHR
* הורדת mp3 קטע אמרי דויטש
* ביוגרפיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  When the violin gypsy cry ב-YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1439511
* LCCN: n85201931
* VIAF: 19863657
* WorldCat: lccn-n85201931

 |
בתורת המשחקים, **שיווי משקל אפסילון** (**\ \varepsilon** ) הוא פרופיל אסטרטגיה שמקיים בקירוב את התנאי של שיווי משקל נאש. \varepsilon  הוא מספר המייצג את הקרבה לשווי המשקל במשחק שבו לא מתקיים שווי משקל נאש מדויק, והוא יכול להיות קטן כפי רצוננו.
שיווי משקל-ε נפוץ בעיקר במשחקים אקראיים, שעלולים להיות בעלי אורך אין סופי. 

קיימים מספר משחקים כאלה ללא שיווי משקל נאש, אבל בעלי שיווי משקל-\varepsilon  עבור כל \varepsilon  גדול ממש מ-0.

הגדרה
-----

בהינתן משחק וערך \varepsilon  לא שלילי, נאמר שפרופיל אסטרטגיה הוא בעל שיווי משקל-\varepsilon  אם אף שחקן לא יוכל להרוויח יותר מ \varepsilon  על ידי שינוי אסטרטגיה.
כל שיווי משקל נאש מהווה שיווי משקל-\varepsilon  עבור {\displaystyle \varepsilon =0}.

**הגדרה מתמטית:**

יהי {\displaystyle G=(N,S=S\_{1}\times \cdots \times S\_{N},u:S\rightarrow \mathbb {R} ^{N})} משחק של N שחקנים, כאשר לשחקן ה-i קבוצת אסטרטגיות S\_i, ופונקציית תועלת u\_{i}.

בהינתן {\displaystyle \varepsilon \geq 0} פרופיל {\displaystyle S\in S\_{1}\times \cdots \times S\_{N}} יהיה שיווי משקל-\varepsilon  אם מתקיים ש {\displaystyle u\_{i}(S)\geq u\_{i}(s\_{i}^{'},s\_{-i})-\varepsilon }

עבור כל {\displaystyle s\_{i}^{'}\in S\_{i},i\in N}.

דוגמה
-----

דוגמה למשחק ללא שיווי משקל נאש אבל כן בעל שיווי משקל-\varepsilon  לכל \varepsilon  גדול מ-0.

תיאור המשחק: שחקן א' מטיל מטבע, ושחקן ב' צריך לנחש את מה שמורה המטבע.
אם שחקן ב' מנחש נכון הוא זוכה במטבע. אם הוא ניחש פלי והתוצאה הייתה עץ המשחק נגמר עם תמורה 0 לשני השחקנים.
אם הוא ניחש עץ והתוצאה הייתה פלי ממשיכים במשחק ושחקן א' מטיל את המטבע שוב. אם המשחק ממשיך עד אינסוף התמורה היא 0 לשני השחקנים

אין אסטרטגיה של שחקן ב' שיכולה להבטיח תמורה של 1, ולכן במשחק זה לא מתקיים שיווי משקל נאש.

לעומת זאת, בהינתן \varepsilon >0 שחקן ב' ינקוט באסטרטגיה הבאה: הוא ינחש פלי בהסתברות של \varepsilon  וינחש עץ בהסתברות של {\displaystyle 1-\varepsilon }. תוחלת התועלת של שחקן ב' באסטרטגיה זו היא לפחות {\displaystyle 1-\varepsilon } בעוד שראינו שאין אף אסטרטגיה עם תועלת של 1.

מכאן נובע ששחקן ב' לא יכול לשפר את תוחלת הרווח שלו ביותר מ-\varepsilon , ולכן זהו שיווי משקל-\varepsilon .
**לואי בלריו** (בצרפתית: **Louis Blériot**‏; 1 ביולי 1872 – 2 באוגוסט 1936) היה מהנדס, ממציא וטייס צרפתי מחלוצי התעופה.

חייו
----

בלריו נולד בקמברה ולמד הנדסה בפריז. בשנת 1900 ניסה את כוחו בתכנון ובניית מטוס. הוא בנה מטוס שאמור היה לטוס תוך כדי נפנוף בכנפיו (אורניתופטר), אך כמו אחרים שניסו לבנות מטוס מסוג זה, הוא נכשל.

