recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הצבעים הלאומיים של הממלכה המאוחדת** (באנגלית: **The National colours of the United Kingdom**) הם אדום, לבן וכחול. הם משמשים כצבעי דגל הממלכה המאוחדת. הם נובעים מדגלי הממלכות המרכיבות את בריטניה: אדום ולבן מדגל אנגליה, וכחול ולבן מדגל סקוטלנד, היוצרים ביחד את דגל הממלכה. עם זאת, לכל אומת בית יש את הצבע המייצג אותה: לבן (אנגליה), כחול (סקוטלנד), אדום (ויילס) וירוק (צפון אירלנד).

הגדרתם המדויקת של הצבעים הלאומיים של הממלכה המאוחדת הם:

| תבנית | כחול | אדום | לבן |
| --- | --- | --- | --- |
| פנטון |  | 280 C |  | 186 C |  | Safe |
| CMYK | 100.72.18.5 | 0.91.76.6 | 0.0.0.0 |
| HTML | #00247D | #CF142B | #FFFFFF |
| RGB | 0-0-102 | 204-0-0 | 255-255-255 |

היסטוריה
--------

במאות ה-19 וה-20, שטחי האימפריה הבריטית סומנו בדרך כלל באדום, וכוחות הצבא הבריטי לבשו את המעילים האדומים המפורסמים (כיום מסורת שנשתמרה בעיקר במדי שומרי המלכה), כך שלמעשה מהבחינה הצבאית הצבע הלאומי של בריטניה הוא אדום, שמזוהה עם הממלכה הראשית שלה - אנגליה. איחוד האי הבריטי תחת שלטון אנגליה הוא זה שגרם ללבן ולכחול להשתלב בצבעי הלאומיים.

שימושים
-------

### שימושים מדיניים

הצבעים הלאומיים של הממלכה המאוחדת משמשים, כאמור, כצבעי דגל הממלכה המאוחדת, וכצבעי הנס הלבן, הנס הכחול והנס האדום. כמו כן, הם מופיעים ברונדל חיל האוויר המלכותי ובסמל המפלגה השמרנית. 

### בספורט

ברוב ענפי הספורט הקבוצתי הבינלאומי המדינות השונות בבריטניה מיוצגות על ידי נבחרות נפרדות. כשבריטניה מתחרה כנבחרת אחת (כמו במשחקים האולימפיים או נבחרת הכדורסל), הצבעים המשמשים לנבחרת הם אדום, לבן וכחול, כאשר הכחול הוא לרוב כחול כהה.

### תחבורה

הצבעים הלאומיים של הממלכה המאוחדת משמשים רבות בתחבורה: בסמל הרכבת התחתית של לונדון (האנדרגראונד), והרכבות בה צבועות באדום-לבן-כחול. כמו כן, הם מופיעים בסמל ובמטוסי חברת התעופה הלאומית של בריטניה, בריטיש איירווייז.
**הוכחת היתכנות** (נקרא גם **POC**, מאנגלית: **Proof Of Concept**) הוא מימוש של רעיון או שיטה על מנת להדגים את היתכנותה, או הדגמה שמטרתה לוודא כי לרעיון או תאוריה קיים פוטנציאל ליישום או שימוש. לרוב, הוכחת היתכנות תהווה מימוש חלקי או קטן מהפתרון הכולל.

בתעשייה
-------

### קולנוע

בתעשיית הקולנוע יוצרים לעיתים סרטים קצרים המהווים הוכחת היתכנות לטכנולוגיות או שיטות קולנועיות חדשות. לדוגמה, הסרטים "300" ו"עיר החטאים" צולמו עם מסך ירוק וכמעט כל הנופים והאביזרים בהם יוצרו בעזרת מחשב. לפני צילומם, צולמו סרטים קצרים כהוכחת היתכנות.

חברת פיקסאר נוהגת ליצור סרטי אנימציה קצרים כהוכחת היתכנות לטכניקות מורכבות או חדשות. הסרט הקצר "המשחק של גרי" השתמש לראשונה בטכניקות אנימציה חדשות לביגוד והבעות פנים ריאליסטיות, אשר שימשו לאחר מכן בסרט "צעצוע של סיפור 2". החברה יצרה מספר סרטי אנימציה קצרים כהוכחת היתכנות לטכניקות חדשות כגון זרימה של מים, כהכנה להפקת הסרט "מוצאים את נמו".

### פיתוח תוכנה

בתהליך פיתוח תוכנה, לעיתים קרובות נכתב פרויקט פיילוט בעל מיקוד צר וחלקי, המהווה הוכחת היתכנות לפתרון השלם. מטרת הוכחת ההיתכנות היא בדיקת הטכנולוגיה החדשה, לרוב לאחר פריסה וזמינות לשימוש הלקוח.

ראו גם
------

* בדיקת היתכנות
* אב טיפוס
* חקר מקרה
* פיילוט (ניסוי)

הערות שוליים
------------

1. ↑  POC, באתר ידעטק
2. ↑  What is a Proof of Concept?, באתר techopedia
3. ↑  8 Great ‘Proof of Concept’ Films That Got Picked Up by Hollywood בבלוג אתר PremiumBeat
4. ↑  אודיסיס פנטקלוס, Proof-of-Concept Design באתר MSDN, ינואר 2008
**מעיין רובין** (נולדה ב-2 ביולי 1987), המוכרת גם בשם הבמה **נועה פילטר**, היא שחקנית, יוטיוברית, מנחת טלוויזיה, יוצרת תוכן ואשת עסקים ישראלית. נכון ל-20 במאי 2022 לערוץ הרשמי שלה יש כ-93.7 אלף עוקבים ומעל ל-15 מיליון צפיות.

בשנת 2019 הקימה רובין חברה שנותנת שירותי תוכן, הפקה, קידום וניהול בדיגיטל עבור חברות ופרטיים בישראל.

ביוגרפיה
--------

רובין נולדה בתל אביב לאחר מכן עברה משפחתה לקריית אונו, ולאחר מכן לצור יגאל. בת ליהושע ואביבה. לאחר שירות בצה"ל כמורה חיילת עברה לתל אביב, שם למדה משחק בבית צבי עד שנת 2011.

קריירת היוטיוב
--------------

בשנת 2013 השתתפה רובין בקמפיין לחברת Browsi שעלה ביוטיוב.

בשנת 2014 השתתפה רובין יחד עם גיא הוכמן בסרטון בערוץ היוטיוב נייס גיא שביים עילי קמחי. אחרי ההצלחה הויראלית של הסרטון, חברה לעילי קמחי, ויחד הם בנו את ערוץ היוטיוב של הדמות נועה פילטר שיצרה מעיין. למרות הצלחת הערוץ (נכון ל-31 באוקטובר 2016 כ-3 מיליון צפיות וכ-25 אלף רשומים) הפסיקה פילטר להעלות סרטונים לערוץ המקורי ופתחה ערוץ יוטיוב חדש.

ב-20 בספטמבר 2015 השתתפה בפרסומת של חברת שטראוס למילקי קייק.

ב-13 ביולי 2016 השתתפה פרסומת רשת לטילונים של חברת נסטלה. ב-5 באוקטובר 2016 זכתה נועה פילטר בתואר כוכבת הרשת של השנה בטקס נבחרי הילדים.

ב-13 בספטמבר 2017 מעיין רובין העלתה סרטון ראשון מהערוץ שנושא את שמה, בה היא מופיעה כעצמה.

קריירה בטלוויזיה
----------------

בשנת 2013 השתתפה בסדרה "להיות איתה" ששודרה בערוץ 2, בתפקיד מלצרית בפרק הראשון של הסדרה.

בשנת 2015 הגישה יחד עם טום באום ועומר דרור פינה קבועה העוסקת בספורט בתוכנית "הצלצול האמיתי" בערוץ הילדים.

בשנת 2016 הגישה פינה קבועה בשם "בלי פילטר" בתוכנית "מנה מנה" בהנחייתה של לירון ויצמן והגישה את התוכנית "מנה מנה בריאה" לצדו של עודד פז. באותה שנה השתתפה לצד סיוון מסט (רות הצעירה) בעונה השביעית והאחרונה של גאליס.

בשנת 2017 הגישה פינה קבועה בתוכנית "הצלצול האמיתי" (עונה 2) בה היא עושה את אותה פעולה כמה וכמה פעמים וכיתות המתמודדים צריכות לשער כמה פעמים עשתה זאת או כמה פעמים אותה מילה תכנס ללוח מחיק.

בשנת 2018 הנחתה את התוכנית "מחליקים עם כוכבים" בערוץ KidZ.

ביולי 2021 השתתפה בעונה הרביעית של התוכנית "חתונה ממבט ראשון".

