recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אמיר פיינטוך** (נולד ב-1968) הוא מנהל ישראלי שהיה מנהל בכיר בחברת אינטל העולמית. הוא ניהל את קבוצת הפיתוח העיקרית של החברה - Platform Engineering Group PEG שבה עובדים, נכון ל-2016, כ-30,000 איש. בנוסף כיהן כסגן נשיא בכיר בחברה.

ביוגרפיה
--------

פיינטוך נולד בחיפה בשנת 1968. בילדותו למד בבית הספר הריאלי בעיר ושירת בחיל הים. לפי דבריו בריאיון ל"גלובס", כבר בילדותו חלם לנהל יום אחד חברות מאוד גדולות, ולכן לאחר הצבא למד כלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת חיפה.

להיי-טק, הגיע דרך עבודה במרכז טיפוח עסקים בגליל, באמצע שנות ה-90. שם נתקל ביזמים, שרובם הגיעו מארצות הברית, כגון אביגדור וילנץ, שהקים אז את "גלילאו".

פיינטוך החל את דרכו בחברת טקסס אינסטרומנטס, ובהמשך עבר לחברת אתרוס. לאחר שהאחרונה נרכשה על ידי קוואלקום בשנת 2011, עבר אליה פיינטוך ובמהרה התקדם לתפקידי הנהלה שונים עד שהגיע לתפקיד סגן הנשיא, והפך לישראלי הבכיר בחברה. במהלך שנותיו בקוולאקום צבר פיינטוך ניסיון רב בתחום הטלפונים הניידים, בתחום מערכות התקשורת וה-WiFi, ובתחום מערכת על שבב.

בשנת 2015 הצטרף לאינטל לתפקיד הנחשב שלישי בחשיבותו בחברה. לפי הערכות, הסיבה לצירופו של פיינטוך לאינטל היה ניסיונו הרב בפיתוח מעבדים למכשירים ניידים והיכרותו את שוק המובייל, ולאור העובדה שאינטל מתכננת להיכנס לתחום זה. 
במאי 2016 היה בין המנהלים הבכירים באינטל שהובילו את המהלך לשינוי החברה מחברת מחשבים לחברה שמייצרת גם התקנים בתחום האינטרנט של הדברים. בתפקידו ניהל פיינטוך באינטל כ-30,000 עובדים. 

באפריל 2019 הצטרף לקרן הון הסיכון פיטנגו בתור שותף עצמאי (Venture partner).

קישורים חיצוניים
----------------

* ענבל אורפז, הישראלי הבכיר החדש באינטל: אמיר פיינטוך מצטרף לחברה כסגן נשיא בכיר, באתר TheMarker‏, 31 באוגוסט 2014
* שלומית לן, ‏הישראלי הכי בכיר באינטל מוביל את החברה לדור המעבדים הבא, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2015
* אלירן רובין, "לא ישנתי בלילה בגלל הצורך לפטר, אבל הזמן לקצץ הוא דווקא כשהחברה רווחית", באתר TheMarker‏, 22 בנובמבר 2016
* עומר כביר, הישראלי הבכיר באינטל: כך התמודדנו עם משבר השבבים העולמי, באתר כלכליסט, 1 באפריל 2018
* אמיר פינטוך - לעשות הכל הפוך ולהצליח, באתר "Chiportal"
* Amir Faintuch, באתר "בלומברג" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יסמין יבלונקו, ‏אמיר פיינטוך מאינטל מצטרף לפיטנגו בתור שותף עצמאי, באתר גלובס, 17 באפריל 2019
**נוּבּ** או **נְיוּבִּי** (מאנגלית: **nub**, **Newbie**, **Newb**, **n00b** או **Noob**) הוא מונח סלנג המתייחס לטירון או למישהו אשר אינו מיומן או חסר כל ניסיון בתחום מסוים (במקרה של משחקי מחשב). אף על פי שנוב יכול לשמש גם ככינוי גנאי, השימוש בו פעמים רבות תיאורי ואינו כולל שיפוטיות ערכית.

כיום הביטוי פופולרי בהקשר של משתמשים חדשים בקהילות וירטואליות מקוונות כגון משחקי וידאו מקוונים, פורומים, בלוגים, קבוצות דיון או רשתות חברתיות. בעברית התפתחו עם הזמן עוד מילות סלנג כגון: "נעב"(עיוות לשוני של המושג המקורי) "בוט", "חדשניק" וכו'. ניתן להשתמש במילה נוב במשפט כגון "ישראל ישראלי הוא נוב".

היסטוריה
--------

מקור הביטוי אינו ודאי. ייתכן שהגיע מהמילה "newie" (חדיש) שמופיעה בכתבים משנות החמישים של המאה ה-19 בארצות הברית ואוסטרליה במשמעות דומה. ייתכן גם שמקורו צירוף "new boy" (ילד חדש) ששימש בבתי הספר בבריטניה ככינוי לתלמידי שנה ראשונה.

"Newbie" שימש חיילים אמריקאים במלחמת וייטנאם ככינוי לחיילים חדשים ביחידה. הביטוי נהיה נפוץ עם עלייתה של רשת האינטרנט.

ראו גם
------

* גיימר

קישורים חיצוניים
----------------

* ניובי, באתר מילון מרים ובסטר
* נוב, באתר Urban Dictionary

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוגמה לשימוש במילה, מתוך אתר anime-IL.
2. ↑  דוגמה שמשתמשת ב"בוט" ככינוי לנוב, מתוך אתר FXP
3. ↑  המילה "חדש" בצירוף הסיומת -ניק; נפוץ לאו דווקא אצל גיימרים ומשמשת לתיאור כל שחקן חדש בלי קשר לכישורי המשחק שלו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4402675-4

 |
**תוכנית מפיצים** (באנגלית: **Reseller Program או Distributor Program**) היא מודל עסקי לפיו חברה מציעה זכויות שיווק על מוצריה לגורמי צד ג' (הקרויים מפיצים) - כלומר, רישיון למכור את המוצרים ללקוחות קצה.

העיקרון המנחה של תוכנית מפיצים הוא שהמפיץ רשאי להשתמש במיתוג משל עצמו (לוגואים, אתר אינטרנט וכולי). לפי התוכנית הספציפית, ניתן לבחור אם הלקוח עצמו נחשף לכך שהוא קונה מוצר ממפיץ של חברה אחרת - או שהוא קונה ישירות מבעל העסק האחראי על המוצר.

סוגי תוכניות מפיצים
-------------------

לרוב, תוכניות מפיצים סובבות סביב תוכן דיגיטלי - משיקולי קלות ההפצה וחוסר הצורך להחזיק מלאי. על כן, מרבית תוכניות המפיצים משווקות תוכנות מחשב, שירותי תוכנה כשירות, ספרים אלקטרוניים וכיוצא בזה. ניתן למצוא תוכניות מפיצים המציעות למפיץ למכור חבילות נופש דרך אתר ייעודי שהמפיץ מקים, שירותי אחסון אתרים וכולי.

תוכניות מפיצים בישראל
---------------------

בישראל, תוכניות המפיצים מתאפיינות בעיקר במוצרי אינטרנט.
הדוגמה המוכרת ביותר היא רישום דומיינים. איגוד האינטרנט הישראלי, הגוף האמון על רישום הדומיינים בארץ, מאפשר מאז שנת 2007 רישום דומיינים על ידי הציבור הרחב אך ורק דרך רשמים מוסמכים. איגוד האינטרנט מסתמך במידה כה רבה על מפיצים, שאינו מוכר עוד דומיינים לקהל הרחב (אלא מצמצם את פעילותו לדומיינים .ac.il, .net.il, .k12.il, .muni.il - השייכים לתחומי האקדמיה, אספקת שירותי אינטרנט, בתי ספר ועיריות - בהתאמה).
בתחומים אחרים ניתן למצוא תוכנית מפיצים מטעם וואלה שופס המציעה למכור כרטיסי קולנוע דרך ממשק אתר המפיץ, תחת מיתוג בעל האתר. 
דוגמה נוספת לתוכנית מפיצים קיימת באתר HotelsCombined, המציעה לכל המבקש למכור חבילות נופש לבנות אתר ייעודי באמצעות מנגנון מיוחד - עם מיתוג עצמאי, ללא תלות באתר המפעיל.
בשתי הדוגמאות האחרונות ניתן לראות כי עקב הרצון למשיכת מפיצים פוטנציאליים, התוכנית ממותגת באמצעות סממנים הלקוחים מתחום תוכניות השותפים, אם כי מאפייני התוכנית אינם עונים על קריטריון זה.

תוכנית מפיצים מול שיווק רב שכבתי
--------------------------------

שיווק רב-שכבתי הוא מודל הדומה בנקודות רבות לתוכנית מפיצים, בכך שהמפיץ למעשה מנהל עסק עצמאי לרוב ומוכר מוצרי חברה חיצונית.
ההבדל העיקרי הוא שמפיץ אינו נדרש לגייס מפיצי-משנה, להבדיל משיווק רב שכבתי - בו המשווק נמדד לרוב לפי כמות המשווקים שגייס תחתיו. בנוסף, במרבית המקרים, מפיץ אינו נדרש לרכוש את המוצר כדי להציעו למכירה.

ראו גם
------

* שיווק שותפים

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשמים מוסמכים, אתר איגוד האינטרנט הישראלי.
2. ↑  רישום שמות מתחם, אתר איגוד האינטרנט הישראלי.
3. ↑  תוכנית מפיצים למכירת כרטיסי קולנוע, אתר וואלה שופס.
4. ↑  תוכנית מפיצים למכירת חבילות נופש, אתר HotelsCombined.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהגדרה של קובץ יצירות ספרותיות בעלות חשיבות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קאנון.
**קאנון ספרותי** הוא קובץ של יצירות ספרותיות אשר יש הסכמה בקרב חוקרים ומבקרי ספרות כי הן מייצגות תחום דעת מסוים. בהקשר זה, לעיתים משמש המונח **קאנון** לציון גוף היצירות הספרותיות של מחבר או סביבת יצירה מסוימת, אשר נחשבות אותנטיות - למשל, הקאנון השייקספירי מייצג את כל היצירות שמיוחסות לוויליאם שייקספיר. המילה "קאנון" ביוונית עתיקה (κανών) ובערבית (قانون) משמעותה "חוק", "אמת מידה" או "דגם".

הגדרת הקאנון הספרותי
--------------------

קאנון ספרותי הוא אוסף של יצירות מפתח בספרות, שלעיתים יכולות לייצג גם אידאולוגיות פילוסופיות, פוליטיות או דתיות שהתרבות שמתוכה הגיעו מחשיבה כאבן יסוד ביצירתה. בעת המודרנית המושג משמש בדרך כלל לבידול מחברים ויצירות המופיעים בסילבוסים וספרי לימוד כ"קריאת חובה", או כאלו המופיעות פעמים רבות בספרי היסטוריה של הספרות, ספרי ביבליוגרפיה וספרי ביקורת ספרות. מבנה הקאנונים נתון לוויכוח תמידי, כיוון שהקריטריונים להכללה או אי-הכללה של יצירה בקאנון מסוים הם סובייקטיביים.

קאנון ספרותי של תרבות מסוימת, לפי מבקר הספרות האמריקאי הרולד בלום, צריך לייצג את מיטב היצירה הספרותית של התרבות בתקופה הנתונה. כך למשל, אין מקום להעדיף יוצרים שהופלו בשעתם, אלא להתייחס ליצירות שעיצבו במידה רבה את תפיסת התרבות את עצמה ואת העולם. קאנון תרבותי הוא למעשה מדגם של מיטב היצירה של התרבות הנתונה (למשל, הקאנון המערבי, הכולל יצירות של שייקספיר וגם של פרנץ קפקא, מציג את מיטב יצירות הספרות של תרבות המערב). דעות אחרות, המונעות בדרך כלל מאידאולוגיות פמיניסטיות או אנטי-גזעניות, טוענות כי יש לתת לאוכלוסיות מופלות - למשל שחורים או נשים - את חלקן היחסי ביצירת התרבות בה חיו, כך שיצירותיהם יכנסו לקאנון, או אף לכלול יותר יצירות שלהם מחלקם היחסי והנהגת מדיניות של אפליה מתקנת.

לקריאה נוספת
------------

* איריס פרוש, **קנון ספרותי ואידאולוגיה לאומית**, הוצאת מוסד ביאליק ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1992. (הספר בקטלוג ULI)
* הרולד בלום, **The Western Canon: The Books and School of the Ages**‏, הוצאת הארקורט ברייס, ניו יורק, 1994. (הספר בקטלוג ULI)
* יעקב שביט (עורך), **קנון וכתבי קודש**, אוניברסיטת תל אביב, 2009. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "קנון", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות
* רשימה של הספרים שנכללים בקאנון המערבי, באתר ספרות פתוחה, 28 בינואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Literary Canon and Translation, פיוטר ווילצ'ק, ספטמבר 2012
מקורם של התאים המיאלואידיים בתא אב מיאלואידי משותף – הענף השמאלי באיור.
**תאים מיאלואידים** הם משפחה של תאי דם המיוצרים במח העצם.

בהקשר של תהליך יצירת תאי הדם, המטופואזה(אנ'), תאים מיאלואידים הם תאי דם לבנים שאינם לימפוציטים וכן תאי דם אדומים וטסיות. תאי הגזע של מח העצם יוצרים חלוקה ראשונית לשני סוגי תאים מוקדמים, שבהמשך ממשיכים להתחלק ויוצרים שתי קבוצות תאים: קבוצת התאים המיאלואידים וקבוצת התאים הלימפוציטים. קבוצת התאים המיאלואידים הבוגרים כוללת: כדוריות דם אדומות, מונוציטים/מאקרופגים, טסיות (מקורן במגהקריוציטים), וגרנולוציטים ( נויטרופילים, אאוזינופילים ובאזופילים).קבוצת התאים הלימפוציטים הבוגרים כוללת תאי B ותאי T.

בהקשר של לוקמיה (Leukemia), ביוונית ליקימיה פירושה דם לבן, משתמשים במונח לוקמיה מיאלואידית לתיאור ממאירות המאופיינת בעיקר בייצור מוגבר של תאים שמקורם מיאלואידי. לפיכך ייתכן ייצור מוגבר של גראנולוציטים (תא המכיל גראנולות ושמקורו מתא מיאלובלסט: אאוזינופיל, נויטרופיל, באזופיל), או ייצור מוגבר של מונובלסטים (היוצרים מונוציטים/מאקרופגים), או יצירה מוגברת של אריתרובלסטים (תאי דם אדומים לא בשלים) או מגהקריובלסטים (תאי מגהקריוציטים לא בשלים). לרוב מדובר בייצור מוגבר של תאי דם לבנים גראנולוציטים.

ראו סיווג לוקמיה מיאלואידית חריפה (Acute myeloid leukemia (AML.

בהקשר של מחלה מיילופרוליפרטיבית מדובר בגדילה לא מבוקרת של כל התאים שמקורם מתאים מיאלואידים.
גדילה ממארת של תאים לימפוציטים היא לוקמיה לימפוציטית(אנ').

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תאים מיאלואידים** |
**סמרש** היא מיני-סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2007 בהפקת הערוץ הראשון ברוסיה.

עלילה
-----

שנת 1945. קבוצה של קציני סמרש יוצאת לחופשה למוסקבה. בדרך הם נעצרים בעיר גרודנו בבלארוס, שם הם פוגשים חבר ותיק שמבקש את עזרתם במאבק נגד כנופיה חסרת רחמים ומנהיגה יוזף ברנאצקי, כשהוא מטיל אימה על העיר. כתוצאה מכך, כולם נמשכים לסדרת אירועים דרמטיים, בהם רגשות אישיים מנוגדים ועבריינים שאינם משחקים לפי הכללים. 

כתוצאה מכך, אשתו של המנהיג, קרולינה, נהרגת בידי ביקוב, והמנהיג עצמו מתאבד.

שחקנים ודמויות
--------------

* אנטון סיומקין – אנדריי בייקוב, לוטננט סמרש
* אנדריי יגורוב – גריגורי לובנץ, קפטן סמרש
* אנטון מקרסקי – פאשה וחליץ', לוטננט סמרש
* סבטלנה אוסטינובה – פאבלינקה
* אנדריי סוקולוב – יוזף ברנאצקי, מנהיג הכנופיה
* יקטרינה רדניקובה – קרולינה, אשתו של יוזף

ביקורת
------

במאי 2013 לאוניד גוזמן כתב בבלוג שלו ביקורת נגד הסדרה על כך שהיא מציגה את ההרואיות של אנשי ארגון הסמרש הרצחני ומציג אותו ואת אנשיו כגוף אכיפת חוק גרידא, הוא טען כי המדים היפים שהסוכנים לובשים בסדרה כלל לא נראו כאלה במציאות וכי הארגון היה מאיים ואחראי לפשעי מלחמה לא פחות מהגסטאפו הנאצי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "סמרש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סמרש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יום האחד-עשר בספטמבר הוא "הסמל הלאומי" של קטלוניה על פי סעיף 8.1 באמנה של האוטונומיה שלה.
יום **האחד עשר בספטמבר** (בקטלאנית: Diada de l'Onze de Setembre, Diada Nacional de Catalunya או פשוט Diada), נקרא גם "יום קטלוניה", "היום הלאומי של קטלוניה" או פשוט "דיאדה" הוא יומה הרשמי של קטלוניה.

יום זה משמר את זכר יום נפילתה של ברצלונה בידי כוחות הבורבונים תחת פיקודו של הדוכס ברוויק במהלך מלחמת הירושה הספרדית ב-11 בספטמבר 1714, לאחר עשרה חודשי מצור. ניצחון זה הוביל לביטול כל המוסדות הקטלאניים לאחר פרסומו של צו "פלטה החדשה" בשנת 1716.

הפרלמנט של קטלוניה הכריז על יום זה כיום חג לאומי של קטלוניה בפעם הראשונה לאחר שיקום המוסדות, בשנת 1980. בתקנון אוטונומיה של קטלוניה, 2006, נאמר: "קטלוניה, מוגדרת כאזרחות, יש לה את כל הסמלים הלאומיים, הדגל, החג וגם את ההמנון".

מעשים
-----

מוסדות ומפלגות פוליטיות מסורתיות מקשטים בפרחים מסורתיים את המונומנטים של רפאל קזנובה ו-Josep Moragues, בברצלונה בפרט ובשטחי קטלוניה בכלל. ארגונים וקבוצות תומכי עצמאות פוקדים את בית הקברות "de las Moreras" בו נקברו רבים מן המגנים על העיר בזמן המצור. בנוסף, במהלך היום מתקיימות הפגנות וקונצרטים לעידוד העצמאות וקבלת אוטונומיה. אזרחים רבים תולים את דגל קטלוניה בבתיהם ושרים ברוב עם את ההמנון. מאז שנת 2004 אמנים לאומיים רבים משתתפים בטקסים למען אותה מטרה.

האנדרטה של רפאל קזנובה בברצלונה.

היסטוריה
--------

בעבר, החגיגות כללו טקס הלוויה ותפילה בכנסיית סנטה מריה דל מאר. ב-1886 נאסרו החגיגות על מנת שלא יהפכו ללאומניות וגדולות יותר. בעבר, ספגו החגיגות ביקורת קשה מהמפלגה הרפובליקנית בקטלוניה בשל אופים הדתי רבים אך למרות זאת ממשיכים לחגוג את החג כסמל להגנה על זכויות האזרח והעצמאות בקטלוניה. 

בשנת 1888 החלו לבנות לראשונה את האנדרטאות למנהיגי ההגנה של העיר בזמן המצור, כגון רפאל קזנובה, ובשנת 1894, בנוסף לחגיגות הדתיות, החלו לציג את זרי הפרחים המסורתיים שמקשטים את האנדרטאות השונות. בראשית המאה ה-20 החלו ההפגנות לתפוס גם צד פוליטי לאומני קיצוני יותר עד כדי עימותים עם המשטרה. נקודת מפנה חשובה של היום הלאומי של קטלוניה הייתה ב-11 בספטמבר בשנת 1977, לאחר נפילתו של הרודן פרנקו. בברצלונה יצאו לרחובות מיליון וחצי איש וחגגו את מפלתו ברוב עם ובשמחה גדולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Día de Cataluña** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Símbolos nacionales de Cataluña - La fiesta
2. 1 2  «Estatuto de Autonomía de Cataluña» (PDF). pp. p. 14.
**תאלסולאון** (שם מדעי: *Thalassoleon*; מילולית: "אריה ים של האוקיינוס") הוא סוג נכחד של טורף ימי גדול ממשפחת האוטריים, אשר התקיים לחופי צפון האוקיינוס השקט של המיוקן ואולי תחילת הפליוקן.

סוג זה תואר ב-1977 בידי החוקרים Repenning and Tedford וידועים 3 מינים מאובנים שלו: *Thalassoleon mexicanus*, שהתגלה בבאחה קליפורניה, *Thalassoleon macnallyae* שהתגלה ביפן ועוד מין אפשרי, *Thalassoleon inouei*, אשר התגלה במרכז קליפורניה ומספר חוקרים משייכים אותו למין *T. mexicanus*.

מעריכים שאריה ים קדום זה היה קרוב לדובי הים ובעיקר למין דוב ים צפוני והיה בעל גולגולת נוקשה באורך 272 מ"מ. ממדי הגוף הגיעו למשקל של 295 עד 318 ק"ג, מה שהופך אותו לאחד מהגדולים שבאוטריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאלסולאון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Charles A. Repenning, Richard H. Tedford (1977). Otarioid seals of the Neogene. Geological Survey Professional Paper, Volume 992. Geological Survey (U.S.). p. 60-69. Retrieved 2022-08-21.
**מרקוס ריינר ראופמן** (בגרמנית: **Markos Rainer Rauffmann**, נולד ב-26 בפברואר 1967 בקלבה שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני-קפריסאי ששיחק בנבחרת קפריסין ובעיקר באומוניה ניקוסיה בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

### גרמניה

ראופמן גדל בפ.צ. אמברג ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1987, בה שיחק ארבע שנים נוספות. לאחר מספר שנים במועדונים מליגות נמוכות, עבר ראופמן בשנת 1995 לאיינטרכט פרנקפורט, שם שיחק עונה אחת והבקיע ארבעה שערים. כעבור שנה עבר לארמיניה בילפלד, בה צבר ארבע הופעות בלבד, ובפגרת החורף הושאל לל.א.ס.ק. לינץ מהבונדסליגה האוסטרית.

### קפריסין

בקיץ 1997 חתם ראופמן באומוניה ניקוסיה, וקצר בקבוצה זו הצלחות רבות. כבר בעונתו הראשונה הבקיע 42 שערים בליגת העל הקפריסאית, ונהנה משיתוף פעולה עם החלוץ קוסטס מלקוס. למרות זאת, החמצת פנדל של ראופמן במחזור ה-25 מול אנורתוזיס פמגוסטה הובילה לאובדן האליפות, תואר בו אומוניה ניקוסיה לא זכתה במשך ארבע העונות שקדמו להגעתו של ראופמן. בעונת 1998/99 הבקיע ראופמן 35 שערי ליגה ו-42 בסך הכל, אך שוב לא הצליח להוביל את הקבוצה לאליפות, בה שוב זכתה אנורתוזיס פמגוסטה, בהפרש של שער אחד. עם זאת, ראופמן זכה עם אומוניה ניקוסיה בגביע הקפריסאי לאחר ניצחון 4-2 בגמר על אפואל ניקוסיה בדרבי.

בעונת 2000/01 ראופמן מונה לקפטן הקבוצה לאחר עזיבתו של מלקוס, והוביל את אומוניה ניקוסיה לאליפות הראשונה בתקופתו, בעונה בה הבקיע 30 שערים. בעונת 2001/02 הבקיע 16 שערים בלבד, ולאחר ארבע עונות רצופות בהן זכה בתואר מלך השערים, איבד את התואר לוויצ'ך קובלצ'יק הפולני. בעונת 2002/03 זכה ראופמן עם הקבוצה באליפות השנייה שלו, כאשר הבקיע 40 שערים.

בשנת 2003 פרש ראופמן מכדורגל בגיל 36 בגין פציעה. סך הכל הבקיע ראופמן במדי אומוניה ניקוסיה 286 שערים ב-378 הופעות בכל המסגרות.

קריירה בינלאומית
----------------

בזכות נישואיו לאישה קפריסאית, ראופמן בחר לממש את האופציה לשחק בנבחרת קפריסין על אף היותו גרמני. ראופמן הופיע חמש פעמים בלבד במדי הנבחרת מאחר שאזרחותו נתקבלה מאוחר יחסית, בשנת 2002. ראופמן הבקיע שלושה שערים במדי הנבחרת, ביניהם שער מול נבחרת ישראל במוקדמות יורו 2004.

לאחר הפרישה
-----------

ראופמן נשאר לגור בקפריסין, והתנסה לתקופה קצרה באימון של אולימפיאקוס ניקוסיה, ללא הצלחה. לאחר מכן חזר ראופמן לאומוניה ניקוסיה, והחל לעבוד כסקאוט.

תארים
-----

עם אומוניה ניקוסיה:

* אליפות ליגת העל הקפריסאית (2): 2000/01, 2002/03
* הגביע הקפריסאי: 1999/00
* הסופר קאפ הקפריסאי: 2001, 2003

תארים אישיים:

* מלך השערים של ליגת העל הקפריסאית (4): 1997/98, 1998/99, 1999/00, 2000/01

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**FBW Dreiachskipper Type 80-N** היא משאית מתוצרת יצרנית המשאיות, הטרוליבוסים ומנועי האוטובוסים השווייצרית **Franz Brozincevic Wetzikon** (אנ') (שם מלא: "(Franz Brozincevic & Cie (FBW)" אשר נבנתה בשנת 1976 בשווייץ.

היצרן "Franz Brozincevic Wetzikon"
----------------------------------

"Franz Brozincevic Wetzikon" צברה מוניטין מעולה עבור הנדסה ברמה העליונה, התמחתה בכלי רכב מותאמים אישית. החברה השתמשה רק ברכיבים של ייצור משלה, מערכת יקרים שאפשרה לחברה לייצר רק כמה מאות יחידות בשנה. 

בשנת 1982, "Franz Brozincevic Wetzikon" מוזגה עם המתחרה השווייצרי שלה, "Saurer" (אנ'), דיימלר-בנץ ("Daimler-Benz" (אנ')) החזיקה בנתח ניכר בחברה החדשה, ((Nutzfahrzeuggesellschaft Arbon & Wetzikon (NAW), הייצור של כמה סוגים של כלי רכב FBW הופסק, הוחלף על ידי הרכבים של מרצדס בנץ: משאיות ומשאיות כבדות. עם זאת, NAW המשיכה לייצר טרוליבוסים עד שנת 2003.

