הקפות הושענא רבה בבית הכנסת החורבה בירושלים
**הוֹשַׁעְנָא רַבָּה** (בארמית: **הושענא רבא**; בעברית: **הושענא הגדול**) הוא כינויו של היום השביעי והאחרון של חג סוכות, היום השישי של חול המועד סוכות, שחל בכ"א בתשרי, יום לפני שמיני עצרת. יום זה היה שיאה של מצוות ערבה בבית המקדש, ונהגו לזקוף בו את הערבות על המזבח אפילו אם חל בשבת. כיום נותר לכך זכר במנהג חיבוט ערבה הייחודי ליום זה. ביום זה נהוג לומר פיוטי הושענות רבים יותר מבשאר ששת ימי החג, ומכאן שמו.

הושענא רבה הוא היום האחרון של חג הסוכות וביום שאחריו מתקיים חג שמיני עצרת, שהוא יום טוב.

מקורות לכינוי היום
------------------

לראשונה מוזכר השם "הושענא רבה" ליום האחרון של חג הסוכות במדרש שוחר טוב מזמור יז.

### משמעויות השם

ישנם מספר רמזים לשם "**הושענא רבה**" בנוסף להסבר המקובל המבוסס על ריבוי פיוטי הושענות:

1. זהו היום העשרים ושישה לאחר יום בריאת העולם, כמניין שם הוי"ה שנקרא שם רבה.
2. זהו יום נ"א (51) לימים שניתנו לעם ישראל בחסד לעשות תשובה המתקבלת ברצון (החל מראש חודש אלול), ולכן מבקשים הושע-נא, כלומר מבקשים מהקב"ה להושיע את יום נ"א זה, שהוא יום רבא (גדול), שכן הוא אחרון וחותם את ימי התשובה.

### שמות נוספים

לחג שמות נוספים המופיעים במקורות ישראל הקדומים:

* **יום שביעי של ערבה** - על שם מנהג הערבות ביום זה.
* **יום חיבוט חריות** - על שם חריות (ענפי) הדקל שהיו מביאים לבית המקדש ביום זה, לדעת רבי יוחנן בן ברוקה.
* **יום חותם** - יום גמר חיתום הדין. בראש השנה וביום הכיפורים כל באי עולם נידונים כל אחד לעצמו, ובחג הסוכות העולם כולו נידון על המים (כמה גשמים ירדו) ועל ברכת הפירות והתבואות. יום זה, שהוא יומו השביעי של החג, הוא יום החיתום האחרון של דין זה. הואיל וחיי האדם תלויים במים - דומה הושענא רבה במקצת ליום כיפור, ומרבים בו בתפילה ובתשובה כעין יום כיפור.

מצוות ערבה בהושענא רבה
----------------------

 ערך מורחב – **מצוות ערבה במקדש**  

בזמן שבית המקדש היה קיים, העמידו לצד המזבח בעזרה (בחזית בית המקדש) ערבות כשראשיהן כפופים על גבי המזבח (גובה המזבח היה 10 אמות, ואת הערבות היו מניחים על היסוד ומשם עד גג המזבח לא כולל הקרנות היה 8 אמות ועל כן היו הערבות צריכות להיות בנות 11 אמה כדי שיעלו מעל המזבח, 10 אמות בגובה ועוד אמה אחת יהיו גוחות (=מוטות) על המזבח מלמעלה), והכהנים היו מקיפים את המזבח בכל יום מימי הסוכות. בהושענא רבה היו מקיפים את המזבח שבע פעמים, כמתואר במשנה:

> 
> מצוות ערבה כיצד? מקום היה למטה מירושלים ונקרא מוצא, יורדין לשם ומלקטין משם מורביות של ערבה, ובאין וזוקפין אותן בצדי המזבח וראשיהן כפופין על גבי המזבח... בכל יום מקיפין את המזבח פעם אחת, ואומרים אנא ה' הושיעה נא אנא ה' הצליחה נא - **ואותו היום** מקיפין את המזבח שבע פעמים.
> 
> 
> 
> 

כזכר למנהגי היום מתקופת בית המקדש נהוג אף היום להקיף שבע פעמים את בימת בית הכנסת עם ארבעת המינים, תוך כדי אמירת פיוטי הושענות.

