recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אוֹבֶּרְאָמֶרְגאוּ** (גרמנית: Oberammergau, מילולית: אזור האמר העליון) היא עיירה במדינת בוואריה שבגרמניה, במחוז גרמיש-פרטנקירשן. העיירה נמצאת בעמק נהר האמר, ואוכלוסייתה מונה 5,364 תושבים (נכון ל-2005). אובראמרגאו ידועה במיוחד בשל קרבתה לטירת לינדרהוף; בשל בית הספר של נאט"ו בעיירה ובשל מחזות הפסיון המועלים בה. העיירה גם ידועה בשל ציורי הקיר על חזיתות הבתים, בסגנון 'חיקוי המציאות' האופייני לבוואריה עילית. ציורים מסוג זה מתקופת הבארוק נמצאים למשל על בית מוסלדומה (Mußldomahaus) ועל בית פילאטוס (Pilatus-Haus).

מחזות הפסיון באובראמרגאו
------------------------

מחזה הפסיון באובראמרגאו הוא מחזה הפסיון הגדול והמפורסם ביותר. מסורת העלאתו החלה במאה ה-17, לאחר שתושבי העיירה ניצלו ממגפת דבר והחליטו להעלות את מחזה הפסיון פעם בעשור. המחזה הועלה לראשונה ב-1634, ומאז, הוא מועלה בשנות עשור "עגולות", למעט חריגה בשנת 1984, שבה הועלה במיוחד לרגל יובל ה-350 שנים להעלאתו לראשונה. המחזה הועלה לאחרונה בשנת 2010 וצפוי לעלות שוב בשנת 2020.

אורך המחזה שבע שעות ומשתתפים בו כ-2,500 אנשים: שחקנים, זמרים, נגנים, תפאורנים, סדרנים וכיוצא בזה, שכולם תושבי העיירה, מתוך כ-6000 התושבים. כל ילד בעיירה גדל על במת התיאטרון, וכישוריו, באשר הם, זוכים לפיתוח במהלך כל חייו. יש תפקידים מסוימים במחזה שעוברים בירושה מאב לבן ומאם לבת. זוהי הפקת ענק מרשימה. במספר חודשים בהם מוצג המחזה צופים בו כחצי מיליון איש, המגיעים לאוברמרגאו מכל רחבי העולם הנוצרי. 

הטקסט של הפסיון של אובראמרגאו היה רווי בעבר אנטישמיות נוצרית. עם עלייתה של האנטישמיות במאה ה-19, החריפו הבמאים את המוטיבים האנטישמיים בדמויות היהודים. אדולף היטלר הגיע פעמיים לצפות במחזה: ב-1930 וב-1934. ב-1934 הגיעו בעידודה של התעמולה הנאצית כ-400,000 איש לצפות במחזה האנטישמי, לאחר שהכרטיסים הוזלו לחצי מחיר, ומחירי הרכבות בגרמניה היו בעלות מינימלית. בעקבות החלטת ועידת הוותיקן השנייה בשנת 1965 על שינוי היחס ליהודים, החלו הארגונים היהודיים השונים להרים קול צעקה בדרישה לשינוי הטקסטים במחזה ופנו בעניין זה לכנסייה, לגרמניה ולתקשורת. לקראת מופע המילניום של מחזה הפסיון של אוברמרגאו בשנת 2000 הגיעה הליגה נגד השמצה להידברות עם מארגני המחזה על שיכתוב קטעים ממנו למיתון הטונים האנטי-יהודיים שבו. בהפקות האחרונות ניתן לראות במחזה טליתות, כיפות ומנורת שבעת קנים, ומושמעים בו קידוש ושמע ישראל בעברית.

 

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל גרמניה** |

בימת הפסיון באובראמרגאו בשנת 2000
מתוך הפסיון באובראמרגאו בשנת 1900

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אובראמרגאו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אובראמרגאו

הערות שוליים
------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539026305171
* GND: 4042879-5
* LCCN: n84154173
* MusicBrainz: 25b80a81-a69f-4493-b9e7-3e70c2307f87
* NARA: 10044970
* NKC: ge293071
* VIAF: 145470111
* WorldCat: lccn-n84154173

 |



1. ↑  יסכה הרני, מחזה הפסיון באובראמרגאו - סיפורה של ההצגה המוזרה בתבל, באתר "הבשורה" - ניוזלטר מאת יסכה הרני, ‏ספטמבר 2019
ויליאם האסלטין, לאגו מג'ורה
**ויליאם סטנלי האסלטין** ( **William Stanley Haseltine**;‏ 11 ביוני 1835 – 3 בפברואר 1900) היה צייר אמריקני שהיה קשור לבית הספר לציור בדיסלדורף, לאסכולת נהר ההדסון.

ביוגרפיה
--------

נולד בפילדלפיה לג'ון האסלטין, איש עסקים מצליח, ואליזבת שין האסלטין, ציירת נוף חובבת, האסלטין למד באוניברסיטת פנסילבניה ואחר כך באוניברסיטת הרווארד, שם קיבל תואר בשנת 1854.

האסלטין הציג לראשונה את ציוריו בשנת 1855 באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, לאחר מכן הפליג לאירופה, והצטרף למושבה של ציירים אמריקאים שלמדו בדיסלדורף, ואז נסע במעלה הריין לשווייץ ולאיטליה. בסוף 1857 התיישב ברומא, ובחודשים שלאחר מכן ביצע טיולים רבים כדי לצייר את הנוף סביב רומא וקאפרי.

ויליאם האסלטין, מפלי מים
בשנת 1858 חזר האסלטין לפילדלפיה, ובסוף 1859 התקין סטודיו ברחוב העשירי בעיר ניו יורק, אז מקום מרכזי לציירי נוף אמריקאים. אף שרבים מציוריו מהתקופה הזאת קשורים לסיוריו האירופיים, האסלטין החל גם לצייר את חוף האוקיינוס של ניו אינגלנד, ובמיוחד חופי הים הסלעיים של נאראוונט, רוד איילנד, נהנט, מסצ'וסטס ומיין. הדיוק בו צייר את הנופים הללו זכה לשבחים ביקורתיים, והאסלטין נבחר כחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1860, ואקדמאי מלא בשנת 1861.

בשנת 1864 נפטרה אשתו של האסלטין בזמן הלידה. הוא הקדיש זמן לאימוני אחיינו, האוורד ראסל באטלר, עד שהתחתן עם הלן מרשל בשנת 1866 ועבר להתגורר באירופה. בתחילה שקלה המשפחה להתיישב בפריז, אך בשנת 1867 הם עברו לרומא, אשר תשמש לאחר מכן כביתו של האסלטין ונקודת המוצא ממנו יוכל להציג ציורים של הנוף האירופי. בעוד שציוריו של קאפרי וסיציליה יתבררו כמבוקשים בקרב תיירים אמריקאים מבקרים, האסלטין גם טייל וצייר בצרפת, בלגיה והולנד, בבוואריה ובטירול בשנות השמונים של המאה ה-19. בשנותיו המאוחרות הוא חזר מדי פעם לארצות הברית, ועשה טיול אחרון למערב בשנת 1899.

האסלטין נפטר מדלקת ריאות ברומא בשנת 1900. הוא קבור בבית העלמין הפרוטסטנטי ברומא.

בנו הרברט שבלייה האסלטין הפך לאחד מפסלי החיות המפורסמים ביותר, בעיקר סוסים. כמה מהעבודות המפורסמות ביותר שלו נעשו עבור לקוחות כמו ברברה האטון וגיא דה רוטשילד.

ויליאם האסלטין, חוף סלעי
בתו של ויליאם, מילדרד (מילי), גם היא הייתה אמנית, התחתנה עם נסיך רומאי בשנת 1904.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם סטנלי האסלטין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  William Stanley Haseltine (1835-1900): Drawings of a Painter; essay by John Wilmerding, www.tfaoi.com
2. ↑  Simpson, Marc, et al. *Expressions of Place: The Art of William Stanley Haseltine*. The Fine Arts Museums of San Francisco, 1992

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274067905171
* GND: 119129086
* ISNI: 0000 0000 8121 8255
* LCCN: n85141191
* RKD: 36371
* SNAC: w60615h2
* SUDOC: 203845439
* ULAN: 500006808
* VIAF: 42641268
* WorldCat: lccn-n85141191

 |
סר **אדוארד דניס בלנדל** (באנגלית: **Edward Denis Blundell**;‏ 29 במאי 1907 – 24 בספטמבר 1984) היה המושל הכללי של ניו זילנד בין השנים 1972 – 1977.

ראשית חייו
----------

דניס בלנדל נולד בולינגטון, בירת ניו זילנד כבנו של הנרי פרסי פביאן בלנדל, נכדו של הנרי בלנדל, מייסד העיתון המקומי The Evening Post וצאצא למשפחה עתיקה מלנקשייר.

