recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**נחום ביתן** הוא איש עסקים ישראלי, הבעלים של רשתות המזון "יינות ביתן", "כמעט חינם" ו"מגה".

קורות חייו
----------

ביתן נולד וגדל באשקלון.

בנערותו עבד במאפייה שהייתה שייכת לאביו באשקלון, ועם שחרורו מצה"ל הקים בשיתוף עם גיסו מסעדת המבורגרים בעיר, אך לאחר מספר שנים עזב את תחום המזון המהיר ועבר לתחום הקמעונאות.

בשנת 1993 החל את דרכו כסיטונאי, לאחר שפתח יחד עם אשתו נורית את "יינות ביתן", תחילה כחנות לממכר סיטונאי של יין. תוך זמן קצר נהפכה חנות היין לחנות משקאות כללית, ובשנת 1996 נפתח הסניף הראשון של הרשת הקמעונית "יינות ביתן" באשקלון. בעשור שלאחר מכן פתחו בני הזוג שלושה סניפים נוספים של הרשת.

בשנת 2006 רכש ביתן ארבעה סניפים של רשת הסופרמרקטים "היפר רמה" תמורת 250 מיליון שקלים.

בשנת 2007 רכש את הרשת הפרטית "יד יצחק", אשר כללה באותה זמן שלושה סניפים, תמורת 121 מיליון שקלים. ב-2008 רכש סניף של רשת המרכולים "משב מרקט" באילת.

בשנת 2012 רכש ביתן את רשת הסופרמרקטים "כמעט חינם", אשר כללה 36 סניפים ברחבי הארץ, תמורת 350 מיליון שקלים.

ביוני 2016 אושרה מכירת רשת הסופמרקטים "מגה" ליינות ביתן תמורת 455 מיליון שקלים. כתנאי לאישור המכירה על ידי הרשות להגבלים עסקיים, התחייב ביתן למכור את החזקותיו בחברת "ביכורי ביתן", אשר פועלת באופן בלעדי ברכישה ואספקה של פירות וירקות לחנויות "יינות ביתן". כמו כן נדרש ביתן למכור שמונה סניפים של רשת "מגה", באזורים בהם קיימת חפיפה עם סניפים של "יינות ביתן".

החזקותיו של ביתן כוללות בנוסף את חברת "בסט מייסטר בשר", העוסקת בעיבוד ושיווק בשר, דגים וירקות קפואים, בין היתר גם ל"יינות ביתן". בנוסף מחזיק ביתן את חברת "מועב שירותי מזון", המספקת שירותי קייטרינג.

ביתן הוא בעלים של מספר מרכזים מסחריים בכפר סבא, באשקלון ובאשדוד. היה שותף בפרויקט מגורים באשקלון שנמכר, וכיום בבעלותו פרויקט מגורים בחולון.

ביתן נשוי לנורית, ששותפה לבעלות על רשת "יינות ביתן", ואב לשני ילדים. בנו יוסי משמש כמשנה למנכ"ל "יינות ביתן".

קישורים חיצוניים
----------------

* גיל קליאן, מיהו בעל רשת יינות ביתן שעשוי להפוך לקמעונאי השלישי בגודלו בישראל, באתר כלכליסט, 15 ביולי 2012
* אילנית חיות, ‏הקמעונאי מספר 2: מי אתה נחום ביתן, ומי המקורבים לו?, באתר גלובס, 7 ביולי 2016
* חגי עמית ועדי דברת-מזריץ, חושים טובים וברכה של רב - כך נהפך נחום ביתן לאימפריית מזון, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2016
* שני מוזס, חן מענית, ‏חידת ביתן: מה מסתתר באימפריה הקמעונאית שבנה נחום ביתן, באתר גלובס, 26 בינואר 2018
* נורית קדוש, נחום ביתן יורד להגנה: "בשנה הקרובה נראה את האור במגה", באתר כלכליסט, 1 בפברואר 2018
* שני מוזס, ‏בעלי קבוצת יינות ביתן-מגה: "אין לי מטרה לעקוף את שופרסל", באתר גלובס, 10 ביולי 2018
* נורית קדוש, "יש מו"מ למכירת 40% לשותף זר, אבל לא אמכור שליטה", באתר כלכליסט, 18 באפריל 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  נורית קדוש, מגה עברה לבעלות נחום ביתן: "מודה לבורא עולם שזימן לי את העסקה הזו", באתר כלכליסט, 30 ביוני 2016
2. ↑  נורית קדוש, השוק של נחום ביתן: מוכר את חלקו בביכורי שדה - אך ימשיך לקנות ממנה, באתר כלכליסט, 30 ביוני 2016
**פגאסוס נוחת** (באנגלית: **Pegasus Descending**) הוא הספר החמישה-עשר בסדרת הספרים של הסופר האמריקני ג'יימס לי ברק אודות דייב רובישו, אשר יצא לאור בשנת 2008.

עלילה
-----

עלילת הספר נפתחת בשנות השמונים כאשר בלש המשטרה רובישו היה מסופח למשטרת מחוד זייד שבפלורידה. רובישו שירת בצבא ארצות הברית כלוטננט בחיל הרגלים ולחם במלחמת וייטנאם, סובל בעקבות המלחמה מתסמונת פוסט טראומה ומהתמכרות לאלכוהול והימורים. חברו לשתייה ולהימורים הוא דאלאס קליין, טייס מסוקים לשעבר שלחם אף הוא בווייטנאם ועוטר על גבורתו בלב הארגמן וכוכב הכסף. קליין נרצח מול עיניו של רובישו במהלך שוד בנק. עשירים וחמש שנים לאחר מכן נדרש רובישו לחקור מספר פרשיות במקביל: התאבדות של צעירה בשם איבון, מותו של אלמוני שגופתו התגלתה בשולי הכביש וחקירה בגין שטרות מסומנים, שמקורם בבנק המקושר למאפיה, שמפיצה טריש, בתו של קליין. נראה שלכל הפרשיות יש מכנה משותף שאותו מנסה רובישו לגלות.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר "פגאסוס נוחת", באתר "סימניה".
* דף הספר באתר "טקסט".

הערות שוליים
------------

1. ↑  בועז כהן, ‏חדשים, באתר גלובס, 18 באוגוסט 2008.
2. ↑  ג'יימס לי ברק, "**פגאסוס נוחת**", אריה ניר, 2008, עמוד 184.
3. ↑  ג'יימס לי ברק, "**פגאסוס נוחת**", אריה ניר, 2008, עמוד 229.
4. ↑  ג'יימס לי ברק, "**פגאסוס נוחת**", אריה ניר, 2008, עמוד 10.
**הרזדאן** (בארמנית: **Հրազդան**) היא העיר הגדולה ביותר ועיר הבירה של מחוז קוטאייק בארמניה. העיר נמצאת במרחק של 45 קילומטרים מעיר הבירה של ארמניה, ירוואן. מקורו של השם הרזדאן הוא מהשם הפרסי-אמצעי *פראזדן*. פראזדן קשור למיתולוגיה הפרסית הזורואסטרית. נכון להערכות הרשמיות משנת 2011, בעיר מתגוררים 53,400 תושבים, זו העיר החמישית בגודלה מבחינת אוכלוסייה בארמניה. העיר איבדה מספר משמעותי מתושביה מאז 59,000 התושבים שחיו בעיר בשנת 1989. 

בזמן תקופת ברית המועצות, הרזדאן הייתה אחת מהעיירות המתועשות ביותר ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית.

היסטוריה
--------

הרזדאן היא אחת מהערים היחידות שנוסדו בתקופת השלטון הסובייטי. בשנים 1930-59 מרכז הרזדאן היה כפר שנקרא *אקטה*. בשנת 1959 כפר אקטה סווג כיישוב עירוני ברפובליקה ונקרא מחדש הרזדאן. בשנת 1995, הרזדאן הפכה למרכז מחוז קוטאייק החדש.

גאוגרפיה ואקלים
---------------

הרזדאן ממוקמת בחלק הצפוני-מזרחי של ארמניה, בתוך מחוז קוטאייק. העיר גובלת עם הרי פמבאק, גבולות העיר מתרחבות אל המזרח, חוצים את הרי גגהאמה ומגיעים אל פסגת הר גוטאנסאר.

הגובה הממוצע של העיר הוא 1675 מטרים מעל גובה פני הים. הטמפרטורה הממוצעת בעיר היא 4,8°C (בינואר ממוצע של -9°C ובאוגוסט ממוצע של -16,8°C). כמות המשקעים השנתית נעה בין 715 ל-730 מילימטרים.

* נוף כללי של העיר נוף כללי של העיר
* הרזדאן כפי שנראית מהעיר צאגקדזור הרזדאן כפי שנראית מהעיר צאגקדזור
* האגם המלאכותי של צאובינאר האגם המלאכותי של צאובינאר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרזדאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרזדאן
**דוד צ'רני** (צ'כית: David Černý; נולד ב-15 בדצמבר 1967) הוא פסל צ'כי.