בגמרא נחלקו אם זקיפת הערבות במקדש היא הלכה למשה מסיני, או לדעת אבא שאול ניתן ללמוד זאת מהמילים "ערבי נחל" - שתי ערבות, אחת למקדש ואחת ללולב. זקיפת הערבה הייתה דוחה את השבת במקדש רק ביום השביעי של חג הסוכות. הבייתוסים התנגדו וניסו למנוע זאת. נטילת הערבה מחוץ לבית המקדש (בגבולין) היא מנהג שהנהיגו הנביאים מתקופת בית שני, ואינה דוחה שבת. דבר זה הביא לארגון מחדש של לוח השנה העברי כך שהושענא רבה לא יחול בשבת.

מנהגי הושענא רבה
----------------

### תיקון ליל הושענא רבה

 ערך מורחב – **תיקון ליל הושענא רבה**  

בליל הושענא רבה נוהגים רבים להישאר ערים כל הלילה ולהקדיש אותו ללימוד תורה מתוך סידורים של "תיקון ליל הושענא רבה" או לימוד תורה על פי בחירה אישית של הלומד. מקובל לקרוא בספר דברים, ולאחריו לומר תהלים, מפני שכתיבת ספר תהלים מיוחסת לדוד המלך (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ד, עמוד ב'), והוא גם האושפיז ביום הושענא רבה. יש שנהגו לשלב בקריאת התהלים אמירת קטעי סליחות, קבלת עול מלכות שמים, והזכרת י"ג מידות.

### חיבוט ערבות

מכירת ערבות למנהג חיבוט ערבה בשכונת קראון הייטס בברוקלין שבניו יורק
 ערך מורחב – **חיבוט ערבות**  

לזכר מצוות ערבה במקדש, נוהגים לקחת 5 ערבות אגודות ולחבוט אותן בקרקע 5 פעמים. מנהג זה הוא מנהג נביאים. יש הסוברים שיש להקפיד לחבוט בקרקע שאינה מרוצפת ויש שאין מקפידים על כך. ההקפדה על המספר 5 (5 ערבות ו-5 חבטות) היא מאוחרת ולפי הקבלה, ויש שאין מקפידים עליה.

לפי מנהג אשכנז לאחר הפיוט "תענה אמונים, שופכים לב כמים, והושיעה נא" נוהגים להניח את ארבעת המינים, לקחת 5 ערבות אגודות, איתן ממשיכים לומר כמה פיוטי תפילה על הגשם, ובסיום חובטים את הערבות בקרקע 5 פעמים.

על פי מנהג הספרדים חובטים בערבה רק לאחר סיום אמירת כל פיוטי ההושענות, אך יש נוהגים ממש לאחר סיום תפילת מוסף. בכמה קהילות ספרדיות אומרים לאחר חבטת ערבה את תפלת נשמת כל חי.

### הקפת הר הזיתים

 ערך מורחב – **מעמד הר הזיתים**  

בזמן הגאונים היה נהוג בארץ ישראל לעלות לירושלים בהושענא רבה, ולערוך שבע הקפות סביב אבן מסוימת על הר הזיתים, שסימלה את המזבח החרב שאין אפשרות להקיף אותו כפי שנהגו בימי בית המקדש. המעמד בהר הזיתים נחשב למעמד רשמי של ההנהגה היהודית בארץ ישראל, ובני ישיבת ארץ ישראל היו מכריזים לאחר מכן על ההר על קביעת לוח השנה והמועדים לשנה הקרובה, וכן על חרמות, נידויים או מינויים חדשים. אל המעמד היו מגיעים גם עולי רגל מבבל לירושלים. יש הסוברים שמנהג זה הוא ראשיתו של מסגד כנסיית העלייה, שבמרכזו סלע שקודש על ידי הנוצרים.[דרוש מקור]

### מנהגים נוספים

* **התרת אגד הלולב** - בששת הימים הראשונים של חג הסוכות נוהגים לאגוד יחדיו שלושה מארבעת המינים: הלולב, ההדסים והערבות. מעבר לכך, אף את הלולב בפני עצמו אוגדים לאורכו, ומנהגים שונים בדבר. ביום הושענא רבה נוהגים להתיר את האגד של הלולב עצמו.
* **ברכת 'פתקא טבא'** - אצל יהודי אשכנז מברכים איש את רעהו בברכת 'פתקא טבא', או ביידיש 'א גוט קוויטל' - שפירושה 'פתק טוב', לפי שביום זה הקב"ה כביכול מוסר ביד השליחים את הפתקים עם גזר הדין, שעוד ניתן לשנותו לטובה עד החתימה ביום זה.
* **פרידה מן הסוכה** - לקראת צאת החג נפרדים מן הסוכה בסעודה קלה. בסידורים מופיע נוסח לאמירה בשעת היציאה מן הסוכה. בחוץ לארץ נהגו להיפרד מן הסוכה למחרת הושענא רבה, בשמיני עצרת.
* **קרעפלאך** - יש מנהג לאכול קרעפלאך בסעודת היום.