מועמדויות ופרסים
----------------

| שנה | ארגון | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | **מועמדות** |
| 2016 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | **זכייה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* נועה פילטר, ברשת החברתית פייסבוק
* נועה פילטר, ברשת החברתית אינסטגרם
* נועה פילטר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* הדס בשן, ‏"חברים כתבו 'יש לך כפילה מטורללת' – ושלחו לי תמונות של נועה פילטר", באתר ‏מאקו‏‏, ‏23 בפברואר 2017‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר יהב‏, "אני חיפשתי את השקט ואת הבית, עומרי חיפש את המסיבות", באתר וואלה!‏, 22 בנובמבר 2021
2. ↑  אריאלה אביר, מעיין רובין רוצה שתדעו שנועה פילטר היא דמות בדיונית, באתר rosh1, ‏16 ביוני 2016
3. ↑  נועה פילטר, ערוץ היוטיוב המקורי
4. ↑  נועה פילטר, ערוץ היוטיוב החדש
5. ↑  דורי בן ישראל, מי גנב את המילקי Cake? טינק בקמפיין אושיות רשת למותג מילקי שטראוס, באתר מזבלה, ‏20.9.2015
6. ↑  לראשונה, קמפיין במיוזיקאלי!, באתר teenkmagazine, ‏21.7.2016 (ארכיון)
**אימפיריאל ג'פניז איירווייז** (ביפנית: **大日本航空株式会社**) הייתה חברת התעופה הלאומית של האימפריה היפנית במהלך מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

לוח שנה שהוציאה החברה
עם תחילת מלחמת סין–יפן השנייה, היה צורך גדול ביכולת ההובלה האווירית של הצבא היפני, שגייס באופן מסורתי את משאביו של חברת התעופה הלאומית, תאגיד התעבורה האווירית של יפן (אנ'). עם זאת, התעוררו עימותים רבים בין הצבא היפני הקיסרי והצי הקיסרי היפני על תעדוף והממשלה החלה לראות צורך ביצירת מונופול בתחום התעופה הלאומי של יפן. הממשלה רכשה כ-50% מתאגיד התעבורה האווירית של יפן ובדצמבר 1938 שינתה את שמה ל"דאי ניפון קוקו".

בסוף שנות השלושים הפעילה החברה רשת בינלאומית ענפה של טיסות עם מטוסים יפנים ומטוסים זרים. חברת התעופה עבדה באופן צמוד עם מנצ'וקו נשיונל איירווייז (אנ') שטסה ליעדים במדינת הבובות של האימפריה היפנית, מנצ'וקוו וליעדים נוספים בשטחים שיפן כבש בסין. החברה גם הפעילה כמה טיסות שכר ארוכות יותר, בהם טיסות לאיראן ואיטליה כבר ב-1939.

לאחר תחילת המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בדצמבר 1941, החברה הפכה לחברה בבעלות ממשלתית מלאה ולמעשה פעלה כשתי יחידות נפרדות, אחת על ידי הצבא היפני ואחת על ידי הצי היפני. עד 1943 הפעילה החברה מסלול שירות צבאי מעגלי שעובר מטאיוואן דרך הפיליפינים, תאילנד, סינגפור, אינדונזיה ודרום סין.

לאחר כניעת האימפריה היפנית באוגוסט 1945 הופסקו הטיסות המבצעיות בפרט והטיסות של החברה בלל, חודש לאחר מכן בעלות הברית כבשו את נמל הבית של החברה, נמל התעופה האנדה על ידי בעלות הברית כבר חודש לאחר הכניעה. באוקטובר 1945 החברה פרוקה באופן רשמי.

במהלך הכיבוש האמריקאי של יפן הוחרמו כלי טיס בכל רחבי יפן ותעופה אזרחית ביפן נאסרה עד להקמת ג'פאן איירליינס ב-1951.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Timetable and route map, 1939 20th century timetable museum
2. ↑  Flight schedule, 1943 20th century timetable museum
3. ↑  Routes development history etc. JCAL

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA03859163
* NDL: 00313298
* VIAF: 259900306
* WorldCat: viaf-259900306

 |
ילדי משפחת שרתוק בשנת 1920. מימין לשמאל: רבקה שרתוק (בת יעקב שרתוק), דב שרתוק (בן זאב שרתוק), עדה שרתוק (בת יעקב שרתוק), ידידה קטינסקי (בת ברוך קטינסקי), יהודה שרת, משה שרת, צילה (?), (ציונה? בת ברוך קטינסקי?)
**משפחת שֶרְתוֹק (צֶ'רְטוֹק)-שָרֵת** היא משפחה יהודית בארץ ישראל, שממנה יצאו אישים שתפסו משרות מרכזיות בהנהגת היישוב. 

ראשי המשפחה היו יעקב שרתוק, "ראשון הביל"ויים בארץ ישראל", ואחיו זאב שרתוק. יעקב שרתוק חבר לקבוצה הראשונה של אנשי ביל"ו. הוא עלה לארץ ישראל זמן קצר לפני שאר חבריו על מנת להכשיר את השטח. בשנת 1886 שב לבדו לרוסיה, שם נישא לפניה לב. בני הזוג עברו להתגורר בחרסון, יחד עם אחותו הצעירה של שרתוק, גוטה, ושם נולדו חמשת ילדיהם: רבקה, משה, עדה, יהודה וגאולה. 

בשנת 1906 עלה יעקב שרתוק שנית לארץ ישראל, יחד עם אמו, אשתו, חמשת ילדיו, אחותו גוטה (טובה) ובעלה ברוך קטינסקי ואחיו זאב (וולודיה) ואשתו אנה (חנה). עם הגיעם לארץ התגוררו בשכונת עג'מי ביפו. כעבור זמן התיישבו שלוש המשפחות לבית שרתוק בכפר עין סיניא הסמוך לרמאללה. מטרתן הייתה לייסד התיישבות עברית, אך הן נותרו מתיישבים יהודים בודדים באזור. בתקופת התיישבותם בעין סיניא נולדה לברוך וגוטה קטינסקי בתם ציונה (רבאו). בשנת 1908 עזבו שלוש המשפחות את עין סיניא אל ירושלים, וכעבור זמן קצר עברו לתל אביב.

יעקב וזאב שרתוק בנו את ביתם בשדרות רוטשילד 23 בתל אביב. הבית תוכנן על ידי האדריכל יוסף ברלין. חמשת ילדיו של יעקב שרתוק התגוררו בבית. לאחר מותו של יעקב שרתוק, בשנת 1913, התגוררו בבית רבקה ודב הוז ולאחר מכן התגוררו בו עדה ואליהו גולומב. לימים שימש הבית כמטה "ההגנה", שבו נערכו ישיבות הנהגת "ההגנה" בראשות "הגיסים" הוז, גולומב ושאול אביגור. אגף אחורי תוכנן על ידי יוחנן רטנר, אף הוא מבכירי "ההגנה". כיום משמש הבית המשוקם את מוזיאון ההגנה.

עץ המשפחה
---------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  | יהודה לייב |   | יהודית קוסובסקי |
|   |   |
|  |  |  |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| ברוך קטינסקי |   | גוטה |   | זאב שרתוק |   | יעקב שרתוק |   | פניה |   |
|   |   |   |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| שאול אביגור |   | צפורה |   | משה שרת |   | גאולה |   | עדה |   | אליהו גולומב |   | רבקה |   | דב הוז |   | יהודה שרת |   | צביה |
|   |   |   |   |   |   |   |
|  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |   |   |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  |  | רנה שרת |   | יעקב שרת |  | הרי גולומב |  | דקלה גולומב |  | דליה גולומב |   | דוד גולומב |  | תמר |   | משה גדרון |
|   |   |

ראו גם
------

* ארבעת הגיסים
* עין סיניא
**גרייס זבריצקי** (באנגלית: **Grace Zabriskie**; נולדה ב-17 במאי 1941) היא שחקנית אמריקאית, המוכרת בעיקר בשל תפקידה בתור שרה פאלמר בסדרה "טווין פיקס" (1991-1990) ובסרט ההמשך "טווין פיקס: אש הולכת איתי" (1992).

ביוגרפיה
--------

זבריצקי נולדה בניו אורלינס, לואיזיאנה למשפחה ממוצא פולני והולנדי.

קריירה
------

ב-1979 היא התפרסמה ששיחקה בסרט "נורמה ריי" של הבמאי מרטין ריט, וב-1981 שיחקה במיני סדרה המבוססת על הרומן קדמת עדן.

בשנת 1982 היא שיחקה את אמה של דברה ווינגר בסרט הדרמה הצבאי "קצין וג'נטלמן". באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "שירת התליין", אשר מבוסס על ספרו של נורמן מיילר. 

גילמה את שרה פאלמר, אמא של לורה בסדרה "טווין פיקס" ואת אמה של סוזן, חברתו של ג'ורג' בסיטקום המצליח "סיינפלד".

בין הסרטים שהיא שיחקה בהן: שחיתות בגדול, דראגסטור קאובוי, איידהו שלי, בסרט האימה "משחק ילדים 2" (כעובדת סוציאלית שמעבירה את הילד אנדי למשפחת אומנה, ובהמשך אותו סרט נרצחת על ידי הבובה צ'אקי). סרט אימה נוסף ששיחקה בו הוא הטינה (כאישה במצב סיעודי שנופלת קורבן לאחת הרוחות בבית הרדוף בו היא מתגוררת).

היא גילמה גם אלכוהוליסטית בפרק בסדרה מלך השכונה והופיעה בין היתר בפרק של הסדרה "מכושפות".

בשנת 1996 שיחקה לצד ג'ודית לייט בסרט הטלוויזיה "רצח ליד הדלת שלי". בשנת 1997 שיחקה בסרט הטלוויזיה "הילד של השטן", סרט אימה לצידה של מאיה רודולף, ושיחקה בקומדיה "נוצץ" לצד אוקטביה ספנסר. 

בשנת 2006 שיחקה בסרטו של דייוויד לינץ' "אינלנד אמפייר", ובשנת 2007 שיחקה גרייס בקומדיה הרומנטית "רישיון לחתונה" לצד רובין ויליאמס ומנדי מור. בנוסף, שיחקה בסרט "חסרי זהירות". בשנת 2009 שיחקה בסרטו של ורנר הרצוג, "בני, בני, מה עשית?" לצד מייקל שאנון. בשנת 2013 שיחקה בקומדיה "טעות בשוטר" הפקה אמריקאית-צרפתית לצד ברנדון בימר.

בשנת 2017 שיחקה לצידם של דרו ברימור וטימותי אוליפנט בקומדיית האימה "דיאטת סנטה קלריטה" של רשת נטפליקס.

חיים אישיים
-----------

בשנות העשרים המוקדמות שלה, זבריצקי הייתה נשואה לרוב, איתו היו לה שתי בנות; הלן, גם היא הפכה לשחקנית אשר מתה ב-1993 מלימפומת הודג'קין ומריון ליין, שהייתה ציירת; היא מתה ב-2019 ממחלת הסרטן בגיל 56.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גרייס זבריצקי

* גרייס זבריצקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* גרייס זבריצקי, באתר AllMovie (באנגלית)

* גרייס זבריצקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1062333721
* ISNI: 0000 0000 3903 2959
* LCCN: no00014573
* NKC: xx0203342
* VIAF: 61083142
* WorldCat: lccn-no00014573

 |
**אימפולס טראקר** (באנגלית: **Impulse Tracker**, או בשמה המקוצר **IT**) היא תוכנת טראקר חינמית ליצירת מוזיקה. זו הייתה אחת מתוכנות הטראקר האחרונות שפותחו לפלטפורמת MS-DOS. התוכנה נכתב על ידי המתכנת ג'פרי לים. הגרסה הרשמית הראשונה של התוכנה הושקה בשנת 1995 והגרסה היציבה האחרונה של התוכנה, v2.14 Patch #5, הופצה ב-8 באפריל 1999.

היסטוריה
--------

את התוכנה פיתח ג'פרי לים בין השנים 1995 עד 1997, כתוכנה וחינמית. התוכנה יוצרת מוזיקה על ידי שימוש בצלילים דגומים ("sample") שמושמעים בגובה צליל שונה וכך אפשר ליצור הדמיה כאילו מדובר בסינטיסייזר אמיתי שמפיק צלילים.

הוא הפסיק את הפיתוח לאחר שקבוצה של ישראלים הפיצה בחינם גרסה מתקדמת של התוכנה שבעבורה דרש תשלום. האימפולס טראקר הייתה מבוססת על טראקר מוקדם יותר בשם Scream Tracker. החידוש המשמעותי של אימפולס טראקר היה השימוש בNNA - New Note Action כלומר האפשרות לקבוע באיזה אופן יושמע תו חדש לעומת התו הקודם (בScream Tracker כל תו קטע למעשה את התו הקודם= Cut). באימפולס אפשר להחליט האם רוצים שתו חדש יקטע/יפסיק את הקודם Cut, תו ישן יוחלף בתו חדש Fade "עמעום", או שהתו החדש יגרום לתו הקודם ל"השתחרר" Off = כלומר ה"אצבע" תורם מהמקלדת (ואז הצליל המוזיקלי יעבור לשלב הRelease במעטפת העוצמה). מעטפת העוצמה Envelope היא אפשרות לתת קצת "צבע" לגוון המוזיקלי את הדגימה. דגימת סאונד פשוטה יכולה לקבל עוצמות שונות על ידי שרטוט גרף שיתאר את העוצמה ביחס לזמן. כך אפשר להלביש עוצמה או Pan (באלאנס) - היחס בין רמקול ימין לרמקול שמאל בסטריאו, או לחלופין "Pitch" גובה - צלילים בתדירות גבוהה בסקאלה או נמוכה. שלב הRelease הוא למעשה השלב האחרון בגרף שממנו והלאה דגימת הקול הולכת ונעשית חלשה= "עמעום" (השלב הראשון הוא "התקף"- לאחריו "דעיכה"- אחר כך "המשכיות", ולבסוף "שחרור" Attack-Decay-Sustain-Release).

כמו עורכי מודולים אחרים, גם האימפולס טראקר מארגן מוזיקה ברשת של ערוצים (Channels). כל אחד מן הערוצים תומך בהוראות הפעלה והפסקת תווים בדומה למערכת MIDI. המודולים של אימפולס טראקר ממשתמשים בקבצים בעלי סיום **it.**, שהיא ייחודית לאימפולס טראקר. קובצי it. נחשבים למתקדמים יותר מקבצי MOD או S3M. הם כוללים איכות דגימה גבוהה יותר ואפקטים אחרים.

משתמשים בולטים
--------------

בין היוצרים בולטים שהשתמשו באימפולס טראקר:

* המלחינים של סטודיו Epic Games, ביניהם אלכסנדר "Siren" ברנדון ואנדרו "Necros" סגה, שהלחינו את המוזיקה עבור המשחקים מסדרת Unreal, Deus Ex ו-Jazz Jackrabbit 2
* הרכב הטראנס שיבה שידאפו (ארז אייזן ודי ג'יי יורג)
* הרכב הטראנס אינפקטד מאשרום (ארז אייזן ועמית דובדבני)
* יוצר הטראנס די ג'יי אסטריקס (אבי שמיילוב)[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אימפולס טראקר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אימפולס טראקר (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
**עיצוב מכוון משתמש** הוא פרדיגמת עיצוב שבה שמים דגש רב יותר על הצרכים, הרצונות והמגבלות של משתמש הקצה בתוכנה, בכל שלב בתהליך העיצוב. ניתן לאפיין את המונח עיצוב מכוון משתמש בתור תהליך של פתירת בעיה רב-שלבית שבו נידרשים המעצבים גם לאשש את הנחותיהם, באשר לשימוש המשתמשים בממשק, בעולם האמיתי עם משתמשים אמיתיים. מבחני שימושיות כאלה חשובים כיוון שלרוב קשה לחזות כיצד המשתמשים יבינו את הממשק, וכיצד הם ילמדו להשתמש בו.

ההבדל העיקרי מפרדיגמות אחרות לעיצוב ממשקים הוא בניסיון לייעל את ממשק המשתמש בנוגע לדרכי העבודה, הצרכים והדרישות של המשתמש, במקום להכריח אותו להתאים את עצמו לדרכי העבודה.

גישות ומודלים
-------------

מודלים של עיצוב מכוון משתמש נועדו לעזור למעצבים ליצור מוצרים המותאמים למשתמשים שלהם. במודלים אלה, מתחשבים בדרישות המשתמש כבר מהשלב הראשון, והן נכנסות למחזור החיים של המוצר. המאפיין העיקרי במודלים אלה הם השתתפות פעילה של משתמשים אמיתיים.

המטרה
-----

עיצוב מכוון משתמש עונה על שאלות בנושאי השימוש והמטרות של המשתמשים, ואז משתמש בממצאים כדי להחליט בשלבי העיצוב והפיתוח. פרדיגמה זו מחפשת תשובות לשאלות הבאות:

* מי הם המשתמשים של התוכנה?
* מה המשימות והמטרות של המשתמשים?
* מה רמת הידע והניסיון של המשתמשים בתוכנה, או בתוכנות דומות לה?
* אילו אפשרויות המשתמשים צריכים לקבל מהתוכנה?
* לאיזה מידע המשתמש עלול להיות צריך, ובאיזה צורה הם צריכים אותו?
* איך המשתמשים חושבים שהתוכנה אמורה לעבוד?

יסודות
------

קיימים מספר יסודות לעיצוב מכוון משתמש. העיקריים שבהם מובאים כאן:

### נראות

הנראות עוזרת למשתמש לבנות מודל מחשבתי של התוכנה. מודלים אלה עוזרים למשתמש לחזות את ההשפעות של הפעולות בזמן השימוש בתוכנה. רכיבים חשובים בתוכנה (כדוגמת רכיבי ניווט) צריכים להיות מודגשים. המשתמשים אמורים להיות מסוגלים להבין במבט חטוף מה הם יכולים לבצע ומה לא בעזרת התוכנה שבה הם משתמשים.