עיקר פרסומו בא לו בעקבות טיסתו מעל תעלת למאנש ב-25 ביולי 1909. טיסה זו הייתה הטיסה המאוישת המוצלחת הראשונה בכלי טיס הכבד מהאוויר (מטוס) מעל תעלת למאנש בפרט, ומעל מקווה מים גדול בכלל. את הטיסה ביצע בלריו במטוסו "בלריו-XI" מקאלה שבצרפת לדובר שבאנגליה תוך 36 דקות וחצי. לאחר שנחת בשלום בדובר הוא זכה ב-1000 ליש"ט שהוצעו כפרס על ידי הדיילי מייל לראשון שיצליח לחצות את תעלת למאנש במטוס.

זמן קצר לאחר מכן, הפנה בלריו את כל תשומת לבו להנדסת ותכנון אווירונאוטיקה, והפך לנשיא חברת SPAD. הוא הפך את SPAD ליצרנית הצרפתית הגדולה ביותר של מטוסי קרב בתקופת מלחמת העולם הראשונה. לאחר סיום המלחמה, שינה בלריו את ייעוד החברה והפך אותה ליצרנית מטוסי נוסעים.

בלריו-XI, המטוס שבו חצה בלריו את תעלת למאנש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי בלריו** בוויקישיתוף
* לואי בלריו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* לואי בלריו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007376943005171
* BnF: cb12003902b (data)
* GND: 118659049
* ISNI: 0000 0000 7977 4893
* LCCN: n82059566
* The Léonore id LH//256/105 is not valid.
* NARA: 10568766
* NKC: mzk2005266337
* SNAC: w66t2pj5
* SUDOC: 02814659X
* VIAF: 71401338
* WorldCat: lccn-n82059566

 |
**דַּי לְחַכִּימָא בִּרְמִיזָא** או **דַּי לְחַכִּימָא בִּרְמִיזָא וּלְשַׁטְיָא בְּכוּרְמֵיזָא** הוא ביטוי בשפה הארמית בבלית שנעשה בו שימוש גם בשפה העברית. פירושו המילולי של הביטוי הוא לחכם מספיק רמז ולשוטה אגרוף.

לרוב משתמשים בביטוי בגרסתו המקוצרת **די לחכימא ברמיזא** או בכתיב **וד"ל** בראשי תיבות, והוא בא לבטא שימוש ברמז תחת אמירת דברים מפורשים.

מקור ומשמעות
------------

מקורו של הביטוי הוא במדרש משלי, הדן בספר משלי, פרק כ"ב, פסוק ו' "חֲנֹךְ לַנַּעַר, עַל-פִּי דַרְכּוֹ", ובעקבותיו, בפסוק ט"ו: "אִוֶּלֶת קְשׁוּרָה בְלֶב-נָעַר - שֵׁבֶט מוּסָר יַרְחִיקֶנָּה מִמֶּנּוּ.". אומר על כך רבי זבידא

> 
> הוּא דְּאָמַר מַתְלָא [כפי שאומר הפתגם העממי]: לְחַכִּימָא – בִּרְמִיזָא, וּלְשַׁטְיָא – בְּכוּרְמֵיזָא [לחכם - ברמז; לשוטה - באגרוף]
> 
> 
> 
> 

 משמע, לנער החכם יספיק רמז בלבד, ואילו לטיפש יידרש כביכול האגרוף; כל נער יתחנך על פי דרכו, כאמור במשלי.

ובהשאלה: כדי להעביר מסר לחכם מספיק לרמוז והוא מבין, בעוד שהעברת מסר לשוטה, כרוכה בפעולה הרבה יותר מפורשת - במכת אגרוף (כוּרְמֵיזָא). במילים אחרות מה שמבדיל בין החכם לשוטה, היא היכולת של החכם לפענח רמיזות או ניואנסים ולהבין דבר מתוך דבר וכדומה.

שימושים בשפה
------------

בדרך כלל משמש הביטוי לרמז על דברים נוספים הטמונים בין השורות.

את סיפורו, "נתן בן נתן" חתם מיכה יוסף ברדיצ'בסקי במשפט: "הקורא בוודאי יבין את סוף פסוק של אותו מכתב, **ודי לחכימא...** " 

גיא רולניק מצטט את המולטי-מיליונר, יוסי הולנדר בנושא מתווה הגז: "אין התחייבות לרכוש את רוב השירותים בישראל. נורווגיה, למשל, חייבה רכש מקומי והקימה תעשייה. אני מבקש להדגיש: רכישת כל השירותים והחומרים בחו"ל מאפשרת לחברות הגז לנפח מחירים ולהקטין את תשלומי המס למדינה, **ודי לחכימא ברמיזא**".

בתגובה לעתירת אם לבג"ץ כנגד בית הדין הרבני שחייב אותה למול את בנה, כתבו הנעתרים: "בעוד שנה־שנתיים ילך הקטין לפעוטון ושם יהיה מוקף בילדים שנימולו, ואין זה סוד כי פעוטות ניחנו בכושר הבחנה בכל עניין חריג, **ודי לחכימא**."

קישורים חיצוניים
----------------

* מילון ספיר, די לחכימא ברמיזא
* הביטוי באתר ביטויים עבריים
* ראשי תיבות בעברית, וד"ל

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם אבן שושן, **המילון החדש - מוספים**.
2. ↑  מדרש משלי, פרשה כב, דף ח' ע״א ספר משלי כב, ו (בקשר עם פ' טו); מדרש משלי רבתי, פרשה כב, ג ("מַתְלָא אָמְרִין:...")
3. ↑  מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, "נהריים, נתן בן נתן" (פרויקט בן-יהודה)
4. ↑  גיא רולניק, "מולטי־מיליונר, קפיטליסט, מומחה לנפט - ומשוכנע שמתווה הגז הוא אסון", **הארץ**, 27 ביולי 2015
5. ↑  יאיר אטינגר, "בית הדין הרבני לבג"ץ: האם שלא מלה את בנה תגרום לו 'נזקים נפשיים' ", **הארץ**, 9 בינואר 2014
**פָּנֶטוֹנֵה** (איטלקית **Panettone**; לומבארט **Panaton** או **Panatton** או **Panetùn**) היא עוגה שמקורה במילאנו, הנחשבת למאכל מסורתי של חג המולד בכל רחבי איטליה, והיא פופולרית במדינות רבות נוספות. 

לפנטונה צורת גליל גבוה, המסתיים במעין כיפה, וגובהה של העוגה מגיע לכ-20 ס"מ. העוגה מורכבת מבצק העשוי ממים, קמח חיטה, סוכר, מלח, חמאה וחלמון ביצים, שאליו מוסיפים (בחלקים שווים) קליפות תפוז ואתרוג מגורדות, פירות מסוכרים וצימוקים יבשים. במהלך תהליך ההכנה המסורתי של העוגה לשים את הבצק ומניחים לו לתפוח משך מספר ימים עם מחמצת שאור. פיסות הפנטונה נחתכות באופן מאונך, והן מוגשות עם יין מתוק או ליקר מתוק, ולעיתים עם קרם מסקרפונה או עם זביונה. 

במילאנו נוהגת מסורת לשמור פרוסה מהעוגה ולאכול אותה בסעודה משפחתית ביום חגו של הקדוש הנוצרי בלזיוס הקדוש, החל ב-3 בפברואר, כסגולה נגד כאב גרון והצטננות, בהתאם לאימרה המקומית "San Bias el benediss la gola e el nas" (בלזיוס הקדוש יברך את הגרון והאף). ביום החג מוכרות החנויות את עודפי העוגות מחג המולד במחירים נמוכים, והעוגות מכונות "Panettone di San Biagio" ("פנטונה של בלזיוס הקדוש").