מנהג הצל
--------

מנהג הצל או מנהג הצללים הוא טקס עתיק ושנוי במחלוקת שהיה נהוג לעשותו בליל הושענא רבה. מי שמבצע טקס זה יוצא אחר חצות הלילה אל מקום כלשהו המואר על ידי אור הירח בלבד ושם המבצע מסיר את כל מלבושיו ומביט בצל שמטיל גופו הערום באור הירח. מראה הצל בעת ביצוע הטקס מהווה מעין אינדיקציה לגורלו של האדם באותה השנה ולכן מי שנוהג לבצע את הטקס מקפיד להביט בצילו של כל איבר, כדי לראות שלא צפויה לו פגיעה.

תיקון ליל הושענא רבה, משלים את מנהג הצל, כי התיקון בא כדי לפתור בעיות שמתגלות בצל בעת הטקס.

### מקורות המנהג

לקיומו ושכיחותו של מנהג זה ישנן עדויות ורמזים כבר אצל בעלי הסוד והמקובלים הראשונים: רבי מנחם מריקנאטי, ר' אלעזר מוורמס - בעל ספר "הרוקח" ובראשונים רבים נוספים:

וכך כותב ר' אהרן מלוניל: 

> 
> ונהגו ביום השביעי שהוא יום ערבה הרבה בני אדם לקום קודם היום ומסתכלים אם יראו צל ראשם באור הלבנה"
> 
> 
> 
> 

 הוא אף מוסיף כי בידו מסורת מפי ר' אלעזר מוורמס ותלמידיו: "כי המנהג שלהם שכורכין עצמן בסדין ויוצאין למקום שמגיע אור הלבנה ופושטין מעליהם הסדין ונשארו ערומים ופושטין אבריהם ואצבעותיהם".  

המנהג היה לעמוד לאור הלבנה בלבד ולבחון את צל האדם. אם לדמות הצללית חסר איבר כלשהו - אות הדבר לגזר הדין הנחתם על אותו אדם בשנה זו.  

"ואל יהא צל אצבע קל בעיניך, כי אם יחסר צל אחד מאצבעותיו – סימן לאחד מקרוביו, ויד ימין – סימן לבניו הזכרים ויד שמאל – לנקבות, והאצבעות יש מהם גדולים ויש מהם קטנים."
כמו כן כתוב בספר הזוהר

> 
> וּבְאוֹתוֹ לַיְלָה שֶׁל חַג הָאַחֲרוֹן, הַמַּלְאָכִים הַמַּעֲנִישִׁים מְזֻמָּנִים, וְנוֹטְלִים אֶת הַפְּתָקִים. וְאַחַר שֶׁנָּטְלוּ אוֹתָם, מָעֳבָרִים הַצְּלָמִים, וְלֹא נִמְצָאִים [ואם נמצאים פגומים, יעבר עליו מחלות וכו'] בָּהֶם יָדַיִם. וְאִם נִמְצָאִים בָּהֶם יָדַיִם - דִּין גָּרוּעַ, אוֹ יַעֲבֹר עָלָיו דִּין שֶׁל מַחֲלוֹת רָעוֹת בַּפְּגָם שֶׁלָּהֶם, וַהֲרֵי בֵּאַרְנוּ אֶת זֶה. וּבְסִפְרִי הַקַּדְמוֹנִים אוֹמְרִים יוֹתֵר, כְּשֶׁהָרֹאשׁ נִגְרָע וְיִמָּצֵא הַגּוּף - בְּנוֹ אוֹ אִשְׁתּוֹ יִמָּצְאוּ, וְהוּא יִסְתַּלֵּק. וְזֶה מְדֻבָּר כְּשֶׁלֹּא חָזַר כָּל אוֹתוֹ זְמַן בִּתְשׁוּבָה. אֲבָל אִם חָזַר, טַעַם הַמָּוֶת יִטְעַם וְיִתְרַפֵּא.וְאִם הַגּוּף לֹא נִרְאֶה וְיִמָּצֵא הָרֹאשׁ - הֵם מִסְתַּלְּקִים וְהוּא מִתְקַיֵּם, וְזֶה מְדֻבָּר כְּשֶׁבְּנוֹ הַקָּטָן בִּרְשׁוּתוֹ. וְאִם יָדָיו פְּגוּמִים, מַעֲשֵׂה יָדָיו פְּגוּמִים, רַגְלָיו - מַחֲלוֹת רוֹדְפוֹת אוֹתוֹ. בּוֹרֵחַ הַצֶּלֶם וְחוֹזֵר, בּוֹרֵחַ וְחוֹזֵר, עָלָיו כָּתוּב (דברים כח) בַּבֹּקֶר תֹּאמַר מִי יִתֵּן עֶרֶב. וְזֶה כְּשֶׁהַלְּבָנָה מְאִירָה וְהַלַּיְלָה מְתֻקָּן בְּאוֹר.
> 
> 
> 
> 

