**אמירה זיאן** (בערבית: **أميرة زيّان**; נולדה: 1977) היא מורה לאמנות אמנית צילום דרוזית ישראלית, זוכת פרסים.

ביוגרפיה
--------

זיאן נולדה בירכא, למשפחה מסורתית, אמה ג'מילה, אשה דתייה, אביה היה בעל מפעל לבטון. לזיאן 7 אחים ו- 3 אחיות.בילדותה היו עליה איסורים רבים מכיוון שהיא אישה אך למרות האיסורים החליטה ללכת ללמוד השכלה גבוהה.

בשנת 1999 סיימה לימודים כהנדסאית כימיה תעשייתית במכללה האקדמית גליל מערבי בעכו, ב-2003 קיבלה תעודת הוראה במנהל, ממכללת ויצו בחיפה. 

זיאן היא בוגרת תואר ראשון בחוג לאמנות ובחוג לצרפתית, אוניברסיטת חיפה (2010) ותואר שני באמנות מאוניברסיטת חיפה (2012). 

זיאן הציגה תערוכות בארץ ובחו״ל, ביניהן תערוכה לרגל יום האישה הבינלאומי בבית הנשיא, המוזיאון לאמנות האסלאם בירושלים, מוזיאון וילפריד וגלריה כברי.

בנוסף לקריירת הצילום זיאן היא מורה לאמנות בחטיבת ביניים בירכא.

תערוכות
-------

### **תערוכות יחיד**

2012 - "צילומים חדשים", גלריה כברי, קיבוץ כברי, אוצרת: שרון פוליאקין

2016 - "על בטון חשוף", גלריה כברי, קיבוץ כברי, אוצר אבשלום לוי

2017 - ״הונא והונאק״, תערוכה זוגית עם רמי טריף, גלריה כברי, קיבוץ כברי, אוצרת: ענת גטניו (תערוכה זוגית)

2018 - "ארמון הבדולח", גלריה אום אל-פחם, אוצר: גלעד אופיר

2018 -  "היתר הנעלם", גלריה לאמנות רמות מנשה, אוצרת: יונית קדוש

2019 -  "היופי המואר ", אוניברסיטת בר אילן, אוצרת: ליאה פיש

2021 -  "נסתר", תערוכה זוגית עם קובי סיבוני, גלריה כברי, קיבוץ כברי, אוצר" אבשלום סולימאן  (תערוכה זוגית)

2021 -  "לדעת ספר", ספריה למדעי החברה אוניברסיטת תל אביב, תל אביב, אוצרת: שלומית בירי

2021 - "מסע אישי", משרד מבקר המדינה, ירושלים, אוצרת: סמדר מיסנג

2021 - "מעבר לגוף", מוזיאון וילפריד ישראל,  קיבוץ הזורע, אוצרת: שיר מלר- ימגוצ'י

2023 - "מבעד" גלריה הצד השני מכללת תל חי, אוצרות: סטודנטיות לקורס אוצרות בהנחיית מיכל שכנאי יעקובי

2023 -  "מעבר לגוף", גלריה מכללת ספיר, אוצרות: סטודנטיות לקורס אוצרות בהנחיית לאה אביר

2023 -  "תערוכת פרס", גלרית לוחמי גיטאות, אוצרת: מיכל הורביץ

### **תערוכות קבוצתיות**

2020 - "מסיגות גבול", מוזיאון לאמנות האסלאם, האוצרת ד"ר סיגל ברקאי. 

2020 - "ארוחת חג", בית חנקין**,** כפר יהושע, בשיתוף הגלריה לאמנות ברמות מנשה, אוצרות: אורנה אתקין רביב ונטע הבר.

2021 - "נושמות", גלריה דואק, משכנות שאננים, ירושלים, תערוכה קבוצתית, אוצרת: רונית רייק.

2023 - מוזיאון וילפריד ישראל מארח את הגלריה השיתופית היהודית-ערבית בכברי. מוזיאון וילפריד, קיבוץ הזורע. אוצרות: שיר מלר- ימגוצ'י, תמר הורביץ ליבנה.