בלנדל התחנך בבית הספר התיכון לבנים בואיטקי ולמד בטריניטי קולג', קיימברידג' שבאנגליה, שם הוא למד משפטים והוסמך ב-1929. הוא לא עסק בעריכת דין בבריטניה וב-1930 הוא שב לניו זילנד ועבד כעורך דין בוולינגטון. הוא היה שותף במשרד עורכי הדין "בל גלי" מ-1936 ועד 1968. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת כקצין בדרגת לוטננט קולונל בחיל המשלוח של ניו זילנד.

בלנדל היה נשיא המחוז של האגודה המשפטית של ולינגטון ב-1951, נשיא האגודה המשפטית של ניו זילנד בין השנים 1962 – 1968 וסגן נשיא האגודה המשפטית של אסיה והפסיפיק ב-1966.

הוא היה שחקן קריקט מוכשר ושיחק עבור מועדון הקריקט של אוניברסיטת קיימברידג' וכן עבור מועדון הקריקט של מרילבון שבלונדון ועבור קבוצת הקריקט של ולינגטון. הוא היה הקפטן של ולינגטון בעונת 1934 – 1935. בשנים 1959 – 1962 הוא היה נשיא מועצת הקריקט של ניו זילנד.

ב-1945 הוא נשא לאישה את ג'יין הליגן, שאתה הוא הביא לעולם בן ובת.

קריירה פוליטית
--------------

ב-1968 מונה בלנדל על ידי ראש הממשלה, קית' הוליאוק להיות הנציב העליון של ניו זילנד בבריטניה ושגריר ניו זילנד באירלנד. ב-1972 הוא סיים את תפקידו ושב לניו זילנד.

ב-1972 מונה בלנדל על ידי המלכה אליזבת השנייה בעצת ראש ממשלת ניו זילנד, ג'ק מרשל לתפקיד המושל הכללי של ניו זילנד. מנהיג האופוזיציה, נורמן קירק התנגד למינוי בשל ידידותו של בלנדל עם ראש הממשלה. בטקס ההשבעה של בלנדל התייחס אליו מרשל בנאומו כאל "ידיד אישי קרוב בתחום המשפטים, בתחום היחסים עם השוק האירופי המשותף ובמגרש הגולף". בלנדל היה המושל הכללי הראשון שנולד וחי בניו זילנד.

בלנדל היה גם המושל הכללי הראשון שהגיע להצביע בבחירות. הוא עשה זאת בבחירות הכלליות של 1972, אם כי לא ידוע אם הוא אכן הצביע (על פי חוק הבחירות של ניו זילנד האזרחים מחויבים רק להגיע לרישום להצבעה). במהלך תקופת כהונתו ויתר בלנדל על המדים הטקסיים של המושל הכללי בעת ביקוריו בבסיסים צבאיים והסתפק בלבישת מדים פשוטים. תקופת כהונתו כמושל הכללי הסתיימה ב-1977.

דניס בלנדל מת בעת חופשה בטאונסוויל שבקווינסלנד, אוסטרליה ב-1984.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניס בלנדל** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר משרד המושל הכללי של ניו זילנד

הערות שוליים
------------

1. ↑  CricInfo profile

| **המושלים הכלליים של ניו זילנד** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| הובסון • פיצרוי • גריי • גור בראון • גריי • בואן • ג'יימס פרגוסון • נורמנבי • רובינסון • המילטון גורדון • ג'רבויס • אונסלו • גלאזגו • רנרפלי • פלנקט • איזלינגטון • ליברפול • ג'ליקו • צ'ארלס פרגוסון • בלדיסלאו • גולוויי • ניואול • פרייברג • נורי • קובהם • ברנרד פרגוסון • פוריט • בלנדל • הוליאוק • ביטי • ריבס • טיזרד • הרדי בויס • קרטרייט • סטיאננד • מטפארה • רדי • קירו |  |

 |
האלוף **יוהאן קספר פון סיסיניון** או **יוהאן קספר דה סיסיניון** (**Johan Caspar von Cicignon**‏ 1625 לערך - 1696) היה קצין לוקסמבורגי.

סיסיניון נולד באוֹבֶּרוָואמְפָּאך (Oberwampach), עיירה קטנה בצפון לוקסמבורג, בערך בשנת 1625. 
בשנת 1657 הוא נעשה קצין בדנמרק. בשנות ה-60 המוקדמות של המאה ה-17 הוא הפך למפקד במצודת בֶּרְיֶינְהוּס (Bergenhus Fortress) שבנורווגיה. בתפקידו זה, הוא היה מעורב בקרב ווֹיֶן (Battle of Vågen) ב-1665, כשצי אנגלי קטן התקיף צי הולנדי חשוב בנורווגיה, לאחר שהסתתרו במפרץ ברגן. ב-1681 הוא נשלח לטרונדהיים שבנורווגיה כדי לפקח על הבנייה מחדש של העיר לאחר שריפתה. סגנון הבארוק של סיסיניון הוא עדיין הסגנון הדומיננטי בבניין העיר. ישנן אנדרטאות לזכרו בטרונדהיים ובאוברוואמפאך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהאן קספר פון סיסיניון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90051485
* ISNI: 0000 0003 9372 777X
* KulturNav: e64a3331-78df-451d-894c-e5779583e7cd
* NTA: 31384190X
* VIAF: 288095277
* WorldCat: viaf-288095277

 |
**סוואג** (מאנגלית: **Swag**) הוא סלנג אינטרנטי שמופיע לעיתים קרובות בתגובות, דיונים ופורומים ומשמש מילה נרדפת לסוג של סגנון או נוכחות שמראה ביטחון ומוחצנות ולעיתים גם יהירות. סוואג מתאר בדרך כלל התנהגות של אדם יהיר במיוחד. אנשים שנחשבים כסוואג נוהגים להתלבש בצורה "מגניבה"; כובעי מצחיה עם כתובת SWAG, חולצות עם הדפסים שונים, שרשראות ובצורה כללית לבוש מרושל.

מקור
----

לפי המילון המקוון Online Etymogoly Dictionary, מקור המילה "סוואג" הוא בסביבות שנת 1520 ופירושו "לנוע בכבדות או במגושמות". ישנה סברה שהמילה סוואג נגזרה מהמילה האנגלית "sway" שפירושה "ללכת, לגלוש, לנוע". בטקסטים מודרניים, סוואג יכול לשמש כשפה לקידום מכירת מוצרים, אך השימוש שלו באינטרנט מתייחס למילת השורש שלו, "סוואגר" (swagger) שפירושה יהירות. המילון "מרים וובסטר" מגדיר אותו כ:

1. אדם שמנהל את עצמו באופן יהיר, בהתנשאות ובהתנפחות, הולך באווירה של ביטחון עצמי ושתלטנות.
2. להתפאר, להתייהר.

התיעוד המוקדם ביותר של השימוש במילה "סוואגר" נמצא בטקסט של המחזאי האנגלי ויליאם שייקספיר, "חלום ליל קיץ" שנכתב בין 1590 ל-1596:

‎"What hempen home-spuns have we swaggering here,‎
So near the cradle of the fairy queen?"‎

שימוש בהיפ הופ
--------------

המילה "סוואגר" ראתה תחייה מודרנית באמצעות השימוש שלה במילים של שירי היפ הופ, תחילה עם השיר של הראפר ג'יי זי "All I Need" באלבום שלו "The Blueprint 3" שיצא לאור ב-11 בספטמבר 2001. מאז, המילה נמצאת בשירי היפ הופ רבים, כחלק מסגנונם, שמאופיין בהתרברבות עצמית והתפארות בכישורים או בתעוזה של הכותב או זמר.

התפשטות
-------

572 הגדרות למילה סוואג נמצאות במילון המקוון Urban Dictionary, שכוללות הטיות שונות של המילה כגון "swagalicious",‏ "swag juice",‏ ו-"swagger jack". ההגדרה העיקרית במילון זה נכתבה על ידי המשתמש MIKE ב-2006 היא: מראה, סגנון, או דרך שבה הוא או היא מציגים את עצמם. במשמעות זו מופיעה המילה אף בהיפ-הופ ישראלי כגון בשירים של נצ'י נצ'.