בפירושו של הרמב"ן לפסוק "סר צלם מעליהם" (ספר במדבר, פרק י"ד, פסוק ט') מוזכר עניין זה:

> 
> יתכן שירמוז הכתוב למה שנודע כי בליל החותם לא יהיה צל לראש האיש אשר ימות בשנה ההיא
> 
> 
> 
> 

### הסתייגותם של חכמי ישראל

רבים מהראשונים שהזכירו מנהג זה, הוסיפו הסתייגות ממנו בצידו: בשולחן ערוך נכתב בהגהותיו של ר' משה איסרליש: "כתבו הראשונים ז"ל שיש סימן בצל הלבנה בליל הושענא רבה מה שיקרה לו או לקרוביו באותה השנה ויש מי שכתב שאין לדקדק בזה כדי שלא ליתרע מזליה גם כי רבים אינם מבינים העניין על בוריו, ויותר טוב להיות תמים ולא לחקור עתידות". האבודרהם בתפילת סוכות מסיים את דבריו אודות המנהג: "מכאן אני אומר שאין ראוי לנהוג מנהג זה".
בעל ערוך השולחן מוסיף: "ובאמת חלילה לעמנו בני ישראל להביט על עניינים כאלו, וברגע אחד כששב בתשובה נתהפך מרע לטוב, ואין לנו רק לישא עינינו אל אבינו שבשמים".

תפילות בהושענא רבה
------------------

התפילה בהושענא רבה מורחבת יותר מתפילת חול המועד הרגילה וכוללת הוספות בזיקה לתפילות שבתות וימים טובים, ובעיקר בזיקה לתפילות הימים הנוראים. נוהגים להקיף את הבמה שבע פעמים ולומר את ההושענות המיוחדות ליום זה.

**בקהילות אשכנז הזרחי** נהוג כי שליח הציבור לובש קיטל, אומרים את פסוקי דזמרא בנוסח המורחב של שבתות וחגים (אך לא אומרים נשמת כל חי) ובניגון של ימים נוראים. על פי קבלת האר"י, אומרים את מזמור ק"ל אחרי ברכת ישתבח (כמו בעשרת ימי תשובה). בעת פתיחת ארון הקודש נאמר נוסח 'אין כמוך' ('אתה הראת' לפי נוסח החסידים) כבשבת, אומרים את פסוקי י"ג מידות הרחמים (ואת התפילה שלאחריהם כבימים נוראים), 'שמע ישראל' ו'אחד אלוהינו', ובתפילת מוסף נאמרת קדושה מורחבת. בעבר היו שנהגו לומר סליחות לפני התפילה. לא כל מנהגים אלו נתקבלו בכל קהילות אשכנז, ויש קהילות הנוהגות רק חלק מהם או אף אחד מהם.

**בקהילות ספרד** מוסיפים "ה' הוא האלהים ה' הוא האלוהים" אחרי מזמור ק"ג ולפני אמירת ה' מלך של פסוקי דזמרא כמו בימים נוראים (אך לא מרחיבים את פסוקי דזמרא). יש אומרים את מזמור ק"ל אחרי ברכת ישתבח (יש נוהגים לומר גם נשמת כל חי לפני כן). בהושענות אומרים קטעי סליחות (בעבר נהגו לומר בין ההושענות את י"ג מידות הרחמים, אך כיום מקובל לדלגן, בעקבות דברי האר"י), ובסיומן יש נוהגים לומר קדיש תענו ותעתרו ויש אף שתוקעים בשופר.

מנהג ייחודי שהיה נהוג בכמה קהילות רומניוטיות ובחלק מקהילות נוסח צרפת הוא לומר בתפילת מוסף את ההוספות של עשרת ימי תשובה ("זכרנו לחיים" בברכת אבות, וכו') ותפילת אבינו מלכנו, ישנן קהילות של איטלקים הממשיכות את מנהג אמירת אבינו מלכנו גם היום, וחלקן אף מוסיפות בתפילת מוסף את הפיוט ונתנה תוקף.