אודות
-----

צ'רני, יליד פראג, למד בין השנים 1988 ל-1996 באקדמיה לאמנות בפראג. בנוסף למד מספר שנים בעיר בוסוויל שבשווייץ וכן התגורר בניו יורק בין השנים 1994 ל-1996, במהלכן למד בתוכנית של מוזיאון ויטני.

הוא זכה להכרה ציבורית כאשר בשנת 1991 צבע טנק סובייטי שהוצב בלב העיר פראג, כאנדרטה לשחרור העיר במלחמת העולם השנייה על ידי הצבא האדום, בצבע ורוד. הטנק היה נחשב לאנדרטה לאומית וצ'רני נעצר לתקופה קצרה באשמת השחתה.

בשנת 1997 יצר את "איש תלוי", פסל שהוצג ברחוב הוסובה (Husova) בפראג ומתאר את זיגמונד פרויד נתלה על יד אחת מגג. הפסל הוצג אחר כך ברחבי העולם.

אחת היצירות המפורסמות ביותר שלו נקראת "סוס" והיא מוצגת החל משנת 1999 בארמון לוצרנה שבפראג. היצירה מתארת את ואצלב הראשון, שהיה הקדוש המגן של בוהמיה, רוכב על סוס מת והפוך. יצירה זאת מתכתבת עם הפסל המפורסם שנמצא לא הרחק משם בכיכר ואצלב, שם מתואר ואצלב על סוס.

בשנת 2000 הוענק לו פרס Jindřich Chalupecký, המוענק מדי שנה לאמן מבטיח מתחת לגיל 35.

בשנת 2004 הוצב פסלו "השתנה", מול מוזיאון פרנץ קפקא בפראג. זוהי מזרקה המורכבת משני פסלים דינמיים של גברים משתינים אל תוך בריכת ברונזה המפוסלת בצורת מפת צ'כיה.

בשנת 2009 יצר את הפסל "אנתרופה", שהוזמן על ידי הממשלה הצ'כית לרגל מינויה לנשיאות המועצה של האיחוד האירופאי. הפסל מציג את מדינות האיחוד האירופאי השונות לפי סטריוטיפים שיש על כל מדינה, ועורר מחלוקת רבה כאשר נחשף. הפסל היה אמור להיות מיוצר בשיתוף פעולה של 27 אמנים שונים מהמדינות השונות של האיחוד האירופי. אולם צ'רני יצר את הפסל בעצמו, תוך שהוא מזייף זהויות בדויות לאמנים האחרים שכביכול שיתפו איתו פעולה בהכנת היצירה.

גלריה
-----

* פסל הסוס, עליו רוכב הקדוש ואצלב. 1999פסל הסוס, עליו רוכב הקדוש ואצלב. 1999
* האיש נתלה, המתאר את זיגמונד פרויד, 1997האיש נתלה, המתאר את זיגמונד פרויד, 1997
* מגדל התינוקותמגדל התינוקות
* ארוחת הענקיםארוחת הענקים
* "London Booster", פסל בכניסה לבית צ'כיה בלונדון, 2012"London Booster", פסל בכניסה לבית צ'כיה בלונדון, 2012
* מחווה, פראג, 2013מחווה, פראג, 2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד צ'רני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דוד צ'רני
* דוד צ'רני, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007391441405171
* GND: 133967956
* ISNI: 0000 0001 1449 9138
* LCCN: nr2003027155
* NKC: jo20000082798
* RKD: 249218
* SNAC: w6rv23h0
* ULAN: 500129046
* VIAF: 84121200
* WorldCat: lccn-nr2003027155

 |
**דוד פרנקו-מֶנְדֶס** (מינדיס, מינדיז; **דוד חפשי**, חופשי; 13 באוגוסט 1713 – 10 באוקטובר 1792), משורר ומחזאי עברי יהודי-הולנדי.

נולד ב-1713 באמסטרדם, צאצא למשפחת אנוסים שעברה להולנד. בשנים 1735–1743 היה תלמידו של רמח"ל, שישב אז באמסטרדם. רוב ימיו עסק במסחר, אך גם למד תורה, תלמוד, ושפות זרות. באמצע המאה היה מן הפעילים בקבוצה של שוחרי השכלה וספרות שפעלה באמסטרדם, והשפיע מאוד על נפתלי הרץ וייזל הצעיר ששהה אז בעיר.

לקראת סוף ימיו החל לעסוק בכתיבה. כשהזמינו אותו עורכי "המאסף", כתב העת של אנשי תנועת ההשכלה, לפרסם מחיבוריו אצלם, הסכים בשמחה; עם זאת, היה חריג למדי בקבוצת המשכילים, הן מפני שהיה מבוגר מהם בהרבה והן מפני שהשתייך לעדת הספרדים, בעוד המשכילים הצעירים היו כולם אשכנזים. הוא פרסם ב"המאסף" כמה שירים וביוגרפיות של חכמי ישראל כגון מנשה בן ישראל, ובגיל 76 התקבל כחבר מן המניין ב"חברת דורשי לשון עבר" של המשכילים. הוא גם החל לכתוב חיבור אנציקלופדי בשם "אהבת דוד".

חיבוריו העיקריים הם שני המחזות שכתב. הראשון הוא **גמול עתליה** (אמסטרדם תק"ל 1770, מהדורות נוספות ב-1800 וב-1860), מחזה מקראי על חייה של עתליה, שהוא עיבוד ופיתוח של יצירותיהם של ראסין ושל מטאסטאזיו על אותו נושא. המחזה השני, **תשועת ישראל בידי יהודית**, הוא תרגום ועיבוד של יצירה אחרת של מטסטסיו. את המחזה הזה כתב ב-1791, אך הוא יצא לאור רק ב-1804 ברדלהיים על ידי המדפיס והמדקדק וולף היידנהיים. מלבד זאת הוציא עוד קובץ שירים בשם "כינור דוד", שמכיל שירים על אירועים בחיי הקהילה היהודית באמסטרדם, והותיר עוד כמה חיבורים בכתב יד.

לקריאה נוספת
------------

* יוסף קלוזנר, **היסטוריה של הספרות העברית החדשה**, חלק א', ירושלים תשי"ב, עמ' 200 - 203

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד פרנקו (חפשי) מנדס, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* **גמול עתליה, אמסטרדם תק"ל**, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית
* כתבי דוד פרנקו-מנדס בפרויקט בן-יהודה
* **קול תפלה וקול זמרה, ירושלים, ה'תשל"ג**, מתוך מאגר הספרים הסרוקים של הספריה הלאומית – ישראל
* דוד פרנקו-מנדס (1713-1792), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007467453905171
* BnF: cb12197537w (data)
* BPN: 30691930
* GND: 143931032
* ISNI: 0000 0001 1876 8980
* LCCN: n92010289
* NTA: 126915601
* SUDOC: 088346986
* VIAF: 61592872
* WorldCat: lccn-n92010289

 |
**שמעון צ'רנוחה** (נולד ב-10 במאי 1948) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצת בית"ר ירושלים בשנות ה-60. היה מבכירי השחקנים בקבוצתו, והראשון מקבוצתו, בית"ר ירושלים, ששיחק בנבחרת ישראל.

קריירת משחק
-----------

צ'רנוחה נולד למשפחה יהודית-אוקראינית מאזור חרקוב. הוא בן לניצולי השואה, כאשר אביו הותיר באושוויץ אשה וארבעה ילדים, ואמו יצאה מהמחנה עם ילדה אחת.
הוריו הכירו במחנה עקורים בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן עלו לישראל כשהיה בן 9 חודשים.
שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים, ובגיל 15 הועלה לשחק בקבוצת הבוגרים על ידי המאמן סמואל רזניק שהתרשם לטובה מיכולתו. הוא קיבל את הנהגת ההגנה הבית"רית באותן שנים משאול "המלך" מזרחי, ושיחק בצוותא עם כוכבי הקבוצה ד"ר ראול גלר, אודי רובוביץ', חיים אזולאי ויצחק מונסה. בתחילה שיחק בבית"ר כאשר הקבוצה הייתה בליגה השנייה, עד העונה הכפולה של 1966/1968 שבה הצליחה בית"ר להעפיל לליגה הראשונה.

צ'רנוחה נחשב לבלם קשוח מאוד, ובנה תדמית "מפחידה", שהייתה חלק ממשחקו ואיימה על שחקני התקפת היריב.

צ'רנוחה היה השחקן הראשון מקבוצת בית"ר ירושלים ששיחק עבור נבחרת ישראל כאשר הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה ב-10 בינואר 1968 נגד נבחרת בלגיה.

את מרבית הקריירה שלו, מקבוצת הילדים ועד לשנת 1972, עשה צ'רנוחה בבית"ר ירושלים, למעט עונה אחת 1970-71 בה שיחק במכבי נתניה ושם זכה בתואר היחיד שלו, אליפות המדינה לאותה עונה. בתום עונת 1972, לאחר חילוקי דעות עם יושב ראש בית״ר, יהושע מצא, עזב את בית״ר ועבר לשחק בקבוצת שמשון תל אביב.