"FBW Dreiachskipper Type 80-N"
------------------------------

* יוצרה יחידה 1 בלבד עבור צבא שווייץ אשר שירתה בין השנים 1976 - 1990

* דגם "FBW Dreiachskipper Type 80-N" לא הגיע לייצור המוני, עקב כך שצבא שווייץ בחר לרכוש 300 משאיות מיצרנית המשאיות השווייצרית "Saurer" (אנ') מדגם "D".
* 3 מושבים בקבינה: נהג + 2 אנשי צוות.
* מנוע דיזל מסוג "FBW E6A".
* הנעה: 4x6.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **FBW Dreiachskipper Type 80-N** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כלי רכב שבנה היצרן Franz Brozincevic Wetzikon / ראו: "FBW Dreiachskipper Type 80-N" howlingpixel.com/i-en/Franz\_Brozincevic\_Wetzikon
2. ↑  דגם "FBW Dreiachskipper Type 80-N" wheelsandtracks.blogspot.com/2015
**נפוליאון ואני** (באיטלקית: **(N (Io e Napoleone**) הוא סרט קולנוע איטלקי - צרפתי - ספרדי שיצא לאקרנים בשנת 2006. הסרט בוים על ידי פאולו וירזי.

תקציר העלילה
------------

עלילת הסרט עוקבת אחר מרטינו פפוצ'י (המגולם על ידי אליו ג'רמנו), מורה המתעב את נפוליאון בונפרטה ורוצה לרצחו כנקמה על כל המתים במלחמות נפוליאון, לאור הגעתו של נפוליאון לגלות באי אלבה. פפוצ'י מתמנה לתפקיד היומנאי של נפוליאון ומנסה מספר פעמים לרצוח את נפוליאון. הנסיבות מכשילות אותו בכל פעם (המשרתת מירלה (המגולמת על ידי פרנצ'סקה אינודי), האוהבת את המורה, מחביאה לו את האקדח; שומר הראש של נפוליאון לוקח ממנו את כלי הנשק) והוא לומד לאהוב ולחבב את נפוליאון, ולבסוף אף מכשיל בעצמו ניסיון התנקשות בנפוליאון. המתנקש הוא מורהו של פפוצ'י ונפוליאון מבטיח שלא יוצא להורג, אולם חוזר בו. פפוצ'י מנסה שוב לרצוח את נפוליאון, אולם זה נמלט מהאי בדרכו לפריז עם אהובתו של פפוצ'י - הברונית (המגולמת על ידי מוניקה בלוצ'י). פפוצ'י המאוכזב נותר באי ונושא לאישה את המשרתת מירלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "נפוליאון ואני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נפוליאון ואני", באתר AllMovie (באנגלית)
* "נפוליאון ואני", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "נפוליאון ואני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**ריינר גאי** (בגרמנית: **Reiner Geye**, נולד ב-22 בנובמבר 1949 בדיסבורג שבגרמניה המערבית, נפטר ב-8 באוגוסט 2002 במיינץ שבגרמניה) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדות החלוץ והקשר בפורטונה דיסלדורף ובקייזרסלאוטרן. גאי ערך ארבע הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, והבקיע שער אחד.

קריירת מועדונים
---------------

ריינר גאי החל לשחק בקבוצה הבוגרת של פורטונה דיסלדורף בשנת 1970, ובעונתו הראשונה בקבוצה, 1970/71, העפיל עמה לבונדסליגה. עד מהרה הפך גאי לאחד החלוצים המובילים בקבוצה, ושיתף פעולה בהתקפה עם גרד צווה וקלאוס בודה. בעונת 1972/73 הבקיע גאי 16 שערי ליגה, ובעונת 1973/74 הבקיע כמות זהה. בעונת 1974/75 הבקיע גאי 15 שערי ליגה, כאשר בכל אחת משלוש העונות האלה בישל לפחות חמישה שערים. לאחר מכן ירדה תפוקתו של גאי, ובשתי העונות הבאות הבקיע 11 שערים בלבד במצטבר. בתום עונת 1976/77 עזב גאי את פורטונה דיסלדורף, בה ערך 286 הופעות בכל המפעלים והבקיע 116 שערים, וחתם בקייזרסלאוטרן. 

גאי נדרש לשתי עונות הסתגלות בקייזרסלאוטרן, כאשר הוא נחשב לחלוץ המשני בקבוצה, והחלוץ הראשי היה קלאוס טופמולר. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה גאי הבקיע בסך הכל עשרה שערי ליגה. בעונת 1979/80, לאחר עזיבתו של טופמולר, גאי הפך לחלוץ הראשי בקבוצה והבקיע 17 שערי ליגה, שהם שיא אישי שלו, והקבוצה סיימה במקום השלישי בבונדסליגה. בעונת 1980/81 הבקיע גאי 11 שערי ליגה. עם זאת, גאי לא הצליח לשמור על יכולת התקפית זו בחמש העונות הבאות, בהן הבקיע בסך הכל תשעה שערי ליגה, מאחר שהועבר לתפקיד מעט הגנתי יותר, כאשר תפקיד החלוץ המרכזי הוטל בעיקר על תומאס אלופס. עם זאת, גאי מעולם לא איבד את מקומו בהרכב, ותרם לקבוצה מהקישור. עונתו האחרונה של גאי בקייזרסלאוטרן הייתה 1985/86, ולאחריה פרש ממשחק פעיל, לאחר שערך 290 הופעות בכל המפעלים בדי קייזרסלאוטרן, בהן הבקיע 47 שערים.

קריירה בינלאומית
----------------

בנובמבר 1972 ערך גאי את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה המערבית, בניצחון 5-1 על נבחרת שווייץ. בספטמבר 1974 הבקיע גאי את שערו היחיד במדים הלאומיים, בניצחון 2-1 על נבחרת שווייץ במשחק ידידות. בנובמבר 1974 ערך את הופעתו הרביעית והאחרונה בנבחרת, בתיקו 2-2 מול נבחרת יוון במוקדמות יורו 1976.

לאחר פרישתו
-----------

לאחר פרישתו מונה גאי לסגן הנשיא של קייזרסלאוטרן, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1996.

גאי נפטר בשנת 2002 ממחלת שחמת הכבד, שנגרמה עקב אלכוהוליזם.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**אדם רפצקי** (בפולנית: **Adam Rapacki**; ‏24 בדצמבר 1909 - 10 באוקטובר 1970) היה פוליטיקאי ודיפלומט פולני שפעל במהלך תקופת הרפובליקה העממית הפולנית. יזם באו"ם את "תוכנית רפצקי" להפיכת מרכז אירופה לאזור מפורז מנשק גרעיני. פרש מהפוליטיקה במחאה על האנטישמיות כלפי יהודים שבאה לידי ביטוי באירועי מרץ 1968 בפולין.

תולדותיו
--------

נולד בלבוב שבגליציה למריה דובז'נסקה ומריאן רפצקי, פעיל באיחוד צעירי פולין (ZET), מנהיג ותאורטיקן של הקואופרציה בפולין. אביו היה בין 1922 ל-1944 ראש קואופרטיב הצרכנים SPOŁEM, הגדול ביותר בפולין בין המלחמות ונהרג בהפצצה על מרד ורשה.

רפצקי למד בצרפת ואיטליה והפך לפעיל בארגון קבוצות צעירים סוציאליסטיים.

נלחם עם הצבא הפולני כנגד פלישת גרמניה לפולין. בין השנים 1939–1945 היה שבוי מלחמה. 
בין 1945–1948 היה חבר ב"מפלגה הסוציאליסטית הפולנית" ואחרי אחודהּ עם "מפלגת העובדים הפולנית" ב"מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית" וחבר בפוליטביורו של הוועדה המרכזית עד 1968. 
חבר הסיים מהראשון עד הרביעי.

בין השנים 1950–1956 שימש כשר התחבורה הימית וכשר ההשכלה הגבוהה והמחקר בממשלת פולין.
בין השנים 1956–1968 שימש כשר החוץ בממשלת יוזף צירנקייביץ'. ב-2 באוקטובר 1957 הציג באומות המאוחדות את תוכניתו להפיכת מרכז אירופה לאזור חופשי מנשק גרעיני (Nuclear Weapon Free Zone (NWFZ)) הידועה כ"תוכנית רפצקי". לפי כוונתו התוכנית הייתה אמורה להיות שלב ראשון לתהליך הפיכת פולין למדינה נייטרלית.

בשנת 1964 קרא לכינוס הוועידה לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.

ב-1968 פרש מן החיים הפוליטיים במחאה על הרדיפה של אנשים ממוצא יהודי באירועי מרץ שהובילו לפיטוריהם והגירתם של 30,000 יהודים. רפצקי, שהיה באותה עת שר החוץ נקט במעשה סמלי בהוסיפו את שמו לרשימת היהודים שנכפה עליו לפטר.

נפטר בוורשה באוקטובר 1970 וקבור בבית הקברות הצבאי בעיר.

בתו יואננה רפצקה (Joanna Rapacka) הייתה פרופ' ללימודים סלאבים.

לקריאה נוספת
------------

* Ozinga, J. R. The Rapacki Plan: the 1957 Proposal to Denuclearize Central Europe, and an Analysis of Its Rejection, Jefferson, NC, McFarland & Co. 1989.
* Tucker, S. (ed.) Encyclopedia of the Cold War: A Political, Social, and Military History. Santa Barbara: ABC-CLIO. P.1076.
* DeBenedetti,C.; Chatfield, C. An American Ordeal: The Antiwar Movement of the Vietnam Era. Syracuse NY: Syracuse University Press. P. 36

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדם רפצקי** בוויקישיתוף
* פירוז נשק - Nuclear-Weapon-Free Zones (NWFZ) At a Glance
* אדם רפצקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007456545505171
* BnF: cb11463111w (data)
* GND: 119086107
* ISNI: 0000 0001 0863 9974
* LCCN: n82223157
* NKC: jn20000701470
* NLP: A12238351
* NTA: 102365997
* SNAC: w64p52q3
* SUDOC: 110046544
* VIAF: 3272957
* WorldCat: lccn-n82223157

 |
**פירקוי בן באבוי** (סוף המאה ה-8 — תחילת המאה ה-9) היה חכם בבלי בתקופת הגאונים, ידוע בשל האיגרת הפולמוסית שחיבר נגד מנהגי ארץ ישראל של תקופתו, וכלפי תורתם של בני ארץ ישראל בכלל. על חכם זה נודע לראשונה משרידי האיגרת שנתגלו בגניזה הקהירית.