קיימות עדויות לפיהן במהלך התכנסויות ליל הושענא רבה בבתי הכנסת, נערכו במאות ה-17 וה-18 בקרב יהדות איטליה הצגות מוזיקליות. קהילת יהודי ונציה וקהילת יהודי קזאלה מונפרטו הצטיינו בהלחנה מיוחדת לקטעי שירה ולמופעי תיאטרון ואופרה על נושאים הקשורים לחג.

הושענא רבה במחשבת הקבלה
-----------------------

בספרות הקבלה הושענא רבה נחשב יום המסוגל להגן על ישראל ולהצילם מאויביהם. הוא גם היום בו על פי המסורת עתידה להיות מלחמת גוג ומגוג.

אחת מנבואותיו של חגי הנביא (ספר חגי, פרק ב', פסוקים א'–ט') נאמרה לו "בשביעי בעשרים ואחד לחודש", כלומר - בכ"א תשרי, הוא יום הושענא רבה. ייתכן ויש לכך קשר[דרוש מקור] למסורת המוזכרת בתלמוד לפיה מנהג חיבוט הערבות הנהוג ביום זה הוא "מנהג נביאים" או "יסוד נביאים", ולפי רש"י בפירושו במקום, הכוונה לחגי, זכריה ומלאכי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הוֹשַׁעְנָא רַבָּה (רַבָּא)** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **סדר הושענא רבה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הושענא רבה** |

* הלכות הושענא רבה בקיצור שולחן ערוך
* מאמר עניין בדיקת הצל בליל הושענא רבה, מתוך "שמעתי", הרב יהודה לייב הלוי אשלג
* הושענות, הושענה רבה, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
* בצלאל לנדוי, ‏הושענא רבה, באתר "דעת"
* הושענא רבה באתר הספרייה הלאומית
* חן מלול, מדוע לאיש בציור אין ראש ואיך זה קשור לחג הסוכות?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 01.10.2017
* מידע על הושענא רבה בקטלוג הספרייה הלאומית
* הערך "הושענא רבה", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
* מאמרים בנושא הושענא רבה, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי רבינו בחיי, פרשת וזאת הברכה
2. ↑  על פי בן איש חי הלכות, שנה ראשונה פרשת וזאת הברכה
3. ↑  משנה מסכת סוכה, ד, ו
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ג, עמוד ב'.
5. ↑  תלמוד ירושלמי, מסכת סוכה, פרק ד', הלכה א'.
6. ↑  "מפני שהיא אושפיזא של דוד המלך, והוא היה ניעור ולא היה ישן, רק שיתין נשמי, ואמר שירות ותשבחות, לכן אנו מעוררים מדה שלו" (רבי משה בן מכיר, **סדר היום**).
7. ↑  יוסף יהלום, משורר מנהיג בארץ ישראל הפאטמית: שמואל בן הושענא, קתדרה 149.
8. ↑  ספר חסידים בשם רב האי גאון
9. ↑  ראו שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרנ"א, סעיף א' ומשנה ברורה, סימן תרנ"א, סעיף קטן י"ד.
10. ↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרס"ד, סעיף א'.
11. ↑  "The Shul Chronicles". *Ami Magazine* (356): 138–139. 21 פבר' 2018. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
12. ↑  משה ניסנבוים, המנהג הקבלי הסודי שיכריע אם תחיו, באתר ישראל היום, 22 בספטמבר 2018
13. ↑  ראו ספר קריאי מועד בהקדמה למשנה תורה
14. ↑  פרשת ויחי דף ר"כ
15. ↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרס"ד, סעיף א'
16. ↑  אריכות דברים אודות המנהג ניתן למצוא בספר "מעגלי הנגלה והנסתר" – מאת י. וינשטוק, הוצאת "מוסד הרב קוק", ירושלים, תש"ל, בעמודים 249-270.
17. ↑  ראו בערך סליחות במועדים אחרים
18. ↑  על פי רוב, מנהגים אלו נתקבלו בקהילות אשכנז המזרחיות, ואילו בקהילות אשכנז המערביות יותר הסתייגו מהם. ראו לדוגמה בסדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, עמ' 61, שכתב שמוסיפים את המזמורים בפסוקי דזמרא 'בפולין וק"ק אשכנז'.
19. ↑  דניאל גולדשמידט, "על מחזור רומניא ומנהגו" בתוך: מחקרי תפילה ופיוט, עמוד 151, ירושלים, תש"ם. וראו גם מחזור רומניא, ויניציאה רפ"ג, דף תח ע"א.
20. ↑  הלל משה סירמניטה ואנג'לו מרדכי פיאטילי, מחזור לסוכות ולשמיני עצרת ושמחת תורה כמנהג בני רומא, ירושלים תשע"ה, עמ' 95.
21. ↑  ישראל אדלר, קנטטה עברית בדו-שיח, בתוך סקירת האנתולוגיה **מוזיקה לבית הכנסת בתקופת הבארוק I**, באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית.
22. ↑  ישראל אדלר, סימפוניה-פתיחה בסול מז'ור, בתוך סקירת האנתולוגיה **מוזיקה לבית הכנסת בתקופת הבארוק II - יונה בחגוי הסלע**, באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית.
23. ↑  פרי עץ חיים, שער הלולב, פרק ה; עטרת ישועה, לר' צבי הירש מז'יקוב, פרשת לך לך; לקוטי תורה, פרשת שמות, כמובא בבאר משה, לאדמו"ר מאוז'רוב, שמות, עמ' צח-צט.
24. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה דף מד.