תגובות
------

ב-26 במאי 2011 פורסם בכתב העת "The Atlantic" מאמר שכותרתו "האם הסוואג כאן כדי להישאר?", שבו שיערו את אריכות הימים של המילה. המאמר כלל הצהרה שלפיה הסיכויים שסוואג יצליח להחזיק מעמד קלושים. על השימוש המוגזם במילה באתרי האינטרנט פייסבוק וטוויטר קיימת ביקורת רבה. ב-28 באוקטובר 2013 פורסם מאמר שכותרתו "עצרו את השימוש לרעה בסוואג!", שמתלונן על השימוש הבלתי מבוקר במילה זו במדיה וברשתות החברתיות.
קיים לעג רב על אנשים המשתמשים במילה סוואג או מתנהגים בצורה שהוא מתאר, במיוחד בקרב גולשי אינטרנט. בין השאר, נהוג לומר שאנשים בעלי סוואג יעבדו במקדונלד'ס, כיוון שהם לרוב באים ממעמד חברתי נמוך שמוביל לעבודות לא משכילות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סוואג** |

* סוואג, באתר Know Your Meme

הערות שוליים
------------

1. ↑  למשל "אם תרצו, אין זו אגדה, תלוי בסוואגה" (מתוך: "בור ועם הארץ"), או "שאף מנוול לא יגיד שאין לך סוואגה" (מתוך: כלב מי שלא אוהב אותך). וראו מאמרו של בן שלו "משהו טוב קורה במוזיקה הישראלית, וקוראים לו סוואגה", הארץ 09.10.2015
**ויליאם פאג'ט, ברון פאג'ט הראשון** (באנגלית: **William Paget, 1st Baron Paget**;‏ 1506 - 9 ביוני 1563) היה מדינאי אנגלי, שמילא משרות חשובות בשירותם של המלך הנרי השמיני, המלך אדוארד השישי והמלכה מרי הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### שנותיו הראשונות

אביו של ויליאם פאג'ט, שנקרא אף הוא ויליאם פאג'ט, היה אחד מנושאי השרביט (serjeants-at-mace) של הסיטי של לונדון. פאג'ט הצעיר נולד בסטפורדשייר ב-1506, ולמד בבית ספר סיינט פול, בתקופה בה ויליאם לילי שימש כמנהלו, ובטריניטי הול, קיימברידג'. אחר כך המשיך את לימודיו באוניברסיטת פריז. בסיינט פול התיידד עם ג'ון ללנד, לימים סוחר עתיקות ואחד מן התומכים בו.

### הקריירה הפוליטית

פאג'ט כיהן כחבר הפרלמנט מטעם מחוז ליצ'פילד ב-1529 ומטעם מחוז מידלסקס ב-1545.

הודות להשפעת ידידו סטיבן גרדינר, ככל הנראה, הטיל עליו המלך הנרי השמיני כמה שליחויות דיפלומטיות חשובות. ב-1532 מונה למזכיר החותם (clerk of the signet), וזמן קצר אחר כך למזכיר מועצת המלך (Privy Council). ב-1539 נעשה מזכירה של המלכה, אן מקליווס, וב-1543 צורף למועצת המלך ומונה למזכיר המדינה. הנרי השמיני, בשנותיו האחרונות, שמע רבות בעצתו ואף מינה אותו לאחד מחברי המועצה שתנהל את ענייני המדינה בתקופת קטינותו של המלך אדוארד השישי.

פאג'ט תמך תחילה נמרצות בלורד פרוטקטור סומרסט בעודו יועץ לנהוג במתינות שסומרסט לא תמיד הבחין בה. ב-1547 נעשה מפקח על משק ביתו של המלך, צ'נסלור של דוכסות לנקסטר, אביר נבחר של מחוז סטפורדשייר (חבר פרלמנט) ונתכבד בתואר אביר מסדר הבירית. ב-1549 נקרא בצו להצטרף אל בית הלורדים כ**ברון פאג'ט דה בודזרט** (Baron Paget de Beaudesert). באותו זמן לערך הוענקו לו נחלות קרקע גדולות, ובהן קנוק צ'ייס וברטון אבי בסטפורדשייר, וכן את מעונם של הבישופים של אקסטר בלונדון, שנודע לימים בשם "לינקולן האוז" ואחר כך "אסקס האוז", במקום בו נמצא כיום ה-Outer Temple. כמו כן קיבל את אחוזת בודזרט בסטפורדשייר, שנותרה מקום מושבה העיקרי של משפחת פאג'ט.

ב-1551, בעקבות נפילת סומרסט, נכלא פאג'ט במצודת לונדון. שנה אחר כך נשלל ממנו תואר אביר מסדר הבירית, ובנוסף לכך הטילה עליו לשכת הכוכבים קנס כבד על שבעודו מנהל את דוכסות לנקסטר שלשל רווחים לכיסו על חשבון הכתר. ב-1553 שב חינו בעיני המלך, וביוני אותה שנה הוא היה אחד מעשרים ושישה הפירים שחתמו על צוואתו של אדוארד הגוסס המורישה את המלוכה לליידי ג'יין גריי. הוא השלים עם המלכה מרי הראשונה, אשר השיבה לו ב-1553 את תואר אביר מסדר הבירית ואת מקומו במועצת המלכה, וב-1556 מינתה אותו שומר חותם המלכה. ב-1558, עם עלותה לכס של אליזבת הראשונה, פרש פאג'ט מן החיים הציבוריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם פאג'ט, ברון פאג'ט הראשון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Venn, J.; Venn, J. A. eds. (1922–1958). "Paget, William". Alumni Cantabrigienses (10 vols) (online ed.). Cambridge University Press.
2. ↑  Carley, James P. (2006) [2004]. "Leland, John (c.1503–1552)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. Retrieved 13 May 2010.

ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 5892 5850
* LCCN: no2012014369
* NTA: 258790326
* SNAC: w6sf606d
* SUDOC: 152789839
* VIAF: 212193021
* WorldCat: lccn-no2012014369

 |
**יונתן (יוני) ויליאם זקס** (באנגלית: **Yonatan William Sachs**‏ 5 ביוני 1954– 31 במרץ 2005) היה כדורסלן ישראלי ששיחק בשנות ה-70 וה-80 בליגה העליונה בשורות אליצור תל אביב, בית"ר תל אביב, וכן שיחק עבור קבוצות בליגת המשנה. שיחק בשורות נבחרת הנוער של ישראל ובנבחרת הבוגרת. כולל באליפות אירופה בכדורסל ב-1973 בספרד.

קריירה
------

נולד בלידס באנגליה ועלה לישראל בגיל חמש יחד עם משפחתו: הורים ושני אחים. למד במוסדות דתיים, כולל בתיכון דתי בר-אילן בנתניה, יחד עמו הגיע לגמר אליפות בתי הספר התיכוניים ב-1972. צורף לנבחרת הנוער והיה חלק מהחמישייה הקבועה באליפות אירופה לנוער שנערכה בזאדאר שביוגוסלביה ב-1972 והגיעה עד לשלב חצי הגמר בטורניר. מיד לאחר הצלחת נבחרת הנוער והצטיינותו בה צורף זקס לסגל הנבחרת הלאומית. הוא שותף במסגרת הנבחרת הבוגרת ב-12 משחקים.

בשנותיו הראשונות שיחק באליצור נתניה שבליגה הארצית (באותה עת - ליגת המשנה) וממנה עבר לאליצור תל אביב, עמה העפיל לליגה הלאומית (באותה עת - הליגה העליונה) בתום עונת 1974/1973. מ-1975 ועד 1979 שיחק באליצור תל אביב בליגה הלאומית והיה בין שחקניה הבולטים. בקיץ 1979 חזר לשחק באליצור נתניה, ושנה לאחר מכן עבר לבית"ר תל אביב מהליגה הלאומית, בשורותיה שיחק גם בשנים 1981 ו-1982. בשורות בית"ר תל אביב קבע זקס שיא נקודות כשקלע 88 נקודות במשחק אחד.[דרוש מקור] לאחר מכן שיחק גם באליצור גבעת שמואל.

את שנותיו האחרונות כשחקן פעיל עשה זקס במכבי חדרה בזמן ששיחקה בליגה הארצית. כמו כן אימן את הפועל גבעת אולגה כמאמן-שחקן ועלה איתה לליגה א'. היה מורה לחינוך גופני ועסק באימון ילדים ונוער.

נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-2005 ונקבר בכפר מונש. השאיר אישה ושלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר פיב"א
* יונתן זקס, סטטיסטיקה באתר מנהלת הליגה הישראלית לכדורסל
* יונתן זקס, באתר "כדורסלע - אתר הכדורסל של ערן סלע"

הערות שוליים
------------

1. 1 2  גלעד שולמן, נפטר יונתן זקס- שחקן נבחרת ישראל לשעבר, באתר "קקטוס" - הפורטל של נתניה והסביבה, 1 באפריל 2005
2. 1 2  אלכס דורון, נבחרת הכדורסל ממריאה הבוקר למסע תריסר המשחקים בארה"ב, מעריב, 31 בינואר 1974
3. ↑  אלכס דורון, "ביג או" יופיע הקיץ בישראל, מעריב, 28 בפברואר 1972
4. 1 2 3 4 5  יונתן זקס, באתר "כדורסלע - אתר הכדורסל של ערן סלע"
5. ↑  רן גלעד, מאות תלמידים השתתפו באליפות בתיה"ס בכדורסל, דבר, 28 בינואר 1972
6. ↑  Yonatan William Sachs, סטטיסטיקה של אליפות אירופה לנוער 1972 באתר פיב"א
7. ↑  שי גביש, הכנות צולעות קדמו להצלחה המסחררת של כדורסלני נבחרת הנוער בזאדאר, דבר, 30 ביולי 1972
8. ↑  שמואל טל (עיתונאי), מנקין ישחק בכפר-גלעדי, דבר, 27 ביולי 1979
9. ↑  מרדכי רוזנבלום, אור גורן ורוני כהן עברו להפועל ר"ג, מעריב, 29 ביולי 1980
10. ↑  יוסי רוזנברג, ראינו בארצית גבר מדליק. נלסון, מעריב, 7 באוקטובר 1986

