recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ולדימיר ניקולאייביץ צ'לומיי** (ברוסית: **Влади́мир Никола́евич Челоме́й**‏; 30 ביוני 1914 - 8 בדצמבר 1984) היה מחשובי המתכננים של חלליות, מנועים רקטיים וטילים בברית המועצות.

פעילות מוקדמת
-------------

בשנת 1932 החל ללמוד במכון הפוליטכני של קייב. בשנת 1936 פרסם את ספרו הראשון, "אנליזה וקטורית". צ'לומיי למד תחומים מגוונים של מתמטיקה, פיזיקה ומכניקה. סיים בהצטיינות את לימודיו במכון בשנת 1937 ובילה בו זמן קצר כמרצה.

פעילות בעת מלחמת העולם השנייה
-----------------------------

צ'לומיי עסק בפיתוח מנוע סילון פועם (Pulse Jet) דומה לזה שהניע את טיל השיוט הגרמני וי 1. בנוסף לפעילות זו קיבל אחריות על מפעל המטוסים פוליקארפוב. צ'לומיי פיתח את טיל השיוט הסובייטי הראשון, שכונה 10X, אשר שוגר בדצמבר 1944.

ראש משרד התכנון 52
------------------

בעקבות הצלחתו ופעילותו בשנות מלחמת העולם השנייה, הועמד צ'לומיי בראש משרד התכנון 52, שהיה אחראי על פיתוח מטוסים ללא טייס, על בסיס הידע של טיל השיוט הגרמני וי 1. בשלב מוקדם למדי (1952) הוכנה על ידי משרד תכנון זה הצעה לפיתוח טיל בליסטי בעל טווח בין יבשתי. הצעה זו אמנם לא התקבלה, אך חיזקה את מעמדו של צ'לומיי בממסד הטכנולוגי צבאי של ברית המועצות. לימים שונה שמו של משרד התכנון למשינוסטרויניה (NPO Mashinostroeniya), הפעיל עד היום ומוכר במערב כ-NPO MASH. משרד זה ממשיך בתכנון וייצור לוויינים מסוגים שונים.

תכנון חלליות
------------

צ'לומיי החל בפיתוח חלליות בשנת 1962, והתחרה עם משרד התכנון של סרגיי קורוליוב, במיוחד בתכנון חללית המאוישת לירח. צ'לומיי פיתח את משגר הלוויינים הכבד "פרוטון", וייעד אותו בין היתר לשיגור חלליות מאוישות מסביב לירח. קורוליוב התנגד לתכנון זה, בעיקר בשל האמינות של המשגר, שלא הייתה גבוהה בראשיתו, וכן התנגד לסוג הדלק והמחמצן שנבחרו למשגר (ראו המחלוקת עם ולנטין גלושקו בנושא זה).

משרד התכנון של צ'לומיי היה אחראי על פיתוח שורה של לווייני מחקר למסלול נמוך סביב כדור הארץ, ובהם "פוליוט", הלוויין הראשון של ברית המועצות שיכול היה לשנות את מסלולו בחלל באמצעות מערכת ההנעה שהותקנה בו.

צ'לומיי הופקד על תכנון תחנות החלל הצבאיות מסדרת "אלמאז", תחנות החלל של תוכנית סאליוט וכן חללית מיוחדת בעלת כושר חזרה לכדור הארץ, שכונתה TKS. חלק מעבודת התכנון של תחנת החלל מיר בוצע אף הוא במשרד התכנון של צ'לומיי. לאחר התפרקות ברית המועצות היו תוכניות להחיות שיגורי TKS במסגרת חברה פרטית אקסקליבר-אלמאז.

עיטורים, פרסים והוקרות
----------------------

צ'לומיי עוטר בעיטורים רבים של ברית המועצות. החשובים והבולטים ביניהם:

* גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים)
* פרס ברית המועצות (שלוש פעמים)
* פרס לנין
* 4 עיטורי לנין
* עיטור מהפכת אוקטובר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר צ'לומיי** בוויקישיתוף
* משרד התכנון NPO MASH, מייסודו של צ'לומיי
* ולדימיר צ'לומיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ולדימיר צ'לומיי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007380529805171
* GND: 1014970016
* ISNI: 0000 0000 2619 326X
* LCCN: n82082943
* NTA: 197143067
* VIAF: 13657161
* WorldCat: lccn-n82082943

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יהושע בן עמי** (23 בפברואר 1924 - 17 באוגוסט 2011) היה פסיכולוג חינוכי וחוקר השואה שעסק בעיקר בחקר שואת יהודי הונגריה והביא לפרסומו בישראל של הספר "ברחתי מאושוויץ" מאת רודולף ורבה.

חייו
----

יהושע בן עמי נולד בהונגריה בראשית שנת 1924. במלחמת העולם השנייה נשלח למחנה עבודה. משפחתו נשלחה בשנת 1944 לאושוויץ ושם הושמדה. לאחר המלחמה נסע אל קרובי משפחתו בארצות הברית, ובשנת 1948 עלה לישראל והתגייס לצה"ל. בתקופת המלחמה נקטעו לימודיו העיוניים. הוא למד את מקצוע המסגרות ובמשך תקופה מסוימת עבד בהוראה בבתי ספר מקצועיים. בשנות ה-60 למד פסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ולאחר קבלת התואר החל לעבוד כיועץ חינוכי.

### חקר השואה

בשנות ה-80 יצא לגמלאות, ומאז הקדיש את כל עתותיו וכוחו לחקר השואה, בעיקר שואת יהדות הונגריה. במסגרת מחקריו אלה נתקל בספריהם של רודולף ורבה ואלפרד וצלר, שהצליחו לברוח יחד ממחנה ההשמדה אושוויץ, הגיעו לסלובקיה באפריל 1944 ושם מסרו עדות על הנעשה באושוויץ ועל הגורל הנשקף לקהילה היהודית בהונגריה, שמכונת ההשתקה הנאצית הצליחה למנוע מאנשיה כל ידיעה על מה שאירע למשלוחים קודמים שהגיעו לאושוויץ.

גירוש יהדות הונגריה לאושוויץ נועד ליוני 1944. ורבה ווצלר קיוו שעדותם תגיע אל מנהיגי הקהילה ותמנע את גירוש אנשיה, אך העדות נבלמה ולא הגיעה לידיעת הקהילה. כ-400 אלף מיהודי הונגריה נשלחו לאושוויץ בחודשים מאי עד יוני 1944. בן עמי מצא את שני הספרים בסלובקיה והחליט לתרגם את ספרו של ורבה, שנכתב באנגלית, ולהביאו לידיעתם של תושבי ישראל, שרובם לא שמעו מעולם לא על ורבה ולא על בריחת ורבה ווצלר מאושוויץ.

נוסף לספר "ברחתי מאושוויץ", בחר ותרגם את הספר "השתיקה: מדוע לא פורסם המידע על אושוויץ במועדו", 1994, בעריכת יעל זיידמן, ואת ספרו של ורבה, "ההכנות לשואה בהונגריה: דיווח על ידי עד ראייה", 1994

בן עמי היה חובב מוזיקה ושר במשך עשרות שנים במקהלות חובבים ובמקהלות מקצועיות. מאז ראשית שנות ה-60 גר בהרצליה, שם נפטר באוגוסט 2011. הותיר אחריו אישה, בן ושלושה נכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוניברסיטת חיפה, שידור דיון בנושא הבריחה מאושוויץ, בהשתתפות פרופ' רות לין, פרופ' אדיר כהן, עו"ד מיכל שקד ויהושע בן עמי, חלק א'
* אורי דרומי, "מדינת הקסטנרים שלכם" (על הספר "ברחתי מאושוויץ" של ורבה), באתר הארץ, 25 בינואר 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוניברסיטת חיפה, שידור דיון בנושא הבריחה מאושוויץ, בהשתתפות פרופ' רות לין, פרופ' אדיר כהן, עו"ד מיכל שקד ויהושע בן עמי, חלק א'.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304292505171
* ISNI: 0000 0004 0214 6564
* LCCN: nr95010137
* VIAF: 297308822
* WorldCat: lccn-nr95010137

 |
אנג'ינרה במיץ עגבניות
אנג'ינרה (ארטישוק) ברוטב חמוץ מתוק
**אָנְגִ'ינָרַה** (בלאדינו: **Anginara**) הוא סוג של מתאבן ספרדי יהודי מתפוצות הבלקנים: יוון, בולגריה, מקדוניה וטורקיה, העשוי מקישואים ומוגש קר. נהוג להגיש את המתאבן לפני ארוחת חגי שלוש הרגלים.