לאחר הפרישה
-----------

לאחר פרישתו נעלם מנוף הכדורגל למספר שנים. בהמשך היה מאמן במחלקת הנוער של בית"ר, ונודע במשמעת הברזל יוצאת הדופן שלו
, ואף הצליח להעלות את קבוצת הנוער לליגת העל לנוער כאשר מתוך 26 מחזורים ניצחה 25 משחקים ותיקו אחד בלבד.
בין היתר בקבוצה זו אימן את אבירם ברוכיאן ועמית בן שושן שלאחר מכן היו שחקנים משמעותיים בקבוצת הבוגרים.
כיום שמעון מאמן את קבוצת הבוגרים של הפועל מבשרת ציון בליגה ג' מחוז מרכז.

חיים אישיים
-----------

לצ'רנוחה ארבעה בנים ו-16 נכדים.

תארים
-----

### כשחקן

מכבי נתניה
* אליפות המדינה (1): 1970/1971

בתרבות
------

דמותו מוזכרת במערכון ״אופסייד סטורי״ של הגשש החיוור (כמי שהיה או לא היה באופסייד).

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר National Football Teams
* נעמה נחושתאי, איפה בית"ר של אז? שמעון צ'רנוחה יוצא מאופסייד, באתר ynet, 21 בנובמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, **אני אוהב אותך בית"ר -הספר**, הוצאת מדיה 41, עמ' 85
**עדני וולאס** (שם מדעי: *Semioptera wallacii*) הוא מין יחיד בסוגו של עוף טרופי ממשפחת העדניים המצוי באינדונזיה.

עדני זה קרוי על שם החוקר, הוגה תורת האבולוציה אלפרד ראסל וולאס, שביקר בגינאה החדשה וגילה אותו. העדני אנדמי לאיי מאלוקו ומצוי בעיקר באי טרנאטה וגם באיים הלמהרה, באצ'אן ומורוטאי. הוא מצוי ביערות הגשם השופעים באזור אך עלול להיות פגיע מכריתת היערות והפגיעה בסביבה.

אורכו של עדני זה 28 ס"מ והוא בעל גוף חום-זית כשהזכרים בעלי מצח סגול, בליטה חומה מעל מקורם ואזור נוצות מהסנטר עד החזה ירוק בוהק עם גידול נוצות דמוי פרסה על החזה. מצידי הכתפיים כמה סעיפי נוצות ארוכות לבנות והזנב לבן מלמטה. הנקבות חומות ונראות כמו זרזירים.

הזכרים פוליגמיים ומחכים לנקבות על קבוצת עצים בהם הם מתאספים. כשנקבה מגיעה הזכרים רוקדים במרץ ומנסים למשוך אותה אליהם אך רק הזכרים הבכירים מצליחים להגיע לאתרים המתאימים לרבייה.

### תת-מינים

* *Semioptera wallacii halmaherae*
* *Semioptera wallacii wallacii*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדני וולאס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדני וולאס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**על"ן**, ראשי תיבות של המונח המשטרתי **עבריין לא נודע**, מהווה את אחת העילות לסגירת תיק פלילי.

נוהל אגף החקירות
----------------

על פי נוהל אגף החקירות והמודיעין של משטרת ישראל תיק חקירה ייסגר בעילת על"ן כאשר אין יודעים מי ביצע את העבירה או כאשר אין יותר מחשד סתמי לגבי זהות המבצע.

עם זאת, סגירת תיק פלילי על"ן אינה מהווה סגירת התיק באופן סופי, אלא השהיית החקירה עד לשלב בו יהיה מידע או ראיה שיאפשרו את המשכה.

הנוהל מציין את המצבים שבהם תיק ייסגר על"ן גם כאשר ישנו חשד מסוים נגד אדם מסוים:

1. המתלונן הצביע על חשוד משוער, אך ללא ביסוס החשד בעובדות כי אם בהשערות בלבד ובהיעדר ראיה כלשהי.
2. חשוד נבדק בפוליגרף ונקבע כי תגובותיו מצביעות על אמירת שקר, אך אין מידע אחר או ראיות אחרות הקושרות את החשוד לביצוע העבירה.
3. החשוד העלה טענת אליבי שהופרכה, אולם אין ראיות אחרות מעבר לכך.
4. ישנו מידע מודיעיני כלשהו הקושר את החשוד לעבירה, אבל בחומר החקירה אין שום ראיות כלשהן המאששות את המידע המודיעיני.

ביקורת מבקר המדינה
------------------

בדוח ביקורת 69ב (מאי 2019) של מבקר המדינה מותח המבקר ביקורת על אופן השימוש שעושה המשטרה בעילת העל"ן לסגירת תיקי חקירה: 

> 
> מרבית תיקי החקירות של עבירות רכוש נסגרים בעילת עבריין לא נודע (להלן - על"ן) בתוך שבוע ימים מיום פתיחתם - כשליש מהם נסגרים בתוך יומיים בלבד. מדובר בתוצאה המחייבת פעולות הערכה ותיקון ממשיות שיבטיחו מיצוי של כל מערכי החקירה העומדים לרשות המשטרה.
> 
> 
> 
> — עמוד 510
> 

 ומסכם המבקר: 

> 
> משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי הגברת האיסוף של ידיעות וחומר מודיעיני תסייע לה לצמצם את מספר תיקי החקירות של עבירות הרכוש שנסגרים בעילת על"ן. לפיכך על המשטרה לבחון את הדרכים שיאפשרו לה להגדיל את היקף החשיפה המודיעינית הקשורה לעבירות הרכוש, כדי לשפר את סיכוייה למצות את החקירה ולהביא את העבריינים לדין.
> 
> 
> 
> — עמוד 539
> 

.

קישורים חיצוניים
----------------

* "עילת סגירה של תיק פלילי - מה זה אומר?" באתר שי-יוספזון עורכי דין

הערות שוליים
------------

1. ↑  נוהל 211.10.003 - נימוקים ושיקולים לסגירה של תיקים פליליים 1 בפברואר 2014, עמוד 4, סעיף 4.ד.
2. ↑  טיפול המשטרה בעבירות רכוש בתוך: מבקר המדינה, דו"ח שנתי 69ב, 6 במאי 2019 עמודים 510-539
גנרל **פאול לאוקס** (בגרמנית: **Paul Laux**;‏ 11 בנובמבר 1887 – 2 בדצמבר 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

לאוקס נולד ב-11 בנובמבר 1887 בויימאר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-134 (הסקסוני ה-10), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. ב-28 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-1 באוגוסט 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של המסדר הצבאי של סנט היינריך, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף לאוקס לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1933 הועלה לאוקס לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לקצין אג"ם ברגימנט הרגלים ה-19. ב-1 ביולי 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1935 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-24, וב-1 באוקטובר 1937 פרש מתפקידו. ב-1 באפריל 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-10. בקיץ 1939 זמן קצר לפני פרוץ המלחמה, מונה לאוקס לקצין האפסנאות של הארמייה הראשונה.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה לאוקס קצין האפסנאות של הארמייה הראשונה בחזית המערבית, והשתתף עימה במהלך המערכה על צרפת. ב-5 באוקטובר 1940 מונה לאוקס למפקד הדיוויזיה ה-126, וב-1 בינואר 1941 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך מבצע ברברוסה לחם לאוקס עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-10 במסגרת הארמייה ה-16, וב-14 בדצמבר 1941 קיבל על פעולותיו את צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 באוקטובר 1942 מונה לאוקס למפקד **קורפוס לאוקס**, וב-28 בנובמבר 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-2 שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. לאוקס לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרבות הקשים באזור דמיאנסק, ועל כך קיבל ב-17 במאי 1943 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל 1944 פרש לאוקס מתפקידו, אך חזר אליו ב-11 במאי. ב-2 ביולי 1944 מונה לאוקס למפקד הארמייה ה-16 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון. ב-29 באוגוסט 1944 התרסק לאוקס במהלך טיסת סיור בקווים הקדמיים, וב-2 בספטמבר מת מפצעיו בבית חולים בריגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פאול לאוקס באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1026028493
* VIAF: 266124717
* WorldCat (עם VIAF): 266124717

 |
**עכסן טיגרי** (שם מדעי: ***Crotalus tigris***) הוא מין של נחש ארסי מהסוג עכסן החי בדרום-מערב ארצות הברית, ובצפון-מערב מקסיקו.

מאפיינים
--------

עכסן זה תואר לראשונה בידי רוברט קניקוט ב-1859. הוא קיבל את שמו עקב הרצועות הכהות שלאורך גופו, המזכירות פסי טיגריס. קל להבחין בו בשל מראה הפסים והראש הקטן והגבוה שלו. הנחש מגיע לאורך של עד 92 סנטימטרים ולמשקל של עד חצי קילוגרם. בדרך כלל הזכרים גדולים יותר מהנקבות. צבעו אפור בהיר, שמנת, צהוב ועד כתום בהיר או ורוד. הפסים כהים באפור כהה עד חום. העכס בקצה גופו בהיר-שחור לסירוגין והרצועות שלו בולטות יותר.

