הלוייתו של אבי רן, יולי 1987. צלם: ישראל סימיונסקי, אוסף דן הדני, הספרייה הלאומיתהלוייתו של אבי רן, יולי 1987. צלם: ישראל סימיונסקי, אוסף דן הדני, הספרייה הלאומית
**אבי רן** (25 באוגוסט 1963 – 11 ביולי 1987) היה שוער כדורגל בקבוצת מכבי חיפה ובנבחרת ישראל, ונחשב לאחד מגדולי השוערים הישראליים בכל הזמנים. נהרג בתאונת שיט כתוצאה מפגיעת סירת מרוץ באופנוע ים שרכב עליו בכנרת.

ביוגרפיה
--------

### ילדותו

בילדותו התגורר רן באזור גשר פז בחיפה, הקרוב לשכונת קריית חיים, שבה שכן מגרש האימונים של הפועל חיפה. אביו משה רן, שהיה בעבר שוער בהפועל חיפה, רשם אותו לקבוצה, ושם הוא שיחק עד להגיעו לגיל 11. לאחר שעברו להתגורר באזור כרמל מערבי בחיפה, העדיפו במשפחת רן להעביר את בנם למכבי חיפה, שהתאמנו במגרשי "קצף" הקרובים יותר לביתם החדש.

רן למד בבית הספר "מישלב" וזכה במדיו באליפות בתי הספר בכדורגל. הוא שיחק בקבוצת הנוער של מכבי חיפה והצטיין במדיה, ובשנת 1979 זכה עם קבוצת הנוער באליפות וזומן לסגל נבחרת הנוער של ישראל.

פסל של אבי רן המוצב בבית אבא חושי בחיפה
### קריירה מקצועית

בהגיעו לגיל 17 בעונת 1981/1982, ערך רן את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים של מכבי חיפה, במשחק נגד מכבי תל אביב, ושמר על שער נקי. רן המשיך לשחק במשך רוב העונה, כאשר הוא מתחרה לסירוגין על אפוד השוער עם צדוק אברהמי. התחרות הייתה קשה, אולם רן היה ידוע בחריצותו באימונים ובהתמדתו, כמו גם בנועם הליכותיו ואופיו החברתי אשר הקנו לו מעמד חברתי רם ואהדה גם מחוץ למגרש. עונה לאחר מכן, מצא עצמו רן שותף פחות, והתחרות עם אברהמי הייתה קשה יותר.

בעונת 1983/1984 הגיע שלמה שרף למכבי חיפה. המאמן החדש חיפש שוער ותיק ומנוסה במקומו של רן בן ה-20, וביקש לשחרר את רן ולהביא במקומו את אריה חביב מהפועל יהוד. בהיותו דמות חברתית אהודה בקבוצה, גרר רן גל של מחאות מצד מספר שחקנים דוגמת ברוך ממן ורוני רוזנטל אשר ביקשו שיישאר, אך הוא סירב לשמוע להם. יוחנן וולך, "המוח המקצועי" של מכבי חיפה, שהיה חסיד מובהק של התבססות על שחקני בית וכבר מנע את שחרורם של שחקנים רבים, בהם רוזנטל, משה סלקטר, רפי אוסמו ויוסי קרמר, טרפד את המהלך והצליח למנוע את שחרורו של רן. וולך האמין בשוער הבית הצעיר, והכיר היטב את יכולתו עוד כשהיה ילד, הן כשחקן בקבוצת הילדים של מכבי חיפה, והן כתלמיד של אשתו רחל, מנהלת בית ספר מישלב, שבו זכה בתוארו הראשון בכדורגל. כמו כן היה וולך חבר של אביו של רן.

רן לא איכזב, ובין הקורות של חיפה התגלה שוער מצוין, שעד מהרה הוכתר בעיתונים כיורשו של יעקב חודורוב. רן סייע לחיפה לזכות באליפות הראשונה בתולדותיה, תוך שהוא סופג 28 שערים. עונתו השנייה של רן כבר ביססה אותו כאחד משחקני המפתח של מכבי חיפה, תוך שהוא שובר שיא מועדון וספג רק 18 שערים בעונה זו. באותה עונה הייתה חיפה קרובה לזכות בדאבל והגיעה לגביע המדינה, שבו הפסידה לבית"ר ירושלים. בשנת 1986 התמודדה מכבי חיפה על אליפות שלישית ברציפות והובילה את הטבלה במרבית שלבי העונה. רן הצטיין ונבחר לכדורגלן העונה, אולם קבוצתו הפסידה את האליפות להפועל תל אביב במחזור האחרון.

באותה שנה זומן לראשונה לנבחרת ישראל, למשחק החוץ נגד נבחרת סקוטלנד. אז גם הגיעו הצעות מקבוצות בכירות באירופה, ביניהן ליברפול, שבמשחק ראווה שערכה בישראל הציג רן את אחד ממשחקיו הטובים בקריירה. בליברפול התרשמו מאוד מהשוער של חיפה וביקשו להחתימו. רן שיחק תשעה משחקים בנבחרת, מתוכם שמונה שהסתיימו בהפסד (ואף בתבוסות) ותוצאת תיקו אחת, זאת מול כמה מהנבחרות הטובות בעולם, כברזיל, ארגנטינה ונבחרת מערב גרמניה.

ב-1987 סיימה מכבי חיפה במקום התשיעי בטבלה, אולם רן שמר על מעמדו כשחקן מפתח בקבוצה, מכבי חיפה אף הגיעה לגמר גביע המדינה באותה עונה ששיחקה מול מכבי תל אביב, אך הפסידה בפנדלים, לאחר תוצאת תיקו 3:3 במהלך 120 דקות. בשנה זו שחקני מפתח רבים שוחררו מהמועדון.

### התאונה בכנרת

ב-11 ביולי 1987 יצא רן עם כמה מחבריו לחוף "גיא" בטבריה. רן הוזמן בשבוע שלאחר מכן למשחק של "כוכבי העולם" וחש כי עליו לעסוק בפעולה מסיחת דעת. רן יצא באופנוע ים לעבר מרכז הכנרת, ולפתע הגיחה סירת מרוץ ופגעה בו. הסירה הפוגעת חילצה את רן אל חוף מלון "גלי כנרת" ולמקום הוזעקה ניידת טיפול נמרץ, שהגיעה כעבור מספר דקות. הרופא שהיה בניידת קבע את מותו של רן.

אלפים השתתפו בהלווייתו של רן, שיצאה מאצטדיון קריית אליעזר.

ב-1998, לכבוד היובל להקמת מדינת ישראל, נערך טקס בחירת "11 הגדולים" של חיפה בכל הזמנים. לרן ניתן התואר "שוער היובל" של חיפה.

תארים
-----

מכבי חיפה
* אליפות (2): 1983/1984, 1984/1985
* אלוף האלופים: 1985
* גביע ליליאן: 1984

תארים אישיים
* כדורגלן העונה בישראל: 1985/1986
* חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי: 2009

הנצחתו
------

* הוקם מגרש כדורגל על שמו ליד מגרשי "קצף" בדרום-מערב חיפה.
* מפעל גביע המדינה בכדורגל לנוער נקרא על שמו של אבי רן.
* פסל בדמותו של אבי רן הוצב באצטדיון רמת גן.
* גן פסלים - דרומית לחיפה, נקרא על שמו של רן, לציון 20 שנה למותו (2007).
* בשנת 2011 הונצחה דמותו של אבי רן על גבי בול, במסגרת סדרת "אגדת הכדורגל הישראלי".
* ב-27 ביוני 2018 הודיעה קבוצת מכבי חיפה שהיציע הצפוני באצטדיון סמי עופר ייקרא על שמו. כמו כן תופיע תמונתו על גבי המנוי ליציע.
* בנובמבר 2020 נחנכה כיכר על שמו בשכונת קריית אליעזר בחיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבי רן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד הנצחה, האתר הרשמי של מכבי חיפה
* מידע על אבי רן בקטלוג הספרייה הלאומית
* הלם. אבי רן נהרג, מעריב, 12 ביולי 1987
* אייל לוי, ‏"זוכרים את זה כמו רצח רבין": 30 השנים האבודות מאז מות אבי רן ז"ל, באתר מעריב אונליין, 8 ביולי 2017
* דוד רוזנטל‏, חצי יובל ועדיין עצוב, באתר וואלה!‏, 10 ביולי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי הבול באתר השירות הבולאי
2. ↑  היציע הצפוני בסמי עופר ייקרא על שם אבי רן ז"ל, באתר ONE‏, 27 ביוני 2018

| כדורגלן העונה בישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1960: לבקוביץ' • 1961: לבקוביץ' • 1962: מתניה • 1963: טיש & חודורוב • 1964: שפיגלר • 1965: ח. לוין • 1966: רוזנטל & שפיגלר • 1968: נומה • 1969: רוזנטל • 1970: שפיגלר • 1971: שפיגלר • 1972: גינדין • 1973: רוזן • 1974: עות'מאן • 1975: בנימין • 1976: מלמיליאן • 1977: טופולנסקי • 1978: מכנס • 1979: אבי כהן • 1980: ויסוקר • 1981: סיני • 1982: מכנס • 1983: מכנס • 1984: אוחנה • 1985: סלקטר • 1986: רן • 1987: מלמיליאן • 1988: אלי כהן • 1989: קלינגר • 1990: סיני • 1991: נ. לוין & בנין • 1992: אבי כהן (הירושלמי) • 1993: חרזי • 1994: ברקוביץ' • 1995: רביבו • 1996: רביבו • 1997: אוחנה • 1998: אבוקסיס • 1999: רוסו • 2000: אלימלך • 2001: בניון • 2002: רוסו • 2003: דגו • 2004: דוידוביץ' • 2005: טל • 2006: בוקולי • 2007: זנדברג • 2008: אלברמן • 2009: אניימה • 2010: ורמוט • 2011: רפאלוב • 2012: סבע • 2013: עטר • 2014: זהבי • 2015: זהבי • 2016: ברדה • 2017: ויטור • 2018: ממן • 2019: מיכה • 2020: גלזר • 2021: ג'וש כהן • 2022: אצילי • 2023: אצילי |

 |