אגדה והיסטוריה
--------------

מספר אגדות בגרסאות שונות נקשרו בהמצאתה של העוגה. לפי אחת מהן, הורה לודוביקו ספורצה על הכנת סעודת חג מולד שבה ישתתפו אצילים ונכבדים. הטבח שכח את העוגה בתנור והיא כמעט והתפחמה, ונער המטבח, טוני, הציע לאפות עוגה מהמצרכים שנותרו ברשותם - מעט קמח, חמאה, ביצים, קליפת אתרוג ומעט צימוקים. עם הגשת העוגה לשולחן התחבא הטבח מאחורי וילון כדי לתהות על תגובות האורחים. העוגה החדשה זכתה להצלחה, וכשנשאל הטבח לשמה, השיב: "L'è 'l pan del Toni", או באיטלקית "Pane di Toni", קרי "הלחם (עוגה) של טוני". לפי אגדה אחרת העוגה נוצרה על ידי אוגטו, מגדל הבזים של לודוביקו ספורצה, אשר התאהב באדלג'יסה, בתו של טבח עני בשם טוני. משפחתו של אוגטו התנגדה לקשר, והשניים היו יכולים להפגש רק בלילות, כאשר אדלג'יסה עסקה באפיית הלחם במאפייה של אביה. אוגטו החל לעבוד במאפייה ויצר את העוגה החדשה אשר זכתה להצלחה רבה. 

הפנטונה הופיע לראשונה במאה ה-15, והוא נקשר במסורת חג המולד בשל כך שביום זה, יכלו פשוטי העם לאכול את אותו לחם שאכלו האצילים - "Pan de ton" ("לחם יוקרה"). בסוף המאה ה-18 עודדו השלטונות את פתיחתן של מאפיות במילאנו, ובמאה ה-19, בעת הכיבוש האוסטרי של צפון איטליה, החל שליט העיר במסורת שנתית של משלוח פנטונה כמתנה אישית לקאנצלר האימפריה האוסטרית, קלמנס ונצל פון מטרניך. העוגה נאפתה על ידי אופים מקומיים במילאנו עד תחילת המאה ה-20, ואז החלה לצבור פופולריות בכל רחבי איטליה, תהליך שהואץ עם תחילת ייצורה התעשייתי לאחר מלחמת העולם השנייה. הייצור התעשייתי הוביל להורדת מחיר המוצר וכיום מיוצרת העוגה בכל רחבי המדינה. מהגרים איטלקיים הביאו עימם את העוגה למדינות אחרות, בעיקר בדרום אמריקה, שם היא נקשרה לעיתים לחגיגות חג ההתגלות החל ב-6 בינואר. ב-22 ביולי 2005 זכתה העוגה להגנה רשמית המפרטת את מרכיביה, הכמויות המינימליות של חומרי הגלם ומרכיבים נוספים שניתן להוסיפם לפי שיקול דעתו של היצרן, כגון חלב, דבש, לתת, חמאת קקאו וחומרי טעם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנטונה** בוויקישיתוף
* סרטון המתאר הכנת פנטונה
* מפרט והנחיות הכנה של פנטונה של לשכת המסחר והתעשייה האמנותית של מילאנו

הערות שוליים
------------

1. ↑  A traditional cake during the year-end holiday season
2. ↑  DECRETO 22 luglio 2005: Disciplina della produzione e della vendita di taluni prodotti dolciari da forno.
**יוּדָה לִיון פָּאלָאש** (בהולנדית: **Juda Lion Palache**) ‏(26 באוקטובר 1886 - 18 באוקטובר 1944) היה פרופסור לשפות שמיות באוניברסיטת אמסטרדם ומראשי הקהילה הפורטוגזית היהודית בעיר זו.

ראשית דרכו
----------

פאלאש נולד באמסטרדם בשנת 1886. אביו היה הרב הראשי של הקהילה הפורטוגזית. משפחתו התיישבה בהולנד בתחילת המאה ה-17, כאשר אבי המשפחה, ר' שמואל פאלאג'י, נשלח לייצג את מלך מרוקו בהולנד בשנת 1609.

לאחר שסיים את לימודיו בסמינר הקהילה הפורטוגזית, עבר ללמוד בלשנות שמית באוניברסיטאות אמסטרדם וליידן. בשנת 1920 סיים את לימודי הדוקטורט בליידן.

בשנת 1911 החל לעבוד כמורה בבית ספר, ראשית כמורה לעברית ולאחר מכן כמורה לשפות קלאסיות בתיכון העירוני בהאג.

מרצה וחוקר
----------

באוקטובר 1924 התקבל למשרת מרצה לשפות שמיות באוניברסיטת אמסטרדם, והיה היהודי הראשון שהחזיק במשרה זו. מינויו נעשה חרף התנגדות ציבורית מסוימת, שכן כמרצה לעברית נדרש להעביר גם הרצאות בחוג לתאולוגיה, ממעוזי הנצרות ההולנדית. אולם מומחיותו ואישיותו הפכו אותו עד מהרה לבן בית בחוג.

פאלאש היה חוקר בעל תחומי עניין מגוונים. עיקר מרצו הוקדש לעברית המקראית, לערבית ולארמית. הוא היה בין הראשונים שעסק בחקר הסמנטיקה של הלשון המקראית, וספרו "הערות סמנטיות על אוצר המילים של הלשון העברית" (נתפרסם לאחר מותו) נחשב כספר יסוד בתחום זה.

כמו כן חיבר שתי מונוגרפיות על הספרות היהודית בתקופת חז"ל: "מבוא לתלמוד" ו"הספרות היהודית מלאחר התלמוד ועד ימינו". בנוסף כתב מאמרים שנתפרסמו בכתבי עת מדעיים, וקובצו לאחר מותו לספר בשם "סיני ופארן", שיצא לאור ביוזמת מוקירי זכרו.

פעילותו הציבורית
----------------

פאלאש היה פעיל בחיי הקהילה היהודית בכלל והקהילה הפורטוגזית בפרט. הוא עמד בראש האגודה ההולנדית למדעי היהדות, ושימש כפרנס בקהילה הפורטוגזית. הוא היה אנטי ציוני מובהק, והמשיך להחזיק בדעותיו אלו גם לאחר שסייר בארץ ישראל בשנת 1935.

מלחמת העולם השנייה
------------------

עם כיבוש הולנד על ידי הגרמנים בשנת 1940 אולץ להתפטר בשל יהדותו. הוא הצטרף ל"יודסה ראט פור אמסטרדם" (de Joodse Raad foor Amsterdam - "הוועד היהודי") הידוע לשמצה, שמונה על ידי הגרמנים לטפל בענייני היהודים ולרכזם לקראת שילוחם מזרחה. חברותו ב"יודסה ראט" לא עמדה לו כאשר בתחילת שנת 1944 גורש יחד עם אשתו וילדיו לגטו טרזיינשטט. באוקטובר אותה שנה הועלה על טרנספורט מטרזיינשטט לאושוויץ, ומשם לא חזר.

עמו באושוויץ נספו גם אשתו ושניים מתוך שלושת ילדיו. בנו הצעיר, לאו פאלאש, שרד את השואה. בניגוד לאביו הפך לציוני חם, והיה פעיל רוב חייו בסניף ההולנדי של קרן היסוד. הוא הקים לזכר אביו מכון למחקר הלשון העברית באוניברסיטת אמסטרדם - "מכון יהודה פאלאש" (Juda Palache Instituut).

לקריאה נוספת
------------

הערך מבוסס על ההקדמות לשני ספריו, שיצאו לאחר מותו:

* J. L. Palache, *Sinai en Paran, Opera minora van wijlen dr. J. L Palache*, Met een voorwoord van dr. Max Reisel, Leiden 1959
* J. L. Palache, *Semantic notes on the Hebrew lexicon*, Translated from the Dutch original and edited by R. J. Zwi Werblowsky, Leiden 1959.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יודה ליון פאלאש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297350505171
* BnF: cb162029996 (data)
* BPN: 82945486
* GND: 1017300836
* ISNI: 0000 0000 7972 8643
* LCCN: nr88005323
* NTA: 06891444X
* SUDOC: 244050074
* VIAF: 31839561
* WorldCat: lccn-nr88005323

 |
איור שמתאר את ההבדל בין שיווי משקל נאש לבין שיווי משקל תת-משחקי משוכלל. המשבצת הכחולה היא שיווי משקל נאש, אך אינה שיווי משקל תת-משחקי משוכלל. הסיבה לכך היא שבתת העץ הימני, לשחקן 2 עדיף לשחק את K ולא את U.
בתורת המשחקים, המונח **שיווי משקל תת-משחקי משוכלל** מתייחס לגרסה חזקה של שיווי משקל נאש במשחקים סדרתיים. תכסיס במשחק בצורה רחבה נקרא שיווי משקל תת-משחקי משוכלל אם לכל תת-משחק, האסטרטגיות המצומצמות לתת המשחק הזה מהוות שיווי משקל נאש של תת-המשחק. במילים אחרות, שיווי משקל ייקרא תת-משחקי משוכלל אם השחקנים משתתפים בתתי-משחקים שגודלם קטן מגודל המשחק המקורי, ועבור כל תת-משחק כזה ההתנהגות המוגדרת על ידי התכסיס היא שיווי משקל נאש.

שיטה נפוצה לקביעת שיווי משקל תת-משחקי משוכלל במקרה של משחק בצורה רחבה סופי, היא בעזרת אינדוקציה לאחור. בשיטה זו מסתכלים תחילה על המהלך האחרון של המשחק וקובעים מה הפעולה שצריך השחקן שמשחק אחרון לעשות על מנת למקסם את התועלת שלו. לאחר שנקבע מהלך זה, מסתכלים על המהלך הלפני אחרון וקובעים מהו המהלך שממקסם את התועלת עבור השחקן שמשחק אותו. באופן דומה ממשיכים וקובעים מהלכים עד שמגיעים למהלך הראשון. כל האסטרטגיות שנקבעו בשיטה זו הן שיווי משקל תת-משחקי משוכלל. במהלך פעולה זו, מבטלים למעשה כל איום לא אמין של השחקנים, שכן פעולות לא אמינות אינן אופטימליות עבור אותו שחקן באותו תת-עץ. 

ניתן להוכיח כי בכל משחק בצורה רחבה סופי עם מידע מלא קיים שיווי משקל תת-משחקי משוכלל באסטרטגיות טהורות. הוכחה זו מתבצעת באינדוקציה על תתי המשחק, מהקטנים (הצמודים לעלים) לגדולים (הצמודים לשורש). 

דוגמה למשחק שבו לא כל שיווי משקל נאש הוא שיווי משקל תת-משחקי משוכלל הוא "משחק האולטימטום".

הרעיון של שיווי משקל תת-משחקי משוכלל פותח בשנות ה-60 על ידי ריינהרד זלטן. זלטן זכה בפרס נובל לכלכלה על תרומתו לתורת המשחקים בצוותא עם ג'ון נאש וג'ון הרסני ב-1994.

דוגמה - דילמת האסיר החוזרת
--------------------------

| פעולה | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1,1 | 3,0 |
| 2 | 0,3 | 2,2 |

בגרסה זו של דילמת האסיר, שני השחקנים משחקים את המשחק 100 פעמים, כאשר בסופו של כל שלב נודעים לשחקנים המהלכים של שניהם באותו שלב. 

ננתח את המשחק באינדוקציה לאחור: במשחק האחרון, כל שחקן יבחר בשיווי משקל את הפעולה ה-1, ללא תלות במהלכים שהיו קודם לכן. זאת, שכן בכל בחירה אחרת היה ניתן להגדיל את התשלום על ידי מעבר ל-1. כיוון שלמהלך הקודם, בשלב 99, אין השפעה על המהלך בשלב ה-100, ניתן להסיק כי כל שחקן ישחק 1 גם במשחק ה-99. באופן דומה ישוחקו שאר המשחקים עד למשחק הראשון.
כתוצאה מתהליך זה של אינדוקציה לאחור נסיק כי שיווי המשקל התת-משחקי המשוכלל היחיד הוא כאשר שני השחקנים משחקים 1 בכל השלבים.

ראו גם
------

* אינדוקציה לאחור
* שיווי משקל נאש
* שיווי משקל משוכלל

לקריאה נוספת
------------

* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, **תורת המשחקים**, ירושלים: מאגנס, 2008, עמ' 268 - 274, מסת"ב 9654932946

קישורים חיצוניים
----------------

* תוכנת ג'אווה המאפשרת למצוא שיווי משקל תת-משחקי משוכלל במשחק בצורה רחבה, מהאתר gametheory.net
* בנג'מין פולק, הרצאה מצולמת מקורס באוניברסיטת ייל, שיווי משקל תת-משחקי משוכלל: השקעות אסטרטגיות והתאמות