העכסן מצוי מאריזונה ומפרץ קליפורניה עד לסונורה שבמקסיקו. הוא חי באזורי מדבר, קניונים, מישורים סלעיים או שיחיות ולעיתים גם בחורשי אלונים. נחש זה פעיל בלילה במשך הקיץ החם והיבש, אך בחודשי הסתיו והחורף הוא פעיל גם ביום או בין הערביים.

הנחש צד יונקים קטנים כמו עכברים או לטאות קטנות, אך הוא יכול לצוד גדול יחסית לעכסן, כמו עכבר קנגורו, אוגר יערוני או חולדה סוחרת ולטאות מקרינות. הנחש הורג אותם עם ארסו הקטלני, תוך המתנה במארב. הוא עצמו עלול ליפול קורבן לעופות דורסים כמו עיטים או לקויוטים, אך רוב הטורפים עוזבים אותו בשקט.

נחש זה נחשב לתוקפני ביותר, והוא יכיש עם גירוי קל ביותר, אך יזהיר את הטורף לפני באמצעות נענוע מהיר של ה"עכס" שבקצה זנבו. הכשה מנחש זה היא הקטלנית ביותר מבין העכסנים ונחשי אמריקה הצפונית, לאחר המין עכסן מוהאבי. מדד ה-LD50 של העכסן הוא 0.6 מ"ג/ק"ג. אולם כמעט ואין דיווחים על הכשות הנחש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עכסן טיגרי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עכסן טיגרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פאול באומגרטנר** (בגרמנית: **Paul Baumgartner** ‏ 21 ביולי 1903 – 19 באוקטובר 1976) היה פסנתרן שווייצרי.

קורות חייו
----------

באומגרטנר נולד באלשטטן שבשווייץ. הוא למד פסנתר והלחנה אצל ואלטר בראונפלס בבית הספר הגבוה למוזיקה ותיאטרון במינכן ואצל אדוארד ארדמן בקלן, שם גם לימד בהמשך. עם עליית הנאצים לשלטון חזר לשווייץ והשתקע בבזל, שם לימד בקונסרבטוריון.

באומגרטנר היה פסנתרן מעולה, מן הבאים בחוג מקורביו של הצ'לן פבלו קזאלס, וניגן בפסטיבל קזאלס הראשון. עם זאת, כיום הוא זכור בעיקר כמורה, שמנה בין תלמידיו את אלפרד ברנדל, קרל אנגל, אריה ורדי והמנצח גינתר ואנד.

בשנת 1962 קיבל באומגרטנר את פרס האמנות של העיר סנט גאלן. 

הוא מת ב-1976 בלוקרנו שבשווייץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* פאול באומגרטנר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פאול באומגרטנר, באתר Discogs (באנגלית)

* Discography at SonyBMG Masterworks


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441297105171
* BnF: cb13926771f (data)
* GND: 134323696
* HDS: 020543
* ISNI: 0000 0000 8136 0921
* LCCN: n84011390
* MusicBrainz: d4ca439f-f2ce-4720-9ca0-c6c43db77f90
* NLP: A29714436
* NTA: 100541984
* VIAF: 56798623
* WorldCat: lccn-n84011390

 |
**עדני סייפני** (שם מדעי: *Epimachus fastosus*) הוא מין של ציפור ממשפחת העדניים המצויה בגינאה החדשה. זהו העוף הארוך ביותר בבני המשפחה בזכות זנבו דמוי הסיף, אך הוא לא הכבד ביותר - המין Manucodia comrii שוקל יותר ממנו.

אורכם של עדניים גדולים אלה יחד עם הזנב 110 ס"מ משקלם נע בין 160-235 גרם בנקבות ובין 250-280 גרם בזכרים. הם בעלי גוף שחור ומוארך, מקור שחור המתעקל מטה, אוזניים כחולות בוהקות וכך גם הגב שמעל הכנפיים והכנפיים בעלות שוליים כחולים עם ירוקים ומעליהם נפרשים נוצות גליות בצבע כחול. בשולי הכנפיים התחתונים "ציצית" נוצות לבנות. הזנב ארוך מאוד ומכיל נוצות מרכזיות כחולות בוהקות עם נוצות שחורות סביבם. הנקבות חומות וחסרות נוצות כאלה.

הזכרים עומדים בעת החיזור על ענפים נמוכים ומכסים את ראשם בכנפיהם. הזכרים פוליגמיים ומזדווגים עם נקבות רבות.

הם חיים ביערות הגשם וניזונים מפירות ומחרקים. הם מצויים בסכנת הכחדה.

תת-מינים
--------

* Epimachus fastosus atratus
* Epimachus fastosus fastuosus
* Epimachus fastosus stresemanni
* Epimachus fastosus ultimus

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדני סייפני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדני סייפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**וילה אמין ג'מל**, הוא מבנה המצוי בשכונת טלביה בירושלים, ברחוב מאנה 4, ונחשב לאחד המבנים המפוארים ביותר שנבנו בשכונת טלביה בתקופה שקדמה לסיום המנדט הבריטי.

היסטוריה
--------

וילת ג'מל נבנתה בשנות ה-30 של המאה ה-20 עבור משפחתו של אמין ג'מל, ערבי נוצרי פרוטסטנטי, אחיו של אמין התגוררו אף הם בשכונה: שיבלי ג'מל התגורר ברחוב מאנה 6 ואניס ג'מל התגורר בבית אניס ג'מל רחוב אלקלעי.

את המבנה תכנן ככל הנראה האדריכל אנטון ברמכי.

משפחת ג'מל נמלטה מהשכונה בשנת 1948 בעקבות הלחימה בירושלים במלחמת העצמאות והמבנה הועבר לחזקתו של האפוטרופוס על נכסי נפקדים. האפוטרופוס הכללי השכיר את הקומה העליונה של המבנה למשפחתו של בנימין הלוי, לימים שופט בית המשפט העליון. הקומה התחתונה של המבנה הושכרה לאדריכל רפאל בן-דור שהתגורר בה עד מותו בשנת 2000.

בשנת 1997 נרכש המבנה על ידי קבלנים במטרה להקים בחצר המבנה בנייני מגורים גבוהים על פי תוכניות האדריכל אמציה אהרונסון.

תיאור המבנה
-----------

בית ג'מאל הוא מבנה דו קומתי, שנבנה בפאר רב, בסגנון בנייה מזרחי (ליוואן). הקומה העיקרית של המבנה (קומת הכניסה) היא דווקא הקומה השנייה, וגרם מדרגות מפואר מוביל אליה. בחזית המבנה ניצבה גינה גדולה בה ארחו בני משפחת ג'מל את נכבדי ירושלים בשלהי תקופת המנדט הבריטי.

ראו גם
------

* בית אניס ג'מל
* וילה שבלי ג'מל

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית**, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002
* דוד קרויאנקר, **ירושלים, מבט ארכיטקטוני**, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 1996

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילה אמין ג'מל** בוויקישיתוף
ד"ר פאול לוי מוקף בבובותיו
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**ד"ר פאול לוי** (1891 - 9 ביוני 1970) היה מראשוני הבובנאים בארץ ישראל.

ביוגרפיה
--------

פאול לוי נולד וגדל בעיר אגר (כיום קב (אנ') שבצ'כיה) בעל תואר שלישי במשפטים. במלחמת העולם הראשונה שימש כקצין תותחנים.

עם נישואיו עבר לעיר המרחצאות קרלסבאד ושם עבד כמשפטן. את שעותיו הפנויות הקדיש לאהבותיו הגדולות: אמנות ותיאטרון בובות.

בשנת 1935 הקים להקה מקצועית יחד עם אשתו אלזה והזוג אריך ואירנה קינצל. הלהקה הופיעה בגרמנית ובצ'כית.

הוא הקפיד על במה מעוצבת, עם תפאורות אקספרסיביות, שימוש בתאורה ובמוזיקה חיה ומוקלטת. בשנת 1938 נבחרה להקת העץ לייצג את צ'כוסלובקיה יחד עם התזמורת הפילהרמונית של פראג ביריד העולמי בניו יורק. בחודש מרץ הלהקה הייתה ארוזה ומוכנה לצאת לדרך. אלא שאז התגברה האנטישמיות, בקארלסבאד נופצו חלונות של יהודים. פאול לוי ומשפחתו עברו לפראג. הם הצליחו להשיג אשרות מעבר לארץ ישראל כאמנים אורחים.

ביום בו פלשו הכוחות הגרמנים לצ'כוסלובקיה, עזבו ד"ר לוי, אשתו, בתו ועוד שלושה מחברי הלהקה לפולין ברכבת של 11 בבוקר, זו הייתה הרכבת האחרונה מפראג ברכבת פטרלו כבר חיילים גרמנים. אחרי מסעות ותלאות, המשפחה הגיעה לטריאסט, שם חיכו לה יותר ממאה בובות ארוזות ומשם עלו לארץ ישראל. הם הגיעו לנמל חיפה ב-23 במרץ 1939.