פירקוי היה תלמידו של מר רבא שהיה תלמידו של רב יהודאי גאון (ראש ישיבת סורא בשנת 760), מראשוני הגאונים שפעלם ידוע לנו, ואחד מן המוערכים שבהם. 

על פי עדותו של פירקוי באיגרתו, כבר רב יהודאי גאון ניסה לתקוף את מנהג ארץ ישראל, על ידי שליחת איגרות לארץ ישראל גופה. נראה שניסיון זה לא צלח, ובדורו של פירקוי המאבק כבר אינו מופנה כלפי ארץ ישראל ישירות, אלא לקהילה מחוצה לה, המתלבטת בין שני מרכזי התורה המתחרים, שאליה נשלחה איגרתו של פירקוי - ככל הנראה קירואן שבצפון אפריקה.

באיגרתו מאריך פירקוי בשבח התורה שבעל פה ומדגיש שתורה זו מצריכה רציפות של לימוד התורה, שהייתה לדבריו רק בבבל, עוד מימי גלות יהויכין ואילך. לפי פירקוי, מכיוון שבארץ ישראל היה "שמד" וגזרות נגד היהודים, רצף לימוד התורה שבעל פה נפסק, ומנהגי ארץ ישראל הם "מנהגי שמד", דהיינו מנהגים שהונהגו בלחץ המאורעות, ואסור לנהוג בהם לאחר שחלפו הגזרות.

איגרת זו פתחה בפני החוקרים פתח ייחודי לפולמוס הסוער שהיה במאה ה-8 ובמאה ה-9 בין המרכז התורני שבבבל לבין זה שבארץ ישראל, פולמוס שנמשך גם בתקופה מאוחרת יותר, והגיע לשיא[דרוש מקור] במחלוקת על קידוש החודש בין הגאון הבבלי רס"ג לבין גאון ארץ ישראל אהרן בן-מאיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנציקלופדיה יודאיקה, Pirkoi ben Baboi באתר Jewish Virtual Library
* הרב מאיר אליהו ליכטנשטיין, רציפות מסירת תושבע"פ בהגות גאונים ורמב"ם, באתר ישיבת עתניאל
* לוי גינצבורג, פירקוי בן באבוי תלמידיה דראבא, גנזי שכטר עמ' 504 ואילך (הקישור אינו פעיל) קובץ PDF
* משה וייס, מבוא לתורה שבעל פה, עמ' 180, האוניברסיטה הפתוחה
* נחמן דנציג, "בין ארץ ישראל לבבל: דפים חדשים מחיבור "פירקוי בן באבוי'", בתוך **שלם: מחקרים בתולדות ארץ - ישראל ויישובה היהודי - ספר שמיני**, יוסף הקר (עורך), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשס"ט - 2008, עמ' 1–32
* חננאל מאק, פירקוי בן בבוי, הפוסט-ציוני הראשון, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2010
* תשובות פרקוי בן באבוי, באתר המילון ההיסטורי ללשון העברית
* פירקוי בן בבוי, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307900305171
* VIAF: 299273310
* WorldCat: viaf-299273310

 |
**גראמן F4F ויילדקט** היה מטוס קרב אמריקני שהמריא מנושאות מטוסים, והיה בשימוש הצי האמריקני והצי המלכותי הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה. המטוס, שבריטים השתמשו בו לראשונה באירופה, היה מטוס הקרב היעיל ביותר של הצי האמריקני ושל חיל הנחתים האמריקני במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בשנים 1941 ו-1942, אף על פי שיריבו, מטוס הקרב היפני A6M זירו, עלה עליו במהירות, ביכולת תמרון ובטווח טיסה. אך קשיחות מבנית וטקטיקות קרב הביאו ליחס הפלות גבוה בקרב הויילדקט. הלקחים שנלמדו מהשימוש בויילדקט יושמו בבניית F-6F הלקט, שהיה מהיר וחזק מקודמו. עם זאת, גראמן המשיכו לייצר מטוסי ויילדקט עד לסוף המלחמה.

היסטוריה מבצעית
---------------

### הצי המלכותי הבריטי

הבריטים היו הראשונים שרכשו מטוסי ויילדקט (שנקראו בצי הבריטי **מרטלט** (Martlet)), והפעילו אותם לראשונה ביום חג המולד 1940. המרטלט המריאו מבסיס יבשתי כדי ליירט מפציץ גרמני מדגם יונקרס Ju 88 שטס מעל בסיס הצי בסקפה פלו. בספטמבר 1941 הצטרפו שישה מרטלט לנושאת המטוסים הקלה אה"מ "אודסיטי" (HMS Audacity) לליווי שיירות באוקיינוס האטלנטי, והפילו מספר מפציצי פוקה-וולף Fw 200 גרמנים. 

ההתקפה האווירית האחרונה בה השתתפו הויילדקט באירופה נערכה ב-5 במאי 1945, כנגד בסיס צוללות בנורווגיה.

### הצי האמריקני וחיל הנחתים

למרות נחיתותו לעומת יריבו היפני, ה-A6M זירו, הצליחו מטוסי הוויילדקט להחזיק מעמד בזכות המיגון הכבד ומכלי הדלק האטומים שלהם, שאיפשרו למטוס להמשיך לטוס גם לאחר שספג נזק רב. בנוסף, טייסים רבים נעזרו במכשיר הביות שהותקן על המטוס כדי לשוב לנושאות המטוסים שלהם בתנאי מזג אוויר קשים. 

מטוסי ויילדקט של הצי ושל חיל הנחתים לקחו חלק בכל הקרבות החשובים של הצי האמריקני בשנה הראשונה של המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, כמו קרב ים האלמוגים וקרב מידוויי, במאי וביוני 1942, בהתאמה. רק בשנת 1943 החלו להגיע מטוסי קרב שהתעלו על הזירו, כגון F-6F הלקט ו-F4U קורסייר, והחלו לתפוס את מקומו של הוויילדקט. לפיכך, כבר בראשית 1943 הפסיקה גראמן את ייצור ה-F4F, אך ג'נרל מוטורס המשיכה לספק אותו לצי ולחיל הנחתים, תוך שהיא עורכת בו מספר שינויים שהתאימו אותו לשירות בנושאות מטוסים מלוות. 

בסך הכל נבנו 7,860 מטוסי F4F ויילדקט. מטוסים אלה השמידו 1,327 מטוסי אויב, במחיר של 191 ויילדקט, והשיגו יחס הפלה של 6.9:1.

שירות
-----

הוויילדקט היה בשרות המדינות הבאות:

* ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית
* בריטניהבריטניה בריטניה
* קנדהקנדה קנדה
* בלגיהבלגיה בלגיה
* צרפתצרפת צרפת
* יווןיוון יוון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **F4F ויילדקט** בוויקישיתוף

* Sherman, Stephen. Grumman F4F Wildcat, Acepilots.com
* World War Two: Naval Aviation Statistics

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sherman.
2. ↑  Naval Aviation Statistics.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556179405171
* GND: 4189885-0
* LCCN: sh85146692
* NKC: ph118210

 |
פאולו סאבי, פסל לזכרו בגן הבוטני בפיזה (Orto botanico di Pisa).
**פאולו סאבי** (באיטלקית: **Paolo Savi**‏; 11 ביולי 1798 – 5 באפריל 1871) היה גאולוג ואורניתולוג איטלקי.

חייו
----

סאבי נולד בפיזה. אביו, גאטנו סאבי, היה פרופסור לבוטניקה באוניברסיטת פיזה. ב-1820 היה פאולו מנחה בזואולוגיה באוניברסיטה, ושלוש שנים מאוחר יותר היה לפרופסור, ולימד גם גאולוגיה. הוא הקדיש מאמצים רבים לפיתוח המוזיאון של האוניברסיטה (Museo storia naturale di Pisa), שהפך לאחד מאוספי הטבע החשובים באירופה.

סאבי נחשב לאבי הגאולוגיה האיטלקית. הוא חקר את הגאולוגיה של האלפים האפואניים ו-Monti Pisani (אזור הררי בצפון-מרכז טוסקנה), והסביר את המקור המטמורפי לשיש שבקרארה, הוא תרם למאמרים שעסקו בשכבת המיוקן ומאובנים בהר במבולי (Monte Bamboli), במחצבי הברזל באלבה ובנושאים נוספים.

סאבי התפרסם גם בתחום האורניתולוגיה (חקר העופות) ופרסם את החיבורים *Ornitologia Toscana* ‏(1827 - 1831) ו-*Ornitologia Italiana* ‏(1873 - 1876). סאבי היה הראשון לתאר את חרגולן זמירי, ציפור שיר קטנה, הנקראת באנגלית על שמו Savi's Warbler.

