recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בהלכות טומאה וטהרה, **שני לטומאה** הוא דרגת הטומאה הקיימת מדין תורה באוכלים ומשקים שנטמאו מראשון לטומאה ומדרבנן גם אדם וכלים, ומשקים שנטמאים חוזרים להיות ראשון לטומאה.

מקור ההלכה
----------

שני לטומאה נלמד מהפסוקים הבאים:

> 
> וְכָל כְּלִי חֶרֶשׂ אֲשֶׁר יִפֹּל מֵהֶם אֶל תּוֹכוֹ כֹּל אֲשֶׁר בְּתוֹכוֹ יִטְמָא וְאֹתוֹ תִשְׁבֹּרוּ: מִכָּל הָאֹכֶל אֲשֶׁר יֵאָכֵל אֲשֶׁר יָבוֹא עָלָיו מַיִם יִטְמָא וְכָל מַשְׁקֶה אֲשֶׁר יִשָּׁתֶה בְּכָל כְּלִי יִטְמָא
> 
> 
> 
> — ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק ל"ג- לד
> 

מכאן אנו למדים, שהכלי, שנטמא מהשרץ, והוא ראשון לטומאה מטמא את המשקים או האוכל שבתוכו, והופך אותם ל"שני לטומאה".

הלכות הטומאה
------------

מן התורה אדם או כלי אינם יכולים להיות טמאים בדרגה זו, שכן הם לא מקבלים טומאה כלל מראשון לטומאה שנוגע בהם. לפיכך, דרגת טומאה זו קיימת רק באוכל ומשקה.
מדרבנן גם כלי יכול להיות שני לטומאה, כי גזרו שכלי יטמא ממשקה טמא הנוגע בו, על אף שאינו אב הטומאה. מאידך, מדרבנן משקה לא יכול להיות שני לטומאה, כי גזרו חכמים שכל משקה שנטמא, אפילו משני לטומאה - נחשב כראשון.

שני לטומאה שנגע באוכל רגיל ("אוכל חולין") - אינו מטמא אותו. לעומת זאת שני לטומאה שנגע במשקה - נעשה המשקה ראשון לטומאה, מדרבנן. תרומה וקודש שנגע בהם שני לטומאה - נעשו "שלישי לטומאה", ואסור לאכול אותם, אלא שורפים אותם

שיטת רבי עקיבא
--------------

שיטת רבי עקיבא היא, ששני עושה שלישי גם בחולין. רבי עקיבא דורש את האמור בפסוק "יִטְמָא" למשמעות האחרת, המשתמעת מתוך אותה המילה עצמה רק בנקודות אחרות - "יְטַמֵא", כלומר המשקה שבתוכו מטמא אוכל אחר טומאת אוכלין

רבי יוסי, תלמידו של רבי עקיבא, חלוק עליו וסובר ששני אינו עושה שלישי בחולין, כי אם בתרומה וקדשים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ד, עמוד ב'
2. ↑  משנה, מסכת פרה, פרק ח', משנה ז'
3. ↑  ויקרא ז, יט; משנה מסכת תמורה פרק ז משנה ה.
4. ↑  אין הכוונה לטומאת משקין אחרת, שכן קיים כלל "לא מצינו טומאה שעושה כיוצא בה", אין טומאה אחת עושה טומאה שנייה כמותה, ולכן לא ייתכן שמשקה יטמא משקה אחר באותה טומאה עצמה. (תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף י"ח, עמוד א'.
5. ↑  שם י"ט ע"א.

| טומאה וטהרה ביהדות |
| --- |
| דרגות טומאה | אבי אבות הטומאה • אב הטומאה • ולד הטומאה (ראשון • שני • שלישי ורביעי) |  |
| דרגות קבלת טומאה | חולין • מעשר שני • תרומה • קודש • חטאת |
| קבלת טומאה | אוהל • מגע • משא • היסט • מדרס • ביאה • בועל נידה • ביאה לבית • מדף • בליעה • עיסוק |
| מטמאים מן התורה | מת • נבלת חיה ובהמה • נבלת עוף טהור • נבלת השרץ • בעל קרי • פולטת שכבת זרע • מטמאי משכב ומושב - נידה, יולדת, זבה, זב • צרעת (אדם, בתים, בגדים) • שכבת זרע • חטאות המטמאות • מי חטאת |
| מטמאים מן דרבנן | ידיים • ארץ העמים • בית הפרס • כתבי הקודש • גויים • עבודה זרה • טבילה במים שאובים |
| נטמאים | אדם • כלים (כלי מתכות, כלי עץ, כלי חרס, בגדים, כלי עור, שק, וכלי עצם) • אוכלים • משקין |
| אחרים | טומאת מקדש וקדשיו • האיסור לכהן להיטמא למת • הכשר לקבל טומאה • טומאה רצוצה • טומאה הותרה בציבור |
| טהרה | טבילה • פרה אדומה • מקווה • חציצה • טבול יום • מחוסר כיפורים • טהרת מצורע • טבילת עזרא |
| סדר טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקוואות • נידה • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**חוקרים את השונית** הוא סרט פעולה מונפש קצר ממוחשב הכלול בגרסת המסך המלא של מוצאים את נמו. הוא מציג את ז'אן מישל קוסטו בסרט דוקומנטרי שהוא מנסה לעשות על שוניות האלמוגים, אך מרלין, דורי ונמו ממשיכים להפריע לו.

עלילה
-----

קוסטו מספר על האוקיינוס. כשהוא מתחיל לדבר על שוניות אלמוגים, דורי מתחיל להטריד אותו בכניסה למסגרת. לאחר מכן הסצנה חותכת לכלנית שנמו ומרלין יוצאים ממנה וקוסטו נאנח על כך שלא הצליח לעשות את הסרט התיעודי שלו. הסצנה חותכת לדגי דיונון אמיתיים, שדורי מנסה לדבר איתם. כשקוסטו אומר לדורי להפסיק את זה, הסצנה חותכת לרקדן ספרדי חי. זה גורם למרלין לחשוב על ריקודים ועד מהרה כל שלושת הדגים המונפשים רוקדים למוזיקה כלשהי. זה מקומם את קוסטו עד כדי כך שהוא צועק "עצור!" וממשיך לנדון מהיר על מחזור המים, ומסיק ש"כולם, בכל מקום, משפיעים על האוקיינוס! ". דורי מביעה פליאה ובהתחלה, קוסטו מרוצה, אך כאשר מתגלה שהיא הקשיבה להד בתוך קליפת קונכייה, קוסטו מאבד את עשתונותיו ומתחיל להשתולל בצרפתית. במשך כשש שניות מופיעה תמונת סטילס מצוירת של קוסטו שמושך בכתפיו בזמן שמוזיקה בסגנון מוסאק מתנגנת בכרטיס כותרת שעליו כתוב "אנא עמדו ליד".

כשקוסטו חוזר, לעומת זאת, הוא נרגע ומדבר עם שלושת הדגים על אלמוגים שסבלו מהלבנת אלמוגים, בעוד האלמוגים הלבנים מופיעים על המסך. הנושא הבא הוא רביית אלמוגים. דורי שוחה בטירוף לכל ביצה חדשה כדי לומר "יום הולדת שמח", מרלין מכסה באבות את עיניו של נמו וקוסטו מדבר על כך שיש כל כך הרבה ביצים, שאפילו הדגים הרעבים ביותר אינם יכולים לאכול את כולם. הוא מסכם בכך שהוא מדבר הכל על כך שכולנו חייבים לעבוד קשה על מנת לשמר את יופיו של שונית האלמוגים. פתאום נמו ושני הדגים האחרים מפריעים לו, ומסכמים בשוגג את המסר של הסרט כולו במהלך הוויכוח שלהם. ז'אן מישל מתעצבן שוב והמצלמה חותכת אליו על סירתו בלילה. מושפל שהוא "הועלה על ידי דגים", קוסטו ממלמל ש"זה לא היה קורה לפאפה לעולם". בסצנה שלפני הקרדיטים, מנמו מספר לצופה על אתרו של ז'אן מישל קוסטו: oceanfutures.org.

שחקנים
------

* ז'אן מישל קוסטו בתור עצמו
* אלברט ברוקס בתפקיד מרלין
* אלן דג'נרס בתפקיד דורי
* אלכסנדר גולד בתפקיד נמו

קישורים חיצוניים
----------------

* "חוקרים את השונית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חוקרים את השונית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Exploring the Reef with Jean-Michel Cousteau".
**ניקולס קריסטוף** (באנגלית: **Nicholas Donabet Kristof**; נולד ב-27 באפריל 1959 בשיקגו) הוא עיתונאי ופובליציסט אמריקאי, פרשן ב-CNN ובעל טור ב"ניו יורק טיימס", זוכה שני פרסי פוליצר.

ביוגרפיה
--------

קריסטוף כותב טור ב"ניו יורק טיימס" מאז נובמבר 2001, והוא מרבה לסקר נושאים הקשורים לזכויות אדם וקונפליקטים מזוינים במדינות העולם המתפתח, במיוחד באפריקה ובאסיה.

