recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| תא מרבוטה |
| --- |
| **תחילית**: |   - |
| **אמצעית**: |    - |
| **סופית מחוברת**: |   ـة |
| **סופית לא מחוברת**: |    ة |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

האות **תא מרבוטה** (בערבית: **تاء مربوطة**, מילולית: "תא קשורה") היא אחד מהסימנים בכתב הערבי, אף שאינה נחשבת לאחת מ-28 האותיות באלפבית הערבי. האות מופיעה רק בסופי מילים, ונהגית כאם קריאה ה"א או כמו העיצור תי"ו. צורת האות היא כצורת האות הערבית ه, בתוספת שתי נקודות (בדפוס) או קו ישר (בכתב יד) מעליה.

אחד מהשימושים המרכזיים של האות הוא הפיכת שם עצם מצורת זכר לצורת נקבה. לדוגמה: משמעות המילה وزير (וזיר) היא שר, ובתוספת ة מתקבלת המילה وزير**ة** (וזיר**ה**), שמשמעותה שרה. הדבר דומה להוספת אם הקריאה ה"א לשמות עצם בעברית במטרה להופכם מזכר לנקבה ("ילד" לעומת "ילדה"). הוספת תא מרבוטה כרוכה בהוספת תנועת /a/ לעיצור שלפניה, באמצעות סימן פתחה.

בדרך כלל תהגה האות ة כאם הקריאה ה"א, אך כאשר המילה המסתיימת ב-ة היא נסמך בצירוף סמיכות - היא תהגה כעיצור תי"ו. לדוגמה: המילה دولة (שמשמעה מדינה) תהגה "דאול**ה**", ואילו הביטוי "دولة لبنان (מדינת לבנון) יהגה "דאול**ת** לובנאן". גם כאן קיימת הקבלה לשפה העברית, בה אם הקריאה ה"א הופכת לאות תי"ו בצירופי סמיכות ("כיפה" לעומת "כיפת הסלע").

כאשר נוסף למילה כינוי קניין חבור, תהפוך ה-ة ל-ت. לדוגמה: دولتي (מדינתי; המדינה שלי).

צורת הרבים של מילה המסתיימת ב-ة נוצרת בדרך כלל על ידי השמטת האות והוספת ات (סיומת "-את"). לדוגמה: مؤسسة (מוסד), וברבים مؤسسات (מוסדות). עם זאת, קיימות מילים המסתיימות ב-ة וצורת הרבים שלהם שונה לחלוטין. לדוגמה: مدرسة (מדרסה) שמשמעותה בית ספר, וצורת הרבים שלה היא مدارس (מדארס).

השיר הראשון של הלהקה נקרא "טמרבוטה" ששמו לקוח גם הוא מן שמה של האות.
"**There Must Be More to Life Than This**" (בעברית: "**חייב להיות יותר לחיים מאשר זה**") הוא הרצועה השמינית מאלבום הסולו של סולן להקת קווין פרדי מרקיורי Mr. Bad Guy, שיצא לאור ב־29 באפריל 1985 על ידי קולומביה רקורדס.
השיר הוקלט במקור על ידי קווין לאלבומם משנת 1982 Hot Space, אך הלהקה כשלה ליצור את הגרסה הסופית לאלבום. קודם לכן, השיר הוקלט כדואט של מרקיורי ביחד עם מייקל ג'קסון, ביחד עם עוד 2 שירים: "State of Shock" (שעובד מאוחר יותר על ידי מיק ג'אגר לגרסה מאת חמישיית הג'קסונים) והשיר "Victory" (שלבסוף לא הוצא לאור).

הגרסה של קווין ומייקל ג'קסון
----------------------------

לאחר מותו של מייקל ג'קסון ב־2009, גיטריסט להקת קווין בריאן מיי ומתופף הלהקה רוג'ר טיילור נקטו בפעולות על מנת לשמר את כל שלושת הדואטים של מרקיורי וג'קסון במטרה להוציא אותם לאור ב-2012. עם זאת, רוג'ר טיילור דמה את ההתעסקות באחוזה של מייקל ג'קסון כ"התבוססות בדבק". בסופו של דבר, הצדדים הסכימו לשחרר רק את "There Must Be More to Life Than This" בלבד. "הייתי מאוד מרוצה מכך שיש לנו 3 רצועות חדשות להוסיף לאלבום Queen Forever", אמר טיילור. "בנוסף לרצועה של מייקל ג'קסון "There Must Be More to Life Than This", ישנו עוד שיר נוסף שפרדי מרקיורי ביצע איתו (עם מייקל ג'קסון), שנקרא "State of Shock" עם סאונד עצום של רוק. אבל יכלנו לשים רק רצועה אחת עם מייקל, וזו בושה גדולה."
גורם משמעותי שתרם לעיכוב הזמן שלקח להקליט את השיר היה תסכול של מרקיורי על ההתעקשות של ג'קסון לאפשר ללאמה המחמד שלו להיות נוכחת באולפן בזמן ההקלטות. לדבריו של האמרגן ג'ים ביץ', מרקיורי אמר לו "אתה יכול להוציא אותי מכאן? אני מקליט עם לאמה." ג'קסון מנגד לא התלהב מהשימוש של מרקיורי בסמים במהלך ההקלטות שלהם. מרקיורי חזר ללונדון זמן קצר לאחר מכן, והרצועה נותרה לא גמורה.
הגרסה באלבום Queen Forever הופקה ועברה מיקס על ידי ויליאם אורביט, המכילה את רצועת הליווי המקורית מסשנים של האלבום של קווין Hot Space עם מיי בגיטרה, טיילור בתופים וג'ון דיקון בגיטרה בס. מיקס חלופי של מיי נדחה לטובת הגרסה של אורביט. גרסת סולו שהוקלטה על ידי ג'קסון הוקלטה והודלפה אך לא הוצאה לאור לבסוף.

קרדיטים
-------

* פרדי מרקיורי - סולן וזמר רקע (קולות רקע).
* בריאן מיי - גיטרה חשמלית.
* ג'ון דיקון - גיטרה בס.
* רוג'ר טיילור - תופים, כלי הקשה.
* מייקל ג'קסון - שירה משותפת.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא | תואר |
|  בלגיה | מצעד שירי בלגיה | 45 (אולטראטופ בולוניה. |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 39 (יפן הוט 100 |  |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alistair Foster, Freddie Mercury’s duet with Michael Jackson could be rocking you, Evening Standard, ‏2014-08-29 (באנגלית)
2. ↑  Hasted, Nick (February 2015). "Queen reborn". Classic Rock. p. 36.
3. ↑  Michael Jackson and Freddie Mercury: The Surprising Reason They Never Released Their Duets, Biography, ‏2020-10-01 (באנגלית אמריקאית)
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Queen | Biography, Music & News, Billboard (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: d833c85f-9486-418e-a31f-ce96a4f087ff

 |
**צ'יטה ריברה** (באנגלית: **Chita Rivera**;‏ 23 בינואר 1933 – 30 בינואר 2024) הייתה שחקנית, רקדנית וזמרת אמריקאית. הייתה ידועה בעיקר בזכות תפקידה במחזמר "סיפור הפרברים" (West Side Story) ותפקידה הראשי במחזה "נשיקת אשת העכביש" (אנ'). היא זכתה בשלושה פרסי טוני ובפרס מרכז קנדי.

ביוגרפיה
--------

ריברה נולדה בוושינגטון די סי בשם **דולורס קונצ'יטה פיגרואה דל ריברו** לקתרין דל ריברו ופדרו חוליו פיגרואה. היא הייתה אחת מחמישה אחים. אביה נפטר כאשר היא הייתה בת שבע. בגיל 11 שלחה אותה אמה לבית ספר לבלט ובגיל 15 היא הוזמנה לאודישן לבית הספר האמריקאי לבלט של ג'ורג' בלנשין והתקבלה. בשנת 1986 היא נקלעה לתאונת דרכים, שברה את רגלה באופן חמור ונזקקה לטיפול רפואי מתקדם, דבר שלא הפריע לה להמשיך לרקוד ולהופיע לאחר ההחלמה.

ב-1 בדצמבר 1957 נישאה לשחקן ולרקדן טוני מורדנט (אנ') שהופיע לצידה ב"סיפור הפרברים", לשניים נולדה בת בשם ליסה בשנת 1958. הזוג התגרש בשנת 1966.

קריירה
------

בשנת 1953 קיבלה ריברה תפקיד במחזמר "קרא לי מאדאם" (Call Me Madam), על אף שכוונתה הייתה ללוות את חברתה לאודישן ולא להתנסות בו בעצמה. לאחר מכן זכתה בתפקידים נוספים במחוזות זמר בברודוויי, כגון "ברנשים וחתיכות", "קאן קאן" (אנ'), ו-"Mr. Wonderful" (אנ')".

בשנת 1957 זכתה ריברה בתפקיד שהוביל לפריצתה, התפקיד של אניטה, אחותה הבוגרת של מאריה, בגרסת הבמה המקורית של "סיפור הפרברים". על אף הצלחתה על הבמה היא לא זכתה לקבל את התפקיד בגרסת הסרט, והתפקיד ניתן לריטה מורנו. בשנת 1958 היא כיכבה, באותו התפקיד, בבכורה הבינלאומית של "סיפור הפרברים" בווסט-אנד של לונדון.

בשנת 1960 היא הייתה מועמדת בפעם הראשונה לפרס טוני על התפקיד שלה במחזה Bye Bye Birdie (אנ'). ב-1969 צ'יטה שיחקה את התפקיד של ניקי בסרט "צ'ריטי המתוקה" (Sweet Charity).

ב-1975 הופיעה בתפקיד ולמה קלי במחזמר "שיקגו", תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס טוני. בסרט שנעשה על פי המחזמר ב-2002 מופיעה ריברה בהופעת קמע קטנה.

ריברה הייתה מועמדת לטוני על מחזמר ההמשך של "ביי ביי בירדי", "Bring Back Birdie (אנ')" בשנת 1981. בשנת 1984 זכתה בטוני הראשון שלה על תפקידה הראשי במחזה "The Rink (אנ')" וגם בפרס דרמה דסק (אנ') על אותו התפקיד.

ב-1993 זכתה בפרס דרמה דסק ובפרסי טוני נוספים על תפקידה ב"נשיקת אשת העכביש" (Kiss Of the Spider Woman). בשנת 2002 זכתה בעיטור הכבוד של מרכז קנדי וב-2009 ברק אובמה העניק לה את מדליית החירות הנשיאותית (Presidential Medal of Freedom). ב-2018 היא זכתה בפרס טוני מיוחד על הישגיה בחיים.

נפטרה ב-30 בינואר 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'יטה ריברה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'יטה ריברה (באנגלית)
* צ'יטה ריברה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Chita Rivera Biography (1933-), www.filmreference.com
2. 1 2  President Obama Names Medal of Freedom Recipients, whitehouse.gov, ‏2009-07-30 (באנגלית)
3. 1 2  Welcome to Chita Rivera.com, web.archive.org, ‏2015-11-13
4. ↑  WEST SIDE STORY, broadwayworld

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007457299705171
* BIBSYS: 3084600
* BNE: XX1621891
* BnF: cb13837954p (data)
* GND: 134498798
* ISNI: 0000 0001 1437 0350
* LCCN: n85121082
* MusicBrainz: 36b32b1d-f729-4d7a-a630-04befbb9589a
* NKC: xx0089466
* NLA: 35647670
* SNAC: w6941h85
* SUDOC: 147415152
* Trove: 1026026
* VIAF: 5116432
* WorldCat: lccn-n85121082

 |
הנסיך **פייסל בן פרחאן בן עבדאללה בן פייסל בן פרחאן אַאל סעוד** (בערבית: **فيصل بن فرحان آل سعود**; נולד ב-1 בנובמבר 1974, פרנקפורט) הוא דיפלומט ופוליטיקאי סעודי ובן למשפחת בית סעוד, המשפחה השלטת בערב הסעודית. הנסיך פייסל מכהן כשר החוץ של ערב הסעודית, מינוי מ-23 באוקטובר 2019 בצו מלכותי מטעם המלך סלמאן. כמי שנולד בפרנקפורט, גרמניה ובילה חלק מילדותו ונעוריו שם, הוא דובר גם גרמנית שוטפת. פרחאן נחשב מקורב ליורש העצר מוחמד בן סלמאן.

תחילת דרכו וקריירה פוליטית
--------------------------

הנסיך פייסל הוא בן למשפחת בית סעוד, השלטת בערב הסעודית. הוא בנו של הנסיך פרחאן. הוא נולד ב-1 בנובמבר 1974 בגרמניה והתחנך בארצות הברית. שימש כיועץ בשגרירות ערב הסעודית בארצות הברית בין השנים 2017–2019.

פייסל מילא תפקידים בכירים בחברות סעודיות ובין-לאומיות, בעיקר בתחום החלל ומגזר הנשק. הוא היה, לפחות עד מינויו לשגריר בגרמניה, חבר הנהלת חברת הנשק של התעשיות הצבאיות של ערב הסעודית (SAMI). לאחר מכן עבד בשגרירות ערב הסעודית בארצות הברית.

כמומחה בתעשייה הביטחונית, הוא עמד גם בראש מיזם משותף אמריקאי וסעודי עם חברת התעופה והחלל בואינג. הנסיך פייסל שימש גם כיועץ לבית הדין המלכותי בסעודיה.

בנובמבר 2017 החזירה ערב הסעודית את שגרירה בגרמניה, ח'אלד בן בנדר בן סולטאן אַאל סעוד, במחאה על הצהרתו של שר החוץ הגרמני זיגמר גבריאל. גבריאל ביקר את השפעתה הפעילה של הממלכה על קבוצת הכוח הפוליטית בלבנון. לאחר כמעט שנה של משבר דיפלומטי והיעדר שגריר, שלחה ערב הסעודית את שגרירה חזרה לברלין, ולאחר מכן הוחלף על ידי פייסל בן פרחאן. מתנגדי המשטר בערב הסעודית המתגוררים בגרמניה לא היו מרוצים מהמינוי של פרחאן. מתנגד השלטון חאליד בן פרחאן אאל-סעוד, קרוב משפחה רחוק של השגריר העתידי, חשש שהדיפלומט יכול גם ללחוץ על נציגי האופוזיציה. הוא אמר לרדיו דויטשה ולה שהוא לא פוסל כי פייסל בן פרחאן נשלח לגרמניה כדי לרדוף אחר האופוזיציה הסעודית בגרמניה. ב-27 במרץ 2019 מונה לשגריר ערב הסעודית בגרמניה, וב-23 באוקטובר 2019 מונה לשר לענייני חוץ של ערב הסעודית.

ב-19 באוגוסט 2020 אמר הנסיך פייסל כי ערב הסעודית רואה בחיוב את בהסכם השלום בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות, אך סעודיה לא תסדיר את היחסים עם ישראל עד שייחתם שלום עם הפלסטינים על בסיס יוזמת השלום הערבית. בנובמבר 2020 הצהיר כי ערב הסעודית תומכת זמן רב בנורמליזציה עם מדינת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייסל בן פרחאן אאל סעוד** בוויקישיתוף
* פייסל בן פרחאן אאל סעוד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  AP‏,Saudi Arabia Cautiously Welcomes UAE, Israel Normalization, באתר usnews.com, ‏19 באוגוסט 2020
**פריות צ'אן-אוצ'ה** (בתאילנדית: ประยุทธ์ จันทร์โอชา, ‏ IPA: [prà.jút tɕān.ʔōː.tɕʰāː],
נולד ב-21 במרץ 1954) הוא גנרל (בדרגת גנרל לטננט) תאילנדי, שכיהן בין 22 במאי 2014 ל-16 ביולי 2019 כראש ממשל צבאי המכונה "המועצה הלאומית לשלום ולסדר" (NCPO) וראש ממשלה בפועל של תאילנד. בעקבות הבחירות משנת 2019 הוא ממשיך לעמוד בראש ממשלת תאילנד החל מ-10 ביולי 2019. בנוסף מכהן כשר ההגנה וכמפקד המשטרה המלכותית. בנוסף קיבל פריות צ'אן-אוצ'ה את תפקיד ראש הקבינט הכלכלי של הממשלה והוא מפקח על מחלקת החקירות המיוחדות של משרד המשפטים.

פריות צ'אן-אוצ'ה היה מפקד הצבא המלכותי התאילנדי בין 30 בספטמבר 2010 לבין  1 באוקטובר 2014. אחרי מינויו בראש הצבא בלט כמלוכני תקיף וכמתנגד לראש הממשלה לשעבר תאקסין צ'ינוואט. הוא הוביל קו מדיניות קשוח בדיכוי הפגנות "החולצות האדומות" באפריל 2009 ובאפריל–מאי 2010. בהמשך אימץ גישה מתונה יותר כשניהל דו-שיח עם קרובים של 91 המפגינים שנהרגו בעת המהומות באביב 2010, ושיתף פעולה עם ממשלתה של יינגלאק צ'ינוואט שזכתה בניצחון בבחירות הפרלמנטריות ביולי 2011.

בנסיבות משבר פוליטי מתמשך במדינה, ב-20 במאי 2014 הכריז פריות על השכנת מצב חירום וב-22 במאי עמד בראש הפיכה צבאית שהדיחה את הממשלה המכהנת בראשות ניווטתמרונג בונסונגפאיסן.
החוקה בוטלה וכמה משרי הממשלה המודחת נעצרו. ביולי 2014 הוטל איסור על כלי התקשורת לבקר את הממשלה ואת פריות צ'אן-אוצ'ה עצמו. המשטר חוקק חוקה חדשה, לפיה קיבלה ההנהגה הצבאית את כל רסני השלטון במטרה המוצהרת להקים "דמוקרטיה אמיתית" והובטחה חנינה כללית, כולל למחוללי ההפיכה הצבאית. המשטר הקים פרלמנט זמני הקרוי אספה לאומית מחוקקת, שיותר ממחצית המושבים נתפסים על ידי אנשי צבא קבע ובדימוס.

ב-21 באוגוסט 2014, בתמיכת המלך ראמה התשיעי, בחרה האספה הלאומית המחוקקת בפריות צ'אן-אוצ'ה באופן פורמלי כראש ממשלה, עם 193 קולות בעד ו-3 נמנעים. עם שרי הממשלה נמנו מפקד הצבא לשעבר, אונופונג פאוצ'ינדה, שכיהן כסגן ראש הממשלה ושר ההגנה והגנרל טנסאק פטימאפרגורן כשר החוץ.
בהגיעו לגיל 60, באוקטובר 2014, העביר צאן-אוצ'ה את פיקוד הצבא ליורשו בתפקיד – הגנרל אוטומדג' סיטאבוטר.

בחייו הפרטיים
-------------

פריות צ'אן-אוצ'ה נשוי לנאראפורן, פרופסורית אמריטה לאנגלית כשפה זרה במכון לשפות של אוניברסיטת צ'ולאלונגקורן. לזוג יש שתי בנות תאומות. בזמנו הפנוי משחק צ'אן אוצ'ה גולף.
באוקטובר 2014 הצהיר צ'אן-אוצ'ה בפני הוועדה הלאומית נגד השחיתות, כי ברשותו נכסים בשווי 102 מיליון בהט (בערך 2 מיליון וחצי אירו). בנוסף לאשתו נכסים בשווי 26,3 מיליון בהט.
בין היתר לזוג מספר מכוניות (בהן מרצדס S600L ו-l 740 BMW), וכן תכשיטים ושלושה שעוני יוקרה "רולקס". בנוסף ברשות הגנרל מספר כלי נשק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריות צ'אן-אוצ'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פריות צ'אן-אוצ'ה (בתאית)
* פריות צ'אן-אוצ'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פריות צ'אן-אוצ'ה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פריות צ'אן-אוצ'ה, ברשת החברתית אינסטגרם

* General Prayuth takes command כתבה ב Bangkok Post 1.10.2010
* Thailand's new army chief takes office כתבה באנגלית באתר רשות השידור הגרמנית DW ‏ 1.10.2010
* El Parlamento elige primer ministro al jefe de la junta militar El Mundo 21.8.2014


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1162539011
* ISNI: 0000 0000 5686 6103
* LCCN: n2007226046
* VIAF: 83463182
* WorldCat: lccn-n2007226046

 |
**עומר ברנע** (נולד ב-20 ביוני 1980) הוא שחקן, דוגמן וקריין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ברנע הוא בנם של השחקנית איריס ברנע ועודד ברנע, האמצעי מבין שלושה בנים. אחיו הגדול הוא השחקן והמדבב איתי ברנע ואחיו הצעיר הוא השחקן רום ברנע. הוא גדל במושב בן שמן. ברנע למד משחק בבית הספר תלמה ילין. הוא השתתף בין השאר בסרטים "אינג'יל", "פרא" "Holy Rollers". בנוסף, שיחק בתיאטרון הישראלי בהצגות "1913" ו"מותו של סוכן". בשנת 2002, הופיע בטלוויזיה בטלנובלה "לחיי האהבה". בחנוכה 2003 עלה המחזמר "ספיד וגלגלי הקסם" בהשתתפותו, ובבימויו של חנוך רוזן. לאחר מכן, ב-2004, שיחק בסדרה "אסתי המכוערת" ולאחר מכן בסדרות הבת.

בשנת 2005 התחרה ברנע בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" עם הרקדנית ויקטוריה מגלניק והודח כזוג השני. במרץ 2006 שיחק בטלנובלה של ערוץ 24 "ילדות רעות" ובדרמת הטלוויזיה "האקס המיתולוגי". באותה שנה שיחק בסרטים "מחילות" ו"ריקוד מסוכן". בנוסף, השתתף בפרסומות רבות בהן לחברת הבגדים TNT, שבה הוא שימש כדוגמן הבית. כמו כן, השתתף בפרק בעונה הרביעית של הסדרה "הפיג'מות" בתור חבר הילדות של נתן (יובל סגל).

ב-2010 השתתף בדרמה היומית "נשות הטייסים" בערוץ 10.

ב-2012 השתתף בסרט הקולנוע הישראלי "2 בלילה".

בעשור השני של המאה ה-21 הוא מרבה להופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה ובסרטים בארצות הברית, ובמיוחד בסרטיו של הבמאי הקנדי ג'וסף זנטיל. ב-2013 בסרט הדרמה "Americano" בתפקיד הראשי לצד אליס באקל. שיחק גם במותחן "The Girl Is in Trouble". שיחק בפרק בסדרה "מבוקש" בתור ג'וזף. שיחק גם בסרט "ג'ון וויק" בתור גרגורי. שיחק גם בסרט "הולי רולרס" בתור חסידי.

בשנת 2015 השתתף בסדרת הטלוויזיה "המדרשה" יחד עם אחיו רום ברנע בערוץ 2 של רשת.

השתתף ב"כדברא" בשנת 2017 בערוץ ניקולידאון ב-yes ובתפקיד אורח ב"החברים של נאור".

בשנת 2020 הצטלם לסדרה "לבד בבית" המשודרת בכאן חינוכית בתפקיד איזמיר קורבשי.

בשנים 2022-2024 השתתף בעונות 2 ו-3 של הסדרה "מנאייכ" בתפקיד שי פיליפ.

ברנע משמש כקריין הבית של קניוני עזריאלי.

כיום, הוא מנחה סדנאות פסיכודרמה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **עומר ברנע** |

* עומר ברנע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עומר ברנע, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עומר ברנע, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* עומר ברנע, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* יובל אברמוביץ', הבורגני, באתר ישראל היום, 2 במרץ 2017
* הדס בשן, ‏אלפא גבר, באתר ‏מאקו‏, 14 במאי 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  עומר ברנע – תאריקה זוהר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 1867 4396
* LCCN: no2013094073
* VIAF: 305209112
* WorldCat: lccn-no2013094073

 |
**אאוזבי גואל אי בסיגלופי** (בקטלאנית: **Eusebi Güell i Bacigalupi**; 15 בדצמבר 1846 – 8 ביולי 1918) היה יזם קטלאני שהרוויח רבות מהמהפכה התעשייתית שהתרחשה בקטלוניה בשלהי המאה ה-19. הוא ידוע בעיקר כפטרונו של האדריכל ואמן המודרניסטה אנטוני גאודי.

ביוגרפיה
--------

גואל נולד בברצלונה לז'ואן גואל אי פרר, תעשיין קטלאני אמיד שהרוויח את הונו בקובה ובברצלונה. אימו, פרנצ'סקה בסיגלופי אי דולסר, הייתה בת למשפחת סוחרים מג'נובה שהתמקמה בקטלוניה בסוף המאה ה-18.

כשגדל השתלב גואל בעסקים של אביו, בעיקר בתחום הטקסטיל, והגדיל את ההון המשפחתי. בשנת 1878, נסע גואל לבקר בתערוכה העולמית שהתקיימה בפריז, שם הוא פגש לראשונה את האדריכל הצעיר אנטוני גאודי שהציג את עבודותיו בביתן הספרדי. השניים הפכו לחברים ושותפים, וגילו כי הם חולקים תחומי עניין משותפים, בין השאר השקפה דתית זהה (שניהם היו קתולים אדוקים). גואל היה לפטרונו של גאודי, והוא ראה בו אדם שבידיו הוא יוכל להפקיד רעיונות לעיצובים מיוחדים.

בין העבודות הראשונות שביצע גאודי עבור גואל ניתן למנות את היקב בודגה גואל שבגאראף, את קומפלקס הבתים פבליונס גואל שבשכונת פדרבלס בברצלונה, ואת פלאו גואל, בית משפחת גואל, בשכונת אל רבאל בברצלונה.

בשנת 1890, גואל העתיק את מיקום מפעל הטקסטיל שלו משכונת סאנטס שבברצלונה לסנטה קולומה דה סרווליו, דרומית לברצלונה. בסנטה קולומה הקים גואל מושבת עובדים, על פי המודל של מושבות העובדים הבריטיות שנבנו במהלך סוף המאה ה-19. המושבה, שידועה היום בשם קולוניה גואל, נבנתה על פי סטנדרטים חברתיים מרכזיים: בתים עם חדרים גדולים מהממוצע, חלונות רחבים ואוורור טוב, כך שעובדי הטקסטיל ובני משפחותיהם יהנו מאורח חיים גבוה. המושבה נועדה לספק את עצמה, וכללה חנויות, בתי קפה, תיאטרון, ספרייה ובית ספר (עבור בנים בלבד). את בניית הכנסייה והקריפטה על גבעה שצפתה על המושבה הפקיד גואל בידי חברו גאודי. לבסוף, נתקל גואל בקשיים כלכליים והפרויקט ננטש. למרות מצבה הבלתי גמור, עבודתו של גאודי במושבה נחשבת ליצירת מופת, והמושבה עצמה מציגה כמה דוגמאות טובות של מודרניזם קטלאני.

בשנת 1900, רכש גואל שטח אדמה בשכונת גרסיה שבברצלונה ושכר את גאודי לבנות אחוזת נופש לעשירים. באותו הזמן, נחשב האזור שבהרים למרוחק מהעיר, והפרויקט נחל כישלון מסחרי. רק שני בתים נבנו במתחם. בשנת 1923, מכרה משפחת גואל את השטח לעיריית ברצלונה, שהפכה אותו לפארק הציבורי פארק גואל.

בשנת 1908, המלך אלפונסו השלושה עשר העניק לגואל תואר רוזן.

הוא מת בביתו אשר בפארק גואל בשנת 1918.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאוזבי גואל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Colonia Güell – Descubre la cripta de la Colonia Güell".
2. ↑  "Palau Güell, Map of the Visit, p. 4" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-21 באוקטובר 2012. נבדק ב-29 בינואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1214670
* BnF: cb145456008 (data)
* CANTIC: a10098148
* GND: 12327639X
* ISNI: 0000 0000 2681 1152
* LCCN: n86841235
* SUDOC: 068933606
* ULAN: 500318900
* VIAF: 40282248
* WorldCat: lccn-n86841235

 |
מייקל ג'ורדן, אחד השחקנים המזוהים ביותר והטובים ביותר בעמדת הקלע
**קלע**, או **שוטינג גארד** (באנגלית: **Shooting Guard**) היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם כ"עמדה מספר 2" או "סקנד-גארד". לרוב, הקלע גבוה מרכז הקבוצה ונמוך מהסמול פורוורד, וגובהו בין 1.91 ל-2.01 מטרים. מייקל ג'ורדן נחשב לפי דעת רבים לשחקן והקלע הטוב בהיסטוריה.

אופי התפקיד
-----------

קובי בראיינט אחד הקלעים הגדולים בהיסטוריה
באופן מסורתי תפקידו העיקרי של הקלע, כפי שרומז שמו, הוא לקלוע נקודות. לרוב, הקלע ניחן באתלטיות, זריזות ויכולת קליעה המאפשרים לו לקלוע במגוון דרכים שונות, כולל קליעה מעבר לקשת השלוש, קליעה מחצי מרחק, קליעה מכדרור או ממסירה, חדירה לסל וקליעה בקרבת הסל בצעד וחצי או הטבעה. הקלע גם מחזיק ביכולות כדרור ומסירה טובות, מאחר שהרכז נקלע פעמים רבות לשמירה כפולה של היריבה, ונאלץ למסור לקלע שנדרש לנהל את ההתקפה. בגלל מגוון הכישורים ההתקפיים הנדרשים מהקלע, לעיתים קרובות הוא משמש כמרכז המערך ההתקפי של קבוצתו. לצד חשיבותו ההתקפית של הקלע בקבוצה, ישנו משקל רב גם ליכולותיו ההגנתיות, מאחר שהוא נדרש לשמור בדרך כלל על הקלע היריב. ישנם קלעים הזוכים לתפקיד משמעותי בקבוצתם למרות מוגבלותם ההתקפית, ובזכות יכולתם להצר את צעדיו של הקלע מהקבוצה היריבה, כדוגמת טוני אלן, אימאן שאמפרט, תאבו ספולושה, ראג'ה בל, דאג כריסטי, מייקל קופר ודניס ג'ונסון. בישראל ידוע הקלע דריק שארפ שהצטיין ביכולתו ההגנתית ובקליעה לשלוש.

קלעי עבר בולטים כוללים את ג'רי וסט, האל גריר, סם ג'ונס, פיט מרוויץ', דראז'ן פטרוביץ', קלייד דרקסלר, מייקל ג'ורדן, רג'י מילר, קובי בראיינט, וריי אלן. בין הקלעים הבולטים כיום אפשר לציין את ג'יימס הארדן, קליי תומפסון, וחואן קרלוס נבארו.

במקרים מסוימים אמון הקלע גם על מלאכת הובלת הכדור, לצד הרכז; שחקן כזה מכונה "קומבו גארד". הקומבו גארדים בדרך כלל נמוכים יחסית לקלעים, והם מסוגלים לשחק בשתי עמדות הגארד ביעילות. דוגמאות לשחקנים הנחשבים כ"קומבו גארדים" הם אריק בלדסו, טייריק אוונס, מונטה אליס, ג'מאל קרופורד, ג'ייסון טרי, אלן אייברסון וארל מונרו.

כמו כן קיים המונח "סווינגמן" (באנגלית: Swingman), המכונה גם "גארד-פורוורד" או "שחקן כנף", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הקלע והן בעמדת הסמול פורוורד. אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח. לרוב, גובהם של סווינגמנים נע בין 1.95 ל-2.05 מטר. שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', לברון ג'יימס, פול פירס, אנדרה איגודלה, אנדרו ויגינס, דמאר דרוזן ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין, טרייסי מקגריידי ווינס קרטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלע** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  תפקיד הקלע, באתר basketballhow.com

| עמדות בכדורסל |
| --- |
| גארדים | **1.** רכז • **1 / 2.** קומבו גארד • **2.** קלע |
| פורוורדים | **2 / 3.** סווינגמן • **3.** סמול פורוורד • **4.** פאוור פורוורד • סטרץ' פור • פוינט פורוורד |
| סנטרים | **4 / 5.** פורוורד-סנטר • **5.** סנטר |

‏
**שארל מסיה** (בצרפתית: **Charles Messier**;‏ 26 ביוני 1730 – 12 באפריל 1817) היה אסטרונום צרפתי שקיטלג 110 גרמי-שמיים, ביניהם ערפיליות וצבירי כוכבים. קטלוג זה קרוי קטלוג מסיה.

מסיה נולד בלורן כבן עשירי מתוך 12 ילדים, אשר 6 מהם מתו בילדותם. בגיל 11 נפטר אביו והוא עבר להשגחת אחיו הבכור שהיה בן 24. אחיו שעבד עם אוצר מוזיאון הימיה החליט לא לשלחו לבית ספר ולימד אותו בעצמו תוך שהוא נעזר בו בעבודתו. מנעוריו גילה עניין באסטרונומיה, בעיקר לאחר שבגיל 14 הופיע שביט בעל 6 זנבות (Great Comet of 1744) שעורר עניין רב באותה תקופה וליקוי חמה מלא (טבעתי) שהתרחש בגיל 18 (27 ביולי 1748). בגיל 20 החל לעבוד כשוליית האסטרונום הנודע ג'וזף ניקולס-דלייל (אנ') במצפה הצי של הקולג' המלכותי.

התצפית הראשונה שלו הייתה המעבר של כוכב הלכת מרקיורי (כוכב חמה) על פני השמש (ב-6 במאי 1753). ב-14 באוגוסט 1758 טען ששביט שנחשב כשביט היילי לא היה היילי אלא שביט שונה, ושהיילי נצפה כבר ב-26 במאי אותה שנה. ב-6 ביוני 1761 גילה את מעבר כוכב הלכת נוגה על פני השמש.

ב-1764, מסייר נבחר לעמית של החברה המלכותית, בשנת 1769, הוא נבחר כחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים, וב-30 ביוני 1770, הוא נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים.

ב-1806, קיבל את "צלב לגיון הכבוד" מידי נפוליאון. בשנת 1815 קיבל שבץ, והוא נפטר לאחר שנתיים בגיל 87. נקבר בפר לשז.

קטלוג מסיה
----------

 ערך מורחב – **קטלוג מסיה**  

אחת המטרות העיקריות של תצפיות אסטרונומיות בימיו של מסיה הייתה חיפוש שביטים. עצמים מסוימים בשמיים היו קבועים במיקומם אך בהירים ובולטים מספיק כדי להפריע למלאכת החיפוש. כדי לא "לבזבז" זמן מסיה החליט לקטלג עצמים אלה, בעורכו הבחנה על בסיס תנועה נצפית, על ידי מספורם בתוספת האות M. את ערפילית הסרטן סימן כ-M1.

ב־1774 פרסם מסיה רשימה ראשונית שכללה 45 גרמי-שמיים שונים וב-1781 הוא פרסם קטלוג מעודכן ומקיף יותר, ובו 103 מערכות, המוכר כיום כקטלוג מסיה. מאוחר יותר M102 זוהה, על ידי מסיה עצמו, כתצפית חוזרת של M101. כמו כן, במהלך העשורים שלאחר מכו נוספו לקטלוג 7 עצמים נוספים, כך שסה"כ הוא מכיל היום 109 גרמי-שמיים המסומנים כ־M1 ועד M110. סימונים אלה שרדו גם במהלך התפתחות האסטרונומיה על כל השינויים שחלו בה מימיו של מסיה. למשל, בעת שמסיה קטלג ערפיליות, הוא לא הבחין בין ערפילית פלנטרית, שהיא ענן גז בין־כוכבי, לבין גלקסיה שהיא צביר של כוכבים.

מורשת
-----

על שמו נקראו מכתש מסיה על הירח ואסטרואיד 7359. קבוצת כוכבים שבוטלה Custos Messium נקראה לכבודו.

ראו גם
------

* גרם שמיים עמוק
* מרתון מסיה (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שארל מסיה** בוויקישיתוף
* שארל מסיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שארל מסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* שארל מסיה מסביר את הקטלוג שלו, סרטון אנימציה באתר יוטיוב, 25 בפברואר 2011 (באנגלית)
* הביוגרפיה של מסיה באתר Messier.seds.org (באנגלית)
* שארל מסיה באתר מצפה הכוכבים של פריז (אנ') (בצרפתית)
* שארל מסיה, ברשת החברתית Goodreads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX965957
* BnF: cb124827900 (data)
* GND: 118733133
* ICCU: MODV654135
* ISNI: 0000 0000 9129 5094
* LCCN: n79032325
* NKC: xx0029179
* NTA: 070780102
* RERO: 02-A017465159
* SNAC: w6m32zjz
* SUDOC: 034030662
* VIAF: 12409082
* WorldCat: lccn-n79032325

 |
**Ya nauchu tebya (I'll Teach You)** הוא שיר של הלהקה הבלארוסית, גלסי זמסטה, שאמור היה לייצג את בלארוס באירוויזיון 2021 שיתקיים ברוטרדם, הולנד, אך נפסל בשל אופיו הפוליטי.

באירוויזיון
-----------

### בחירה פנימית

ב-9 במרץ 2021, רשות השידור הבלארוסית, BTRC, אישרה כי גלסי זמסטה תייצג את בלארוס באירוויזיון 2021 עם השיר "Ya nauchu tebya (I'll Teach You)". אף על פי שאמנים רבים שהשתתפו במקור באירוויזיון 2020 שבוטלה חזרו לאירוויזיון 2021, רשות השידור הבלארוסית, BTRC, אישרה בספטמבר 2020 כי הם יסרבו שהלהקה הבלארוסית, ואל, תייצג אותה בשנית בשל תמיכתה בההפגנות שהתרחשו בה, בטענה כי ללהקה "לא היה מצפון".

### מחלוקת

השיר עורר תגובה שלילית בתוקף מצד קהילת אוהדי האירוויזיון. תוך מספר שעות משחרורו, החלה עצומה של Change.org (אנ') שביקשה לפסול את השתתפות בלארוס באירוויזיון 2021 עקב מילים שהתפרשו כ-"דיכוי פוליטי ועבדות". העצומה נחתמה על ידי למעלה מאלף איש ב-12 שעות. מאוחר יותר באותו יום, שוודיה ביטלה את מקומה של בלארוס בחבר המושבעים בגמר המלודיפסטיבלן, וביקשה מבריטניה שתחליף אותה. מספר אתרי חדשות, העוסקים באירוויזיון, הצהירו כי יפסיקו לתת סיקורים הקשורים לשיר או למדינה עצמה. יום אחרי הוצאת השיר, איגוד השידור האירופי הודיע כי השיר לא פועל לפי כללי התחרות, בשל האופי הפוליטי של השיר. לאחר מכן, ניתנה לרשות השידור הבלארוסית, BTRC, אפשרות להגיש גרסה מחודשת של השיר, כך שלא תכלול את האופי הפוליטי, או לחלופין לבחור בשיר אחר. באם הרשות השידור הבלארוסית, BTRC, לא תעשה זאת, היא תפסל מהתחרות. ב-26 במרץ 2021, רשות השידור הבלארוסית הודיעה שלא תשתתף בתחרות השנה, זאת לאחר שבמקור הודיעה כי תבחר שיר חדש, אך גם הוא נפסל עוד לפני שפורסם, כיוון שגם בו נכלל אופי פוליטי מובהק. במאי 2021 הודיעה רשות השידור הבלארוסית BTRC כי לא תשדר את התחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "Ya nauchu tebya (I'll Teach You)" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Granger, Anthony. "Belarus: "Val will not go to Eurovision 2021" - BTRC". *Eurovoix.com*. נבדק ב-26 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Ten Veen, Renske (15 באוגוסט 2020). "Belarussian Eurovision stars react to Protests". *Wiwibloggs*. נבדק ב-17 באוגוסט 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Luukela, Sami (10 במרץ 2021). "A new petition to disqualify Belarus from Eurovision 2021 hits 1000 signatures". *ESCXTRA*. נבדק ב-10 במרץ 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Luukela, Sami (10 במרץ 2021). "United Kingdom to replace Belarus in Melodifestivalen jury". *ESCXTRA*. נבדק ב-10 במרץ 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Deakin, Samuel. "Eurovoix's Statement on Galasy ZMesta and Belarus' Participation in the Eurovision Song Contest 2021". *Eurovoix*. ארכיון מ-2021-03-10. נבדק ב-2021-03-10.
6. ↑  Waddell, Nathan; Van Lith, Nick (2021-03-10). "A statement from ESCXTRA on Belarus at the Eurovision Song Contest 2021". *ESCXTRA*. ארכיון מ-2021-03-10.
7. ↑  "Latest news: EBU statement on Belarusian entry". *Eurovision.tv* (באנגלית). 2021-03-11. נבדק ב-2021-03-11.
8. ↑  News, Eurovision; News, Participants; Participants, Eurovision; Fans (2021-03-11). "Eurovision Belarus: EBU releases statement on the country's entry for Eurovision 2021 - ESCToday.com". *Eurovision News, Polls and Information by ESCToday* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-03-11.
**מועדון הספורט דינמו סיטי** (אלבנית: **Klubi Sportiv Dinamo Tirana** או בקיצור **FC Dinamo City**) הוא מועדון כדורגל מהעיר טירנה, בירת אלבניה.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד ב־1949 בשם "דינמו טירנה" על ידי משרד הפנים האלבני בתקופת שלטונו של אנוור הוג'ה.

מועדון הכדורגל נחשב לאחד מן המועדונים המוצלחים ביותר באלבניה, והוא זכה בליגה האלבנית הראשונה 18 פעמים, במהלך השנים: 1950–1953, 1955, 1956, 1960, 1966–1967, 1972–1977, 1979–1980, 1985–1986, 1989–1990, 2001–2002, 2007–2008, 2009–2010. הקבוצה זכתה גם בגביע האלבני 13 פעמים: 1950–1954, 1960, 1971, 1974, 1978, 1982, 1989, 1990 וב-2003. 

המועדון משחק באצטדיון "סטאדיוני סלמן סטרמאזי" שתכולתו היא 12,000 מקומות. המועדון היריב הגדול של דינמו הוא אס קיי טירנה, גם כן מן העיר טירנה. ב-1995 המועדון שינה את שמו ל-"מועדון הספורט האולימפי טירנה". בשנת 1997 הוא שב לשחק תחת שמו המקורי. בעונת 2009/2010 הקבוצה זכת באליפות בפעם ה-18 ושחקן שלה אליס בקאי זכה בתואר כדורגלן השנה בפעם השנייה ברציפות. אומנם לאחר עונה זו החלה ירידה ביכולת של הקבוצה. בסוף עונת 2011/2012 המועדון ירד מליגת העל האלבנית לליגה השנייה. מעונת 2012/2013 המועדון משחק ברציפות בליגה האלבנית השנייה. הקבוצה סיימה עונת 2020/21 במקום הראשון בליגת משנה וקודמה לליגת העל האלבנית לקראת עונת 2021/22.

ב-25 באוגוסט 2023 שינה המועדון את שמו מ"דינמו טירנה" ל"דינמו סיטי".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דינמו סיטי

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דינמו סיטי** בוויקישיתוף
* דינמו סיטי, ברשת החברתית פייסבוק
* פרופיל, באתר אופ"א
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 3800150869801222190002
* WorldCat: viaf-3800150869801222190002

 |
**אורגנולוגיה** הוא ענף העוסק בלימוד וחקר כלי הנגינה. ענף זה כולל בתוכו את לימוד ההתפתחות ההיסטורית של הכלים, תיאור הכלים וחלקיהם, השימוש בכלים בתרבויות השונות, דרכי הנגינה בהם ותכונותיהם האקוסטיות.

האורגנולוגיה מתחלקת לשני תחומים עיקריים: אורגנולוגיה שיטתית ואורגנולוגיה היסטורית.

האורגנולוגיה השיטתית
--------------------

האורגנולוגיה השיטתית היא תיאור כלים בצורה מקסימלית, ובאופן שבו ניתן יהיה לשחזרם באופן מעשי. למעשה ענף זה עוסק בחקר פרטיהם של מידות כלי הנגינה השונים, חלקיהם, הקשר בין החלקים, הפעלתם, השימוש בכלי, וידיעת תכונותיו האקוסטיות של הכלי.
האורגנולוגיה אינה מבחינה בין כלי תזמורת, כלים פרמיטיבים, כלים בעלי צליל יפה, צליל מכוער וכו’, אלא עוסקת במחקר האובייקטיבי ביותר שלהם.
חלוצי המחקר המדעי-שיטתי בארגנולוגיה היו המוזיקולוגים קורט זאקס ואריך פון הורנבוסטל.
הם חילקו את כלי הנגינה לארבע קבוצות עיקריות, וכל קבוצה לתת-קבוצה. הקבוצות העיקריות הן:

1. כלים קורדופוניים, כאלה שצלילם מופק ע"י מיתר.
2. אווירופוניים, כלים שצלילם מופק ע"י יצירת תנודות בעמוד האוויר.
3. ממבראנופוניים, כלים שצלילם מופק באמצעות עור מתוח.
4. דיופוניים, כלים שצלילם מופק ע"י הקשה על חומר אלסטי (מתכת, עץ וכד’).

האורגנולוגיה ההיסטורית
----------------------

כלי נגינה שונים
האורגנולוגיה ההיסטורית דנה בהתפתחותם של כלי הנגינה, ובמקום אותו תפסו בחברה האנושית.
פרט לצד ההיסטורי, האורגנולוגיה ההיסטורית חוקרת גם את תפוצתו של כלי נגינה מסוים או דרך הפקה מסוימת בתרבויות שונות בעולם.

ראו גם
------

* מיון כלי נגינה

לקריאה נוספת
------------

* דון הרן, "מוזיקולוגיה", ירושלים, מוסד ביאליק, 1974.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורגנולוגיה** בוויקישיתוף
* אתר האגודה האמריקאית לכלי נגינה  (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4170831-3
* NKC: ph123804

 |
**נלי (עמנואל) שפר** (6 בדצמבר 1952 – 11 בפברואר 2024) היה צלם ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שפר נולד בתל אביב וסיים לימודי צילום טכני במכללת הדסה בירושלים, תואר שני בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, ולימודי פוטותרפיה במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה

בשנת 1979 פתח סטודיו לצילום בתל אביב.
ב-1982 החל לעסוק בצילומי מזון עבור ספרי בישול. בשנת 1984 חבר לשף ישראל אהרוני וצילם תמונות עבור ספרו הבישול הסיני. בשנת 1988 פרסם ביחד עם אהרוני את הספר בישול איטלקי הנחשב לפורץ דרך בשל התמונות שצולמו באתרים שונים באיטליה. בעקבות הצלחת הספר הוציאו השניים לאור ספרי בישול נוספים בתחומים שונים, בהם הבישול הצרפתי ושוקי אוכל בעולם, שגם בהם שולבו תמונות מארצות המקור.

במהלך השנים פורסמו תמונותיו בכ-70 ספרים, וכמו כן הוציא לאור ספרים אישיים, המשלבים טקסטים וצילומים בתחומים שונים.

שפר עסק גם בצילום מסחרי עבור חברות מזון, מפרסמים וקטלוגים והרצה בתחום צילום המזון. עבודותיו במהלך השנים זיכו אותו בשבחים והקנו לו מעמד של אחד מבכירי צלמי המזון בארץ.

במשך 24 שנה, צילם צילומי אוכל למדור האוכל של השף במוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות", עד לפרישתו ב-2014.

### חיים אישיים

שפר היה אחיינו של הסופר פוצ'ו, ושימש השראה לדמותו של נלי, האח הצעיר, בספרו "איה הג'ינג'ית"; היה נשוי ולו שלושה ילדים.

שפר נפטר לאחר מאבק במחלה ב-11 בפברואר 2024, בגיל 71.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נלי שפר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נלי שפר (באנגלית)
* נלי שפר, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
* פרסומיו של שפר, במגזין מסע אחר
* רננה פרס, אנשי האוכל - נלי שפר
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, נלי שפר: הצלם שהתחשק לאכול את התמונות שלו, באתר הארץ, 21 בינואר 2014

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  נלי שפר, מבכירי צלמי האוכל בארץ, הלך לעולמו בגיל 71, באתר ynet, 12 בפברואר 2024

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309750605171
* BnF: cb13202689n (data)
* CiNii: DA1396853X
* GND: 120801663
* ISNI: 0000 0000 6651 7943
* LCCN: nr94025158
* SUDOC: 057527393
* VIAF: 39520248
* WorldCat: lccn-nr94025158

 |
**חסיה ברטלר** (נולדה ב-8 בספטמבר 1975) היא סופרת חרדית ישראלית, מנחה ויועצת זוגיות. בספריה היא עוסקת בפסיכותרפיה (טיפול רגשי).

ביוגרפיה
--------

ברטלר נולדה בבאר שבע לרחל דבורה ולרב מרדכי יצחק ויספיש-לבנון, ממקימי הקהילה התורנית בעיר.

ברטלר למדה בסמינר הרב וולף והייתה נשואה לחיים ברטלר, בנו של הרב יחזקאל ברטלר.

עבודתה
------

ברטלר פרסמה מאמרים[דרושה הבהרה] - לעיתים בעילום שם, ולעיתים תחת שם העט ח. לויסון.

מתחילת שנות האלפיים עסקה לאורך שנים בכתיבת עלוני הפרסום של קופת העיר בני ברק.

בראשית העשור השני של המאה ה-21 היא החלה לפרסם את ספריה בשמה האמיתי. היא מרבה לעסוק בנושאים הקשורים בפסיכותרפיה, התמודדויות נפשיות ואמונה.

חוץ מספר אחד כל ספריה התפרסמו בפני עצמם ולא כמקבול כספר בהמשכים בעיתונות, כך עקפה ברטלר את הצנזורה בעיתונות החרדית.

ברטלר מפרסמת סיפורים ב"יתד נאמן" במסגרת מוספים שונים, וכותבת את עלוני הפרסום של קופת העיר, בוני עולם ובית חם.

ביקורת
------

בהתייחס לתכנים בהם היא עוסקת, כתבה רותי קפלר שהספרים עוררו התנגדות ציבורית-חינוכית. הספר "לילה ולא דומיה", שעוסק בבעלים המתעללים בנשותיהם, התקבל אמנם באהדה בציבור הרחב, אבל בה בעת נדחה בזעם על ידי אחרים. על כריכת הספר הוצבה אזהרה: "לנשואות בלבד!" המתנגדים טענו כי ספר זה ואחרים כמותו מאיימים על נפשם של צעירים וצעירות, ולכן רצוי שלא יקראו אותם.

בפברואר 2024 פרסמו מעל 100 מטפלים ומטפלות חרדיים מכתב המתריע נגד הסכנות המצויות בספריה של ברטלר, בשל תיאורים של טיפולים נפשיים הנערכים בצורה שגויה ומסוכנת. הכוללים חציית גבולות באתיקה הטיפולית, אשר עלולים להביא להרס נפשי של הקוראים.

כותבי המכתב מנו מספר בעיות: תוכן הספר יוצר רושם שכך נראה טיפול מקובל, בעוד שהמצב שונה לגמרי מבחינה חוקית, מקצועית, מוסרית ורוחנית. הדבר עלול למנוע טיפול מהזקוקים לכך. שנית, בספרים מתואר טיפול במגע באופן בעייתי מאוד. הטיפול גובל בהטרדה ובהתנהלות חמורה.

בשיטות הטיפול המתוארות בספריה, עצמיות המטופלות הולכת ופוחתת, ושליטת המטפלת גוברת, נקודה נוספת העלו המטפלים בנוגע לתיאורי מגע. התיאורים בספר הינם מביכים ומטרידים בחוויה האנושית, תיאורים אלו מנחילים נורמה וגורמים בעקיפין להטרדות ובעיות חמורות.

רשימת ספרים
-----------

עד כה ברטלר פרסמה עשרה ספרים:

* **גם שם**, תשע"ב
* **לא מתה אנוכי**, תשע"ג
* **תלויה**, יפה נוף, תשע"ד
* **סתירה מצלצלת** תשע"ה
* **נפש תהום**, תשע"ה. עוסק גם בתופעות של דיכאון סב לידתי.
* **לילה ולא דומיה**, תשע"ו. עוסק באלימות מגדרית.
* **אל תדמי בנפשך**, תשע"ו
* **בין הפטיש לתהילה**, יפה נוף, תשע"ז.
* **רוח גדולה וחזק**, תשע"ח
* **יקרא עלי מועד**, תש"פ

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של חסיה ברטלר, בקטלוג הספרייה הלאומית
* רשימת הפרסומים של חסיה ברטלר, בקטלוג גוגל ספרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  הביוגרפיה וספרי חסיה ברטלר, באתר יפה נוף פלדהיים
2. ↑  אריאל הורוביץ, כותבים בגבולות המגזר, באתר מקור ראשון מוסף "שבת" - לתורה, הגות ספרות ואמנות, ‏2017-11-21
3. ↑  ספר, סופר וסיפור – תפקידה החברתי של הספרות, באתר צריך עיון
4. ↑   ציוץ של מאחורי 'הפרגוד' ברשת החברתית אקס (טוויטר), 11 בפברואר 2024
5. ↑  חסיה ברטלר, באתר בעולמם של חרדים, ‏יום ראשון, 11 בפברואר 2024
6. ↑  עמוד הסופרת באתר יפה נוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007521023805171
* ISNI: 0000 0004 0240 5132
* LCCN: n2013016752
* RERO: 02-A017042715
* VIAF: 297996035
* WorldCat: lccn-n2013016752

 |
**לואיס מורטימר בלומפילד** (באנגלית: **Louis Mortimer Bloomfield**; ‏1906–1984) היה עורך דין, איש עסקים ופילנתרופ ציוני, יהודי קנדי.

עורך דין
--------

בלומפילד שימש כעורך דין והתמחה במשפט בינלאומי. בין השאר הועסק על ידי חברת "פיליפס ווינברג" ממונטריאול וכן נשלח בשירות מחלקת המדינה של ארצות הברית להונדורס הבריטית (כיום בליז) בשנת 1968 על מנת להעביר דיווחים מקרוב במהלך המאבק לעצמאות מהממלכה המאוחדת. בלומפילד אף נשאר בהונדורס הבריטית כיועץ ללא תשלום למפלגת האופוזיציה. הוא גם כתב מספר ספרים בתחום הדין הבינלאומי ובהם: "העימות הונדורס הבריטית גואטמלה" (1953) ו"מצרים, ישראל ומפרץ עקבה" (1957), בו הציג את הטענה כי חצי האי סיני שייך למדינת ישראל על פי המשפט הבינלאומי וההסכם הבריטי-טורקי מ-1906 לא היה חוקי.

פעילות צבאית
------------

בעקבות המרד הערבי הגדול, אשר במהלכו תקפו הערבים גם את כוחות המנדט הבריטי, הזרימו הבריטים כוחות תגבור לארץ בסדר גודל שטרם נראה כמותו. מתוך רצונו לסייע בהקמת המדינה היהודית, התגייס בלומפילד לצבא בריטניה והצטרף לכוחות תגבור אלו. כך הגיע בשנת 1936 לארץ ישראל, ושרת תחת פיקודו של אורד צ'ארלס וינגייט בהקמת פלגות הלילה המיוחדות ואימון החיילים היהודים.

בשנת 1942 גויס בלומפילד למשרד לשירותים אסטרטגיים (שהפך לאחר כמה שנים לסוכנות הביון המרכזית – CIA) אשר הוקם על ידי הנשיא האמריקני רוזוולט. לבלומפילד ניתנה דרגת מייג'ור.

פילנתרופיה
----------

בלומפילד היה פילנתרופ ציוני, ויחד עם אחיו ברנרד, באמצעות "קרן האחים בלומפילד", תרם רבות ליישוב הציוני ולמדינת ישראל בתחילת דרכה. בלומפילד ואחיו תרמו רבות לארגון הסתדרות הפועלים ובין השאר מימנה הקרן את הקמת אצטדיון בלומפילד בתל אביב. לבלומפילד אף הוענק ב-1967 פרס ההסתדרות. בלומפילד ואחיו הקימו את קרן ליידי דייוויס, הפועלת להבאתם של אנשי מחקר אקדמי לאוניברסיטה העברית בירושלים ולטכניון בחיפה. בלומפילד היה חבר בדירקטוריון מכון ויצמן למדע והוא בעל תואר דוקטור כבוד באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בר-אילן.

על שמו ושם אחיו נקרא היישוב שדה ניצן שבנגב המערבי (תרגום של שם המשפחה בלומפילד – שדה פרחים).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר קרן ליידי דייוויס ובו תיאור הקמת הקרן על ידי האחים בלומפילד
* דף הפרופיל של לואיס בלומפילד (הקישור אינו פעיל), באתר "פוליטיקל פרינדסטר"
* אתר קונספירציה לרצח קנדי ובו מידע מפורט על לואיס בלומפילד. באתר מספר צילומים וכתבות על בלומפילד.
* אתר קונספירציה לרצח קנדי ובו מידע על לואיס בלומפילד הקושר אותו עם רצח קנדי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278654105171
* ISNI: 0000 0000 8462 5251
* LCCN: n85363377
* NTA: 071019316
* SUDOC: 129148482
* VIAF: 109138005
* WorldCat: lccn-n85363377

 |
דון מיגל דה אלבה
**מיגל ריקרדו דה אלבה** (בספרדית: **Miguel Ricardo de Álava** ‏7 בפברואר 1772 ויטוריה, ספרד - 14 ביולי 1843 בארז', צרפת) הידוע גם בכינוי **גנרל אלבה** (General Álava) היה גנרל ספרדי, מגיבורי מלחמת חצי האי והמלחמות הנפוליאוניות בצד הספרדי. אלבה היה גם ידיד קרוב של וולינגטון. הוא היה האדם היחיד שהשתתף בשני קרבות מכריעים, בים וביבשה, משני צדדי המתרס: בקרב טרפלגר, כקצין ימי, מן הצד הצרפתי-ספרדי כנגד הבריטים, ובקרב ווטרלו, כקצין צבא היבשה, מן הצד של בעלות הברית כנגד הצרפתים.

ביוגרפיה
--------

בתחילת דרכו שרת בחיל הרגלים אולם כעבור זמן מה עבר לחיל הים, הוא התיידד עם האדמירל פדריקו גראווינה והיה שותף לתוכניתו של נפוליאון לכבוש את בריטניה, אולם מפקד הצי הצרפתי פייר וילנב חשש להפליג מהנמל בקדיס עד שהודיעו לו שנפוליאון שלח להחליף אותו אז יצא הצי מהנמל היישר אל זרועותיהם של הבריטים תחת פיקודו של לורד נלסון המתינו שם והתחולל קרב טרפלגר במהלך הקרב הוצבו אלבה וגראווינה על סיפונה של **פרינסיפה דה אסטוריאס** שהותקפה בידי שלוש ספינות בריטיות. גראווינה נפגע בזרועו, ואלבה דאג שיפנו אותו לחוף ואז התפנה גם הוא. 

לאחר שצרפת בגדה בבעלת בריתה ספרד ופלשה לתחומיה לחם אלבה בכוחות הצרפתיים וסירב להכיר בז'וזף בונפרטה, אחיו של נפוליאון, כמלך ספרד. מששמעו על כך שלטונות הכיבוש גררו אותו אל כיכר העיר, ושם, באיומי כידונים, אולץ לשנות את דעתו. לאחר מאורע זה נמלט אלבה למדריד שם עודד מרידות נגד הכובשים הצרפתיים אחר כך עבר לפורטוגל שם הכיר את ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון והשניים נעשו ידידים בלב ובנפש. אלבה המשיך להילחם בצרפתים כשהוא מפקד לחלופין על יחידות ספרדיות בריטיות ופורטוגליות. 

לאחר קרב לייפציג והגלייתו של נפוליאון לאי אלבה מונה אלבה לשגריר ספרד בהולנד אולם הואשם באשמות שאו בידי המלך פרננדו השביעי אולם שוחרר משנתבררה חפותו מששמע שנפוליאון חזר מגלותו מיהר והשתתף בקרב ווטרלו יחד עם וולינגטון ובליכר לאחר הקרב כיהן לזמן קצר כשגריר ספרד בצרפת ולאחר מכן התנגד למלך וגורש לפריז עד שקיבל חנינה שאפשרה לו לחזור את שארית חייו הקדיש לפוליטיקה והחזיק במשרות ממשלתיות שונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיגל דה אלבה** בוויקישיתוף
* מיגל דה אלבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1521194
* BnF: cb16296157w (data)
* CANTIC: a11708761
* GND: 1079882162
* ISNI: 0000 0000 6041 4142
* LCCN: no2016028565
* SNAC: w6155300
* SUDOC: 192082116
* ULAN: 500354703
* VIAF: 87246609
* WorldCat: lccn-no2016028565

 |
**אריק שחר** (נולד ב-4 באוגוסט 1964) הוא מוזיקאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שחר גדל בקריית מוצקין, וניגן כמתופף מגיל 10. הוא השתתף באנסמבל של מוזיקה קלאסית בעיבודים מודרניים בקיבוץ גן שמואל. לאחר מכן עבר לנגן על גיטרות וגיטרה בס.

בגיל 16 הקים את הלהקה הראשונה שלו, "Sound & Vision", שניגנה שירים מקוריים בסגנון פרוגרסיב רוק, עם השפעות של להקות בריטיות משנות ה-70 כגון יס וג'נסיס. בין החברים בלהקה היו הקלידן עופר שרון (צמד הלוטוס) ונגן הבס ארקדי דוכין. בהמשך הקימו שחר ודוכין להקה נוספת בשם "זרם מקומי", יחד עם מיכה שטרית, הגיטריסט מיקי הררי והקלידן ניר בן-ציון. חלק מחברי להקה זו הקימו בהמשך את הלהקה הידועה "החברים של נטאשה".

בשנת 1984 חבר אריק שחר להרכב בשם "פאוסט", עם הגיטריסט אמיר בן דוד ועם אייל שכטר. יחד הם ייסדו את להקת הרוק "אבטיפוס".

אומנים נוספים ששחר שיתף עימם פעולה היו צביקה פיק, ברק חנוך, ערן צור, וגיל ליבר מלהקת גאיה.

בשנת 1986 אריק שינה את סגנונו המוזיקלי לפאנק, פיוז'ן וג'אז. הוא הצטרף לדני שלוסברג ותזמורתו,(לאחר שהחליף את הבסיסט ערן צור שעבר לתל אביב כדי להצטרף להרכב "כרמלה גרוס וגנר") יחד עם המתופף אסף מרוז (מלהקת אבטיפוס ואיפה הילד), והקלידן ניר בן-ציון (מ"החברים של נטאשה"). הרכב זה הופיע בכל רחבי הארץ.

במאי 1987 נסע שחר לארצות הברית ללימודי מוזיקה. שם הוא ניגן במספר הרכבים בסגנונות מוזיקה שונים.

ב-2003 הוציא שחר את אלבום הבכורה שלו, "Closer than Ever", שכלל יצירות בסגנון פיוז'ן, בלוז ואר אן בי, שחיבר בתקופת שהותו בארצות הברית. האלבום הופץ על ידי החברה הבריטית "String Jazz".

ב-2005 הופיע האלבום השני,"City Rhythm".

כיום שחר מנגן ומפיק עם אמנים רבים בעיקר במוזיקה חסידית. בנוסף שיתף פעולה עם הזמר דוד דאור ביחד עם המלחין שמואל יונה, להפקת הסינגל "עקבות בחול".
בינואר 2013 הוציא שחר סינגל ראשון "מחשבה טובה" בינואר 2014 שחרר שחר את האלבום השלישי שלו "סיפור קטן" שהוא אלבום בכורה של שחר בו הוא גם שר בנוסף לנגינה על גיטרות קלידים וכלי הקשה. שחר גם אחראי על כל העיבודים וההפקה המוזיקלית באלבום.

כמו כן אריק משתף פעולה עם מוזיקאים ואומנים מובילים בסקטור החרדי חסידי וגם מזרחי כמו
מוטי שטיינמץ, רובי בנט, יואילי דיקמן, אברהם פריד, חיים ישראל ועוד.

חיים אישיים

אריק חזר בתשובה בשנת 1990. שנה לאחר מכן נישא למירי שחר (לבית כהן) - מורה לחינוך מיוחד, ויש להם שמונה ילדים ונכדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אריק שחר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אריק שחר, באתר ספוטיפיי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבטיפוס, באתר "מומה"
2. ↑  רינה אזולאי, (הקישור אינו פעיל, 30 במרץ 2018)שחר של יום חדש, 8 בנובמבר 2005, אתר נענע
3. ↑  השחר עולה שנית, 6 באפריל 2006, באתר הגיטרות הישראלי
**חרוֹנִימוֹ לוֹאִיס דֶה קַאברֶרַה** (בספרדית: **Jerónimo Luis de Cabrera**; ‏1528–1574) היה קונקיסטאדור ספרדי, מושל קולוניאלי ששלט על צפון מערב ארגנטינה. מייסד העיר קורדובה.

חייו ותקופתו
------------

קאבררה נולד בסביליה שבספרד. הוא ואחיו הגדול, פדרו, היגרו למלכות המשנה של פרו ב-1538, ובעקבות התגייסותו לצבא הספרדי, חרונימו הגיע לדרגת סמל והוצב במרכז העצבים הקולוניאלי של קוסקו ב-1549. הוא הוביל מסעות צבאיים רבים בשנים שלאחר מכן, בהם בעיקר דיכוי המרידות באיקה ובנסקה ובעקבות משרה בעיר הבירה, לימה, התמנה ב-1571 להיות הקורגידור של פוטוסי.

לקראת סוף 1571, קאבררה יועד להיות אדלנטאדו (תואר צבאי של קונקיסטאדורים ספרדים), לצורך חקירת דרכים לא נודעות מדרום לפוטוסי. המינוי בא בעקבות פגישתו עם מושל פרובינציית טוקומאן, אשר כיסתה את רוב מה שבעתיד יהיה צפון-מערב ארגנטינה. הוא הציב את משרדו בסנטיאגו דל אסטרו, ארגן משלחת של 100 חיילים ו-40 קרונות אספקה במהלך 1572, ועזב לכיוון דרום עם כוונה לייצר אחיזה אסטרטגית. היישוב הראשוני, קיסקיסאקטה (Quisquisacate), הוקם ב-24 ביוני 1573 ונכשל. ב-6 ביולי, המשלחת בחרה במיקום על גדות נהר הסוקיה (Suquía) בערך 400 קילומטר דרומית לסנטיאגו דה אסטרו. כאות כבוד ניתנה לקאבררה הזכות לבחור את שם היישוב, אותו הוא כינה קורדובה דה לה נואבה אנדלוסיה, לכבוד קורדובה (ספרד), מקום הולדתה של אשתו.

קאבררה שמר על יחסי שכנות טובות יחסית עם התושבים הילידים של האזור, בני הקומצ'ינגון, והוכיח מנהל תקין התנחלות החדשה, אשר תוך שנה נספר עם המוסדות המשפטיים והמנהליים הבסיסיים של יישובי הקבע. הוא עזב ביוזמתו לכיוון מזרח בשנת 1574 והגיע במהירות לחופי נהר פרנה, אשר נמצא במרחק 320 קילומטר, שם הקים את מצודת סן לואיס (ליד סנטה פה המודרנית). המצודה היוותה דריסת רגל ראשונה של מלכות המשנה של פרו עם מוצא לאוקיינוס האטלנטי (דרך נהר הפרנה אשר נוח מאוד לשיט). ההישג התנגש עם היריבות מול קפטן חואן דה גאראיי (Juan de Garay), אשר נשלח במורד הנהר מאסונסיון עם הזמנה מהמשנה למלך לעשות את אותו הדבר.

המחלוקת נשפטה לאחר מכן על ידי בורר רשמי, גונסלו דה אבראו (Gonzalo de Abreu), שמצא את קאבררה אשם בסרבנות למשנה למלך (הפרה שמשמעותה גזר דין מוות). בעקבות העובדה שהיה נצר לאצולה ספרדית, הבורר ויתר על מוות בחניקה, וקאבררה הובל ללימה, שם הוצא להורג בעריפת ראש, ב-17 באוגוסט 1574.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חרונימו לואיס דה קאבררה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4811143
* ISNI: 0000 0000 2352 9485
* LCCN: n81086947
* SUDOC: 117447870
* VIAF: 65329782
* WorldCat: lccn-n81086947

 |
**ברנהרד קוסמן** (בגרמנית: **Bernhard Cossmann**;‏ 17 במאי 1822 – 7 במאי 1910) היה צ'לן ומלחין גרמני.

ביוגרפיה
--------

קוסמן נולד בדסאו והחל את לימודי הצ'לו אצל **תאודור מולר**. במהלך חייו ניגן באופרה של פריז בפריז והתוודע אל פרנץ ליסט, עמו נסע לוויימאר. ב-1866 התמנה קוסמן לפרופסור ללימודי צ'לו בקונסרבטוריון של מוסקבה. ב-1878 עזר קוסמן לייסד את הקונסרבטוריון הגבוה בפרנקפורט, שם כיהן במשרת מורה לצ'לו.

לצד הקריירה שלו כסולן ונגן ברביעיית מיתרים, עסק קוסמן בהלחנה. יצירותיו כוללות שלוש פנטזיות על מוטיבים מתוך אופרות כגון "הקלע החופשי", "טֳל", "אוריאנטה" ומספר רב של יצירות סולו לכלים שונים. כמו כן חיבר אטיודים ותרגילים רבים לצ'לו, שרבים מהם עודם בשימוש גם כיום.

ב-1890 עיבד קוסמן את שר היער של פרנץ שוברט לצ'לו סולו ומסר אותו בכתב-ידו לשימוש בלעדי של תלמידו **היינריך קיפר** שכבר קיבל ממנו לפני כן את יצירתו "חמישה אטיודים קונצרטיים חדשים". קוסמן סבר, שבכישרון גדול כשלו יוכל קיפר לחקור את האפשרויות הטמונות ביצירה ולהוציאן מן הכוח אל הפועל; קיפר אכן למד את העיבוד של מורו ל"שר היער" ויצר עותק נוסף, בשינויים רבים. עותק זה שמור כיום באוסף פרטי. 

ברנהרד קוסמן מת בפרנקפורט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנהרד קוסמן** בוויקישיתוף

* ברנהרד קוסמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* Fünf Concert-Etuden für Violoncell. Op. 10. From Sibley Music Library Digital Scores Collection


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260125005171
* BIBSYS: 7019765
* GND: 135008220
* ICCU: MUSV018501
* ISNI: 0000 0001 0969 1002
* LCCN: no96022075
* MusicBrainz: 96d4f3c8-d4cf-436c-9715-6910fb6ad800
* NKC: mzk2009512493
* NLK: KAC201324357
* NLP: a0000002643934
* NTA: 29763223X
* SNAC: w67372mk
* VIAF: 47519845
* WorldCat: lccn-no96022075

 |
פטיש יו"ר מעץ
**פטיש יו"ר** או **פטיש שופטים** (באנגלית: **Gavel**) הוא פטיש טקסי קטן שבדרך כלל עשוי מעץ, ונועד להטחה על משטח קשיח לרוב עשוי מעץ, על מנת ליצור רעש. נהוג להשתמש בפטיש יו"ר בבתי משפט ובמכירות פומביות על מנת לשמור על הסדר ולמשוך את הקשב של הקהל.

היסטוריה
--------

על פי המסורת, השתמש סגן נשיא ארצות הברית ג'ון אדמס בפטיש יו"ר על מנת לקרוא לסדר את הפגישה הראשונה של הסנאט האמריקאי בניו יורק בשנת 1789. 

בשנת 1954, הפטיש המסורתי של הסנאט האמריקאי, אשר היה עשוי שנהב ועוצב בצורת שעון חול, נשבר בעת דיון בהובלת ריצ'רד ניקסון, סגן נשיא ארצות הברית באותו זמן. ב-17 בנובמבר 1954 קיבל הסנאט האמריקאי פטיש יו"ר חלופי וזהה למקור במתנה מסגן נשיא הודו, סרוופלי רדהקרישנן.

ב-1717 החלו הבונים החופשיים להשתמש בפטיש יו"ר בישיבותיהם. 

בכנסת מקבל יושב ראש הכנסת פטיש יו"ר בעת מינויו.

פטיש היו"ר מזוהה מאוד עם שופטים ובתי משפט, אך הוא משמש בבתי משפט רק במספר מדינות, ביניהן ארצות הברית ורוסיה. בישראל, צרפת והממלכה המאוחדת לא נהוג להשתמש בו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטיש יושב ראש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Henry Martyn Robert, **Robert's Rules of Order**, Da Capo Press, 1876, עמ' 293, ISBN 978-0-306-82020-5 (באנגלית).
2. ↑  אי אפשר להוכיח את זה, כיוון שהסנאט האמריקאי לא תיעד את פגישותיו במשך חמש השנים הראשונות שלו.
3. ↑  The Senate's New Gavel באתר הסנאט (באנגלית)
4. ↑  Knock it on the head, BBC. Judges don't use gavels, ‏ 23 בנובמבר 2009. באתר הגרדיאן (באנגלית).