recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב **משה דוד בקשט** ה'תרס"ב, 1902 – י"ד בתשרי ה'תשמ"ג, 1 באוקטובר 1982 היה אחד מראשוני התלמידים בישיבת "מרכז הרב" ומעשרת התלמידים הבולטים בישיבה שבחר הרב אברהם יצחק הכהן קוק כדי שיהוו את הגרעין הראשון של "מכון הרי פישל". השתתף בכתיבת ערכים במפעל האנציקלופדיה התלמודית בכרכים ה'-ח', במשך תקופה קצרה כיהן גם ככותב-תורני במערכת "אוצר הפוסקים". נישא לרבקה (לבית שפירא) שהייתה בתו היחידה של הרב יהודה זרחיה שפירא מ"הענף האשכנזי" של צאצאי החיד"א.

תולדות חייו
-----------

נולד באיביה שברוסיה הלבנה. התייתם בגיל 4 מאביו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה למד בישיבת כנסת בית יצחק בראשות הרב ברוך דב לייבוביץ בגלותה בקרמנצ'וג שבאוקראינה. עקב האיסור על לימוד תורה שם ניסה לברוח לפולין, אך נעצר והושם במאסר במינסק. בסופו של דבר הגיע לפולין. גם שם נאסר יחד עם בני ישיבות אחרים, כשהשלטונות רצו להחזירם לברית המועצות. הרב אברהם קלמנוביץ, ראב"ד ראקוב, פעל לשחרורם וגזרת הגירוש התבטלה. משה דוד הגיע בסופו של דבר לווילנה ושם למד שוב בישיבת "כנסת בית יצחק". בתקופת שהותו בווילנא היה מבקר לעיתים תכופות בביתו של הרב חיים עוזר גרודז'ינסקי שאף הוא היה יליד עיירתו איביה והרב גרודז'נסקי קירב אותו מאד ואף סייע לו רבות בכל הקשור לנסיעתו לארץ ישראל.

בט"ו בשבט ה'תרפ"ה עלה לארץ ישראל באמצעות "סרטיפיקט" (דרישת עליה) ששלח אליו הרב קוק והיה בקבוצת התלמידים הראשונה שהגיעה ללמוד בישיבת מרכז הרב, יחד עם הרב שמואל אליעזרי והרב יוסף בורובסקי. בה'תרצ"ב היה אחד מעשרת התלמידים הבולטים בישיבת מרכז הרב שבחר הרב קוק כדי שיהוו את הגרעין הראשון של "מכון הרי פישל". השתתף בכתיבת ערכים במפעל האנציקלופדיה התלמודית בכרכים ה'-ח'. במשך תקופה קצרה השתתף ככותב-תורני במערכת "אוצר הפוסקים".

נישא לרבקה (לבית שפירא) שהייתה בתו היחידה של הרב יהודה זרחיה שפירא מ"הענף האשכנזי" של צאצאי החיד"א. והיא הייתה דור שמיני אליו.

  

למד קבלה מפי הרב קוק ועסק בנושאים אלה גם עם המקובל הרב שלמה אלישיב בעל ה"לשם שבו ואחלמה". 

נפטר בערב סוכות ה'תשמ"ג ונטמן בהר הזיתים.

בשנת ה'תש"ן יסדו בני משפחתו בית מדרש ללימוד הדף היומי בשכונת בית וגן בירושלים על שמו והוא נקרא "למד דעת" על שם חיבורו.

חיבוריו
-------

* **למד דעת : ... חדושי תורה בהלכה, אגדה, מוסר**, בהוצאת "למד דעת - בית מדרש ללימוד הדף היומי", ירושלים תשנ"ג.

משפחתו
------

היה נשוי לרבקה, בתו היחידה של הרב יהודה זרחיה שפירא מה"ענף האשכנזי" של צאצאי החיד"א.

* בנו הרב חיים מנחם בקשט - סגן הרב הראשי לצה"ל (1980-2000).
* בנו הרב יהושע כיהן כמנהל תיכון רמ"ז בניו יורק.
* נכדו הרב שלמה בקשט - רבה של אודסה.
* נכדו הרב דב בקשט - ראש בית המדרש "למד דעת" בירושלים וחבר לשכת הרבנות האזורית "מטה יהודה"

לקריאה נוספת
------------

* הרב משה צבי נריה, 'בשדה הראי"ה', כפר הרא"ה תשנ"א, **אור צנוע**, עמ' 473–482

קישורים חיצוניים
----------------

* על בית המדרש "למד דעת" הקרוי על שם הרב בקשט
* כרטיס הקבר של משה דוד בקשט, באתר הר הזיתים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308854505171
* ISNI: 0000 0003 7028 3563
* VIAF: 241924472
* WorldCat (עם VIAF): 241924472

 |
**הארי רובינסון המלין** (באנגלית: **Harry Robinson Hamlin**) (נולד ב-30 באוקטובר 1951 בפסדינה שבקליפורניה) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בזכות הופעתו בסדרת הטלוויזיה "פרקליטי אל איי".

קריירה
------

המלין למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ולאחר מכן פנה לקריירת משחק. הופעתו הקולנועית הראשונה של המלין הייתה בסרט הקולנוע "Movie, Movie", לצדו של ג'ורג' סי סקוט ב-1978. הופעתו בסרט זיכתה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית ההופעה הראשונה הטובה ביותר. עם זאת, הוא פרץ לתודעה רק ב-1981, כשגילם את דמותו של פרסאוס בסרט הקולנוע "התנגשות הטיטאנים", בו שיחק גם לורנס אוליבייה. על אף הצלחתו של סרט זה, דשדשה הקריירה של המלין, עד שהצטרף ל"פרקליטי אל איי" ב-1986, בה גילם את דמותו של עורך הדין מייקל קיוזאק במשך חמש מתוך שמונה עונותיה של הסדרה. במשך שלוש שנים ברציפות, 1988, 1989 ו-1990 היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.

המלין ניסה למנף את הצלחתו ב"פרקליטי אל איי", אך ללא הצלחה מרובה. עיקר תפקידיו מאז עזב את "פרקליטי אל איי" היו בסרטי טלוויזיה ובתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות. רק בשנת 2004 זכה לתפקיד קבוע בסדרת טלוויזיה מצליחה, כשגילם את דמותו של אהרון אקולס ב"ורוניקה מארס". בשנת 2007 השתתף בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים". 

בשנת 2015 השתתף בסרט "אחיות בדם". ביולי 2016 החל לשחק לצד ראיין פיליפה בסדרת האקשן של USA "על הכוונת" אשר נוצרה כעיבוד טלוויזיוני לספרו של סטיבן הנטר "Point of Impact". ביולי 2017 הסדרה שבה לעונה שנייה.

בשנת 2021 שיחק בסדרה "האזור החם: אנתרקס"; הלוא היא העונה השנייה של סדרת האנתולוגיה של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. המלין גילם בסדרה את העיתונאי טום ברוקו, בעונה שכולה עוסקת בבהלת מעטפות האנתרקס, שהופצו בארצות הברית מיד לאחר אסון התאומים.

בשנת 2023 החל לשחק בסדרת הדרמה הגותית "מכשפות מייפייר". באותה שנה גילם את דן בסרט הקומדיה "החבורה של בריידי".

חייו האישיים
------------

המלין היה נשוי בעבר לשחקניות ניקולט שרידן ולורה ג'ונסון. מאז 1997 הוא נשוי לשחקנית ליסה רינה, ולזוג שני ילדים. להמלין ילד שלישי, מהשחקנית השווייצרית אורסולה אנדרס, ששיחקה לצדו ב"התנגשות הטיטאנים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארי המלין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הארי המלין

* הארי המלין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* הארי המלין, באתר AllMovie (באנגלית)

* הארי המלין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1174778
* BnF: cb13937921w (data)
* GND: 1070676187
* ISNI: 0000 0000 5932 3024
* LCCN: n93033794
* NLP: a0000001869568
* NTA: 074893866
* SNAC: w61p6rpc
* SUDOC: 197768547
* VIAF: 64195282
* WorldCat: lccn-n93033794

 |
חיתוך מסילת רכבת באמצעות מבער חמצן-אצטילן
**מבער** הוא מכשיר המשמש ליצירת להבה מבוקרת על ידי בעירה של גז דליק.

שימושים
-------

מבער יכול להיות מכשיר בפני עצמו או להיות חלק ממערכת (למשל בכיריים). השימושים הנפוצים של מבערים הם חימום חומרים, בישול, הלחמה, ריתוך, התכה, חיתוך (בעיקר של מתכות), אמנות (למשל ניפוח זכוכית). קיימים גם מבערים המיועדים לתאורה.

מבנה ופעולה
-----------

המבער בנוי מנחיר (או שניים, ראו להלן) המחובר לצינור, אליו מוזרם גז דליק מתוך מכל דרך ברז המאפשר שליטה על עוצמת הזרימה. יש מבערים הכוללים גם מצית. עם פתיחת הברז זורם הגז דרך הצינור ונפלט מהנחיר. הצתתו יוצרת להבה יציבה ובגודל קבוע, על פי יעודו של המבער ובהתאם למצב הברז. קיימים מבערים עם צינורות מתכתיים ומבערים עם צינורות גמישים, בהתאם לשימוש הנדרש.