אטימולוגיה
----------

המילה אנג'ינרה היא שיבוש של המילה הטורקית אנגינר אשר משמעה ארטישוק, אך כאמור המאכל עשוי מקישואים והוא שאול ממתאבן שמקורו מהמטבח הטורקי עות'מאני והתבסס על הארטישוק. החל מראשית המאה ה-19 חלה הרעה משמעותית במצבם הכלכלי של יהודי הבלקן בכלל ואזור בולגריה בפרט, אשר חפף לתהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית. היהודים חיו בעוני ודלות ולא עלה בידם לרכוש ארטישוק שהיה יקר מאוד מחד וקשה להשגה מאידך. כך נולד תחליף הקישואים הזול הרבה יותר, שמו של המתאבן נותר כשהיה ורק מרכיביו התחלפו. יש המספרים שלאחר תבוסת בולגריה במלחמת העולם הראשונה המצב הכלכלי היה כה גרוע, עד שמשפחות יהודיות נהגו להכין את המאכל מקליפות הקישואים ולא מהירק עצמו. חלק מבני קהילת יהודי טורקיה המשיכו להכין את המאכל גם בגרסת הארטישוק, אשר היה נגיש יותר.

הכנת המאכל
----------

ההכנה מתבססת על אידוי פרוסות קישואים בתיבול מגוון המתאים לייעודה של המנה, אם בעשבי תיבול ומיץ לימון, או ברוטב עגבניות וצינונו במקרר טרם הגשתו כמתאבן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אנג'ינרה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קשלס, חיים, דורות הראשונים, בתוך **אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה**, ירושלים, 1967, עמוד 59.
**ז'אן-פול פיטוסי** (בצרפתית: **Jean-Paul Fitoussi**;‏ 19 באוגוסט 1942 – 15 באפריל 2022) היה כלכלן צרפתי-יהודי ממוצא תוניסאי.

קורות חיים
----------

פיטוסי נולד בלה גולט שבתוניסיה. סיים דוקטורט בהצטיינות במשפטים ובכלכלה מאוניברסיטת שטרסבורג. הוא היה פרופסור לכלכלה במכון למדע המדינה פריז (סיאנס פו) מאז שנת 1982 ועד למותו, ובאוניברסיטה הבינלאומית החופשית ברומא (LUISS). כמו כן כיהן כפרופסור במכון האוניברסיטאי האירופי בפירנצה (European University Institute) בשנים 1979–1983, וכפרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בשנת 1984.

בשנים 1989–2010 כיהן כנשיא מרכז המחקר הצרפתי לכלכלה (OFCE– Observatoire français des conjonctures économiques), ומאז 1997 ועד למותו כיהן כחבר במועצה לניתוח כלכלי של ראש ממשלת צרפת ובוועדה הכלכלית הלאומית. בפברואר 2008 מונה מטעם הנשיא סרקוזי לכהן יחד עם ג'וזף שטיגליץ ואמרטיה סן כמתאם בוועדה למדידת ביצועים כלכליים והתקדמות חברתית. בין השנים 2000 ל-2009 פיטוסי שימש כמומחה מקצועי בוועדה לעניינים כלכליים ומוניטריים של הפרלמנט האירופי, וכן היה חבר בוועדת האו"ם בנושא הרפורמה במערכת הפיננסית והמוניטרית הבינלאומית. ב-14 באפריל 2008 הוא נבחר למועצת המנהלים המפקחת של חברת טלקום איטליה.

פיטוסי נחשב לתומך בכלכלה קיינסיאנית, ועסק בתאוריות של אינפלציה, אבטלה, כלכלה פתוחה ותפקידה של המדיניות המקרו כלכלית. הוא היה מבקר של מדיניות פיסקלית ומונטרית נוקשה, משום שטען שיש לכך השפעה שלילית על הצמיחה והתעסוקה. הוא טען שמשבר הסאבפריים נובע "מרצון של רווחיות יתר של בעלי ההון הפיננסי." פרסם מאמרים אקדמיים ומאמרים פופולריים רבים, ועבודתו האחרונה עסקה בקשר שבין דמוקרטיה ופיתוח כלכלי. בשנת 2011 פרסם גילוי דעת שבו תמך במחאת האוהלים בישראל.

נפטר ב-15 באפריל 2022.

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר סיינס-פו
2. ↑  Fitoussi : mieux vaut endetter l'Etat que les Français!
3. ↑  כלכלנים מאירופה למען המחאה, גלי צה"ל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279047505171
* BIBSYS: 90200098
* BNE: XX1102377
* BnF: cb119028445 (data)
* CiNii: DA01208765
* GND: 129990701
* ICCU: CFIV105977
* ISNI: 0000 0001 2102 3357
* LCCN: n80007725
* LNB: 000130182
* NDL: 001105025
* NKC: vse2007379078
* NLG: 76824
* NLK: KAC201105304
* NTA: 067839576
* RERO: 02-A003246331
* SNAC: w66n90k8
* SUDOC: 026865939
* VIAF: 73853354
* WorldCat: lccn-n80007725

 |
**אלכסנדר מורוזוב** (ברוסית: **Александр Морозов**; ‏1835—1904) היה צייר וחרט ז'אנר רוסי.

ביוגרפיה
--------

אביו, איוואן מורוזוב, היה אמן, והוא החל את לימודיו באקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1851, שם למד אצל אלכסיי מרקוב.  הוא קיבל מדליית זהב ב-1861 על ציורו "לנוח בזמן הקציר". שנתיים לאחר מכן, הפך לחלק מ"מרד הארבעה עשר" - קבוצת סטודנטים שתמכה בריאליזם והתנגדו להתעקשותה של האקדמיה לקדם את הסגנון הקלאסי. יחד עם האחרים הוא התפטר וקיבל את הכינוי "אמן מחלקה ב'". מאוחר יותר, הוא הצטרף לקומונה של אמנים (ארטל) באי וסילייבסקי. בשנה שלאחר מכן הוענק לו תואר "אקדמאי" על ציורו "לצאת מהכנסייה בפסקוב".

מ-1874 ועד מותו, לימד רישום בבית הספר הקיסרי. במשך שנים רבות לימד רישום גם ב"אגודה לעידוד האמנויות". 

הוא גם היה משתתף קבוע בתערוכות של הנודדים, אם כי היו לו כמה חילוקי דעות עם גישתם ומעולם לא הפך לחבר באופן רשמי.

בנוסף, הוא השתתף במספר תערוכות בינלאומיות, כולל התערוכה העולמית 1873 בווינה (1878).

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר מורוזוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Great Soviet Encyclopedia, edited by Alexander Prokhorov Moscow (1974) Vol.16, "Мёзия — Моршанск
2. ↑  Kenneth, Alexander Morozov, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית)
3. ↑  "Морозов, Александр Иванович". Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes). St. Petersburg. 1890–1907.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118999060
* RKD: 57816
* ULAN: 500077244
* VIAF: 122351867
* WorldCat: viaf-122351867

 |
**נכון לעכשיו** היא תוכנית רדיו ששודרה בגלי צה"ל בשנות ה-80 וה-90, ועסקה בענייני אקטואליה, והמשיכה גם בשנים לאחר מכן תחת השם "נכון להבוקר"

התוכנית החלה להיות משודרת בשנת 1981 כתוכנית אקטואליה יומית המשודרת בשעות הבוקר. מגישה הראשון היה יצחק בן-נר, ובמשך 11 שנים הגיש אותה רפי רשף. מגישים נוספים של התוכנית היו קובי מידן ואברי גלעד, שהחלו לשדר יחדיו את התוכנית לאחר עזיבתו של רשף.

בשנת 1988 לאחר שברח האסיר הרצל אביטן מן הכלא, הוא התקשר למערכת התוכנית בדרישה לשוחח עם רפי רשף. אביטן הועלה לשידור, והציג תנאים לפיהם יסגיר את עצמו. לבניין גלי צה"ל נשלחו ניידות משטרה, למקרה שאביטן יתקרב לבניין התחנה.

בשנת 1986 שולבה בתוכנית גם פינה מוזיקלית, "תו השעה", בהגשתם של דובי לנץ ודני קרפל (מאוחר יותר הנחה אותה גם יואב קוטנר), בה היה על המאזינים לזהות שיר על פי שני תווים בלבד. על כל טעות של מאזין שעולה לשידור, עלה סכום הפרס.

פינה נוספת בתוכנית הייתה "איש המסתורין", בה על המאזינים הוטל לזהות אישיות, בעזרת רמזים שניתנו.

אות הפתיחה של התוכנית הוא "pra vose" של ההרכב "Seawind".

באזור שנות ה-2000 (בערך) שונה שם התכנית ל"נכון להבוקר", והוגשה על ידי ניב רסקין. התכנית שודרה כל יום בשעה 8 בבוקר. מגיש התכנית הקבוע בימים ראשון עד רביעי היה ישי שנרב ובימי חמישי אילנה דיין. בימי שלישי (לרוב) מוגשת פינה ללימודי ערבית.