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1973 (מקום שביעי)** |
| --- |
| 1 זקס • 
2 אבישר • 
3 ברודי • 
4 בן-דוד • 
5 קרן • 
6 ברקוביץ' • 
7 לייבוביץ' • 
‏8‏ ‏נוימרק‏‏
 •‏
9 ענבר •
10 מרזל •
11 אייזנר •
12 ינאי •
**מאמן:** חמו
 | ישראלישראל |
אות הזהב המפלגתי
**אות הזהב המפלגתי** (בגרמנית: **Goldenes Parteiabzeichen**) הוא אות של המפלגה הנאצית שאושר בצו על ידי אדולף היטלר באוקטובר 1933. הוא ניתן ל-100,000 החברים הראשונים במפלגה הנאצית שהיו רשומים במפלגה עד ל-9 בנובמבר 1933 ושחברותם במפלגה הייתה ללא הפוגות. אותות נוספים ניתנו לחברים אחרים במפלגה שהיטלר חיבב (ראשי התיבות של שמו הוטבעו מאחורי אותות אלה) והחריג עבורם את כלל הענקת האות. עיטור דומה לחלוטין לאות הזהב המפלגתי הוענק מדי 30 בינואר לכל מי שפעל בצורה יוצאת מן הכלל לטובת המפלגה הנאצית או המדינה הנאצית. 20,487 גברים ו-1,795 נשים זכו בעיטור זה (לא כולל האותות עליהם הוטבעו ראשי התיבות של היטלר - סך הכל 22,282 זכו בעיטור).

אות הזהב המפלגתי היה האות הבסיסי ביותר של המפלגה הנאצית ואליו התווספה טבעת בצורת זר שהקיפה אותו. האות יוצר בשני גדלים: אות בקוטר 3.05 סנטימטרים לענידה על מדי שירות ואות בקוטר 2.4 סנטימטרים לענידה על בגדי שרד. במקרה שבעל העיטור נפטר, העיטור היה עובר לחזקת בני משפחתו. אבל מאחר שרק 100,000 החברים הראשונים הרשומים במפלגה הנאצית קיבלו את האות - לאף אדם אחר מלבדם היה אסור לענוד אותו. אות הזהב המפלגתי האישי של היטלר נרשם כאות מספר '1' של המפלגה (זאת על אף שהיה החבר ה-55 של המפלגה). עם זאת, מספר המפלגה הרשמי שלו היה 555, שכן מספרי חברות המלגה התחילו ב-500 כדי לגרום למספר החברות של המפלגה באותה עת להיראות גדול יותר. 

היטלר העניק את האות לאשתו של יוזף גבלס, מגדה גבלס, באפריל 1945, והכריז עליה כ"אמא הראשונה של הרייך". האות המדובר נגנב מתצוגה במוזיאון ברוסיה בשנת 2005. השומרים במוזיאון חשבו שחתול הפעיל בטעות את האזעקה במבנה, לא ניגשו לעבר המיצג, והגנב ברח עם הפריט ללא מאמץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אות הזהב המפלגתי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אות הזהב המפלגתי - מידע נוסף
2. ↑  אות הזהב המפלגתי האישי של היטלר נגנב
**דוקרנית מנגרובים** (שם מדעי: ***Mycteroperca xenarcha***) הוא מין של דג גרם ממשפחת הדקריים ותת-משפחת הדקרים. הוא חי במזרח האוקיינוס השקט לחופי קליפורניה עד לפרו.

מאפיינים
--------

הדוקרנית היא דג גדול שיכול להגיע לאורך 150 ס"מ ולמשקל של 91 ק"ג. היא דומה לדוקרנית שחורה עם גוונים חומים-חיוורים ועליהם כתמים חומים-בהירים עד אפורים. הראש של הדוקרנית גדול עם עיניים קטנות וקרובות ללסתות החזקות, בהם שורה של שיניים דמויות ניבים. הסנפירים זקורים ופרוקים אך קצרים יחסית.

הדוקרנית מצויה באוקיינוס השקט המזרחי בעומק של עד 60 מטרים סמוך למדפים היבשתיים של אמריקה בין מפרץ סן פרנסיסקו שבקליפורניה עד לפרו וכנראה נמצאת גם באיי גלאפגוס. הצעירים חיים במים רדודים, לרוב סמוך למנגרובים (ומכאן שמה של הדוקרנית). היא ציידת של דגים אחרים ורכיכות שהיא בולעת במהירות ממארב.

בעוד הדוקרנית לא נמצאת בסכנת הכחדה בטבע דייגים במקסיקו טוענים שהאוכלוסיות נמצאות בירידה עקב אובדן בתי הגידול המנגרובים של הצעירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקרנית מנגרובים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוקרנית מנגרובים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**יוהאנה שופנהאואר** (בגרמנית: **Johanna Schopenhauer**;‏ 9 ביולי 1766, דנציג – 17 באפריל 1838, יינה) הייתה סופרת גרמניה, בין הראשונות שפרסמו ספרים תחת שמה בלי שימוש בשם עט.

ביוגרפיה
--------

יוהאנה שופנהאואר נולדה בדנציג, אז חלק של האיחוד הפולני-ליטאי למשפחה של סוחר בעל שורשים מהולנד. כבר בגיל צעיר היא גילתה כישורים לאמנות ובגיל 10 שלטה בגרמנית, פולנית, צרפתית ואנגלית. בגיל 18 היא התחתנה עם סוחר אמיד שהיה 20 שנים מבוגר ממנה. מנישואין אלו נולדו ילדים - ארתור שופנהאואר ואחותו אדל.

בשנת 1793 העיר סופחה לממלכת פרוסיה ומשפחה עברה להמבורג. בשנת 1805 בעלה נפטר ויוהאנה שופנהאואר עם הילדים עברו לויימר. ארתור החל להתגורר בנפרד ובשנת 1809 עזב את ויימר והתחיל ללמוד באוניברסיטה במהלך הלחימה עם כוחות של נפולאון, ביתה נתן מחסה לחיילים גרמנים הפצועים ולתושבי ויימר שנותרו ללא בית. כתוצאה מכך דמותה הייתה פופולרית בעיר.

לאחר סיום המלחמה היא הקימה סלון ספרותי בין המבקרים היה כריסטוף מרטין וילנד, אוגוסט וילהלם פון שלגל, פרידריך שלגל, לודוויג טיק ובמרכזו היה יוהאן וולפגנג פון גתה.

יוהאנה שופנהאואר התכתבה באופן קבוע עם בנה ארתור. בשנת 1819 חיסכונות של יוהאנה שופנהאואר נעלמו בעקות פשיטת רגל של הבנק. ארתור שופנהאואר סירב לתמוך במשפחתו ויחסים בין האם לבנו התקררו.

בהיותה בווימר יוהנה שופנהאואר פרסמה מספר ספרים ונמנתה עם הסופרים הידועים בארצות דוברי גרמנית. הספר הראשון פורסם בשנת 1810 וזה היה ביוגרפיה של קרל פרבו. בהמשך היא כתבה מספר ספרים על הנסיעות שהיא ערכה ומספר ספרים של נובלות שכתבה. בשנת 1831 יצאה אוסף ספריה ב-21 כרכים.

במחצית שנות ה-30 של המאה ה-19 יוהנה שופנהאואר עברה לבון. מצבה כלכלי היה לא טוב והיא ביקשה לקבל מלגה. לאחר קבלת מלגה היא עברה ליינה בה נפטרה כעבור שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהאנה שופנהאואר** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה(בגרמנית)
* ביוגפיה (באנגלית)
* ספרים של יוהאנה שופנהאואר
* ספר על נסיעה לאנגליה
* יוהאנה שופנהאואר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* כתבי יוהאנה שופנהאואר בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272129905171
* BIBSYS: 90107292
* BNE: XX1331643
* BnF: cb123059537 (data)
* CiNii: DA02794619
* GND: 118610473
* ISNI: 0000 0001 0900 6327
* LCCN: n87808850
* LNB: 000181017
* NDL: 01227499
* NKC: ola2003196403
* NLA: 36043452
* NLG: 256930
* NLP: A12126421
* NTA: 071404856
* RERO: 02-A000145493
* SELIBR: 249223
* SNAC: w6tx3kfk
* SUDOC: 031935559
* Trove: 1199028
* VIAF: 51755743
* WorldCat: lccn-n87808850

 |
**דניס אשני** (בהונגרית: **Dénes Eszenyi**; נולד ב-9 בינואר 1968) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

אשני התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של נירג'האזה ספרטקוס ובגיל 18 הצטרף לאויפשט.

בקיץ 1992 אשני חתם במכלן מליגת העל הבלגית. ב-22 באוגוסט 1992 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לאנדרלכט. ב-5 במרץ 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד סטנדרד לייז'.

בינואר 1995 אשני חזר להונגריה כאשר חתם בפץ'. בקיץ 1995 הושאל לקיספסטי הונבד, אך בנובמבר של אותה שנה עזב אותה וחתם בהפועל צפרירים חולון. עונה לאחר מכן נשאר בישראל וחתם בבני יהודה בה שיחק רק משחק אחד במחזור השני.