### דלק

הגזים העיקריים המשמשים במבערים הם אצטילן, פרופן, בוטאן, גז טבעי, גפ"מ ומימן. במבער פשוט, הלהבה נוצרת מחימצון של הגז באוויר. במבערים עם שני נחירים משמש הנחיר השני להזרמת חמצן ליצירת להבה בטמפרטורה גבוהה: לדוגמה, טמפרטורת להבה אדיאבטית של פרופן עם אוויר (בתנאי סביבה של 20°C ולחץ אטמוספירי 1 בר) היא 1980°C, בעוד שבאותם התנאים הלהבה של פרופן עם חמצן תבער בטמפרטורה של 2800°C.

מבערים מיוחדים
--------------

שימוש במבער גז להכנת קרם ברולה
* להביור הוא מבער המשמש כנשק.
* מבער חמצן-מימן משמש לריתוך ולתאורה מתחת לפני המים.
* מבערים שהם חלק מתנור התכה מקבלים אוויר בלחץ באמצעות מפוח.
* מבער בונזן משמש לחימום ועיקור במעבדות.
* לשימוש ביתי קיימים מבערי יד המשמשים בבישול, למשל ליצירת שכבת קרמל מעל למאכל כגון בקרם ברולה.
* מבערים בעלי נחירים רחבים מאוד המשמשים לבישול בסירי מחנאות מכונים "**כלב גז**". מבערים קטנים נקראים גזיה. כלבי גז משמשים גם לחימום זפת לאיטום גגות.

בטיחות
------

השימוש במבערים מערב גזים דליקים מאוד ואש גלויה, ולכן כרוך בסיכון מוגבר. על מנת לצמצם את הסיכוי להתרחשות תאונות הנובעות משימוש במבערים ולהקטין את נזקן אם התרחשו קיימים מגוון של אמצעי בטיחות וטכניקות עבודה מיוחדות. גופים מאסדרים כמוסד לבטיחות ולגיהות בישראל, ה-OSHA וה-NFPA בארצות הברית מפרסמים הנחיות לאמצעי הבטיחות שיש לנקוט בעת שימוש במבערים. בנוסף, חברות פרטיות העוסקות בתחום מציעות קורסי הכשרה בתחום הבטיחות בשימוש במבערים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מבער, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  דוגמה להוראות בטיחות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph124131

 |
**מרי ג'יין ניויל**, באנגלית: **Mary Jane Newill** (1860–1947) הייתה ציירת, רוקמת, מורה, מאיירת ספרים ומעצבת ויטראז'ים אנגלייה. היא הייתה קשורה לתנועת האמנויות והאומנות. ניויל הייתה חברה בקבוצת בירמינגהם, קבוצה לא רשמית של אמנים ואומנות שעבדה בברמינגהם, אנגליה.

ביוגרפיה
--------

מרי ג'יין ניויל נולדה בשרופשייר, אנגליה בשנת 1860.  היא למדה בבית הספר לאמנות בברמינגהם בשנות ה-80 וה-90. עמיתיה כללו את צ'ארלס מארץ' גיר, סידני מטיארד והנרי פיין. היא זכתה במלגת ג'ון סקירו רייט בשנת 1880, ניויל המשיכה את לימודיה בפריז. היא חזרה לבירמינגהם ונשכרה ללמד רקמה ועיצוב בבית הספר לאמנות בבירמינגהם ב-1892, תפקיד אותו מילאה עד 1919. 

בשנת 1893, הוצג הוויטראז׳ שלה Newill's Babes in the Woods - באגודת התערוכות השנתית של Arts and Crafts בלונדון, זה היה עיצוב הוויטראז' השני של אמנית אישה שהוצג, והראשון של אישה שהפכה מאוחר יותר לאמנית מסחרית מצליחה. הציור שימש מאוחר יותר את כריסטופר וואל כהמחשה במדריך רב ההשפעה שלו: עבודת זכוכית צבעונית (1905).

איור לספר
הרישומים של ניויל דומים לעבודותיו של המנטור שלה, סלווין אימג'. "אף שעבודות הוויטראז' שלה לאחר מכן התפתחו בדרכים מעניינות ומקוריות, היא תמיד שמרה על הדים של הפשטות הגרפית של אימג' ברישום."

לניויל היה סטודיו משלה במרכז ברמינגהם עד 1906, בתקופה שבה היו מעט נשים שעבדו במקצוע. היא הייתה מעצבת באגודה לאמנויות שימושיות וחברה בקבוצת בירמינגהם ובאגודה לתערוכות אומנויות ואמנות. רוב עבודות הוויטראז' שלה הוזמנו ונרכשו עבור מגורים פרטיים. שתי דוגמאות פומביות ליצירתה הן חלון בקפלת סנט מרי וכנסיית סנט אמברוז באדגבסטון, וחלון בכנסיית וורוקורדין בשרופשייר.
רקמה של ניויל ותלמידיה הוצגה בתערוכה הבינלאומית של 1906 בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד. כמה מפרויקטי הרקמה שלה הוזמנו עבור כנסיות. דוגמאות לעבודות רקמה שלה נמצאות באוספים של מוזיאון ויקטוריה ואלברט ושל המוזיאון והגלריה לאמנות ברמינגהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרי ג'יין ניויל** בוויקישיתוף
* כתבי מרי ג'יין ניויל בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Rediscovered 100 year-old Arts and Crafts embroidery on view at All Saint's Church, Witley, Sundays 30 October and 6 November"
2. ↑  Cormack, Peter (2015). Arts and Crafts Stained Glass. Paul Mellon Centre. p. 55.
3. ↑  Curator, Philippa (24 July 2015). "Mary J Newill (1860-1947) Bromsgrove Guild Designer". *Research Worcestershire*.
4. ↑  "Newill and Gaskin". University of Birmingham
5. ↑  Morris, Barbara J (2003). Victorian Embroidery: An Authoritative Guide. p. 144.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1135504202
* NKC: xx0222852
* VIAF: 2742149844999702960004
* WorldCat (עם VIAF): 2742149844999702960004

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרי ג'יין ניויל"**.
"מסלניצה", בוריס קוסטודייב, 1919 (מוזיאון איסאק ברודסקי, סנקט פטרבורג.
**מסלניצה** (ברוסית: **Ма́сленица**, ברוסינית: **Fašengy**) הוא חג סלאבי עממי הנחוג ברוסיה, באוקראינה, בלארוס וארצות סלאביות נוספות בשבוע האחרון שלפני התענית (היינו בשבוע השביעי שלפני חג הפסחא).

מקורות החג
----------

החג קדום ביותר, מקורותיו פגניים וקדמו להתפשטות הנצרות ברוסיה. על פי המיתולוגיה הסלאבית, מוקדש החג לשמש, ומסמל את ניצחונה ואת סיום החורף.

בעקבות הגעת הנצרות לרוסיה הפך החג לחלק מחגי התענית. על פי המסורת הנוצרית הרוסית אורתודוקסית, כבר בשבוע זה מתחילים לקבל את חלק ממנהגי התענית (בשל צליבת ישו), ואכילת בשר אסורה. מסיבה זו מכונה החג "מיָאסוֹפוּסטנָאיָה נִדֵליָה" ("мясопустная неделя") - "שבוע צום-הבשר".

מסורות
------

חגיגות מסלניצה בכיכר הפדרציה במלבורן שבאוסטרליה. דמות הקש שבתמונה היא "קוסטרומה" או "הגברת מסלניצה".
"יום שלישי של מסלניצה, ליד לאוורת טרויצה", מעשה ידי בוריס קוסטודייב, 1916, גלריית טרטייקוב.
המאכל המסורתי של החג משתנה מאזור לאזור. בין הנפוצים הם הבליני, מעין פנקייקים ממולאים בגבינה, וכן מאכלי חלב שונים נוספים. מקורה של אכילת מחבתיות בחג קדומה, וככל הנראה קשורה למקורו הפגאני של החג כחג השמש - המאכל העגול והזהוב מסמל את השמש. המחבתיות עשויות מחמאה, ביצים וחלב, אשר אכילתם אסורה בשבוע לאחר מכן - בשל התענית.

מנהגים נוספים של החג כוללים נשף מסיכות ומרוץ מזחלות. באזורים שונים של רוסיה התפתחו מסורות שונות לימי השבוע, כגון יום אחד המוקדש לביקור קרובים, יום אחר לביקור חברים, יום בו נערכת תהלוכה עם בובות קש ויום המוקדש למרוץ המזחלות. מנהג אחר כולל שריפת בובת הקש המכונה "הגברת מסלניצה" ביום האחרון של השבוע, ערב תחילת התענית.

יום ראשון של הסליחה
-------------------

היום האחרון של השבוע מכונה "יום ראשון של הסליחה", והוא מסמל את תחילת התענית. על פי המנהג, בתפילת הערבית של יום זה מבקשים המתפללים סליחה אחד מרעהו, ומכאן שמו של היום. יום זה הוא היום האחרון בו מותר לנוצרים הרוסים-אורתודוקסים לאכול מוצרי חלב (בשל התענית), ולכן הוא נקרא גם "יום ראשון של מוצרי החלב".

מנהגים מודרניים
---------------

במהלך שנות השלטון הקומוניסטי בברית המועצות לא ראו השלטונות בעין יפה את חגיגת החג, אולם מנהגי אכילת מאכלי חלב בשבוע זה נשתמרו.

בעקבות נפילת ברית המועצות חודשו התהלוכות בערים שונות ברוסיה, אולם חידוש התהלוכות נעשה כפסטיבל חילוני ולא כחלק מטקסים דתיים.

בארצות בהם מהגרים רוסים רבים נערכות תהלוכות מסלניצה, כחלק משימור התרבות הרוסית בקרב המהגרים. תהלוכות אלה נערכות לעיתים במועדים השונים ממועדי החג הדתי, והן חילוניות באופיין.

ראו גם
------

* מרדי גרא - הגרסה של החג בנצרות הקתולית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסלניצה** בוויקישיתוף
* תיאור הפסטיבל (באנגלית)
* תיאור הפסטיבל (באנגלית)
* מנהגי החג(הקישור אינו פעיל), וואלה תל אביב
* מאיה לוין, יש לך שמש, באתר הארץ, 6 בפברואר 2008
**תיאודריך השלישי** (בלטינית: **Theudericus III**, תאודריקוס, בצרפתית מודרנית: *Thierry III*;‏ בין 649 ל-656 – 691) היה שליט פרנקי מהשושלת המרובינגית.

ביוגרפיה
--------

### רקע

תיאודריך היה בנם של כלוביס השני ובלדכילדיס. הוא היה אחד מהמלכים המרובינגים המאוחרים שנודעו כמלכים עושי-כלום, מאחר שסמכותם הייתה טקסית בעיקרה והכח האמיתי היה נתון בידיהם של שרי הבית שלהם, שלחמו זה בזה לעיתים תכופות.

### עלייתו לשלטון

בתמיכתו של שר הבית אברוין, הוא ירש את אחיו כלותאר השלישי ועלה לכס המלוכה של נויסטריה - שבה נכללה אז גם ממלכת בורגונדיה - בשנת 673. עוד באותה שנה הוא הודח על ידי כילדריך השני. תיאודריך קיבל את כתרו בחזרה עם מותו של כילדריך ב-675. ב-679, כשנפטר דגוברט השני מלך אוסטרזיה, ירש תיאודריך גם אותו ונעשה למלך כל הפרנקים.

### מלחמת האזרחים

תוארו היה ריק מתוכן של ממש: בראשית שלטונו געשה מלחמת אזרחים בין אברוין, שמשך בחוטים מאחורי הכס בתור שר הבית בנויסטריה, לבין פפין האמצעי, שר הבית של אוסטרזיה. המלך תמך בצד הראשון. לאחר ההתנקשות בחייו של אברוין ב-681, כרתו שר הבית הנויסטרי החדש וורטון ותיאודריך ברית שלום עם פפין. ב-686, מת וורטון. מחליפו, ברתר, פתח שוב במלחמה נגד האוסטרזים. ב-687, התנגש צבאם של המלך ושל שר ביתו עם זה של תומכי פפין בקרב טרטי, שהסתיים בניצחון מוחץ לאויביהם. ברתר הודח, והמלך נאלץ להכיר בפפין כשר הבית בכל הממלכה בתמורה לשמירה על הכס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאודריך השלישי** בוויקישיתוף
* תיאודריך השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| השושלת המרובינגית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כלודיו • מרובך הראשון • כילדריך הראשון (457–481) • כלוביס הראשון (481–511) • כילדברט הראשון (511–558) • כלודומר (511–524) • תיאודריך הראשון (511–533) • תיאודברט הראשון (533–548) • תיאודבלד (548–555) • כלותאר הראשון (511–561) • כריברט הראשון (561–567) • גונתרם (561–592) • כילפריך הראשון (561–584) • כלותאר השני (584–623) • דגוברט הראשון (אנ') (623–634) • תיאודריך השלישי (679–691) • כלוביס הרביעי (690/1–694/5) • כילדברט השלישי (694/5–711) • דגוברט השלישי (711–715) • כילפריך השני (אנ') (715–721) • תיאודריך הרביעי (721–737) • כילדריך השלישי (743–751) |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 104350253
* ISNI: 0000 0000 0402 5847
* NKC: kup19980000101166
* VIAF: 64442124
* WorldCat: viaf-64442124

 |
**עבדול ארשד** (בדנית: **Abdul Arshad**; נולד ב-26 בפברואר 2003 בדנמרק) הוא כדורגלן פקיסטני-דני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת הלרופ מהליגה הדנית השלישית ובנבחרת פקיסטן.

קריירת מועדונים
---------------

ארשד גדל במחלקת הנוער של בולקלובן 1903. הוא ערך הופעת ליגה אחת במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הליגה הדנית השלישית.

ב-11 בפברואר 2022 חתם ארשד בקוגה מליגת המשנה הדנית. הוא ערך 14 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-14 ביולי 2023 חתם ארשד בהלרופ מהליגה הדנית השלישית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-21 במרץ 2023 ערך ארשד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פקיסטן, בהפסד 1-0 לנבחרת המלדיביים במשחק ידידות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  HB Køge skriver med offensivtalent באתר הרשמי של קוגה, 11 בפברואר 2022 (בדנית)
2. ↑  Hellerup Idræts Klub - Glæde, Udvikling, Fælleskab og Vilje באתר הרשמי של הלרופ, 14 ביולי 2023 (בדנית)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר National Football Teams

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עבדול ארשד"**.
**הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה** היא הספרייה האקדמית של הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית (קמפוס רחובות של האוניברסיטה העברית בירושלים) ונמצאת בלב הקמפוס. משנת 2002 היא משתייכת לרשות הספריות של האוניברסיטה העברית.

רקע
---

הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה נוסדה בשנת 1969 בשם: "הספרייה המרכזית למדעי החקלאות בפקולטה לחקלאות". בהקמתה איחדה ספריות מחלקתיות קטנות ששכנו בבניינים שונים בקמפוס. בימיה הראשונים שכנה בבניין אהרונסון (הבניין הראשון של הפקולטה לחקלאות ע"ש אהרן אהרנסון), בחדר ה"מרכזיה" (היום כיתת מחשבים 15). הספרנים הראשונים היו נעים גבעוני
(1923 – 2016), ופרץ טורא. בשנת 1972, עם הקמת בניין קנדי לי ב' בלב הפקולטה עברה הספרייה לבניין זה והיא נמצאת בו עד היום.

מבנה הספרייה
------------

בשנת 2011 שופץ מבנה הספרייה והוקם בו מרכז מידע ספרייתי ע"ש ברל ואגנס גינגס בתכנון האדריכלית ויוי אסטרינסקי. קומת הקרקע של הספרייה מכילה חדר ללמידה שקטה ואת משרדי הספרייה (מחלקת קיטלוג ומחלקת השאלה בין-ספרייתית), והקומה הראשונה כוללת את אוספי הספרים וחלל משותף גדול המאפשר למידה בקבוצות ומאפיין את המקום כמרכז למידה פעיל ותוסס. החלל המואר והגדול מארח גם תערוכות אמנות מתחלפות, חלק נכבד מהן של אומנים תושבי רחובות והאזור. בנוסף לחלל המשותף קיימים חדרי למידה בקבוצות, וחדרים שקטים ללימוד אישי. הספרייה כוללת כ-200 מקומות ישיבה שונים: משולחנות וכיסאות "מסורתיים" ועד אזור ספות והתרווחות. הספרייה מצוידת במחשבים נייחים, מחשבים ניידים, מדפסות, סורק, מסכי LCD, רשת אלחוטית וציוד נוסף להשאלה. הספרייה נגישה לבעלי מוגבלויות. קיימת מעלית, עמדת מחשב נגישה המצוידת בתוכנת הגדלת טקסט, ותוכנות להקראת טקסט מותקנות על כל המחשבים.

אזור הספות והספרים השמורים

אוספי הספרייה
-------------

אוספי הספרייה בנויים ממאגרי מידע, ספרים וכתבי עת בתחומים הנלמדים בפקולטה: מדעי הצמח, מדעי הקרקע והמים, בעלי חיים, רפואה וטרינרית, אנטומולוגיה, מחלות צמחים ומיקרוביולוגיה, משאבי הטבע בחקלאות, ביוכימיה, מדעי המזון ותזונה וכלכלת ניהול וסביבה. כמו כן מצוי בספרייה אוסף היסטורי של פרסומים העוסקים בחקלאות בארץ ישראל מלפני קום המדינה. מרבית כתבי העת בספרייה קיימים בפורמט אלקטרוני. עבודות הגמר והתזות שהוגשו בפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה, מונגשות בפורמט אלקטרוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה
* אוספי הספרייה באתר
**שרון דוידוביץ'** (נולד ב-5 באפריל 1986) הוא שדרן, עיתונאי, במאי טלוויזיה ומגיש ספורט ישראלי.

ביוגרפיה
--------

דוידוביץ' נולד וגדל בשכונת מרמורק ברחובות, ולמד בבית הספר התיכון ע"ש אהרון קציר.

ב-2004 התגייס לצה"ל ואת שירותו עשה בגלי צה"ל, שם שימש כמפיק חדשות, כתב ספורט ומפיק ועורך התוכנית "עושים ספורט". מיד עם שחרורו, ב-2007, הצטרף לערוצי צ'רלטון, שם שימש בהתחלה כשדרן קווים, מגיש פינות ביורו 2008 ובהמשך שדרן של משחקי כדורגל, כדורסל, טניס וענפי ספורט נוספים המשודרים בערוץ. בנוסף דוידוביץ' מגיש אולפנים ומביים ומקריין כתבות צבע. במסגרת יורו 2008, 2012 ו-2016 עבד גם עם ערוץ 10.

בין 2011 ל-2014 שידר גם בטלוויזיה החינוכית את אליפויות התיכונים בכדורגל, כדורעף, קט-רגל וכדוריד.

במקביל לעבודתו בטלוויזיה, בשנים 2010–2017, עבד דוידוביץ' במערכת הספורט של ynet ובידיעות אחרונות. בשניהם הוא שימש כפובליציסט וכתב, בעיקר בתחום הספורט.

ב-2014 הגיש תוכנית לילית בגלי צה"ל יחד עם הקריין עודד דוידוב.

ביולי 2017 החל להגיש פינת ספורט שבועית בתוכנית "הבוקר עם טל ואביעד" בתחנת "אקו 99 FM". החל משנת 2022 החל להשתתף בתוכנית גם כמגיש אורח כשאחד מהמגישים העיקריים נעדר.

ב-2017 הוציא בצוותא עם אלעד זאבי ספר בשם "נבחרת החלומות", העוסק בליגת ה-NBA ובכדורסל וסוקר את 50 השחקנים הגדולים ביותר בשנים 1992 - 2017.

ב-2019 הוציא בצוותא עם אסף כהן ספר בשם "אגדות דשא", העוסק בכדורגל עולמי וסוקר את 50 השחקנים הגדולים ביותר בדור האחרון - מאז חקיקתו של חוק בוסמן. ב-2021 יצא הספר השלישי בסדרת "50 הגדולים", כאשר הוציא יחד עם אלעד זאבי את "סיפור אולימפי", על 50 הרגעים הגדולים בתולדות המשחקים האולימפיים. ב-2022 הוציא ספר ראשון לבדו, "פלאי מונדיאל" על 50 הרגעים הגדולים בתולדות גביע העולם.

ביוני 2021 נבחר להיות המגיש הראשי של "יורו 2020" ששודר בערוצי ספורט 1 וברשת 13. ביוני 2022 נבחר לצוות השדרים מטעם כאן 11 למשחקי מונדיאל 2022 שייערכו בקטר.

לדוידוביץ' יש ערוץ פייסבוק בלעדי ששמו "שרון דוידוביץ'/אוי דוידוביץ'", שם הוא נוהג להעלות את כל הכתבות שעורך בנושאים האקטואליים לספורט. מתחילת עונת 2018/19, החל להקליט פודקאסט אודות הפרמייר ליג, בשם "בשירות הוד מלכותה", בשיתוף עם בן פורגס ואסף כהן. בתחילת 2020 החל להקליט את הפודקאסט "עושים NBA", בשיתוף עם ערן סורוקה, משה דוידוביץ' ועידן לוצקי.

דוידוביץ' נשוי לדנה ואב לשלושה. הוא מתגורר בהוד השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרון דוידוביץ', ברשת החברתית פייסבוק
* שרון דוידוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* שרון דוידוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם
* שרון דוידוביץ', ברשת החברתית טיקטוק
* שרון דוידוביץ', סרטונים בערוץ היוטיוב
* הפודקאסט בשירות הוד מלכותה, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי"
* הפודקאסט עושים NBA, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי"
* הכתבות של שרון דוידוביץ', באתר ספורט 1
* דותן מלאך, ‏ספר האגדות, בעיתון מקור ראשון, 20 ביוני 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007411553805171

 |
**צ'ינצ'יטה** (איטלקית: **Cinecittà** - "עיר סרטים") היא עיר סרטים גדולה ברומא, איטליה.

היסטוריה
--------

צ'ינצ'יטה נוסדה באביב 1937 על ידי הדיקטטור הפשיסטי בניטו מוסוליני והוסרטו בה מאז ועד היום כשלושת אלפים סרטים. היא הוקמה בעיבוריה הדרומיים של העיר רומא ומשתרעת על שטח של שש מאות אלף מטרים רבועים. בסיום הבנייה היו בעיר ארבעים אלף מטרים רבועים של רחובות וככרות ונוסף להם שלושים וחמישה אלף מטרים של גנים ועשרות בניינים ואולפנים, שבהם ניתן היה להשלים את הסרטתו של סרט מראשיתו ועד תומו. בשש שנות פעילותה הראשונות שקקה צ'ינצ'יטה חיים ונוצרו בה למעלה משלוש מאות סרטים, רובם קומדיות "טלפון לבן".

ברם, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, עם פלישת כוחות גרמניה הנאצית לאיטליה בשנת 1943, שבתו האולפנים מפעילותם כמעט לחלוטין. הגרמנים הקימו בצ'ינצ'יטה מחנה לשבויי מלחמה ואילו הקולנוע האיטלקי העתיק את מרכז הכובד של פעילותו לוונציה. לאחר שחרור איטליה בידי בעלות הברית שימשה צ'ינצ'יטה מחנה מעצר לעקורים ולפליטים. עקב כך, כשצילם רוברטו רוסליני את סרטו "רומא עיר פרזות", הוא נאלץ לצלמה בחוצות העיר.

רק בשנות החמישים שבה העיר למסלולה כמרכז תעשיית הסרטים האיטלקית ושגשגה בשנות השישים והשבעים. פדריקו פליני ביים בה את רוב סרטיו, כמו גם במאים רבים נוספים שבולטים בהם פייר פאולו פאזוליני, לוקינו ויסקונטי, רוברטו רוסליני, וויטוריו דה סיקה ושחקנים כגון אנה מניאני, ג'ולייטה מזינה, מרצ'לו מסטרויאני וויטוריו גסמן. הללו הקנו לצ'נצ'יטה שם עולם בדברי ימי הקולנוע. השלטון המריץ את התעשיינים להשקיע בקולנוע ולשם כך הפריש להם סובסידיות והלוואות נדיבות להפקות רבות.

במהלך שנות השמונים החלה דעיכה בתעשיית הסרטים במקום, ולאחר שצ'ינצ'יטה הגיעה פעמים מספר אל סיפן של פשיטות רגל, היא הופרטה בשנות התשעים בידי הממשלה האיטלקית. היום מביימים בה בעיקר סדרות טלוויזיה ותוכניות בידור ומיעוט של סרטים.

בשנת 1991 התקיימה באולפני צ'ינצ'יטה תחרות האירוויזיון השנתית, בעקבות זכייתה של איטליה באירוויזיון שנה קודם לכן.

הפקות בינלאומיות
----------------

צ'ינצ'יטה שימשה אבן שואבת להפקות ענק הוליוודיות עתירות תקציב. הבולטות שבהן הן: "בן חור" של ויליאם ויילר, "מלחמה ושלום" של קינג וידור, "קוו ואדיס" של מרווין לרוי, "כנופיות ניו יורק" של מרטין סקורסזה ו"הפסיון של ישו" של מל גיבסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ינצ'יטה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'ינצ'יטה (באיטלקית)
* צ'ינצ'יטה, ברשת החברתית פייסבוק
* צ'ינצ'יטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* היסטוריה של צ'ינצ'יטה
* RAI International:Cinecitta
* סביונה מאנה, בסרטים של פעם יכולת לאהוב, באתר הארץ, 10 במאי 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 7403d907-6a60-4c45-a09e-1a0f9ea727f4
* VIAF: 141149043
* WorldCat (עם VIAF): 141149043

 |
**רוצי בובה** היא שמה של להקת רוק אנד רול ישראלית המנגנת בעיקר שירי גראז' רוק ורוקאבילי בעברית ובאנגלית.

חברי הלהקה הם עומר שיזף ברזין - בסיסט וסולן, רודי ברזין - גיטריסט וסולן, ואורי רנרט המתופף.

רוצי בובה הוקמה בשנת 2009, ולאחר שעזב את ההרכב הגיטריסט נועם וייס והחליפו המתופף אורי רנרט, החלו לכתוב ולעבד שירים לאלבום ראשון. הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "אגהאגהבו" (AgaAgaBoo), בשנת 2011 בהפקתו של רם אוריון, בלייבל דםדם יצירות ובהפצת היי פידליטי. לאחר שחרור האלבום, יצאה הלהקה למסע הופעות רצוף באורך של שמונה ימים, בתמיכת מותג הבירה מכבי, בו עברו בתחנות רדיו מקומיות והופיעו במקומות שונים בארץ בהם צאלים, דן, עין השופט, ירושלים, תל אביב, אשקלון, ניר עם ונוספים.

בספטמבר 2011 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ברחבי אירופה, במהלכו הופיעה בין היתר בגרמניה (ברלין, נירנברג, דרזדן), פולין (פוזנן וורשה, אוסטריה (וינה), צ'כיה (צ'ב) וסלובקיה (ברטיסלאבה וניטרה).

אלבומים
-------

* AgaAgaBoo‏ (2011, הוצאת דםדם)

קישורים חיצוניים
----------------

* בן שלו, לרוץ עם בובה: יומן מסע של רוקנרול, באתר הארץ, 20 במאי 2011
* רוצי בובה באתר קיוב למוזיקה ישראלית
* נויה כוכבי, עכבר העיר אונליין, גילוי מרעיש: "רוצי בובה", באתר הארץ, 15 בפברואר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוצי בובה משיקה את "אגה אגה בו" ויוצאת לטיול הופעות  באתר אור בזווית
2. ↑  Rutsi Buba September Europe Tour! Gever Ya Gaver Ya Maccabee Beer! אירוע באתר פייסבוק
חתך בשחלה - הגופיף הצהוב מסומן במספר 10
**הגופיף הצהוב** (בלטינית: **Corpus Luteum**, גוף צהוב) הוא בלוטה אנדוקרינית הנוצרת מהזקיק השחלתי לאחר הביוץ .

הגופיף הצהוב מכיל תאי גרנולוזה ותאי טקה (Theca interna) שעברו התמיינות (לוטאיניזציה), תאים אלו אחראים להפרשת הורמונים סטאואידים כגון פרוגסטרון ואסטרדיול. בנוסף מכיל הגופיף הצהוב תאים נוספים כגון תאים חיסונים ותאי אנדותל המדפנים את כלי הדם הרבים בבלוטה זו.

הטריגר ההורמונלי להמשך קיומו של הגופיף הצהוב הוא ההורמון המופרש מבלוטת יותרת המוח (ההיפופיזה), LH (Leutinizing Hormone). הורמון זה משרה ייצור מוגבר של פרוגסטרון על ידי תאי הגרנולוזה של הגופיף הצהוב הנמצא בשחלה ובכך מונע ביוצים נוספים. בנוסף, LH יגרום לתאי הטקה להפריש אנדרוגנים שיהפכו באמצעות האנזים ארומטז לאסטרוגן שחלתי. הפרוגסטרון בעצמו ידכא המשך הפרשת LH כך שזהו מעגל של משוב שלילי שעתיד להסתיים כעבור 14 ימים - בתחילת הדימום המחזורי.
תפקיד נוסף של הגופיף הצהוב הוא לשלוח הורמונים לרחם שגורמים להתעבות דופן הרחם וגורמים להיריון תקין.

כאשר מתרחשת הפריה הגופיף הצהוב מקבל סיגנל הורמונלי שונה שגורם לו להמשיך להתקיים ולתפקד - וזהו ה-HCG - Human Chorionic Gonadotropin שמיוצר בעיקרו על ידי השליה. טריגר הורמונלי זה נמשך לאורך ההריון וגורם לגופיף הצהוב להמשיך ולהפריש פרוגסטרון הנחוץ לקיומו ומהלכו התקין של ההריון. בנוסף יפריש הגופיף הצהוב חומר נוסף הקרוי רלקסין (Relaxin), שיגרום להתרככות רצועות ומפרקים בגוף, כגון המפרק הסחוסי הנמצא בקדמת האגן - מאחה עצמות החיק (symphysis pubic), ובכך יקל על מהלך הלידה מבחינה מכנית.

אם גופיף צהוב מוסר עד השבוע ה-12 להריון, הדבר יגרום להפלה של העובר. עם זאת, הגופיף הצהוב יתנוון בעצמו במהלך השבוע ה-13 עד השבוע ה-17 של ההיריון, ויֵיהָפֵךְ בסופו של דבר לרקמת צלקת לבנה או גופיף לבן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גופיף צהב** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גופיף צהוב** |

* גופיף צהוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גופיף צהוב, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  J D O'Shea, Heterogeneous cell types in the corpus luteum of sheep, goats and cattle, **J Reprod Fertil Suppl**, 1987, עמ' 71-85
2. ↑  Guyton and Hall Textbook of Medical Physiology, p. 1060

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565363205171
* BnF: cb11958111r (data)
* GND: 4156406-6
* LCCN: sh85033012
* TA98: A09.1.01.015

 |
**ניסים קינן** (נולד ב-23 ביוני 1956) הוא עיתונאי ישראלי שמשמש כתב השטח של כאן חדשות (ולפני כן ברשות השידור) בדרום ישראל, ומגיש תוכניות רדיו. זוכה פרס העיתונאי המצטיין לשנת 2018.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם ניסים קקון, וגדל בבית שמש. אחיו מסעוד קקון, היה משגיח בישיבת חב"ד באגאדיר שבמרוקו ונהרג ברעידת אדמה.

קינן שירת בצה"ל כלוחם בסיירת שקד, וכקצין הגיע לדרגת סגן-אלוף. ממקימי יחידת מורן (יחידה מיוחדת בתותחנים) ואף צייר את תג היחידה.

למד תואר ראשון במדעי המדינה ותקשורת וסיים את לימודיו "בהצטיינות יתרה" (2% מהבוגרים המצטיינים ביותר בפקולטה) באוניברסיטת בר-אילן.

קינן עוסק בעיתונות מ-1973 ובמשך השנים זכה לפרסים בתחום.

בראשית שנות ה-80 חזר בתשובה וסייע בהפקת עיתונות דתית בדרום, כמו למשל דו שבועון בשם "תודעה", שתכניו זכו לביקורת מצד עיתונאי בשם דב רובין ובטור דעה חריף מאת עמוס קינן.

בינואר 2019 לקה באירוע מוחי. במשך כ-3 חודשים היה מחוסר הכרה ולאחר מכן במשך כ-3 חודשים עבר שיקום. כשהתעורר, תיקשר רק עם העיניים. היום הוא מדבר ובהכרה מלאה והרופאים מקווים שיצליח גם ללכת.

קינן מתגורר בבאר שבע ואב לשלושה ילדים.

פרסים
-----

* בשנת 2008 זכה בפרס קול ישראל על שם אילן רועה
* בשנת 2009 זכה בפרס ירושלים
* בשנת 2018 זכה בפרס העיתונאי המצטיין

קישורים חיצוניים
----------------

* יונתן כיתאין, ‏ניסים קינן, הכתב הוותיק בדרום, מצטרף לתאגיד השידור הישראלי, באתר גלובס, 11 ביולי 2016
* 'ניסים קינן', תגית באתר העין השביעית
* סרטונים ילדי אגדיר האבודים, כתבה וראיון עם העיתונאי ניסים קינן, ערוץ 20.

הערות שוליים
------------

1. ↑  סרטונים ילדי אגדיר האבודים, כתבה וראיון עם העיתונאי ניסים קינן, ערוץ 20.
צ'ארלס פיאצי סמית': השביט הגדול של 1843
**השביט הגדול של 1843**, המסומן רשמית **C/1843 D1** ו-**1843 I**, הוא כוכב שביט ארוך-מחזור שהפך לבהיר מאוד במרץ 1843 (הוא ידוע גם בתור **כוכב השביט הגדול**). הוא התגלה ב-5 בפברואר 1843, והתבהר במהירות והפך לשביט בהיר (אנ'). הוא נמנה במשפחת שביטי קרויץ - משפחת שביטים שנוצרו מהתפרקות של כוכב שביט אב (X/1106 C1) לשברים מרובים בסביבות שנת 1106. שביטים אלה עוברים קרוב מאוד לפני השטח של השמש - בתוך הטווח של מספר רדיוסי שמש בודדים - וכתוצאה מכך, הופכים לעיתים קרובות בהירים מאוד.

פריהליון
--------

הוא נצפה לראשונה בתחילת פברואר 1843, והתקדם לעבר פריהליון קרוב של פחות מ-830,000 קילומטרים ב-27 בפברואר 1843; בשלב זה הוא נצפה באור יום במרחק של בערך מעלה מהשמש. ב-6 במרץ 1843 עבר השביט בנקודה הכי קרובה לכדור הארץ ולמחרת הופיע בבהירות הגדולה ביותר. בשיאו הוא נראה בצורה הטובה ביותר מחצי הכדור הדרומי. הוא נצפה בפעם האחרונה ב-19 באפריל 1843. שביט זה עבר קרוב יותר לשמש מכל עצם מוכר אחר עד לאותה עת.

זנב
---

השביט הגדול של 1843 פיתח זנב ארוך במיוחד במהלך ואחרי המעבר בפריהליון של מסלולו. באורך של יותר משתי יחידות אסטרונומיות, היה זה זנב השביט הארוך ביותר הידוע עד שמדידות ב-1996 הראו שזנב השביט היאקוטאקה היה ארוך כמעט פי שניים. במוזיאון הימי הלאומי קיים ציור שנוצר על ידי האסטרונום צ'ארלס פיאצ'י סמית' במטרה להראות את הבהירות הכללית והגודל של זנבו של השביט.

מסלול
-----

ההערכות לזמן הקפה של השביט השתנו מ-512 ± 105 שנים (עבודתו הקלאסית של קרויץ משנת 1901), 654 ± 103 שנים (פתרון בלתי מאולץ Chodas2008), 688 שנים (פתרון התקופה הבריתית של JPL Horizons 1852), ו-742 שנים (פתרון כפוי של Chodas2008 מבוסס על זהות משוערת עם X/1106 C1). אבל השביט נצפה רק על פני תקופה של 45 ימים מ-5 במרץ עד 19 באפריל, וחוסר הוודאות אומר שיש לו ככל הנראה תקופת מסלול של 600 עד 800 שנים.

תיאור מוזיקלי
-------------

המלחין המקסיקני לואיס באקה הלחין ואלס לפסנתר, "El cometa de 1843". הוא הופיע כיצירה ה-13 ב-Instructor filarmónico, periódico semanario musical, Tomo primero (מקסיקו, 1843).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השביט הגדול של 1843** בוויקישיתוף

* C/1843 D1 at the JPL Small-Body Database Edit this at Wikidata
* Close approach · Discovery · Ephemeris · Orbit diagram · Orbital elements · Physical parameters
* Orlon Petterson, "Great Comets in History" (Accessed 2/7/06)
* Donald Yeomans, "Great Comets in History" (Accessed 7/21/08)
* C/1843 D1 (Great March Comet), cometography.com
* "Saw a comet star ablazing..." Log of the New Bedford whaling ship Washington, March 6, 1843, Nantucket Historical Association
* Instructor filarmónico, periòdico semanario musical, Tomo primero, page 53; digitized by the Gaylord Music Library, Washington University in St. Louis

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Sekanina, Zdenek; Chodas, Paul W. (2008). "A New Orbit Determination for Bright Sungrazing Comet of 1843". the Astrophysical Journal. 687 (2): 1415–1422. Bibcode:2008ApJ...687.1415S. doi:10.1086/592081.
2. ↑  Donald K. Yeomans (April 2007). "Great Comets in History". Jet Propulsion Laboratory/California Institute of Technology (Solar System Dynamics). Retrieved 2011-02-02.
3. ↑  "Great Comets in History". Archived from the original on 2004-08-22. Retrieved 2006-02-07.
המונח "דואלפקאר" מפנה לכאן. לערך העוסק בטיל בליסטי איראני, ראו זולפיקאר.
איור של חרב ד'ו אל-פִֿקאר
חרב ד'ו אל-פִֿקאר על דגל עות'מאני, 1810
**ד'ו אל-פִֿקאר** (בערבית: **ذُو ٱلْفَقَار**) היא חרבו האגדית של עלי בן אבי טאלב חתנו ובן דודו של הנביא מוחמד, שלפי המסורת הייתה החרב הראשונה באסלאם, והעבר עלי ידי הנביא מוחמד לחתנו ובן דודו עלי בן אבו טאלב בקרב בדר. החרב נחשבת לאחד מהסמלים האסלאמיים המוכרים ביותר. על פי אגדות המוסלמים-השיעים החרב היא בלתי מנוצחת.

היסטוריה
--------

לפי האמונה הסונית, החרב ניתנה לנביא מוחמד בקרב בדר (بدر) בשנת 625, אך איננה חרב שמיימית, כלומר, לא ניתנה על ידי המלאכים.

השיעים מאמינים כי החרב ניתנה למוחמד בקרב אוחוד על ידי המלאך גבריאל והועברה לעלי איבן אבו טאלב באותו קרב. לפי אמונתם החרב הועברה מדור לדור בין האמאמים, יורשיו של הנביא מוחמד בהנהגת האומה המוסלמית. לפי המסורת השיעית, החרב נעלמה בשנת 940 יחד עם האמאם ה-12, מוחמד אלמהדי.

השם
---

שמה המלא של החרב בתעתיק מערבית נכתב כ-ד'ו אל-פִֿקאר, או כד'ו אלפִֿקאר, אך משמעותו איננה לגמרי ברורה. המשמעות המועדפת למילה "ד'ו / זו" (ذو) בשם החרב היא "אדון של", המציין בעלות על חפץ כלשהו.

למילה "פִֿקאר" אין משמעות ברורה. יש הסבורים כי היא מציינת את חוליות הגב או עצמות עמוד השדרה המונחות בסדר קבוע זו אחר זו, או לחלופין מתכוונת לסידור הכוכבים בקבוצת הכוכבים אוריון .

רקע אגדי
--------

לפי האגדה המוסלמית, המילה "ד'ו" מכוונת לנביא מוחמד, כלומר הוא הבעלים של החרב. מוחמד העביר את החרב לחתנו ובן דודו, עלי איבן אבו טאלב לפני הקרב על או'חוד כדי להחליף את חרבו שנשברה. מכאן עולה בעיה: אם החרב שייכת למוחמד, לא הגיוני שהיא תינתן לעלי. לפיכך יש הסבורים כי המילה "ד'ו" אינה מיוחסת למוחמד, אלא ללוחמים בשדה הקרב.

עלי השתמש בחרב בקרב על אוח'וד נגד האויבים ממכה. לאחר הניצחון בקרב יוחסה לנביא מוחמד האמרה "אין חרב אלא ד'ו אל-פִֿקאר, ואין גיבור מלבד עלי" (لَا سَيْفَ إِلَّا ذُو ٱلْفَقَارِ وَلَا فَتَىٰ إِلَّا عَلِيٌّ). אמרה זו עדיין נחרטת על כלי נשק של חיילים מוסלמים בעידן המודרני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ד'ו אלפקאר** בוויקישיתוף
* ד'ו אלפקאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  signs and symbols from the b, Books
2. 1 2  Rocky Pendergrass, **Mythological swords**, Books: Lulu.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: zulfikar

 |
**פרשת הפיצה** היא פרשה שהעיבה על סדרת גמר הפלייאוף בין מכבי תל אביב להפועל ירושלים בעונת 1998/1999 בליגה הלאומית בכדורסל. על פי הפרסומים, שלושה ימים לפני המשחק הראשון בסדרת הגמר, התארח סנטר הפועל ירושלים ראדיסאב צ'ורצ'יץ' בביתו של מנהל מכבי תל אביב מוני פנאן. בעקבות פרסום הפרשה התחוללה סערה, והועלה חשד כי מכבי תל אביב יזמה את הפגישה לפני סדרת הגמר, כדי לסכם עם צ'ורצ'יץ שישחק במכבי תל אביב בעונה הבאה, בידיעה שזה עשוי להשפיע לרעה על יכולתו בסדרה. ההפסד של הפועל ירושלים בסדרה, למרות שהיה לה יתרון הביתיות, יוחס על ידי רבים במידה מסוימת להשפעת הפרשה.

הפרשה
-----

סדרת הגמר בפלייאוף של עונת 1998/1999 הפגישה את הפועל ירושלים ומכבי תל אביב. הפועל ירושלים הגיעה לסדרה בשיאה, כאשר סיימה לראשונה בתולדותיה במקום הראשון בליגה הסדירה, שמשמעותו יתרון ביתיות בפלייאוף. כן הציגה הקבוצה את ראדיסאב צ'ורצ'יץ', שחקן מכבי בעבר, שנבחר באותה עונה לשחקן העונה הסדירה. מנגד, מכבי תל אביב עברה עונה קשה - במהלכה החליפה שני זרים, פיטרה מאמן, והודחה בגביע אירופה כבר בשלב שמינית הגמר.

על פי הפרסומים, שלושה ימים לפני המשחק הראשון בסדרת הגמר, התארח צ'ורצ'יץ', בביתו של מנהל מכבי תל אביב, מוני פנאן. את הפרשה חשף עיתונאי הספורט רון קופמן בעיתון הארץ, ערב המשחק הראשון בסדרה, על סמך עדותו של שליח פיצה שהוזמן לדירתו של פנאן, ומכאן שם הפרשה.

בעקבות הפרסום, סערו הרוחות והועלה חשד כי צ'ורצ'יץ סגר את תנאיו במכבי תל אביב עוד לפני הסדרה בין הקבוצות. פנאן וצ'ורצ'יץ' הכחישו את הטענות.