### נגישות

המשתמשים אמורים למצוא במהירות ובקלות את המידע שהם צריכים בתוכנה. למשתמשים אמורים להיות דרכים שונות למציאת המידע שאותו הם מחפשים, כגון רכיבי ניווט, אפשרויות חיפוש, תוכן עניינים, מספרי עמודים, צביעת מידע וכדומה. רכיבי הניווט בתוכנה או במסמך אמורים להיות אחידים. במסמכים, האפשרות לרפרף על מסמך מאפשרת למשתמשים למצוא את חלקי המידע שאותו הם צריכים מבלי לקרוא את כל המסמך, ולשם כך ניתן שימוש באותיות מודגשות או נטויות.

### שפה

על המעצב להחליט על השפה שבה התוכנה תשתמש. ברוב המקרים, אלא אם נדרשים לכך, לא מומלץ להשתמש במונחים טכניים מידי.

ראו גם
------

* שמישות
* עיוורון כרזות
**ראס אימם** (מבוטא גם כ**ימאם** נפטר ב-1828) היה הראס של באגמדיר ורגנט/סגן הקיסר של האימפריה האתיופית. הוא היה בנו של ראס גוגסה.

לפי טירמינגהאם ראס אימם תמך בגלוי בדת האסלאם כנגד הכנסייה האורתודוקסית האתיופית המקומית. בעקבות תמיכתו של האבונא קירילוס השלישי בהשקפת הסוסת לידת בוויכוח על טיבעו של ישו ראס אימם היגלה את האבונא למנזר באגם הייק, שם הוא נשאר עד מותו בסביבות 1828..

כשר ראס אימם יצא למערכה צבאית בגוג'אם כנגד דאג'זמץ גושו זאודה, הדאג'זמץ היילה מארים החל לצעוד עם חייליו מסאמיאן לבירה הקיסרית גונדר והדיח את הקיסר ג'יגר והכריז על באדה מריאם השלישי לקיסר במקומו. כאשר ההודעה על הדחת ג'יגר הגיע לראס אימם הוא חזר לגונדר דרך העיירה דאנגאל באר רדף אחר כוחותיו של דאג'זמץ גושו עד אשר וואלדבה שם התרחש הקרב כנגדם במשך שלושה ימים עד 25 בדצמבר 1825 כאשר דאג'זמץ גושו ברח משדה הקרב לסאמיאן דרך וגרה שם הוא מת יותר מאוחר, אימם החזיר את ג'יגר לשלטון. 

בדרך האופיינית לתקופת השופטים האתיופית מערכות יחסים בין המצביאים השונים השתנתה באופן מהיר. כפי שסואן ראבאנסון מתאר הדאג'זמץ היילה מריאם בנו של וובה היילה מריאם נתפס בקרב ולאחר מכן בשכנועו של הדאג'זמץ מרו מדאמבייה הוא שוחרר על ידי אימם. לאחר מכן אימם הצטרף לוובה שירש את אביו בתור דאג'זמץ כנגד גושו זאודה ודאג'זמץ מרו בקרב קוסובאר באוקטובר 1827. בקרב זה גושו נמלט למנזר בגוג'אם ומרו נהרג בקרב. בשנה שלאחר מכן אימם נפטר "באופן אלים" במקום מושבו בדברה תבור. אימם נקבר בכנסיית ייאסו בעירו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'. ספנסר טרימינאם, אסלאם באתיופיה, עמוד 111.
2. ↑  מרדכי אביר, האתגר של האסלאם ואיחודה מחדש של האימפריה הנוצרית 1769 - 1855 עמוד 42
3. ↑  ה. וואלד בלונדאל, הרושמות המלכותית של חבש, עמוד 485.
4. ↑  סואן רובינסון, מלך המלכים: תיאודרוס של אתיופיה, עמוד 19.
5. ↑ . וואלד בלונדאל, הרושמות המלכותית של חבש, 485.
6. ↑  ריצ'רד פאנקהארסט, ההיסטוריה של העיירות האתיופיות: מימי הביניים ועד תחילת המאה ה-19.

| שליטי בגמדר |
| --- |
| שושלת יג'ו |
| עיר בירה | דברה תבור |  |
| שליטים | סארו גוונגול • עלי הראשון • עליגז • וולדה גברה • גוגסה • אימם • מאריה • דורי • עלי השני |
| ראו גם | הגירת האורומו הגדולה • תקופת השופטים האתיופית • מאמדוץ' |
| ממלכות האימפריה האתיופית |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**גוגסה** | **צ'יף יג'ו אורומו** 1825–1828 | **הבא**:**מאריה** |
**פּוֹיקֶה** (בשפת הרפה נוי: **Poike**) הוא הר געש כבוי, הקדום ביותר מבין שלושת הרי הגעש הכבויים היוצרים את אי הפסחא, אי באוקיינוס השקט השייך לצ'ילה. 

ההר התרומם מקרקעית האוקיינוס לאחר שתי התפרצויות, שהראשונה בהם התרחשה לפני כשלושה מיליון שנים, והשנייה לפני כ-900,000 שנים. סחיפה ימית ממושכת צמצמה את שטח הר פויקה לחצי אי באורך 5 קילומטרים ממזרח למערב וברוחב 3.5 קילומטרים מצפון לדרום. פסגת ההר בגובה 370 מטרים היא לוע רדוד, הקרוי "פו אה קטיקי" (Pu A Katiki), שבניגוד ללועות של שני הרי געש אחרים שבאי (ראנו רארקו וראנו קאו) הוא יבש לחלוטין. קוטרו 150 מטרים ועומקו 15 מטרים. צוקים בגובה 100 מטרים מקיפים את חצי האי. הצוקים בחלק הצפוני הם בזלת או הוואיט פורפיריים המשובצים בשפע פנוקריסטים של פלגיוקלז, בעוד שהרכב הלבה של הצוקים הדרום-מזרחיים אחיד. על המדרון הצפוני של הר פויקה יש שלוש כיפות געשיות טפילות הבנויות טרכיט לבן, המכונות: "מאונגה ואי אה הווה" (Maʻunga Vai a Heva), "מאונגה טאה טאה" (Maʻunga Tea-Tea) ו"מאונגה פארהא" (Maʻunga Parehe). פויקה היה פעם אי נפרד עד שהלבה שזרמה מטרוואקה חיברה אותו לאי המרכזי. במורד הצפוני, על הצוקים, יש מערה המכונה אנה או קקה (Ana O Keke), או גם "מערת הבתולות".

רקע גאולוגי
-----------

אי הפסחא הוא אי געשי הבנוי בעיקר משלושה הרי געש כבויים שהתמזגו: מאונגה טרוואקה, פויקה וראנו קאו. טרוואקה, הפסגה הגבוהה ביותר באי הפסחא (507 מטרים), מהווה את עיקר המסה של האי, בעוד ששני הרי הגעש הנוספים יוצרים את צורתו המשולשת של האי. פויקה, השני בגובהו (370 מטרים), יוצר את הכף המזרחי, וראנו קאו, יוצר את הכף הדרומי. שניהם מתוארכים לפליסטוקן, בעוד שטרוואקה, מתוארך לתקופה שבין הפליוקן לפליסטוקן. על פי תיארוך אשלגן/ארגון, הר פויקה הוא בן שלושה מיליון שנים, הר הגעש טרוואקה הוא בן 300,000 שנים, וראנו קאו – אף שלא תוארך - נוצר בין שניהם. צוק תלול המכונה "תעלת פויקה" מחלק את האי בין קילוחי הלבה מפויקה וממאונגה טרוואקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פויקה** בוויקישיתוף
* Karsten M. ,Peter Stoffers, C. Dieter Garbe-Schönberg, *The Petrogenetic Evolution of Lavas from Easter Island and Neighbouring Seamounts, Near-ridge Hotspot Volcanoes in the SE Pacific*

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Easter Island
מאי הקטנה ב"פארק המומינים" בפינלנד
מאי בפרק 72
**מאי הקטנה** (בשוודית: **Lilla My**) היא דמות ספרותית ואחת מהדמויות המרכזיות בסדרת ספרי "המומינים" מאת המאיירת והסופרת השוודית-פינית טובה ינסן.

מאי הקטנה מופיעה לראשונה בספר "ספר הזכרונות של מומינאבא". 

בגרסה העברית של סדרת האנימציה "המומינים", אשר זכתה לפופולריות רבה בישראל, סיון שביט דיבבה את קולה של מאי הקטנה.

אישיות
------

מאי הקטנה אמיצה, עצמאית שובבה וחסרת פחד, ומשתוקקת להצטרף למומינים בהרפתקאותיהם. לעיתים אף נראה כי יש לה חיבה לאסונות קטנים.

היא אגרסיבית וחצופה, אך יכולה להיות גם שמחה וחברותית. דברים קטנים מרגיזים אותה בקלות, אך היא לעולם לא תעשה דבר מרושע בכוונה תחילה. לעיתים, כשאחרים נוהגים בצורה רגשנית מדי, היא מורידה אותם חזרה לקרקע בעזרת חדות אבחנתה. 

מאי הקטנה תמיד רוצה להחליט דברים למען עצמה. אי-סדר כלל לא מטריד אותה: למעשה, החיים הרבה יותר מרגשים כך.

מאי הקטנה אוהבת לגלות את סודותיהם של אחרים, אך לעולם לא מגלה אותם לאחרים. למרות התנהגותה הפרועה והפזיזה, מאי הקטנה כנה ונאמנה. היא נמצאת בשטח בכל מצב, ומוכנה לכל.

לפי פרשנות מקובלת, אישיותה של מאי משלימה, יחד עם אישיותו של מומינטרול, מעין דיוקן פסיכולוגי של המחברת, טובה ינסון.

מראה חיצוני
-----------

מאי נמוכת קומה ובעלת פקעת שיער בצבע אדום-נחושתי. היא לובשת לרוב שמלה אדומה.

משפחת מוצא
----------

מאי הקטנה היא אחת מבני האנוש היחידים המתגוררים בעמק המומינים. מאי הקטנה מתגוררת עם המומינים בבית המומינים למרות שאינה קשורה אליהם בדמה. משפחת המומינים אימצה אותה לקרבה בעודה צעירה מאוד. בימבל היא אחותה ויש לה עוד 10 אחים ואחיות קטנים ממנה (לפי פרק 45 "מומין בונה בית").

בספר "ספר הזכרונות של מומינאבא" (1950) מתגלה כי מאי הקטנה היא למעשה אחותו למחצה של סנופקין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  טובה ינסן, מאת Petri Liukkonen

| המומינים |
| --- |
| יוצרים ומפתחים | טובה ינסון • לארס ינסון |  |
| משפחת מומין | מומינטרול • מומינאבא • מומינאמא |
| העולם של המומינים | עמק המומינים • בית המומינים • סניף • סנופקין • מאי הקטנה • סנורקה • סנורק • הגרוק • השמנטפים • דמויות נוספות |
| ספרי הסדרה | משפחת המומינים והשיטפון הגדול (1945) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (1946) • משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף (1948) • ספר הזכרונות של מומינאבא (1950) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (1954) • משפחת המומינים - חורף קסום (1957) • הילדה הבלתי נראית (1962) • מומינאבא והים (1965) • עמק המומינים בנובמבר (1970) |
| ספרי תמונות וקומיקס | הספר על בימבל, מומינטרול ומאי הקטנה (1952) • מי יעודד את רשוש? (1960) • המסע המסוכן (1977) • אורח לא רצוי (1980) • שירים מעמק המומינים (1993) • מומינטרול (קומיקס) (1954 - 1975) |
| סרטים וסדרות טלוויזיה | משפחת החיות המוזרות (1973) • המומינים (1977 - 1982) • המומינים (1990 - 1992) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (1992) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (2008) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (2010) • עמק המומינים (2019 - הווה) |
| שונות | פארק עולם המומינים • Metsä • מוזיאון עמק המומינים |
**סַפִּיריים** (שם מדעי: Sapphirinidae) היא משפחה של סרטנים פלנקטונים, הנפוצה באוקיינוסים של העולם. מינים רבים במשפחה מסוגלים להחזיר אור צהוב, סגול ובעיקר כחול הדומה להשתקפות אבן חן כדוגמת הספיר ומכאן נגזר שמם.

מאפיינים
--------

צורתם עגולה ושטוחה, דמוית עלה, וגודלם נע בין 1 ל-7 מ"מ. הספיריים נמנים עם תת-מחלקת השטרגליים, אך בשונה מרוב הפריטים בתת-מחלקה זו שהם צמחוניים ומסננים מזון מהמים או ניזונים מאצות מקרוסקופיות, הספיריים טורפים במשך היום וטפילים במשך הלילה על יצורים גדולים מהם כגון סלפות. הם חיים לרוב בשכבה העליונה של המים עד עומק של כ-100 מטר אך מינים אחדים נמצאו גם בעומק של 250 מטר. בניגוד לשאר הזואופלנקטון הספיריים נמשכים לאור ועולים לפני המים במשך היום.

הספיריים ידועים בעיקר בזכות תצוגת האור המרהיבה שלהם כאשר להקות גדולות מאירות את פני הים. בתרבות היפנית המחזה נקרא *טאמה-מיזו* (מי-תכשיטים). רק הזכרים מחזירים אור, כנראה כחלק מתהליך החיזור. תצוגת אורות המשתנה בין המינים השונים. הזכרים מסוגלים לשלוט בהחזרת האור ו"להעלימה" במידת הצורך, כך שהם הופכים לשקופים בדומה לנקבות.

החזרת האור נעשית בעזרת מבנים ננומטרים הידועים בשם גביש פוטוני שבנויים אצל הספיריים בצורת לוחות העשויות מגואנין. בניגוד ליצורי ים רבים בעלי ביולומינסנציה הניתנת לזיהוי רק בחושך או באור חלש, האור של הספיריים הוא צבע פיזיקלי הנוצר באמצעות החזרת קרני השמש ולכן נראה היטב בצהרי היום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספיריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* מגזין מכון ויצמן, ‏כיצד נעלם ספיר הים?, באתר "הידען", 3 בספטמבר 2015

* "Integumental ultrastructure and color patterns in the iridescent copepods of the family Sapphirinidae (Copepoda: Poecilostomatoida)"(article on SpringerLink)
**פוינט פייפר** (באנגלית: **Point Piper**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וולהרה.

גאוגרפיה
--------

פוינט פייפר שוכן לשפת מפרץ ג'קסון, ומוקף בים משלושה כיוונים. מדרום הוא גובל בפרוורים דאבל ביי, רוז ביי ובלוויו היל, ממזרח הוא גובל במפרצון רוז ביי, וממערב במפרצון דאבל ביי ומצפון במפרץ ג'קסון.

בזכות מיקומו נשקפים מחופיו נופים פנורמיים מרשימים, שהעלו את ערך הנכסים בפרוור לגבהים מרשימים. על פי הערכת כתבת הנדל"ן סינדי מרטין ב-2002, הערך הכולל של הנכסים על קרן וולסלי (Wolseley Crescent) לאורך קילומטר חוף, הוא כ-720 מיליון דולר אוסטרלי, מה שהופך את פוינט פייפר להיות הפרוור היקר ביותר בסידני מבחינת ערך יחסית לשטח (אם כי לא בהכרח מבחינת ממוצע שווי בתים). הפרוור הוא מהקטנים בסידני, עם אחד עשר רחובות בלבד: שדרות בקהרסט ולונגוורת; הדרכים סאות' הד החדשה, וונולה, ויונה ווולסלי; הרחובות וונתוורת ורדברס; קרן וולסלי; וונתוורת פלייס ווינגדל פלייס.

בגבולו הצפון מזרחי נמצא חוף ליידי מרטינס ובצידו המערבי חוף שבעה שילינג.

היסטוריה
--------

הנחלה הראשונה שחולקה בפוינט פייפר ב-1816 ניתנה לקפטן ג'ון פייפר, קצין ממוצא סקוטי. בנחלה זו בנה פייפר אחוזה בשטח של 770,000 מ"ר, לה קרא "פוינט פייפר" (מילולית, נקודת פייפר). בעת שירותו של פייפר כנציב המכס בסידני נמצאו עדויות למעילה מטעמו. אף שפייפר מעולם לא הואשם בפשע כלשהו, הוא ניסה להטביע עצמו במימי הנמל ושרד ניסיון התאבדות זה. מאוחר יותר הוא מכר את כל נחלותיו בפוינט פייפר, רוז ביי, ניוטרל ביי ופיטרשהם בעבור 5,000 דולר ועבר לחיות בכפר. במקומו הגיע נציב מכס חדש מטעם הכתר האנגלי, קולונל ג'ון גיבס, ומשפחתו דרה באחוזה. אחוזת פוינט פייפר נהרסה במהלך מאמצי השיקום והבניה במאה ה-19.

תרבות
-----

פוינט פייפר הוא פרוור מגורים יוקרתי, ואינו כולל מרכזים מסחריים או אזורי בידור מכל סוג, והוא אחד הפרוורים הבודדים בסידני שאינו מחזיק בגנים ציבוריים.

במקום מספר בתים מרשימים ארכיטקטונית, כגון אחוזתו של ג'ון סיימונד, שנבנתה בעלות של 70 מיליון דולר אוסטרלי (לא כולל עלות המגרש), והפכה לבית היקר ביותר שנבנה אי פעם באוסטרליה. בית המגורים השני בעלותו באוסטרליה מצוי גם הוא בפרוור, אחוזת קרייג-יי-מור (Craig-y-Mor), שהייתה בעבר בבעלותו של רנה ריבקין, בנקאי ועמיל בורסה, עד שמכרהּ בעבור 16.15 מיליון דולר. בשנת 2008 נמכרה אחוזה זו שוב ב-32.4 מיליון דולר.