קריסטוף גדל בחוה חקלאית ביאמהיל אשר במדינת אורגון. שני הוריו, לאדיס וג'יין היו פרופסורים באוניברסיטת מדינת פורטלנד. קריסטוף החל כבר בתיכון לערוך את העיתון של בית הספר המקומי. הוא למד באוניברסיטת הרווארד ועבד בעיתון האוניברסיטה הרווארד קרימסון. הוא סיים את לימודיו בהרווארד ב-1981 והמשיך בלימודי במשפטים באוניברסיטת אוקספורד עם מלגת רודז. בין השנים 1983-4, למד ערבית באוניברסיטה האמריקאית בקהיר.

קריסטוף שימש כמתחמה בעיתון וושינגטון פוסט בשתי חופשות קיץ עד שהצטרף לעיתון הניו יורק טיימס בשנת 1984. בתפקידיו הראשונים שימש ככתב כלכלה, וככתב בלוס אנג'לס, בהונג קונג, בבייג'ינג ובטוקיו. הוא התקדם עד לתפקיד עורך שותף בפועל של העיתון ואחראי על מהדורת יום ראשון. בשנת 1990 זכה בפרס פוליצר על סיקורו של המחאות בסין כנגד השלטון ודיכויין. בשנת 1994 הוא פרסם ספר China Wakes: The Struggle for the Soul of a Rising Power על עבודתו בסין בשנים 1988-1993.

הבמאי האמריקאי אריק דניאל מצגר צילם סרט דוקומנטרי אודותיו, בשם "Reporter". הבמאי התלווה לקריסטוף בקיץ 2007 לקונגו ולדארפור. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס בשנת 2009. בשנת 2009 הוענק לו פרס דייטון לספרות שלום.

בשנת 2009 הוא פרסם ספר Half the Sky בו מתואר תפקיד הנשים בחברה בת זמננו תוך התמקדות בנושא זנות, אונס, חינוך נשים וכו'. פרק מיוחד בספר הוקדש לפרשה של מח'תאראן ביבי.

בשנת 1988 נישא לשירלי וודוון, והם מתגוררים באזור ניו יורק. הוא אב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולס קריסטוף** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקולס קריסטוף (באנגלית)
* ניקולס קריסטוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* טוריו באתר הניו יורק טיימס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007431644905171
* BIBSYS: 90785727
* BnF: cb16245974d (data)
* CANTIC: a11470471
* CiNii: DA04305575
* GND: 142005487
* ICCU: LO1V367963
* ISNI: 0000 0001 0718 2124
* LCCN: n83162887
* NDL: 00514397
* NKC: xx0166972
* NLA: 49287973
* NLK: KAC200410979
* NSK: 000585809
* NTA: 134237498
* RERO: 02-A006379344
* SNAC: w66816qq
* SUDOC: 077739418
* Trove: 1491065
* VIAF: 27779931
* WorldCat: lccn-n83162887

 |
תא"ל טישלר (מימין) ביחד עם מפקד חיל האוויר אלוף עמיקם נורקין בטקס ההקמה מחדש של טייסת 116 כטייסת מטוסי F-35 אדיר בבסיס נבטים, ינואר 2020.
**עומר טישלר** (נולד ב-1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, ראש להק המטה בחיל האוויר הישראלי וקודם לכן ראש להק מבצעי אוויר.

ביוגרפיה
--------

טישלר נולד בכרמיאל, בן לאב עורך דין ואם מדריכה לפלדנקרייז. התגייס לצה"ל בשנת 1993, וסיים קורס טיס בשנת 1995 במגמת קרב. הוכשר כטייס F-16 ולאחר מכן עבר הסבה למטוסי F-15I. הוא פיקד על קורס האימון המתקדם של טייסי הקרב. בשנת 2002 יצא ללימודים אקדמיים וסיים תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב. לאחר הלימודים פרש מצה"ל ועסק בתחום ההיי-טק.

במלחמת לבנון השנייה שירת כטייס מילואים בטייסת F-15I. לאחר המלחמה חזר לשירות הקבע ומונה לסגן מפקד טייסת 105. ב-2011 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד טייסת 140. בשנת 2013 מונה למפקד טייסת 119. ב-2015 מונה לראש ענף במטה המבצעי של חיל האוויר. ב-2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד מחלקת השתתפות בלהק השתתפות ומסוקים. ב-30 ביולי 2017 מונה למפקד בית הספר לטיסה, ושימש בתפקיד עד 13 באוגוסט 2018. ב-30 ביולי 2019 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס נבטים. בספטמבר 2021 מונה לראש להק מבצעי אוויר, תפקיד אותו מילא עד ל-9 באוגוסט 2023. ב-26 בספטמבר 2023 החל לשרת כראש להק המטה.

טישלר נשוי ואב לשלושה. הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי (מב"ל) ובעל תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עומר טישלר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילי פארי, ‏מפקד חדש לבית-הספר לטיסה, באתר חיל האוויר הישראלי, 31 ביולי 2017
2. ↑  דור פלקוביץ, ‏מפקד בסיס נבטים: תת-אלוף עומר טישלר, באתר חיל האוויר הישראלי, 30 ביולי 2019
3. ↑  דובר צה"ל, ראש להק מבצעי אוויר נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, ‏9 באוגוסט 2023
4. ↑  עמית מרצ'לי, ‏ראש מטה חיל-האוויר הנכנס - תא״ל עומר טישלר, באתר חיל האוויר הישראלי, 26 בספטמבר 2023

| ראשי להק ראש המטה בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אביהו בן-נון • אשר שניר • הרצל בודינגר • רן גורן • גיורא רום • איתן בן-אליהו • גדעון שפר • דן חלוץ • אבנר נווה • עמוס ידלין • אליעזר שקדי • עידו נחושתן • אמיר אשל • יוחנן לוקר • נמרוד שפר • חגי טופולנסקי • עמיקם נורקין • טל קלמן • תומר בר • ניר ברקן • איל גרינבוים • עומר טישלר |

 |

| ראשי להק מבצעי אוויר בחיל האוויר  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| תומר בר • ניר ברקן • איל גרינבוים • עומר טישלר • גלעד קינן |

 |

| מפקדי בסיס נבטים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דן פסח • רון חולדאי • משה מלניק • אבי ברבר • גיל רגב • עודד סחף • עמוס ידלין • רז גור אריה • אביב תמיר • תמיר ספרא • אבי יעקבי • ארז רון • אמיר הרפז • עדן אטיאס • רונן שמחי • ליהוא הכהן • איל גרינבוים • עומר טישלר • גלעד קינן • יותם סיגלר |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחבורת האוטומורפיזמים של חבורה. אם התכוונתם לחבורת האוטומורפיזמים של מבנים כלליים יותר, ראו חבורת סימטריות.
בתורת החבורות, **חבורת האוטומורפיזמים** של חבורה G, שסימונה המקובל {\displaystyle \operatorname {Aut} (G)}, היא אוסף כל האוטומורפיזמים של החבורה לעצמה, כלומר, אוסף הפונקציות ההפיכות {\displaystyle \sigma :G\rightarrow G}, המקיימות את התנאי {\displaystyle \sigma (xy)=\sigma (x)\sigma (y)} (מאקסיומה זו נובע גם ש- {\displaystyle \sigma (1)=1}, כאשר 1 הוא איבר היחידה של G).

אם G היא חבורה, כל פעולת **הצמדה**, מהצורה {\displaystyle x\mapsto gxg^{-1}}, היא אוטומורפיזם, הנקרא **אוטומורפיזם פנימי**. אוסף האוטומורפיזמים הפנימיים הוא תת-חבורה נורמלית של {\displaystyle \operatorname {Aut} (G)}, שאותה מסמנים בסימון {\displaystyle \operatorname {Inn} (G)}. הפונקציה {\displaystyle G\rightarrow \operatorname {Aut} (G)} המעתיקה את האיבר g לאוטומורפיזם ההצמדה {\displaystyle \gamma \_{g}:x\mapsto gxg^{-1}} היא הומומורפיזם, שהתמונה שלו היא כמובן {\displaystyle \operatorname {Inn} (G)}, והגרעין שלו הוא המרכז {\displaystyle Z(G)} של G. לפי משפט האיזומורפיזם הראשון, {\displaystyle \operatorname {Inn} (G)\cong G/Z(G)}.

אם G בעלת מרכז טריוויאלי, אז יש שיכון {\displaystyle \ G\hookrightarrow \operatorname {Aut} (G)}. אם השיכון הזה הוא על, החבורה שלמה. כאשר G בעלת מרכז טריוויאלי, גם חבורת האוטומורפיזמים בעלת מרכז טריוויאלי. עובדה זו מגדירה את "מגדל חבורות האוטומורפיזמים" {\displaystyle \ G\hookrightarrow \operatorname {Aut} (G)\hookrightarrow \operatorname {Aut} ^{2}(G)\hookrightarrow \cdots }. לפי משפט של Wielandt, המגדל הזה סופי לכל חבורה סופית (בעלת מרכז טריוויאלי).

אוטומורפיזם שאינו פנימי נקרא "חיצוני". תוך שיבוש קל של הטרמינולוגיה, חבורת המנה {\displaystyle \operatorname {Aut} (G)/\operatorname {Inn} (G)} נקראת **חבורת האוטומורפיזמים החיצוניים** של G. לחבורה אבלית אין אוטומורפיזם פנימי לא טריוויאלי, אבל כאשר המרכז קטן (ובפרט, כאשר הוא טריוויאלי), לא פשוט לבנות אוטומורפיזמים חיצוניים, ובדרך כלל חבורת האוטומורפיזמים החיצוניים קטנה ביחס לחבורה. חבורה בת מרכז טריוויאלי ונטולת אוטומורפיזמים חיצוניים נקראת חבורה שלמה.