בקיץ 1997 אשני חזר לקדנציה שנייה באויפשט, עמה זכה באליפות בסיום העונה. בינואר 1999 חתם בפרנצווארוש.

בקיץ 1999 חתם במכבי פתח תקווה, אותה עזב אחרי 7 הופעות וחתם בהפועל רמת גן.

בקיץ 2000 חתם באלורה ובסיום העונה פרש מכדורגל.

ב-5 בספטמבר 1990 אשני ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה בניצחון 1-4 נגד טורקיה. ב-9 במרץ 1994 ערך את משחקו האחרון בנבחרת בהפסד 2-1 לשווייץ בו כבש את שערו היחיד בנבחרת.

תארים
-----

אויפשט
* ליגת העל ההונגרית: 1989/1990, 1997/1998
* הגביע ההונגרי: 1986/1987, 1991/1992

קיספסטי הונבד
* הגביע ההונגרי: 1995/1996

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
**ויליאם סקוץ' קאמינג** (באנגלית: **William Skeoch Cumming**;‏ 28 בדצמבר 1864 – 10 באפריל 1929), היה צייר אקוורל וצלם סקוטי, בעיקר של דיוקנאות והיסטוריה צבאית סקוטית. בין 1912 למותו, הוא עיצב וייצר ארבעה שטיחי קיר גדולים.

ביוגרפיה
--------

הוא היה בנם הרביעי של ג'ון קאמינג (1824–1908),שהיה גם הוא אמן, וג'יין סקוץ'. ויליאם ערך תרגילי רישום עם אביו לפני לימודיו בבית הספר לאמנות באדינבורו ובבית הספר המלכותי של האקדמיה הסקוטית, והחל את קריירת האמנות שלו בתיאטרון רויאל כצייר תפאורות. האיורים שלו על החיים הסקוטיים הופיעו במגזין Black & White משנת 1896.

הוא שירת עם הפלוגה האימפריאלית ה-19 במלחמת הבורים, בפיקודו של סר ג'יימס פרסי מילר (1864–1906), ואת דיוקנו הוא צייר. ב-23 בפברואר 1900 הפלוגה שלו ושתיים נוספות עלו על ספינה בסקוטלנד, והגיעו לקייפטאון ב-19 במרץ 1900. מכאן הם נשלחו למחנות שונים לפני שנשלחו לחזית. סקיצותיו בצבעי מים תיעדו תקריות במהלך המלחמה ודיוקנאותיו תיארו דמויות צבאיות שהשתתפו בה. יותר מ-300 מתצלומיו נמצאים במוזיאון המלחמה האימפריאלי.

קאמינג חזר מדרום אפריקה לאחר שסבל מהתקף של דיזנטריה. הוא התאכסן אצל אחותו הגדולה ומשפחתה והתחתן עם בל סאטון, ציירת צבעי מים, זמן קצר לפני מותו.

גלריה
-----

* הקרב בפנטנוי, נגד הצרפתים, 1745הקרב בפנטנוי, נגד הצרפתים, 1745
* יחידת רוכבים בריטיתיחידת רוכבים בריטית
* מלחמת הבורים השנייה, 1902מלחמת הבורים השנייה, 1902

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם סקוץ' קאמינג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  **^"Biography of CUMMING, William Skeoch - Anthony Woodd Gallery". www.anthonywoodd.com. Archived from the original on 24 October 2005.**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 19376
* ULAN: 500026707
* VIAF: 95846539
* WorldCat: viaf-95846539

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ויליאם סקוץ' קאמינג"**.
**ויליאם סטייבלי** (באנגלית: **William Staveley**;‏ 29 ביולי 1784 - 4 באפריל 1854) היה קצין בכיר בצבא הבריטי בדרגת לוטננט ג'נרל. סטייבלי כיהן כמפקד כוחות הצבא הבריטי בהונג קונג, וכן כמשנה למושל הונג קונג וכמושל בפועל של הונג קונג במרץ 1848.

חייו
----

סטייבלי נולד ביורק שבאנגליה והיה בנם של ויליאם סטייבלי ושל הנרייטה הנדרסון. בשנת 1798 הצטרף סטייבלי לצבא הבריטי לגדוד קייטנס, ועזר לדכא את המרד באירלנד באותה שנה. סטייבלי קיבל דרגת קצונה ב-4 ביולי 1804 וקיבל דרגת לוטננט ב-21 באפריל 1808. במאי 1809 הצטרף לכוחות הבריטיים בספרד ולחם כנגד צבאותיו של נפוליאון בונפרטה. סטייבלי השתתף בקרבות טאלאוורה, פונטס דה אונורו, ויטוריה, הפירנאים, טולוז, במצור של סיאודד רודריגו ובקרב באדאחוז. סטייבלי שירת בצרפת לאחר כיבושה, ונפצע בפריז על ידי חיילים צרפתים.

בשנת 1817 נשא סטייבלי לאישה את שרה מת'ר (Sarah Mather), וב-1818 שב לאנגליה. בשנת 1821 עבר למאוריציוס בה כיהן במספר תפקידים ובהם מפקד פור לואי. בשנת 1847 מונה לתפקיד מפקד הכוחות הבריטיים והמשנה למושל של הונג קונג, וכיהן כמושל בפועל בשנת 1848. סטייבלי עזב את הונג קונג בשנת 1851 ועבר למפקד על צבא בומבי. באוגוסט 1853 קיבל דרגת קולונל ומונה לתפקיד המפקד בפועל של צבא מדרס. סטייבלי נפטר בהרי נילג'ירי ונקבר באואוטאקאמונד.

על שמו נקרא רחוב סטייבלי שבאזור סנטרל שבאי הונג קונג.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים
**אולפור רגנר גרימסון** (באיסלנדית: **Ólafur Ragnar Grímsson**; נולד ב-14 במאי 1943) הוא נשיא איסלנד החמישי, ששימש בתפקיד בשנים 1996–2016. מאז פרישתו מהנשיאות הוא עומד בראש ארגון ללא מטרות רווח שנקרא החוג הארקטי.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-1943 בעיר איספיורור באיסלנד. מ-1962 עד 1970 למד כלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטת מנצ'סטר. היה מרצה למדעי המדינה באוניברסיטת איסלנד.

היה חבר האלת'ינגי, בית הנבחרים האיסלנדי, ושר האוצר בשנים 1988–1991, כיהן כיו"ר תנועת השמאל של העם באיסלנד (הגוש המפלגתי הגדול של השמאל). נבחר לראשונה לנשיאות ב-1996, בשנית ב-2000, בשלישית ב-2004, ברביעית ב-2008 ובחמישית ב-2012. 

הוא הנשיא הראשון שהשתמש בזכותו הווטו המוקנית בחוקה על החלטות בית הנבחרים. מהלך זה שנוי במחלוקת, ויש הטוענים כי פגע במעמדה הריבוני של הרשות המחוקקת. הרקע לטענות היא העובדה שתפקיד הנשיא באיסלנד הוא תפקיד טקסי בעיקרו, בדומה לתפקיד הנשיא בישראל.

מכיוון שההתחממות הגלובלית והעלאת עלויות הדלק עמדו בראש סדר היום הבינלאומי, גרימסון היה מעורב באופן פעיל בקידום הפתרונות. במהלך כהונתו הפכה איסלנד - עם אוכלוסייה של 310,000 איש בלבד - למרכז מוביל במחקר ופיתוח של אנרגיה חלופית, בעיקר גיאותרמית. גרימסון משך תשומת לב בשנת 2007 כאשר תמך בפרויקט מחקר חדש ושאפתני מחוץ לרייקיאוויק, שם תכנן צוות מדענים בינלאומי להפחית את פליטת הפחמן הדו-חמצני על ידי הטמנת ה CO2 בסלע עמוק מתחת לאדמה.

בבחירות 2004 קיבל 67.5 אחוזים מן הקולות ושוב נבחר לנשיא. עם זאת, הביקורת הציבורית על מהלכיו התבטאה כנראה בשיעור ההצבעה הכללי, שהיה נמוך מן הרגיל (63 אחוז לעומת 80 אחוז ומעלה בדרך כלל), ובכך ש-21 אחוזים מן הפתקים היו פתקים לבנים.

חייו האישיים
------------

גרימסון נישא ב-1974 לגורן קתרין פורברגסדוטיר, שילדה לו תאומים שנתיים לאחר מכן. רבים סבורים כי הפופולריות של אשתו תרמה מאוד לבחירתו לנשיא. מותה ב-1998 הכה בהלם את האומה האיסלנדית.