בפרוור מתגוררים מספר אישים בעלי חשיבות: מלקולם טרנבול, חבר פרלמנט ומועמד לראשות הממשלה; פרנק לוי, מייסד רשת הקניונים וסטפילד; ג'ון סיימונד, מייסד רשת הלוואות המשכון Aussie Home Loans; ובוב הוק, ראש ממשלת אוסטרליה ה-23 (1983–1991).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוינט פייפר** בוויקישיתוף
* פוינט פייפר באתר "Dictionary of Sydney"
* פוינט פייפר באתר "Sydney Suburbs"(הקישור אינו פעיל)

| פרוורי אזור הפרוורים המזרחיים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בונדיי • בונדיי ביץ' • בונדיי ג'נקשן • נורת' בונדיי • ברונטי • דובר הייטס • קווינס פארק • רוז ביי • טמרמה • וייברלי • צ'יפלי • קלובלי • קוג'י • הילסדייל • בוטאני • דייסיוויל • בנקסמדו • איסטגרדנס • איסטלייקס • מסקוט • פייג'ווד • רוסברי • קנזינגטון • קינגספורד • לה פרוז • ליטל ביי • מלבר • מארוברה • מטרוויל • פיליפ ביי • פורט בוטאני • רנדוויק • סאות' קוג'י • בלוויו היל • דרלינג פוינט • דאבל ביי • אדג'קליף • פדינגטון • פוינט פייפר • וקלוז • ווטסונס ביי • וולהרה |

 |
**המרכז לטניס בישראל - אופקים** הוא אחד מ-14 המרכזים של המרכז לטניס בישראל השוכן באופקים. המרכז נמצא מדרום מערב לכיכר השחפים, המסמנת את קצהו הדרומי של הרחוב הראשי בעיר, שדרות הרצל.

היסטוריה
--------

המרכז נפתח ב-1990 עם טקס פתיחה שכלל משחק ראווה של שחקנים מישראל ומחו"ל, כאשר מאות ילדים הגיעו בשבועות הראשונים למרכז הטניס הראשון בעיר. המטרה הייתה להקים מרכז טניס בפריפריה ולתת נגישות לאוכלוסייה הקרובה בעלת המצב הסוציו אקונומי הקשה, על מנת שהילדים יוכלו ליהנות ממשחק הטניס ששוחק ברובו במרכז הארץ. המרכז הוקם הודות לתרומות של יהדות בריטניה ודרום אפריקה יחד עם הסוכנות היהודית וקרן קנדי לי מאנגליה.

הפעילות במרכז
-------------

במרכז שמונה מגרשי טניס, קיר אימונים מקורה, כיתת לימוד, ממ״דים וגישה לנכים. המרכז מקיים תוכניות מגוונות לילדים, נוער ומבוגרים: תוכנית פיתוח מוטורי לגילאי 4-6, תוכנית מיני טניס לגילאי 6-8, תוכניות טניס לגילאי 8-18 ותוכנית תחרותית למצטיינים המשלבת אימוני כושר. לגילאי 18 ומעלה מתקיימים חוגי טניס למתחילים ומתקדמים. את מרכז הטניס מייצגות 5 קבוצות בליגה: שתיים בגילאי הנוער ושלוש קבוצות בוגרים. המרכז מארח שלוש תחרויות אזוריות במהלך השנה: בפורים, בסוכות ובחנוכה.

המרכז באופקים מקיים תוכניות רבות למען הקהילה: תוכנית לנוער בסיכון בשיתוף עם עיריית אופקים, תוכנית לילדים בעלי צרכים מיוחדים, תוכנית לעולים חדשים ותוכנית חדשה ללימוד אנגלית. רוב התוכניות ממומנות על ידי תורמים מחו"ל. 

מנהל המרכז הראשון היה שעיה עזר ואחריו ניהלו משה חכמון, משה וקנין (בוגו), אילן ממן, בני שוורץ, חיים ציון, אלכס חנקין ועוזי שעיה. משנת 2021 מנהל את המרכז נדב אברהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* המרכז לטניס בישראל - אופקים, באתר **המרכז לטניס בישראל**
**נֵיְים-דְרוֹפִּינְג** (באנגלית: **Name-dropping**) הוא מנהג של ציון שמות, בצורה מפורשת או באמצעות רמיזה, של אנשים או מוסדות חשובים במהלך שיחה, סיפור, שיר או בכל דרך תקשורת אחרת. המונח מרמז לעיתים קרובות על הניסיון של הדובר להרשים אחרים; בדרך כלל, מנהג זה נחשב לשלילי, ובנסיבות מסוימות עלול אף להוות הפרה של אתיקה מקצועית. כאשר משתמשים במנהג זה כחלק מהצגת טיעונים לוגיים, הדבר עלול להיחשב ככשל לוגי מסוג אד ורקונדיאם.

מטרות
-----

ניים דרופינג משמש, בדרך כלל, למטרת מיקום עצמי בהיררכיה חברתית. הדבר משמש לעיתים קרובות לצורך יצירת תחושת עליונות באמצעות העלאת מעמדו של האדם. על ידי רמיזה (או טענה ישירה) של קשר שיש לדובר עם אנשים בעלי מעמד גבוה, הדובר מקווה להעלות את מעמדו החברתי שלו עצמו לרמה קרובה יותר לזו של אלו שהזכיר את שמותיהם, ובכך לרומם את עצמו מעל לחברה הנוכחית.

ניתן להשתמש בניים דרופינג לצורך שיוך אנשים לקבוצות בעלות מכנה משותף. על ידי ציון שמות של האנשים שאתה מכיר, אתה חושף את הקבוצה החברתית שאליה אתה משתייך, ונותן הזדמנות לאחרים בעלי קשרים דומים להזדהות איתך.

כאשר השם שהוזכר הוא של מישהו שהוא מומחה לנושא והשקפותיו מוצגות במדויק, ניים דרופינג עשוי להיחשב ככשל לוגי מסוג אד ורקונדיאם (מן-הצניעות).

שיטות
-----

ישנם מקרים בהם נעשה שימוש בשם הפרטי בלבד, לצורך יעילות. למשל, במקרה של "קינגסלי" עבור קינגסלי אמיס.

לעיתים, נעשה שימוש בניים דרופינג ביצירות בדיוניות, על מנת להעניק לסיפור מסגרת זמן היסטורית מסוימת, או כדי לרמוז על מעורבותה של דמות היסטורית באירועים המתוארים בסיפור (למשל בסיפור שמתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה, ייתכן ויוזכרו שמותיהם של וינסטון צ'רצ'יל או אדולף היטלר).

ראו גם
------

* מחווה (אמנות)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Wibberley, Leonard (24 בפברואר 1950), "It's Hard to Eradicate the Name-Dropping Pest", *Los Angeles Times* `{{citation}}`:  (עזרה).
2. ↑  Bauer, Harry C. (1960), "Bibliographic name-dropping", *Library Review*, **17** (6): 408–410, doi:10.1108/eb012326.
3. ↑  Anderson, Mark B. (2005), "'Yeah, I work with Beckham': Issues of confidentiality, privacy and privilege in sport psychology service delivery" (PDF), *Sport & Exercise Psychology Review*, **1** (2): 3–13, אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-10-05.
4. ↑  Evans, Donald; Palmer, Humphrey (1986), *Understanding arguments*, Drake Educational Associates, p. 286.
5. ↑  Bixler, Susan; Dugan, Lisa Scherrer (2000), "Name-Dropping", *5 steps to professional presence: how to project confidence, competence, and credibility at work*, Adams Media, pp. 154–155, ISBN 978-1-58062-442-8.
6. ↑  Joseph Epstein, "A Nice Little Knack for Name Dropping" in *Narcissus Leaves the Pool*, Houghton Mifflin Harcourt, 2007, p. 80ff.
**ספנדארמד** (באווסטה: **Spəntā Ārmaiti**; בפהלווי: **Spandārmad**; בפרסית: **سپندارمذ/اسفندارمذ**, "הערצה (או דבקות) מקודשת") היא אחת מן האמשא ספנדאן, ישות אלוהית המקושרת עם האדמה בדת הזורואסטרית.

משמעות השם
----------

שמה של האלה ספנדארמד מורכב משני חלקים. החלק הראשון מקורו במילה האווסטית -ārmaiti שמשמעה "דבקות" או "מסירות" (במשמעות דתית). החלק השני מקורו בתואר spənta שמשמעו "קדוש" או "רב-שפע". כבר בגאתות המוקדמות מופיע הצירוף כדי לתאר את האלה, ובמהלך הזמן הוא התקבע כשמה הרשמי.

תחומי האחריות של האלה
---------------------

ספנדארמד אחראית על דבקותו של האדם בדת הנכונה ועל מסירותו לה. זו אחת התכונות ההכרחיות לאדם הרוצה לנהל אורח חיים טוב והגון, וכדי להיוושע בבוא העת.
מבחינה חומרית, ספנדארמד אחראית על האדמה ועל השפע שניתן להפיק ממנה.

בלוח השנה הזורואסטרי, היום החמישי מוקדש לספנדארמד, כמו גם החודש השנים-עשר. החגיגה המוקדשת לה נקראת "ג'שְן-י בַּרְזיגַרַאן" (פסטיבל החקלאים) והיא כוללת הכרת תודה על השפע החקלאי, הוקעת יצורים מזיקים ותפילות על המתים שלא הובאו לקבורה נכונה במגדלי השתיקה הזורואסטריים.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  M. Boyce, "ARMAITI", **Encyclopædia Iranica**, online edition.
2. ↑  M. Boyce, **A History of Zoroastrianism: Volume II: Under the Achaemenians**, Brill, 1982, p. 249.
3. ↑  M. Boyce, **A Persian stronghold of Zoroastrianism**, University Press of America, 1989, p. 201.
**המרכז לטניס בישראל - טבריה**, הוא אחד מ-14 המרכזים ברחבי הארץ של המרכז לטניס בישראל.

היסטוריה
--------

המרכז נפתח בשנת 1989 בשיכון ד' בעיר - אחת משכונות המצוקה הגדולות (בהמשך שונה שם השכונה לרמת אגוז). הסיבה למיקומו של המרכז בשכונה זו הייתה לתת נגישות לאוכלוסייה הקרובה בעלת המצב הסוציו אקונומי הקשה, על מנת שהילדים יוכלו לבלות את אחר הצהרים והחופשות שם במקום להישאר ברחובות. המרכז היה כמובן נגיש לכל תושבי העיר והאזור שהגיעו כדי ללמוד את משחק הטניס.

ביל ליפי, אחד מששת המייסדים של המרכז לטניס בישראל, סיפר את הסיפור של הקמת המרכז בטבריה: "לארי קרוליק היה איש נפלא שאהב ילדים. הוא לא שיחק טניס. במהלך טיול בישראל, בזמן שנסע ברכבת מת"א לירושלים, הוא הודיע שהוא מעוניין לתרום מיליון דולר כדי לבנות מרכז טניס בטבריה. כאשר התקיים טקס חנוכת המרכז, קרוליק כבר גסס מסרטן. הוא טס במיוחד עם משפחתו ורופאו האישי מארצות הברית לישראל והגיע לטבריה עם מסוק כדי להיות בטקס. כמה ימים לאחר מכן הוא נפטר".

הפעילות במרכז
-------------

במרכז בטבריה שישה מגרשים, קיר אימון מקורה, מועדון לילדים, שלושה מקלטים ניידים, כיתת לימוד, מקלחות ושירותים וגישה לנכים. במרכז תוכניות טניס מגוונות לילדים, נוער ומבוגרים: תוכנית לגני ילדים ופיתוח מוטורי מגיל 3-6, תוכנית מיני טניס לגילאי 6-8, טניס לגילאי 8-18 ותוכנית תחרותית לילדים מצטיינים המשלבת גם אימוני כושר ואימונים מנטליים. למבוגרים יש חוגי טניס וקרדיו טניס. השחקנים הבולטים שגדלו בטבריה במהלך השנים וזכו באליפויות ישראל לנוער: ויקטור קוליק, גיא קובי, אלירן דויב ואיגור סמילנסקי. במרכז מתקיימות תחרויות ארציות, אזוריות ופנימיות במהלך השנה וימי כיף לתושבי העיר.

המרכז בטבריה מקיים תוכניות רבות למען הקהילה שממומנות על ידי תורמים יקרים בחו"ל: תוכניות למען ילדים ונוער בסיכון, תוכנית לאנשים בעלי מוגבלות שכלית, תוכנית לדו קיום (חיים משותפים) ותוכנית לעולים חדשים.

במלחמת לבנון השנייה ב-2006 נאלץ המרכז להפסיק את פעילותו בעקבות ירי קטיושות על טבריה. כדי להרחיקם מקו האש, הוזמנו ילדי המרכז להתארח במרכז לטניס בישראל - רמת השרון שם התאמנו וישנו אצל משפחות מהאזור. 

מנהל המרכז הראשון בטבריה היה שמוליק טלר ואחריו ניהלו קרול לובל וישה אקסנוב, כאשר המנהל משנת 2009 ועד היום הוא טל אמסלם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרכז לטניס בישראל - טבריה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לטניס בישראל - טבריה
* המרכז לטניס בישראל - טבריה, ברשת החברתית פייסבוק
* המרכז לטניס בישראל - טבריה, באתר **המרכז לטניס בישראל**
חתך של קונכיית נאוטילוס. ניתן לראות שהתאים מסודרים בקירוב בספירלה לוגריתמית.
מדרגות לולייניות בבית חיים ויצמן, רחובות
ספירלה בחצר בית חולים בילינסון
**ספירלה** (נקראת גם **שבלול**, או **עקומה חלזונית**) היא קו עקום שיוצא מנקודה ומתרחק ממנה תוך כדי שהוא מסתובב סביבה.

ספירלה דו־ממדית
---------------

הדרך הקלה לתאר ספירלה דו־ממדית היא בעזרת מערכת צירים קוטבית, שבה כל נקודה מזוהה על ידי שני ערכים – זווית ומרחק מהמרכז.

### ספירלות דו־ממדיות

* ספירלת ארכימדס: *r* = *a* + *b*θ
* ספירלת פרמה: *r* = θ1/2
* ספירלת קורנו (קלותואיד)
* ספירלה היפרבולית *r* = *a*/θ
* ספירלת ליטואוס *r* = 1/θ1/2
* ספירלה לוגריתמית: *r* = *ab*θ, הסוג הנראה ביותר בטבע.
	+ ספירלת פיבונאצ'י וספירלת הזהב: מקרים מיוחדים של ספירלות לוגריתמיות.

* ספירלת ארכימדסספירלת ארכימדס
* ספירלה לוגריתמיתספירלה לוגריתמית
* ספירלת פרמהספירלת פרמה
* ספירלה היפרבוליתספירלה היפרבולית

בטבע
----

מגוון קונכיות ספירליות
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
למחקר של הספירלות בטבע יש היסטוריה ארוכה, כריסטופר רן צפה בקונכיות בעלות צורה של ספירלות לוגריתמיות, בנאוטילוס. קונכיות של חלזונות מחוננות גם הן במבנה ספירלי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ספירלה** |

* ספירלה, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4182346-1
* NKC: ph167623

 |
**פול או'בריאן** (באנגלית: **Paul O'Brien**; נולד ב-14 באפריל 1978) הוא שחקן אוסטרלי.

ביוגרפיה
--------

או'בריאן נולד בדרום אפריקה, וגדל בגולד קוסט שבאוסטרליה ובמאוריציוס. הוא השתתף במספר סרטים קצרים, וב-2005 קיבל את תפקידו המשמעותי הראשון, עת החל לגלם את דמותו של השוטר טוב הלב ג'ק הולדן באופרת הסבון "קרוב רחוק". הוא גילם את התפקיד במשך ארבע עונות, במהלכן זכה בפרס לוגי בקטגוריית הכישרון החדש הפופולרי ביותר (2006) ופעמיים היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר (2007 ו-2008).

בשנת 2008 השתתף או'בריאן בתוכנית "It Takes Two", הכוללת תחרות זמר בה מתחרים זה לצד זה ידוענים וזמרים מקצועיים (במתכונת דומה ל"רוקדים עם כוכבים"). או'בריאן התחרה לצדה של ג'ייד מקריי והזוג הגיע למקום הרביעי. לאחר עזיבתו את "קרוב רחוק" פתח בית ספר למשחק בסנט קילדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול או'בריאן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פול או'בריאן

* פול או'בריאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* פול או'בריאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2016051568
* VIAF: 4088147665871960670006
* WorldCat: lccn-n2016051568

 |
**קורונה** (כתר באיטלקית) היא להקת יורודאנס איטלקית. הלהקה הוקמה בשנת 1993 על ידי הזמרת והדוגמנית הברזילאית-איטלקית אולגה סוזה (אנ') והמפיק פרנצ'סקו "צ'צ'קו" בונטמפי.

היסטוריה
--------

בנובמבר 1993 הוציאו את הסינגל הראשון שלהם, "The Rhythm of the Night", השיר הפך ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האיטלקי ושהה בו למשך 8 שבועות.

ב-1995 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, *The Rhythm of the Night* (אנ'). האלבום זכה במעמד "אלבום זהב" על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי.

ב-1998 הוציאו את אלבומם השני, "Walking on Music".

ב-2000 הוציאו את אלבומם השלישי, *And Me U*, בשם "Corona X". אולגה סוזה לקחה על עצמה את כל התפקידים הקוליים לראשונה.

ב-2010 הוציאו את אלבומם הרביעי, "Y Generation". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הדאנס של iTunes באיטליה.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 1995: *The Rhythm of the Night*
* 1998: *Walking on Music*
* 2000: *And Me U*
* 2010: *Y Generation*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורונה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קורונה (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של קורונה (באיטלקית)
* קורונה, סרטונים בערוץ היוטיוב

* קורונה, באתר ספוטיפיי

* קורונה, באתר AllMusic (באנגלית)

* קורונה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קורונה, באתר דיזר

* קורונה, באתר Discogs (באנגלית)

* קורונה, באתר Songkick (באנגלית)

* קורונה, באתר Genius

* קורונה, באתר בילבורד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Corona, The Eurodance Encyclopaedia (באנגלית)
2. ↑  The ARIA Australian Top 100 Albums 1995
3. ↑  Me - Corona - Olga de Souza, www.coronadance.it

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0438 1128
* MusicBrainz: 098acbe6-c428-4ae2-9cd0-3ba80162befb

 |
**ולטר שרוט** (בגרמנית: **Walther Schroth**;‏ 3 ביוני 1882 – 6 באוקטובר 1944) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שרוט נולד ב-3 ביוני 1882 בגלומבוביץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס שרוט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-46 (שלזיה התחתית ה-1 - הגראף קירשבאך). בתחילת מלחמת העולם הראשונה שירת שרוט כמפקד פלוגה, וב-8 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. ב-18 בפברואר 1915 הוצב שרוט במטה הכללי הקיסרי, ולאחר מכן מונה לקצין מטה בקורפוס ה-5. לאחר מכן שירת כראש מטה הדיוויזיה ה-4 והדיוויזיה ה-34, וב-22 במאי 1918 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-30. לאחר מכן שירת במטה הארמייה השנייה, ולאחר מכן פעל כראש מטה דיוויזיית המילואים ה-80. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף שרוט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1929 הועלה שרוט לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1929 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-16. ב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1933 מונה למפקד בית הספר למקצועות החי"ר בדרזדן. ב-1 באוגוסט 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1. ב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך פרשת בלומברג-פריטש מונה למפקד הקורפוס ה-12.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו

עם פרוץ המלחמה היה שרוט מפקד הקורפוס ה-12, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהארמייה הראשונה. ב-9 באפריל 1940 יצא שרוט לחופשה, ובמקומו מונה גוטהרד היינריצי למפקד הקורפוס, וב-17 ביוני חזר שרוט לפקד על הקורפוס. במהלך מבצע ברברוסה פעל הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית וארמיית הפאנצר השנייה לסירוגין, והשתתף בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק והקרב על מוסקבה. על פעולותיו בקרבות קיבל שרוט ב-9 ביולי 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-19 בפברואר 1942 פרש מתפקידו. ב-30 באפריל 1942 מונה שרוט למפקד המחוז הצבאי ה-4, וב-1 במאי 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-12. בשנת 1944 מונה שרוט לשופט בבית הדין הצבאי המיוחד, שהיו חברים בו גם גרד פון רונדשטט והיינץ גודריאן, וסילק קצינים שהיו חשודים בקשר העשרים ביולי מהצבא, ומסר אתם לידי בית הדין העממי.

ב-6 באוקטובר 1944 נהרג שרוט בתאונת דרכים בויסבאדן, והוא בן 62 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ולטר שרוט באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17037350t (data)

 |
FIB
**אלומת יונים ממוקדת** **(FIB-Focused Ion Beam)** הוא מכשיר המיישם טכניקה לאנליזה ועיבוד חומר בקנה מידה ננומטרי באזור מוגדר וממוקד, העיבוד כולל הסרת שכבות ובניית שכבות. טכנולוגיה זאת  מיושמת בעיקר בתעשיית המוליכים למחצה, הנדסת חומרים ובתחום הביולוגי לניתוח ספציפי של דגימה.

היסטוריה
--------

מערכות FIB הראשונות המבוססות על טכנולוגיית פליטת השדה פותחו על ידי לוי-סטי ועל ידי ג'ון אורלוף (Jon Orloff) וסוונסון בשנת 1975 והשתמשו במקורות יינון שדה גז (GFISs). בשנת 1978 נבנה ה-FIB הראשון המבוסס על מקורות יינון מבוססי מתכת נוזלית (LMIS) על ידי סליגר.

עקרון הפעולה
------------

block diagramעקרון הפעולה של FIB
מערכות FIB פועלות באופן דומה למיקרוסקופ אלקטרונים סורק (SEM), פרט לכך שבמקום אלומה של אלקטרונים משתמשות באלומה ממוקדת של יונים (בדרך כלל גליום).
זרם רציף של יונים נעים יחד נקרא אלומת יונים, יון הוא אטום או מולקולה עם מטען חשמלי. מטענים חשמליים נסחפים לפי כיוון שדה חשמלי; לכן, ניתן להשתמש בשדות חשמליים כדי לכוון את אלומת היונים.
העבודה אפשרית בשני מצבי פעולה, זרמי אלומה נמוכים להדמיה וזרמי אלומה גבוהים לשיקוע או לנידוף נקודתי. עיבוד FIB מכרסם בחומר על ידי פגיעת אלומת יונים ממוקדת בעלת אנרגיה גבוהה בחלק המעובד, האנרגיה הקינטית של היונים בקרן מאפשרת להדוף אטומים מפני השטח, תהליך זה נקרא נידוף.
המכשיר בנוי מעמודה שבראשה ממוקם תותח היונים ובתחתיתה יושב הדגם. התותח והדגם ממותחים כך שכיוון השדה הבנוי הוא מהתותח לדגם. מואצים לאנרגיה של 1-50keV, וממוקדים על הדגם על ידי עדשות אלקטרוסטטיות. מקור היונים מייצר אלומות יונים בעלות צפיפות זרם גבוהה עם התפשטות אנרגיה קטנה מאוד.
מיקום אלומת היונים הפוגעת בדגם נשלט על ידי סלילי סריקה ממוחשבים, החומר המיועד מעובד באופן ממוחשב, בכך ניתן לייצר צורות מורכבות למדי ולשחזר את העיבוד במידת הצורך.

### מקור לאלומת היונים

המקור הנפוץ ביותר לתותח היונים הוא מקור יונים ממתכת נוזלית ( Liquid metal ion source - LMIS) מגליום (Ga), אך קיימים גם מקורות יוניים המבוססים על זהב (Au) ואירידיום (Ir) במקום גליום.
במגע גליום עם מחט טונגסטן זורם הגליום לקצה המחט שבו מקיימים כוחות מנוגדים של מתח פנים ושדה חשמלי היוצרים קצה חוד בצורה שנקרא חרוט טיילור, רדיוס חוד חרוט זה הוא קטן מאוד (בערך 2 ננומטר). השדה החשמלי העצום בחוד (יותר מ-1x108V/cm) גורם ליינון ופליטת אטומי גליום.

שימושים
-------

* נידוף – כרסום בחומר.
* שיקוע – הרכבת שכבות על פני הדגימה.
* חקר כשלים ברכיבים (מעגלים מודפסים, טרנזיסטורים) ותיקונם.
* הכנת דגימות ל-TEM.
* ייצור TIP ל-FIP (Field ion microscope) ולמיקרוסקופ כוח אטומי - AFM.
* הנדסה הפוכה - גילוי עקרונות טכנולוגיים והנדסיים של מוצר דרך ניתוח המבנה שלו. דבר זה מיושם בעיקר בתעשיית המוליכים למחצה שמבוססת על טכנולוגיה פלאנרית המרבדת שכבות דקות אחת על-גבי חברתה. הנדוס הפוך פירושו הסרת שכבה אחר שכבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלומת יונים ממוקדת** בוויקישיתוף
**אוטו ארנסט אוגוסט אנטון הרמן פון לאוּונשטיין** (בגרמנית: **Otto Ernst August Anton Hermann von Lauenstein**;‏ 1 בפברואר 1857 – 16 בספטמבר 1916) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוס ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המזרחית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון לאוונשטיין נולד בלינבורג שהשתייכה לממלכת פרוסיה לאוטו פון לאוונשטיין, פוליטיקאי. ב-1875 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1910 מונה למפקד החטיבה ה-38, ובשנת 1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-14.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לאוונשטיין ראש מטה הארמייה השנייה שכבשה את לייז' והמבצרים שסביבה עד ה-16 באוגוסט, וניצחה את הצרפתים בקרבות שרלרואה וסן-קנטן, אולם לבסוף הוכתה בקרב על המארן, ונאלצה לסגת אל מעבר לנהר האן. ב-24 בדצמבר מונה פון לאוונשטיין למפקד קורפוס המילואים ה-39 בחזית המזרחית כחלק מהארמייה העשירית, ונטל חלק בקרב השני על האגמים המזוריים. באפריל 1915 מונה פון לאוונשטיין למפקד פלגת הארמייה לאוונשטיין שכללה את קורפוס המילואים ה-39, קורפוס הפרשים ה-1, וכוח מאולתר בפיקודו של פריץ מקסימיליאן פון פפריץ. פלגת הארמייה השתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב באגף הצפוני, וסייעה בכיבוש קורלנד. 

ב-7 ביולי 1916 פרש פון לאוונשטיין מתפקידו עקב מחלה קשה, וחודש לאחר מכן מת בדיסלדורף, והוא בן 59.

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

* Hans Gaede na stranici Prussian Machine (באנגלית)
* Hans Gaede na stranici Deutschland14-18.de (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1025805305
* VIAF: 305315592
* WorldCat: viaf-305315592

 |