ימים ספורים לאחר עזיבת רזי ברקאי את תחנת גלי צהל, הודיע גם ישי שנרב בכוונתו לעזוב את התחנה. בחודש מאי 2022 עלתה תוכנית חדשה, בהגשת ספי עובדיה וטלי מורנו (החל מחודש יוני הוחלפה מורנו ביניר קוזין), אשר תחליף את התוכניות "מה בוער" ו"נכון להבוקר", ובכך להביא לסופה של 2 הרצועות הוותיקות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יום הולדת 64 לגלי צה"ל - הרצל אביטן משוחח עם רפי רשף בדף גלי צה"ל באתר יוטיוב
2. ↑  ידיעה הכוללת אזכור גם לפינה תו השעה – מצעד פזמונים ממוחשב בגל"צ, באתר מעריב, ‏30 ביוני 1986.
3. ↑  ראומה זיסקינד, הסוד המוזיקלי הכי שמור בגל"צ, באתר מעריב, ‏11 בדצמבר 1986
4. ↑  צפו: החגיגה הגדולה של גל"צ, באתר ‏מאקו‏, 17 באוקטובר 2010
**אני אצבע את השלכת בירוק** הוא פזמון שכתבה זמירה חן והלחין וביצע יורם ארבל, בליוויה של אלכסנדרה. השיר יצא לאור בשנת 1969.

רקע
---

בשנת 1969 היה יורם ארבל שדרן רדיו בקול ישראל. לאחר ששב לישראל משהות מחוצה לה הקליט כמה שירים. הוא התערב עם עורך מצעד הפזמונים שיוכל להוציא שיר שיהיה להיט גדול, ולכן הוציא את השיר.

"אני אצבע את השלכת בירוק" זכה להצלחה. במצעד הפזמונים הישראלי השנתי של קול ישראל לשנת תשכ"ט (1969) דורג השיר במקום ה־16. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי של גלי צה"ל ושם שהה ארבעה שבועות בראש.

ארבל הוציא בשנת 1972 את האלבום "טוב שאת כאן...", ובו נכלל השיר. היה זה אלבומו היחיד של ארבל, שנחשב לזמר של להיט אחד, שכן לאחר מכן הוא זנח את קריירת השירה, והחל בקריירת שדרנות ספורט.

באוסף הראשון בפרויקט "עבודה עברית", שראה אור בשנת 1998, ביצעה להקת פורטרט חידוש לשיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "אני אצבע את השלכת בירוק", באתר שירונט
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  טלי מורנו ודן שילון, ‏יורם ארבל שוב בגרוב, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2011
2. ↑  מיקום שיא לשיר במצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל (1), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־9 במאי 2023
**הראל סְלוּצקי** (נולד ב-31 באוגוסט 1966) ו**עופר דוֹמינגֶז** (נולד ב-5 באוגוסט 1970) הם צמד בדרנים, מנחי טלוויזיה ושדרני רדיו ישראלים.

ביוגרפיה
--------

הצמד הכירו בשנת 2000, כאשר דומינגז היה מנהל התוכניות ברדיו קול רגע וסלוצקי בוגר בית הספר לקולנוע במאי ומרצה ושניהם שידרו באותה תחנה.

הם פרצו בשנת 2009, כאשר החלו להנחות תוכנית בוקר ברדיו תל אביב בשם "תוכנית הבוקר של ישראל". בנוסף, הם הגישו פינה בתוכניתה של צופית גרנט, "קצפת". הפיקו וביימו את הסרט הדוקומנטרי "באמת ומקרוב" על עודד קטש עבור ערוץ 10.

בשנת 2011, החלו להנחות בערוץ הטיולים תוכנית בשם "מסעות סלוצקי ודומינגז בארץ הקודש", בה טיילו ברחבי הארץ. בשנת 2012, הופיעו בתוכנית הדוקו-ריאליטי של הוט, "גולסטאר". באותה שנה זכו בפרס "תוכנית האקטואליה הסטירית" בכנס העיתונות באילת.

בשנת 2013, השתתפו בתוכנית המתיחות "אמבוש".

בשנת 2014, השתתפו בתוכנית הדוקו-ריאליטי של הוט, "היחידה". באותה שנה, הפסיקו להנחות את תוכנית הבוקר ברדיו תל אביב. בעקבות הפרת חוזה של הרדיו תבעו את התחנה וזכו בבית המשפט לדיני עבודה. הם הוחלפו על ידי אסי עזר ודפנה לוסטיג, ובנוסף, החלו להנחות תוכנית מוזיקה בערוץ 2 בשם "אנשי המוזיקה" שזכתה לאחוזי רייטינג גבוהים, בה בכל פרק ראיינו מספר מוזיקאים ישראלים.

משנת 2015 עד אוקטובר 2017 הנחו את התוכנית "בוקר ספורט" בערוץ הספורט. באולימפיאדת ריו, הנחו השניים את הפאנלים האולימפיים במסגרת מבצע שידורים רחב והנחו את משבצת הערב בערוץ "מגרש פתוח".

מיוני 2016 חזרו לשדר את תוכנית הרדיו שלהם באכסניה חדשה - רשת ב' ומדצמבר 2017 משדרים סלוצקי ודומינגז ברדיו צפון וברדיו קול הים האדום באילת.

תוכנית הרדיו
------------

תוכנית הרדיו שלהם, בגלגוליה השונים, בנויה כתוכנית בידורית עם פינות היתוליות ומוזיקה עדכנית.
בין הפינות הקבועות נמצאות: חידונים בהשתתפות המאזינים, פינת שיר נוסטלגי: "שיר ההה", ראיונות מבוימים עם אישים בכותרות בעזרת חיקויים של סלוצקי (מהפופולריים: בנימין נתניהו, משה מזרחי), חמשיר שבועי בביצוע חיקוי של יהונתן גפן.

חיים אישיים
-----------

הראל סלוצקי נשוי לנעמה מישר ואב לחמישה. הוא מתגורר בהרחבה של קיבוץ דגניה ב'. עופר דומינגז נשוי ללילך ואב לשלושה. הוא מתגורר בהוד השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* התוכניות המוקלטות באתר רשת ב'
* סלוצקי ודומינגז, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שיר זיו, סלוצקי: "נשארה לי שריטה מהקיבוץ". דומינגז: "תכלס, הקיבוץ הציל אותי", באתר ישראל היום, 14 בדצמבר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  רדיו תל אביב מחליף את סלוצקי ודומינגז, מתוך גלובס
2. ↑  פרסום ראשון: הג'וב החדש של סלוצקי ודומינגז - תוכנית ברשת, מתוך ynet
3. ↑  סלוצקי ודומינגז מצטרפים לרצועה חדשה ברשת ב': גם אמילי עמרוסי ואמילי מואטי שם, מתוך ice
בודק קשיות בשיטת ויקרס
**קשיות** היא מאפיין של חומר מוצק המשקף את מידת ההתנגדות של החומר לשינוי של קבע בצורתו. יש שלוש הגדרות מעשיות לקשיות:

* קשיות חריצה
* קשיות עיוות
* קשיות מוחלטת

קשיות חריצה
-----------

במינרלוגיה, קשיות המינרל נמדדת במידת ההתנגדות שלו לחריצה על ידי מינרל אחר. עצם העשוי ממינרל קשה יחרוץ עצם העשוי ממינרל רך יותר. קשיות חריצה נמדדת בדרך כלל בסולם מוס. יהלום טהור הוא המינרל הטבעי הקשה ביותר, וביכולתו לחרוץ כל מינרל אחר. החומר הקשה ביותר הידוע כיום הוא Ultrahard fullerite, שהוא גרסה של פולרין. קשיותו של חומר זה גדולה פי 1.17-1.52 מזו של יהלום. חומר זה קיים רק בכמויות מיקרוסקופיות, וקשיותו נמדדת תחת מיקרוסקופ אלקטרוני.

קשיות עיוות
-----------

קשיות עיוות, שבה עוסקים בעיקר בהנדסה ובמטלורגיה עוסקת בהתנגדותו של חומר לעיוות קבוע של צורתו. קשיות זו נמדדת בעיקר באמצעות הנחת חודרן עם משקל מסוים על החומר הנבדק, ומדידת ממדי העיוות שנוצר. יש דרכים חלופיות אחדות למדידת קשיות זו, לדוגמה קשיות רוקוול, שיטת ויקרס ושיטת ברינל.

קשיות מוחלטת
------------

קשיות מוחלטת נמדדת באמצעות סקלרומטר, שהוא מכשיר שנועד למטרה זו.