לוי החליט שבארץ החדשה הוא לא יעסוק יותר במשפטים אלא באהבתו הגדולה: המריונטות איתן הופיע ברחבי הארץ בשם "להקת העץ".
להקה זו היתה תיאטרון הבובות הראשון שנוסד בארץ ישראל (ב-1939).

מי שדיבב את הבובות היה צעיר צ'כי בשם יוסף פסובסקי – 'פפו', שלימים נודע כיוסף מילוא.

הלהקה הופיעה בהפסקות עד שנת 1950. בשנות הארבעים והחמישים יצר ד"ר לוי עשרות תלבושות ותפאורות עבור הצגות בתיאטרון הקאמרי בהאוהל, בהבימה ועבור האופרה הישראלית.

ד"ר לוי והצלם הידוע הלמר לרסקי צילמו את קטע הבובות בסרט "קללה לברכה" שהפיקה קרן היסוד שם הוא מופיע גם בתפקיד עצמו.
הוא לימד במדרשה למורים לציור. הוא לימד גם בבית הספר לבמה שליד התיאטרון הקאמרי. בין תלמידיו היה הפסל והצייר דני קרוון (לימים, זוכה פרס ישראל). הוא כתב מאמרים שעסקו בפילוסופיה ובאמנות.

במשך השנים נעלמו רוב בובות העץ שלו. מתוך למעלה מ-300 בובות נותרו כ-20 ואלה עברו שיפוץ ושימור במוזאון לאמנות תיאטרון הבובות בחולון והוצגו שם בתערוכה לזכרו בשנת 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

* להקת העץ, באתר מרכז תיאטרון בובות בחולון.
* פרופ' רן שחורי מדבר על מורו, ד"ר פאול לוי

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה ואלך, **אטלס כרטא לתולדות ארץ־ישראל מראשית ההתישבות ועד קום המדינה**, עמ' 126.
זכר עדני מפואר
**עדני מפואר** (שם מדעי: *Lophorina superba*) הוא מין של עדני, הידוע בעיקר בשל תצוגות החיזור המרהיבות שלו וצבעו השחור-כחול.

מאפיינים
--------

העדני המפואר הוא מין קטן יחסית, אורכו כ-26 ס"מ, והוא חי ביערות גשם בגינאה החדשה. הוא מין יחיד בסוגו הטקסונומי.

הזכר שחור, ובעל "כיפה" ירוקה ססגונית, ומעין "מגן" כחול על חזהו. העדני מאופיין בדו-צורתיות זוויגית, והנקבה אדומה-חומה. הצעיר דומה לנקבה.

ישנן מעט מאוד נקבות, ותחרות החיזור בין זכרים לבחירת בני זוג היא מאוד קשה, וזה הוביל את המין לפתח את אחת מתצוגות החיזור המוזרות ביותר בעולם העופות. אחרי הכנה זהירה וקפדנית של "רחבת ריקודים" (אפילו ניקוי הענף עם עלים חלקים), הזכר קורא לנקבה. כאשר הנקבה הסקרנית מגיעה, ה"מגן" הכחול שעל חזה הזכר מתפשט מיד לכיוון ראשו. הראש מכחיל וכל החזית של הזכר הופכת למעין אליפסה כחולה, עם עיגולים כחולים במקום עיניים. במקביל סובב הזכר במעגל קדחתני סביב הנקבה ומצליף בנוצותיו בקרקע. למרות התצוגה המרשימה, הנקבה הממוצעת דוחה 15–20 מחזרים פוטנציאליים לפני שתסכים להזדווג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדני מפואר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ריקוד החיזור של העדני המפואר, YouTube

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדני מפואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  שם מהספר "עולם מופלא" מאת אלסטר פותרגיל (כנרת, 2007).
3. ↑  על פי ויקיפדיה האנגלית.
4. ↑  כל הטקסט הנ"ל מתורגם מוויקיפדיה האנגלית.
**פנמלה קסטרו** (נולדה ב-26 ביוני 1981), הידועה גם בשם אנרקיה בולדונה (**Anarkia Boladona)**, היא אומנית ברזילאית אשר משתמשת בגרפיטי כפלטפורמה להעלות את המודעות לזכויות נשים ועל השכיחות של אלימות במשפחה המתרחשת כלפי נשים בברזיל. בשנת 2006, בברזיל, עבר חוק פורץ דרך, בשם חוק מריה דה פנהה. חוק זה הכיר בכך שהתעללות פיזית כלפי נשים אינה חוקית, ומפרה זכויות אדם. נשים בברזיל לא ידעו על קיומו של חוק זה. פנמלה קסטרו שמה לב לכך והחליטה להגביר את המודעות לחוק באמצעות גרפיטי. היא קיווה כי באמצעות האמנות שלה, נשים בברזיל יהיו מודעות לזכויותיהן ולקיומה של הגנה משפטית לנשים.

רקע
---

פנמלה קסטרו נולדה וגדלה בריו דה ז ' ניירו, ברזיל. היא גדלה במשפחה שבה אלימות במשפחה התרחשה לעיתים קרובות. היא ראתה את אמא שלה ודודותיה קורבנות לאלימות במשפחה. קסטרו בסופו של דבר הפכה לקורבן של אלימות במשפחה בעצמה. פנמלה קסטרו קיבלה תואר ראשון באמנויות מבית הספר לאמנויות באוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו. כיום היא רשומה בתור סטודנטית למאסטר לאמנויות בתוכנית באוניברסיטה של ריו דה ז'ניירו.

סגנון
-----

פנמלה קסטרו מאמינה כי היא יכולה להשתמש גרפיטי שלה כמו קנווס בנוף העירוני על מנת לחקור את הגוף הנשי לשפוך אור על אי שוויון מגדרי ואלימות כלפי נשים. פנמלה קסטרו משתמשת באמנות לגנות אלימות במשפחה.

פנמלה קסטרו הייתה מועמדת בתור אחת מ-150 נשים נערו את העולם על ידי *"ניוזוויק"* ו *הדיילי ביסט*. קסטרו ידועה ברחבי העולם על מאמציה לקידום זכויות נשים.

פנמלה קסטרו יצרה את "רדה נמי", רשת עירונית בה אומניות רחוב מעלות את המודעות על אי שוויון מגדרי באמצעות אמנות ציבורית, גרפיטי וסדנאות בריו. רדה נמי מספקת גם סדנאות בברזיל, עבור נשים ונערות, כדי ללמד אותן על אלימות במשפחה, וכן ללמד אותן על אומנות הגרפיטי.

פרסים
-----

בחודש מרץ 2010 הוענק לפנמלה קסטרו פרס ה- DVF על היותה אישה יוצא דופן הנלחמת לשינוי למען זכויות נשים.

ב- 2013, היא הייתה בפורום הכלכלי העולמי כאחת מהמנהיגים העולמיים הצעירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנמלה קסטרו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פנמלה קסטרו

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Panmela Castro". Vital Voices. נבדק ב-10 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Heloísa Passos (2012). "Panmela Castro". Focus Forward Project. נבדק ב-10 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Panmela Castro". Creating4Change. 2014. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-10 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Women in the World: 150 Women Fearless Women (Photos)". *The Daily Beast*. 8 במרץ 2012. נבדק ב-10 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Alyse Nelson (4 ביוני 2012). "Panmela Castro: Saving Lives Through Graffiti". *The Daily Beast*. נבדק ב-10 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "List of 2013 Young Global Leaders Honourees" (PDF). Weforum.org. p. 4. נבדק ב-10 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2019017221
* VIAF: 3274154983538367860003
* WorldCat: lccn-no2019017221

 |
דגם של וילה אנכית
**וילה אנכית** היא וילה הבנויה על שטח קרקע מצומצם ועל פני קומות רבות. הווילה אמורה לספק יחידת דיור המקבילה בשטחה הפונקציונלי לבית צמוד קרקע על שמינית מהשטח המקובל, כדי לנצל ביעילות את רבה יותר את משאבי הקרקע. את הפרויקט הגו האדריכלים הישראלים יוסי קורי ואייל מלכא והוא זכה במקום שלישי בתחרות ביפן. וכן ב"פרס פרויקט השנה" בישראל לשנת 2006, בקטגוריית המבנים הרעיוניים.

תיאור
-----

הקומות נערמות אחת על השנייה כאשר שטח כל קומה הוא 36 מ"ר, שטח שאמור להספיק למטבח, פינת אוכל וסלון. הדבר מאפשר בניית יחידת מגורים פרטית על שטח של שמינית דונם, לעומת הבנייה המקובלת הדורשת לפחות חצי דונם - כלומר ניצול של 25% מהשטח בלבד. לטענת המתכננים עלות הקרקע יכולה להגיע ל 50% מעלות הבניה הכוללת (דבר זה משתנה בהתחשב במיקום הבית). כלומר הווילה אמורה להביא לחיסכון של כ 37% מעלות הבית. 

שאר הקומות יכולות להיבנות ולהתפרק בהתאם לצרכים. לבניין מערכת קירור פאסיבית המבוססת על מלכודת רוח שמקובלת בבניה המזרח תיכונית והפרסית במשך מאות שנים. 