### **רזידנסי**

2022 -  Venezia Contemporanea, איטליה

2023  -  RU (Residency Unlimited) , ברוקלין, ניו יורק

* בנוסף יצירותיה קיימות בין השאר אוספים של כנסת ישראל, של מוזיאון חיפה לאמנות ושל גלרית אום אל פאחם.

על יצירתה
---------

בעבודתה עוסקת זיאן במעמד האישה, במה אסור ומה מותר לנשים בחברה הדרוזית. 

צילום כיווני שולט ברוב עבודתה. עבודותיה עוסקות בפרטים בחייהן של נשים דרוזיות בכלל ובמנהגים יומיומיים של נשים בסביבתן בכפר הדרוזי. באמצעות צילומיה היא מעבירה סיפורים בהשראת נשות הכפר שלה. עבודותיה עוסקות לעתים קרובות בסוגיות של זהות מגדרית בקהילה דרוזית מסורתית וסוקרות דפוסים באמצעות עיצוב ייצוגים בתמונותיה. היא משלבת בנושאי יצירותיה פרטים מחייה האישיים כאישה, ואשה דרוזית בפרט שגדלה במשפחה מרובת ילדים.

בסדרת צילומים העוסקת בגוף האישה, חוקרת זיאן את גוף האישה כדימוי גם ככזה שמושפע מגורמים חברתיים, תרבותיים והיסטוריים. היא בוחנת את מעמד האישה בייצוגים שונים בתולדות האמנות ועוסקת בשאלת ההחפצה של הגוף ובביטול היישות העצמאית של האישה, הן באמנות והן בחיים.

בראיון ב-2020 סיפרה "נושא הגוף תמיד מסקרן אותי, בתור בחורה וגם בגלל החברה השמרנית ממנה אני באה, שהגוף הוא הדבר הכי רגיש אצלה. אני תמיד חוקרת את האזורים שלי, הגבולות והחוקים שלי". "תמיד ידעתי שאם אני רוצה להתקדם, יש משהו שאני צריכה לוותר עליו. אין דבר כזה שאני מקבלת בקלות. העבודות הן תוצאה של תהליך מחקר על גוף נשי שהוא נוכח ולא נוכח. ברוב העבודות אין תמונה שלמה, אלא משהו שיש בו מסתורין. כידוע, הדת של החברה שלנו היא סודית, אז תמיד היו דברים שסקרן אותי לדעת אותם. למשל, אחת התמונות שלי בתערוכה מכוסה בבד תחרה אדום, שמזוהה בחברה הדרוזית כשמלה שאותה נוהגות ללבוש נשים לאחר חתונתן. ענין אותי גם הבד וגם העניין של הצבע עצמו - אדום - שמסמל מצד אחד יופי, אהבה ורומנטיקה, ומצד שני הוא מפחיד כי הוא מסמל גם דם ועונש". 

בעבודותיה היא מושפעת מהצלמת סאלי מאן.

**קטלוגים**
-----------

* על בטון חשוף (אנג, עבר) - אמירה זיאן,  קטלוג תערוכות, גלריית כברי, קיבוץ כברי, אוצר: אבשלום לוי (2016)
* ארמון הבדולח (אנג, עבר, ערב) - אמירה זיאן, קטלוג תערוכות, גלריית אום אל פאחם פברואר 2018. טקסטים מאת: גלעד אופיר, אמר אבא שקרה
* אמנות ומחקר (עבר) - אמירה זיאן, קטלוג תערוכות, אוניברסיטת בר־אילן 2019, טקסטים מאת: גב׳ לאה פיש
* מעבר לגוף (אנג, עבר, ערב) - אמירה זיאן,קטלוג תערוכה, מוזיאון וילפריד 2021. טקסטים מאת: שיר מלר-ימגוצ'י

**פרסים ומענקים**
-----------------

2008 - מענק על שם האמן סער עפרוני ז"ל

2009 - פרס שפילמן לסטודנטים לצילום, מכון שפילמן, תל אביב 

2010 - פרס על הישגים הגבוהים בעבודת גמר מטעם ידידי אוניברסיטת חיפה

2016 - מענק מפעל הפיס לתערוכת יחיד בגלריה אום אל פחם

2017 - פרס עידוד היצירה ממשרד התרבות והספורט.