הוא נישא בשנית לדורית מוסאיוף, ישראלית במוצאה. לאחר שלוש שנות אירוסין נישא הזוג בשנת 2003 בארמון הנשיאות, בטקס פרטי וצנוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולפור רגנר גרימסון** בוויקישיתוף
* אולפור רגנר גרימסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bjorn Matthiasson, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Ólafur Ragnar Grímsson
president of Iceland

| נשיאי איסלנד |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| סוון ביירנסון (1944–1952) • אאוסגייר אאוסגיירסון (1952–1968) • כריסטיאן אלדיארן (1968–1980) • ויגדיס פינבוגדוטיר (1980–1996) • אולפור רגנר גרימסון (1996–2016) • גודני יוהאנסון (מ-2016) |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 138616612
* ISNI: 0000 0000 6439 9381
* LCCN: n97074537
* SELIBR: 196331
* VIAF: 90888506
* WorldCat: lccn-n97074537

 |
**נמודסמוס** (שם מדעי: ***Pneumodesmus***) הוא סוג נכחד של פרוק-רגל קדום שהתקיים ביו סוף תקופת הסילור שלפני 428 מיליון שנה, אך כיום סביר יותר שחי בתחילת הדבון.

ככל הנראה היה זה רב-הרגל הקדום ביותר בעולם ומראשוני פרוקי הרגליים שיצאו מהים לראשונה. היצור התגלה בשכבה של אבן חול לחופי סטונהייבן שבאברדינשייר, סקוטלנד כממצא יחיד והוא תואר למדע ב-2004 בידי החוקרים וילסון ואנדרסון. בסוג נכלל מין אחד - *Pneumodesmus newmani*. משמעות שמו היא מהמילה: "pneumato" שפירושה: אוויר או נשימה, עקב ההנחה שהוא היה היצור הראשון ששאף אוויר והסיומת "desmus" - להקה (סיומת נפוצה לרבי-רגליים). שם המין נקרא על שם נהג האוטובס מאברדין מייק ניומן, אשר גילה את הממצא לראשונה. כיום הממצאים מונחים במוזיאון המלכותי של סקוטלנד באדינבורו.

יצור זה הגיע לאורך של סנטימטר בודד והיה בעל שורות רבות של רגליים דקות אך ארוכות שנעו במהירות. חלל הגוף חולק לכפלים דמויי-שריון שהסתיימו בראש מעוגל ובקצהו זוג מחושים. מבנה הגוף מרמז על חללים דמויי-שרוולים המשמשמים לחילופי גזים, מה שמוכיח שנשם אוויר והיה לראשון היצורים הידועים שחיו ביבשה. להשוואה ראשון הנדלים התפתח לפני 418 מיליון שנה, ודג הריאות טיקטאליק התפתח בסוף הדבון שלפני 375 מיליון שנה והיה יצור מיימי בעיקרו.

הוא חי על החזזיות ובקרבת הסלעים על אדמות סקוטלנד וכנראה ניזון משיריים בדומה לרבי-רגליים אחרים. בתקופתו סקוטלנד נמצאה בחצי הכדור הדרומי והייתה חמימה ועשירה בחמצן בהרבה מכפי שהיום. הדבר עזר לחלק מצאצאיו כמו הארתרופלאורה לגדול לממדי ענק של 2.6 מטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמודסמוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**אובר-לויטננט צור זי**, בקצרה: *OLt‏* zS או *OLZS*‏  בצי הגרמני, *Oblt.z.* *S.* בקריגסמרינה) היא דרגת קצונה בצי הגרמני השווה לדרגת-OF-1 בנאט"ו.

סקירה כללית
-----------

הדרגה הוצגה בצי הגרמני הקיסרי על ידי שינוי שם הדרגה לשעבר של לויטננט ראשון ב-1890. בתוך הצי קצינים בדרגה זו נקראו פשוט בשם הר אובר-לויטננט. כדי להבדיל בין קציני הצי לקציני הצבא, נוספה בתקשורת הרשמית הסיומת *zur See* (בים) שלעיתים קוצרה ל-z.‏ S‏. (Oblt.z.‏ S‏.). הדרגה שימשה מאז את הרייכסמרינה, קריגסמרינה והבונדסמרינה. בפולקסמרינה נעשה שימוש במקור באותה צורה עד שהסיומת *zur See* נשמטה. בקריגסמרינה נבדלו קציני הנדסה (Ingenieur – Ing.) מאותה דרגה כ-Oberleutnant (Ing.‏).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אובר-לויטננט צור זי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Bundeswehr Dienstgrade in der Marine". *www.bundeswehr-dienstgrade.de*. נבדק ב-22 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**לויטננט צור זי** | **דרגות הבונדסוור** אובר-לויטננט צור זי | **דרגה בכירה**:**קפיטן-לויטננט** |
**דור גלייכר** (נולד ב-16 בדצמבר 1993), ידוע בשם הבמה שלו **דור גל**, הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי ישראלי. התפרסם בזכות עבודתו המשותפת עם הצמד סטטיק ובן-אל תבורי.

קריירה מוזיקלית
---------------

גל נולד וגדל בחיפה לסימה ומשה. בגיל 12 קיבל מהוריו פסנתר, והחל ללמוד לנגן עליו. במסגרת זו אהב את תחום המוזיקה הקלאסית וחקר עליו. ב-2007 עשה שימוש לראשונה בשם הבמה שלו, דור גל (נגזר משם משפחתו גלייכר), לטובת הוצאת פרויקטים מוזיקליים שונים בסוגה האלקטרונית.

ב-2008 הצטרף לקבוצת ראפ חיפאית בשם יוניק טי. היא הופיעה כמה פעמים בעיר, ופרסמה מספר סינגלים, דוגמת "להשתגע", "אני כלי" ו"יש כאן". בנוסף, שם הכיר לראשונה את לירז רוסו (לימים סטטיק). לאחר שנתיים החליט לעזוב את הלהקה, ולפתח קריירה סוליסטית. הוא החל להתפרסם כדי ג'יי, והופיע במספר מועדוני מוזיקה בחיפה.

ב-2012 התייגס ליחידת מצ"ח. לאחר שחרורו ב-2015 החל לעבוד באופן קבוע עם הצמד סטטיק ובן-אל תבורי, והיה התקליטן הקבוע שלהם בכל הופעותיהם בישראל ומחוצה לה. כמו כן, גל הפיק עבור הצמד את הרמיקסים הרשמיים של שיריהם.

ב-2017 הופיע כמופע החימום של ג'סטין ביבר בפארק הירקון. ב-2019 הוציא עם ג'ורדי ואיתי שמעוני את "Makom Like" תחת שם ההרכב החדש שלהם, "Xavier". ב-2020, טרם פרוץ מגפת הקורונה, הופיע ביחד עם סטטיק ובן-אל תבורי לצד פיטבול בתוכנית הבוקר האמריקאית *Live with Kelly and Ryan*. באותה שנה נפטר אביו של גל ממחלת הסרטן.

בשנת 2021 הפיק עבור ליאור נרקיס את הסינגל "גן חיות" ולאיתי לוי את "חינמים". מאוחר יותר באותה השנה כתב את "פקה פקה" של אלה לי להב, שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים של המדיה פורסט. החל מאותה שנה חולק גל אולפן הקלטות משותף עם ג'ורדי. בשנת 2022 הצטרף לסטטיק, ג'ורדי, Triangle, איתי שמעוני ורון ביטון לתהליך הכנת אלבום הבכורה של סטטיק, לירז. פרט לרצועה "תחנונים" השתתף גל בכתיבת אחת עשרה רצועות האלבום. עם צאתו הגיעו השירים "לירז" ו"להיט של שיר אחד" למקום הראשון והעשירי במצעד הרשמי של גלגלצ בהתאמה. "הפשע המושלם", דואט בין סטטיק לעדן בן זקן, הגיע למקום העשירי במצעד העשירייה של כאן גימל. כמו כן, גל ליווה את סטטיק במופע הבכורה שלו בהיכל מנורה.

גל הוא אחד מבעליה של חברת "פפריקה מיוזיק" - קבוצת תקליטנים לאירועים שונים, כמו חתונות ומסיבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דור גל** בוויקישיתוף
* דור גל, ברשת החברתית אינסטגרם
* דור גל, באתר ספוטיפיי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "אפילו זלגה לי דמעה כשסיימנו את ההופעה", כלבו חיפה והקריות
2. ↑  היי! אני דור גל, ג'סט מיוזיק
3. ↑  ליאור נרקיס - גן חיות (Prod. by Dor Gal)
4. ↑  מערכת mako מוזיקה, ‏שמעתם כבר את שיר המסיבות של איתי לוי?, באתר ‏מאקו‏‏, ‏25 באפריל 2022‏
5. ↑  אלה לי - פקה פקה (Prod. by Dor Gal)
6. ↑  גיל משעלי, ‏"בקרוב תשמעו את הכל": סטטיק מפרק את הבית בקיסריה, באתר ‏מאקו‏‏, ‏30 בנובמבר 2022‏

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010489266305171
* VIAF: 1164114476910050585
* WorldCat (עם VIAF): 1164114476910050585

 |
**מועדון הכדורסל אוברדוירו** (**Obradoiro Clube de Amigos do Baloncesto**) הוא מועדון כדורסל ספרדי המשחק בליגת העל הספרדית.

