המונח "כותב" מפנה לכאן. לערך העוסק בכותב ספרים, ראו סופר.
הכותב
**מְלֶאכֶת הַכּוֹתֵב** היא אחת מהמלאכות האסורות בשבת וביום טוב, כשם שהיו נעשים במשכן. כאשר היו מתאימים את הקרשים זה לזה, היו כותבים אות אחת על קרש זה ואות אחת על הקרש השני וכך ידעו להתאימם זה לזה.

גדר המלאכה
----------

כשם שבמשכן הייתה המלאכה על ידי כתיבת שתי אותיות, כך גם מלאכת שבת היא רק על ידי כתיבת שתי אותיות.

### חצי שיעור

לפי שיטתו של רבי מרדכי בנט במלאכה זו, כמו גם במלאכות אורג, עושה שתי בתי נירין, שם המלאכה הוא רק כאשר האדם עושה את המלאכה בשלמותה; ולכם גם לפי הדעה שחצי שיעור אסור מהתורה, העושה מלאכות אלו בחצי משיעורם אינו חייב. רבי נתן גשטטנר מסביר, כי השיעור אינו במהות שם **כותב**, אלא ב**מלאכת** כותב, כלומר למרות שכתיבה נחשבת לכתיבה גם באות אחת, **מלאכת** כתיבה היא רק על ידי פעולה מסוימת המבוצעת על ידי הכתיבה, ומכיוון שבמשכן התבצעה המלאכה רק על ידי כתיבת שתי אותיות, ולאות אחת לא הייתה כל חשיבות ללא שהתאימה את עצמה לאות השני, לכן אין אות אחת בכלל המלאכה כלל. לעומת זאת, רבי שניאור זלמן מליאדי ורבי אברהם מסוכטושוב חולקים וסוברים שגם במלאכת כתיבה יש איסור על חצי שיעור, כמו כל חצי שיעור שאסור מהתורה.

המלאכה
------

המלאכה היא, כתיבה בכל כתב או שפה, ציור אותיות, מספרים, תמונות או סמלים בעלי משמעות. גם כלי הכתיבה אינו משנה אם כותב בדיו או כלי כתיבה אחר, גם אין כל הבדל באיסור מלאכה זו, אם כותב על נייר, קלף או עץ וכיוצא בו, או חותם בחותם על נייר או שעווה.

כתיבה בדם ובחלב נקרש אסורה מדרבנן, גם כתיבה בדבר שאינו מתקיים על גב דבר שאינו מתקיים, לכן יש ליזהר שלא יטבול אצבעו באיזה משקה ויכתוב על השולחן על נייר ועל קלף, ואפילו על דבר שאינו מתקיים, כגון על עלה של ירקות ובמים מותר, שכן אין זו נחשבת לכתיבה כלל.

הקלדה במחשב, נחשב לכתיבה, למרות שהכתיבה עצמה מתבצעת על ידי המחשב. יש אומרים שהאיסור מהתורה וזאת מכיוון שכך היא דרך המלאכה, ולמרות שהיא מתבצעת בסיוע דבר נוסף, אסרה זאת התורה, ואין להחשיב את הכתיבה כדבר שאינו מתקיים, מכיוון שהוא מתקיים מצד עצמו והמחיקה היא בעקבות פעולה חדשה. אולם יש אומרים שהאיסור מדרבנן משום שהכתב אינו ממש מתקיים, והאותיות שבמסך עומדות להיעלם בהמשך הפעלתו.

כן אסור לשרוט באצבעו כמין אותיות באפר ובחול אפילו נגוב, וכל שכן לח, וכן אסור לרשום כמין אותיות על האדים שמתהווים על חלונות זכוכית בימי הקור.

גזירות מדרבנן
-------------

חכמים גזרו ואסרו דברים רבים, גזירה שמא יכתוב, והם: ממכר וקניה בין בפה ובין במסירה, וכן לשכור או להשכיר למרות שאינו מסכם את סכום ההשכרה או הקניה, וגם אם אינו מזכיר כלל את התשלום. גם אסור ליתן מתנה לחברו מפני שדומה למקח וממכר - שיוצא מרשותו, אך לצורך מאכלי ומשקה היום מותר לתת מתנה.

השואל דבר מחברו, לא יאמר לו "הלויני", מפני שמשמע לזמן מרובה שהדרך היא לכתוב, אלא יאמר לו "השאילני". בשפה בה אין חילוק בין הלוואה להשאלה, יאמר בלשון שלישית כגון "תן לי" ומותר לסים ג"כ "ואחזור ואתן לך".

עט שבת
------

עט שבת הוא עט שנועד לכתיבת דברים דחופים שקיימת מניעה שייעלמו, כדוגמת לצורכי כתיבת מידע רפואי של חולה או מידע ביטחוני. ייחודו של עט זה הוא בכך שהדיו בו הוא משתמש מתנדף באופן טבעי לאחר ימים ספורים. במוצאי שבת מצלמים את המידע, או שחוזרים לכתוב את המידע בעט רגיל. למעשה גם כתיבה בעט שבת היא פעולה האסורה בשבת, אולם היא אסורה רק מתקנת חכמים ולא מן התורה, כך שבמקרים בהם יש צורך גדול מותר להשתמש בו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אסופת מאמרים בנושא מלאכת כותב, באתר ספריית אסיף
* מדוע אסורה כתיבה בשבת? - שו"ת מתוך אתר כיפה
* הרב אליעזר מלמד, הלכות מלאכת כותב ביום טוב מתוך פניני הלכה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגן אבות דף ג' ע"ב דיבור המתחיל והמיסך והעושה.
2. ↑  שו"ת להורות נתן חלק ז'.
3. ↑  שולחן ערוך הרב סימן שמ סעיף ד.
4. ↑  ראו במשנה ברורה בסימן ש"מ סק"כ.
5. ↑  סימן ש"מ.
6. ↑  ברית עולם, "עיין שם במשנה ברורה ושער הציון".
7. ↑  הרב שמואל וואזנר, שבט הלוי חלק שישי סימן ל"ז.
8. ↑  שם.
9. ↑  רשז"א (שולחן שלמה שמ, יא), הרב פיינשטיין, הרב דב ליאור והרב אריאל.
10. ↑  ברית עולם, עיין משנה ברורה, סימן ש"ו, סעיף קטן ל"ב ובסימן שכ"ג.
11. ↑  שולחן ערוך בסימן ש"ז סעיף י"א.

| הלכות ואיסורי שבת |
| --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |
| מלאכות שבת |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |
| דיני רשויות |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |