recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרנק ג'רלד בלקר** (באנגלית: **Frank Gerald Blaker**‏; 8 במאי 1920 - 9 ביולי 1944) היה חייל בצבא בריטניה אשר נהרג במהלך המערכה על בורמה במלחמת העולם השנייה, ועוטר בצלב ויקטוריה - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.

חייו
----

בלקר נולד ב-8 במאי 1920 למשפחה בריטית בעיר קאסאולי, שבהודו הבריטית. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא בריטניה והוצב ברגימנט רובאי גורקה ה-9 (כיום חלק מרגימנט רובאי גורקה המלכותי). הרגימנט היה חלק מהבריגדה ההודית ה-77 אשר הייתה חלק מהצ'ינדיטים. בלקר השתתף במערכה על בורמה, הוא קיבל דרגה זמנית של מייג'ור. הוא לחם עם הרגימנט במבצע בד ארוך ב-1944, ומונה למפקד פלוגה ג' שהייתה חלק מהגדוד השלישי של הרגימנט.

ב-9 ביולי 1944 נעה הפלוגה שלו במטרה לכבוש גבעה אשר כונתה "פוינט 2171" באזור קמאינג. לקח לבלקר שעה וחצי במטרה להגיע למרגלות הגבעה, ועוד למעלה מחמש שעות לטפס עליה. כאשר הגיעה לפסגה, מצא אותה מוקפת במרגמות ומקלעים של הצבא היפני הקיסרי. בלקר ואנשיו פתחו במנוסה חזרה אל תוך הג'ונגל, כשהם זוחלים על הקרקע במטרה להתחמק מכדורי הקליעים. בלקר עצר לפתע, ואז החל לרוץ אל הגבעה בקריאה "קדימה פלוגה ג'". הוא רץ קדימה לבדו, וקרס רק כאשר שבעה כדורי מקלע פגעו בקיבתו. בנשמתו האחרונה הוא צעק "אני הולך למות, לכבוש את העמדה!". הגורקה קמו על רגליהם כאיש אחד, וברובים מכודנים וסכיני קוקרי הניסו את היפנים מהגבעה. עוד באותו הלילה, דיווח מפקד הבריגדה ג'ון מאסטרס (אשר מכנה את בלקר בזכרונותיו "ג'ים") על מעשהו של בלקר, והוחלט להעניק לו את "צלב ויקטוריה" - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.

בשל הנסיבות, לא יכלו הגורקה לקבור את בלקר ושאר החיילים שמתו במהלך הקרב. גופותיהם נמצאו רק כעבור שלושה חודשים בידי יחידת רישום קברים, וקני במבוק צמחו דרכם וסביבם. הוא נקבר בבית הקברות בטאוקקיאן, 20 ק"מ מצפון ליאנגון, עיר הבירה של מינמאר. מצבתו נמצאת בחלקה VI, שורה E, קבר 2. שמו מופיע על אנדרטת הצ'ינדיטים מול מטה משרד ההגנה הבריטי בלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנק בלקר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לאורך כל המלחמה קיבלו 181 חיילים את העיטור
2. ↑  אנדרו רוברטס, **סערת המלחמה**, הוצאת דביר, 2011. עמ' 261-262.
3. ↑  אברהם עקביה, **אורד וינגייט - חייו ופועלו**, הוצאת מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993. עמ' 271-272.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CWGC: 2084403

 |
**שיר כלולות** הוא שיר בביצוע הזמר הישראלי יזהר כהן. נסים אלוני כתב את השיר, ועודד לרר הלחין אותו. השיר נוצר עבור פסטיבל הזמר והפזמון תשל"ג – 1973, בוצע בעיבודו של יצחק גרציאני והגיע למקום ה־10, אך הפך לאחד מהשירים הזכורים מהפסטיבל. השיר הוקלט ב־1974 בעיבודו של אלדד שרים, והגרסה הזאת נכללה באלבומו של כהן "חלומות שמורים", שהתפרסם ב־1976.

שייקה לוי, יואב יצחק וששי קשת הקליטו גרסאות כיסוי לשיר.

על השיר
-------

המלחין עודד לרר קיבל את מילותיו של אלוני, שמתכתבות עם שיר השירים, והלחין אותו.

כהן ביצע את השיר בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ג בזמן שהיה בחופשת שחרור משירותו הצבאי בצוות הווי הנח"ל. הפסטיבל שודר במוצאי יום העצמאות ה'תשל"ג, ב־7 במאי 1973. כל חמשת השירים הראשונים שבוצעו בפסטיבל הזה – ובכללם "שיר כלולות" – היו שירי משוררים.

כהן סיפר על הביצוע בפסטיבל:

> 
> הרגליים שלי רועדות מפני שאני בטוח שאני לא אזכור את המילים. פתאום קלטתי את ההורים שלי יושבים שורה שנייה, איזו גאווה הייתה להם שהבן שלהם בגיל 21.5 שר על הבמה המכובדת ביותר במדינה. זה שיר שהתחתנו איתו חצי מהדור הקודם במדינה, אני חושב [...]
> 
> 
> 
> — יזהר כהן, 2023
> 

כהן טען שמילות השיר גרמו לבלבול מכיוון ש"אנשים ניסו להבין אם זה שיר אופטימי או פסימי, כי בבתים הראשונים המחזר כותב לאהובתו, קורא לה אחותי כלה ומבטיח לה מתנות יקרות, טל מהר גלעד, זהב אופיר, פנינת הים, בגדי מלכות – ואז בסוף הוא נותן לה פת של חרובים, לחם אביונים, שמלת אביון, כוכב רחוק וקר. וגם כל שושניו – שחורים הם כמו לחם אביונים וכמו… שיר האהבה".

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (1973)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 17 |

קישורים חיצוניים
----------------

* אקורדי השיר "שיר כלולות" באתר Tab4u
* סרטון השיר "שיר כלולות" באתר יוטיוב
* מילות השיר "שיר כלולות" באתר שירונט
* יזהר כהן מבצע את השיר בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ג – 1973, באתר יוטיוב
* "שיר כלולות" – רמיקס, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  האלבום "חלומות שמורים", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־30 באוגוסט 2023
2. ↑  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־29 באוגוסט 2023
3. ↑  "שיר כלולות" בביצוע שייקה לוי, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־29 באוגוסט 2023
4. ↑  "שיר כלולות" בביצוע יואב יצחק, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־29 באוגוסט 2023
5. ↑  "שיר כלולות" בביצוע ששי קשת, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־29 באוגוסט 2023
6. 1 2  יונתן ריגר, ‏רגע לפני המלחמה: הערב ששינה לגידי גוב, שלמה ארצי ומירי אלוני את החיים, באתר ‏מאקו‏, 28 באפריל 2023
7. 1 2 3  בועז כהן, כשתיעלם תרועת הפסטיבל, באתר זמן ישראל, 26 באפריל 2023
8. ↑  פסטיבל הזמר והפזמון | 1973, באתר תאגיד השידור הישראלי (שידור השיר החל מ־12:28), בדיקה אחרונה ב־30 באוגוסט 2023
9. ↑  לוח עברי אייר ה'תשל"ג, באתר calendar.2net.co.il, בדיקה אחרונה ב־29 באוגוסט 2023
10. ↑  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (17), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־29 באוגוסט 2023
הכנסייה
**כנסיית גבירתנו מלפני טין** או בקיצור **כנסיית טין** (בצ'כית: **Kostel Matky Boží před Týnem**) היא כנסיית רובע קתולית בכיכר עיר העתיקה של פראג, שבצ'כיה. היא מהווה מבנה דומיננטי בעיר העתיקה, צריחי הכנסייה מזדקפים לגובה של 80 מטר.

היסטוריה
--------

במאה ה-11 נבנתה הכנסייה בסגנון האדריכלות הרומנסקית עבור הסוחרים הזרים שבאו לאזור. בשנת 1256 נבנתה כנסייה חדשה במקום, הפעם בסגנון גותי. הבנייה של הכנסייה הנוכחית החלה במאה ה-14 בסגנון גותי מאוחר תחת השפעה של מאתיאס מאראס ופטר פארלר. בתחילת המאה ה-15 הבנייה כמעט הושלמה ורק הצריחים והגג היו חסרים. הכנסייה הייתה בשליטת ההוסיטים לזמן מה והייתה גם מקום מושבו של הארכיבישוף של פראג.

הגג הושלם ב-1450 והצריח הצפוני זמן קצר לאחר מכן. פסל של ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה ששלט באותו זמן הוצב על הגג מתחת לגביע ענקי - סמלם של ההוסיטים. המגדל הדרומי הושלם רק ב-1511. בשנת 1626, לאחר קרב ההר הלבן, פסלו של ייז'י מפודבראדי והגביע הענק הוסרו מהכנסייה והוחלפו בפסלה של מריה הקדושה עם הילה מזהב מעליה שנוצקה מהגביע שהומס. ב-1679 הכנסייה נפגעה על ידי ברק והשריפה שפרצה בעקבות זאת כילתה את הקמרונות העתיקים והייחודיים; לאחר מכן הוחלפו לקמרונות בארוק רגילים.

  

עבודות שיפוץ, רסטורציה ושימור נערכו בשנים 1876–1895 ובשנים 1973–1995. עבודות שחזור ושיפוץ פנים הכנסייה נערכות אף עד היום.

דגשים
-----

הקתדרלה מכיוון מזרח; המאה ה-19
* הכניסה הדרומית היא דוגמה לאדריכלות גותית, שפוסלה עם תבליט המתאר את הצליבה. הכניסה הראשית ממוקמת בצד המערבי של הכנסייה דרך מעבר צר בין המבנים מלפני הכנסייה מצד כיכר העיר העתיקה.
* מזבח הבארוק המוקדם בעל ציור משנת 1649
* בכנסייה ניצב העוגב העתיק ביותר בפראג. הוא נבנה בסביבות 1673 והוא אחד מהעוגבים המייצגים ביותר של המאה ה-17 בכל אירופה.
* האסטרונום הדני המפורסם **טיכו ברהה**, שעבד עבור הקיסר רודולף השני, נקבר בכנסייה בשנת 1601.

ראו גם
------

* העיר העתיקה של פראג
* פראג
* קתדרלת ויטוס הקדוש - קתדרלה גותית שנבנתה במצודת פראג במאה ה-14

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית טין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית טין (בצ'כית)
* קתדרלת מריה הקדושה שמלפני טין, באתר התיירות הרשמי של פראג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: f59b83cd-f4a2-4c98-ba47-3dbb6582e771
* NKC: kn20050317004
* VIAF: 152916439
* WorldCat (עם VIAF): 152916439

 |
David Low, 1947
*Ye Madde Designer*, 1935
**דייוויד לאו** (באנגלית: **David Low**‏; 8 באפריל 1891 – 19 בספטמבר 1963) היה קריקטוריסט בריטי ממוצא ניו זילנדי, מגדולי הקריקטוריסטים במאה העשרים.

ביוגרפיה
--------

נולד בניו זילנד בשנת 1891. בהיותו כבן עשר למד בהתכתבות בבית הספר לקריקטורות בניגריה את אמנות הקריקטורה. לאחר מכן למד זמן קצר בבית ספר לאמנות בעיר קרייסטצ'רץ' שבניו זילנד. החל לפרסם קריקטורות בעיתוני ניו זילנד ואוסטרליה עוד בהיותו בן 11. בשנת 1919 הגיע לבריטניה והחל לפרסם קריקטורות בעיתונות הבריטית.

לשיא גדולתו הגיע לאו בשנות השלושים והארבעים. הוא הכיר בסכנתה של גרמניה הנאצית מראשיתה ופרסם בשנות השלושים קריקטורות עזות ביטוי בגנות גרמניה הנאצית והיטלר. בציוריו על היטלר ביטא לאו מחד את סכנתו ורצחנותו ומאידך את הצד הנלעג והמגוחך שבאישיותו. הקריקטורות שלו על היטלר ומוסוליני גרמו לאיסור פרסום ציוריו בגרמניה ובאיטליה. בשנת 1937 פנו שלטונות גרמניה לממשלת בריטניה בדרישה להגביל את פרסום הקריקטורות של לאו שלעגו למדיניות הפיוס של נוויל צ'מברלין. הדרישה לא נענתה. בעיתונות הבריטית שתמכה במדיניותו של צ'מברלין כונה לאו "מחרחר מלחמה".

בימי מלחמת העולם השנייה, ובעיקר בימי הבליץ, תרם לאו בציוריו רבות להרמת המורל של העם הבריטי בשעותיו הקשות. ידוע ביותר ציורו מ-14 במאי 1940 "כולנו מאחוריך וינסטון" (All behind you, Winston), שבו הביע תמיכה נלהבת בווינסטון צ'רצ'יל, שאך זה נתמנה לראש ממשלת בריטניה, העומד בראש ממשלת אחדות לאומית עם מפלגת הלייבור. בציור מתואר צ'רצ'יל כשהוא צועד בצעדים נמרצים ומשמאלו ומאחוריו המוני אדם ובראשם חברי ממשלת האחדות ובהם מנהיג הלייבור קלמנט אטלי, כאשר כולם מפשילים את השרוול מעל זרועם הימנית ומאגרפים את כף ידם. כן נודע ציורו "אם צריך, לבד" (Very well, alone) שפורסם ב-24 במאי 1940, בימי המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. בציור מופיע חייל בריטי העומד לבדו, איתן וזקוף שבפניו ארשת נחרצת ורובהו בידו, על צוק סלע אליו מתנפצים גלים סוערים.

במשך כחמישה עשורים של פעילותו פרסם לאו מעל 14,000 קריקטורות. בשנת 1962 זכה לאו לתואר אבירות.

דייוויד לאו נפטר ב-19 בספטמבר 1963.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד לאו** בוויקישיתוף
* הקריקטורות הפוליטיות של דייוויד לאו
* דייוויד לאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304120205171
* AAG: 1947
* ADB: low-sir-david-alexander-cecil-7250
* AGSA: 9812
* BIBSYS: 90346594
* BnF: cb122714833 (data)
* CiNii: DA05728723
* FNZA: 9070
* GND: 131677004
* ICCU: SBLV041744
* ISNI: 0000 0001 1776 7054
* LCCN: n84125171
* NKC: jn19990005190
* NLA: 35314255
* NSK: 000107647
* NTA: 068369875
* RERO: 02-A012347940
* RKD: 51072
* SNAC: w63t9vhh
* SUDOC: 031514456
* TePapa: 64766
* Trove: 908309
* ULAN: 500027983
* VIAF: 91834622
* WorldCat: lccn-n84125171

 |
**נערי הסווינג** (באנגלית: **Swing Kids**) הוא סרט היסטורי אמריקאי משנת 1993, מסוגת דרמה וג'אז, המבוסס על סיפורם של נערי הסווינג בגרמניה במהלך שנות השלושים (מעליית הנאצים עד תחילת מלחמת העולם השנייה). הסרט בוים על ידי תומאס קרטר, ונכתב על ידי ג'ונת'ן מארק פלדמאן. בסרט מככבים כריסטיאן בייל, רוברט שון לאונרד ופרנק וויילי.

הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-5 במרץ 1993. תקציב הסרט היה כ-12 מיליון דולר, והוא הרוויח ממכירות הכרטיסים כ-5.6 מיליון דולר. הסרט קיבל דירוג חיובי של 43% מהאתר "Rotten Tomatoes". אורך הסרט הוא כ-112 דקות ושפתו היא אנגלית.

רקע היסטורי
-----------

 ערך מורחב – **נערי הסווינג**  

בשנות השלושים העדיפו בני הנוער הגרמנים את התרבות הפופ האמריקאית והבריטית. בני הנוער הסתובבו במועדונים תת-קרקעיים חשאיים שבהם להקות ניגנו מוזיקת סווינג והקשיבו למוזיקה של זמרים, ביניהם בני גודמן ודיוק אלינגטון. כותב הסרט, ג'ונת'ן מארק פלדמאן, ביסס את הסרט על סצנת "נערי הסווינג" בגרמניה הנאצית.

תקציר העלילה
------------

הסרט מתרחש בגרמניה של שנת 1939. הסרט מספר על פיטר ותומאס, שני חובבי מוזיקת סווינג בני 17 שמקשיבים למוזיקה אמריקאית ורוקדים לצליליהם של מוזיקאים יהודים ושחורים. בזמן שחבריהם מצטרפים לתנועת הנוער "היטלר יוגנד", מנסים השניים לא להיכנע ללחץ החברתי, אך לאט לאט תומאס נשבר ומתחיל להסגיר לגסטפו את בני משפחתו ואת חבריו לסלון הריקודים.

שחקנים ודמויות
--------------

* רוברט שון לאונרד - פיטר מולר
* כריסטיאן בייל - תומאס ברגר
* פרנק וויילי - ארוויד
* ברברה הרשי - גברת מולר
* טושקה ברגן - איווי
* דייוויד טום - ווילי מולר
* ג'וליה סטמברגר - גברת לינגה
* קנת בראנה - מר קנופ, גסטפו
* נואה ויילי - אמיל לוץ
* ג'סיקה היינס - הלגה
* מרטין קלונס - ראש הכנופיה
* ג'יימס ברטוק - אוטו

ביקורות
-------

על פי אתר "הניו יורק טיימס", הסרט לא זכה להצלחה קופתית גדולה, אך זכה לביקורות משבחות על דיוקו ההיסטורי.

על פי אתר "Rotten Tomatoes", הסרט קיבל דירוג חיובי של 43%.

פסקול הסרט
----------

פסקול הסרט כלל כ-16 שירי סווינג, ביניהם "It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing)" ו"ביי מיר ביסטו שיין".

ראו גם
------

* נערי הסווינג

קישורים חיצוניים
----------------

* "נערי הסווינג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נערי הסווינג", באתר נטפליקס
* "נערי הסווינג", באתר AllMovie (באנגלית)
* "נערי הסווינג", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "נערי הסווינג", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "נערי הסווינג", באתר Metacritic (באנגלית)
* "נערי הסווינג", באתר אידיבי
* "נערי הסווינג", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)
* "נערי הסווינג", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'נט מסלין, Swing Kids (1993) Review, באתר הניו יורק טיימס, 5 במרץ 1993
רבי **דוד הכהן יהונתן** (ט' בטבת ה'תרמ"ז, 5 בינואר 1887 - ג' בתמוז ה'תשכ"ה, 3 ביולי 1965), המכונה "בבא סידי", היה רב ראשי בעיר זרזיס בתוניסיה. בנו של רבי ציון כהן יהונתן ותלמידו של רבי יוסף ברבי.

קורות חייו
----------

### משפחתו

נצר למשפחת כהן יהונתן ובן לשושלת רבנים, מפורסמים בקרב יהודי ג'רבה, בין הרבנים המפורסמים של משפחה זו ניתן למנות את רבי סאסי הכהן יהונתן, שהיה אב"ד ראשי בג'רבה עד התרס"ה, ואת אביו רבי ציון הכהן יהונתן שכהן אחריו בתפקיד זה. 

שורשי משפחתו מגיעיים עד ספרד בימי בית המקדש הראשון, לאחר מכן היגרה המשפחה לאלג'יר ומשם לתוניסיה.

### ביוגרפיה אישית

נולד בשנת ה'תרמ"ז-1887, ולמד תורה מפי רבי יוסף ברבי, יחד עימו למד רבי מרדכי אמייס הכהן, כמו כן למד תורה מפי סבו רבי שושן הכהן.

בסביבות שנת 1912 עבר עם משפחתו לעיר הנמל זרזיס, שם שימש כמלמד תינוקות, לאחר מכן כיהן כרב הראשי ללא תמורה משנת תש"ה, אחרי פטירת רב העיר, רבי יוסף בוכריץ, בה' באדר התש"ט.

התפרנס ממסחר. והיה מנהל עסקים מסועפים לצד אחיו הקטן, האחים היו בעלי נכסי נדל"ן רבים, ואף היו מקפידים להשכיר את חנויותיהם ליהודים עניים המחירים מוזלים, עובדת היותו עמיד סייעה לו לעמוד מול לחצים של ראשי הקהל שכן הוא לא היה זקוק להם לצורך פרנסתו.

את חנותו היה סוגר בצהרי היום ומקדיש את שארית היום (עד השעות הקטנות של הלילה) ללימוד תורה, למתן שיעורים לתלמידיו ולצורכי הקהילה. חיבר מספר חיבורים על התלמוד ועל שולחן ערוך והיה מפורסם בכושר העיון שלו, אשר היה ידוע בקרב רבני דורו ובקרב תלמידיו. נחשב כאיש צנוע וכדיין המתאמץ לשפוט דין צדק, ואף תושבי זרזיס המוסלמים העדיפו לעיתים להתדיין בפניו כאשר היה להם סכסוך עם יהודי.

בשנת 1961 עלה עם משפחתו לישראל והתיישב בעיר אשדוד. נפטר בשבת, ג' בתמוז ה'תשכ"ה, 3 ביולי 1965, ונטמן בבית העלמין באשדוד. 

לאחר פטירתו אספו צאצאיו את חיבוריו השונים והוציאו לאור את הספרים: "דברי דוד", הכולל דרשות על פרשת השבוע; ו"יד דוד", הכולל חידושים על הש"ס.

לאחר פטירתו הוקם לזכרו בית הכנסת "בית דוד" באשדוד, ובו מתקיימת סעודת מצווה לזכרו ביום השנה העברי לפטירתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד הכהן יהונתן, באתר "החכם היומי"
* הגאון רבי דוד הכהן יהונתן, רבה של העיר זרזיס בתונסיה, באתר ישיבת כיסא רחמים

הערות שוליים
------------



1. ↑  נחום סלושץ, בספר **מסעי בארץ לוב,** עמ' 234.
2. ↑  ספר חכמי זרזיס : קוי אור לדמותם של שלושת המלכים ... אשר מלכו וכיהנו פאר בעיירה זרזיס אשר בדרום תוניסיה, הגאון רבי שלום הכהן, הגאון רבי יוסף בוכריץ, הגאון רבי דוד הכהן יהונתן / מאת: הרב עובדיה חן | חן, עובדיה מחבר (מכון שרי זבולון (עטרת) | מכון שרי זבולון (עטרת); (גוף מנפיק) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311532305171
* ISNI: 0000 0000 6905 4905
* LCCN: n2016032282
* VIAF: 97210705
* WorldCat: lccn-n2016032282

 |
**עדי עציון-זק** (נולדה ב-16 באוגוסט 1936) היא שחקנית וזמרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

עציון-זק נולדה בקיבוץ יגור להורים יוצאי גרמניה. היא למדה מוזיקה במדרשה למוזיקה בתל אביב, בקונסרבטוריון של פריז ובבית ספר למוזיקה בפרייבורג. היא הופיעה והקליטה מוזיקה במספר מדינות.

היא הופיעה במסגרת האנסמבל בקאמרי. היא העלתה את המונודרמות "קברט קורט וייל", "המלאך הכחול" ו"קפקא נגד קפקא".

ב-1982 העלתה, יחד עם השחקנית־כוריאוגרפית גבי אלדור, את המופע "מלים ללא צל", בסיוע מכון גתה. גבי אלדור קראה בעברית ובגרמנית שירים של אלזה לסקר-שילר ועדי עציון העלתה שלושה מיצגים.

ב-1984 השתתפה במופע "טרמולו בצול וחצי", שיצרה אשרה אלקיים רונן. המופע גם עלה אחר כך בפסטיבל הבין לאומי סרבנטינו שבמקסיקו.

ב-1985 שיחקה במסגרת בפסטיבל עכו במחזה "שמפרחת", שכתב עמוס קינן, בבימוי של יגאל עזרתי. ההצגה זכתה לציון לשבח ולביקורות נלהבות.

ב-1991 שיחקה בפרק של הסדרה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת". ב-1995 שיחקה בסרט "הכוכב הכחול". ב-1998 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "ארץ קטנה איש גדול".

ב-2000 העלתה את המופע "קברט קורט וייל", מופע יחיד הבנוי ממחרוזת שירים של ברטולד ברכט וקורט וייל, שהועלה במלאת מאה שנה להולדתו של ברכט וחמישים להולדתו של וייל.

ב-2007 כתבה ושיחקה, במסגרת פסטיבל אשה בחולון, את ההצגה "שופיניאנה", דרמה קונצרטנטית המגלמת את דמותן של ארבע נשים משמעותיות בחייו של המלחין פרדריק שופן. באותה שנה גם כתבה, ערכה, עיצבה ושיחקה בהצגת היחיד "קולו של גורל - מאריה קאלאס, טרגדיה יוונית"

ב-2009, ערכה, עיצבה ושיחקה בהצגת היחיד "סודה של ג'ולי הרצל", על פי הרומן "אשתו המנודה" של אידה צורית-מגד

היא עובדת כשחקנית וכמדריכה קולית בתיאטרון גשר. 

עציון-זק זכתה במספר פרסים על עבודתה, ובהם פרס המועצה לתרבות ואמנות.

חיים אישיים
-----------

הייתה נשואה ליונתן זק עד למותו ב-2024 ולהם שלושה ילדים: דויד (דודי) זק, השחקנית עלמה זק והבמאי יורם זק.

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי עציון-זק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עדי עציון-זק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עדי עציון-זק, בארכיון הבימה
* עדי עציון - זמרת־שחקנית־יוצרת, מעריב, 18 בספטמבר 1985
* עדי עציון-זק, דף שער בספרייה הלאומית
* דורון בראונשטיין, עדי עציון-זק: התגלמותה המזוקקת של מהות המונודרמה או: "אני לא רוצה שהסוף יתחיל בכלל. אני עסוקה בלהיות כאן.", בבלוג חי תרבות, 30 באפריל 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  שוש אביגל, הנייטיבס זה אנחנו, כותרת ראשית, 22 ביוני 1983
2. ↑  ביקורות:  
משולשים אנושיים, מעריב, 29 באוקטובר 1984  
שוש אביגל, ביקורת - תיאטרון - הזוג המוזר והאדם השלישי, כותרת ראשית, 29 באוגוסט 1984
3. ↑  המקסיקאים שיבחו אח אלקיים, חדשות, 4 בדצמבר 1986
4. ↑  ביקורות:  
שוש אביגל, האחר הממוסד ביותר, כותרת ראשית, 9 באוקטובר 1985  
אליקים ירון, תנ"ך עכשיו, מעריב, 2 באוקטובר 1985  
צביה גרנות, עדי עציון ־־ אלף נשמות ופרצופים, מעריב, 9 באוקטובר 1985
5. ↑  נילי ברקן, ‏כאילו נועז, כאילו רב-משמעי, באתר גלובס, 15 במאי 2000
6. ↑  ציפי שוחט, פסטיבל אשה ייפתח היום בחולון, באתר הארץ, 17 בפברואר 2007
7. ↑  מיכאל הנדלזלץ, ידה בקול, באתר הארץ, 1 ביולי 2007
8. ↑  נתי אורנן, מה עבר על אשתו של הרצל?, באתר הארץ, 19 במרץ 2009
9. ↑  רותה קופפר, הדלתות נפתחות לי מעצמן, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302626705171
* VIAF: 299361635
* WorldCat (עם VIAF): 299361635

 |
**אלמוות הכסף** (שם מדעי: *Paronychia argentea*) הוא צמח עשבוני ממשפחת הציפורניים, רב-שנתי נמוך, המשתרע על פני האדמה.

