recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
לוגו עמותת עמידב
**עמינדב** היא אגודה דתית-לאומית להתנדבות במערך השירות הלאומי בישראל. בנים ובנות, הפטורים הפטורים מגיוס ושירות צבאי מנסיבות רפואיות או דתיות, נשלחים לתרום במסגרת זו למדינה ולחברה בחלופות אזרחיות. האגודה נרשמה ברשם העמותות ב-1986, והיא החלה לפעול ב-1989.

חלוצי הקמת "עמינדב" הם חניכי תנועת הנוער עזרא ואנשי קיבוץ שעלבים.
בראשות "עמינדב" עמד מאז היווסדה שמואל עמנואל, חבר קיבוץ שעלבים. כיום עומד בראשה הרב צבי במברגר.

"עמינדב" מפעילה אלפי בנות שירות בכל רחבי ישראל והעולם בתחומי התנדבות מגוונים כגון: מוסדות חינוך רגילים, חינוך מיוחד, עולים חדשים וחינוך בלתי פורמלי. וכן בתחומי הרווחה: קשישים, עבודה קהילתית ועוד. כמו כן, גם בתחום הבריאות הבנות משולבות בבתי חולים ובגופים וולונטריים, מסייעות לחולים ואף לבני משפחותיהם.
בפני בנות השירות ניצבת הבחירה להתנדב למשך שנה או שנתיים.
בעמינדב ישנם מתנדבים מכל קשת החברה הישראלית. ישנם תחומי התנדבות רבים ומגוונים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עמינדב
* מי אנחנו? באתר עמותת עמינדב
* עמינדב, באתר "גיידסטאר ישראל"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 155312267
* WorldCat: viaf-155312267

 |
**ביג באק באני** (באנגלית: **Big Buck Bunny**; בתרגום חופשי לעברית: **ארנב גדול**) הוא סרט קצר שהופק על ידי קרן בלנדר, המלכ"ר שמפתח את תוכנת הגרפיקה התלת־ממדית בלנדר. הסרט הופק בשנת 2008 וכונה במקור בשם הקוד "אפרסק" (Peach). הוא חלק מסדרה של סרטים שהופקו על ידי הקרן וכמוהם זמין ברישיון קריאטיב קומונז 3.0 ייחוס.

בהמשך הפיקה הקרן משחק וידאו (יו, פרנקי!), שגיבורו הוא פרנק, הגיבור הרע של הסרט.

רקע
---

בלנדר החלה את דרכה כתוכנה חופשית בשנת 2002: היא הייתה במקור תוכנה קניינית שפותחה על ידי NaN, חברה שהקים טון רוזנדל. התוכנה לא ענתה על הציפיות והוחלט לבטלה ולפרק את החברה. טון הקים מלכ"ר בשם קרן בלנדר ופתח במסע מימון המון מוצלח כדי לגייס כסף לקניית התוכנה והפיכתה לתוכנה חופשית.

החל משנת 2005 החלה בקרן להפיק סדרת סרטים כדי לשפר את התוכנה ולהדגים את ביצועיה. הסרט הראשון שהופק היה מיזם "תפוז" (Orange) ששמו הסופי היה פילים חולמים. בין השיפורים שנדרשו לבלנדר לצורך הפקתו היו שכתוב מערכת האנימציה ושיפור הצגת שיער. הסרט פורסם בשנת 2006.

בשנת 2007 החלה בקרן העבודה על "מיזם אפרסק". בהמשך הופקו משחק הווידאו "יו פרנקי!" וסרטים קצרים נוספים, כגון סינטל.

עלילה
-----

הקדימון לסרט ביג באק באני
הארנב הגדול והשלו חי לו במאורה ביער. יום אחד הוא נתקל בשלושה מטרידנים (רינקי הסנאי, גָמֶרה הצ'ינצ'ילה ומנהיגם פרנק הכיסנאי הדואה) שמשתוללים ומציקים לחיות. לאחר שהשתוללתם מגדישה את הסאה, הוא נוקם בהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביג באק באני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביג באק באני (באנגלית)

* "ביג באק באני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "ביג באק באני", באתר AllMovie (באנגלית)

* "ביג באק באני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתן וויליס, Big Buck Bunny builds a better Blender - סיקור על הסרט באתר linux.com,‏ 30 ביוני 2008
2. ↑  hairy issues - דיווח על פיתוחים בבלנדר עבור מיזם תפוז מתוך בלוג המיזם
התאוריות השונות בדבר מיקומה של ה"אוּר-היימאט" (ארץ המקור) של העמים ההודו-אירופיים
התפשטות השבטים ההודו-אירופיים, לפי היפוטזת קורגן
תפוצת גנים R1a (סגול) ו-R1b (אדום)
התפשטות המרכבה ממרכז אסיה
**העמים ההודו-אירופיים** הם אלה הדוברים שפות הודו-אירופיות, משפחת שפות גדולה ששפותיה דוברו במקור ברחבי אירופה ומרכז אסיה.

מקורה של התאוריה
----------------

מקורה של התאוריה בדבר הקשר בין העמים ההודו-אירופיים הוא בעיקרה תוצר של מחקרים אנתרופולוגיים, ובמיוחד חקר הבלשנות ההיסטורית אשר התמקדה בשנותיה המוקדמות בעיקר בשפות שמיות ובשפות ההודו-אירופיות, שהיו מוכרות יותר באירופה. בשלבים מאוחרים יותר ולאחר ניסוח התאוריה, הצטרף גם חקר האנתרופולוגיה הביולוגית לבחינתה. כל אלה סייעו בזיהוי פרוטו-תרבות של אוכלוסייה קדומה היפותטית אחת אשר דיברה שפה אם (פרוטו-שפה) משותפת. 

לפי היפוטזת קורגן מתוארכת השפה האם הפרוטו-אירופית לסוף האלף החמישי ולתחילת האלף הרביעי לפנה"ס (התקופה הכלקוליתית), ולפי תאוריות אחרות לכמה אלפי שנים קודם לכן. לפי כל התאוריות האלה, בתקופה זו טרם התפצלה השפה האם ההודו-אירופית לענפיה העיקריים המוקדמים, ומכך מסיקים החוקרים על קיומה של פרוטו-אוכלוסייה הודו-אירופית היפותטית בתקופה זו.

האור-היימאט (ארץ המקור) ההודו-אירופית
-------------------------------------

אחת השאלות השנויות במחלוקת מתייחסת למיקומה המדויק של האור-היימאט (גרמנית Urheimat - "ארץ מקור") ההודו-אירופית. בהיעדר ראיות ישירות לקיומה של שפה אם הודו-אירופית ולקיומה של פרוטו-אוכלוסייה שדיברה בה, הוצעו תאוריות רבות בעניין מיקומה המדויק של ארץ המקור של העמים ההודו-אירופיים; וכפי שניסח זאת ג'יימס מלורי: 

> 
> 
> *"One does not ask ‘where is the Indo-European homeland?’ but rather ‘where do they put it now?’"*
> 
> "אין שואלים 'היכן נמצאת המולדת ההודו-אירופית?' אלא 'היכן ממקמים אותה כעת?'"
> 
> 

עם זאת לפי מלורי קיימות ארבע תאוריות עיקריות באשר למיקומה של ארץ מקור זו:

* האזור הבלטי-פונטי - התקופה המזוליתית (8000 לפנה"ס).
* אנטוליה - התקופה הנאוליתית המוקדמת (7000 עד 6000 לפנה"ס).
* מרכז אירופה-הבלקן - התקופה הנאוליתית המוקדמת (5000 לפנה"ס).
* ההיפותזה הקורגנית: בין הים השחור לים הכספי - התקופה הכלקוליתית המוקדמת (4500 עד 3500 לפנה"ס).

תאוריות אחרות מציעות את ארמניה, הודו או אירופה עצמה מקדמת דנא (מזה עשרות אלפי שנים).

ראו גם
------

* שפות הודו-אירופיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמים הודו-אירופיים** בוויקישיתוף
* הודו-אירופאים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mallory, James P. (1997), "The homelands of the Indo-Europeans", in Blench, Roger & Matthew Spriggs, Archaeology and Language, vol. I: Theoretical and Methodological Orientations, London: Routledge.
2. ↑  Mallory, James P. (1989), "In Search of the Indo-Europeans: Language, Archaeology, and Myth, London: Thames &" Hudson.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548212805171
* BnF: cb11934445h (data)
* LCCN: sh85065707
* NKC: ph117629

 |
**למונט קולמן** (30 במאי 1974 - 15 בפברואר 1999), המוכר בשם הבמה **ביג אל** (**Big L**), היה ראפר אמריקני שפעל במהלך שנות התשעים. קולמן נרצח ב-15 בפברואר 1999 בשכונת הארלם, באותו הרחוב בו אחיו נרצח בשנת 2002. הרצח של קולמן מעולם לא פוענח. על אף הקריירה הקצרה, קולמן זכה לפרסום רב ונחשב לראפר בולט ומשפיע בתעשיית ההיפ הופ.

ביוגרפיה
--------

קולמן נולד בשנת 1974 בשכונת הארלם שבעיר ניו יורק. בצעירותו קולמן נהג להאזין לראפרים בולטים שונים בהם Run DMC ו-The Cold Crush Brothers ובמיוחד לראפר ביג דדי קיין. בגיל 12 קולמן החל לשיר בסגנון ראפ ולמד לחרוז בפינת רחוב סמוכה לביתו בה נהג לבלות שעות רבות יחד עם חבריו בכל יום בניסיון לשפר את יכולותיו. במשך הזמן הצליח קולמן לפתח את סגנון הראפ הייחודי לו.

את הכינוי "Big L" קיבל קולמן לראשונה בתיכון, על ידי חברתו לספסל הלימודים ג'וליה ריצ'מונד. הכינוי נבע מכינוי הילדות של לאמונט "Little Lamont" (לאמונט הקטן).

בשנים הבאות קולמן היה חבר בשתי הרכבי היפ הופ – D.I.T.C ו-"Children Of The Corn". ההצלחה המוקדמת ב- D.I.T.C ביססה את מעמדו של קולמן הצעיר ועזרה לו להתפרסם, בעיקר בזכות הופעות אורח מרובות באלבומי הסולו שהפיקו באותה העת חברי ההרכב ובזכות פרסום קלטת דמו שונות. לבסוף החליט קולמן לפרוש מההרכב ולהתמקד בקריירת סולו. בשנת 1993 חתם קולמן על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים קולומביה, ובשנת 1995 הוא הוציא לשווקים את אלבום הבכורה שלו "Lifestylez of da Poor and Dangerous".
בשנת 1995 פרסם קולמן את אלבום הבכורה המצליח שלו "Lifestylez Ov Da Poor & Dangerous". האלבום נחל כישלון וכתוצאה מכך קולמן הודח מהלייבל. בהמשך קולמן הקים חברת תקליטים משלו בשם "Flamboyant" ובין השנים 1996 ועד למותו ב-1999 הוא עבד על אלבום האולפן השני שלו.

### מותו

ב-15 בפברואר 1999 בשעה 20:30 קולמן נורה למוות ברחוב 139 שבהארלם, במרחק של כמה מטרים מביתו, על ידי מתנקש אלמוני שירה בו תשע יריות בחזה ובפנים מתוך מכונית חולפת. ההערכה הרווחת היא שקולמן נרצח בשל חובותיו של אחיו, לירוי פינאזי, אשר היה בכלא באותו הזמן. זמן קצר לאחר שאחיו של קולמן שוחרר בשנת 2002 מהכלא הוא נרצח באותו הרחוב.
מקרה הרצח של קולמן פוענח 17 שנה לאחר מכן ב-2016 ככל הנראה על ידי חברו של אחיו "Gerard Woodley".

### לאחר מותו

ב-2 באוגוסט 2000, כשנה וחצי לאחר מותו של קולמן, הושק אלבום האולפן השני והאחרון של קולמן, "The Big Picture". האלבום כלל שירים רבים שקולמן הקליט בעבר ולא ראו אור מעולם וכן מספר אקפלות שביצע ונערכו מחדש. שני הסינגלים שפורסמו מתוך אלבום זה – "Ebonics" ו-"Flamboyant" – הגיעו למקום הראשון במצעדי הפזמונים באותה העת והאלבום עצמו זכה באלבום זהב לאחר חודש בלבד ממועד ההשקה.

דיסקוגרפיה
----------

* 1995 - Lifestylez ov da Poor & Dangerous
* 2000- The Big Picture
* 2010 - 139 and Lenox
* 2010 - Return of the Devil's Son
* 2011 - The Danger Zone

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביג אל (באנגלית)

* ביג אל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ביג אל, באתר אייטונס (באנגלית)

* ביג אל, באתר ספוטיפיי

* ביג אל, באתר AllMusic (באנגלית)

* ביג אל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ביג אל, באתר דיזר

* ביג אל, באתר Discogs (באנגלית)
* ביג אל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13978371v (data)
* GND: 13495727X
* ISNI: 0000 0000 5516 5292
* LCCN: n2003084336
* MusicBrainz: f1c0d18c-6101-4aa2-ae47-8df5b7280fde
* VIAF: 22336097
* WorldCat: lccn-n2003084336

 |
**בוריק פונטמיקה זאדאר** (בקרואטית: **Košarkaški klub Borik**) היא קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר זאדאר, המתמודדת בליגה הקרואטית השנייה.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 1974 בבית ספר לכלכלה בעיר. השתתפה בליגה רשמית אזורית לאחר שנתיים. וכבר בעונה הראשונה העפילה לליגה המחוזית של דלמטיה, בה זכתה בגביע ובאליפות בשנת 1984. קבוצת הנוער של המועדון זכתה פעמיים באליפות יוגוסלביה לנוער (1987, 1988). בתחילת שנות ה-90 הוקם בית ספר לכדורסל במועדון. ובעונת 1994/95 החלה הקבוצה להשתתף בליגה הקרואטית הבכירה.

בעונת 2004/05 הגיעה עד לחצי גמר הגביע הקרואטי. 

בעונת 2010/11 הושג הניצחון הגדול בהיסטוריה של הקבוצה הוא מול ציבונה זאגרב 63-86, והקבוצה סיימה במקום החמישי וקיבלה הזמנה מפיב"א אירופה להשתתף במסגרת היורוצ'לנג', אך סירבה מסיבות תקציביות. בסיום עונת 2011/12 נשרה לליגה השנייה לאר שסיימה אחרונה בפלייאוף התחתון.

הכינוי של הקבוצה הוא "פונטמיצ'ארי". מאז עונת 2009/2010, יושב ראש המועדון הוא מירקו יוסיץ'. הקבוצה מארחת בהיכל הספורט **יאזין** שנבנה בשנת 1967 ומכיל 3,200 מקומות ישיבה. ההיכל שימש עד שנת 2008 גם את היריבה העירונית ק.ק. זאדאר.

שחקנים בולטים בעבר ובהווה
-------------------------

* קרואטיהקרואטיה מירו דונדוב
* קרואטיהקרואטיה אנטה קראפיץ'
* קרואטיהקרואטיה אנטה דוגון
* קרואטיהקרואטיה איב איבנוב
* סרביהסרביה פטאר מאריץ'

קישורים חיצוניים
----------------

* בוריק זאדאר, ברשת החברתית פייסבוק
* היסטוריית הקבוצה באתר זאדאר-ספורט (בקרואטית)
במתמטיקה, ובמיוחד בתורת המספרים, ה**רדיקל** של מספר טבעי *n* מוגדר להיות מכפלת כל המספרים הראשוניים המחלקים את *n*:

{\displaystyle \,\operatorname {rad} (n)=\prod \_{p|n}p}
לדוגמה:

* {\displaystyle \,36=2^{2}\cdot 3^{2}\qquad \operatorname {rad} (36)=2\cdot 3=6}
* {\displaystyle \,500=2^{2}\cdot 5^{3}\qquad \operatorname {rad} (500)=2\cdot 5=10}

הרדיקל של מספר טבעי *n* הוא המספר הטבעי הגדול ביותר שהוא חופשי מריבועים ושמחלק את *n*. לפיכך, הרדיקל נקרא גם **החלק חסר הריבועים של *n***.
פונקציית ה*rad* היא פונקציה כפלית, כלומר לכל זוג מספרים זרים *m* ו-*n* מתקיים:

{\displaystyle \,\operatorname {rad} (m\cdot n)=\operatorname {rad} (m)\cdot \operatorname {rad} (n)}
אחד השימושים מרחיקי הלכת ביותר של פונקציית ה-*rad* מופיע בניסוחה של השערת abc.

בתורת החוגים מוכלל הרדיקל של מספר שלם לרדיקל של אידיאל כללי. בחוג המספרים השלמים מתקבל שאם {\displaystyle m=\operatorname {rad} (n)} אז הרדיקל של האידיאל {\displaystyle n\mathbb {Z} } הוא {\displaystyle m\mathbb {Z} }.

קישורים חיצוניים
----------------

* רדיקל של מספר שלם, באתר MathWorld (באנגלית)
עמינדב אלטשולר
מימין לשמאל: עמינדב אלטשולר, עזרא דנין ויצחק ארנון בצילום משנות השלושים. ברקע העיר באר שבע
**עמינדב אלטשולר** (תרס"א, 1901 - ג' בניסן תשכ"ח; 1 באפריל 1968) היה איש "ההגנה", שותף לגאולת אדמות הנגב.

תולדותיו
--------

נולד ברחובות, בנם הצעיר של מחלה ויצחק זאב אלטשולר, מחלוצי העלייה הראשונה, שהיו ממייסדי המושבה. בשנת 1918 התנדב אלטשולר לגדודים העבריים. בשנים 1923-1920 עסק באימון שוטרים בעיר טבריה, ולאחר מכן שירת במשטרה העברית של תל אביב עד 1930. היה חבר בהגנה.

בשנת 1930 הצטרף אלטשולר למשה סמילנסקי במשימת גאולת קרקע בנגב. הוא דיבר ערבית על בוריה, הכיר את מנהגי הבדואים ונודע בכינוי חווג'ה אמין. הדבר סייע לו ליצור קשרים עם ראשי ההנהגה המקומית בנגב ובעזה, וכך יצר חוזי קנייה לכשישים אלף דונם של קרקעות שהיו בבעלות ערבית. בעקבות משבר כלכלי שפקד את היישוב, נבצר מסמילנסקי לקיים את החוזים ולשלם את סכומי הכסף למוכרים הערבים, וגאולת הקרקעות הועמדה בסכנה. קיום ההסכמים עבר לידי הקרן הקיימת לישראל, ואלטשולר המשיך לעסוק בתחום זה בשליחותה.

למרות גזירות הספר הלבן, לפיה נכלל הנגב כולו באזור שבו אסורה לגמרי כל העברת קרקע ליהודים, הצליח אלטשולר להמשיך בגאולת הקרקעות. לשם כך הוא זייף תאריכים מוקדמים מן התקופה שקדמה לגזירות הספר הלבן. בסך הכל הצליחו אלטשולר ועמיתו חירם דנין לגאול כרבע מיליון דונם. השטחים שנרכשו והועברו לבעלות יהודית שימשו בסיס להתיישבות היהודית בנגב. במשך שנים היה אלטשולר התושב היהודי היחיד בבאר שבע הערבית, אך בתקופת המאורעות עקר מבאר שבע ועבר להתגורר בבית אשל. הוא נהג להסתובב במרחבי הנגב ברכב משוריין של "ההגנה" כדי שיוכל להמשיך בפעילותו.

בשנת 1939 התמנה אלטשולר לקצין ביטחון בדרום ים המלח מטעם חברת האשלג. בשנת 1942 חזר לפעילות של גאולת האדמות בנגב, עד להחלטת האו"ם על הקמת מדינת ישראל, בכ"ט בנובמבר 1947. על השטחים שנגאלו על ידו הוקמו, בשנת 1943, שלושת המצפים הראשונים בנגב: גבולות, בית אשל ורביבים. על שטחים אחרים בנגב שנגאלו על ידו הוקמו כעבור שלוש שנים, ב-6 באוקטובר 1946, יישובי 11 הנקודות. הנשיא חיים ויצמן והרב אברהם יצחק הכהן קוק כינוהו "גואל אדמות הנגב".

בהכירו את שפתם ומנהגיהם, התרועע אלטשולר עם בני השבטים הבדואים בנגב ועם נכבדי הערבים בבאר שבע ועזה, והדבר סייע לו לשאוב מהם מידע לצורך פעילותו. כאשר שמע כי שטח אדמה גדול בדרך לבית גוברין, שהיה שייך לעשיר ערבי, עומד להימכר לבנק הערבי, מיהר להגיע אל בעל האדמות ועל דעת עצמו נקב בסכום גבוה יותר מזה שהציע הבנק הערבי. רק לאחר מכן השיג את הסכמת יוסף ויץ (שהיה גיסו) לעסקה וסכומי הכסף גויסו לצורך ביצועה. על אדמות אלו הוקם הקיבוץ גלאון.

לאחר קום המדינה המשיך אלטשולר להתגורר בנגב ועבד בשרות האפוטרופוס לנכסי נפקדים. בשנת 1952 שב לרחובות והתמנה לממונה על השמירה במושבה.

משפחתו
------

אלטשולר היה נשוי לפנינה בת אליעזר וולטוך. בנותיהם: אביבה קופרמינץ, אמו של האמן יורם קופרמינץ, ודליה פלד.

אחיו הוא נקדימון אלטשולר, אביו של גדעון אלטשולר. גיסיו, נושאי אחיותיו, הם: יוסף ויץ וגרו גרא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמינדב אלטשולר** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "עמינדב אלטשולר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יז (1968), עמ' 5246
* דוד תדהר (עורך), "עמינדב אלטשולר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3597
* חרות אלטשולר, **משפחות אלטשולר-ויץ**, בתוך: סיפורי משפחות, עורך זאב ענר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990, עמ' 26–32.
* נפטר ע. אלטשולר, מעריב, 8 באפריל 1968
**אל-מלכ אל-מוזפר רוכן א-דין בייברס אל-ג'אשנכיר אל-מנסורי** (בערבית: **الملك المظفر ركن الدين بيبرس الجاشنكير المنصورى**), הידוע גם כ**בייברס השני** (מת ב-1310), היה סולטאן ממלוכי, השנים-עשר מבין הסולטאנים הבחרים, אשר שלט במצרים בשנים 1308–1309.

ביברס אל-ג'אשנכיר היה בכיר ממוצא ממלוכי-צ'רקסי בחצרו של הסולטאן קלאוון, ושל שני בניו ח'ליל בן קלאוון ומוחמד בן קלאוון. בין השאר מונה לאמיר, לג'אשנכיר (נושא גביע) ולמשנהו של מוחמד יורשו ובנו של קלאון, בתקופת שלטונו השנייה (1299–1308). ב-1303 פיקד על הצבא הממלוכי והביס את קוטלושאה המונגולי בקרב מרג' א-סאפר ליד דמשק.

הממלוכים הבורג'ים התחזקו בתקופת שלטונו השנייה של מוחמד בן קלאון, והחלו לגבות דמי חסות, שכונו "חימאיה" (حماية, "מס שמירה"). יריביהם של הממלוכים הבורג'ים היו ממלוכים מבית א-צאלח ואל-מנצור, שמנהיגם כונה סלאר, וממלוכים שכונו "אשרפיה" בהנהגתו של ביברס אל-ג'אשנכיר. בסופו של דבר נמלט הסולטן, מוחמד בן קלאון, מקהיר לכרכ שבעבר הירדן ב-1308, בשל חוסר היציבות הפוליטי במדינה.

על ביברס אל-ג'אשנכיר נכפה להחליפו, והוא שלט במדינה כ-11 חודשים. בתקופת שלטונו נמשך חוסר היציבות, וגם הוא נמלט לבסוף עם נאמניו מקהיר בשנת 1309. את מקומו שב ותפס מוחמד בן קלאון, אשר החל את תקופת שלטונו השלישית והאחרונה. ביברס אל-ג'אשנכיר נתפס והוצא להורג ב-1310.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביברס אל-ג'אשנכיר** בוויקישיתוף

| סולטאנים ממלוכים במצרים |
| --- |
| סולטאנים בחרים | שג'ר א-דר • איבכ • אל-מנצור עלי • קטז • ביברס • ברקה חאן • סולמיש • קלאון • ח'ליל בן קלאון • מוחמד בן קלאון • קיטבוגה • לג'ין • ביברס אל-ג'אשנכיר |
| סולטאנים בורג'ים | ברקוק • ברסבאי • ג'קמק • קאיתבאי • קאנסוה אל-ע'ורי • טומאן ביי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: baybars-ii

 |
**שי קפון** (נולד ב-7 במאי 1967) הוא שחקן, סופר, תסריטאי ובמאי ישראלי. 

קפון נודע בזכות השתתפותו בסדרה "עניין של זמן" ובגילום דמותו של יחזקאל ויצמן בסדרה שנהייתה למזוהה עמו.

קריירה
------

קפון החל את דרכו המקצועית בטלוויזיה החינוכית כששיחק לראשונה בתפקיד עצמו בסדרה "שניים אוחזין".

בין השנים 1992 -1996 הוא שיחק בתפקיד יחזקאל ויצמן בסדרה "עניין של זמן", ולאחר מכן בין השנים 1998- 1999 בסדרת ההמשך "20 פלוס".

בשנת 1993 שיחק בהצגה "משחקים בחצר האחורית" ב"תיאטרון חיפה".

בין השנים 1996–2000 היה אחראי לפיתוח תוכניות וכתיבה בערוץ הילדים.

ב־1998 קפון שיחק בסרט "ארץ קטנה איש גדול", וכתב ופיתח את התוכנית "כל השבוע רגוע" בערוץ 8.

בשנת 1999 כתב תסריטים לתוכנית "סיפורי מישמיש" ששודרה בערוץ 2.

בשנת 2000 הצטרף קפון לצוות ערוץ הופ!. תחילה ביים את הצגת הילדים "דפנה ודודידו", המבוססת על תוכנית בערוץ. לאחר כשנה היה אחראי לבניית קונספט חדש לתוכנית "דפנה ודודידו", בהשתתפות דפנה דקל. בנוסף, כתב וייעץ לבניית קונספט לתוכניות בערוץ.

בשנת 2002 ביים מחזמר לחנוכה המבוסס על אגדת שלגייה ושבעת הגמדים ונקרא "שלגייה".

ב־2003 ביים וכתב את סרט הטלוויזיה "רינה ואריק לנצח", אשר שודר במסגרת רצועת "ראשון בדרמה" בערוץ HOT3 בכיכובו של דרור קרן.

בשנים 2005–2007 היה במאי הטלנובלות "טלנובלה בע"מ", "האלופה" ו"בובות" ששודרו ב-HOT, וסדרת הדרמה "מתי נתנשק", ששודרה בערוץ 10.

קפון ביים את סדרת הטלוויזיה "חצויה".

קפון הוציא לאור שני ספרי ילדים - "נוני שומר על השקט" (2001) ו"פתאום באמצע הלילה" (2003).

בשנת 2009 הצטרף קפון לצוות היוצרים של הסדרה הקומית "עבודה ערבית" בערוץ 2 וביים אותה החל מעונתה השנייה ועד סיום הסדרה.

ב-2011 החל לביים את הסדרה "החולמים".

בשנת 2012 שב קפון לגלם את דמותו של ויצמן בסדרת הטלוויזיה המחודשת "עניין של זמן", אשר שודרה בזכיינית ערוץ 2 "רשת".

בשנת 2015 ביים את הסדרה "התסריטאי", אשר יצר סייד קשוע ומבוססת על חייו של קשוע. קפון משתתף בסדרה גם כשחקן בתפקיד עצמו. באותה שנה שודרה בערוץ 10 הסדרה הקומית "אשתו של גיורא", אותה ביים קפון ויצרה ליאת אקטע.

בספטמבר 2016 עלתה בערוץ HOT3 הסדרה "מטומטמת", אותה ביים קפון ויצר יחד עם בת חן סבג (שגם מככבת).

בפברואר 2023 עלתה בקשת 12 הסדרה "גוף שלישי" אותה יצר וביים.

חיים אישיים
-----------

קפון נשוי לעינת ואב לשלושה ילדים.

מתגורר ברמת רזיאל.

קישורים חיצוניים
----------------

* שי קפון, ברשת החברתית פייסבוק
* שי קפון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שי קפון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שי קפון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* שי קפון, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* הדס בשן, נגמר לי מטלנובלות, באתר ynet, 23 בפברואר 2011
* חגית גינזבורג‏, במאי "עבודה ערבית": "השנאה לערבים תהומית", באתר וואלה!‏, 5 בפברואר 2012
* אתר למנויים בלבד איתי שטרן, "הגיע הזמן לפרק את הסטריאוטיפים. לא מזרחי ולא אשכנזי, לא גבר ולא אשה", באתר הארץ, 16 באוקטובר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  נבו זיו, "הדלקתי את המנועים. אפשר לקרוא לזה בצורה רומנטית משאלת מוות", באתר ynet, 18 באוקטובר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303795805171
* ISNI: 0000 0000 4466 8353
* LCCN: no2002071985
* SUDOC: 181402432
* VIAF: 68602471
* WorldCat: lccn-no2002071985

 |
**בתי הכנסת בלוב** היוו מוסד מרכזי בחיי הקהילה היהודית בלוב. בטריפוליטנית כונה בית הכנסת בשם צְלָא.

קיומם של בתי כנסת בלוב ידוע כבר מהמאה ה-4 ומספרם גדל עם הגידול במספרם של היהודים בארץ זו. בשנת 1923 ציין אברהם אלמליח את דבר קיומם של 35 בתי כנסת בעיר טריפולי, ועל כך יש להוסיף את בתי הכנסת בכפרים, אחד או שניים בכל קהילה. 

רוב בתי הכנסת בלוב (בעיקר בטריפולי אך גם בעיירות ובכפרים) היו בנויים תחת כיפת השמים, וברובם היו בין 70 ל-100 מקומות ישיבה, למעט מספר מצומצם של בתי כנסת גדולים יותר, מרביתם כאלה שנבנו בתקופת השלטון האיטלקי ולאחריה.

מבנה בתי הכנסת
--------------

בכל בית כנסת ההיכל היה עשוי עץ ומעליו כתר, על פי רוב שני לוחות הברית, קרני שמש (ע"פ הפסוק: "כי באורך נראה אור") או זוג כנפים פרושות (ע"פ הפסוק: "ובצל כנפיך תסתירני"). ספסלי הישיבה היו קבועים וצמודים לקירות וכן מסביב לבימה.

מנהגים בבתי הכנסת
-----------------

לכל בית כנסת היה חזן קבוע לכל אחת מן התפילות בימי שבת חג ומועד וכן חזן לימי החול. במשך ימי השבוע היו מתקימים ברוב בתי הכנסת כמה מניינים ולכל מנין היה חזן קבוע.

בימי שבת וחג היה עורך הגבאי מכירה פומבית של המצוות השונות (דְלָאלָה) ובהן פתיחת ההיכל (אותה קנו לרוב אנשים שנשותיהם עמדו לפני לידה), הגבהה, ועליות לתורה, משלישי ואילך, למעט הרביעי. העלייה הרביעית כונתה "מדליק" הואיל וכל ההכנסות מעליה זו היו קודש לרכישת שמן לנר התמיד. עלייה זו נמכרה בתחילת השנה ולכל השנה.

לקריאה נוספת
------------

* חיים כלפון, **לנו ולבנינו - מעגל חיי הקהילה הלובית מראשית השנה ועד אחרית השנה**, עמ' 173 - 187.

קישורים חיצוניים
----------------

* בתי הכנסת בלוב באתר מרכז אור שלם.
"**מסגד סורי הרוס, הרי הגולן**" (2007). באדיבות גלריה ג'ולי מ.
גשר, אתר אימונים בריטי, ירדני וישראלי" (2008). באדיבות גלריה ג'ולי מ.
**שי קרמר** (נולד ב-1974, ישראל) הוא צלם ישראלי המתגורר בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

בין השנים 2003–2005 למד צילום בבית הספר "קמרה אובסקורה" והמשיך ללימודי תואר שני בבית הספר לאמנות ויזואלית (School of Visual Arts, New York) בניו יורק. מאז סיום לימודיו הוא מתגורר בארצות הברית עם אשתו וילדיו.
יצירתו של קרמר עוסקת בנוף הישראלי ובהשפעת הסכסוך הישראלי-ערבי עליו. תצלומיו מתעדים אתרי קרבות, אנדרטאות ואתרי אימונים צבאיים בישראל. ספר מתצלומיו - "Infected Landscape" המתעד אתרים מסוג זה יצא בשנת 2008. 

תצלומיו של קרמר נמצאים באוספים שונים ביניהם אוסף מוזיאון המטרופוליטן, אוסף מוזיאון ישראל, אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* SHAI KREMER - אתר הבית של שי קרמר (באנגלית).
* שי קרמר, באתר גלריה ג'ולי מ. (באנגלית)
* עוזי צור, עוצם עין אחת: גם יפה, גם פוליטי, באתר הארץ, 21 בינואר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 277373
* NLI: 987007515386705171
* BnF: cb16591170d (data)
* GND: 138323860
* ISNI: 0000 0000 7886 5283
* LCCN: no2008114867
* PIC: 318338
* RERO: 02-A020466321
* SUDOC: 151051186
* ULAN: 500483805
* VIAF: 56429009
* WorldCat: lccn-no2008114867

 |
**בתי הספר של בית ישראל** הייתה רשת חינוך יסודית שפעלה באתיופיה למען קהילת ביתא ישראל בין השנים 1955 ו-1981. הרשת מומנה בתחילת והופעלה על ידי הסוכנות היהודית, לאחר מכאן על ידי האגודה לרווחת הפלאשים ולבסוף הארגונים אורט וג'וינט. 

ראשיתה של הפעילות החינוכית שהביאה ליצירת הרשת החלה ב-1953 כאשר הגיע שליח המחלקה לתרבות וחינוך תורניים בגולה של הסוכנות היהודית, הרב שמואל בארי, לאתיופיה והקים יחד עם יונה בוגלה שהתפטר מתפקידו במשרד החינוך האתיופי את בית הספר למען נדחי ישראל באסמרה שתפקידו היה להכשיר מורים ולשמש כבית ספר ופנימייה לתלמידים. במסגרת פעילות זו נשלחו לישראל שתי קבוצות של תלמידים, האחת ב-1955 והשנייה ב-1956, לתוכנית הכשרת מורים בכפר בתיה.

הרשת החלה לפעול ב-1955 כאשר הכהנים שלמדו בבית הספר למען נדחי ישראל שבאסמרה הקימו בתי ספר של מורה אחד או שניים ביישובי הקהילה. שנה לאחר מכאן החליף יהודה סיוון את הרב בארי וששימש בתפקיד עד ראשית 1958. ב-1957 נסגר בית הספר באסמרה ובשנה העוקבת הועבר אל מחוז בגמדר, שבו חייתה רוב הקהילה, והיה למרכז הרשת. במקביל נפתחו בתי ספר נוספים על ידי נערי ביתא ישראל שהשתלמו בכפר בתיה. בינואר 1958 הוחלף סיוון במשה בר יודא שניהל את הרשת עד אוגוסט ובתקופתו הרשת נקלעה למשבר כאשר הסוכנות היהודית החלה לקצץ בתקציבה והביאה לכך שכל בתי הספר נסגרו פרט למרכזי. לאחר בר יודא היה יונה בוגלה למנהל הרשת.

בראשית שנות ה-60 החלו לתמוך ברשת ארגונים יהודיים בריטים ובעיקר יק"א שגויסו על ידי נורמן בנטוויץ' ובתי הספר נפתחו מחדש. משנת 1967 ועד 1977 הארגון העיקרי שתמך ברשת היה האגודה לרווחת הפלאשים שכלל בתוכו את כל הארגונים שפעלו למען ביתא ישראל. בשנת 1976 מונה גרשון לוי מטעם האגודה למנהל הרשת במקומו של בוגלה ושנה לאחר מכאן הגבירו הג'וינט ואורט את מערבותם באגודה והחלו לפעול באופן ישיר. הארגונים באו במשא ומתן עם ממשלת אתיופיה שהתנתה את פעילותם בהנגשת הרשת לאוכלוסייה הכללית.

סופה של הרשת הגיע ב-1981 שבה גורשו מהמדינה הארגונים שתמכו בה וזאת לאחר שמוריה ועובדיה עודדו ועזרו ליהודים לצאת לסודאן במסגרת מבצע אחים בהוראת ישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחם ולדמן, **מעבר לנהרי כוש - יהודי אתיופיה והעם היהודי**, משרד הביטחון, תשמ"ט, עמ' 241 - 247
2. ↑  ולדמן, **מעבר לנהרי כוש**, עמ' 256 - 258
3. 1 2 3  יונה בוגלה, בתי-הספר של בית ישראל באתיופיה, **פעמים** 22, תשמ"ה, עמ' 89 - 92
4. ↑  ולדמן, **מעבר לנהרי כוש**, עמ' 247 - 489
5. ↑  ולדמן, **מעבר לנהרי כוש**, עמ' 258 - 261
6. ↑  Mitchell G. Bard, **From Tragedy to Triumph: The Politics behind the Rescue of Ethiopian Jewry**, Praeger, 2002, pp. 39-40
7. ↑  David Kessler, **The Falashas: A Short History of the Ethiopian Jews**, Frank Cass & Co Ltd, 1996, p. 164
8. ↑  Bard, *From Tragedy to Triumph*, pp. 78-79
**שי קופרמן** (נולד ב-1956) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב המכהן כראש אגף הטכנולוגיה והתקשוב.

ביוגרפיה
--------

קופרמן נולד בירושלים לרות ונח. למד בבית הספר התיכון אורט במגמת הנדסאי אלקטרוניקה. התגייס לצה"ל ב-1975, והיה לוחם בחיל השריון. השתחרר בשנת 1978 בדרגת סמ"ר.

למשטרת ישראל התגייס ב-1981, ליחידת המחשוב. שימש מנתח מערכות, ראש צוות במדור מיחשוב באגף המבצעים ושימש ראש מדור משאבים/לוגיסטיקה.

בשנים 1997–2004 פעל בתחום כתיבת תוכנית לאפיון הדור החדש של מערכות ניהול משאבי המשטרה. ב-2004 מונה לראש המחלקה לפיתוח תשתיות וב-2007 מונה לראש מחלקת פיתוח יישומי מחשב ולסגן ראש מינהל הטכנולוגיות. ב-2011 מונה לראש מינהל הטכנולוגיות. בספטמבר 2018 הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף התיקשוב של המשטרה, אגף חדש שהוקם על בסיס מינהל הטכנולוגיות.

קופרמן בעל תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני במנהל עסקים. תושב הוד השרון, נשוי לאביבה ואב ל-2 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שי קופרמן** בוויקישיתוף
* ניצב משנה שי קופרמן, ראש מחלקת יישומים וניהול פרויקטים במשטרת ישראל (אוקטובר 07)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה קונפורטס, ‏הלחץ עזר: שי קופרמן ימונה לראש מינהל הטכנולוגיות של המשטרה, באתר "אנשים ומחשבים", 25 בספטמבר 2011
2. ↑  אושרו מינויי ניצבים לסגל הפיקוד הכללי, משטרת ישראל, 29 ביוני 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שי קופרמן"**.
מדרחוב בן-עמי סמוך ליום העצמאות 2009
מבט מתל עכו לכיוון מערב: רחוב בן-עמי וצומת תל עכו. ליד הצומת אזור התעשייה הזעירה
**רחוב בן-עמי** הוא הרחוב הראשי של העיר עכו. אורכו כ-2.8 ק"מ מדרום-מזרח לצפון-מערב. הרחוב נמתח מ"צומת עכו מזרח" עם כביש 4, חוצה את מסילת הרכבת מחיפה לנהריה ואת כביש 8510 (רחוב דוד רמז, בעבר כביש 4) ב"צומת תל עכו", ומוביל עד לחוף הים.

גאוגרפיה
--------

בחלקו המזרחי חוצץ רחוב בן-עמי בין תל עכו מדרום לבין חורשת נפוליאון מצפון, וחולף מצפון לבית הקברות הנוצרי בעיר. בחלקו המערבי שוכנים לאורכו "גן הזיכרון", גן שהוקם בתחילת שנות ה-50 ביוזמת ועל ידי מנחם רענן, מי ששימש שנים כגנן הראשי של עיריית עכו, ובו האנדרטה לזכר כובשי עכו, ומשטרת עכו הניצבת ליד חוף הים. בקטע קצר מהרחוב, בין רחוב יהושפט ממזרח לרחוב גיבורי סיני ממערב, רוצף רחוב בן-עמי בצורת מדרחוב, אך למעשה מתאפשרת בו תנועת רכב ממונע. קיימות תוכניות נוספות להמשך פיתוחו של הרחוב עד לטיילת הים, תוך "יצירת מתחמים מגוונים" לאורכו והצבת ריהוט ייחודי.

הרחוב קרוי על שמו של בן עמי פכטר, מפקד גדוד 21 של חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות, שפעל באזור הגליל המערבי.

בעשור הראשון של המאה ה־21 הוחל בעבודות לצורך חפירת מעבר תת-קרקעי מתחת לפסי הרכבת ברחוב. העבודות הוקפאו לתקופה ארוכה כעבור זמן לא רב עקב מציאת קברים והתנגדות גופים חרדים להמשך העבודות, והושלמו רק ב־2012, לאחר השגת פשרה. בעקבות הפשרה שהושגה גובה המעבר התת-קרקעי הוא 2.2 מטר, דבר ההופך אותו מתאים לתנועת כלי רכב פרטיים בלבד, ומחייב אוטובוסים ומשאיות שיעדם או מוצאם ממזרח לבצע עיקוף של כ־2.5 ק"מ.

ראו גם
------

* מעורבות אתרא קדישא בהקמת מחלף הרכבת בעכו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחוב בן-עמי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר רשות העתיקות
**גרואה** (שם מדעי: **Gruae**) הוא ענף של עופות בתראים, שהוגדר בשנת 1854 ובוטל ב-2014. בתוך קבוצה זו קובצו 3 סדרות שלא נמצאו קרובים להם מסדרות אחרות: ההואצינאים, שבהם מצוי רק ההואצין המוזר מאמריקה הדרומית, החופמאים והעגוראים. שני האחרונים קובצו בקבוצה הפנימית Gruimorphae שהוגדרה לצד קבוצה זו.

בשנת 2014 החליטו שקבוצה זו לא רלוונטית עוד, מאחר ששיוכים גנומים התבססו על קרבה מורפולוגית פרימיטיבית דומה נחשבים כיום לפלסיומורפים, ונראה שהם ירושה מאבות קדומים שלא הורשו לכל צאצאי הקבוצה.

מ-2014 משויכות שלוש סדרות אלה לקבוצות אחרות: החופמאים משויכים לקבוצה אקוורליטורניטס, והיא הסדרה הקרובה ביותר לקבוצת המירנדורניטס, בה הטבלנים והפלמינגואים, ההואצינאים משויכים לקבוצה אינופינאווס, בה מרבית עופות היבשה והיא הסדרה היחידה שאינה מקובצת בטלוראווס (Telluraves). העגוראים אינם קרובים כיום לאף קבוצה, אך נמצאים בין דמויי היונים לקבוצת עופות המים אקוורליטורניטס.

מיון
----

* סדרה הואצינאים (Opisthocomiformes)
* קבוצה Gruimorphae
	+ סדרה חופמאים (Charadriiformes)
	+ סדרה עגוראים (Gruiformes)

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |
זפירוס ופלורה (כלוריס אחרי שעברה מטמורפוזה) מאת אנטוניו בונצה בארמון פטרהוף
**זפירוס** או **זפיר** (ביוונית: **Ζέφυρος**) הוא אל הרוח המערבית במיתולוגיה היוונית, שחי במערה בתראקיה, אזור בצפון-מזרח יוון (של היום). הוא בנם של אאוס, אלת השחר, ואיאולוס, אל הרוחות, ואחיהם של בוריאס (אל הרוח הצפונית), יורוס (אל הרוח המזרחית) ונוטוס (אל הרוח הדרומית). זפירוס הוא מבשר האביב, המביא בכנפיו רוח מפרה, חמימה ונעימה.

מקבילו הרומאי של זפירוס הוא **פאבוניוס**, שהיה אחראי גם על פריחת הצמחים והפרחים.

על פי סיפורים שונים, זפירוס היה נשוי למספר נשים:

* זפירוס היה בעלה של איריס, אלת הקשת בענן ושליחת האלים.
* זפירוס חטף את האלה כלוריס והעניק לה שליטה על עונת האביב. מאוחר יותר התחתן עימה, והיא ילדה את אמפיקס, מופסוס וקארפוס.
* כמו כן, מסופר עליו שיחד עם ההרפיה (מפלצת מיתית בעלת ראש של אישה וגוף של ציפור) פודארג' הוא הוליד את בליוס וקסנתוס, סוסיו של אכילס.

זפירוס, יקינתון ואפולו
----------------------

יקינתון, בנם של המוזה קליאו ושל פיראוס מלך מקדוניה, היה נסיך נאה ומאהבם של האל אפולו וזפירוס. האגדה מספרת שיקינתון העדיף את אפולו. זפירוס נפגע עמוקות ונטר טינה לאפולו, אך הוא לא היה יכול לפגוע בו מפני שאפולו היה אל, יום אחד, כששני הנאהבים התאמנו בזריקת דיסקוס, נשף זפירוס רוח חזקה והטה את הדיסקוס ממסלולו. הדיסקוס פגע ביקינתון ופצע אותו אנושות. בסופו של דבר, מת יקינתון מפצעיו, ואפולו המתאבל יצר מדמו את פרח היקינתון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זפירוס** בוויקישיתוף
* זפירוס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 138435669
* SUDOC: 236064088
* VIAF: 89977414
* WorldCat: viaf-89977414

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה. אם התכוונתם לסרט משנת 2012, ראו רחוב ג'אמפ 21 (סרט).

**רחוב ג'אמפ 21** (באנגלית: **Jump Street‏ 21**) היא סדרת דרמת פשע אמריקאית מצליחה ששודרה בין השנים 1987–1991 ברשת FOX האמריקנית למשך ארבע עונות ולאחר מכן בסינדיקציה לעונה החמישית והאחרונה. היא אחת הסדרות הראשונות של רשת FOX באותה תקופה, וקרש הקפיצה של השחקן ג'וני דפ, שהפכה אותו לאליל נוער. הסדרה זכתה להצלחה ופופולריות רבה ברחבי העולם כולל ישראל בערוץ 3.

לאחר העונה הרביעית רשת FOX החליטה לבטל את התוכנית עקב אחוזי צפייה נמוכים, אבל לבסוף היא המשיכה בשידורי סינדיקציה למשך העונה החמישית. בעונה החמישית כמעט כל השחקנים הראשיים עזבו ונוספו כמה שחקנים מחליפים, אך הדבר לא עזר להעלות את המידרוג, מה שגרם לביטול הסדרה.

עלילה
-----

הסדרה מביאה את סיפורה של יחידת שוטרים סמויים מיוחדת הממוקמת ברחוב ג'אמפ מספר 21, שמטרתה לעצור פשעים חמורים בבתי ספר ובמוסדות. הסדרה דנה בנושאים כאלכוהוליזם, פשעי שנאה, שימוש בסמים, גזענות, הומופוביה, איידס והתעללות בילדים בין היתר.

שחקנים ראשיים
-------------

* ג'וני דפ - טום הנסון, נער מבוגר שהצטרף למשטרה לאחר שאביו נהרג (עונות 1–4)
* הולי רובינסון-פיט - ג'ודי הופס, שוטרת (לאחר מכן בלשית)
* פיטר דה-לואיז - דאג פנהול, שוטר וחברו הטוב של הנסון (עונות 1–4, תפקיד אורח בעונה 5)
* דסטין נגוין - הארי טרומן איוקי, שוטר (עונות 1–4)
* סטיב ויליאמס - קפטן אדם פולר, מפקד היחידה
* ריצ'רד גרייקו - דניס בּוּקֶר, שוטר (עונות 3–4)
* מייקל דה-לואיז - ג'ואי פנהול, שוטר (עונה 5)
* מייקל בנדטי - אנטוני "מאק" מקיי, שוטר (עונה 5)

### הופעות אורח

מבין השחקנים האורחים שהופיעו בסדרה נמנים דום דה-לואיז, ג'ייסון פריסטלי, ג'וש ברולין, דייוויד פיימר, בראד פיט, כריסטינה אפלגייט, וינס ווהן, בלייר אנדרווד, ג'ון ווטרס, שאנן דוהרטי, רוזי פרז, כרים עבדול-ג'באר, תומאס היידן צ'רץ, ברידג'ט פונדה, שרילין פן וקורטווד סמית'.

סדרת ספין אוף
-------------

לאחר הצלחתה של התוכנית הוחלט להוציא סדרת בת בשם "בּוּקֶר" שמתמקדת בדמותו של השוטר דניס בּוּקֶר, שהופיע בעונות השלישית והרביעית של הסדרה "רחוב ג'אמפ 21". הסדרה שודרה ברשת FOX בין השנים 1989–1990, אך לא הצליחה כמו קודמתה וירדה לאחר שתי עונות בלבד.

סרט
---

גרסה קולנועית לסדרה יצאה במרץ 2012, בכיכובם של ג'ונה היל וצ'אנינג טאטום, ועם ג'וני דפ בתפקיד אורח.
ביוני 2014, יצא סרט המשך "רחוב ג'אמפ 22".

קישורים חיצוניים
----------------

* "רחוב ג'אמפ 21", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רחוב ג'אמפ 21", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "רחוב ג'אמפ 21", באתר Metacritic (באנגלית)
* "רחוב ג'אמפ 21", באתר Hulu סדרות (באנגלית)
* "רחוב ג'אמפ 21", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

| סדרות בהפקת סטיבן ג'יי קאנל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **תיקי רוקפורד** • **צוות לעניין** • **האנטר** • **ריפטייד** • **רחוב ג'אמפ 21** • **סוכן סמוי** • **איש משטרה** • **פרופיט** • **מחוץ לחוק** • **הארדקסל ומקורמיק** |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12295137g (data)

 |
רחוב דובאל
**רחוב דובאל** (באנגלית: **Duval Street**) הוא הרחוב הראשי של העיירה קי וסט באיי הקיז במדינת פלורידה שבארצות הברית. הרחוב חוצה את האי מצפון לדרום, כאשר קצהו הצפוני גובל במפרץ מקסיקו וקצהו הדרומי באוקיינוס האטלנטי בואכה קובה.

הרחוב מהווה אתר תיירות פופולרי, לאורכו מצויים חנויות, מסעדות ובתי מרזח (פאבים) רבים, בהם הפאב סלופי ג'ו. הרחוב קרוי על שמו של ויליאם פופ דובאל, המושל הראשון של טריטוריית פלורידה.

בחלקו הצפוני של הרחוב, בסמוך לכיכר מלורי מצויות חנויות בגדים (חולצות T ובגדי ים) ומזכרות רבות המיועדות לתיירים הרבים הפוקדים את האי (בעיקר אלו המגיעים לכיכר מלורי באוניות הנוסעים העוגנות בסמוך לה). בחלקו המרכזי של הרחוב מצויות חנויות יקרות יותר המיועדות בעיקר לתושבי האי. חלקו הדרומי של הרחוב מכיל חנויות המיועדות לתושבי האי (חנויות קמעונאיות שאינן מיועדות לתיירים המוכרות מוצרי צריכה שונים).

מערבית לרחוב נמצאים מתחם טרומן ובסיסי צי ארצות הברית, וכן מגדלור קי וסט ובית ארנסט המינגוויי. בסמוך לקצהו הדרומי של הרחוב נמצא אתר "הנקודה הדרומית ביותר בארצות הברית".

הרחוב מהווה מרכז לקהילה ההומוסקסואלית של קי וסט, וממוקמים בו פאבים רבים, מועדונים וכן בית קולנוע המשמשים את הקהילה.

רחוב דובאל בשנת 1915

"זחילת דובל" - "Duval Crawl"
----------------------------

רחוב דובל ידוע בחיי הלילה שלו ובמספר הפאבים הרב שבו. תושבי האי מכנים במונח "זחילת דובל" (באנגלית: Duval Crawl) על מנת לתאר באופן ציורי, תוך השאלת שם הרחוב, את התנהגותם הם ואת התנהגות התיירים העוברים מפאב לפאב לאורך הרחוב.

אתרים בעלי חשיבות לאורך הרחוב
-----------------------------

* סלופי ג'וז
* כיכר מאלורי

לקריאה נוספת
------------

* Scott Gutelius, Marshall Stone, and Marcus Varner,  **True Secrets of Key West Revealed!**
* J. Wills Burke, **The Streets Of Key West: A History Through Street Names**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחוב דובאל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיי הלילה בקיז

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2018002235

 |
**תאוריית מרחב העבודה הגלובלית** (**GWT**) היא ארכיטקטורה קוגניטיבית פשוטה שפותחה על ידי ברנרד בארס Bernard Baars, כדי לתת מענה איכותני עבור מערך גדול תהליכים קוגניטיביים מודעים ולא מודעים.

תאוריית מרחב העבודה הגלובלית היא מושג דומה למושג זיכרון העבודה, המתייחס לאירוע פעיל באופן רגעי, אשר נחווה באופן סובייקטיבי בזיכרון העבודה - כמו למשל, דמיון חזותי או דיבור פנימי.
על פי תאוריית מרחב העבודה הגלובלי, תכנים מנטליים מתחרים על גישה למרחב העבודה, כאשר הזוכים מיוחסים לחשיבה המודעת.

מרחב העבודה הגלובלי מכיל ייצוגים שמשודרים אליו ממערכות שונות לגמרי, כמו למשל: ייצוגים תפיסתיים, מוטוריים, רגשיים ומנומוניים.
היציבות של התכנים המודעים נשמרת, משום שלמרחב העבודה הגלובלי יש את היכולת להגביר ולהדגיש את זרמי הקלט של התכנים שנמצאים בו ברגע נתון.
על פי תאוריית מרחב העבודה הגלובלי המודעות מאפשרת להנגיש מידע באופן גלובלי עבור טווח רחב של תהליכים קוגניטיביים כמו חשיבה לוגית, שליפה מהזיכרון, יכולת תכנון, גיבוש כוונות ודיווח מילולי.

על פי רוב מרחב העבודה הגלובלי מקושר לחוויות תפיסתיות מודעות, כלומר חוט מחשבה המונחה על ידי גירויים חיצוניים (externally guided train of thought). עם זאת היבטים מסוימים של הארכיטקטורה של מרחב העבודה הגלובלי יכולים להיות ישימים גם עבור מחשבה מודעת המונחת על ידי גורמים פנימיים (internally mediated conscious thought).
בהקשר זה רשת ברירת המחדל מתפקדת כמנגנון נוסף של מרחב העבודה הגלובלי, שמופעל כאשר החשיבה המודעת עוקבת אחרי חוטי מחשבה המונחים על ידי גורמים פנימיים.

מטפורת התיאטרון
---------------

ניתן להמחיש את תאוריית מרחב העבודה הגלובלי באמצעות מטפורת התיאטרון - השחקנים שעומדים על הבמה תחת אור הזרקורים מייצגים את החשיבה המודעת, בעוד שהקהל והצוות שלא נמצא על הבמה מייצגים את התהליכים הקוגניטיביים הלא מודעים
ניתן להסביר את תאוריית מרחב העבודה הגלובלי במונחים של **מטפורה התיאטרון**. על פי מטפורה זו, ב"תיאטרון של התודעה" "זרקור" של תשומת לב סלקטיבית מקרין נקודת אור על הבמה. הנקודה הבהירה חושפת את התוכן המודע של תהליכי החשיבה, כלומר, את המתרחש על הבמה באזור שאותו היא מאירה. השחקנים נעים לעבר האזור המואר של הבמה ויוצאים ממנו לאחר שסיימו לבצע את תפקידם. באותו הזמן, הקהל שאינו מואר - נמצא בחושך (כלומר, בלא מודע) ומשם הוא צופה בהצגה. מאחורי הקלעים, שגם הם נמצאים בחושך, פועלים הבמאי (תפקודים ניהוליים), עוזרי הבמה, תסריטאים, מעצבים וכדומה. הם מעצבים את הפעילות הגלויה בנקודה המוארת על ידי הזרקור, אבל הם עצמם בלתי נראים, כלומר - לא מודעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאוריית מרחב העבודה הגלובלי** בוויקישיתוף
* עדכונים על תאוריית מרחב העבודה הגלובלי ומאמרים להורדה
* תקציר מאת בארס וקתרין מקגוברן
* רובינסון R (2009) חקר "מרחב העבודה הגלובלי" של התודעה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Smallwood, J. Brown, K. Baird, B. & Schooler, J. W. (2012). Cooperation between the default mode network and the frontal–parietal network in the production of an internal train of thought. Brain research, 1428, 60-70.
2. 1 2  Shea, N. & Frith, C. D. (2019). The global workspace needs metacognition. Trends in cognitive sciences.
**זיזף ויירה** (שם מדעי: *Xeronycteris vieirai*) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שאנדמי למזרח ברזיל ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא התגלה בשנת 2005 ותואר מדעית על ידי צמד חוקרים ברזילאים על בסיס דגימה שנמצאה במוזיאון לזואולוגיה בסאו פאולו. החלק הראשון של שמו המדעי משמעותו "עטלף יבש" בהתייחסות לבית הגידול היוצא דופן שלו; החלק השני הוא על שמו של הביולוג הברזילאי קרלוס ויירה. זיזף ויירה דומה מאוד מבחינה חיצונית לזיזף החוטמני.

תיאור
-----

לזיזף ויירה גוף קטן, ראש צר וחרוטי עם חרטום מוארך במיוחד. אוזניו קצרות ומשולשות עם צפירים קטנים. העיטור האפי שלו בצורת ראש חץ שנטוי קדימה, ללא דיסקית סביב הנחיריים. השפה התחתונה ארוכה מן העליונה ועליה שתי כריות בשרניות ישרות. הלשון ארוכה במיוחד ומכוסה בגבשושיות. הזנב קצר ומכוסה בכנף הזנב הגדול. אורך זרועותיו של זיזף ויירה 35–38 מ״מ, אורך זנבו 6–8 מ״מ ואורך אוזניו 10–12 מ"מ; מידות הגוף האחרות אינן ידועות.

הפרווה של זיזף ויירה צפופה וגסה. צבעה הכללי בז', חום קרם, חום אפרורי או חום בהיר, והיא שזורה בשיער אפור וצהוב. הגחון בהיר משאר הגוף והפנים והגב עשויים להיות כהים יותר. הכנפיים שחורות, העיטור האפי וקצות האוזניים שחרחרים, והשפתיים, פנים האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע בורדו.

תפוצה וביולוגיה
---------------

זיזף ויירה אנדמי למזרח ברזיל, וטווח התפוצה המשוער שלו נופל בתחומי המדינות הברזילאיות: באהיה, סרז'יפה, פרנמבוקו, פאראיבה וכנראה גם בקצה הצפוני של מינאס ז'ראיס. בית הגידול של המין מורכב מסוואנת-שיחים קוצנית צחיחה למחצה ומיוערת בדלילות באזור הקטינגה (חלק מהסרטאו), לצד יערות יבשים על מחשופי אבן גיר. הפלורה בבית הגידול שלו נשלטת בעיקר על ידי צמחים ממשפחות הברומליים וצבריים.

בהתחשב באנטומיה שלו, זיזף ויירה ניזון בעיקר מצוף, אבקנים ואולי גם מחרקים; הקקטוסים תופסים חלק נכבד מהתזונה שלו. הוא פעיל בלילה, ומבלה את שעות היום במערות בקבוצות של כ-20 פרטים לצד מיני עטלפים אחרים (זיזף פירות, זיזף טונאטיאו, זיזף ארך-לשון, אשמן כלבי ועטלף חסר-אגודל). זיזף ויירה מתרבה לאורך השנה, עם שיאים בעונה היבשה בין יוני לדצמבר. הזיזפית ממליטה צאצא אחד בכל פעם. מעבר, לכך אין מידע נוסף אודות האקולוגיה של המין.

מצב
---

זיזף ויירה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין חסר נתונים (DD), בשל היותו מין חדש יחסית שטרם נחקר היטב, והעדפות בית הגידול שלו כמו גם טווח תפוצתו המדויק אינם ידועים עדיין. המין סובל מאובדן בית גידול נרחב לטובת החקלאות המקומית, כריית מינרלים והקמת טורבינות רוח וסביר להניח שאוכלוסייתו נמצאת בירידה. נדרשים מחקרים ביולוגיים נוספים בכדי להעריך את מצבו ולייצר תוכניות שימור עבורו.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיזף ויירה באתר הרשימה האדומה של IUCN
אוליב פרמסטד, 1909
**אוליב פרמסטד** (באנגלית: **Olive Fremstad**,‏
14 במרץ 1871 - 21 באפריל 1951) היה שם הבימה של אנה אוליביה רונדקוויסט, זמרת סופרן ומצו סופרן אופראית מפורסמת ממוצא שוודי-אמריקאי. ראשית חינוכה והשכלתה המוזיקלית הייתה בכריסטיאניה. כשמלאו לה 12 היגרו הוריה לארצות הברית והשתקעו במיניאפוליס. עוד לפני שעזבה את כריסטיאניה התקדמה בנגינתה בפסנתר במידה כזאת, שהופיעה שם כילדת פלא.

קריירה
------

אוליב פרמסטד נולדה בסטוקהולם. היא החלה ללמוד פיתוח קול ושירה בניו יורק, בשנת 1890, אחרי ששרה במקהלות כנסייה. לאחר תקופת השתלמות אצל לילי להמן בברלין, הופיעה לראשונה באופרה, בתפקיד המצו-סופרן של **אזוצ'נה** איל טרובאטורה של ורדי, באופרה של קלן בשנת 1895. היא נשארה בקלן למשך שלוש שנים לפחות ומשם עברה לווינה, מינכן, ביירוית ולונדון.

פרמסטד הופיעה במטרופוליטן אופרה בניו יורק משנת 1903 עד 1914 והתמחתה בתפקידי וגנר. בתקופה זו כבר שרה כסופרן דרמטי. פרמסטד הופיעה לפני הקהל 351 פעמים כחברה בצוות הכוכבים של המטרופוליטן, בתכיפות הגדולה ביותר בתפקידי **ונוס** בטנהויזר, **קונדרי** בפרסיפאל, **זיגלינדה**, **איזולדה** בטריסטן ואיזולדה ו**אלזה** בלוהנגרין. הקהל האמריקאי לא התפעל ביותר מכרמן שלה, אבל היא שרה תפקיד זה מול אנריקו קארוזו בסן פרנסיסקו, בלילה שקדם לרעש האדמה ולשריפה הידועה לשימצה, שכמעט החריבה את העיר עד כלות ב-1906.

אחרי שפרשה משירה מקצועית בשנת 1920, ניסתה אוליב את כוחה לזמן קצר בהוראה, אבל סבלנותה כלפי כל מה שנופל משלמות הייתה זעומה. אחד מן ה"שיעורים" שלה תבע מן התלמידים לעיין בתשומת לב בראש אדם כרות, משומר בצנצנת. היא הייתה נבוכה כשתלמידיה המעטים נסו בבהלה ולא גילו עניין בלימוד מיתרי הקול האנושיים בתצוגה כזאת. היא השתמשה בראש הזה כדי לקבוע את מידת התאמתם של תלמידים לעתיד לקריירה אופראית. פרמסטד עצמה לא ראתה שום דבר מיוחד בכך; כשהתכוננה לתפקיד סאלומה בהצגת הבכורה במטרופוליטן, הלכה לחדר המתים בניו יורק כדי לברר, עד כמה היא צריכה לכרוע תחתיה תחת נטל ראשו של יוחנן המטביל.

פרמסטד לא הרבתה בהקלטות. היא ערכה כארבעים הקלטות בין 1911 ל-1915, שרק 15 מהן הוצאו לאור. מבקר המוזיקה ג'. ב. סטין מכנה את פרמסטד "מן הגדולות בזמרות וגנר"

אוליב פרמסטד נישאה פעמיים. שני נישואיה הסתיימו בגירושין. היא מתה באירבינגטון, ניו יורק.

ביבליוגרפיה
-----------

The Rainbow Bridge (ביוגרפיה של אוליב פרמסטד) מאת מרי ווטקינס קאשינג, ניו יורק, G.P. Putnam's Sons (Library of Congress Catalog card number 54:104941954

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוליב פרמסטד** בוויקישיתוף
* אוליב פרמסטד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* אוליב פרמסטד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אוליב פרמסטד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אוליב פרמסטד, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Grand Tradition: Seventy Years of Singing on Record" [New York: Charles Scribner's Sons, 1974], page 46)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007403973605171
* BnF: cb140410223 (data)
* GND: 11675091X
* ISNI: 0000 0000 8002 2103
* LCCN: n87914278
* MusicBrainz: a19fd04d-95be-474c-81d8-f9592cdf5f13
* SNAC: w6w09hn1
* VIAF: 71594078
* WorldCat: lccn-n87914278

 |
**הכל בראש** הוא פרויקט חברתי ללא מטרת רווח שייסדו גוגל ישראל ובית איזי שפירא, המאפשר לאנשים עם מוגבלות מוטורית בידיים לתפעל סמארטפון וטאבלט באמצעות תנועות ראש, ללא מגע יד.

הקמת הפרויקט
------------

הכל בראש הושק בראשית שנת 2016, עת הכריזו גוגל ובית איזי שפירא על מבצע חלוקה בחינם של טכנולוגיה חדשנית שפיתחה חברת הסטארטאפ הישראלית Sesame Enable, המאפשרת לתפעל סמארטפון וטאבלט באמצעות תנועות ראש. במחצית הראשונה של שנת 2016 הצטרפו להכל בראש 500 משתתפים, ביניהם חולי אי.אל.אס, דושן, טרשת נפוצה, שיתוק מוחין וכן נפגעי עמוד שדרה. 

הקמת הפרויקט התאפשרה לאחר ששיתוף הפעולה בין גוגל לבית איזי שפירא זכה בסוף שנת 2015 למענק בסך מיליון דולר מהזרוע הפילנתרופית העולמית של גוגל, Google.org. את הפרויקט מנהל רון קורמוס, לשעבר עיתונאי ״ידיעות אחרונות״ ו״הארץ״ ובין מייסדי יוזמת זיכרון בסלון.

פעילות הפרויקט
--------------

פרויקט הכל בראש מבוצע בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה הרלוונטיים, בתי החולים, העמותות והארגונים הפועלים למען אוכלוסיית הנכים בישראל. צוות הפרויקט, המונה 15 אנשי צוות הפרוסים בכל רחבי הארץ, מחלק את הטכנולוגיה של Sesame Enable לכל ישראלי שזקוק לה. החלוקה כוללת סדרת הדרכות ובנוסף מוענקים למשתתפים שירותי תמיכה והנגשה על ידי צוות המטפלים של בית איזי שפירא.

הטכנולוגיה של Sesame Enable מבוססת על אפליקציה הניתנת להפעלה באמצעות אביזר חיצוני המתחבר לסמארטפון ולטאבלט בתקשורת Bluetooth. לאחר הפעלת האפליקציה, מופיע על מסך המכשיר סמן עכבר, אשר נע בהתאם לתנועות הראש של המשתמש. תנועות הראש נקלטות על ידי המצלמה הקדמית של המכשיר, וכך יכול המשתמש לתפעל את הסמארטפון או הטאבלט באופן מלא, על כל מאפייניו – להתקשר, לשלוח הודעות, לכתוב מיילים, לגלוש באינטרנט, להוריד ולהשתמש באפליקציות. את הטכנולוגיה פיתחו מייסדי Sesame Enable, עודד בן דב וגיורא ליבנה, וזכויות השימוש בה נרכשו לפרק זמן קצוב לטובת מימוש הפרויקט.

פרויקט הכל בראש הושק במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו, ובעקבות הצלחתו אף התקיימה בכנסת ישיבה מיוחדת תחת הכותרת ״טכנולוגיה בשירות אנשים עם מוגבלות״.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הכל בראש
* האתר הרשמי של Sesame Enable
* ״במרחק נגיעה״, כתבה על הכל בראש, ״ידיעות אחרונות״
* ״כנסת ברשת״, כתבה על הכל בראש, ערוץ הכנסת
* ריאיון עם משתתף הכל בראש, ערוץ 10
**בחינת מימ"ד** היא מבחן ידע שנועד למיין מועמדים למכינות קדם-אקדמיות של מוסדות להשכלה גבוהה בישראל. המכינות יכולות להשתמש בתוצאות הבחינה כדי להחליט מי יתקבל אליהן ומי לא. המבחן נכתב ונערך מטעם המרכז הארצי לבחינות והערכה, ולכן בעל תוקף רשמי בקבלה לכל מכינה קדם-אקדמית בישראל.

על הבחינה
---------

מבנה בחינת המימ"ד מחולק לשלושה חלקים: אנגלית, עברית ומתמטיקה, ובכל חלק מופיעים שני פרקים שכוללים שאלות רב-ברירתיות (שאלות אמריקאיות) ללא שאלות פתוחות. בכל חלק מספר משתנה ולא קבוע של שאלות. מבנה הבחינה דומה לבחינת פסיכומטרי, אך בחינת המימ"ד נחשבת קלה יותר, הן מבחינת רמת השאלות והן מבחינת היקף הידע שנדרש כדי לענות עליהן.

בחינת המימ"ד מבוצעת באמצעות מחשב, כאשר לרשות הנבחנים עומדות שעתיים וחצי כדי לענות על ששת חלקי הבחינה: לכל חלק מוקצב פרק זמן זהה של 25 דקות.

פרקי הבחינה
-----------

בחינת המימ"ד מורכבת משלושה חלקים הבוחנים ידע בתחומים שונים:

**פרק אנגלית**  –  הפרק כולל שאלות באנגלית מסוג השלמת משפטים ומסוג הבנת הנקרא, כאשר שאלות השלמת המשפטים מסודרות לפי רמת קושי בסדר עולה (מהקל ביותר לקשה ביותר) ואילו שאלות הבנת הנקרא מסודרות כרונולוגית לפי סדר המקטע בטקסט שאליו מתייחסת השאלה. לא נדרשות יכולות של כתיבה באנגלית, אלא קריאה והבנה של טקסט באנגלית.          

**פרק מתמטיקה** – הפרק כולל שאלות מסוג בעיות מתמטיות (בנושאים: משוואות, סדרות, אי-שוויונות, חזקות, אחוזים, גאומטריה וכדומה) ומסוג הסקה מטבלאות ותרשימים. לרוב, כל השאלות בפרק מסודרות לפי רמת קושי בסדר עולה (מהקל ביותר לקשה ביותר). יש לציין כי רמת המתמטיקה הנדרשת לפרק זה אינה עולה על ידע בסיסי הנלמד בתיכון. במהלך פתרון השאלות מותר להשתמש בדף מושגים ונוסחאות, אך השימוש במחשבון אסור.

**פרק עברית** – הפרק כולל שאלות מסוג ידע באוצר מילים מגוון, השלמת משפטים והבנת טקסטים בעברית, כאשר שאלות השלמת המשפטים מסודרות לפי רמת קושי בסדר עולה (מהקל ביותר לקשה ביותר) ואילו שאלות הבנת הנקרא מסודרות כרונולוגית לפי סדר המקטע בטקסט שאליו מתייחסת השאלה. לא נדרשות יכולות של כתיבה בעברית, מה שעומד למבחן הוא העושר הלשוני, ויכולות קריאה וניתוח של טקסטים מורכבים בעברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* שאלות לדוגמה, בחינת מימ"ד פרק אנגלית, מטעם מאל"ו – מרכז ארצי לבחינות ולהערכה
* שאלות לדוגמה, בחינת מימ"ד פרק מתמטיקה, מטעם מאל"ו – מרכז ארצי לבחינות ולהערכה
* שאלות לדוגמה, בחינת מימ"ד פרק עברית, מטעם מאל"ו – מרכז ארצי לבחינות ולהערכה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מבנה בחינת מימ"ד ומרכיביה, באתר מאל"ו – מרכז ארצי לבחינות ולהערכה