תכנון הבית חסכוני באנרגיה: בראש הבית ישנה קובייה המצופה בתאים פוטו-וולטאים המספקים חשמל, ומותקן בה מכל לאיסוף מי גשם. הבית אמור להיות עצמאי מבחינת צריכת האנרגיה ומי הקולחין שלו.

השלכות חברתיות וסביבתיות
------------------------

הבניין מאפשר חיסכון בקרקע על ידי בנייה צפופה יותר יחסית לווילות רגילות ובכך להקטין בעיות סביבתיות וחברתיות של הפרבור. הגדלת צפיפות של שכונה פרברית יכולה לאפשר הגדלת היעילות של שירותים תלויי שטח כמו תחבורה, ביוב, מים, חשמל, שיטור, תובלה, רפואה וכו'. מצד שני, הוזלת עלות ההקמה עלולה לעודד פרבור.

הבניין יביל ומודולרי, דבר המאפשר להעתיק אותו ממקום למקום, לשנות את העיצוב שלו ולהוסיף או להוריד או לשנות חלקים משמעותיים במבנה הבית בקלות רבה יחסית. דבר זה מאפשר גיוון אפשרויות הדיור הניצבות בפני האנשים, מראה מגוון וחי יותר של השכונה ובאופן כללי מהווה מעבר למודל ביזורי יותר של מגורים. ייתכן חיסכון משמעותי בהוצאות הכרוכות במעבר בין דירות על ידי שינוע כל הבית הקודם למיקום החדש. 

השימוש בארבעה יסודות בלבד, מאפשר לשלב בוילה האנכית פתרונות כמו יסודות סופגים (base isolation foundation) בעלות נמוכה יותר מבמבנים אחרים. מסיבה זו הבית עשוי לספק תשובה זולה לרעידות אדמה גם לאוכלוסייה ענייה יחסית.

המטרה המקורית של המתכננים הייתה לאפשר צדק חלוקתי על ידי מתן האפשרות לדירה יוקרתית לחלקים נרחבים באוכלוסייה ולאפשר קיימות אקולוגית.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבה מתוך מגזין מקוון (אורכב 26.06.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר inhabitat
* תמונות של הפרויקט באתר המתכננים
**סטנטון טרי פרידמן** (באנגלית: **Stanton Terry Friedman**;‏ 29 ביולי 1934 - 13 במאי 2019) היה פיזיקאי גרעין יהודי-אמריקאי, סופר ומרצה שנחשב לבכיר חוקרי העב"מים. בשנת 2007 כיבדה העיר פרדריקטון את פרידמן, בקובעה את ה-27 באוגוסט, כ"יום סטנטון פרידמן".

סטנטון פרידמן כתב ספרים על תופעת העב"מים, והיה החוקר הראשון, יחדיו עם דון ברלינר, שחשפו את תקרית רוזוול לציבור, בספרם המשותף "Crash at Corona". מאז 1967 העביר הרצאות בנושא ביותר מ-600 מכללות ואוניברסיטאות, ומעל ל-100 קבוצות מחקר מקצועיות בארצות הברית, בקנדה, וב-16 מדינות נוספות. כמו כן, השתתף בסרטי תעודה רבים בנושא העב"מים, והתארח בתוכניות טלוויזיה העוסקות בנושא זה.

השכלה
-----

פרידמן היה בוגר אוניברסיטת שיקגו במדעים (1955) ובעל תואר שני בפיזיקה גרעינית (1956).

עבודתו
------

פרידמן הועסק 14 שנים כפיזיקאי גרעין בחברות שונות כג'נרל אלקטריק, ג'נרל מוטורס, וסטינגהאוס, TRW מערכות, אירוג'ט ג'נרל נוקלאוניקס, ומקדונל דאגלס. עיקר עיסוקו סבב סביב פיתוח מנועים גרעיניים למטוסים וטילים. כמו כן היה מעורב בפיתוח ומחקר נושאי הקרינה בפרויקטים הקשורים לחלליות פיוניר 10 ו-11.
משנות השמונים הוא ניהל מספר חברות בתחום הקרנת מזון ובתחום גילוי גז הרדון.

פרידמן היה חבר באגודה הגרעינית האמריקנית ובאגודת הפיזיקאים של ארצות הברית. כמו כן הוא חבר במכון האמריקני לאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה ובארגון [AFTRA].

עב"מים
------

פרידמן החל להתעניין בתופעת העב"מים בגיל 24, בהיותו פיזיקאי גרעין בג'נרל אלקטריק. בסוף שנות השישים ובתחילת שנות השבעים, זנח כליל את עיסוקו כפיזיקאי-גרעין ופנה להקדיש את מרבית זמנו לחקר תופעת העב"מים. סטנטון ודון ברלינר פרסמו לראשונה את תקרית רוזוול, התרסקות לכאורה של עב"מ בעיירה רוזוול. נקודה מרכזית במחקריו נסב סביב פרסומם, בתחילת שנות השמונים, של מסמכי "מג'סטיק 12" העוסקים בקבוצת אנשי ממשל, צבא ומדע בכירים, שמונו כביכול על ידי נשיאי ארצות הברית, החל מהנשיא טרומן, ושמטרתם טיפול כולל בהסתרת מידע בנוגע לנושא העב"מים מהציבור וריכוז כולל של חקר התופעה.

נפטר ב-13 במאי 2019. התגורר בפרדריקטון, קנדה.

לקריאה נוספת
------------

* סטנטון פרידמן ודון ברלינר, **Crash at Corona**, הוצאת Paraview, תאריך הוצאה: 1997.
* סטנטון פרידמן, **TOP SECRET/MAJIC**, הוצאת Trade Papers, תאריך הוצאה: 2005.
* סטנטון פרידמן, **Flying Saucers and Science**, הוצאת New Page, תאריך הוצאה: 2008.
* סטנטון פרידמן וקת'לין מארדן, **CAPTURED! THE BETTY AND BARNEY HILL UFO EXPERIENCE**, הוצאת Career Press / New Page Books, תאריך הוצאה: 2007.
* סטנטון פרידמן וקת'לין מארדן, **SCIENCE WAS WRONG**, הוצאת New Page Books, תאריך הוצאה: 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטנטון פרידמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סטנטון פרידמן
* סטנטון פרידמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 115851585
* ISNI: 0000 0000 7375 5843
* LCCN: n88028184
* SNAC: w6pw97f4
* VIAF: 74591158
* WorldCat: lccn-n88028184

 |
**מרדכי (פודי) חלפון** (נולד ב-9 במרץ 1957) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת הקשר ומזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי נתניה. הקריירה של חלפון ככדורגלן מקצועני התפרשה על פני שלושה עשורים, וגם לאחר פרישתו עסק בתחומים הקרובים לכדורגל.

קריירה
------

### קריירת מועדונים

חלפון גדל בשכונת "גן ברכה" בנתניה למשפחה דתית. הוא גדל במחלקת הנוער של מכבי נתניה, ועלה לקבוצה הבוגרת בעונת 1975/1976. הוא התגלה כקשר הגנתי יציב ויעיל וביסס את מעמדו בקבוצה עמוסת כוכבים דוגמת עודד מכנס, גד מכנס, מרדכי שפיגלר, דוד לביא, חיים בר, יצחק ויסוקר ועוד. כחלק מתור הזהב של הקבוצה, היה שותף לתארים והישגים רבים.

בעונת בעונת 1981/1982 יצא חלפון למבחנים בקבוצת שטוטגרט הגרמנית. מהקבוצה הגרמנית דווח על עניין בשחקן, אך בשל מחלוקת כספית עם מכבי נתניה, אשר החזיקה בכרטיס השחקן של חלפון, לא נחתם עמו חוזה והוא חזר לליגה הישראלית.

לפני עונת 1984/1985 עבר חלפון בהשאלה לקבוצת בני יהודה תל אביב ששיחקה בליגת המשנה, והיה לאחד הגורמים המרכזיים לעלייתה לליגה הבכירה בתום העונה. בעונה שלאחר מכן חזר חלפון על ההישג, כאשר הושאל שוב, הפעם לבית"ר נתניה. גם קבוצה זו עלתה בתום העונה מליגת המשנה לליגה הבכירה (בפעם היחידה בתולדותיה).

לאחר שבילה שתי עונות (1984/1985 ו-1985/1986) בקבוצות אחרות, חזר חלפון לקבוצת נעוריו והיה שוב לשחקן מפתח. בעונת 1991/92 שיחק כבלם אחורי בקבוצת מכבי עירוני אשדוד בליגה המשנה. הוא פרש ממשחק פעיל כששיחק במכבי נתניה בעונת 1995/1996 כאשר הוא בן 39.

### נבחרת

פודי חלפון שיחק משחק רשמי אחד בנבחרת ישראל, מול נבחרת בלגיה הצעירה באצטדיון רמת גן שנערך ב-15 בפברואר 1983 אשר הסתיים בתוצאה 2-3 לטובת נבחרת ישראל. המשחק כלל את הרכב נבחרת ישראל הצעירה אך הוכר על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל כמשחק של הנבחרת הלאומית.