כן הפנתה התקשורת דרישה כלפי הפועל ירושלים שצ'ורצ'יץ' לא יופיע במשחק. נשיא הקבוצה, אורי מנצור, הגיב כי "אם יש אלפית אחת סיכוי שהסיפור לא נכון", הוא לא רוצה "לפגוע בשחקן ולהרוס לו קריירה". לאחר התפוצצות הפרשה, יו"ר הפועל דני קליין והנשיא מנצור קיימו בחדר ההלבשה שיחה קשה עם צ'ורצ'יץ', דקות לפני המשחק השני בסדרה. במהלך אותו משחק, צ'ורצ'יץ' ירד לספסל וקילל את השניים.

תוצאות הפרשה
------------

במהלך הסדרה רשם צ'ורצ'יץ' יכולת חלשה ביחס ליכולת שאפיינה אותו בעונה הסדירה. בסופו של דבר, בניגוד לציפיות המוקדמות, הפועל ירושלים שהגיעה כפייבוריטית לסדרה, הפסידה למכבי 1–3, ובכך הפסידה את האליפות. לימים תלה מאמן הפועל ירושלים אפי בירנבוים את ההפסד בגמר ל"מחול השדים שפרץ לפני הסדרה".

בסיום העונה עזב צ'ורצ'יץ' את הקבוצה לאחר שכתוצאה מהפרשה נוצר נתק בינו לבין ההנהלה. לאחר עונה אחת בפנרבחצ'ה, לקראת עונת 2000/2001 עבר צ'ורצ'יץ' למכבי תל אביב. באותה עונה, כשהגיע עם מכבי לאולם מלחה, קיבל אותו הקהל במגשי פיצה וקללות. בשנים הבאות הניפו מעת לעת אוהדי הפועל ירושלים מגשי פיצה במשחקים מול מכבי תל אביב. בשנת 2013, בתגובה, הזמינה הנהלת מכבי תל אביב שישה מגשי פיצה והכניסה אותם למסדרון השחקנים.

לקריאה נוספת
------------

* אוהד גרינוולד, **המועדון: הסודות של מכבי תל אביב**, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017
* אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמוד 390

קישורים חיצוניים
----------------

* אהרון ויסברג, צ'ורצ'יץ': "ירושלים לא מסוגלת לקחת אליפות", באתר ynet, 24 בדצמבר 2005
* "אם היו מטפלים בפצע, לא היה צריך היום ניתוח", ישראל היום, 2 במאי 2012
* אוהד גרינוולד‏, "זה מכוער ולא ספורטיבי": הבלוג של אוהד גרינוולד, באתר וואלה!‏, 24 במאי 2013
* דובי פיק, ‏מחאה יצירתית: מכבי הזמינה מגשי פיצה למלחה, באתר ONE‏, 31 במאי 2013
* האזינו: האמת על פרשת הפיצה וצ'ורצ'יץ', באתר ערוץ הספורט, 4 במרץ 2019
***Providencia stuartii*** (בדרך כלל ***P. stuartii***) הוא חיידק גראם שלילי שנמצא בדרך כלל בקרקע, במים ובביוב. *P. stuartii* הוא המין הנפוץ ביותר מבין חמשת המינים השייכים לסוג *Providencia*, יחד עם *Providencia rettgeri*, *Providencia alcalifaciens*, *Providencia rustigianii*, *P. heimbachae*.

ניתן להדגיר *את Providencia stuartii* בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס באגר מזין או מרק מזין.‏ *P. stuartii* הוא המקור הגנומי לאנזים ההגבלה, PstI. ל-*P. stuartii* כושר תנועה באמצעות שוטונים (flagella), הוא אינו מייצר נבגים, אינו מתסיס לקטוז, הוא קטלאז חיובי ואוקסידאז שלילי. הוא יכול לגדול גם בתנאים אנאירוביים ועל אגר ציטראט של סימון.

תפקיד במחלות
------------

*Providencia stuartii* הוא המין הנפוץ ביותר בין מיני הפרובידנסיה המסוגל לגרום לזיהומים בבני אדם. *Providencia stuartii* הוא פתוגן אופורטוניסטי שנצפה בחולים עם כוויות קשות או בחולים עם צנתרי שתן לטווח ארוך, מה שמציב סיכון גבוה יותר לזיהומי *P. stuartii* בפני חולים קשישים.

בבעלי חיים זיהומי *P. stuartii* יכולים לגרום לשלשול ילודים עקב זיהום *P. stuartii* בפרות חולבות. בבני אדם ניתן לבודד את *P. stuartii* משתן (הנפוץ ביותר), צואה ודם, כמו גם מתרביות ליחה, עור ופצעים. אלח דם שהוא תוצאה של *P. stuartii* מגיע בעיקר ממקור דרכי השתן. זוהי הסיבה השכיחה ביותר לתסמונת שקית שתן סגולה. בבדיקה גופנית, זיהום בזרם הדם *P. stuartii* קשור לחום, טכיקרדיה ויתר לחץ דם.

קישורים חיצוניים
----------------

* DSMZ אוסף גרמני של מיקרואורגניזמים ותרביות תאים
* סוג זן של *Providencia stuartii* ב-Bac *Dive* - מטא-בסיס הנתונים של מגוון חיידקים
* "Bergey's Manual of Systematic Bacteriology". Springer Verlag.

* Providencia stuartii, באתר ITIS (באנגלית)

* Providencia stuartii, באתר NCBI (באנגלית)

* Providencia stuartii, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* Providencia stuartii, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Providencia Infections". Medscape.
2. 1 2  "Providencia stuartii". theLabRat.com.
3. ↑  "Bergey's Manual of Systematic Bacteriology". Springer Verlag.
4. ↑  Lin, CH; Huang HT; Chien CC; et al. (בדצמבר 2008). "Purple urine bag syndrome in nursing homes: ten elderly case reports and a literature review". *Clinical Interventions in Aging*. **3** (4): 729–734. doi:10.2147/cia.s3534. PMC 2682405. PMID 19281065. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**נץ דגים קטן** (שם מדעי: ***Ichthyophaga humilis***), הוא עוף דורס ממשפחת הנציים, הקרוב למיני העיטם, החי ממורדות ההימלאיה וברחבי דרום-מזרח אסיה והודו.

מאפיינים
--------

נץ הדגים דומה לקרוביו, מיני העיטם, אך קטן מהם. ארכו מגיע ל-64 ס"מ ומוטת כנפיו מגיעה ל- 1.2 מטר. הוא בעל נוצות חומות-אפורות עם קצוות כנפיים כהים יותר. הראש גדול עם עיניים צהובות ומקור שחור ומעוקל. כפות רגליו גדולות וצהובות והטפרים שחורים ומעוקלים. 

הנץ מעופף מעל מקווי מים שונים כמו אגמים, נהרות איטיים, נחלים, בריכות, לגונות וחופי ימים טרופיים בחיפוש מזון. הנץ הוא אוכל דגים כמעט מובהק. הוא תופס את הדגים בעזרת טפריו הגדולים ועף איתם לקינו שבין העצים לאכול.

מצב השימור של נץ זה מוגדר קרוב לסיכון.

תת-מינים
--------

* *Ichthyophaga humilis plumbea*
* *Ichthyophaga humilis humilis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נץ דגים קטן** בוויקישיתוף
* נץ דגים קטן, באתר ITIS (באנגלית)
* נץ דגים קטן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* נץ דגים קטן, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נץ דגים קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
פירוש נוסף ערך זה עוסק במינרל רך. אם התכוונתם לאמצעי רפואי לקיבוע, ראו תחבושת גבס.

**גבס** הוא מינרל רך מאוד המורכב מסידן וסולפט, והרכבו הכימי הוא CaSO4•2H2O.

כאשר מחממים את הגבס מעל ל-150 מעלות צלזיוס מתאיידים 75% מהמים האגורים במבנה הכימי שלו על פי הנוסחה הבאה:

CaSO4•2H2O + **חום** → CaSO4•½H2O + 1½ H2O (משתחרר כקיטור)

והגבס רוכש תכונות אנהידריטיות (חסרי מֵי-גֶּבֶשׁ). בצורה הזאת הוא נקרא **טיח פריז**. לכן מלט העשוי טיח פריז או המכיל אותו נוטה להתקשות במים, ומכאן נובע השימוש בו לקיבוע איברי גוף שבורים. גבס רך נמס במים בתגובה אקסותרמית.

ברוב המקרים הגבס הוא משקע הנוצר כאשר מים מתאדים בלגונות ימיות או באגמים סגורים. באזורים מדבריים נוצר הגבס כקרום מעלייה נימית של מי תהום מלוחים.

ישנן כמויות מעטות של גבס הנוצרות ממוצא געשי כאשר הגזים העשירים במימן גופרתי מתרכבים עם הסלעים הסידניים שבסביבת ההתפרצות.

כמויות מסחריות של גבס מצויות באנגליה, קנדה, ובניו יורק, מישיגן, איווה, קנזס, ניו מקסיקו, קולורדו ויוטה בארצות הברית.