הטבלה הבאה משווה בין קשיות החריצה (בסולם מוס) לבין הקשיות המוחלטת של חומרים אחדים.

| קשיות חריצה | מינרל | קשיות מוחלטת |
| --- | --- | --- |
| 1 | טלק (Talc) | 1 |
| 2 | גבס (Gypsum) | 3 |
| 3 | קלציט (Calcite) | 9 |
| 4 | פלואוריט (Fluorite) | 21 |
| 5 | אפטיט (Apatite) | 48 |
| 6 | אורתוקלז (Orthoclase) | 72 |
| 7 | קוורץ (Quartz) | 100 |
| 8 | טופז (Topaz) | 200 |
| 9 | קורנדום (Corundum) | 400 |
| 10 | יהלום (Diamond) | 1600 |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קשיות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קשיות** |

* קשיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550635605171
* BnF: cb119765333 (data)
* GND: 4158703-0
* LCCN: sh85058886
* NKC: ph318931

 |
**צו מרווה** הוא הכינוי שניתן לצו לא־תעשה־לשעה של בית משפט בהליך אזרחי, מסוג *Quia timet*, המצווה על נתבע שלא לעשות כל שימוש או העברה בנכסיו. הצו זהה ביסודו ל"צו מניעה זמני" בזיקה ל"צו עיקול זמני", הוא מעוגן בתקנות ובפסיקה, ומאחר ומדובר בצו פולשני הפוגע בזכות הפרט, נעשה בו שימוש רק בנסיבות חריגות. מקורו של הצו בפסיקה של בית המשפט לערעורים אזרחיים בבריטניה, בתיק של חברת ספנות בשם מרווה (Mareva).

הבחנה בין צו מרווה לסעדים זמניים אחרים
--------------------------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
ייחודו של צו מרווה, בניגוד לצו עיקול זמני, שהוא פועל באופן אישי (in personam) על הנתבע ובמנותק מזכות חפצית (in rem) כלשהי על הנכסים. משמעות הדבר, שצו מרווה אינו מונע מנושה אחר, שאינו התובע, לזכות בנכס מן הנכסים עליהם פועל הצו.

המקורות לצו מרווה
-----------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
צו מרווה ניתן לראשונה בתביעתה של חברת הספנות היפנית ניפון יוסן את האחים ג'ורג' וג'ון קרגאורגיס, בטענה שהאחים חכרו ממנה שלוש ספינות ונעלמו מבלי לשלם עבור החכירה – וכעת החברה חוששת שהאחים צפויים לרוקן את חשבונותיהם בלונדון, טרם יוסדר חובם לחברה. הלורד דנינג קובע בחוות דעתו שיש לשכך את חששה המוצדק של ניפון יוסן, באמצעות הקפאת חשבון הבנק של האחים קרגאורגיס.

צו מרווה קרוי על שם פסק הדין בעניין חכירת הספינה "The Mareva", שניתן כחודש ימים לאחר מכן. בפסק דין זה, מוסיף וקובע הלורד דנינג שבסמכותו הנרחבת של בית המשפט לתת צווי מניעה מכל סוג.

בקיץ של שנת 1988, פיתח בית המשפט לערעורים באנגליה את צווי מרווה, בסדרת פסקי דין, כך שצו מרווה יחול גם על נכסים שאינם נמצאים בתחום שיפוט בית המשפט.

צו מרווה בישראל
---------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
בישראל צו מרווה עוגן במסגרת תיקון משנת 2001 לתקנות סדר הדין האזרחי, אך כבר בשנת 1991 הכירה בו הפסיקה. תקנות סדר הדין האזרחי החדשות, שנכנסו לתוקף בשנת 2021, מעגנות את הצו בתקנה 109.

ראו גם
------

* צו אנטון פילר

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר אליהו וינוגרד, **צווי מניעה – חלק כללי**, הוצאת הלכות בע"מ, מהדורה שנייה (2008), עמ' 158–166. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
* אורי גורן, **סוגיות בסדר דין אזרחי**, נבו הוצאה לאור בע"מ, מהדורה שתים־עשרה (2015), עמ' 939.
* עדי אזר, **צווי "מריבה" ו"אנטון פילר"**, הפרקליט מא (א-ב), עמ' 93–104.

ביאורים
-------

1. ↑  לשון אחר: צו מניעה זמני.
2. ↑  מלטינית: "הואיל והוא חושש"; צו הניתן כאשר התובע חושש מנזק שיגרום לו הנתבע.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nippon Yusen Kaisha v Karageorgis, [1975] 3 All ER 282, [1975] 1 WLR 1093, [1975] 2 Lloyd's Rep 137, CA, Digest (Cont Vol D) 534, 79a.
2. ↑  Mareva Compania Naviera SA v International Bulkcarriers SA; The Mareva, (1975) [1980] 1 All ER 213.
3. ↑  Babanaft International Co SA v Bassatne and another, [1989] 1 All ER 433; Republic of Haiti and others v Duvalier and others, [1989] 1 All ER 456; Derby & Co Ltd and others v Weldon and others (No 1), [1989] 1 All ER 469.
4. ↑  קובץ תקנות התשס"א מס' 6119 עמ' 981.
5. ↑  כיום, ניתן להוציא צו מרווה לפי סעיף 109 ("צו מניעה זמני") לתקנות סדר הדין האזרחי, התשע"ט-2018.
6. ↑  ת"א (מחוזי ת"א) 2233/90 **אוקון נ' זקס**, פ"ד תשנ"ב(1) 184 (1991).
**מנחה גדולה** הוא אחד מזמני היום בהלכה, והוא שש שעות ומחצה מתחילת היום.

זמן מנחה גדולה הוא תחילת הזמן שמותר ממנו והלאה להתפלל את תפילת המנחה. זמן זה נקרא מנחה גדולה מחמת ששיעור הזמן שישנו מזמן זה עד לשקיעה הוא גדול, בניגוד למנחה קטנה, שממנה ועד לשקיעה הזמן הוא קטן יותר.

זמן מנחה גדולה
--------------

זמן מנחה גדולה הוא שש שעות ומחצה מתחילת היום (חצי שעה אחרי חצות היום).

בפוסקים נחלקו איך נמדדות השעות לעניין זה. החפץ חיים נוטה לומר ששעות אלו הן שעות זמניות, אך יש שכתבו שהכוונה לשעות הרגילות (לפי השעון הרגיל - של 60 דקות).

בלוח לארץ ישראל שחיבר הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, מחשב בימות החורף זמן מנחה גדולה כ-30 דקות לאחר חצות היום, כלומר שתמיד מחמירים לשתי השיטות, וכך נוהגים ברוב הקהילות בארץ.

### תפילות כנגד קרבנות

תפילת המנחה נתקנה כנגד הקרבת קרבן תמיד של בין הערבים, ואף שזמן הקרבתו היה כל יום בתשע שעות וחצי, אך כיוון שלעיתים הוצרכו להקריב קודם זמן זה כגון בערב פסח שחל בערב שבת, ובזמנים אלה הקדימו את הקרבתו לשש שעות ומחצה, לכן בדיעבד אם התפלל משעה זו, יצא ידי חובה.

וכך הוא לשון הרמב"ם משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק ג', הלכה ב': "כבר אמרנו שתפלת המנחה כנגד תמיד של בין הערבים תקנו זמנה, ולפי שהיה התמיד קרב בכל יום בתשע שעות ומחצה, תקנו זמנה מתשע שעות ומחצה והיא הנקראת מנחה קטנה, ולפי שבערב הפסח שחל להיות בערב שבת היו שוחטין את התמיד בשש שעות ומחצה אמרו שהמתפלל מאחר שש שעות ומחצה יצא ומשהגיע זמן זה הגיע זמן חיובה, וזו היא הנקראת מנחה גדולה".

יש ראשונים (כגון הטור) שסוברים שאף לכתחילה ניתן להתפלל מנחה גדולה, ובערב פסח לכולי עלמא ניתן להתפלל מנחה גדולה לכתחילה מכיוון שבפועל הקריבו אז את קרבנן התמיד. המשנה ברורה כתב שאם יש איזהו צורך, מותר לכתחילה להתפלל מנחה גדולה.

נחלקו האחרונים במי שהתפלל מנחה אחרי חצות קודם מנחה גדולה, אם יצא בדיעבד.

דינים התלויים בזמן מנחה גדולה
-----------------------------

### תפילת מנחה

לדעת השולחן ערוך, אף שלכתחילה זמן תפילת מנחה הוא מזמן מנחה קטנה, מכל מקום אם התפלל ממנחה גדולה יצא ידי חובה.

אף לדעת האוסרים להתפלל בזמן מנחה גדולה לכתחילה, התירו לכתחילה בזמנים שונים כגון בערב פסח שחל להיות בשבת, או כשנוסע ממקום למקום ואינו יודע אם יוכל להתפלל כראוי.

### איסור אכילה קודם מנחה

לדעת השולחן ערוך (אורח חיים סימן רלב ב ג) אסור לאכול סמוך למנחה גדולה אפילו סעודה קטנה, כל שהיא יותר מכביצה לחם, משום שחששו חז"ל שמא יימשך בסעודתו וישכח להתפלל, אמנם יכול לבקש מאחר שאינו אוכל עמו שיזכיר לו להתפלל קודם שיעבור הזמן (שקיעת החמה), ובאופן זה יכול לאכול.

אמנם דעת הרמ"א להתיר לאכול סעודה קטנה לפני מנחה גדולה, והמחמיר תבא עליו ברכה. אך סעודה גדולה כגון סעודת נישואין או ברית אף לדעת הרמ"א אין להקל.