סאבי נפטר ב-5 באפריל 1871 ונקבר בבית הקברות בפיזה ופסל לזכרו נמצא בגן הבוטני בעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולו סאבי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  MUSEUMS AND COLLECTIONS OF PISA UNIVERSITY: AN ARCHIVE OF ARTS AND SCIENCES

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb10226783t (data)
* Botanist: Pa.Savi
* DSI: 10412
* GND: 117036404
* ICCU: RAVV062979
* ISNI: 0000 0000 7357 9659
* LCCN: nr2002031962
* NLG: 240181
* SELIBR: 171050
* SUDOC: 08559914X
* VcBA: 495/89222
* VIAF: 64773475
* WorldCat: lccn-nr2002031962

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אדם שטַבּהוֹלץ** (נולד ב-27 בפברואר 1948) הוא פרופסור לאנדודונטיה בפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטה העברית בירושלים ודקאן הפקולטה לשעבר.

ביוגרפיה
--------

שטבהולץ נולד בסופוט שבפולין לאב רופא ולאם אחות, ובגיל שנתיים עלה לישראל עם משפחתו. הוא גדל בנתניה ושירת בצה"ל כקצין בחיל האוויר. הוא למד רפואת שיניים בבית הספר לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית והדסה והתמחה באנדודונטיה באוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 1988 מונה למנהל המחלקה לאנדודונטיה, עת התפצלה מהמחלקה לפריודונטיה ולאנדודונטיה, ובשנת 1993 נבחר לשמש דקאן הפקולטה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1999 במשך שתי כהונות רצופות ונבחר שוב בשנת 2005 ובשנת 2009.

שטבהולץ כיהן כנשיא ההתאחדות הבינלאומית של האיגודים לאנדודונטיה (IFEA) וכן כיושב ראש המועצה המדעית של ההסתדרות לרפואת שיניים (הר"ש). בשנת 1998 זכה בפרס "יקיר הר"ש" על תרומתו בתחום ההוראה והמחקר למקצוע רפואת השיניים בישראל, ובשנת 2012 זכה בפרס Outstanding Achievement Award מטעם אחוות "אלפא אומגה". בדצמבר 2013 נבחר לנשיא אחוות אלפא אומגה, ובתפקיד זה כיהן במהלך שנת 2015.

במסגרת מחקרו עסק שטבהולץ בשימוש קליני בלייזר ברפואת שיניים, ובפרט בתחום טיפולי השורש. כדקאן יזם כנסים משותפים עם הפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטת אל-קודס, שיתוף פעולה אשר הוביל להקמת ברית בינלאומית בין בתי ספר לרפואת שיניים לקידום בריאות הפה בעולם.

שטבהולץ נשוי לאיילה שטבהולץ, אף היא פרופסור בפקולטה לרפואת שיניים, אב לשלושה. אחיו, יוסף שטבהולץ, עורך דין במקצועו, שיחק בנבחרת גביע דייוויס של ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף אישי באתר הדסה (אורכב 22.01.2020 בארכיון Wayback Machine)
* רינת אלוני, לא מסתגרים במגדל השן, The DENTAL
* Adam Stabholz, From a Middle East Center for Dental Education towards an alliance for oral health across borders, Compendium of Continuing Education in Dentistry, 2011 Sep;32(7):8-9

הערות שוליים
------------

1. ↑  יקירי הר"ש, באתר ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל
2. ↑  Alpha Omega’s highest honor to Faculty of Dental Medicine Dean Prof. Adam Stabholz

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אדם שטבהולץ"**.
**פאולו סרג'יו סילבסטרה דו נסימנטו** (בפורטוגזית: **Paulo Sérgio Silvestre do Nascimento**, נולד ב-2 ביוני 1969 בסאו פאולו שבברזיל), ידוע בעיקר כ**פאולו סרג'יו**, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ, בעיקר בבאייר לברקוזן, ברומא ובבאיירן מינכן.

לפאולו סרג'יו זכייה עם נבחרת ברזיל במונדיאל 1994, ועם באיירן מינכן בליגת האלופות בשנת 2001.

קריירת מועדונים
---------------

### קורינתיאנס ובאייר לברקוזן

פאולו סרג'יו גדל בקורינתיאנס, ממועדוני הכדורגל הבכירים מעיר הולדתו סאו פאולו, עלה לבוגרים בשנת 1988 והיווה שחקן מפתח בקבוצה. בשנת 1993 הוחתם על ידי באייר לברקוזן על חוזה לארבע שנים. היו בבונדסליגה חלוצים שהבקיעו במספרים גבוהים יותר מפאולו סרג'יו, אך נתוניו הפיזיים היוו שיקול מכריע בזימונו לסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 1994. בארבע עונותיו בלברקוזן, צבר פאולו סרג'יו 121 הופעות והבקיע 47 שערים.

### רומא

בקיץ 1997 חתם פאולו סרג'יו ברומא, שם היה חלק ממשולש התקפי יעיל במיוחד, שכלל גם את פרנצ'סקו טוטי ואת מרקו דלווקיו. הגעתו של וינצ'נצו מונטלה לקבוצה בשנת 1999, הייתה האות לשחרורו של פאולו סרג'יו מהמועדון לאחר שנתיים, כשבאמתחתו 64 הופעות ו-24 שערים.

### באיירן מינכן

בקיץ 1999, שררה בבאיירן מינכן אווירת נכאים עקב ההפסד הכואב בגמר ליגת האלופות 1999 למנצ'סטר יונייטד. נדרשה הפקת לקחים שכללה הבאת חיזוק, ופאולו סרג'יו חתם במועדון לשלוש שנים. בעונתו השנייה בקבוצה זכה פאולו סרג'יו בליגת האלופות, לאחר ניצחון על ולנסיה במשחק הגמר, אף על פי שהחטיא את הפנדל הראשון בבעיטות ההכרעה, לאחר שהמשחק הסתיים בתוצאה 1-1. לזכייה זו הוסיף פאולו סרג'יו זכייה בטורניר הגביע הביניבשתי, לאחר ניצחון בגמר על בוקה ג'וניורס, שני תוארי אליפות בבונדסליגה, גביע מקומי אחד ושתי זכיות בסופר קאפ. בתום עונת 2002, שוחרר פאולו סרג'יו מהקבוצה לאחר שלוש עונות, בהן הופיע 77 פעמים וכבש 21 שערים.

### אל ואחדה ובאהיה

פאולו סרג'יו עבר עם שחרורו מבאיירן מינכן לקבוצת אל ואחדה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, ואחר כך עבר לבאהיה הברזילאית, שם סיים את הקריירה בשנת 2003.

קריירה בינלאומית
----------------

פאולו סרג'יו צבר 13 הופעות במדי נבחרת ברזיל, וכבש שני שערים, בין השנים 1991-1994. פאולו סרג'יו היה חלק מהסגל של נבחרת ברזיל שזכתה במונדיאל 1994.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולו סרג'יו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ברזיל – מונדיאל 1994 (מקום ראשון)** |
| --- |
| 1 טפארל • 
2 ז'ורז'יניו • 
3 ריקרדו רוצ'ה • 
4 רונלדאו • 
5 מאורו סילבה • 
6 ברנקו • 
7 בבטו • 
8 דונגה • 
9 זיניו • 
10 ראיי • 
11 רומאריו • 
12 זטי •
13 אלדאיר • 
14 קאפו •
15 מרסיו סנטוס •
16 לאונרדו •
17 מאזיניו •
18 פאולו סרג'יו •
19 מילר •
20 רונאלדו •
21 ויאולה •
22 גילמאר •
מאמן: פריירה | ברזילברזיל |
***DJ Mag*** (הידוע גם בשם ***DJ Magazine***) הוא מגזין מוזיקת דאנס אלקטרונית ותקליטנים בריטי. המגזין, שנוסד ב-1991, מתפרסם מדי חודש.

העיתון מפרסם את רשימת 100 תקליטני השנה, רשימת 100 מועדוני השנה, רשימת 100 פסטיבלי השנה ורשימת האמנים הבריטים הטובים ביותר.

היסטוריה
--------

גרסה מוקדמת למגזין הופיעה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 כ-*Disc Jockey Magazine*. מאוחר יותר, שם המגזין שונה ל-*Jocks Magazine*. המגזין נוסד באמצע 1991. בתחילה, המגזין, בעריכתו של כריס מלור כעורך הראשי של המגזין, פורסם מדי שבוע. בשלב זה, המגזין היה מגזין התקליטנים הנמכר ביותר בבריטניה, ואחד מהחשובים ביותר בסצנת המוזיקה המתפתחת.

עקב עומס העבודה לפרסום המגזין מדי שבוע, הנהלת המגזין החליטה ב-1992 (עד ל-2008) כי המגזין יתפרסם מדי שבועיים. באותה תקופה, החלו לפרסם את תקליטן השנה, בהצבעת עורכי המגזין. מאוחר יותר, שונה שמה של הרשימה לרשימת 100 תקליטני השנה.

ב-2001, העיתונאית לסלי רייט החליפה את כריס מלור כעורכת הראשית של המגזין.