דוגמאות
-------

* חבורת האוטומורפיזם של חבורת השלמים החיבורית {\displaystyle (\mathbb {Z} ,+)} היא {\displaystyle \{\mathrm {id} ,-1\}} כאשר {\displaystyle \mathrm {id} } הוא אוטומורפיזם הזהות ו--1 הוא האוטומורפיזם השולח כל {\displaystyle z\in \mathbb {Z} } ל-{\displaystyle -z\in \mathbb {Z} }. מאחר שזו חבורה אבלית, {\displaystyle \operatorname {Inn} (\mathbb {Z} )=\{\mathrm {id} \}} היא חבורה טריוויאלית.
* חבורת האוטומורפיזמים של החבורה הציקלית מסדר n, {\displaystyle \mathbb {Z} /n\mathbb {Z} }, היא חבורת אוילר מסדר n, {\displaystyle U\_{n}}.
* אם p ראשוני, חבורת האוטומורפיזמים של המכפלה הישרה {\displaystyle (\mathbb {F} \_{p})^{n}} היא חבורת המטריצות {\displaystyle \operatorname {GL} \_{n}(\mathbb {F} \_{p})}.

ראו גם
------

* אוטומורפיזם
"**חפץ חיים ברוח הגוברת**" (ידוע כ"**גשם עומד לרדת**") הוא שיר מתוך מה נשמע, אלבומה השני של הזמרת ירדנה ארזי, ואחד משירי המחאה שנכתבו נגד מלחמת לבנון הראשונה.

כתיבת השיר
----------

השיר נכתב על ידי רחל שפירא ב-1983 על רקע מלחמת לבנון הראשונה והוא מתאר התרחשות אפוקליפטית בדגש על תיאורי קרב.

בין מילות השיר "ראו אותי חונה בשטח מגודר / ראו אותי צמא כהלך במדבר / גשם עומד לרדת // אני נושא פני ברעש הנורא / זוכר את פני האיש ופני הנערה / גשם עומד לרדת // על הבקרים הקרים מתרפקים החיים החמים / על הגשרים הצרים כוונות מחליפות כיוונים // חפץ חיים ברוח הגוברת / חפץ חיים בין סחף לשרב // את העונות כולן האדמה נתנה / ומה שהיא לקחה מפיל עלי אימה / גשם עומד לרדת // על הגשרים הצרים נשענים החיים החמים / בין השירים הקצרים משלימים תיקונים אחרונים..."

להעצמת האפקט הדרמטי בשיר הצטרפו אל ארזי תלמידי תיכון עירוני י"א בתל אביב.

השיר יצא לרדיו בסמוך לצאת שירה הקודם של ארזי הביתה, אף הוא שיר מחאה נגד המלחמה, ולאחר שהופיעה בעצמה מול החיילים בהרי השוף ונקלעה במהלך ההופעה לסכנת מוות.

בחורף 2017 יצאה לרדיו גרסת ההופעה לשיר בביצוע ירדנה ארזי והגבעטרון.

מצעד השירים
-----------

השיר הוצג ב-28 בפברואר 1984 ושהה עשרה שבועות במצעד מהם שבועיים במקום הראשון.
במצעד הפזמונים העברי השנתי 1984 הגיע השיר למקום ה-9 וארזי הוכתרה לראשונה כזמרת השנה.

נגנים
-----

* ירוסלב יעקובוביץ – הפקה מוזיקלית ועיבודים
* מיכה מיכאלי – גיטרה בס
* גיל דור – גיטרה חשמלית
* מאיר ישראל – תופים
* אלונה טוראל – פסנתר חשמלי
* דריו מלכי – סינטיסייזר Roland Jupiter-8
* מזי כהן, פנינה בריק, מוטי דיכנה, ורדינה כהן, אילנית בן צוק, דרור משולם ותלמידי בי"ס עירוני י"א ת"א – קולות רקע

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "חפץ חיים ברוח הגוברת" באתר יוטיוב
* מילות השיר "חפץ חיים ברוח הגוברת" באתר שירונט
* קליפ, מתוך המופע המשותף של ירדנה ארזי והגבעטרון
**אחד בפה ואחד בלב** הוא ביטוי שמקורו בתלמוד, ופירושו: פיו ולבו אינם שווים, אדם צבוע, שדבריו אינם תואמים את מחשבותיו הפנימיות.

מקור הביטוי
-----------

הביטוי מופיע במספר מקומות בתלמוד, וביניהם מסכת פסחים: "שלשה הקדוש ברוך הוא שונאן: **המדבר** **א'** [אחד] **בפה ואחד בלב** והיודע עדות בחבירו ואינו מעיד לו והרואה דבר ערוה בחבירו ומעיד בו יחידי". שלוש העבירות האלו, מסביר המהרש"א, הן בכלל העבירות שבין אדם לחברו, אלא שבא הכתוב לומר לנו "שכל שאינו נוח לבריות, אינו נוח למקום" (כינוי לאלוהים ביהדות)

מקום אחר בתלמוד המזכיר את הביטוי הוא מסכת בבא מציעא. בדיון על הפסוק בויקרא: "מֹאזְנֵי צֶדֶק, אַבְנֵי-צֶדֶק, אֵיפַת צֶדֶק וְהִין צֶדֶק יִהְיֶה לָכֶם" שואלים חז"ל מדוע הצמיד הכתוב הין צדק לאיפת צדק, "והלא הין בכלל איפה היה". ומסבירה הגמרא: "שיהא הן שלך צדק ולאו שלך צדק". ומוסיף אביי ואומר: "כוונתו שלא ידבר **אחד בפה ואחד בלב**".

רש"י נעזר בביטוי זה בפירושו לפסוק בספר בראשית, המתאר את יחסיהם של בני יעקב לאחיהם, יוסף: "וַיִּרְאוּ אֶחָיו כִּי אֹתוֹ אָהַב אֲבִיהֶם מִכָּל אֶחָיו וַיִּשְׂנְאוּ אֹתוֹ וְלֹא יָכְלוּ דַּבְּרוֹ לְשָׁלֹם". אומר על כך רש"י - "מתוך גנותם למדנו שבחם, **שלא דברו אחת בפה ואחת בלב"**. במילים אחרות, על אף שמעשיהם היו מגונים, לפחות הם לא היו צבועים בהתנהגותם כלפי יוסף.

מקור השראה לביטוי ניתן למצוא גם בתנ"ך: ספר ירמיהו, פרק י"ב, פסוק ב': "קָר֤וֹב אַתָּה֙ בְּפִיהֶ֔ם וְרָחוֹק מִכִּלְיוֹתֵיהֶֽם׃".

שימושים בעברית המודרנית
-----------------------

השועל הצבוע מחמיא לעורב על מראהו וקולו, רק כדי לזכות בגבינה, במשל השועל והעורב. ציור מאת וצלב הולאר, (1677-1607)
* בעיתון "הזמן" משנת 1903 כותב מחבר הפיליטון, הצידני, שאין הוא מתרעם על צביעות בולטת כזו של הנחש, למשל, שהיא "**אחת בפה ואחת בלב**", אלא על הצביעות שבלב.
* בעיתון "המשקיף" משנת 1940 מספר אייזיק רמבה שזאב ז'בוטינסקי האמין למילות השבח שהרעיף לפתע בן-גוריון עליו, משום שלא האמין ש"אדם בעל שיעור קומה יהיו לו **אחד בפה ואחד בלב"**
* בעיתון "חרות", משנת 1962 כותב אלמוני החותם בראשי תיבות בכתבה בשם: "אחת בפה ואחת בלב", שמפלגת אחדות העבודה החמיצה הזדמנות גדולה "והוכיחה שוב הפעם לציבור, כי עמדתה היא **אחד בפה ואחד בלב**"

ראו גם
------

* אין תוכו כברו

קישורים חיצוניים
----------------

* מט"ח, אחד בפה ואחד בלב
* ויקימילון, אחד בפה ואחד בלב
* ויקישיבה, אחד בפה ואחד בלב
* משרד החינוך, סיפורי מילים

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחום רקובר, **ניבי התלמוד**, הניב "אחד בפה ואחד בלב", ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1990, באתר "דעת"
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף קי"ג, עמוד ב'
3. ↑  שמואל אליעזר הלוי איידלס, **חידושי אגדות על פסחים,** מהדורת ויליאם דוידסון, קי"ג, ע"ב
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ט, עמוד א'
5. ↑  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל"ו
6. ↑  רש"י על בראשית לז – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
7. ↑  צידני, פיליטון; מכתב אל החנווני, הזמן, 4 במאי 1903
8. ↑  אייזיק רמבה, "במחיצתו", המשקיף, 11 באוקטובר 1940
9. ↑  חרות, "אחד בפה ואחד בלב", חרות, 10 באוגוסט 1962
**מה נתת לי** הוא שיר לבנוני שבוצע בגרסה עברית על ידי הזמרת ירדנה ארזי באלבומה "דמיון מזרחי" שהוקדש כולו למוזיקה ערבית.

השיר המקורי
-----------

משפחת בנדלי היא משפחת מוזיקאים לבנונית. אבי המשפחה ו-12 ילדיו (3 בנים ו-9 בנות בהן דורה בנדלי הזמרת המובילה) הופיעו בשנת 1973 בטלוויזיה הלבנונית ומאז לאורך כל העשור הפכו לאחד ההרכבים המצליחים במדינה ובעולם הערבי בכלל. להיטי הפופ שלהם ובהם "do you love me?" שבוצע מחדש על ידי שרית חדד ו"טלפון" סימנו את גל ההשפעה הצרפתית והאירופאית על התרבות הלבנונית באותן שנים.

עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון נמלטה המשפחה לטריפולי, והמשיכה משם לנהל קריירה בינלאומית.

הנוסח העברי
-----------

השיר נקרא במקור "נטלי" ומשם באה לאהוד מנור ההשראה לשמו העברי "מה נתת לי". הוא נכתב לאלבומה העשירי של ארזי "דמיון מזרחי" שהיה מבוסס על לחנים ערביים של מוחמד עבד אל ווהאב, פיירוז ואחרים בעיבודים עדכניים של ירון בכר.

"מה נתת לי" היה הלהיט הגדול מתוך האלבום ובהמשך אותה שנה נערכה לו גרסת רמיקס על ידי יזהר אשדות שיצאה בישראל ובמקביל הופצה גם ביפן ובגרמניה. לשיר צולם קליפ בבימויו של צדי צרפתי בו מגלמת ארזי זמרת מועדונים שמתאהבת בלקוח צעיר שפוקד את המקום. לתפקיד הלקוח לוהק דוגמן בראשית דרכו - מוטי רייף. לימים בקליפ שצולם לשירה של ארזי "אם הוא ילך" שיצא ב-2018 שבו ארזי ורייף לגלם את אותם תפקידים והציגו מפגש מאוחר של הזמרת והצעיר המסתורי כעבור 30 שנה.

מכיוון שהשיר אינו ישראלי מקורי נמנעה השתתפותו במצעדי הפזמונים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "מה נתת לי" באתר יוטיוב
* מילות השיר "מה נתת לי" באתר שירונט
* השיר המקורי בביצוע דורה בנדלי, סרטון באתר יוטיוב
* ארזי מבצעת את השיר בתכנית "סיבה למסיבה", סרטון באתר יוטיוב
* גרסת הרמיקס לשיר, סרטון באתר יוטיוב
"**מוזיקה נשארת**" הוא שיר של הזמרת ירדנה ארזי שהשתתף בתחרות קדם אירוויזיון 1982 והגיע למקום השני. השיר נחשב לנקודת הפריצה בקריירת הסולו של ארזי.

כתיבת השיר
----------

בשנת 1979 הנחתה ארזי את תחרות האירוויזיון ולאחריה הוחתמה על חוזה הקלטות בחברת התקליטים הגרמנית "אריולה אריסטה" והקליטה שירים בגרמנית, צרפתית ואנגלית. עם שובה לישראל ב־1981 החלה בהקלטת אלבום הבכורה שלה ויציאה לקריירת סולו בישראל אחרי חברותה בלהקת הנח"ל ושלישיית שוקולד מנטה מסטיק.

בהתייעצות עם בן זוגה ולימים בעלה, נתן תומר, שהפך למפיק אלבומיה של ארזי, ועם הבמאי צדי צרפתי, שביים אותה במחזמר ברנשים וחלומות באותה שנה, הוחלט להשתתף בתחרות קדם אירוויזיון 1982 ולקדם באמצעותה את אחד הסינגלים מהתקליט.

לכתיבת השיר חברו שמרית אור, שכתבה את השיר "הללויה" – שהוצע לארזי לקראת פסטיבל הזמר והפזמון 1979 – והנרי ברטר, שהיה אז מוזיקאי בתחילת דרכו והתבלט כמלחין השיר "תפילה" בביצוע עפרה חזה.

"מוזיקה נשארת" היה השיר הראשון שהוצג בתחרות, ובסיומה זכה ב־67 נקודות, לעומת 72 נקודות שבהן זכה השיר "הורה" בביצוע אבי טולדנו. עם זאת, הופעתה הסוחפת של ארזי בתחרות הביאה להפיכת השיר ללהיט הסולו הראשון שלה.

#### מצעד הפזמונים השנתי

לאחר 11 שבועות במצעד הפזמונים, מהם שבועיים בפסגה, במצעד הפזמונים העברי השנתי 1982 הגיע השיר למקום השמיני והיה השיר הראשון של ארזי כזמרת סולנית במצעדים השנתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "מוזיקה נשארת" באתר יוטיוב
* "מוזיקה נשארת" באתר של אקו"ם
* מילות השיר "מוזיקה נשארת" באתר שירונט
**כופתאות זהובות** (בהונגרית: Aranygaluska) הוא קינוח מהמטבח ההונגרי. למרות שמו, אין לו קשר של ממש לכופתאות. המאפה עשוי מבצק שמרים. את פיסות הבצק בצורת כופתאות כדוריות קטנות מניחים לא קרוב מדי זה לצד זה בקערה חסינת אש, מורחים בחמאה, מפזרים אגוזי מלך מסוכרים ואז אופים בתנור מעל תבנית עם מים. המאפה יכול להיות גם בשכבות, זה נעשה בדרך כלל עם ריבת משמש ו/או צימוקים, או עם קינמון במקום אגוזי מלך בין השכבות. ניתן לאפות את המאפה גם בתבנית של קוגלהוף. בדרך כלל יוצקים מעל המאפה המוכן רוטב וניל או רוטב מתוק על בסיס יין לבן.

היסטוריה
--------

מילון הפרשנות ההונגרי שפורסם בין 1862 לבין 1874 של Czuczor–Fogarasi, כלל כבר את הכופתאות הזהובות, עם זאת, במילון ההונגרי הטרנסילבוני להיסטוריה של מילים, שכולל מלים ומונחים מאמצע המאה ה-15 עד סוף המאה ה-19 אין ערך כזה. קאקאש מארטון (Kakas Márton), כלומר השם הבדוי של הסופר הדגול מור יוקאי, במאמרו "מאכלינו הלאומיים", שפורסם בגיליון 6 ביולי 1862 של "עיתון יום ראשון", כלל את הגלוסקאות המוזהבות של העיר טורדה ברשימת המנות "שבשבילם הונגרים שנהיגרו לחו"ל כמהים לחזור".

לפי "האנציקלופדיה של אוכל יהודי" (Encyclopedia of Jewish Food), כופתאות זהובות הוזכרו כבר בשנות ה-80 של המאה ה-19. באמצע המאה ה-20, המאכל הפך פופולרי גם בארצות הברית של אמריקה הודות למאפיות הונגריות כלומר הונגריות יהודיות. בשנת 1972, המתכון של המאפה הופיע בספר הבישול של בטי קרוקר בשם "מאפה הונגרי לקפה" (Hungarian Coffee Cake). במהלך התפשטות המתכון, לעתים קרובות בילבלו אות עם "לחם קופים" (monkey bread) שהוא מתכון דומה ולכן השם הזה נדבק לו. ננסי רייגן הפכה את הכופתאות הזהובות לפופולריות גם בבית הלבן כשהגישה אותן בחג המולד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Tökéletes aranygaluska - recept". HVG. 2014-10-29. נבדק ב-2019-03-02.
2. ↑  "Aranygaluska". Origo. 2012-10-01. נבדק ב-2019-03-02.
3. ↑  "aranygaluska". Arcanum. נבדק ב-2019-03-02.
4. ↑  Gil Marks (2010). "Aranygaluska". *Encyclopedia of Jewish Food*. HMH. ISBN 9780544186316.
5. ↑  "Eating Jewish: Aranygaluska, or "Hungarian monkey bread"". Jewish Women's Archive. 2011-03-30. נבדק ב-2019-03-02.
**אקטואל קאמרה** ("מצלמה נוכחית") הייתה משדר החדשות הרשמי של "דויטשר פרנסהפוק", תאגיד השידור הממשלתי של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית. התוכנית שודרה מ-21 בדצמבר 1952 (שידורים סדירים יומיים החלו רק ב-11 באוקטובר 1957) עד 14 בדצמבר 1990, אקטואל קאמרה הייתה אחד מכלי התעמולה העיקריים של הממשלה המזרח-גרמנית.

קו העריכה של התוכנית
--------------------

במקור, אקטואל קאמרה הייתה (לפחות על ידי סטנדרטים של הגוש המזרחי) די ביקורתית כלפי מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. זאת מפני שהטלוויזיה לא הייתה נחשבת לאמצעי תקשורת המונים באותה תקופה בגלל קהלה המוגבל. עם זאת זה השתנה כאשר ב-17 ביוני 1953 התוכנית דיווחה באופן מדויק על המתרחש במרד המזרח-גרמני. לאחר מכן מנהל תחנת השידור פוטר. לאחר אירועים אלה חדר החדשות של תאגיד השידור היה מחובר למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ולפוליטביורו, ואקטואל קאמרה אימצה לעצמה מראה דומה למקבילותיה של הרדיו והעיתון. במשך 37 השנים הבאות היא ביטה סנטימנטים פרו-ממשלתיים ובדרך כלל לא דיווחה על חדשות שיכולות באופן פוטנציאלי להצית תנועות אנטי-ממשלתיות. התוכנית קידמה את הסוציאליזם והציגה את המערב באופן שלילי עם כמה מקרים יוצאים מן הכלל.

פופולריות ולוח זמנים
--------------------

המהדורה המרכזית של אקטואל קאמרה במקור שודרה בשעה 20:00 ולאחר מכן, בשנות השישים הועברה ל-19:30 כדי לא לחפוף עם משדרי החדשות העיקריים המערב גרמניים, "הויטה" של רשת השידור "ZDF" בשעה 19:00 ו"טגסשאו" של "ARD" ב-20:00, שתי התוכניות הללו נצפו באופן רחב בגרמניה המזרחית. השידור נמשך למשך 20 דקות עד 1972 ואז הוארך לחצי שעה.

במשך אמצע שנות השבעים, מהדורה נוספת בת 30 דקות שודרה בערוץ השני (שנוסד ב-1969) בסביבות 21:30. לפני זה, שני הערוצים שידרו את אקטואל קאמרה באותו זמן ב-19:30.

למעשה, הרבה מקהל הטלוויזיה התעלם מאקטואל קאמרה והעדיף לצפות במשדרי החדשות המערב-גרמניים כמו "טגסשאו".

סיקור המהדורה בימיה אחרונים של גרמניה המזרחית
---------------------------------------------

באוקטובר 1989, חודש לפני נפילת חומת ברלין התוכנית החלה לרפוף מקווי המפלגה והחלה להציג דיווחים צודקים על האירועים שעברו על גרמניה המזרחית באותו זמן. ב-16 באוקטובר, התוכנית הציגה לראשונה תמונות ראשונות של עצרות אופוזיציה ענקיות שהתרחשו כל יום שני בלייפציג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקטואל קאמרה** בוויקישיתוף

* "אקטואל קאמרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Patterson, Sue. "LibGuides: VCE English: Stasiland Study Guide: Chapters 2-14". *libguides.marymede.vic.edu.au*.
2. ↑  "TV in the GDR - Screening Socialism - Loughborough University". *www.lboro.ac.uk*.
**גימנסיה** (בלטינית: **Gymnasium**) הוא מוסד חינוכי במדינות רבות באירופה, המעניק לחניכיו השכלה על-יסודית. במדינת ישראל המושג מקביל לבית ספר תיכון, אם כי לא במלואו.

אטימולוגיה
----------

מקור השם "גימנסיה" במילה היוונית העתיקה גימנסיון (γυμνασιον) שפירושה להתאמן בעירום – מוסד ששימש ביוון העתיקה כמתחם שבו קיבלו אנשים צעירים חינוך גופני ואינטלקטואלי. המילה הגיעה דרך הלטינית להרבה שפות אירופאיות, ביניהן ספרדית, גרמנית, רוסית, יוונית, הולנדית, פולנית והשפות הסקנדינביות, בהן המילה משמשת לתיאור מוסד השכלה על-יסודי.

### באנגלית

באנגלית המילה "ג'ימנזיום" Gymnasium, או Gym בקיצור, משמשת לאולם ספורט או חדר כושר.

אופי ומבנה
----------

אופי הגימנסיות משתנה ממדינה למדינה, וממוסד למוסד. חלק מהגימנסיות מציעות לתלמידיהן חינוך כללי, וחלק מציעות חינוך ממוקד ומגמה מרכזית.

שלוש המגמות המסורתיות הן:

* גימנסיה בעלת מגמה הומניסטית, המתמחה בשפות עתיקות
* גימנסיה בעלת מגמת שפות מודרניות
* גימנסיה ריאלית או מדעית - בעלת מגמות מתמטיקה ומדע.

נכון ל-2009 ישנן גימנסיות המתמחות בנושאים חדשים, כגון גימנסיות ספורט וגימנסיות אמנות.

גיל המינימום לכניסה לגימנסיה משתנה מארץ לארץ, ונע בין 9 (לדוגמה בדנמרק) ל-16 שנים (לדוגמה פינלנד). משך שנות הלימוד גם תלוי במוסד ובמדינה ויכול לנוע מפרק זמן של שנתיים (פינלנד) לתקופה של תשע שנים (גרמניה).

במדינות דוברות גרמנית, מדינות סקנדינביה ומדינות בנלוקס שימשה הגימנסיה החל מהמאה ה-16 כמוסד חינוך על-יסודי, המכין את תלמידיו לחינוך אוניברסיטאי. בשל כך הגימנסיות בארצות אלה מכוונות לבוגרי החינוך היסודי, בין הגילים 10–13, שמעוניינים להמשיך, או שהוריהם רוצים שימשיכו, לחינוך אקדמי. תלמידי הגימנסיות לומדים, בנוסף לתוכנית הלימודית הרשמית, גם לטינית ויוונית. בגרמניה קיימים שני סוגים נוספים של בתי ספר על-יסודיים, כאשר בוגריהם נחשבים בעלי רמת חינוך נמוכה יותר מאשר בוגרי הגימנסיות.

בישראל
------

בישראל, גימנסיה היא בדרך כלל מוסד חינוכי על-יסודי, המשלב בתוכו תיכון וחטיבה, ומעניק לתלמידיו שש שנים של חינוך על-יסודי, שבסיומן הם ניגשים לבחינות הבגרות. הגימנסיה העברית "הרצליה", שהוקמה ב-1905, הייתה המוסד החינוכי העל-יסודי העברי הראשון. כיום פועלים בארץ מספר מוסדות חינוך המכילים בשמם את המילה "גימנסיה": הגימנסיה הריאלית בראשון לציון (אשר נוסדה בשנת 1939); גימנסיה גן נחום בראשון לציון, שנוסדה כשלוחה של הגימנסיה הריאלית; גימנסיית קציר בחולון; הגימנסיה העברית רחביה בירושלים; וכן רשת תיכונים פרטיים לה שבעה סניפים, הנקראת "תיכון גימנסיה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גימנסיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4022648-7
* HDS: 010404
* NKC: ph114644

 |
**ג'ונו בירץ** (באנגלית: **Juno Birch**; נולדה ב-25 בדצמבר 1996) היא פסלת, מלכת דראג טרנסג'נדרית, וכן כוכבת רשת, אנגלייה. ג'ונו בירץ הוא שמה האמיתי בו היא משתמשת גם כשם במה לדמות הדראג שלה. בשנים האחרונות הפכה לשם מוכר בעיקר בזכות המדיה החברתית בדגש על ערוץ יוטיוב מצליח.

ביוגרפיה
--------

בירץ נולדה בעיר פרודסהאם באנגליה. בשנת 2015 עברה ניתוח להתאמה מגדרית, והיא מספרת על הניתוח כנקודת מפנה בחייה. באותה שנה החלה לעסוק בדראג בצורה מקצועית תחת שמה "ג'ונו בירץ", היא מתארת את דמותה כ"חייזר אשר התרסק על כדור הארץ, ומאז מנסה להסוות את עצמו כנקבה אנושית עם סטייל קיטשי ומוזר". בירץ׳ מופיעה במועדונים ברחבי אנגליה בדמות הדראג שלה, בשנת 2019 פתחה עמוד יוטיוב בו היא מעלה סרטונים הומוריסטיים בהם היא מתאפרת, ואחרים בהם היא משחקת במשחק המחשב The Sims ומשלבת הומור וסלנג של קהילת הלהט"ב. ערוץ היוטיוב שלה הפך מצליח מאוד ונכון ל-2020 מונה מעל מאתיים אלף עוקבים.

בירץ עוסקת באומנות פלסטית ובעלת עסק בתחום הפיסול, סגנונה האישי מיוחד מאוד והיא מפסלת בעיקר דמויות שמבוססות על דיוקנה בסיטואציות שונות, את פסליה מוכרת בירץ באתר האינטרנט שלה. בירץ׳ מספרת שהחלה לעסוק באומנות מתוך הדיכוי לנשיותה שהרגישה בילדותה.

ב-5 בפברואר 2019 בחר מגזין האופנה הנחשב Vogue לכתוב כתבה על בירץ וגם להפיק סרט קצר על שגרת האיפור שלה, אשר זכתה לשבחים בכתבה. סגנון האיפור של בירץ נחשב מיוחד ושונה בנוף של קהילת הדראג, והיא הוזמנה לאפר מלכות דראג מוכרות מאוד ביניהן טריקסי מטאל זוכת התכנית מרוץ הדראג של רופול, עונת האולסטארס השלישית, אשר צילמו סרטוני איפור יחדיו, וכן גם שיתוף פעולה עם אמן האיפור אלכסיס סטון.

בירץ מתחזקת בנוסף עמוד אינסטגרם פופולרי המונה כ-400 אלף עוקבים.

חיים אישיים
-----------

כיום חיה בירץ בלונדון יחד עם בן זוגה פיל לופס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meet self-proclaimed martian spy and '60s housewife, Juno Birch, LOVE, ‏2 במאי 2019
2. ↑  Juno Birch, יוטיוב
3. ↑  Juno Birch, Products, Juno Birch (באנגלית)
4. ↑  Liana Satenstein, British Artist Juno Birch’s Pottery Is Just as Viral as Her Look, Vogue (באנגלית)
5. ↑  Mommie Dearest meets Tim Burton: getting into character with Juno Birch, Dazed, ‏15 באפריל 2019 (באנגלית)
6. ↑  Juno Birch (@junobirch) • Instagram photos and videos, www.instagram.com (באנגלית)
**בילי פורבס** (באנגלית: **Billy Forbes**; נולד ב-13 בדצמבר 1990) הוא כדורגלן מאיי טרקס וקייקוס המשחק בסנטרל ואלי פואגו.

קריירה
------

פורבס בהתחל לשחק כדורגל בפרובופול סלטיק ואקדמיית AFC. בשנת 2009 זכה במלגה ללימודים במכללת ווסטרן טקסס ושיחק בקבוצת הכדורגל של המכללה וכעבור שנתיים בזו של לובוק כריסטיאן צ'פראלס.

פורבס שיחק בקיץ 2012 חתם במיסיסיפי ברילה מה-USL. בשנת 2013 חתם ב-WV קינגס ואריורס. במאי 2014 חתם בסן אנטוניו סקורפיונס.בהמשך שיחק ב ראיו OKC, סן אנטוניו, פיניקס רייסינג אוסטין בולד, מיאמי ודטריוט.

ביולי 2022 חתם בוואלור מליגת העל הקנדית. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לפסיפיק. ב-7 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד יורק יונייטד.

ב-3 במאי 2023 חתם בסנטרל ואלי פואגו.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-6 בפברואר 2008 פורבס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איי טרקס וקייקוס בנציחון 1-2 נגד סנט לוסיה. ב-23 במרץ 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 6-2 לסנט קיטס ונוויס.

כיום משמש כקפטן הנבחרת ומחזיק בשיא ההופעות ושיא השערים בכל הזמנים בה.

קישורים חיצוניים
----------------

קטגוריה:חלוצי כדורגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים זרים בקנדה
קטגוריה:ילידי 1990
**כריסטופר טרימל** (נולד ב-24 בפברואר 1987) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק כמגן ימני באוניון ברלין מהבונדסליגה.

קריירה
------

טרימל התחיל את הקריירה שלו בקבוצות נוער באוסטריה. ב-2008 הצטרף לראפיד וינה ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האוסטרית באפריל 2009. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת שותף ב-4 משחקי ליגה.

בעונת 2009/2010 הבקיע את שער הבכורה שלו עבור ראפיד וינה ואף כבש שלושער מהיר בתוך 6 דקות נגד אוסטריה כרנטן.

בקיץ 2014 עבר טרימל לאוניון ברלין מהבונדסליגה השנייה בגרמניה. בעונת 2018/2019 מונה לקפטן הקבוצה ועלה עמה לבונדסליגה. בינואר 2023 האריך את חוזהו באוניון ברלין.

נבחרת לאומית
------------

טרימל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה באוגוסט 2009 במשחק ידידות נגד קמרון. עד מרץ 2010 רשם 3 הופעות בנבחרת.

לאחר הפסקה של יותר מ-9 שנים, זומן טרימל באוקטובר 2019 שוב לסגל הנבחרת ושיחק במשחק מוקדמות יורו 2020 נגד ישראל. במאי 2021 זומן לסגל המורחב ליורו 2020 ונכלל בסגל הסופי, עמו הגיע עד לשמינית הגמר. בנובמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-4 על מולדובה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטופר טרימל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  FC Union verpflichtet Christopher Trimmel, bz-berlin

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1270411098
* VIAF: 5890166656966222710008
* WorldCat (עם VIAF): 5890166656966222710008

 |
**מספיה** (באיטלקית: **Messapia**) הייתה אוניית נוסעים איטלקית, שמספרה בארגון הימאות הבינלאומי היה IMO 5233327. מספיה הפליגה עם תיירים בים התיכון, בקו קבוע שכלל את נמל חיפה. על סיפון האונייה הגיעו גם עולים לישראל. קיבולת הספינה 5,207 טון והיא הותאמה להשטת 236 נוסעים בתאים המחולקים לשתי מחלקות.

מספיה נבנתה במספנות טאראנטו ב-1952, יחד עם אונייה תאומה, "אנוטריה" (Enotria). האוניות נבנו עבור חברת "אדריאטיקה" מוונציה והפליגו במסלול שבועי שחיבר את צפון איטליה (טריאסטה, ונציה), דרום איטליה (בארי, ברינדיזי), פיראוס, קפריסין וחיפה. שמה של מספיה שונה ב-1975 ל"זאמזאם" (Zamzam) וב-1993 נמחקה מהספרים.

בינואר 1973, בפמגוסטה, משטרת קפריסין, בליווי סוכנים ישראלים, הורידה מסיפוני **מספיה** ארבעה מפליגים בעלי דרכונים אפגניים. הארבעה, שהיו חשודים כחברים בספטמבר השחור, שתכננו לבצע מעשי חבלה בחיפה, טסו לביירות. בעקבות הפרשה הוגברה ערנות שלטונות הביטחון באיטליה, שם עלו לאוניה ה"אפגניסטנים" ונערכו בדיקות נוסעים גם בספינה התאומה, "אנוטריה".

האניה "מספיה"

קישורים חיצוניים
----------------

* Passenger / cargo ship Messapia in Marseille(הקישור אינו פעיל) (באנגלית)
* Four Suspected Terrorists Taken from Ship. Flown to Beirut (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שם הספינה נגזר משמם של שבטי המספיים, שחיו בעבר בחצי האי האיטלקי, באזור שהוא העקב של המגף האיטלקי.
2. ↑  בבארי נערכו חיפושים אצל נוסעי מסאפיה, דבר, 12 בינואר 1973
**עַטְרוֹת אַדָּר** (גם **עטרות** או **עטרות הארכי**) הוא יישוב המוזכר בספר יהושע בגבול בין נחלת שבט בנימין לנחלת שבט אפרים.

בתנ"ך
-----

על פי המסופר בספר יהושע, היא נמצאה בגבול שבט בנימין ושבט אפרים:

> 
> וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל לִבְנֵי יוֹסֵף... וְיָצָא מִבֵּית אֵל לוּזָה וְעָבַר אֶל גְּבוּל הָאַרְכִּי עֲטָרוֹת.
> 
> 
> 
> — יהושע, ט"ז, א'–ב'
> 

> 
> וַיְהִי גְּבוּל בְּנֵי אֶפְרַיִם לְמִשְׁפְּחֹתָם, וַיְהִי גְּבוּל נַחֲלָתָם מִזְרָחָה עַטְרוֹת אַדָּר עַד בֵּית חוֹרֹן עֶלְיוֹן.
> 
> 
> 
> — יהושע, ט"ז, ה'
> 

> 
> וַיַּעַל גּוֹרַל מַטֵּה בְנֵי בִנְיָמִן לְמִשְׁפְּחֹתָם וַיֵּצֵא גְּבוּל גּוֹרָלָם בֵּין בְּנֵי יְהוּדָה וּבֵין בְּנֵי יוֹסֵף... וְעָבַר מִשָּׁם הַגְּבוּל לוּזָה אֶל כֶּתֶף לוּזָה נֶגְבָּה הִיא בֵּית אֵל וְיָרַד הַגְּבוּל עַטְרוֹת אַדָּר עַל הָהָר אֲשֶׁר מִנֶּגֶב לְבֵית חֹרוֹן תַּחְתּוֹן.
> 
> 
> 
> — יהושע, י"ח, י"א–י"ג
> 

הדעות חלוקות לגבי השם העיקרי של המקום. היו שטענו שהשם העיקרי הוא עטרות ארך, על שם הארכי, וש"עטרות אדר" הוא טעות שנבע מחילופי אותיות. אחרים טענו ששם המקום הוא "עטרות אדר" המתייחס למשפחת ארד של שבט בנימין, הנקרא על שם בנו של בלע בן בנימין, הנקרא בספר דברי הימים אַדָּר.

בימי המשנה והתלמוד
------------------

תרגום יונתן מתרגם את תמר דבורה בשופטים, ד' ה': "עטרות דבורה". הירונימוס מזכיר את עטרות ומציין שהיא סמוכה לרמה. אוסביוס מקיסריה מציין שהיו שני מקומות בשם עטרות ליד ירושלים.

זיהוי
-----

עטרות הקדומה המוזכרת בספר יהושע מזוהה עם "ח'רבת עטארה" (או אלעטארה בנ"צ 170143) על תוואי נחל שכם מדרום לתל א-נצבה, המזוהה עם העיר המקראית מצפה. אולם, היו ששללו זיהוי זה בגלל שבמקום נמצאו ממצאים ארכאולוגיים רק מתקופות מאוחרות יותר. אלברכט אלט הציע לזהות את עטרות עם שם אחר של מצפה וייחס את שינוי השם למעבר העיר בין ממלכות ישראל ויהודה. פליקס-מרי אבל זיהה את עטרות בכפר עקב. יהודה אליצור מזהה את עטרות הקדומה בחרבת רדנה (בנ"צ 169146) כקילומטר מצפון לראמאללה. בחפירות שנערכו באתר זה נמצאו שרידי יישוב מהתקופה הישראלית לפי זיהוי זה, אמנם לא השתמר השם עטרות במקום העתיק אך נדידת שם קדום למרחק של ארבעה ק"מ (המרחק לחרבת עטארה) אינה מקרה נדיר. הוצע גם לזהותה בא-טירֶה מדרום מזרח ליישוב בית חורון תחתון, או בחרבת א-דריֶה מדרום מערב לו.

מושב עטרות נקרא על שם היישוב הקדום.

לקריאה נוספת
------------

* הערך: עטרות אדר, **לכסיקון מקראי**, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א'-ב', תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמוד 696.
* יוחנן אהרוני, **אטלס כרטא לתקופת המקרא**, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמוד 53.

קישורים חיצוניים
----------------

* אפרים, באתר דעת

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  זכריה קלאי, **עטרות, עטרות הארכי, עטרות אדר**, אנציקלופדיה מקראית, כרך ו', עמודים 167-168
2. ↑  "וּבִנְיָמִן הוֹלִיד אֶת בֶּלַע בְּכֹרוֹ, אַשְׁבֵּל הַשֵּׁנִי וְאַחְרַח הַשְּׁלִישִׁי. נוֹחָה הָרְבִיעִי וְרָפָא הַחֲמִישִׁי. וַיִּהְיוּ בָנִים לְבָלַע – אַדָּר, וְגֵרָא וַאֲבִיהוּ." (ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוקים א'–ג')
3. ↑  גבולות נחלת אפרים, ע' פרומקין (עורך), החברה להגנת הטבע, בית ספר שדה עפרה, ירושלים תשל"ח, באתר דעת
4. ↑  **חדשות ארכאולוגיות**, ל"א-ל"ב, רשות העתיקות ירושלים 1969 עמוד 14.
שרידי מבנים של האגורה שנבנתה באתונה בתקופה הרומית (מזרחית לאגורה הקדומה).
**האגורה** שבאתונה העתיקה היא הידועה באגורות שהיו קיימות בעולם העתיק. 

אזור האגורה אורגן לראשונה על ידי פייסיסטראטוס במאה השישית לפנה"ס. באותה עת היו באגורה מבני מגורים, וככל הנראה פיסיסטרטוס התגורר בעצמו באגורה. פיסיסטרטוס פינה את בתי המגורים, בנה מערכת ביוב, מערכת מי שתייה, ויצר רחבה שנועדה עבור הממשל של אתונה. כמו כן נבנו במקום מקדשים לאלי הפנתאון היווני. קימון הקים באגורה מבנים נוספים ושתל בה עצי נוי. במאה החמישית לפנה"ס הוקמו באגורה מקדשים להפייסטוס, זאוס ואפולון.

באגורה נערכו מפגשים ציבוריים (אף שהאראופגוס התכנס במקום אחר). עם הקמת הדמוקרטיה האתונאית (אחרי שנת 509 לפנה"ס) התכנסו באגורה הבולה (מועצת העיר) והפריטניס (נשיאי המועצה). כמו כן הארכונים (השופטים) נפגשו באגורה, והיוו למעשה את מערכת בתי המשפט של אתונה. כל אזרח שעבר באגורה יכול היה להפוך לחלק מחבר המושבעים ששפט במשפטים שנערכו בה.

סביב האגורה היו חמש סטואיי שהידועה והמפוארת שביניהן הייתה הסטואה של אטאלוס שנבנתה בתקופה ההלניסטית.

בתקופת האימפריה הרומית הפך אזור האגורה לאזור מגורים ואיבד את חשיבותו הציבורית.

שרידי השער המערבי של האגורה בתקופה הרומית.

חפירות ארכאולוגיות
------------------

החפירות הארכאולוגיות באגורה החלו בשנת 1931 תחת פיקוחו של הארכאולוג ט. לזלי שיר, האב, וטרם הסתיימו. כיום מנוהלות החפירות מטעם בית הספר האמריקאי ללימודים קלאסיים באתונה תחת פיקוחו של ג'ון מקמפ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האגורה** בוויקישיתוף
* חפירות שנערכו באגורה - פרויקט החפירות הארכאולוגיות של בית הספר האמריקאי ללימודיים קלאסיים.
* מפת האגורה בתקופת סוקרטס
* תצלומים של האגורה
* אגורה (אתונה, יוון), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Camp, John McK. II, 1946-, **The Athenian Agora : excavations in the heart of classical Athens**, Thames and Hudson, 1992-01-01

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293940105171
* GND: 7666779-0
* LCCN: sh85002246
* NKC: ge506495
* NLG: 48896
* VIAF: 245880767
* WorldCat: viaf-245880767

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בראש ישיבה בפילדלפיה. אם התכוונתם לשליח חב"ד והרב הראשי לדניפרו, ראו שמואל קמינצקי (דניפרו).

הרב קמינצקי עם הרב שטיינמן והרב שווי
הרב **שמואל קמנצקי** (נולד בחשוון ה'תרפ"ה, 12 בנובמבר 1924) הוא רב חרדי ליטאי ראש ישיבת פילדלפיה ונשיא מועצת גדולי התורה בארצות הברית, בנו של הרב יעקב קמנצקי.

תולדותיו
--------

נולד בקרמנצ'וג שבדרום-מערב ברית המועצות (כיום באוקראינה), לאיטה עטיל ולרב יעקב קמנצקי, ראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק. בהיותו בן 12 היגרו הוריו לארצות הברית והתיישבו בסיאטל שבוושינגטון. בבחרותו למד בישיבת נר ישראל בבולטימור בראשות בן דודו של אביו הרב יעקב יצחק רודרמן ולאחר מכן בישיבת לייקווד אצל הרב אהרן קוטלר ואף הוסמך על ידו לרבנות.

בשנת 1953 החליט הרב אהרן קוטלר להקים ישיבה נוספת מחוץ לעיר לייקווד ולשם כך אסף קבוצה מתלמידיו והעמיד בראשם את הרב קמנצקי והרב דב שוורצמן ושלחם להקים ישיבה בפילדלפיה. לאחר כשנתיים החליט הרב דב שוורצמן לעלות לישראל ולהקים שם את ישיבת בית התלמוד, אז פנה הרב קמנצקי לרב אליהו שווי שהיה אף הוא מתלמידיו הגדולים של הרב קוטלר והזמינו לכהן לצדו בראשות הישיבה, השניים כיהנו יחדיו עד לפטירתו של הרב שווי בראש חודש ניסן ה'תשס"ט (מרץ 2009).

הרב קמנצקי הוא נשיא מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית ובנוסף הוא חבר נשיאות בארגונים יהודיים רבים נוספים כדוגמת החינוך העצמאי תורה ומסורה מורשת החפץ חיים וארגונים נוספים.

בשיחותיו הוא מעודד את תלמידיו לשמור על אורח חיים בריא.

משפחתו
------

### בניו

* הרב שלום קמנצקי - מכהן לצדו בראשות ישיבת פילדלפיה
* הרב אברהם קמנצקי - ר"מ ישיבת בית ישראל בירושלים
* הרב דב קמנצקי - איש עסקים ופילנתרופ ידוע בטורונטו
* הרב זאב קמנצקי - ר"מ ישיבת בלמר ניו ג'רזי
* הרב דוד קמנצקי - עורך ש"ס שוטנשטיין באנגלית ובעברית ור"מ ישיבת דרכי נועם ירושלים
* הרב אהרן קמנצקי
* הרב אליהו קמנצקי

### חתניו

* הרב צבי ברקוביץ - ראש ישיבת נר ישראל-בולטימור
* הרב שלום קלמר
* הרב שייע שכטר
* הרב יחיאל מושקוביץ

קישורים חיצוניים
----------------

* שיעורים מהרב שמואל קמנצקי להורדה
* שמואל קמנצקי (1924-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם בירנבוים, יתד נאמן 26 בנובמבר 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308523405171
* ISNI: 0000 0000 8338 0221
* VIAF: 121350415
* WorldCat (עם VIAF): 121350415

 |
**משה פודהורצר** (נולד ב-1945) הוא יזם, תעשיין ואיש עסקים, כיהן כמנכ"ל טמפו משקאות, הקים וייסד את חברת "נביעות".

ביוגרפיה
--------

נולד בישראל, בנם של שרה ועו"ד יהודה אריה פודהורצר, נישא לבלהה, בתו של התעשיין משה בורנשטיין, מייסדה ובעליה של חברת טמפו.

לאחר שירותו הצבאי למד כלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטה בר-אילן וכן סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1972.

לקראת סיום לימודיו וקבלת רישיון עורך-דין, הצטרף משה לתשלובת מפעלי "טמפו" בע"מ ושימש מנכ"ל החברה קרוב ל-20 שנה, עד תחילת שנות ה-90.

ב"טמפו" הוביל פודהורצר מהלכים אסטרטגיים שהשפיעו משמעותית על החברה ועל שוק המזון והמשקאות בישראל בכלל. כך, תחת ניהולו, הייתה החברה הראשונה להכניס את בקבוקי הפלסטיק לתחום המשקאות הקלים במקום בקבוקי הזכוכית שהיו מקובלים אז. כמו כן, בתקופה זו הפכה ל"טמפו תעשיות בירה בע"מ" לאחר שרכשה את מפעלי הבירה בארץ. בשנים אלה גם החלה לייצר את פפסי קולה. טמפו חברה לחברת הייניקן ההולנדית והפכה לנציגתה בארץ.

בשנת 1989 יזם והקים כבעלים באופן פרטי את חברת "נביעות" שתוך זמן קצר הצליחה לכבוש 50% מנתח השוק בישראל וכעבור שלוש שנים מהקמתה, הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנת 2000, צורפה חברת "קוקה קולה" כשותפה, כשרכשה 40% ממניות נביעות.

פודהורצר המשיך לשמש כיו"ר החברה. בעקבות הסכם זה, "קוקה קולה" הפכה למפיצה של בקבוקי נביעות בעוד "נביעות" הפיצה בעצמה את מכלי המים הביתיים.

בשנת 2003, מכר 45% ממניות טמפו שהיו ברשותו וברשות רעייתו לשותפים אחרים בחברה.

בשנת 2005, מכר משה את יתרת המניות כ-44% בנביעות לקוקה קולה ויצא מתעשיית המשקאות הקלים. בשנה זו זכה בתואר "יקיר העיר קריית שמונה".

באותן שנים החל לעסוק ולהתפתח בתחום יזמות נדל"ן בספרד וקפריסין שם הקים פרויקטים לבניית מאות יחידות נופש וכן בארצות הברית – שם הוא פעיל עד עצם היום הזה באמצעות חברת "פודהורצר החזקות בע"מ".

השקעות נוספות נעשות באמצעות חברת "פי.אי.אם פודהורצר השקעות וניהול בע"מ"; זרוע ההשקעות ובאמצעותה, גם נבדקות השקעות ריאליות בישראל, תוך ניצול יכולותיו הניהוליות והעסקיות של משה פודהורצר והחלטת החברה להשקיע בעסקים הדורשים "שינוי כיוון".

משה פודהורצר משמש כחבר במועצת הנאמנים ובועדת הקבע (דירקטוריון) של אוניברסיטת בר-אילן.

פודהורצר מתגורר בתל אביב ואב לארבעה. בנו אייל הוא הבעלים של חברת "Ecoenerg" שעוסקת בהשקעות בתחום הסולארי בישראל ובאירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה פודהורצר** בוויקישיתוף
פרוטומה של אמריך קלמן בשיופוק
**אמריך (אימרה) קלמן** במקור **קופשטיין** (בהונגרית: **Kálmán Imre**;‏ 24 באוקטובר 1882 – 30 באוקטובר 1953) היה מלחין אופרטות יהודי-הונגרי ודמות בולטת בהתפתחות האופרטה הווינאית במהלך המאה ה-20. בין היצירות הפופולריות ביותר שלו הן נסיכת הצ'רדש (1915) והרוזנת מאריצה. השפעות על סגנון הכתיבה שלו כוללות מוזיקה עממית הונגרית כגון: צ'רדש וסגנון וינאי של מלחינים כגון יוהאן שטראוס (הבן) ופרנץ להאר וכן בעבודותיו המאוחרות, סגנון של ג'אז אמריקאי. כתוצאה מהאנשלוס, קלמן ומשפחתו ברחו לפריז ואז לארצות הברית. בסופו של דבר, הוא חזר לאירופה בשנת 1949 ונפטר בפריז בשנת 1953.

ביוגרפיה
--------

אמריך קלמן נולד בשם אימרה קופשטיין (Koppstein) בעיר שיופוק שלחוף אגם בלטון. בשנת 1892 עבר עם משפחתו לבודפשט. הוא למד בגימנסיה האוונגלית בעיר תחת שם המשפחה "קלמן".
בשנת 1900 החל בלימודי משפטים באוניברסיטת בודפשט ובמקביל נרשם לאקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם התיידד עם בלה בארטוק וזולטאן קודאי. בצעירותו למד נגינה בפסנתר והתעתד להיות פסנתרן, אבל מחלת פרקים מנעה ממנו זאת והוא החל לעסוק בהלחנה.
לאחר שסיים לימודיו התקבל לעבודה כמבקר מוזיקלי בעיתון יומי.
בשנת 1908 עבר לווינה ושם קנה לו שם עולמי עם האופרטות המפורסמות שלו "הרוזנת מריזה (אנ')", "נסיכת הצ'רדש" (לליברית של לאו שטיין), "נסיכת הקרקס" ו"הביידרה". ביחד עם פרנץ להאר הגיעה האופרטה הווינאית לשיאים. שניהם שילבו ביצירותיהם מחולות של ואלס וינאי וצ'רדש הונגרי.

למרות מוצאו היהודי, הוא היה אחד המלחינים האהובים על אדולף היטלר ואפילו הוצע לו לקבל את התואר ארי לשם כבוד, אולם קלמן דחה זאת. עם השתלטות הנאצים על אוסטריה נמלט קלמן לפריז ומשם היגר לארצות הברית. ב-1942 קיבל שם אזרחות.

הוא נפטר בפריז, ונקבר בבית הקברות המרכזי בווינה. הותיר אחריו את רעייתו, שתי בנות ובן.

בתרבות
------

* חייו הביוגרפים הופיעו בסרט מלך הצ'רדש (אנ').

לקריאה נוספת
------------

Nagibin Yuri, **Вечная музыка**, 2004, עמ' 201-345, מסת"ב 5-17-021655-6

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמריך קלמן** בוויקישיתוף
* אמריך קלמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* האופרטות של אמריך קלמן (באנגלית)
* אמריך קלמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* אמריך קלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אמריך קלמן, באתר AllMovie (באנגלית)

* אמריך קלמן, באתר AllMusic (באנגלית)

* אמריך קלמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אמריך קלמן, באתר Discogs (באנגלית)

* אמריך קלמן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  A Monograph, האופרטות של קלמן
2. ↑  אמריך קלמן, באתר פרויקט ספריית התווים הבינלאומי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263427805171
* BIBSYS: 90576928
* BNE: XX1470012
* BnF: cb138958305 (data)
* CANTIC: a1208413x
* CiNii: DA00635137
* GND: 118559605
* ISNI: 0000 0001 1051 6471
* LCCN: n79074231
* LNB: 000037526
* MusicBrainz: 636ae5e2-15df-4046-8ba1-c30da6365447
* NDL: 01031852
* NKC: jn19990210326
* NLA: 35733764
* NLG: 215772
* NLK: KAC2018N2586
* NLP: a0000002264520
* NSK: 000054177
* NTA: 073165808
* PIC: 337306
* RERO: 02-A000100917
* SELIBR: 69340
* SNAC: w6st80h0
* SUDOC: 157761614
* Trove: 1062973
* VIAF: 32183649
* WorldCat: lccn-n79074231

 |
**אפוסטולוס ואליוס** (ביוונית: **Απόστολος Βέλλιος**; נולד ב-8 בינואר 1992) הוא כדורגלן יווני, המשחק בעמדת החלוץ בלאמיה 1964.

קריירת מועדונים
---------------

ואליוס התחיל את הקריירה המקצועית שלו באירקליס סלוניקי. ב-26 באפריל 2009 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-4 נגד סקודה קסנתי במחזור האחרון של עונת 2008/2009. ב-7 בנובמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הליגה אולימפיאקוס.

בינואר 2011 חתם באברטון מהפרמייר ליג לארבע שנים תמורת 250 אלף פאונד לאחר שדחה הצעות מפולהאם, אולימפיאקוס, א.א.ק. אתונה, ובולוניה. ב-2 באפריל 2011 ואליוס ערך את הופעת הבכורה שלו באברטון במשחק הליגה נגד אסטון וילה. ב-17 בספטמבר 2011 ואליוס הבקיע את השער הראשון שלו באברטון בניצחון 1-3 נגד ויגאן את'לטיק. למרות זאת, את רוב שנותיו באברטון העביר בקבוצת המילואים של המועדון. במרץ 2014 הושאל לבלקפול עד לסיום העונה. ב-10 במאי 2014 הודיע על סיום דרכו באברטון באמצעות חשבון הטוויטר שלו.

ביולי 2014 חתם לשנתיים בליירסה מליגת העל הבלגית. ב-26 בינואר 2015 ואליוס הושאל לוסטסילאנד עד לסיום העונה, ובכך הפך לכדורגלן היווני הראשון שמשחק בליגת העל הדנית.

ב-15 ביולי 2015 ואליוס חזר לקדנציה שנייה באירקליס, כאשר חתם לשנתיים. ב-26 בספטמבר 2015 הבקיע את שערו הראשון מאז חזר למועדון במשחק הליגה נגד סקודה קסנתי. ב-26 באוקטובר 2015 ואליוס השווה את שיא העשור בליגה היוונית כאשר הבקיע בארבעה משחקים רצופים. ב-2 בינואר 2016 הבקיע שלושער ראשון בקריירה בניצחון 0-3 נגד א.א.ל. קאלוני, ושלושער ראשון של שחקן אירקליס מזה 15 שנים.

ב-29 ביוני 2016 ואליוס חתם לארבע שנים בנוטינגהאם פורסט תמורת 950 אלף פאונד. ב-12 באוגוסט ואליוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-0 לברייטון אנד הוב אלביון. ב-11 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בפורסט בתיקו 2-2 נגד אסטון וילה. ב-31 באוגוסט 2018 הושאל לואסלנד-בוורן.

ב-21 ביוני 2019, ואליוס חתם באטרומיטוס מליגת העל היוונית.

ב-24 בספטמבר 2020, ואליוס חתם באסקולי מהסרייה ב'.

ב-7 ביולי 2021 ואליוס הצטרף לאקדמיקה קליניקן מליגת העל הרומנית.

ב-29 בינואר 2022 חתם בלאמיה 1964.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, ואליוס שיחק בכל הנבחרות הצעירות של יוון. ב-29 במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון במשחק ידידות נגד איסלנד.

חיים אישיים
-----------

אביו של ואליוס, קוסטס, היה כדורגלן בעברו באירקליס סלוניקי.

ב-17 בנובמבר 2015 השתתף ואליוס בקמפיין גיוס כספים עבור ניקוס קיזרידיס, בעבר שחקן אריס סלוניקי היריבה העירונית אשר נאבק במחלת הסרטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפוסטולוס ואליוס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אפוסטולוס ואליוס"**.