2020 - מענק מפעל הפיס לתערוכת יחיד במוזיאון וילפרד ישראל

2020 - ציון לשבח בפרס בקי דקל מטעם העמותה לחקר נשים ומגדר

2020 - מענק מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב

2022 - פרס אוסקר הנדלר מקיבוץ לוחמי גיטאות

2023 - מענק ארטיס, מענק תושבות (Residency Unlimited) ברוקלין, ניו יורק

2024 -  מענק של קרן יוצרים עצמאיים ממשרד התרבות והספורט לשנת 2023

לקריאה נוספת
------------

* רינת רייזנר פודיסוק, אמירה זיאן: מנהיגה חברתית נקודת המבט הצילומית יוצרת מציאות חדשה מתוך אמנות ומחקר פרסומי המרכז לתערוכות אמנות יהודית על שם גרשון ויהודית ליבר, אוניברסיטת בר אילן, חוברת ו', תשע״ט - עמ' 3 - 17

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אמירה זיאן

* עינת קאפח, ‏לעבור את הקיר: קולן המושתק של נשות המגזר הדרוזי, בעיתון מקור ראשון, 30 ביולי 2018

* שלי גרוס, בי"ס לאופנה: איך למקסם את חצאית המקסי, באתר ynet, 4 באוגוסט, 2021
*

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  עם-עד, קרני (2016-07-11). "הצלמת הדרוזית שמורדת במסורת הפטריארכלית". *הארץ*. נבדק ב-2024-04-18.
2. 1 2  ויינברג, אורין (2018-02-14). ""ויתרתי על החיים הפרטיים בשביל האומנות"". *Ynet*. נבדק ב-2024-04-18.
3. ↑  קלינגבייל, סיון (2020-02-11). "יום בחיי אמירה ז'אן, כל בוקר מתחיל במפגש משפחתי על (שתי) כוסות קפה". *הארץ*. נבדק ב-2024-04-18.
4. ↑  כותבות "גלריה" (2018-12-03). "מסתכלות לאלימות בעיניים: פרויקט מיוחד". *הארץ*. נבדק ב-2024-04-18.
5. ↑  תרבות ובידור, תערוכה בועטת: "מסיגות גבול", באתר סלונה, ‏2020-02-02
6. 1 2 3  *הדבר הכי חשוב במקום שאני באה ממנו זה שמירה על הגוף שלי*, באתר און לייף, ‏2020-02-04
7. ↑  זהר, איתמר (2020-05-14). "התערוכות המומלצות של השבוע: 14.5 עד 21.5". *הארץ*. נבדק ב-2024-04-18.
8. ↑  זהר, איתמר (2021-05-25). "התערוכות המומלצות של סוף השבוע: 27.5 עד 29.5". *הארץ*. נבדק ב-2024-04-18.
9. ↑  רעות ברנע, כמעט נורמלי: 14 תערוכות חדשות לנשום איתן בסוף השבוע, באתר כמעט נורמלי: 14 תערוכות חדשות לנשום איתן בסוף השבוע | טיים אאוט, ‏2023-11-30
10. ↑  הגלריה השיתופית היהודית-ערבית עברה מכברי למוזיאון וילפריד ישראל בקיבוץ הזורע, באתר זו הדרך, ‏2023-12-03
11. ↑  הדרי, צאלה קוטלר (2019-10-21). "אמנות בכנסת: בוחרים בצילומים ישראליים". *Globes*. נבדק ב-2024-04-18.
12. ↑  "זיכרונות נבדלים" מתוך הרכישות החדשות של אוסף המוזיאון, באתר מוזיאוני חיפה - שישה מוזיאונים במסגרת אחת
13. ↑  Amira Zian – כברי, באתר www.cabrigallerynew.org
14. ↑  עם-עד, קרני (2016-07-11). "הצלמת הדרוזית שמורדת במסורת הפטריארכלית". *הארץ*. נבדק ב-2024-04-18.