בנוסף, שיחק חלפון בתשעה משחקים לא רשמיים בנבחרות ישראל הצעירה והבוגרת.

לאחר פרישתו
-----------

לאחר פרישתו נשאר חלפון פעיל בסצנת הכדורגל המקומית. חלפון היה ממקימי קבוצת כדורגל החופים של נתניה - יהלומי נתניה, ואף שיחק בה בעונתה הראשונה אשר בסופה לקחה את אליפות הליגה. כמו כן שימש כבעלים של הקבוצה במשך שנתיים. בנוסף, הקים את קבוצת הוותיקים של נתניה ושיחק בה בעונותיה הראשונות.

כיום, חלפון הוא יהלומן.

תארים
-----

מכבי נתניה
* **אליפות המדינה בכדורגל (3):**
	+ 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983
* **גביע המדינה בכדורגל (1):**
	+ 1977/1978
* **אלוף האלופים (3):**
	+ 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אשר גולדברג‏, "סיפרתי לנתניה שאני הולך למילואים וטסתי להיבחן בגרמניה", באתר וואלה!‏, 6 באוגוסט 2022
**וילארד ויגאן** (באנגלית: **Willard Wigan**; נולד ביוני 1957) הוא פסל מיניאטורות בריטי.

ביוגרפיה
--------

וילארד ויגאן הוא פסל בריטי, שנולד בברמינגהאם שבאנגליה. הוא מוכר ברחבי העולם בשל פסליו הזעירים, המגיעים לממדים של מיקרונים (אלפיות המילימטר). את יצירותיו ניתן לראות אך ורק מבעד למיקרוסקופ. הדמויות הזעירות, אותן הוא מפסל באמצעות אזמל כירורגי, עשויות מגרגירי אורז, גרגירי חול, גבישי סוכר, אבקת יהלום, סיבי שיער וסיבי פחמן. רבות מיצירותיו נמצאות בתוך קוף של מחט או מועמדות על ראש סיכה. עבודתו על פסליו מתבצעת תוך כדי מדיטציה, במרווחי הזמן שבין פעימות הלב, תוך שהוא שולט בנשימותיו ומאט את דופק פעימות ליבו. הוא צובע את הפסלים בעזרת מברשת קטנטנה שהוא יצר משערות של זבוב. על כל יצירה של ויגאן הוא עובד כחודשיים שלמים. פסליו המיניאטוריים של וויגאן כוללים גיבורי אגדות, ידוענים וגיבורי תרבות, בעלי חיים ויצירות אמנות מפורסמות.

ויגאן מספר שהוא סובל מדיסלקסיה חמורה וכילד לא הצליח לקרוא או לכתוב. הוא נהג להתבונן שעות בנמלים והתחיל את עבודותיו בניסיון להכין להם רהיטים זעירים.

בשנת 2007 קיבל ויגאן את אות מסדר האימפריה הבריטית.

עבודות בולטות
-------------

* האדם החושב על ראש הסיכה
* מרילין מונרו על יהלום
* הטיטניק והקרחון
* אלביס פרסלי על ראש סיכה
* שלגייה ושבעת הגמדים בתוך קוף המחט
* אדם וחוה על חודו של עיפרון
* הנרי השמיני, מלך אנגליה ונשותיו בתוך קוף המחט
* פיטר פן וחברים על קצה קרס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילארד ויגאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וילארד ויגאן
* דנה אשכנזי, "ווילארד וויגאן וגן הפסלים הנעלם", אימגו, אוגוסט 2007
* אמנות מיקרוסקופית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2014016205
* RKD: 237859
* VIAF: 308181118
* WorldCat: lccn-no2014016205

 |
תלמידי ישיבת מיר בשאנגחאי לומדים עם סטנדרים בזמן מלחמת העולם השנייה, 1942
**סְטֶנְדֶּר** הוא שולחן קריאה שניתן להניח עליו דפים או ספר לשם קריאה או הרצאה. השימוש בסטנדר מקובל מאוד בבתי כנסת, בתי מדרש וישיבות, והוא עשוי לשמש גם נואמים, מרצים או דרשנים. לעיתים המשטח בראש הסטנדר הוא משופע. הסטנדר בנוי בדרך כלל כך שניתן להשתמש בו בעמידה או בישיבה (על ידי הטייתו), על פי נוחות המשתמש.

בימינו, ישנם סטנדרים שבהם ניתן לשנות ולכוונן את גובה המעמד או את זווית השיפוע כדי לאפשר קריאה תוך כדי עמידה מול קהל. השימוש בסטנדרים התרחב מהקשר דתי (בתי כנסת, ישיבות ואפילו בכנסיות) גם לאולמות הרצאה אקדמיים. לעיתים הסטנדר ישולב עם עזרים נוספים הנדרשים במהלך ההרצאה כמיקרופון, בקרה על מערכת האודיו או הווידאו באולם וכן חיבור לעמדת מחשב.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סטנדר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סטנדר** |

* אבישי אלבוים, על ה"סטנדר", 31 במאי 2018, בבלוג "עם הספר" של ספריית הרמב"ם
* סטנדר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

**סטנדר** בבית התפילה של קבל קולג' באוקספורד שבאנגליה, ממכללות אוניברסיטת אוקספורד.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4694911-2
* NARA: 10665308

 |
**סימה אלה** היא עיתונאית, יזמת ואשת עסקים.

ביוגרפיה
--------

סימה אלה נולדה וגדלה בירושלים. היא למדה בבית הספר היסודי "כצנלסון" של תנועת העבודה, וסיימה את תיכון "סליגסברג". את לימודיה במכללת קיי בבאר שבע, משם עברה להתגורר בתל אביב.

סימה אלה החלה את דרכה העיתונאית ב"ידיעות אחרונות". כתבתה הראשונה, אודות משפחת ליטווינסקי, אחת המשפחות העשירות בארץ בשנות ה-20 של המאה ה-20, התפרסמה במוסף "7 ימים". אלה עבדה בידיעות אחרונות 27 שנה, מהן הייתה כתבת חדשות, ערכה תחקירים, כתבת חינוך, כתבת מוסף סופשבוע '7 ימים' ולעמודי הפנים של העיתון "24 שעות".

במערכת העיתון הכירה את אהרון בכר ולשניים נולד בשנת 1983 בן, בועז בכר, סטרטאפיסט ומנהל בתחום ההי-טק. סימה אלה והבן בועז הצטרפו אל אהרון בכר, בשליחותו לניו יורק מטעם "ידיעות אחרונות", שם התגוררו במשך שלוש שנים. ביולי 1987, בשובם לארץ מניו יורק, נפטר אהרון בכר מדום לב.

סימה אלה שבה לעבודה בעיתון והתמקדה בכתיבה למגזין "זמנים מודרניים", בעריכתה של בלה אלמוג ואחר-כך בעריכתה של אורנה ננר. עבודתה כללה ראיונות, תחקירים, כתיבת דיוקנאות. היו לה גם שני מדורים אישיים. האחד עסק בביקורת תוכניות הילדים בטלוויזיה, והשני עסק בהמלצות על אירועים תרבותיים. עם הקמתו של מדור הבריאות בעיתון, הצטרפה לצוות הכותבים, שם היה לה, בין היתר, מדור ביקורת על מוצרי קוסמטיקה חדשים וביקורת על ציוד רפואי ביתי.

שימשה 20 שנה דירקטורית במפעל "אפיק" שברמת הגולן המייצר טונרים ומחסניות דיו למדפסות, לכספומטים ולקופות רושמות.

בשנת 2001 הקימה חברת סטארט-אפ טכנולוגית, "אנג'י (2001)", אותה ניהלה במשך חמש שנים.

בשנת 2007 הקימה הוצאה לאור שסיפקה לחברת "אל על" מדריכי נסיעות תחת השם "מה קורה", ושימשה גם כעורכת ראשית.

בשנת 2010 הקימה וניהלה את "מה הבעיה", המרכז לייעוץ פסיכולוגי בטלפון.

בפברואר 2013 הקימה את אתר החדשות "Jewish Business News", בו היא משמשת מנכ"ל ועורכת ראשית.

בנובמבר 2017 השיקה את Dear Lili - ייעוץ פסיכולוגי, משפחתי וזוגי אונליין.

קישורים חיצוניים
----------------

* סימה אלה, ברשת החברתית פייסבוק
* סימה אלה, ברשת החברתית פייסבוק
* סימה אלה, ברשת החברתית LinkedIn

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010685031305171
* LCCN: nr90023261
* WorldCat (עם LCCN): nr90-023261

 |
טבלת זיכרון בגן ד"ר עזרא קורין ברמת גן
**עזרא קורין** (16 בינואר 1908, י"ג בשבט תרס"ח – 22 במרץ 1976, כ' באדר ב' תשל"ו) היה רופא ופעיל חברתי ישראלי. חתן פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.

קורות חיים
----------

קורין נולד בבגדאד שבעיראק, בה למד בבית הספר של כל ישראל חברים. הוכשר באוניברסיטה האמריקנית בביירות כרופא אף אוזן גרון והתמחה בצרפת במחלות אף-אוזן-גרון ובמחלות עיניים. בשנת 1934 חזר לעיראק, הקים מרפאה פרטית בבגדאד ונבחר לוועד הקהילה היהודית בעיר. במסגרת פעילותו הציבורית נרתם למיגור תופעת הגרענת בקרב תלמידים בבתי הספר המצויים בפיקוח ועד הקהילה. הצלחתו הביאה לניסיון דומה מטעם ממשלת עיראק במוסדות החינוך בפיקוח המדינה. בעקבות התגברות התחרות במקצוע הרפואה היה נתון תחת איומים ופעל להעלאת משפחתו לישראל. לאחר תקופת התמחות נוספת באנגליה, עלה לישראל בעצמו בשנת 1951.

בישראל עבד כרופא בבית חולים תל השומר והרצה בנושא הפרעות בתקשורת באוניברסיטת תל אביב. קורין היה פעיל בחקר הגורמים לחירשות בקרב ילדים,. 

בשנת 1953 היה בין מייסדי "מיח"א - מחנכי ילדים חרשים-אילמים" לאזור תל אביב והמרכז והקדיש מזמנו ומתפקידו לשיקום ילדים בעלי ליקויי שמיעה. בתחילה הוא היה היועץ הרפואי של האגודה ובסוף שנות ה-50 היה יושב ראש האגודה. 

בין השנים 1971–1976 עמד בראש הקרן לקידום החינוך של יוצאי עיראק בישראל, וכן היה פעיל במסגרת ארגון "מפעל יהודי עיראק בישראל". בשנת 1955 מונה על ידי ראש הממשלה משה שרת לוועדה הציבורית לבירור בעיית הנכסים של עולי בבל.

בשנת 1965 זכה בפרס על שם ד"ר פליסקין בתחום בריאות הציבור. זכה גם בפרס יקיר העיר רמת גן. בשנת 1976 התבשר על זכייתו בפרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. נפטר בתל אביב מספר שבועות לפני הענקת הפרס. את הפרס קיבלה בשמו ביתו היחידה.

קורין התגורר בתל אביב, היה נשוי לאולגה ולהם בת אחת, ורה קורין שפיר.

על שמו רחוב בתל אביב וגן ציבורי ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* עזרא קורין, באתר בית מיחא

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  מדריך הרחובות של תל אביב-יפו
3. ↑  המוסד לילדים חרשים אלמים בת"א סובל מחוסר בנין, זמנים, 3 במאי 1955
4. ↑  אין דאגה מספקת לילדים חרשים־אילמים, למרחב, 3 במאי 1955
5. ↑  אנשים ומוסדות, דבר, 8 באפריל 1959
6. ↑  אודות הקרן לקידום החינוך של יוצאי עיראק בישראל באתרו של יהודה אסיא
7. ↑  הוקמה ועדה לבירור נכסי עולי בבל, חרות, 1 ביולי 1955
8. ↑  אברהם פלג, ד"ר עזרא קורין הרופא שלא זכה לקבל את הפרם, מעריב, 23 במרץ 1976
**רבי עזרא ב"ר יצחק חמווי - כבאז** (1875 - כ"ח בכסלו ה'תש"ו 3 בדצמבר 1945) היה רב, דיין, בעל תפילה, אב בית דין ארם צובא וראש קהילת יהודי חלב.

ביוגרפיה
--------

נולד בארם צובא, לרבי יצחק חמווי.

נודע כעילוי וכמתמיד גדול כבר בצעירותו, ולמד יחד עם חבריו רבי עזרא עבאדי-שעיו, ורבי משה עזרא מזרחי.

בשנת ה'תר"ן[דרושה הבהרה] התמנה לדיין בבית הדין בארם צובא, ושימש בתפקיד זה במשך ארבעים וחמש שנה, לצד הרב ישעיה דיין והרב שלמה צפדיה, הרב יעקב דוויק הכהן, הרב אליהו חמווי ועוד.

לימים מונה לראש הרבנים בארם צובא ולאב בית הדין, עד עזיבתו בשנת ה'תרצ"ה[דרושה הבהרה], אז מונה חברו הרב משה עזרא מזרחי תחתיו. רבי יעקב קצין משבחו כדיין מתון ושקול מאוד, ומעיד עליו כי קיים בעצמו "והוו מתונים בדין".

בשנת ה'תרצ"ה[דרושה הבהרה] עלה לארץ הקודש והתיישב בירושלים, ובאותו זמן ניטל מאור עיניו והוא התעוור. עם זאת, נותר צלול בדעתו עד יומו האחרון, ורבים מחכמי ירושלים היו באים לבקרו ומשתעשעים עמו בדברי תורה.

בנוסף לגדלותו התורנית, היה בקיא באקטואליה ובהוויות העולם, וניחן בחוש הומור שסייע לו לשמח אנשים, בייחוד חתנים וכלות במשתה נגינתם.

נודע כבעל תפילה ובעל קול ערב, ועסק גם בשירה ופיוט. לפיוט על מות שני בני אהרן ליהודי ארם צובא, הוסיף את הבית האחרון:

> *הַכּוֹכָבִים אִסְפוּ נָגְהָם / וְאוֹר הַחַמָּה נִכְחַד*
> 
> 
> *עַל דם שְׁנֵי אַחִים / שֶׁנִּשְׂרַף כְּאֶחָד*
> 
> 
> *הַבְּכוֹר נָדָב / וְאָבִיהוּ גַּם יַחַד*
> 
> 
> *וְיָמוּתוּ שְׁנֵי בְּנֵי אַהֲרֹן*
> 
> 

נפטר בירושלים בנר רביעי של חנוכה, כ"ח בכסלו ה'תש"ו - 3 בדצמבר 1945, ונטמן בהר הזיתים.

### חיבוריו

הותיר אחריו בארם צובא כתבים רבים בהלכה ובאגדה שרובם אבדו. חלק מהם הודפסו בספר "וישא יעקב" לחתנו רבי יעקב אלמליח, וכן הובאו מדבריו בשו"ת "ישא איש" לרבי יעקב אלישר, ובכתב העת המאסף מאת רבי בן ציון קואינקה.

### תלמידיו

* רבי מאיר נחמד
* רבי שלמה לאנייאדו
* רבי יהודה אצלאן עטיה
* רבי רפאל שלמה לאנייאדו

הערות שוליים
------------

1. 1 2  בן ציון לניאדו, **לקדושים אשר באר"ץ**, ה'תשס"ו, עמ' מ"ד
2. ↑  **בית הלל - גיליון ד'**, ה'תש"ס, עמ' 16
3. ↑  **אר"ץ זבת חלב**, ה'תשס"ו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 308278121
* WorldCat (עם VIAF): 308278121

 |
**פוואז בלקאסם אל-קרני** (בערבית: **فواز بلقاسم القرني** בתעתיק: **פואז בלקאסם אלקרני**; נולד ב-2 באפריל 1992 בג'דה שבערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת השוער בקבוצת א-שבאב מליגת העל הסעודית ובנבחרת ערב הסעודית.

קריירת מועדונים
---------------

אל-קרני גדל במחלקת הנוער של אל-איתיחאד. הוא ערך 113 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הסעודית.

ב-24 ביולי 2021 חתם אל-קרני על חוזה לשלוש עונות בא-שבאב מליגת העל הסעודית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-9 בספטמבר 2013 ערך אל-קרני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית, בהפסד 1–3 לנבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות.

תארים
-----

אל-איתיחאד
* גביע המלך הסעודי (2): 2013, 2018
* גביע יורש העצר הסעודי (1): 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  فواز القرني حارساً لمرمى الشباب באתר אל-ערביה, 24 ביולי 2021 (בערבית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פוואז אל-קרני"**.
**סימבוספונדילוס** (שם מדעי: *Cymbospondylus*; מילולית: "שדרת ספינה") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת האיכתיוזאוריה ששחה בימי הטריאס לפני 240-210 מיליון שנה.

מאפיינים
--------

היצור היה מהגדולים שבאיכתיוזאורים והגיע לאורך 6 עד 10 מטרים. בניגוד לרוב האיכתיוזאורים לא היה לו סנפיר גבי גבוה, המזכיר סנפיר דולפין, אלא גוף מוארך עם גב נמוך וסנפירים קצרים. הזנב גם היה חסר אונות, והיצור היה גמיש בצורתו. הלסתות הזכירו את קרוביו ונועדו לתפיסת דגים ורכיכות קדומות כמו אמוניטים ובלמניטים.

יצור זה כנראה צד במים עמוקים בבגרותו והגיע למים רדודים יותר רק לעיתים נדירות או כשהיה טרף שופע. הוא ילד ולדות חיים ולא הטיל ביצים. לבוגרים לא היו כנראה טורפים יותר גדולים.

במראהו הוא הזכיר מאוד את התלאטוארכון, אשר חי באותו אזור והיה טורף חזק של זוחלי ים אחרים או דגים.

בתרבות
------

זוחל ימי זה הופיע בסדרה מפלצות ים ובמשחק פארק היורה 3: בניית פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סימבוספונדילוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |