**אהה ירד עלי ספרד**, קינה שחיבר רבי אברהם אבן עזרא, בה ביכה על חורבן קהילות יהודי ספרד וצפון אפריקה, במאה ה-12, על ידי שושלת אל-מוואחידון.

הרקע ההיסטורי
-------------

### אל-מוואחידון

 ערך מורחב – **אל-מוואחידון**  

השטח שבשליטת אל-מווחידון בשיא התפשטותו
אל-מֻוַואחִידוּן הייתה שושלת מורית ברברית אסלאמית שנוסדה במאה ה-12 בעיירה הקטנה טינמל שבהרי האטלס (במרוקו של היום) וכבשה את כל צפון אפריקה, מסהרה המערבית במערב עד מצרים במזרח וספרד המוסלמית בצפון. השושלת הוקמה על ידי עבדאללה אבן תומארת שאיחד את שבטי המסמודה הברברים והביס את שליטי המגרב הקודמים המוראביטון, בהמשך הם הרחיבו את שלטונם אל אל-אנדלוס שבחצי האי האיברי.

### הטבח בקהילות היהודיות

שושלת אל מוואחידון, ששלטה במגרב ועל חלקים מספרד משנת 1146 ועד 1269, התאפיינה בקנאות דתית ושאפה להכניס מתחת לכנפי האסלאם את כל בני המיעוטים בספרד ובמגרב, בעיקר את היהודים. דינו של מי שלא התאסלם היה מוות ומי שהתאסלם נידון לאפליה כלכלית וחברתית משום שהכנות של ההתאסלמות הוטלה בספק. רבי אברהם אבן דאוד, מלומד יהודי מספרד שהיה בן התקופה, כתב על מאורעות התקופה והשלכותיהן את הדברים הבאים: 

> 
> ואחר פטירת רבי יוסף הלוי ז"ל היו שני חירום וגזרות ושמדות על ישראל ויצאו בגלות ממקומותם, אשר למות למות ואשר לחרב לחרב ואשר לרעב לרעב ואשר לשבי לשבי. ועוד מוסף על נבואת ירמיה, ואשר לצאת מן הכלל יצא, מפני חרב בן תומרת שיצא לעולם בשנת תתק"ב, שגזר להוציא את ישראל מן הכלל, ואמרו: "לכו ונכחידם מגוי אל גוי ולא יזכר שם ישראל עוד" (תהילים, פ"ג, ה'). וכן לא השאיר להם במדינות מלכותו שם ושאר במדינת צלא בקצה העולם (...) עד אלמהדיה. ומפני כן לא יכלו בניו של רב יוסף להושיב ישיבות...
> 
> 
> 
> — רבי אברהם אבן דאוד, **"ספר הקבלה", בתוך: **סדר החכמים וקורות העתים**, חלק א, עמ' 77**, באתר היברובוקס.
> 

בכתבי הגניזה הקהירית נמצא מכתב של סוחר יהודי בשם רבי שלמה הכהן מסיג'ילמסה שבמרוקו, הכותב לאביו רבי יהודה הכהן מפוסטאט שבמצרים על מאורעות התקופה. הוא מתאר בין השאר טבח של עשרות אלפי יהודים בערים: תלמסאן, פאס ומרקש ועל התאסלמות השאר. הוא מתאר את כיבוש סיג'ילמסה בעזרת המקומיים כאשר לפני כן נמלטו ממנה מאתיים יהודים ל"קסבה" וביניהם היה חכם מפורסם במקום בשם רבי יהודה בן פרחון. כמאה וחמישים מיהודי העיר בחרו למות על קידוש השם, אחרים התאסלמו ובראשם היה רבי יוסף בן עמראן הדיין של העיר. 

ביתו של הרמב"ם בפאס.
בתקופה זו, משנת 1159 ועד ל-1165, שהתה משפחת הרמב"ם בעיר פאס שבמרוקו. רבי מימון הדיין אבי הרמב"ם כתב ליהודי פאס את "אגרת הנחמה", והרמב"ם, כתב להם את "אגרת השמד"; אגרות אלו עוסקות בהתמודדות הדתית עם גזרות אל-מוואחידון. בעדיפות הראשונה הציע הרמב"ם ליהודי העיר לעזוב את המקומות שבשליטתם, וכעדיפות שנייה הוא הורה להתאסלם למראית עין ולא להיהרג (לפי החוק ששלט אז). באגרת לתלמידו רבי יוסף בן יהודה אבן שמעון, לו הוא ייחד את ספרו מורה הנבוכים, הוא כותב: "ובעת אשר במערב כל שמחה ערבה וכל מבקש יי' נחבא ואור ישראל שם כבה..." לפי כמה מסורות רבו של הרמב"ם היה רבי יהודה הכהן אבן סוסאן, החכם הבכיר של פאס, שבניגוד להוראת הרמב"ם הוא בחר למות על קידוש השם.

קינת האבן עזרא
--------------

רבי אברהם אבן עזרא, שנמלט בעצמו לאירופה מאימת אל-מוואחידון, חיבר קינה על חורבן הקהילות היהודיות בערי ספרד וצפון אפריקה, קינה שזכתה לתפוצה רבה בזמנה. את שמה היא קיבלה במילים הפותחות אותה: "אהה ירד על ספרד". היא מכילה אקרוסטיכון של שם המחבר: "אברהם". משקל הקינה לא עקבי ומדויק, אך בולטת בה צורת יתד ושתי תנועות, יתד ושתי תנועות, יתד וחמש תנועות (◡ — — — | ◡ — — — | ◡ — — — — — —). 

את הבית הראשון של הקינה ייחד אבן עזרא להגשת הנושא שלה - חורבן הקהילות בספרד וצפון אפריקה. בבית השני קונן באריכות על קהילת אליוסינה, שהייתה המרכז התורני החשוב ביותר בספרד, בה שכנה ישיבתם של הרי"ף ור"י מיגאש. בבית השלישי ביכה על הקהילות היהודיות בספרד: סביליה, קורדובה, גָ'יַאן (חאאן של היום בספרד), אלמריה; ובבית הרביעי - על קהילות מרוקו ואלג'יריה: סיג'ילמסה, מרקש, פאס, תלמסאן, סאוטה, מקנס ודרעא. בבית החמישי הוא הצדיק את הדין ותיאר את תקוות ישראל לחסדיו של האל.

### איך נחרב המערב

בגניזת קהיר נמצא נוסח מורחב של הקינה, הפותח במילים איך נחרב המערב. נוסח זה כולל הרחבה, כנראה על ידי אבן עזרא עצמו, המספרת על קהילות יהודיות נוספות שנחרבו, בהן נזכרו גם הערים סוס (אנ') ואגמאת שבמרוקו, סיפורו של השמד בדרעא תואר בהרחבה, ולקהילת פאס נוספו מספר שורות, כיאה למרכז התורני הנכבד שהיא הייתה. נוסח זה לא שרד בשלימותו וחסר דבבר חורבנן של הקהילות בספרד.

### תלונת משורר אלמוני על שכחת קהילות תוניסיה ולוב

בגרסה אחרת ומאוחרת של הקינה נוספו כמה שורות על ידי משורר אלמוני, שפתח בתלונה על אבן עזרא, על ששכח כמה קהילות באזור תוניסיה ולוב, שחרבו או נרדפו. בין הקהילות שהוזכרו: טריפולי, תוניס, סוסה, ג'רבה, גאפסה, מיסראתה: "ולמה אברהם קצת מקומות שכחת, עיר לחמה וגם קפצה וג'ירבה לא זכרת, אשר גלו ברוב גלות ועונם דלגת..."

ראו גם
------

* יהדות ספרד
* יהדות מרוקו
* יהדות אלג'יריה
* יהדות פאס
* סיג'ילמסה
* יהדות תוניסיה
* יהדות לוב

לקריאה נוספת
------------

* חיים זאב הירשברג, **תולדות היהודים באפריקה הצפונית** א, עמ' 89 - 91, 348, תשכ"ד
* נחום סלושץ, "פרשת השמדות בדורו של הרמב"ם", בתוך: **אזכרה** ד, עמודים ק - קכג, תרצ"ז

קישורים חיצוניים
----------------

- ויקיטקסט אהה ירד, באתר ויקיטקסט

- ויקיטקסט איך נחרב המערב, באתר ויקיטקסט

* יעקב משה טולידאנו, **הקינה "אהה ירד עלי ספרד" בתוך: **נר המערב** עמוד 35 ואילך**, ירושלים, תרע"א, באתר היברובוקס.
* דוד כהנא, **הקינה "אהה ירד עלי ספרד" בתוך: **רבי אברהם אבן עזרא**, כרך א, עמ' 140 ואילך**, ורשה, תרפ"ב, באתר היברובוקס
* חיים זאב הירשברג, **הגרסה המורחבת של הקינה בתוך: "מקומה של אפריקה הצפונית בתקופת הגאונים", **חורב**, עמ' 109 ואילך**, תשי"ט, באתר היברובוקס.
* מכתבו של רבי שלמה הכהן אודות הפרעות במגרב באתר bidspirit.com (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: ספר ירמיהו, פרק ט"ו, פסוק ב'.
2. ↑  "אגרות הרמב"ם" באתר: sefaria.
3. ↑  ראו בדף יהדות פאס.