משחקי הבית של הקבוצה מתקיימים בעיר סנטיאגו דה קומפוסטלה, עיר הבירה של הקהילה האוטונומית גליסיה, בספרד.

היסטוריה
--------

מועדון הכדורסל אוברדוירו נוסד ב-1970 והחל לשחק בליגה השלישית בספרד. בסוף עונת 1981/1982 עלתה הקבוצה לראשונה לליגה הראשונה במדינה לאחר שסיימה במקום השלישי בליגה השנייה. בעונה הבאה, הראשונה שלה בליגה הבכירה, ניצחה הקבוצה שני משחקים בלבד, סיימה במקם האחרון ושבה לליגת המשנה. בסוף עונת 2008/2009, כמעט 30 שנה לאחר-מכן, שבה הקבוצה לליגה הבכירה, אולם שוב סיימה בתחתית הטבלה (מקום 17 מתוך 18) וירדה לליגה השנייה. עונה אחת אחר-כך חזר המועדון לליגת העל ומאז לא ירד ליגה. בעונת 2012/2013 אף נכנסה הקבוצה לפלייאוף, כאשר סיימה במקום השמיני, אולם הפסידה כבר ברבע הגמר, 2-0 לריאל מדריד, שאף זכתה בעונה זו באליפות.

תארים
-----

#### גביע נסיך אסטוריאס

2010-2011

#### גביע גליסיה

2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015

שחקנים שגופייתם הופרשה
----------------------

| מספר | שם השחקן | עמדה | שנים בקבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 4 | ברנרד הופקינס | פאוור פורוורד | 2010–2012 |
| 15 | אוריול חאנינט | סנטר | 2009, 2010–2014 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוברדוירו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוברדוירו

| ליגת העל הספרדית - עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוברדוירו • אוניקאחה מאלגה • אנדורה • בילבאו • בראוגן • ברצלונה • גראן קנריה • גרנדה • ולנסיה • ז'ירונה • חובנטוד בדאלונה • טנריפה • מורסיה • מנרסה • סאסקי בסקוניה • סרגוסה • פלנסיה • ריאל מדריד |

 |
**אובסיי טמקין** (Owsei Temkin;‏ 6 באוקטובר 1902 מינסק - 18 ביולי 2002, ארצות הברית) היה היסטוריון של הרפואה יהודי אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

קורות חיים
----------

טמקין נולד במינסק ב-6 באוקטובר 1902 למשפחה יהודית. בשנת 1905 משפחתו עברה, עקב הפוגרומים, ללייפציג, שם אביו פתח חנות לכלי נגינה. בשנת 1922 החל טמקין ללמוד רפואה באוניברסיטת לייפציג. הוא לקח גם קורסים באנגלית, בפילוסופיה ובזואולוגיה. טמקין החל בשנת 1925 לקחת קורסים אצל הנרי זיגריסט (Henry Sigerist) בהיסטוריה של הרפואה וכתב את התזה שלו בנושא "מושגי המחלה אצל היפוקרטס" תחתיו הנחיית של זיגריסט. בשנת 1927 סיים את לימודיו ושנה לאחר מכן הוסמך כרופא. אולם טמקין לא פנה לפרקטיקה של הרפואה ובמקום זה החל לשמש כעוזר מחקר של זיגריסט. בשנת 1932 נבחר זיגריסט לעמוד בראש המרכז הראשון להיסטוריה של הרפואה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור שבארצות הברית. בין השנים 1958 ל-1968 שימש כמנהל המכון.

טמקין זכה במדליית ולץ' (welch medal) בשנת 1952 ובפרס סרטון (sarton prize). במשך עשרים שנה ערך את כתב העת Bulletin of the History of Medicine. עד שנותיו האחרונות, חרף קשיים רפואיים המשיך במחקריו. הוא היה נשוי לליליאן, אותה פגש בלימודים ואב לשתי בנות. אחת מבנותיו, ג'ודית' (Judith T. Irvine), היא פרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת מישיגן. הוא היה חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובאקדמיה הלאומית למדעים.

בשנת 1968 יצא ספר מאמרים לכבודו, "Medicine, science, and culture: historical essays in honor of Owsei Temkin". נפטר בשנת 2002 בגיל 99.

מספריו
------

* The Double Face of Janus and Other Essays in the History of Medicine, JHU Press, 2006
* "On second thought" and other essays in the history of medicine and science, JHU Press, 2002
* The falling sickness: a history of epilepsy from the Greeks to the beginnings of modern neurology, Johns Hopkins University Press, 1994
* Hippocrates in a world of pagans and Christians, JHU Press, 1991
* Galenism; rise and decline of a medical philosophy, Cornell University Press, 1973

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אובסיי טמקין** בוויקישיתוף
* Owsei Temkin 1902-2002, Vivian Nutton
* אובסיי טמקין (1902-2002), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268826805171
* BIBSYS: 90685475
* BnF: cb12038518f (data)
* GND: 125503504
* ISNI: 0000 0001 0932 152X
* LCCN: n50008230
* NDL: 00476041
* NKC: mub20181005894
* NLA: 35543016
* NLP: A26257208
* NTA: 068741936
* SELIBR: 267083
* SNAC: w6g46sdq
* SUDOC: 028577302
* Trove: 990290
* VcBA: 495/266480
* VIAF: 108866294
* WorldCat: lccn-n50008230

 |
**נלסון וילפרדו בוניאה סאנצ'ס** (בספרדית: **Nelson Wilfredo Bonilla Sánchez**; נולד ב-11 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן סלוודורי המשחק בעמדת החלוץ בסוקות'אי.

קריירת מועדונים
---------------

בוניאה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של נג'אפה המקומית, ובשנת 2011 הצטרף אליאנסה לימה מליגת העל הפרואנית לאחר פירוק הקבוצה. ב-13 באוגוסט 2011, בוניאה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הלידה נגד אתלטיקו מארטה. במדי לימה, כבש 20 שערים ב-77 משחקים.

ביולי 2014 בוניאה חתם בויטורול קונסטנצה מליגת העל הרומנית.

ב-31 באוגוסט 2015 בוניאה חתם על לשנתיים בקבוצת זירה מליגת העל האזרית.

ב-16 ביוני 2016 בוניאה חתם בנסיונל מדיירה מליגת העל הפורטוגזית.

בתחילת שנת 2017 בוניאה חתם בגאזישהיר גזיאנטפ מליגת העל הטורקית.

בקיץ 2017 חתם בוניאה באוליביירנסה.

בשנת 2018, בוניאה חתם בסוקות'אי מליגת העל התאילנדית.

ב-22 בנובמבר 2018 חתם בבנגקוק יונייטד.

ב-15 באוגוסט 2020, בוניאה חתם בפורט.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-23 במאי 2012, בוניאה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אל סלוודור, בתיקו 2-2 נגד ניו זילנד. 4 ימים לאחר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד מולדובה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נלסון בוניאה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
האצטדיון בנמאה
**נמאה**
(למפת יוון מוגדלת)אתונהאתונה
סלוניקיסלוניקי
הרקליוןהרקליון
פטרספטרס
לאריסהלאריסה
יואנינהיואנינה
קומוטיניקומוטיני
מיטילנהמיטילנה
**פלופונסוס**
**רודוס**
**כרתים**
**טורקיה**
**אלבניה**
**בולגריה**
**מקדוניה  
הצפונית**
**הים האגאי**
**הים היוני**
**הים התיכון**נמאה**נמאה**(למפת יוון רגילה)אתונהאתונה
סלוניקיסלוניקי
הרקליוןהרקליון
פטרספטרס
לאריסהלאריסה
יואנינהיואנינה
קומוטיניקומוטיני
מיטילנהמיטילנה
**פלופונסוס**
**רודוס**
**כרתים**
**טורקיה**
**אלבניה**
**בולגריה**
**מקדוניה  
הצפונית**
**הים האגאי**
**הים היוני**
**הים התיכון**נמאה**נמאה**
בסיס מקדש זאוס והעמודים, חלקם בתהליך שחזור
**נמאה** (ביוונית: **Νεμέα**) היא אתר ארכאולוגי בצפון מזרח חצי האי פלופונסוס שביוון. בעבר נכללה ביחידה האזורית ארגוליס וכיום ביחידה השלטונית קורינתוס. הכפר ארכאיה נמאה שוכן כיום דרומית ובצמוד לאתר הארכאולוגי, והעיר נמאה שוכנת כ-5 ק"מ מערבית משם.

האתר היה מקום התרחשותו של הסיפור המיתולוגי בו הרג הרקולס את האריה מנמאה וכן נערכו בו המשחקים הנמאיים, חלק מהמשחקים הפאן-הלניים, החל מהמאה ה-6 לפנה"ס. קרב נמאה נערך אף הוא בקרבת מקום.