ב-2011, קרל לובן החליף את לסלי רייט כעורך הראשי של המגזין.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של DJ Mag (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של DJ Mag
* DJ Mag, ברשת החברתית פייסבוק

* DJ Mag, ברשת החברתית טוויטר

* DJ Mag, ברשת החברתית אינסטגרם

* DJ Mag, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "About DJ Mag (History)". DJ Magazine. 9 באוקטובר 2012. נבדק ב-5 ביולי 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Malt, Andy. "CMU: TGE 2017: New music media business models – DJ Mag | Complete Music Update". *completemusicupdate.com*. Complete Music, 23 May 2017. נבדק ב-25 בספטמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2 3  "20 Years of DJ Mag – A Retrospective". *DJ Mag* (באנגלית). 9 באוקטובר 2012. נבדק ב-25 בספטמבר 2017. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**קרב ניוז'ואנג** (ביפנית: **威海衛の戦い**), הנקרא גם **קרב ינגקואו**, נערך במסגרת מלחמת סין–יפן הראשונה מחוץ לעיר ינגקואו שבליאונינג, ב-4 במרץ 1895. בקרב לחמו כוחות האימפריה היפנית מול כוחות שושלת צ'ינג והוא הסתיים בניצחון יפני.

רקע
---

לאחר כיבוש העיר האיצ'נג שבחצי האי ליאודונג על ידי הדיוויזיה השלישית היפנית ב-13 בדצמבר 1894, ניסו הכוחות הסיניים לכבוש אותה בחזרה ארבע פעמים, אך כל הניסיונות נכשלו. ב-10 בינואר 1895 כבשה הארמייה היפנית השנייה את העיר גאיז'ואו, המרוחקת כ-31 קילומטרים מניוז'ואנג, וכך נקבעו קווי ההגנה של הצבא הסיני. הצבא היפני, לעומתו, עמד בפני ברירה לנוע צפונה ולתקוף את בירת המחוז מוקדן, או להמשיך מזרחה, לכיוון הבירה בייג'ינג.

הקרב
----

לאחר ניסיון הנפל האחרון לכבוש מחדש את האיצ'נג, נשלחה תגבורת בת 20,000 חיילים לעיר הנמל ניוז'ואנג. כוח נוסף, בסדר גודל דומה, נשלח גם לעיר ליאויאנג, הצפונית להאיצ'נג, וב-1 בפברואר קיבל המשנה למלך ליו קוניי את הפיקוד על כל הכוחות באזור.

הסינים פתחו במתקפה על האיצ'נג ב-16 בפברואר, ובה השתתפו כ-16,000 חיילים, אך ההתקפה נהדפה במחיר 150 הרוגים בצד הסיני. אולם, בעקבות הידיעה על נפילת ווייהאיוויי ב-12 בפברואר, נאלץ הפיקוד הסיני להפסיק את המתקפה. נפילת עיר הנמל החשובה פגעה פגיעה קשה במורל החיילים הסינים, ואלה החלו לערוק.

היפנים פתחו במתקפת נגד על ליאויאנג ועל ניוז'ואנג ב-28 בפברואר. בחסות הרעשה ארטילרית התקדמו כוחות הרגלים על פני חזית רחבה. המגינים הסינים החלו לסגת בצורה בלתי מאורגנת לכיוון העיר ג'ינז'ואו, וכמעט ולא העמידו התנגדות להתקדמות היפנית. מספר יחידות, תחת פיקודו של לוטננט גנרל קאצורה טרו, רדפו אחרי הסינים הנסוגים, והגיעו עד לשערי ליאויאנג ב-3 במרץ, בעוד הכוח העיקרי של הצבא היפני, שכלל את הדיוויזיות החמישית והשלישית, הגיע לניוז'ואנג ב-4 במרץ.

לאחר הרעשה ארטילרית שנמשכה כשעתיים, עזבו המגינים הסינים את ביצורי העיר ללא התנגדות, ונכנסו אל תוך העיר, שם פתחו בלוחמה עירונית, שלעיתים הגיעה לכדי קרבות פנים אל פנים. הלחימה פסקה עד שעות הלילה, ורבים מהחיילים הסינים נמלטו מבעד לקווים היפנים ואל האזורים הכפריים. כ-600 חיילים סינים נכנעו בתוך העיר, וכבעבר, הותירו הסינים מאחוריהם מצבורי נשק, תחמושת ואספקה, שנפלו שלל לידי היפנים.

בימים שלאחר נפילת העיר, כבשו הכוחות היפנים גם את המוצבים שהגנו על פתח הנמל, ובכך חיסלו כל התנגדות.

תוצאות הקרב
-----------

כיבוש ניוז'ואנג סימן את סוף הלחימה ביבשת אסיה במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה. היפנים ביצעו עוד נחיתה במחוז ג'יאנגסו, צפונית לשאנגחאי, ב-24 במרץ, והגיעו למרחק של 80 קילומטרים מהתעלה הגדולה. מצב זה הוסיף לחץ על ממשל צ'ינג בשולחן המשא ומתן, וכך היה גם כיבוש פנגחו הסמוך לטאיוואן. הסכם שימונוסקי, שסיים את המלחמה, נחתם ב-17 באפריל.

לקריאה נוספת
------------

* שילוני, בן-עמי. **יפן המודרנית: תרבות והיסטוריה**. הוצאת שוקן, 1997 (מהדורה מתוקנת ומורחבת 2002)

* Paine, S.C.M. **The Sino-Japanese War of 1894-1895: Perception, Power, and Primacy**. Cambridge University Press, 2003. מסת"ב 052161745-1

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב ניוז'ואנג** בוויקישיתוף

* Manchuria Battle of Newchang (Yingkou) March 4, 1895


| קרבות במלחמת סין–יפן הראשונה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פנגדו • סונגהוואן • פיונגיאנג • נהר יאלו • ג'יוליאנצ'נג • לושונקואו • וייהאיוויי • ניוז'ואנג • פנגחו |

 |
**אדמון לואי אווראר** (בצרפתית: **Edmond Louis Evrard**‏, 1890, איסברג (צר') שבצפון צרפת – 1981, פה-דה-קאלה) היה פסטור בפטיסטי וחסיד אומות העולם מצרפת.

קורות חיים
----------

אווראר נולד להורים ממוצא בלגי. משנת 1925 היה כומר בפטיסטי בניס.

### פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה

מראשית הכיבוש הגרמני של צרפת במאי 1940 נשא אברה דברים בדרשות יום א' נגד רדיפת היהודים, בין אם על ידי משטר וישי בדרום צרפת, בין אם על ידי הגרמנים ששלטו בצפון צרפת ובמערבה. הוא האיץ בבני קהילתו לסייע ליהודים ועבד בצמוד לקבוצות מחתרת והתנגדות יהודיות. 

בראשית תקופת הכיבוש הנאצי של צרפת הייתה ניס תחת שלטון איטלקי ולכן, על אף החוקים האנטישמיים, זכו יהודיה ליחס יותר טוב. עם זאת, בספטמבר 1943, עם כניעת איטליה לבעלות הברית, נחשפו גם עשרות אלפי היהודים שהיו בניס - יהודים צרפתיים וזרים כאחד - לסכנת רדיפה וגירוש על ידי הגרמנים והצרפתים משתפי הפעולה עמם. בסוף 1943, עם החמרת מצב היהודים, נהג אווראר לתת מחסה בביתו ליהודים נרדפים לתקופות קצרות, עד שהתאפשר להם לעבור למקומות מסתור קבועים. בעזרת פעילי מחתרת יהודיים סיפק אברה ליהודים רבים מסמכי זהות מזויפים. 

קודם לכן, באוגוסט 1943, עבר אווראר לכפר לה שמבון-סור-ליניון ושהה שם מספר ימים. שם נודע לו על יהודים נרדפים שהוסתרו על ידי תושבי הכפר. עם שובו לניס שאב אווראר השראה מעצם מעשי ההסתרה ומדרכי הפעולה של תושבי לה שמבון-סור-ליניון ויצר קשר עם פעילי מחתרת מקומיים שסייעו ליהודים נרדפים בניס. 

אווראר, אשתו אידה ובניו לואי ודניאל, שהיו בשנות העשרה לחייהם, העבירו יהודים בחשאי מעירם ניס לכפר לה שמבון-סור-ליניון ומשם סייעו בהעברתם אל מעבר לגבול שווייץ. אווראר ושני ילדיו היו יועצים בצבא הישע בכפר לה שמבון-סור-ליניון, ובחסות זו ליוו את היהודים - שהיו לבושים כחברים בתנועת הצופים השווייצרית - אל הגבול. 

יחד עם אשתו ובניו, סייע אווראר ליהודים מסתתרים בניס. הם יצרו קשר בינם לבין אנשים שנאותו להסתירם, סיפקו להם כרטיסי מזון וסייעו להם להימלט מהעיר לאזורים בטוחים יותר, במקרה הצורך. במרס 1944 אף חגג אווראר עם מספר יהודים את חג הפורים בכנסייה בעיר ואפשר להם להשתמש בכנסייה לשם הקראתה של מגילת אסתר. בעוד החוגגים היהודים התפללו בכנסייה, שמרו בניו של אווראר ברחוב, מחוץ לכנסייה. גם בחג הפסח סייע אווראר ליהודים - הוא חילק להם מצות כדי לסייע להם לחגוג את החג.

בשני מקרים לפחות הגיע אווראר למטה הגסטפו בניס כדי לפעול לשחרורן של שתי יהודיות שנכלאו, והצליח לעשות זאת לפני שאלה גורשו למחנות ריכוז. 

אחיו של אדמון אווראר, פייר, סייע אף הוא ליהודים בעירו, קאור.

לאחר המלחמה
-----------

לאחר המלחמה המשיך אווראר בפעילותו למען נזקקים, בעיקר ילדים, ופעל להקמת מוסדות סיוע לילדים.

הנצחה והכרה
-----------

ב-1994 הכיר יד ושם בכומר אדמון אווראר, באשתו אידה ובבניו לואי ודניאל בתור חסידי אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* פעילותו של אדמון אווראר, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על אברה באתר המוקדש למוסה עבאדי (בצרפתית)
**Assemblage 23** (או: **A23**) הוא הרכב מוזיקלי מסיאטל שבארצות הברית היוצר שירים בסגנון הEBM/סינתפופ. מאחורי ההרכב עומד טום שיר (Tom Shear).

ביוגרפיה
--------

ראשית יצירתו של טום שיר הייתה בשנת 1980, בעת שניגן בגיטרה בס בלהקת "אדבוקטס", אז יצר טום מספר קטעים אינסטרומנטליים.

בשנת 1988 לאחר שהחל להתעניין במוזיקת הדאנס והאינדסטריאל הקים טום את Assemblage 23 בהשפעת סגנון המוזיקה של דפש מוד. טום שבהתחלה היה חסר ביטחון לגבי קולו לאט לאט החל להוסיף את שירתו לקטעי המוזיקה אותם יצר.  

למרות הביקורות החיוביות להן זכה, ראה טום במוזיקה תחביב, עד שחברות תקליטים שונות החלו להתעניין בו.  

בשנת 1999 חותם טום עם הלייבל הקנדי Gashed ומוציא את אלבומו הראשון Contempt.   

בשנת 2001 טום מוציא את אלבומו השני Failure בלייבלים Gashed וב-Accession האירופאית, מתוכו יוצא הסינגל Disappoint העוסק בתחושת האובדן של טום לאחר התאבדות אביו ב-1999.
  
 בסוף 2001, לאחר ריב עם הלייבל Gashed, טום חותם בלייבל האמריקאי Metropolis Records שמוציא בהוצאה מחודשת את אלבומיו Contempt ו-Failure.   

בשנת 2002 יוצא האלבום השלישי, Defiance, עם הסינגל Document. באותה עת ההרכב החל להיות מאוד פופולרי בסצנת ה-EBM. בשנת 2004 ההרכב מוציא לאור את האלבום הרביעי Storm. במרץ 2007 יוצא הסינגל Binary שמקדם את האלבום החמישי Meta.  

טום מוציא שני אלבומי אוסף שמכילים קטעים נדירים וכאלו שלא שוחררו מהשנים 1988-1998.  

בספטמבר 2009 יוצא הסינגל Spark שמקדם את אלבומו השישי Compass.
האלבום הקרוב Bruise, מתוכנן להשתחרר ב-12 ביוני 2012.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

* 1999 *Contempt*
* 2001 *Failure*
* 2001 *Addendum* (אלבום רמיקסים)
* 2002 *Defiance*
* 2004 *Storm*
* 2007 *Meta* ‏
* 2009 *Compass* ‏
* 2012 *Bruise*

### סינגלים

* 2001 *Disappoint*
* 2002 *Document*
* 2004 *Let the Wind Erase Me*
* 2004 *Ground*
* 2007 *Binary* ‏
* 2009 *Spark*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Assemblage 23** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Assemblage 23
* Assemblage 23, ברשת החברתית פייסבוק

* Assemblage 23, ברשת החברתית טוויטר

* Assemblage 23, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* Assemblage 23, באתר Discogs (באנגלית)

* Assemblage 23, באתר Songkick (באנגלית)

* Assemblage 23, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10328007-8
* LCCN: no2006009819
* MusicBrainz: 1626de1a-509a-413f-82de-a362a2fd14a3
* VIAF: 136830799
* WorldCat: lccn-no2006009819

 |
**פאולו רוברטו רינק** (בפורטוגזית: **Paulo Roberto Rink**, נולד ב-21 בפברואר 1973 בקוריטיבה שבברזיל) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ במגוון קבוצות, בעיקר באתלטיקו פרנאאנסה הברזילאית ובאייר לברקוזן הגרמנית. רינק ערך 13 הופעות במדי נבחרת גרמניה, עמה השתתף בגביע הקונפדרציות 1999 וביורו 2000.

קריירת מועדונים
---------------

פאולו רינק החלל את הקריירה במועדון הברזילאי אתלטיקו פרנאאנסה, שם שיחק עד לשנת 1997, למעט תקופות השאלה קצרות לאתלטיקו מיניירו ושאפקואנסה הברזילאיות. בשנת 1997 חתם רינק בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה אליה נמכר תמורת שישה מיליון דולר אמריקאי, הסכום הגבוה ביותר ששולם עד אז לשחקן של אתלטיקו פרנאאנסה. רינק שיחק בבאייר לברקוזן במשך ארבע עונות, עם תקופת השאלה קצרה בסנטוס. לא תמיד הייתה לרינק עדיפות בהרכב, כאשר שיחקו בתקופתו בבאייר לברקוזן חלוצים כאולף קירסטן, תומאס ברדריץ' ואוליבר נויביל. בעונתו הראשונה בבאייר לברקוזן הבקיע רינק תשעה שערים, ועונת השיא שלו הייתה 1999/00, עת חזר מסנטוס, והבקיע עשרה שערים ב-16 משחקים בלבד, וסייע לבאייר לברקוזן לסיים במקום השני בבונדסליגה, כאשר הקבוצה לא זכתה באליפות רק בגין הפרש שערים נחות יותר משל האלופה באיירן מינכן. בעונת 2000/01 הבקיע רינק חמישה שערים בבונדסליגה, וקבוצתו סיימה רביעית, כאשר בליגת האלופות הקבוצה סיימה במקום השלישי בשלב הבתים, בו רינק הבקיע שער אחד, והמשיכה לגביע אופ"א. 

את עונת 2001/02 החל רינק בבאייר לברקוזן, אך חתם לקראת סוף חלון ההעברות בנירנברג, שם שיחק עונה אחת, הבקיע שלושה שערים, ושרד עם הקבוצה בהצלחה את מאבקי התחתית. בתום עונה זו חתם רינק לעונה אחת באנרגי קוטבוס מהבונדסליגה, שם שיחק עונה אחת, הבקיע שלושה שערים ב-13 הופעות, ונשר עם המועדון אל הבונדסליגה השנייה מהמקום האחרון. זה היה המועדון האחרון בו רינק שיחק בגרמניה, ואת המשך הקריירה העביר בעיקר בליגת העל הקפריסאית, כאשר שיחק שתי קדנציות קצרות באולימפיאקוס ניקוסיה וקדנציה אחת באומוניה ניקוסיה, ובנוסף שיחק בויטסה ארנהם ההולנדית ובג'אונבוק יונדאי מוטורס מקוריאה הדרומית. בשנת 2007 חזר רינק למועדון נעוריו, אתלטיקו פרנאאנסה, שם ערך 13 הופעות, ופרש מכדורגל. במאי 2007 נערך לכבודו משחק הוקרה, בו שיחקו חבריו של רינק לאורך השנים.

קריירה בינלאומית
----------------

סבו של פאולו רינק היגר מהיידלברג שבגרמניה לברזיל בשנת 1904. עובדה זו סייעה לאזרח את רינק בגרמניה בקלות, והוא נקרא לשחק בנבחרת גרמניה על ידי המאמן ברטי פוגטס. בספטמבר 1998 ערך את הופעות הבכורה במשחקי ידידות מול נבחרת רומניה ונבחרת מלטה. בשנת 1999 השתתף רינק עם נבחרת גרמניה בגביע הקונפדרציות 1999, ושיחק בשני משחקים. בשנת 2000 השתתף רינק ביורו 2000, פתח במשחק אחד ונכנס כמחליף בשניים הנותרים. בשני הטורנירים הודחה גרמניה בשלב הבתים. על הדחתה מיורו 2000 ספגה נבחרת גרמניה ביקורות קשות, כאשר לזימונו של רינק על ידי ברטי פוגטס היה חלק בביקורות אלו. לאחר יורו 2000 לא זומן רינק שוב לנבחרת גרמניה, ולזכותו 13 הופעות במדים הלאומיים, בהן לא הבקיע.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת גרמניה – יורו 2000** |
| --- |
| 1 קאן • 
2 באבל • 
3 רהמר • 
4 לינקה • 
5 בודה • 
6 נובוטני • 
7 שול • 
8 הסלר • 
9 קירסטן • 
10 מתאוס • 
11 רינק • 
12 להמן •
13 באלאק • 
14 האמאן •
15 ווש •
16 ירמיס •
17 ציגה •
18 דייסלר •
19 יאנקר •
20 בירהוף •
21 ראמלו •
22 בוט •
מאמן: ריבק | גרמניהגרמניה |