### טעימה

אכילת פרי או עוגה עם קפה מותרת, מאחר שבאכילה מועטת שכזו לא חוששים שמא יימשך.

ראו גם
------

* מנחה קטנה
* תפילת מנחה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שער הציון סימן רלג אות ח.
2. ↑  ראו לוח ארץ ישראל במנחה של ראש השנה, על אף שדעתו שם שהעיקר לחשב על פי שעות זמניות.
3. ↑  רלג:ג
4. ↑  משנה ברורה רלג:ב.
5. ↑  כף החיים רלב ס"ק כ"ו, ל

| זמני היום בהלכה |
| --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |
**בר רהב** (26 ביוני 1993 – 19 ביולי 2014) היה שחקן נבחרת ישראל בכדורמים. נהרג במבצע צוק איתן.

ביוגרפיה
--------

רהב נולד וגדל ברמת ישי בנם של נעמה ואפי, בן בכור במשפחה של 4 אחים. הוא למד בבית ספר יסודי "ארזים", בחטיבת ביניים "היובל" ובתיכון בכפר הנוער ויצו נהלל. הוא החל ללמוד לשחות בגיל 6 והצטרף לקבוצת השחייה בקריית טבעון. בהמשך, הצטרף לקבוצת הכדורמים של קריית טבעון. בגיל 16 הצטרף לקבוצה הבוגרת, הקבוצה המובילה בישראל, ושיחק בליגה הלאומית בכדורמים. בעונת המשחקים 2010/2011 הוא זכה עם קבוצתו בדאבל (אליפות המדינה וגביע המדינה). הוא שיחק בנבחרת הנוער של ישראל ובהמשך בנבחרת ישראל וייצג את המדינה בטורנירים בינלאומיים. הוא השתתף במוקדמות אליפות אירופה 2012 שנערכו בשנים 2010–2011 ואף הבקיע שער לזכותה.

במרץ 2012 התגייס לצה"ל לחיל ההנדסה הקרבית ובכך ויתר על האפשרות להיות ספורטאי מצטיין. ביוני 2014 סיים קורס קצינים בבה"ד 1.

בעת מבצע צוק איתן ב-19 ביולי 2014 נהרג סג"ם רהב מטיל נגד טנקים שפגע בזחל פומ"ה שאותו תיקן. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי בקריית טבעון.

הנצחה
-----

שלושה חודשים לאחרי נפילתו של רהב נערך בבריכת השחייה בקריית טבעון טורניר "בר במים", טורניר כדורמים. בינואר 2015 זכתה קבוצתו, הפועל קריית טבעון, בגביע המדינה שהוקדש לזכרו.

על שמו של רהב נקרא שביל הטיול סובב רמת ישי, אשר נסלל בשנת 2015.

המשפחה מקיימת פרויקט בשם "מטיילים עם בר" במסגרתו היא מזמינה אנשים להצטלם באתרים שאהבו עם שלט "מטיילים עם בר". את התמונה הם מוזמנים לפרסם בעמוד הזיכרון שהוקם לבר בפייסבוק "לזכרו של בר רהב". עד היום פורסמו מאות תמונות באתרים שונים ומגוונים בארץ ובעולם.

בטקס הפתיחה של המכביה העשרים שנערך ביולי 2017 קראו הוריו של רהב את תפילת "יזכור".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בר רהב** בוויקישיתוף
* קורות החיים של בר רהב, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* שירי אלג'ם, ‏בר רהב, שחקן נבחרת ישראל לשעבר בכדור מים, נהרג בעזה, באתר ערוץ הספורט, 20 ביולי 2014
* גל ברקן, ‏מי הבריכה, אש התופת: סיפורו של בר רהב ז"ל, באתר ONE‏, 21 באפריל 2015
* עוזי דן, הענף שמתגייס להגן על מדינת ישראל, באתר הארץ, 22 באפריל 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  כדורמים: ישראל גברה על שוויץ, באתר nrg‏, 10 באפריל 2010
העקומה האדומה היא אפיציקלואיד המתואר כשהמעגל הקטן (רדיוס *r* = 1) מתגלגל סביב החלק החיצוני של המעגל הגדול (רדיוס *R* = 3) .
בגאומטריה, **אפיציקלואיד** הוא עקומה הנוצרת על ידי התחקות אחר הנתיב של נקודה נבחרת על היקף מעגל – המכונה "אפיציקל" – שמתגלגל סביב מעגל קבוע על היקפו. זהו סוג מסוים של רולטה.

משוואות
-------

אם למעגל הקטן יש רדיוס *r*, ולמעגל הגדול יש רדיוס *R*, אזי ניתן לבטא את העקומה על ידי המשוואות הפרמטריות הבאות:

{\displaystyle x(\theta )=(R+r)\cos \theta \ -r\cos \left({\frac {R+r}{r}}\theta \right)}
{\displaystyle y(\theta )=(R+r)\sin \theta \ -r\sin \left({\frac {R+r}{r}}\theta \right),}
או, אם נסמן *k=R/r*:

{\displaystyle x(\theta )=r(k+1)\cos \theta -r\cos \left((k+1)\theta \right)\,}
{\displaystyle y(\theta )=r(k+1)\sin \theta -r\sin \left((k+1)\theta \right).\,}
או, בהצגה במישור המרוכב:

{\displaystyle z(\theta )=r(e^{i(k+1)\theta }-(k+1)e^{i\theta })}
כאשר בכל הנוסחאות, {\displaystyle \theta \in [0,2\pi ]}.

שטח ומאפיינים נוספים
--------------------

אם *k*, היחס בין הרדיוס של המעגל הקבוע לרדיוס המעגל שמסתובב עליו, הוא מספר שלם חיובי, אז השטח של האפיציקלואיד הוא

{\displaystyle A=(k+1)(k+2)\pi r^{2}.}
במקרה זה, העקומה סגורה, פשוטה, ויש לה *k* פינות חדות.

אם *k* הוא מספר רציונלי שניתן לכתיבה כשבר מצומצם כ-*k=p/q* עם *q*>1, אז העקומה סגורה, אינה פשוטה ויש לה *p* פינות. המעגל המסתובב מקיף את המעגל הקבוע *q* פעמים עד שהעקומה נסגרת.

במידה ו-*k* הוא מספר אי-רציונלי, העקומה לעולם לא תחזור על עצמה, והגרף שלה מהווה קבוצה צפופה בשטח שבין המעגל הקבוע (שרדיוסו *R*) לבין מעגל בעל רדיוס *R*+2*r*.

בכל המקרים, המרחק מראשית הצירים אל העקומה משתרע על הטווח שבין *R* ל- *R*+2*r*.

* דוגמאות לאפיציקלואידים
* k = 1: קרדיואידה*k* = 1: קרדיואידה
* k = 2: נפרואידה*k* = 2: נפרואידה
* k = 3: טרפולואידה*k* = 3: טרפולואידה
* k = 4: קוואטרפולואידה*k* = 4: קוואטרפולואידה
* k = 2.1 = 21/10*k* = 2.1 = 21/10
* k = 3.8 = 19/5*k* = 3.8 = 19/5
* k = 5.5 = 11/2*k* = 5.5 = 11/2
* k = 7.2 = 36/5*k* = 7.2 = 36/5

האפיציקלואיד הוא מקרה מיוחד של האפיטרוכואיד.

אפיציקלואיד עם פינה אחת נקרא קרדיואידה, ועם שתי פינות - נפרואידה.

האפיציקלואיד והאבולוט שלו דומים זה לזה.

ראו גם
------

* ציקלואידה
* אפיטרוכואיד
* היפוטרוכואיד
* קבוצת מולטיברוט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפיציקלואיד** בוויקישיתוף
* אפיציקלואיד, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Epicycloids and Blaschke products by Chunlei Cao, Alastair Fletcher, Zhuan Ye
ביתן בדיקה בשער מכון הרטמן בירושלים
**אַבְטָחָה** היא סך הפעולות והאמצעים המושקעים על מנת להגן על קיומו של אדם או ארגון ועל נכסיו ובכלל זה: חיי אדם, רכוש, מוניטין ומידע, כנגד פעולות זדון מכוונות המבוצעות על ידי אדם או ארגון עוין.

המושג **אבטחה** מתייחס, בין היתר, לאבטחה אזרחית, ומשמש גם את התחום הצבאי, החל מאבטחת מחנות קבע ומידע צבאי, וכלה באבטחת כוחות מתמרנים, לרבות קווי לוגיסטיקה, במבצעים צבאיים והן את התחום האזרחי.

מטרה
----

על מנת להבין את מטרת האבטחה (בתחומים האזרחיים שלה) חשוב להבחין בין שני מושגים: **ארגון ביטחוני** ו**ארגון מאובטח.** בעוד הראשון מתייחס לארגונים שתכליתם וייעודם היא ייצור ביטחון ואבטחה (צבא, משטרה, שירותי ביטחון וכו') כשהביטחון או האבטחה, הם עיסוקם. השני - מתייחס לארגונים שייעודם הוא מתן שרות או ייצור מוצרים לשימושים אזרחיים ומשיקולים שונים מקיימים אצלם מערכי אבטחה כדי לאפשר תפקוד תקין והמשכיות (לרבות עסקית) של ארגון וחופש תנועה וביטחונו של אדם, גם במציאות וסביבה של איומים שונים. בארגונים אלו מערך האבטחה נתפס לא אחת כ"כורח הכרחי".

עיקרון פעולה
------------

שתי הנחות יסוד עיקריות מונחות בבסיס הקמתו והפעלתו של מערך אבטחה: האחת- יתרון היוזמה נמצא בידי התוקף אשר מחליט על: המקום, הזמן, השיטה ועוצמת התקיפה. השנייה- היעדר מודיעין מוקדם להתרחשות הפיגוע או הפגיעה. היעדר מודיעין על כוונות לפגוע באדם או ישות ארגונית כלשהי, אין משמעותה שאין כוונה, אלא שלא ידוע על כך לגורם העוסק באיסוף המודיעין.

### ניהול סיכונים

מאחר שלא ניתן להבטיח כי מידע מודיעיני יהא זמין בכל זמן, שומה על מערך האבטחה להיות מוכן לתת מענה לכל תרחיש בכל עת. ברור הוא שהדבר אינו אפשרי מהיבטים רבים ובכלל זה היבטים תפעוליים ותפקודיים של הגורם המאובטח, היבטים תקציביים ושחיקה מתמשכת של האנשים העוסקים בכך. לכן, נדרשים כלים שיאפשרו קביעת סדרי הקדימויות, ניהול הסיכונים וגידורם לצורך הקביעה על מה להגן. אלה כלי ניהול הסיכונים.

קיימים תחומים שונים של אבטחה ובכל אחד מהם, תשומות ושיטות שונות. עם זאת, בכל תחומי האבטחה קיים הכלי הבסיסי של ניהול סיכונים (Risk Management) המורכב משני תהליכים: הראשון- זיהוי האיומים הרלוונטיים ומכונה: "ניתוח הסיכונים"(Risk Analysis), והשני- "דירוג הסיכונים" (Risk Prioritization) או ניתוח סיכון-תועלת לפי רמות חומרת הנזק הצפוי וסבירות התרחשות הסיכון.

ניתוח סיכונים מבוצע לגבי איומים ספציפיים מול יעד מוגדר (מדינה, ארגון, מתקן, אדם, תהליכי עבודה, רכוש ועוד). הנוסחה לחישוב סיכון היא: [Risk =ƒ [Likelihood X Consequence, סיכון = [סבירות X נזק]. זיהוי, הגדרת האיומים ודירוגם מתבססים על מודיעין או הערכת קיומו של איום על בסיס ניסיון העבר או "החלטת מנהל" - בתהליך המכונה לא אחת "הערכת מצב".

### גידור הסיכונים

לאחר ביצוע תהליך ניהול הסיכונים מתקבל גידור של הסיכונים מכל תרחיש איום. לכל איום או סיכון שזוהה, מגובש מענה מבצעי או מקצועי הכולל גם הקצאת משאבים, בהתאם לדירוג האיום. החלטה מוסמכת שלא להתייחס לאיום שזוהה, מהווה אף היא מענה לאיום.

ראו גם
------

* אבטחה אזרחית
* ביטחון שוטף
* שמירה
* תיאטרון אבטחה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אבטחה** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אבטחה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב זיתון, הערה פיקודית למח"ט בעקבות ירי הנ"ט מעזה לאוטובוס החיילים, באתר ynet, 17 בדצמבר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb133190265 (data)
* GND: 4054790-5

 |
**קבוצת בורל** היא קבוצה השייכת ל**סיגמא-אלגברה של בורל** של מרחב טופולוגי נתון. סיגמא-אלגברה זו נוצרת על ידי הקבוצות הפתוחות שבמרחב. לעיתים מגדירים סיגמא-אלגברה זו להיות נוצרת על ידי הקבוצות הקומפקטיות. באופן כללי זו אינה הגדרה שקולה, אבל במרחב מטרי ספרבילי שהוא קומפקטי מקומי שתי ההגדרות מזדהות.

בישר הממשי
----------

הדוגמה המפורסמת ביותר היא הסיגמא-אלגברה של הישר הממשי, הנוצרת על ידי הקטעים הפתוחים.

* כל קבוצה פתוחה היא קבוצת בורל.
* כל קבוצה סגורה היא קבוצת בורל (סגירות תחת משלים).
* כל קטע (פתוח או סגור; חצי פתוח; סופי או לא) הוא קבוצת בורל.
* כל איחוד בן מנייה של קבוצות סגורות (קבוצה {\displaystyle F\_{\sigma }}) הוא קבוצת בורל.
* כל חיתוך בן מנייה של קבוצות פתוחות (קבוצה {\displaystyle G\_{\delta }}) הוא קבוצת בורל.
* כל איחוד או חיתוך בן-מנייה של הקבוצות לעיל גם הוא קבוצת בורל.

ניתן להגדיר את סיגמא-אלגברת בורל בישר הממשי באופן קונסטרוקטיבי באמצעות אינדוקציה טרנספיניטית. מגדירים את {\displaystyle B\_{0}} כקבוצת כל הקבוצות שהן פתוחות או סגורות. לכל סודר עוקב {\displaystyle \alpha +1} מגדירים את {\displaystyle B\_{\alpha +1}} כקבוצת כל האיחודים בני המנייה של איברי {\displaystyle B\_{\alpha }}, או משלימים של איחודים כאלה. לכל סודר גבולי \gamma  מגדירים {\displaystyle B\_{\gamma }=\bigcup \_{\beta <\gamma }B\_{\beta }}. אלגברת בורל היא הקבוצה {\displaystyle B\_{\omega \_{1}}}, כאשר {\displaystyle \omega \_{1}} הוא הסודר הקטן ביותר שאינו בן מנייה.

כל קבוצת בורל היא קבוצה מדידה לפי מידת לבג (משמע אפשר להתאים לה "אורך"). מידת לבג כשהיא מצומצמת לאלגברת בורל נקראת **מידת בורל**.

מהבנייה הקונסטרוקטיבית של קבוצות בורל נובע שיש \aleph  (עוצמת הרצף) קבוצות בורל. הרבה פחות מאשר הקבוצות המדידות לבג, הכוללות את קבוצות בורל, ומהן יש {\displaystyle 2^{\aleph }}.

ראו גם
------

* דוגמה לקבוצה מדידה לבג שאינה קבוצת בורל

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוצת בורל, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עוד כמה מילים על סודרים ואינדוקציה טרנספיניטית, מהומה רבה על לא דבר
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסיר מברזל יצוק. אם התכוונתם להר געש כבוי באי הפסחא, ראו פויקה (הר געש).

**פּוֹיְקֵה** (מאפריקאנס **Potjiekos** (**פויקה-קוס**)) הוא סיר מברזל יצוק שנועד לשמש ככלי בישול במחנאות. הפויקה מתאים במיוחד למטרה זו מאחר שהוא מפזר את אנרגיית החום הגדולה אותה הוא סופג באופן שווה לכל חלקיו, תכונה שהופכת אותו למתאים לבישול בצד המדורה.

סקירה
-----

הפויקה הוא כלי בישול נפוץ בקרב האפריקאנרים בדרום אפריקה. לטענתם, אבותיהם הביאו אותו עמם מהולנד, באמצע המאה ה-17, שם נבנו לראשונה סירים הולנדיים כאשר ייחודם נמצא בסוג הסגסוגת שמשמשת ליציקת סיר והכיל חול מיובש, דבר שהקנה לסגסוגת חוזק רב ושטח פנים חלק יותר. סירים דומים נמצאו גם ברחבי האי הבריטי, לשם הגיעו מהולנד. חוקרים סבורים כי ייתכן שהסיר הגיע לדרום אפריקה עם המתיישבים הבריטים ואומץ על ידי האפריקנרים. 

התבשיל אותו נהוג להכין בסיר זה - מעין נזיד בשרי או צמחוני, נקרא במקור "פויקהקוס", אך בישראל נהוג לכנות גם אותו פשוט "פויקה", כשם הסיר בו הוא מתבשל. בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 זכה הפויקה לפופולריות רבה בקרב חיילים ומטיילים.

תחזוקת הפויקה
-------------

שימוש בסיר ברזל יצוק דורש תחזוקה שוטפת. היותו עשוי פלדה מקנה לו סגולות בישול. אך כיוון שנוטה להחליד, כדי לשמור על תקינותו יש להקפיד לשטוף אותו בסבון, לייבשו ולהימנע מלשרוט את דפנות הסיר בעת הניקוי. שימון הסיר לאחר הניקוי עוזר גם הוא למניעת חלודה.

גודלי הפויקה
------------

הפויקה מיוצר במגוון גדלים הממוספרים בסדר עולה לפי נפח:

| סיר פויקה מס' | נפח (ליטרים) |
| --- | --- |
|
| 1/4 | 1 |
| 1/2 | 1.8 |
| 3/4 | 3 |
| 1 | 4 |
| 2 | 5.5 |
| 3 | 8 |
| 4 | 10 |
| 6 | 14.5 |
| 14 | 40 |

ראו גם
------

* יורה (כלי)
* דינג (כלי)

לקריאה נוספת
------------

* גלעד מאירי ואורי שעשוע, **פויקה**, הוצאת בישולי הדרך, הרצליה, 2011.
* גלעד מאירי, ""בישולי הדרך"", הוצאת בישולי הדרך, הרצליה 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פויקה** |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **מתכוני קדירה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פויקה** |
**צ'רי** (באנגלית: **Chery Automobile Co. Ltd.**, בסינית: **奇瑞汽車股份有限公司**) היא יצרנית כלי רכב, המבוססת באנחווי. החברה נמצאת בבעלות ממשלתית והיא מרכזת בייצור מכוניות נוסעים, מסחריות ומיניוואנים.

היסטוריה
--------

צ'רי הוקמה בשנת 1997 והחלה לייצר מכוניות בשנת 1999. החל משנת 2001 היא מייצאת אותם מחוץ לגבולות סין.

כלי הרכב הראשון מתוצרתה הנקרא Fengyun והוא היה מבוסס על SEAT Toledo. בשנת 2007 החברה החלה בשיתוף פעולה עם קרייזלר. באותה שנה הוקם מיזם משותף עם קנון הולדינגס שפועל בשם "קורוס".

בשנת 2009 ייצור המכוניות על ידי החברה הגיע ל-509 אלף מכוניות ובשנת 2010 ל-700 אלף.

בהתאם למדיניות הממשלתית, החברה נכנסה לתחום של מכוניות היברידיות ומכוניות חשמליות בשנת 2010.

בנוסף למפעלים בסין, בבעלות החברה מפעלים במצרים, אינדונזיה, איראן, מלזיה, פקיסטן, רוסיה, אוקראינה ומדינות נוספות.

בשנת 2012 נחתם הסכם עם יצרן כלי רכב בריטי "יגואר לנדרובר". ייצור מכוניות אלו מרוכז במפעל חדש בצ'אנגשו.

ב-8 ביוני 2022 דווח כי קרסו מוטורס, יבואנית רנו וניסאן, תפיץ ותשווק את מכוניות צ'רי בישראל, עם יחידות הנעה של בנזין וחשמל.

גלריה
-----

#### סדנים

  

* Chery Arrizo 5Chery Arrizo 5
* Chery Arrizo 5 PlusChery Arrizo 5 Plus
* Chery Arrizo 8Chery Arrizo 8

#### רכבי שטח

* 

* Chery Tiggo 3Chery Tiggo 3
* Chery Tiggo 7Chery Tiggo 7
* Chery Tiggo 3xChery Tiggo 3x
* Chery Tiggo 5xChery Tiggo 5x
* צ'רי טיגו 8צ'רי טיגו 8
* Karry K50Karry K50
* Chery Explorer 06Chery Explorer 06
* Chery Omoda 5Chery Omoda 5

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'רי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'רי (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'רי (בסינית)
* אתר האינטרנט הרשמי של צ'רי ישראל
* צ'רי, ברשת החברתית פייסבוק

* צ'רי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* צ'רי, ביישום טלגרם

* צ'רי, ברשת החברתית אינסטגרם

* צ'רי, ברשת החברתית VK

* צ'רי, ברשת החברתית LinkedIn

* צ'רי, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  תומר הדר, לא רק חשמליות: קרסו תהיה מפיצת מכוניות צ'רי בישראל, באתר כלכליסט, 8 ביוני 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 6479 2553

 |
**מישל לארוק** (בצרפתית: **Michèle Laroque**; נולדה ב-15 ביוני 1960) היא שחקנית וקומיקאית צרפתייה.

ביוגרפיה
--------

לארוק נולדה בניס, היא בתם של רקדנית וכנרית רומנייה שברחה מרומניה לצרפת בתקופת שלטונו הקומוניסטי של גאורגה גאורגיו-דז' ושל איש נדל"ן.

היא למדה כלכלה ואנגלית באוניברסיטת ניס ובאותה תקופה גם לקחה שיעורי קומדיה באנטיב, לאחר מכן גם הלכה ללמוד באוסטין שבטקסס.

היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה בתוכנית ההומוריסטית "La Classe" בערוץ France 3 ב-1988, ובשנה אחר כך הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט "Suivez cet avion". בסרט "Le Mari de la coiffeuse" מ-1990 שהיה מועמד לפרס באפט"א לקולנוע בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר שיחקה תפקיד קטן. ב-1993 גילמה את הדוכסית אן ז'נבייב דה בורבון-קונדה בסרט "Louis, enfant roi" על חייו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. ב-1995 שיחקה בסרט נלי ומר ארנו. ב-1996 שיחקה בסרט "Le Plus Beau Métier du monde" שהוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה.

היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס סזאר ב-1992 וב-1996.

ב-2002 דובבה את קפטן אמיליה בדיבוב הצרפתי של הסרט "כוכב המטמון". ב-2019 שיחקה בתפקיד הראשי בקומדיה "תנו לפרוש בשקט".

לארוק הייתה נשואה לבמאי התיאטרון דומיניק דשאן ומנישואים אלה נולדה לה בת.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מישל לארוק

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מישל לארוק** בוויקישיתוף
* מישל לארוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מישל לארוק, ברשת החברתית אינסטגרם
* מישל לארוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מישל לארוק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* מישל לארוק, באתר AllMovie (באנגלית)
* מישל לארוק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מישל לארוק, באתר אייטונס (באנגלית)
* מישל לארוק, באתר Last.fm (באנגלית)
* מישל לארוק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מישל לארוק, באתר Discogs (באנגלית)
* Michele Laroque

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007317485705171
* BNE: XX1385994
* BnF: cb140297901 (data)
* GND: 143637894
* ISNI: 0000 0001 1665 7072
* LCCN: no00077028
* MusicBrainz: 85c036dd-4069-4f1f-af9a-910b346059e6
* NKC: xx0162014
* NLP: a0000002117561
* NTA: 168173867
* RERO: 02-A003497136
* SUDOC: 05690309X
* VIAF: 69129230
* WorldCat: lccn-no00077028

 |
**המרכז החרדי להכשרה מקצועית** הוא מוסד להכשרה מקצועית המיועד למגזר החרדי. הלימודים במרכז הם בתחום ההיי טק והמקצועות החופשיים.
הלימודים מתנהלים בשעות שונות לנשים וגברים ועל ידי מרצים לגברים ומרצות לנשים. במכון מכינה לבני ישיבות שבה לומדים מתמטיקה, אנגלית ויישומי מחשב מהרמה הבסיסית ביותר.

היסטוריה
--------

סניף בני ברק של המרכז החרדי להכשרה מקצועית
בשנת 1996 יזם צבי וינברגר, שעמד בראש מכון לב, את הקמת המרכז. הוא שכנע את ידידו ד"ר אברהם פוס מניו יורק, להעמיד לרשות המיזם סכום של חמישים אלף דולר. יחזקאל פוגל מונה למנכ"ל הראשון לבית הספר והוא שימש בתפקיד עד לשנת 2002. הלימודים נקבעו בערב כדי לאפשר לתלמידי כולל ללמוד במקביל ולהחליט בסיום הלימודים אם לפרוש לעבודה.

לדברי ראשי המרכז קיבל ירחמיאל בויאר את הסכמת הרב שך בתנאי שהרב אלישיב יקבע את התנאים. הרבנים יוסף ישראלזון, מרדכי שלמה שטיינמץ ושמואל אליעזר שטרן חתמו על מכתב תמיכה להפעלת מסלולי לימודים לגברים לתואר באישור המל"ג למקצועות המחשב, חשבונאות ומינהל, לאחר שנועצו ברב יוסף שלום אלישיב, הרב שמואל הלוי וואזנר והרב אהרון יהודה לייב שטיינמן, ובתנאי שלא ישולבו בהם תכנים של הגות ומחשבה "או כל לימוד שיש בו נגיעה לאפיקורסות חס ושלום", בהמשך יצאו רבנים ליטאים ובראשם הרב אלישיב והרב שמואל אוירבך כנגד מכללות ומוסדות להכשרה מקצועית ואקדמית, בנימוק שיש בכך החדרה של רוח ההשכלה לתוך הציבור החרדי.

הרב עובדיה יוסף פרסם מכתב תמיכה במרכז בניסן תשנ"ז, אפריל 1997.

יו"ר הוועד המנהל הוא יהודה פוס והמנכ"ל הוא אברהם מרדכי הורן.

הלימודים
--------

המרכז פועל במספר שלוחות בריכוזי הערים החרדיות: ירושלים, בני ברק, אשדוד, חיפה, מודיעין עילית ובית שמש.

מסלולי הלימוד:

* **הנדסאים** - מכינה טכנולוגית, הנדסאי אדריכלות ועיצוב פנים, הנדסאי עיצוב תעשייתי, הנדסאי תוכנה, הנדסה אזרחית, הנדסאי חשמל
* **חשבונאות** - חשב שכר בכיר, הנהלת חשבונות סוג 1+2, הנהלת חשבונות סוג 3, ייעוץ מס.
* **טיפול קוגניטיבי התנהגותי** - C.B.T. פסיכותרפיה קוגניטיבית התנהגותית.
* **טכנולוגיה** - ניהול רשתות מיקרוסופט (MCSA), תחזוקת מחשבים אישיים, תכנות מתקדם בסביבת VISUAL STUDIO, יישומי מחשבים בעסקים, חשמלאי מוסמך.
* **מנהל ושיווק** - סוכן נסיעות, שיווק וקידום מכירות, שיווק ותיווך נדל"ן, ניהול לוגיסטי ומחסן ממוחשב, יבוא יצוא וסחר בינלאומי, ניהול מערכות משרד, מזכירות רפואית, מטפלות למעונות יום,
* **עיצוב ומולטימדיה** - עיצוב גרפי וגרפיקה ממוחשבת, מולטימדיה ועיצוב אתרים, עיצוב פנים, גרפיקה ממוחשבת ועיצוב אתרים.

כדי להוזיל את שכר הלימוד עומד המרכז בקשר עם עמותות ומשרדי ממשלה הנותנים מלגות לימודים לקורסים שונים. המוסד מציע מלגות והלוואות. משרד התמ"ת מפעיל מסלולי בתחומי הנדסאות וחשבונאות הממומנים ברובם על ידי במשרד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרכז החרדי להכשרה מקצועית בישראל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז החרדי להכשרה מקצועית בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואל רביבו, בחזרה מן האוטופיה, תכלת   
 תוכנתם אומנותם, אתר גלובס
2. ↑  מכתב הרבנים יוסף ישראלזון, מרדכי שלמה שטיינמץ ושמואל אליעזר שטרן אדר תשנ"ו
3. ↑  אנשיל פפר, הרב אלישיב תוקף לימודים אקדמיים במסגרות מיוחדות לציבור החרדי, באתר הארץ, 20 במאי 2002
4. ↑  מכתב מהרב עובדיה ניסן תשנ"ז
**הר הגעש קוֹפאווה** (בספרדית: **Volcán Copahue**) הוא הר געש שכבתי, על הגבול שבין מחוז ביוביו במרכז צ'ילה לפרובינציה נאוקן שבארגנטינה. על פסגת ההר יש תשעה לועות געשיים לאורך קו של כ-2 קילומטרים, והלוע שבפסגה המזרחית מכיל אגם לוע מלוח וחומצי שקוטרו כ-300 מטרים. במהלך המאה ה-20, פלטו התפרצויות געשיות שמקורן באגם הלוע, סלעים פירוקלסטיים ורסיסים של גופרית נוזלית, שהתקררה. פירוש השם "קופאווה" בשפת המפוצ'ה הוא "מי גופרית".

גאולוגיה וגאוגרפיה
------------------

קופאווה שוכן על תשתית של סלעי משקע וסלעים געשיים, שנטצרו בזמן האאוקן או הפליוקן. הר הגעש של ימינו שוכן באזור פעיל געשית, כשקלדרה מהפליוקן, קאוויווה דל אגריו ((Caviahue (Del Agrio)), שמידותיה 20 ק"מ על 15 קילומטרים, שוכנת מזרחית לקופאווה.

הר הגעש הנוכחי הפך פעיל בערך לפני 1.2 מיליון שנים, והקלדרה הנוכחית, טראפה-טראפה (Trapa-Trapa), נוצרה בין לפני 600,000 שנים ל-400,000 שנים, ופלטה זרמים פירוקלסטיים חזקים, שהגיעו עד למרחק של 37 קילומטרים מהר הגעש.

מבנה הר הגעש הנוכחי הוא של חרוט מגן מוארך, שרוחבו המקסימלי 22 קילומטרים ורוחבו המינימלי 8 קילומטרים. במהלך ההולוקן, התרחשו בהר לפחות שש התפרצויות געשיות, כשהאחרונה בהם התחוללה ב-22 בדצמבר 2012, והשירות הגאולוגי של צ'ילה (SERNAGEOMIN) הכריז עקב כך מצב כוננות אדום. הלוע המזרחי ביותר (והפעיל ביותר), מכיל אגם לוע המכונה "אל אגריו" (El Agrio) שה-pH שלו נע בין 0.18 ל-0.30. למרות שהאגם התרוקן כליל בהתפרצות של שנת 2000, הוא חזר מאז לממדיו הקודמים. מתחת ליציאה המזרחית של אגם הלוע נובעים מעיינות חמים חומציים, שתורמים לחומציות של הנהר אגריו (Río Agrio). אזור נוסף של מעיינות חמים שוכן בקלדרת קאוויווה דל אגריו, כ-7 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קופאווה** בוויקישיתוף
* Copahue תמונות והסברים מאתר Global Volcanism Program

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Copahue
2. 1 2  Chile and Argentina on alert over Copahue volcano eruption
3. 1 2 3 4 5  José Antonio Naranjo, Edmundo Polanco,  *The 2000 AD eruption of Copahue Volcano, Southern Andes* - Revisita Geologica de Chile, 2004
4. ↑  Copahue

אגם הלוע בפסגה המזרחית של הר הגעש קופאווה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 77145856845822920083
* WorldCat (עם VIAF): 77145856845822920083

 |
**איירה ניובל** (באנגלית: **Ira Newble**; נולד ב-20 בינואר 1975 בדטרויט, מישיגן) הוא כדורסלן עבר אמריקאי וכיום מאמן כדורסל. ניובל שיחק במספר קבוצות בליגת ה-NBA ואף זכה באליפות המערב עם לוס אנג'לס לייקרס בשנת 2008.

קריירה
------

ניובל בוגר אוניברסיטת מיאמי באוהיו, נרשם לדראפט ה-NBA בשנת 1997, אך לא נבחר ולכן החל את הקריירה בליגות הכדורסל החצי מקצועניות בארצות הברית, בעונת 1997/1998 שיחק במדי הויסקונסין בלאסט מליגת ה-IBA ובעונה שלאחריה שיחק באיידהו סטמפיד מליגת ה-CBA. בשנת 2000 יצא לראשונה לאירופה וחתם בקראבנוס הקפריסאית, ולאחר עונה מוצלחת בקבוצה שכללה זכייה בגביע הקפריסאי, חתם על חוזה בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA. בספרס מיעט לשחק ולכן עבר בסיום העונה לפלינט פיוז שגם היא מה-CBA, לאחר מכן הצטרף לאטלנטה הוקס, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעי שיא בקריירה של 8 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק. גם בעונתו השנייה בקבוצה הציג יכולת טובה והעמיד ממוצעים של 7.7 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק. לאחר עונה זו עבר לשחק בקיץ במדי האוקלהומה סטורם מליגת הקיץ החצי מקצוענית, ה-USBL, ולאחר מכן חתם בקבוצת קליבלנד קאבלירס ובחמש עונות במדיה קלע 4.2 נקודות והוריד 2.8 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-21 בפברואר 2008 הועבר לסיאטל סופרסוניקס בעסקת ענק שכללה בין היתר את דלונטה וסט, דונייל מרשל, בן וולאס, דרו גודן וג'ו סמית', אולם כבר לאחר שבוע בלבד שוחרר מהקבוצה וחתם על חוזה לעשרה ימים בלוס אנג'לס לייקרס, שלאחר תשעה ימים החליטה להחתימו עד לסיום העונה.

במרץ 2009 חתם ניובל בקבוצה הישראלית בני השרון מליגת העל, אותה הוביל לרבעי הגמר בפלייאוף ובגביע המדינה, אך קבוצתו הפסידה למכבי חיפה ועירוני נהריה בהתאמה. לאחר מכן שב לקראבנוס. השתלבותו בקראבנוס לא הייתה טובה, בניגוד לקדנציה הקודמת בקבוצה, הפעם לא הרשים ובעקבות יכולת ירודה בתחילת העונה, שוחרר עוד לפני תום הסיבוב הראשון. לאחר כישלונו בליגה הקפריסאית עבר לליגה הספרדית השנייה וחתם בקאסרס באסקט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איירה ניובל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל באתר ה-NBA
* סטטיסטיקות של איירה ניובל באתר Basketball-Reference.com
* nrg מעריב, בני השרון החתימה את איירה ניובל, באתר nrg‏, 17 במרץ 2009