מקום גידולו
-----------

גדל בעיקר באזורים סלעיים, בבתות, בשדות בור ובין חלקות מעובדות.

מבנה הצמח
---------

העלים והפרחים צמודים לקרקע וכמעט ולא מתרוממים מעליה. ענפיו ארוכים ומסועפים. הם עשויים ליצור מרבדים בצבע כסוף. עליו בצורה אליפטית או אזמלנית הפריחה בחודשים ינואר-יוני. הפרחים קטנים ומסודרים בצורה כדוריות. חלקי הצמח העל-קרקעיים נותרים זמן רב לאחר הפריחה והנבת הפירות. מועד האיסוף: פברואר-אוגוסט.

מקור השם
--------

מה שמייחד את הצמח הוא לא פרחיו הלבנים, אלא החפים הסובבים אותם הנותרים גם לאחר נבילת הפרח אשר שומרים על צורתו- לכן נקרא "אלמוות".

הצמח בשימוש רפואי אלטרנטיבי
---------------------------

ערביי ארץ ישראל מצאו את הצמח יעיל בטיפול בעצירות בדרכי השתן ובאבנים בכליות.[דרוש מקור]

צמח מוכרז בסכנת הכחדה
---------------------

הצמח מוכרז בישראל, כנמצא בסכנת הכחדה, כי החוף, שהוא בית גידולו, נמצא בסכנה בגלל בנייה מואצת וצמצום רצועות החול והכורכר. ב-2021, נשתל אלמוות הכסף, בגן מקלט לצמחים נדירים בשמורת הטבע עין אפק, לשם שימורה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אלמוות הכסף** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Paronychia argentea** |

* אלמוות הכסף, באתר NCBI (באנגלית)
* אלמוות הכסף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אלמוות הכסף, באתר צמח השדה
* אלמוות הכסף, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
* אלמוות הכסף, באתר Tropicos (באנגלית)
* אלמוות הכסף, באתר GBIF (באנגלית)
* אלמוות הכסף, באתר The Plant List (באנגלית)
* אלמוות הכסף, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עיר מקלט לצמחים הנדירים, באתר ynet, ‏2021-11-08
**בית המדרש לנשים על שם משה גרין בבית מורשה** הוא מוסד תורני-אקדמי השייך למרכז האקדמי להכשרת מנהיגות יהודית ציונית של בית מורשה בירושלים.

ההיסטוריה של בית המדרש
----------------------

בראשית הקמתו של בית מורשה הופעל בו בית מדרש לגברים בראשות הרב שג"ר. לאחר כמה שנים הוחלט לפתוח במקביל גם בית מדרש לנשים ובשנת תש"ס (2000) הוא נפתח. בראשות בית המדרש עמד בהתחלה הרב ד"ר בנימין לאו.

מכיוון שהייתה שאיפה שבראש בית המדרש לנשים תעמוד אישה, הצטרפה בשנת תשס"ג (2003) לצוות בית המדרש הרבנית עו"ד מיכל טיקוצ'ינסקי, לאחר שסיימה את התוכנית של מחזור א' של המכון התלמודי העיוני במת"ן. בשנת תשס"ה (2005) החליפה הרבנית טיקוצ'ינסקי את הרב לאו והיא כיהנה בראשות בית המדרש כעשור.

תוכנית תלמוד
------------

תוכנית הלימוד בבתי המדרש לגברים ולנשים זהה. מתקיים דו-שיח בין בתי המדרש על אף ההפרדה העקרונית בין שניהם[דרושה הבהרה].

בבית המדרש לומדים בעיקר גמרא, בהיקף של שלושה דפים בשבוע, חלקם ב"עיון" וחלקם ב"בקיאות".

כל הבוגרות בעלות תואר ראשון או תואר שני וחלקן אף עוסקות במקביל בכתיבת דוקטורט. חלק מן הבוגרות עוסקות בחינוך ובהוראה.

תוכנית הלכה לנשים
-----------------

בשנת תשס"ז (2007) הוקמה בנוסף לתוכנית התלמוד גם תוכנית הלכה. התוכנית מיועדת לנשים המלמדות בבתי מדרש ומדרשות לנשים ונשאלות שאלות הלכתיות, במטרה שיוכלו להורות הלכה. התוכנית מקבילה ברמתה ללימודי ההסמכה לרבנות. היקף התוכנית הוא יום בשבוע. התלמידות נבחנות בעל פה, בין היתר בידי הרב ברוך גיגי, הרב אורי כהן, הרב עמית קולא, הרב דוד סתיו, הרב יעקב ורהפטיג, הרב אלישיב קנוהל והרב חיים אמסלם.

קישורים חיצוניים
----------------

* בית המדרש לנשים ע"ש משה גרין באתר בית מורשה
* תוכנית ההלכה לנשים באתר בית מורשה
* טלי פרקש, ינטל 2013: אם הן היו גברים, הן היו רבנים, באתר ynet, 2 בינואר 2013
* תואר חדש מאמר במוסף שבת של מקור ראשון.
* תמר רותם, על מדרגות הרבנות- הנשים שבחרו במסלול התורני, באתר הארץ, 25 בינואר 2013
* חיותה דויטש, פסיקת הנשים כבר כאן, באתר ynet, 10 במאי 2009
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "יצחק חיות".
רבי **יצחק חיות** (1640 – כ"ז באלול ה'תפ"ו, 23 בספטמבר 1726) היה רב, אב בית דין וראש ישיבה של קהילת סקוליה בגליציה המזרחית, ומחבר ספר **זרע יצחק** על המשניות. אביו היה נכדו של רבי יצחק חיות (הראשון), אב"ד לבוב, קרקוב, ופראג.

אבותיו
------

רבי יצחק היה בנו של רבי יעקב חיות, בנו של רבי מנחם מאניש חיות (רבה של וילנה), בנו של רבי יצחק חיות (הראשון).

ביוגרפיה
--------

נשא לאישה את בתו של רבי ידידיה גד מקאליש.

ישב בעיר סקוליה שנים רבות עד אשר התחילו כת שבתי צבי להתגבר בעירו, והוא עמד בפרץ להרחיקם ולהבדילם מתוך העדה, אבל הם התגברו עליו, אז יצא מן העיר והתיישב בעיר דרוהוביץ', שם כיהן מחותנו, רבי יקותיאל זלמן סג"ל, כרב העיר.

נפטר בכ"ז באלול ה'תפ"ו (1726) ונקבר בדרוהוביץ'. אמר כי מקבל על עצמו עשרה דורות מזרעו, שבכל עת צרה כשיבואו על קברו, יוושעו מצרתם.

חיבוריו
-------

חיבר 13 חיבורים:

1. דרשות על התורה
2. ביאור על פירוש רש"י על התורה
3. ביאור על ההפטרות
4. ביאור על תהילים
5. ביאור על המשניות
6. חידושים על התלמוד
7. שאלות ותשובות
8. קיצור יורה דעה
9. חיבור על תרי"ג מצוות
10. חידושים בקבלה
11. קיצור דרושי עץ החיים וביאור דבריו
12. חיבור על תוכחת מוסר
13. חיבור על דקדוק

מכל חיבוריו לא נדפסו אלא החיבור הרביעי (על התהילים) החמישי (על המשניות), שיצא לאור בשנת ה'תצ"ב בפרנקפורט על האודר על ידי בנו רבי אליעזר חיות תחת השם "זרע יצחק". הספר נלקט מכתביו על ידי תלמידיו. בתחילת הספר מופיעה הסכמתו של בעל פני יהושע, שמתאר אותו: "הרב הגאון הגדול המפורסם בדור".

צאצאיו
------

מצאצאיו הידועים לנו:

* בנו, רבי יהודה ליב חיות.
* בנו, רבי בנימין וולף חיות.
* בנו, רבי אליעזר חיות, שהוציא לאור את ספרו "זרע יצחק". הוא היה ר"מ בפשבורסק ובשצ'ריץ. חתן רבי מרדכי הלוי אב"ד קוצק, בן רבי יקותיאל זלמן אב"ד דרוהוביץ'.
* חתנו, רבי מאיר מכפר ישינקה (סמוך לטורקה), מתלמידי הבעל שם טוב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים ישכר גראס, קונטרס תפארת בנים אבותם, פרק שלישי, אות א'
2. ↑  חיים ישכר גראס, קונטרס תפארת בנים אבותם, פרק שלישי, אות ה'
3. ↑  מיכאל בראווער, פאר יצחק (נדפס מחדש ה'תשס"ו), פרק ראשון (ראו שם בהערה)
4. ↑  חיים ישכר גראס, קונטרס תפארת בנים אבותם, פרק שלישי, אות י'
5. ↑  חיים ישכר גראס, קונטרס תפארת בנים אבותם, פרק רביעי
6. ↑  ישראל רוזנברג, סדר הדורות ואילו היוחסין תולדות אברהם - מנחת שלמה, עמוד 464

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296466605171
* ISNI: 0000 0000 5305 4724
* LCCN: nr95042877
* VIAF: 39271642
* WorldCat: lccn-nr95042877

 |
עץ שקמה על אי תנועה בדרך בן צבי

"**גן השקמים**" הוא שיר מ-1954 שכתב יצחק יצחקי והלחין יוחנן זראי. השיר עוסק בראשית ימיה של העיר תל אביב באופן נוסטלגי, ומתאר את הגעגועים לתקופה שבה היא הייתה יישוב קטן עם בתים בודדים בחולות, ואת הפיכתה לכרך סואן, שבו גורדי שחקים, כבישים וחנויות.

היסטוריה
--------

השיר נכתב ללהקת פיקוד מרכז במסגרת העלאת מחזמר שהוגדר הומוריסטי בעל מוסר השכל, ונכתב על ידי הסופר משה שמיר**.** השיר עצמו, שנכתב על ידי יצחק יצחקי שהיה קצין "הסברה והשכלה" של הפיקוד, ומתאר את השקמים שבין גן מאיר לבית ז'בוטינסקי ברח' קינג ג'ורג' בתל-אביב.

תוכן השיר
---------

השקמים בשיר מהווים משל לשינוי שחל בתל אביב: בתחילה, "היה היו כאן פעם שקמים... ויש לפעמים נערכו ישיבות מתחת שקמים אז בצל", אחר כך "נשכחו השקמים והלבין אז ראשם מאבק", ולבסוף "השקמים נעלמו ואינם, רק שלט את שמם עוד מזכיר".

מבצעים
------

את השיר ביצעה לראשונה להקת פיקוד המרכז בתוכניתה "כ"ף קו"ף אחד" שהועלתה ב-1954, בעת שיצחקי היה קצין החינוך הפיקודי וזראי היה המנהל המוזיקלי שלה. הלהקה לא הקליטה את השיר. רק לאחר 4 שנים הוקלט השיר בביצועה של רעייתו דאז, ריקה זראי, והוא המזוהה עמו ביותר. מאוחר יותר חידשו את השיר אמנים רבים נוספים, ובאקו"ם רשומים 104 ביצועים שונים ובהם של אריק סיני, ירדנה ארזי, הכל עובר חביבי, יזהר כהן,וביצוע משותף של מיקי קם ונתן דטנר.

ראו גם
------

* עצי שקמה בתל אביב

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "גן השקמים" באתר מיוזיק בריינז
* "גן השקמים" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "גן השקמים" באתר שירונט
* צחית טנא, על השיר "גן השקמים", המרכז לטכנולוגיה חינוכית.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  עפר גביש-אירועי זמר, גן השקמים, סיפורי שיר, באתר עפר גביש - אירועי זמר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 8b49b60d-0e85-489d-93f4-e7625a5d2760

 |
**בני לידור** (נולד בפולין ב-14 במאי 1953) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, פיקד על חטיבה 188 ועל עוצבת געש.

קריירה צבאית
------------

לידור התגייס לצה"ל ב-1971 ועשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. בשנים 1981-1982 פיקד על גדוד 77 מחטיבה 7. במלחמת לבנון הראשונה פיקד על גדוד 198, גדוד קורס מפקדי טנקים מחטיבה 460. הגדוד השתתף בקרבות בגזרה המזרחית, בין השאר בג'זין, שהיה קרב השריון הראשון נגד צבא סוריה במלחמה, ובקרב קמ"ט-קק"ש ליד הכפר עין א-תינה בדרום לבנון. בסיומו של קרב זה טעו חיילים מגדוד אחר של החטיבה ופתחו באש על הטנקים מגדודו של לידור, שירו בחזרה. בקרב נהרגו חמישה קצינים וצוערים.

פיקד על עוצבת ראם, חטיבת שריון במילואים, ולאחריה נתמנה למפקד חטיבה 188 ושירת בתפקיד זה בשנים 1987 עד 1989. בשנים 1990–1994 פיקד על עוצבת אתגר. בשנת 1991 פיקד על קורס מפקדי חטיבות. בשנים 1997 עד 1999 פיקד על עוצבת געש.

קריירה עסקית
------------

לאחר שחרורו פנה בני לידור לפעילות עסקית כיועץ ומתווך עבור חברות טכנולוגיות בקידום עסקיהן מול משרד הביטחון.

במסגרת עבודתו, מייצג את חברת נטאפ וחברת בינת במכרזים מול משרד הביטחון.

חיים אישיים
-----------

לידור מתגורר במודיעין-מכבים-רעות ואב לשלושה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד חגי עמית, "אם תיקח אותי, יהיה לך טוב יותר": שני האנשים ששולטים ברכש הטכנולוגי של מערכת הביטחון, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2017
2. ↑  אתר למנויים בלבד שוקי שדה, "אחבר אותך במכרז על 1,000 טנקים, אבל אני רוצה עמלה": המתווכים בעסקות הנשק יוצאים מהצללים, באתר TheMarker‏, 16 בדצמבר 2016

| מפקדי עוצבת געש  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אברהם יפה • צבי זמיר • עוזי נרקיס • אלעד פלד • שמואל גונן • רפאל איתן • אביגדור בן-גל • אמיר דרורי • אורי אור • אורי שגיא • עמרם מצנע • אביגדור קהלני • מתן וילנאי • יהודה פלד • נתי גולן • מאיר דגן • עמירם לוין • יצחק בריק • משה עברי-סוקניק • שי אביטל • בני לידור • צבי גנדלמן • אבי מזרחי • גרשון הכהן • אלי רייטר • סמי תורג'מן • אייל זמיר • תמיר הימן • יצחק תורג'מן • יעקב בנג'ו • אבי גיל • דן נוימן • דדו בר כליפא |

 |
**פרנק ייטס** (באנגלית: **Frank Yates**;‏ 12 במאי 1902 – 17 ביוני 1994) היה אחד מחלוצי הסטטיסטיקה של המאה ה-20 הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו על עיצוב ניסויים והסקה סטטיסטית.

ביוגרפיה
--------

ייטס נולד במנצ'סטר, אנגליה, הבכור מבין חמישה ילדים (ובנם היחיד) של סוחר הזרעים פרסי ייטס ואשתו אדית. הוא למד בוואדהאם האוס, בית ספר פרטי, לפני שזכה במלגה לקליפטון קולג' ב-1916. ב-1920 קיבל מלגה למכללת סנט ג'ון קולג', קיימברידג', וארבע שנים לאחר מכן סיים את לימודיו בתואר ראשון בהצטיינות.

הוא בילה שנתיים בלימוד מתמטיקה לתלמידי בתי ספר תיכוניים במכללת מלוורן לפני שנסע לאפריקה שם היה יועץ מתמטי בחוף זהב (קולוניה בריטית לשעבר כיום גאנה). הוא חזר לאנגליה עקב בריאות לקויה והכיר והתחתן עם כימאית, מרגרט פורסיית' מרסדן, בתו של עובד מדינה. נישואים אלה התפרקו ב-1933 והוא התחתן מאוחר יותר עם פראסקובי (פולין) צ'יצ'קין. לאחר מותה ב-1976, הוא נישא לרות האנט, מזכירתו הוותיקה.
בשנת 1931 ייטס מונה לעוזר סטטיסטיקאי בתחנת הניסויים רוטאמסטד על ידי ר.א. פישר. בשנת 1933 הוא הפך לראש הסטטיסטיקה כאשר פישר למד לקולג' האוניברסיטאי בלונדון. הוא עבד על עיצוב ניסויים, כולל תרומות לתאוריית ניתוח השונות ומקור האלגוריתם של ייטס ועיצוב הבלוק הבלתי שלם המאוזן.

במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד על מה שייקרא לימים חקר ביצועים.

אחת התרומות המשמעותיות ביותר של ייטס הייתה פיתוח התיאוריה של מחקר פקטוריאלי, המשמשים לחקר ההשפעות של מספר גורמים על משתנה תגובה בניסויים. הוא הציג את הרעיון של ניסויים פקטוריאליים חלקיים, המאפשרים לחוקרים לחקור מספר רב של גורמים תוך שימוש במספר קטן יותר של ריצות ניסוי, מה שמאפשר לבצע ניסויים יעילים יותר.

ייטס תרם גם תרומה חשובה לפיתוח ניתוח השונות (ANOVA), שיטה סטטיסטית המשמשת לבדיקת הבדלים בין הממוצעים בקבוצות שונות. הוא פיתח את הרעיון של מערכים אורתוגונליים, המשמשים לתכנון ניסויים כדי למזער את מספר הריצות הניסוי הנדרשות כדי לזהות הבדלים בין אמצעים.

בשנת 1954 השיג אליוט תקציב לפיתוח הראשוני של מחשוב סטטיסטי. במהלך השנים 1960–1961, הוא היה נשיא אגודת המחשבים הבריטית, וירש את הנשיא המייסד, מוריס ווילקס. בשנת 1960 הוענק לו מדליית גיא בזהב של החברה המלכותית לסטטיסטיקה ובשנת 1966 הוענק לו המדליה המלכותית של החברה המלכותית.

הוא פרש מרוטאמסטד כדי להיות חוקר בכיר באימפריאל קולג' בלונדון.

הוא נפטר בשנת 1994 כאשר היה בן 92.

ראו גם
------

* היסטוריה של המתמטיקה
* שרשראות מרקוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנק ייטס** בוויקישיתוף

* פרנק ייטס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* פרנק ייטס, באתר MacTutor (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Finney, D. J. (1995). "Frank Yates. 12 May 1902 – 17 June 1994". *Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society*. **41**: 554–573. doi:10.1098/rsbm.1995.0033. JSTOR 770162. PMID 11615364. S2CID 26871863.
2. ↑  Neider, John (1994), "Obituary: Frank Yates: 1902–1994", *The IMS Bulletin*, **23** (5): 529–530תבנית:Deadlink
3. ↑  Finney, D. J. (1995). "Frank Yates. 12 May 1902 – 17 June 1994". *Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society*. **41**: 554–573. doi:10.1098/rsbm.1995.0033. JSTOR 770162. PMID 11615364. S2CID 26871863.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277253105171
* GND: 1089111916
* ISNI: 0000 0001 1607 9153
* LCCN: n83825570
* MGP: 229943
* SUDOC: 084138696
* VIAF: 218291360
* WorldCat: lccn-n83825570

 |
**רות איילון (הרשלר)** (1929 - 11 באוקטובר 2018) הייתה אתלטית ישראלית, אלופת ישראל, שיאנית ישראל, בעלת מדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות במכביה השלישית (1950). מורה לחינוך גופני ומפקחת על החינוך הגופני במחוז ירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולדה בחיפה. שרתה בפלמ"ח ולאחר מכן, בחטיבת גבעתי בצה"ל בתפקיד מש"קית חינוך.

התאמנה באתלטיקה בקריית אליעזר אצל דוד הרשלר, בעלה לעתיד. לאחר נישואיה, עברה להתאמן בקבוצת הפועל ירושלים. במכביה השלישית שנערכה בשנת 1950 זכתה איילון במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 13.8 שניות.

בתחרות שנערכה ב-21 בספטמבר 1953 קבעה איילון בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם לאה זמרי, דלית קליינמן ואיה שמוקלר שיא ישראלי חדש של 53.9 שניות.

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכתה איילון בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 13.5 שניות, אחרי לאה זמרי (12.8 שניות) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 27.7 שניות, אחרי איירין לדרמן מבריטניה (26.7 שניות) ורודה אייבל מדרום אפריקה (27.3 שניות).

למדה חינוך גופני במדרשה למורים לחינוך גופני במכון וינגייט ב-1950 והוסמכה להוראת מקצוע זה. ב-1983 למדה באוניברסיטת בוסטון וסיימה תואר שני, אף הוא בחינוך גופני.

לימדה חינוך גופני בבית ספר "המכינות הפדגוגיות שליד בית המדרש למורים ע"ש דוד ילין ולאחר מכן בבית המדרש עצמו. במשך שנתיים קיימה בבית המדרש מגמה לחינוך גופני שבוגריו הוסמכו הן כמורים כלליים והן כמורים לחינוך גופני. בשנת 1977 מונתה למפקחת על החינוך הגופני במחוז ירושלים. במסגרת זו שיפרה בין שאר פעילויתיה, את תהליכי ריכוז תוצאות התחרויות המחוזיות באמצעות שימוש במיחשוב, תהליך חדשני בתקופה זו.

איילון הייתה נשואה לעורך דין דוד איילון (הירשלר), אתלט מצטיין ומאמן אתלטיקה, אלוף ושיאן הפועל בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל. נולדו להם 3 בנים, ביניהם ניצב שחר איילון, גם הוא אתלט בעברו.

נפטרה ב-11 באוקטובר 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רות איילון** בוויקישיתוף
* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
* באתלטיקה - קלה - - - ?, דבר, 22 בספטמבר 1950, בכתבה יש גם תמונה של רות הרשלר
* בני איילון ממשיכים המסורת, דבר, 12 במאי 1974

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר אבלים
2. ↑  רות איילון, באתר gen.rlzm.co.il
3. ↑  נבחרת ישראל יצאה בנצחון במשחק כדורעף ב"מכביה", על המשמר, 5 באוקטובר 1950
4. ↑  דבר הספורט - אושרו 7 שיאים חדשים באתלטיקה-קלה, דבר, 10 בפברואר 1954
5. ↑  במכביה ה-4, דבר, 25 בספטמבר 1953
6. ↑  6 אלופים ישראליים באיגרוף, על המשמר, 23 בספטמבר 1953
**פרנץ פיבק** (בגרמנית:**Franz Artur Viehböck**‏ נולד ב-24 באוגוסט 1960 בווינה, אוסטריה) הוא קוסמונאוט אוסטריה, האוסטרי הראשון והיחיד (נכון ל-2023) שהיה בחלל.

ביוגרפיה
--------

פרנץ פיבק נולד וגדל בווינה. אביו היה פרופסור לפיזיקה. פרנץ פיבק סיים לימודי בית ספר והחל ללמוד באוניברסיטה טכנית של וינה אותה סיים עם תואר בהנדסת חשמל. לאחר סיום הלימודים הוא נותר באוניברסיטה, עבד כמרצה והחל בעבודת הדוקטורט אותו לא סיים. בשנת 1991 ממשלת אוסטריה חתמה על הסכם להפעלת תוכנית Austromir 91 במסגרתה אזרח אוסטריה היה צריך להגיע לתחנת החלל מיר. האימונים החלו בשנת 1989 כאשר אוסטריה שלחה שני מועמדים.

ב-2 באוקטובר 1991 שוגרה חללית סויוז TM-13 כאשר פרנץ פיבק היה בין חברי הצוות (אלכסנדר וולקוב היה מפקד הצוות). החללית התחברה לתחנת החלל מיר. במהלך שהייה בחלל פיבק ביצע 15 ניסויים מדעים בתחום רפואה, פיזיקה ועוד. לאחר שהייה של כ-7 ימים בהם ביצע ניסויים בהתאם לתוכנית Austromir שהוכנה עבורו הוא חזר לכדור הארץ על סיפון חללית סויוז TM-12 (אנטולי ארצברסקי היה מפקד צוות).

לאחר חזרה לכדור הארץ פיבק במשך שנתיים נתן הרצאות בתחום החלל. בשנת 1992 הוא הגיש מועמדות להכללה במועמדים לטיסות חלל של סוכנות החלל האירופית אך לא נבחר. בהמשך הוא עבר לארצות הברית ועבד ברוקוול אינטרנשיונל. בשנת 1999 הוא חזר לווינה ומונה למנהל משרד של "בואינג".

לאחר סיום עבודה ב"בוינג", פיבק החל לעבוד במערך מוניציפלי של אוסטריה תחתית.

פרנץ פיבק נשוי, בייתו נולדה במהלך טיסתו בחלל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ פיבק** בוויקישיתוף
 אתר האינטרנט הרשמי של פרנץ פיבק

* ביוגרפיה
* אתר אישי
* פרנץ פיבק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסכם בין המדינות
2. ↑  תוכנית Austromir

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129073237
* VIAF: 3542540
* WorldCat: viaf-3542540

 |
**שון עדרי** (נולד ב-24 באוקטובר 2003 בגדרה שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית, בהשאלה ממכבי תל אביב.

קריירת מועדונים
---------------

עדרי נולד בגדרה שבישראל, וגדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-3 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על מכבי יפו במסגרת שלב רבע הגמר של גביע המדינה לעונת 2021/2022.

ב-18 ביולי 2022 חתם על חוזה לשלוש שנים במכבי תל אביב, והושאל למשך עונה אחת להפועל אשדוד מהליגה הלאומית. ב-1 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 להפועל ניר רמת השרון במסגרת גביע הטוטו של הליגה הלאומית. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד מכבי אחי נצרת במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. ב-14 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 להפועל אשדוד במסגרת המחזור התשיעי בליגה.

ב-26 ביולי 2023 הושאל לעונה אחת להפועל ניר רמת השרון. ב-24 באוגוסט ערך הופעת בכורה בניצחון 0–3 על מ.ס. כפר קאסם.

קריירה בינלאומית
----------------

עדרי החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2021. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר אליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2022, בו סיימה נבחרת ישראל במקום השני לאחר הפסד בגמר לנבחרת אנגליה עד גיל 19, וערך ארבע הופעות בטורניר.

נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  רז אמיר, ‏עדרי חתם במכבי ל-3 שנים והושאל לאדומים אשדוד, באתר ONE‏, 18 ביולי 2022
2. ↑  תומר חבז, ‏שון עדרי הושאל ממכבי ת"א לעירוני רמת השרון, באתר ONE‏, 26 ביולי 2023
3. ↑  אוסקר גלוך בחוץ: סגל ישראל למונדיאליטו, באתר ערוץ הספורט, 7 במאי 2023
"**עד שיירד הסהר**" הוא שיר של הזמר הישראלי אושר כהן, מתוך המיני-אלבום השלישי שלו, *The Last Episode*, אשר יצא לאור ב-8 בפברואר 2024.

רקע וכתיבה
----------

לאחר שאושר כהן הוציא לאור את המיני-אלבום שלו, אושר, ולאחר מכן את *Part II* שזכו להצלחה רבה, ב-8 בפברואר 2024 הוציא כהן את המיני-אלבום *The Last Episode*, אשר כלל שלושה שירים, "מנגן ושר", "איפה אתה" ו"עד שיירד הסהר". תוכנו הלירי של השיר הוא בעיקר על דיכאון, זוגיות ושברון לב. בשיר, כהן רומז על חייו האישיים, לאחר פרידתו של ארוסתו לשעבר. לשמו של השיר "עד שיירד ה**סהר**" יש דו משמעות, סהר היא מילה נרדפת לירח וגם שמה של ארוסתו לשעבר סהר נועם.

בפזמון שר ורומז כהן על שנאה ופחד מבדידות, ורומז כמה פעמים על סהר. "עד שיירד הסהר" מציג קו מוזיקלי וסגנון שונה משירים אחרים של כהן; הוא בלדה עגמומית לצלילי גיטרה ברקע. 

במהלך שבוע לאחר צאתו של השיר, משתמשי "אפל מיוזיק" ראו שורה בוטה בשיר, בה כהן מקלל את סהר כפרוצה, שורה שכלל לא מופיעה במילות השיר. רבים טענו כי זו נקמה וחלק טענו כי זו טעות, אך לבסוף לפי גורמים של אפל מיוזיק ציינו כי המילים לשיר של כהן הוטמעו על בסיס המידע הזמין בתוכנת Musixmatch, והטעות תוקנה ברגע שהתקבלה ההתראה.

הצלחה מסחרית
------------

מיד לאחר צאתו של *The Last Episode*, נכנס השיר למקום ה-51 במצעד היטליסט של מאקו, ושבוע לאחר מכן נכנס לעשירייה של המצעד במקום השלישי, כאשר השירים "מנגן ושר" ו"איפה אתה" מ-*The Last Episode* במקום הראשון והשישי בהתאמה.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2024)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | היטליסט | 3 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל משעלי, ‏אושר כהן מוציא מיני אלבום חדש ושר על פרידה: "אני שונא, אבל מתגעגע יותר", באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2024
2. ↑  גיל משעלי, ‏"סהר הבת ז\*\*ה": טעות או הנקמה של אושר כהן באקסית?, באתר ‏מאקו‏, 12 בפברואר 2024
3. ↑  דור מאיר מועלם, ‏"מנגן ושר" של אושר כהן במקום הראשון בהיטליסט - מצעד המוזיקה של ישראל, באתר ‏מאקו‏, 20 בפברואר 2024
**סנדרה הולר** (בגרמנית: **Sandra Hüller**; נולדה ב-30 באפריל 1978) היא שחקנית קולנוע גרמנייה, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2024 על תפקידה בסרט "אנטומיה של נפילה".

ביוגרפיה
--------

הולר נולדה בעיר זול, גרמניה לזוג הורים אנשי חינוך, ב-1996 הופיעה לראשונה בתיאטרון, היא למדה משחק בברלין.

מ-1998 ועד 2001 עבדה בתיאטרון בתורינגיה ולאחר מכן החלה לעבוד בתיאטרון בזל, ב-2006 שיחקה את התפקיד הראשי של נערה הסובלת מהפרעות נפשיות בסרט "רקוויאם", ב-2009 גילמה את אולריקה מיינהוף בסרט "Deutschland 09 – 13 kurze Filme zur Lage der Nation", ב-2010 שיחקה בסרט ביוגרפי אודות אנרי הרביעי, מלך צרפת.

ב-2012 הייתה בין שלושת השופטים בפסטיבל ברלין בקטגוריית הסרט הקצר.

בשנת 2023 גילמה את הדוויג הס (גר'), אשתו של הפושע הנאצי רודולף פרנץ הס, בסרט הדרמה ההיסטורי "אזור העניין" שביים וכתב ג'ונתן גלייזר, המבוסס באופן רופף על הרומן מ-2014 "The Zone of Interest", מאת מרטין איימיס. על תפקידה, הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה לשנת 2024. 

באותה שנה, כיכבה הולר בסרט נוסף, המותחן הצרפתי "אנטומיה של נפילה", בתור סופרת שמנסה להוכיח את חפותה בקשר למותו של בעלה. בעבור תפקידה זכתה הולר לשבחי המבקרים והקהל, וקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. היא זכתה בפרס סזאר ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנדרה הולר** בוויקישיתוף

* סנדרה הולר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סנדרה הולר, באתר AllMovie (באנגלית)
* סנדרה הולר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* סנדרה הולר, באתר Metacritic (באנגלית)
* סנדרה הולר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סנדרה הולר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סנדרה הולר, באתר Discogs (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד תומס רוג'רס, ניו יורק טיימס, פתאום נפלה על סנדרה הולר מועמדות לאוסקר, באתר הארץ, 26 בפברואר 2024

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007389838905171
* BIBSYS: 9057238
* BNE: XX4747079
* BnF: cb15581779t (data)
* GND: 132735113
* ISNI: 0000 0001 2095 546X
* LCCN: nr2007006062
* MusicBrainz: 2fcfb148-fe7c-4aff-8fcc-3a7e4da7d69c
* NKC: xx0178979
* NTA: 304899909
* RERO: 02-A020427357
* SUDOC: 122600215
* VIAF: 7705031
* WorldCat: lccn-nr2007006062

 |
**איתן קינן (קאולי)** (נולד בשנת 1948) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף. פיקד על חטיבה 7 ועל אוגדה משוריינת. על פועלו במלחמת יום הכיפורים עוטר בעיטור המופת.

ביוגרפיה
--------

נולד בתל אביב לאביבה וניסים קאולי. בבית הספר התיכון למד הנדסאות בנין באורט טכניקום בגבעתיים.

קינן החל את שירותו הצבאי כנהג טנק בגדוד 53. עבר קורס מפקדי טנקים, שימש מדריך בקורס, סיים קורס קציני שריון, שימש מפקד פלוגה בקורס מפקדי טנקים ומפקד פלוגה מבצעית בחטיבה 7. ב-1973 מונה לסגן מפקד גדוד 77. הוא לחם עם כוחות הגדוד בחזית רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, על פועלו עוטר בעיטור המופת. לקראת סוף הלחימה נפצע בידו מפליטת כדור. לאחר שחרורו מבית החולים בתום המלחמה מונה למפקד גדוד 77 במקומו של אביגדור קהלני. במרץ 1981 מונה למפקד חטיבה 7 ופיקד עליה במהלך מלחמת לבנון הראשונה. בהמשך שירותו שימש סגן מפקד עוצבת סיני ומפקד עוצבת אתגר, אוגדה משוריינת בפיקוד הצפון. ב-1989 השתחרר משירות הקבע.

לאחר שחרורו עבד בחטיבת הרק"ם ובחטיבת האלקטרואופטיקה בחברת אלביט, בין השאר בתפקיד מנכ"ל הפיתוח של טנק מרכבה סימן 4, שימש סמנכ"ל חברת אל-אופ ומנכ"ל חברת יעיל-נוע 1995. 

קינן בעל תואר ראשון בכלכלה ובפסיכולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר הנדסאי בניין.

קישורים חיצוניים
----------------

* עיטור המופת שהוענק לאיתן קינן, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
* אלינור אבירי, איתן קינן קאולי מונה למנכ"ל חברת יעיל-נוע 1995, באתר News1 מחלקה ראשונה, 22 באפריל 2010

| מפקדי חטיבה 7  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שלמה שמיר • בן דונקלמן • יוסף איתן • שמואל גודר • יצחק פונדק • אורי בן ארי • אהרון נחשון • דוד (דדו) אלעזר • ישראל טל (טליק) • אריה שחר (שוורצמן) • אברהם (ברן) אדן • הרצל שפיר • שלמה (צ'יץ') להט • שמואל גונן (גורודיש) • יעקב אבן • גבריאל עמיר • אביגדור (יאנוש) בן-גל • אורי אור • אביגדור קהלני • יוסי בן-חנן • נתי גולן • איתן קינן • מאיר זמיר • רפי נוי • אמי פלנט • אפרים לאור • דוביק טל (רוזנטל) • צבי גנדלמן • יצחק (חקי) הראל • גרשון הכהן • דן ביטון • שמואל רוזנטל • יעקב אייש • חלוצי רודוי • אייל זמיר • אמנון אשל • רועי אלקבץ • יעקב בנג'ו • עודד בסיוק • נדב לוטן • דן נוימן • רומן גופמן • אודי צור • יפתח נורקין • אלעד צורי |

 |
**מנחם שרון** (נולד ב-1942) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף, טייס קרב ואלוף הפלות בחיל האוויר הישראלי. כיהן כראש מינהל התעופה האזרחית.

ביוגרפיה
--------

שרון גדל בכפר פינס, בנם של שפרה ופנחס שורצון.

### שירות בחיל האוויר

התגייס לחיל האוויר ב-1960, תחילה שירת בחיל ההנדסה הקרבית ולאחר חצי שנה עבר לקורס טיס אותו סיים בהצטיינות בנובמבר 1962. שירת כטייס מיראז' 3 בטייסת 101. ב-1967 הוצב כמדריך בטייסת 113, טייסת קורס אימון מתקדם על מטוסי אוראגן ושירת כמוביל בכיר בטייסת.   

במלחמת ששת הימים, הוביל מבנה של טייסת 113 לתקיפת שדה התעופה המצרי ביר גפגפה בגל הראשון של מבצע מוקד.

לאחר מלחמת ששת הימים מונה לסמ"ט ב' בטייסת 101, טייסת מטוסי מיראז' ובאפריל 1969 מונה לסמ"ט א' בטייסת. הוא השתתף בקרבות אוויר רבים במהלך מלחמת ההתשה.   

את הפלת הבכורה שלו רשם ב-11 בנובמבר 1969 במהלך מבצע רימון 12 כשהפיל מטוס מיג 21 מצרי באזור ג'בל עתקה. ב-16 במרץ 1970 הפיל מטוס מיג 21 נוסף בקרב אוויר בשעה שהיה במשימת חיפוי על תקיפת מחפורות טילים באזור תעלת סואץ. בתפקידו הבא שירת כראש מדור במחלקת מבצעים במטה חיל האוויר.

באוגוסט 1973 מונה שרון למפקד טייסת 144, טייסת מטוסי נשר בבסיס עציון. הוא פיקד על הטייסת במהלך מלחמת יום הכיפורים בה הפילה 40 מטוסי אויב ללא אבדות מצדה. שרון עצמו רשם ארבע הפלות של מטוסי אויב בקרבות אוויר, מיג 17 מצרי ו-3 מיג 21 מצריים, והיה בכך לאלוף הפלות.

באוגוסט 1974 מונה שרון למפקד טייסת 69 - "קורנס" בבסיס רמת דוד. בצד פעילות מבצעית שוטפת, תקופת פיקודו אופיינה בלימוד ויישום לקחים מפעילות חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים. הטייסת קלטה סוגי נשק מתקדמים תוך עדכון תורת הלחימה אשר השאירו חותם במלחמת לבנון הראשונה.

בתפקידיו הבאים בחיל האוויר שימש ראש מחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר, היה מפקדו האחרון של בסיס עציון ונעשה מפקדו הראשון של בסיס עובדה.

שרון פיקד על הבסיס במלחמת לבנון הראשונה והשתתף בגיחות הפצצה כטייס כפיר בטייסת 144. כמו כן שימש מפקד נציגות חיל האוויר בפיקוד הצפון.

בהמשך שירותו פיקד שרון על היחידה לשיתוף פעולה.

שרון הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.

### תפקידים אזרחיים

לאחר שחרורו משירות הקבע, כיהן שרון בשנים 1992 עד 1997 כראש מינהל התעופה האזרחית. הוא שימש חבר הוועדה ציבורית לבחינת בטיחות התעופה האזרחית בראשות עמוס לפידות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר חלק א' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967–1970), באוויר פרסומי תעופה וחלל, עמ' 493
2. ↑  דני שלום, כרעם ביום בהיר: מבצע מוקד, כך הושמדו חילות האוויר הערביים במלחמת ששת הימים, פרסומי תעופה, 2002, עמ' 236
3. ↑  גל גולדשטיין, ‏יציאת סיני, באתר חיל האוויר הישראלי, מרץ 2009
4. ↑  ליה שנל ושי רוזנפלד, ‏התאומים חוגגים 30, באתר חיל האוויר הישראלי, אפריל 2012
5. ↑  דרור מרום, שומרי הערבה, בטאון חיל האוויר, מס' 89 (190), פברואר 1993
6. ↑  שמואל גורדון, 30 שעות באוקטובר, ספריית מעריב, 2008, עמ' 505, עמ' 125-126

| מפקדי בסיס עובדה  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מנחם שרון • אברהם עשהאל • אורי שחר • ישראל קריגר • יאיר כפרי • בועז פלג • אריה ויסבורט • רם שמואלי • שמעיה אביאלי • יעקב שהרבני • שלי אוחובסקי • הודי להב • אבי רוט • הראל תגר • איתמר רייכל • מתן עדין • ח' • י' |

 |
**אלכסנדר (אלכס) אוסוקין** (נולד ב-7 בנובמבר 1989) הוא שחקן כדורעף ישראלי, שחקן בקבוצת מכבי אשדוד ונבחרת ישראל בכדורעף בתפקיד חוסם אמצע.

ביוגרפיה
--------

אוסוקין נולד וגדל ביאלטה שבאוקראינה הסובייטית. עלה לישראל עם אמו באוגוסט 1996. עם השנים התגורר בשדרות, אשקלון ובתל השומר. בבית הספר היסודי היה שחקן טניס וכשעלה לחטיבת הביניים, החל לשחק כדורעף. כשעלה לתיכון התקבל לנבחרת הנוער של ישראל ועבר להתאמן בפנימייה של אקדמיה מכון וינגייט ולמד בבית החינוך המשותף חוף השרון בשפיים.

בשנת 2008 הצטרף לקבוצת הכדורעף הפועל מטה אשר עכו בה שיחק עד אוגוסט 2023 כ״קפטן הביולוגי״. על המגרש שיחק כחוסם אמצע. כינויו בקבוצה היה ״הלורד״.

משחק בנוסף בנבחרת ישראל בכדורעף משנת 2010.

בעונת 2016–2017 שיחק ביפן בקבוצת VC nagano. לאחר מכן חזר לביתו בהפועל מטה אשר.

בשנת 2017 הוביל כקפטן את נבחרת ישראל בכדורעף במסגרת הליגה האירופאית למקום שביעי.

נוסף להיותו שחקן, אוסוקין מאמן קבוצות מתחילות, בעבר אימן בבית חינוך אופק עברון וכיום מאמן קבוצות בבית חינוך מנור כברי, ובמרכז המצוינות של מועצה אזורית מטה אשר.

ביוני 2023 עזב אוסוקין את מועדון הכדורעף מטה אשר עכו והחל לשחק בקבוצת מכבי אשדוד בתפקיד מצליב.

חיים אישיים
-----------

בדצמבר 2016 נישא לסאטסוקי מינאמי, שחקנית כדורעף מיפן. באפריל 2018 נולד בנם הבכור. מאז אוגוסט 2023 מתגוררים באשדוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכס אוסוקין** בוויקישיתוף
* אלכס אוסוקין, ברשת החברתית פייסבוק
* אלכס אוסוקין, ברשת החברתית אינסטגרם
* ברק חקלאי, כדורעף: סגל הנבחרת פורסם, באתר ynet, 21 במרץ 2017
* אתר למנויים בלבד איתמר קציר, אלכס אוסוקין חוזר למטה אשר עם רכש יפני יוצא דופן, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2017
* אלכס אוסוקין, מהי נבחרת העונה שלך?, באתר איגוד הכדורעף בישראל, 30 במאי 2019
* הקרב על אליפות אירופה: ישראל מול בולגריה, באתר ערוץ הספורט, 17 בינואר 2021
* מעל הרשת - אלכס אוסוקין 18.3.13, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 7:40), 18 במרץ 2013
* אלכס אוסוקין - מעל הרשת 8.4.13, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 10:05), 8 באפריל 2013
* אלכס אוסוקין, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 0:10), 24 בינואר 2016
* אלכס אוסוקין (קפטן אלופת המדינה בכדורעף) מאתגר אתכם!, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:01), 24 במרץ 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  כדורעף: נבחרות ישראל ניצחו את בלארוס, באתר nrg‏, 3 במאי 2010
2. ↑  קפטן נבחרת ישראל אלכס אוסוקין וחבריו, באתר איגוד הכדורעף הישראלי בפייסבוק, 9 ביוני 2017