| סוכות |
| --- |
| מהלך החג | יום טוב ראשון • חול המועד סוכות • הושענא רבה • שמיני עצרת/שמחת תורה |  |
| סוכה | סכך • אכילה בסוכה • שינה בסוכה • ברכת לישב בסוכה • אושפיזין • מצטער פטור מן הסוכה • תשבו כעין תדורו • מעמיד • דופן עקומה • הלכות סוכה |
| ארבעת המינים | אתרוג, לולב, הדס וערבה • הלכות ארבעת המינים • קוישיקלך |
| מנהגים | הושענות • הקפות • חיבוט ערבה • זכר לשמחת בית השואבה • תיקון ליל הושענא רבה |
| מצוות הנוהגות בזמן בית המקדש | מצוות ערבה במקדש • הקפת המזבח • ניסוך המים • שמחת בית השואבה • הקהל • שמחת הרגלים |
| שמיני עצרת ושמחת תורה | תפילת הגשם • וזאת הברכה • דגל שמחת תורה • הקפות בשמחת תורה • הקפות שניות |
| תפילות ופיוטים | פיוטי הושענות (כהושעת אלים) • פיוטי הגשם (אף ברי · זכור אב · שפעת רביבים) • מפי אל • סוכה ולולב לעם סגולה • משה אמת |
| שונות | שמחת הרגלים • מסכת סוכה • שלומית בונה סוכה • סהרנה |
| חגי ישראל ומועדיו • שלוש הרגלים |

| חגי ישראל ומועדיו |
| --- |
| חגים מהתורה | ראש השנה • יום הכיפורים • סוכות • שמיני עצרת • ערב פסח • פסח • שביעי של פסח • פסח שני • שבועות • חול המועד |  |
| חגים מדרבנן או מסורת | אסרו חג • הושענא רבה • שמחת תורה • חנוכה • ט"ו בשבט • פורים • ל"ג בעומר • ט"ו באב |
| ימים מיוחדים | שבת • ראש חודש • חודש אלול • עשרת ימי תשובה • פורים קטן • ראש השנה למלכים ולרגלים • ספירת העומר • בין המצרים |
| תעניות חובה | צום גדליה • עשרה בטבת • תענית אסתר • י"ז בתמוז • תשעה באב |
| תעניות אחרות | יום כיפור קטן • תענית בכורות • כ' בסיוון • שובבי"ם • תענית בה"ב • תעניות גשמים • ז' באדר |
| שבתות מיוחדות | שבת מברכים • שבת שובה • שבת שירה • שבת שקלים • שבת זכור • שבת פרה • שבת החודש • שבת הגדול • שבת חזון • שבת נחמו |
| מדינת ישראל | 

|  |  |
| --- | --- |
| חגים לאומיים ממלכתיים | יום העצמאות • יום ירושלים |
| ימי זיכרון ממלכתיים | יום הזיכרון לשואה ולגבורה • יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל • יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע • יום הזיכרון ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל • יום גירוש היהודים מארצות ערב |

 |
| מועדי עדות | יום שמחת כהן • סיגד • י"ט כסלו • פורים שני • בסיסה • סהרנה • מימונה • תענית כ' בסיוון |
| פורטל שבת ומועדי ישראל |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.