מיתולוגיה והיסטוריה
-------------------

על פי המיתולוגיה היוונית, מלכו בנמאה ליקורגוס ואשתו אורידיקה. בנם התינוק אופלטס מת בהכשת נחש כשהאומנת שלו השאירה אותו על מצע פטרוזיליה או סלרי והביאה מים לשבעת המצביאים בדרכם מארגוס לתבאי. המצביאים ערכו תחרויות ספורט לכבודו וכך נוסדו המשחקים הנמאיים. הגאוגרף פאוסניאס מתאר במקום מקדש לזאוס, בסמוך לחורשת ברושים שבה על פי המסורת היה קברו של אופלטס. הוא מדווח על המעיין בסמוך שנקרא אדרסטוס על שם מגלהו ועל רוגם עפר שהוא קברו של ליקורגוס.

בסקירות ארכאולוגית שנערכו במקום מאז 1973, נמצאו 3 עמודים דוריים עומדים על תילם ממקדש זאוס ועוד רבים שנפלו, משלושת הסדרים הקלאסיים. במסגרת עבודות שימור, העמידו כמה מהם בחזרה. כמו כן, התגלו באתר מזבח, בית מרחץ, מקום לינה לצליינים, האצטדיון ובסיס המקדש. בצד האצטדיון נמצאה ושוחזרה מנהרה דרכה נכנסו המתחרים ובקירותיה חרוטות כתובות עתיקות. ממצאים נוספים מוצגים במוזיאון קרוב שהוקם על ידי אוניברסיטת קליפורניה, מבצעת העבודות במקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמאה** בוויקישיתוף
* 
* פרויקט החפירות הארכאולגיות בנמאה
* "נמאה, מדריך לאתר ולמוזיאון", בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה
* נמאה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפולודרוס, ביבליותיקה, 3.6.4.
2. ↑  פאוסניאס, תיאור יוון, 2.15
3. ↑  Stephen G. Miller, THE TEMPLE OF NEMEAN ZEUS, A CALIFORNIA LANDMARK
4. ↑  תיאור המנהרה עם תמונות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009294042405171
* BnF: cb12240309j (data)
* GND: 4252031-9
* LCCN: sh89002297
* VIAF: 137607428
* WorldCat (עם VIAF): 137607428

 |
**נלסון מאסדו מונטה** (בפורטוגזית: **Nélson Macedo Monte**; נולד ב-30 ביולי 1995 בוילה דו קונדה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אלמריה מהליגה הספרדית השנייה.

קריירת מועדונים
---------------

מונטה גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון, ובשנת 2012 חתם במחלקת הנוער של ריו אבה מליגת העל הפורטוגלית. ב-12 באפריל 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לאולהאננסה במסגרת המחזור ה-27 בליגה לעונת 2013/2014. במשך שמונה עונות בקבוצה הבוגרת של המועדון, כולן בליגת העל הפורטוגלית, ערך מונטה 103 הופעות ליגה. בתום עונת 2020/2021 ירדה קבוצתו לליגה הפורטוגלית השנייה.

בקיץ 2021 חתם בדניפרו-1 מליגת העל האוקראינית. בפברואר 2022 החלה הפלישה הרוסית לאוקראינה ומונטה ברח לרומניה ממנה טס בחזרה למולדתו. ב-7 במרץ 2022 הכריזה פיפ"א על הקפאת החוזים של הקבוצות האוקראיניות עם השחקנים הזרים ואנשי צוות המקצועי זרים בעקבות הפלישה עד לסיום העונה וכעבור שבוע מונטה הצטרף לאלמריה מהליגה השנייה בספרד עד לסיום העונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nelson Monte reforça o FC Porto באתר RTP, ‏ 1 בפברואר 2016 (בפורטוגזית)
מבט מלמעלה של חיידק סגול
**חיידקים סגולים** או **חיידקים פוטוסינתטיים סגולים** הם חיידקים פוטוטרופיים (כלומר ניזונים מאור) ממערכת הפרוטאובקטריה, אשר מסוגלים לייצר אנרגיה באמצעות תהליך של פוטוסינתזה. לחיידקים אלו יש פיגמנט בקטריוכלורופיל a או b, וכן מגוון קרוטנואידים. פיגמנטים אלו מקנים להם צבעים הנעים בין סגול, אדום חום וכתום. הפוטוסינתזה מתרחשת בתהליך שמרכזו בממברנת התא, אשר עוטפת את התא בשלפוחיות, מנהרות ולוחות אשר מגדילים את השטח הזמין לפוטוסינתזה. 

בדומה לרוב החיידקים הפוטוסינתטיים, חיידקים סגולים אינם מייצרים חמצן. זאת מאחר שהחומר המחזר המעורב בתהליך הפוטוסינתזה הוא לא מים. בחלק מן החיידקים הסגולים, בקבוצה הנקראת חיידקים סגולים גפריתיים, החומר המחזר הוא סולפיד או גופרית. חיידקים סגולים אחרים, הנקראים חיידקים סגולים לא גפריתיים משתמשים לרוב במימן, על אף שישנם גם כאלו המשתמשים בתרכובות אחרות. בעבר נחשבו אלו למשפחות, אולם עצים טקסונומיים שהתבססו על מחקר RNA הראו כי חיידקים סגולים מורכבים ממגוון קבוצות נפרדות, אשר קרובות יותר לחיידקים לא פוטוסינתטיים מאשר אחת לשנייה.

| בקטריולוגיה |
| --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4176412-2

 |
**דלת הקסמים** היא סדרת טלוויזיה לילדים בת 12 פרקים שנוצרה על ידי אברהם הפנר, ושהופקה על ידי שירות הסרטים הישראלי ומשרד החינוך והתרבות בשיתוף משרד התחבורה והמועצה הלאומית למניעת תאונות. הסדרה שודרה לראשונה בשנת 1974 בטלוויזיה הלימודית בימי ג' בשעה 17:30, ובשידורים חוזרים עד סוף שנות השמונים.

שיר הפתיחה, מפרי עטו של המשורר יורם טהר-לב, הולחן על ידי נורית הירש ובוצע על ידי הזמרת חוה אלברשטיין.

הסדרה זכתה להערכה בחו"ל ואף נרכשה על ידי מספר תחנות שידור באירופה.

תקציר העלילה
------------

דלת הקסמים עסקה בזהירות בדרכים דרך סיפורם של האחים יואבי והגרי ברגמן, שלמדו כיצד להיזהר בכביש, בעזרתו של הקוסם יהויקים קוק, אותו גילם השחקן גדעון זינגר. לקוסם הייתה דלת קסמים מיוחדת שצפצפה (בקול שעון-הקוקייה) כשמישהו לא נזהר בכביש. או אז עבריין התנועה הופיע אצל קוק והוא הראה לו, על גבי מסך בצורת עין, מה היה קורה אילו לא היה נתפס וניצל.

תפקידם של יואב והגר היה לדווח לו על עברייני התנועה. מדי פעם הם היו נמלטים מהרוקח דוקטור טוביה גוטמן (מרדכי בן-זאב), בעל בית מרקחת שהיה שולח את עוזרו העצלן הרצל (גידי גוב) לרדוף אחרי שני הילדים האומללים. הגרי הייתה צועקת ליואבי "יואבי, תברח!" והוא הצליח להימלט מהעוזר המגושם. כשגוטמן עצמו רדף אחרי יואבי, צעקה הגר: "יואבי, תיזהר! גוטמן מאחוריך!" משפט אשר הפך לסיסמת אזהרה פופולרית באותה תקופה.

על אף שהתכנית בהגדרתה היא תוכנית חינוכית, דמותו של ד"ר גוטמן בתוכנית התבטאה בצורה לא-חינוכית בפרק "מי גונב לגוטמן את העיתון?" כאשר ד"ר גוטמן אומר על יואבי, "עכשיו זה יהיה הסוף שלו. [...] אתה תראה איך שאני תופס את הילד הזה, חותך אותו, רוצח אותו, שוחט אותו, ונותן לו... סטירה"

מיקום ההתרחשויות בסדרה
----------------------

הסדרה מתרחשת בתל אביב. הבית של אדון גוטמן הוא בטשרניחובסקי 3, קומה 2. החנות של אדון קוק כנראה באזור רחוב המכבי הסמוך לטשרניחובסקי.

פרקי הסדרה
----------

1. העין המכושפת של יהויקים
2. הילקוט המעופף של יואבי
3. במבוך דלת הקסמים
4. מה קורה לביצים שלא נזהרות
5. מי גונב לגוטמן את העיתונים?
6. יהויקים קוק טס לו לברזיל
7. המחברת של עינת
8. הארון של גוטמן
9. התרופה המסוכנת
10. לגוטמן יש כאב שיניים
11. הרצל המאמן
12. מסעו החדש של קוק

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דלת הקסמים

* "דלת הקסמים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "דלת הקסמים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דלת הקסמים, באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית
* אלי אשד, לאן נעלם מר קוק ? - "דלת הקסמים", באתר סדרות הטלוויזיה הקלאסיות, 3 באפריל 2004
* מילות השיר "דלת הקסמים", באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמודת פרסום למשדר בטיחות לילדים, עמוד 31, מעריב, 30 באפריל 1974
2. ↑  יעקוב העליון, "זהירות, תאונות!", עמודת "מסך ומסכה", מדור "ערב ערב", עמוד 22, מעריב, 15 ביוני 1975