תכונות הגבס
-----------

גבס מבודד היטב טמפרטורה ורעש. הוא מתמוסס במים ועל כן קל לאחות בין חלקים ישנים לחדשים. הוא עביד ביותר - כאשר יוצקים אותו לתוך תבנית הוא מקבל פרטים דקים מאוד משום שהתמיסה זורמת וממלאת כל נקב בתבנית. קל לשלוט על משקלו המרחבי של הגבס הקשוי - משקל זה תלוי בכמות הנקבוביות שבו וכמות זו היא תוצאה של כמות המים בתמיסה (בתעשייה מתייחסים ל"יחס מים/גבס"). 

דרגת הקשיות של הגבס היא 2 (מתוך 10) בסולם מוס. 

עקב תכונותיו אלה, בנייה בגבס נפוצה מאוד, בייחוד בקירות פנימיים.

לקריאה נוספת
------------

* סורוקה, יצחק. **חומרי מליטה, מלט ובטון**. הטכניון - התחנה לחקר הבנייה, 1989, תשמ"ט. פרק שלישי - "גבס". עמ' 31-52.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גבס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גבס** |

* יציקות גבס, מפורום אמנות שימושית בתפוז אנשים
* מאיר ברק, איזה סוג קריסטל זה שושנת המדבר?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 15 מאי 2010
* גבס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545708105171
* BnF: cb11958210p (data)
* GND: 4132860-7
* LCCN: sh85058113
* NDL: 00570631
* NKC: ph536695
* SUDOC: 02757010X

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשכונה בברלין. אם התכוונתם לפארק שבשכונה, ראו טירגארטן (פארק).ביצה בטירגארטן
**טִירגַארְטן** (בגרמנית: **Tiergarten**) הוא רובע בברלין בירת, הגובל בוודינג בצפון, מיטה במזרח, קרויצברג בדרום-מזרח, שנברג בדרום ושרלוטנבורג במערב.

היסטוריה
--------

כתוצאה מרפורמת הרבעים של ברלין, אוחד הרובע רשמית בשנת 2001 עם ודינג ומיטה לישות מנהלתית אחת. הרובע המאוחד נקרא גם הוא מיטה, אך האיחוד הוא רשמי בלבד, ובפועל ההבדל בין מיטה העשירה והגרמנית, לוודינג וטירגארטן העניות בהן שוכנים זרים רבים, נשאר כשהיה.

השם טירגארטן נובע מהפארק הגדול טירגארטן שבשטחה של השכונה (שיש מכנים אותו "הסנטרל פארק" של ברלין). משמעות השם בגרמנית הוא "גן חיות", אך בפארק אין ולא היה מעולם גן חיות אלא אזור ציד. בתוך הפארק אגמים ושבילים רבים, יערות קטנים, אזורי דשא ופרחים והוא גובל בשער ברנדנבורג במזרחו. במרכז הפארק נמצא כיכר הכוכב הגדול (Großer Stern), כיכר ובאמצעה עמוד הניצחון, עמוד בגובה 67 מטרים, שבראשו אלת הניצחון במיתולוגיה הרומית, ויקטוריה והוא נבנה לזכר ניצחון גרמניה ב-1864 במלחמתה עם דנמרק. בפארק נמצא גם בית תרבויות העולם ומשכנה של התזמורת הסימפונית של ברלין וברחוב המקשר בין שער ברנדנבורג וכיכר הכוכב הגדול, רחוב ה-17 ביוני עוברות תהלוכות ופסטיבלים רבים, הידוע בהם הוא מצעד האהבה השנתי (Love Parade).

קרוב לפארק נמצאות גם המשרדים החדשים של קנצלר גרמניה, שגרירויות רבות, ביניהן השגרירות המאוחדת של מדינות סקנדינביה המורכבת מבניין אחד כלפי חוץ כאשר בפנים ישנם בניינים נפרדים לכל מדינה וכן הגלריה הלאומית החדשה ובגבולה גם הרייכסטאג, בניין הפרלמנט הגרמני. גם אזור כיכר פוטסדאם, בנייני המשרדים (ביניהם המרכז האירופי של דיימלר-קרייזלר וסוני) ומרכזי הקניות שבו נמצאים בתחומי השכונה.

מדרום לפארק, ברחוב קורפירסטן (Kurfürstenstraße), מתנהלת סצנת ההרואין והזנות של ברלין, שעליה נכתב הספר וצולם הסרט "אני, כריסטיאנה אף". מצפון, בחלק הגובל עם ודינג, נמצאים רבעים מוזנחים וחסרי ייחוד המאוכלסים בצפיפות במהגרים רבים ומהווה אזור עני במרכזה הגאוגרפי של העיר. 

האזור בו שוכן כיום רובע הנזה (Hansaviertel) נחרב כליל במלחמת העולם השנייה וב-1957 הזמינה עיריית ברלין ארכיטקטים בעלי שם לתכנן את הרובע וכל אחד מהם תכנן בניין אחד. התוצאה הייתה רובע יוקרתי של בתי קומות בסגנונות שונים, אך עם השנים לא נוצרה סימביוזה בין חלקי הרובע והוא ירד מגדולתו והוזנח.

ראו גם
------

* רחוב טירגארטן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירגארטן** בוויקישיתוף
* טירגארטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

| שכונות בברלין |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גרונוולד • הלרסדורף • ודינג • וייסנזה • וילמרסדורף • וסטנד • טירגארטן • טמפלהוף • טרפטו • ליכטנברג • מיטה • מרצאן • נויקלן • פנקו • פרידריכסהיין • פרנצלאואר ברג • צלנדורף • קפניק • קרויצברג • רייניקנדורף • שטגליץ • שנברג • שפנדאו • שרלוטנבורג

---

**פורטל ברלין • פורטל גרמניה** | רובעי ושכונות ברלין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564534505171
* GND: 4087345-6
* LCCN: n81062629
* VIAF: 126678363
* WorldCat: lccn-n81062629

 |
**מילה סבילאר** (בסרבית: **Миле Свилар**, בהולנדית: **Mile Svilar**; נולד ב-27 באוגוסט 1999 באנטוורפן שבבלגיה) הוא כדורגלן סרבי-בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת רומא מהסרייה א' ובנבחרת סרביה.

קריירת מועדונים
---------------

סבילאר גדל במחלקת הנוער של אנדרלכט. ב-28 באוגוסט 2017 חתם על חוזה לחמש שנים בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית. במהלך תקופתו במועדון ערך שש הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, והוסיף שלוש הופעות במסגרת ליגת האלופות לעונת 2017/2018.

ב-1 ביולי 2022 חתם סבילאר על חוזה לחמש שנים ברומא מהסרייה א'. ב-8 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 ללודוגורץ ראזגרד במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2022/2023. ב-14 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד בולוניה 1909 במסגרת המחזור ה-35 לעונת 2022/2023. הוא ערך שלוש הופעות ליגה בעונה זו.

קריירה בינלאומית
----------------

סבילאר שיחק בנבחרות הצעירות של בלגיה.

ב-1 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בניצחון 4-0 על נבחרת קטר במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילה סבילאר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Svilar assina por cinco épocas באתר הרשמי של בנפיקה ליסבון, 28 באוגוסט 2017 (בפורטוגזית)
2. ↑  SVILAR COMPLETES ROMA MOVE! באתר הרשמי של רומא, 1 ביולי 2022 (באנגלית)
**רוזמרי רוג'רס** (באנגלית: **Rosemary Rogers**;‏ 7 בדצמבר 1932, שרי לנקה – 12 בנובמבר 2019, מונטריי) היא סופרת אמריקאית מז'אנר הרומן הרומנטי.

ביוגרפיה
--------

רוזמרי רוג'רס (יאנש) נולדה בציילון שהייתה אז בשליטת בריטניה. בבעלות הוריה שהיו ממוצא הולנדי-פורטוגזי הייתה רשת בתי ספר פרטיים. רוזמרי גדלה בבית מלא משרתים ועוזרים. היא התחילה לכתוב בגיל צעיר. רוזמרי הייתה האישה הראשונה במשפחתה שהחלה לעבוד מחוץ לבית, כאשר התקבלה כעיתונאית לעיתון מקומי. לאחר לימודים של מספר שנים באוניברסיטה המקומית היא התחתנה. בשנת 1960 היא התגרשה ועברה עם שתי בנותיה ללונדון.

בהיותה באירופה היא פגשה את לרוי רוג'רס, הם התחתנו ועברו להתגורר בקליפורניה. לאחר שמונה שנים הזוג התגרש. בהיותה בקליפורניה רוזמרי רוג'רס הכירה את שירלי באסבי והן התיידדו. בעקבות ההכרות, רוזמרי רוג'רס החלה לכתוב בתחום הרומן הרומנטי וספרה הראשון התפרסם בשנת 1974. הספר זכה להצלחה רבה ונמכר במיליוני עותקים. בעקבות ההצלחה, היא המשיכה בכתיבה. בסך הכל היא כתבה כ-20 ספרים.

הרומנים של רוזמרי רוג'רס מלאים באלימות, הגיבורות הראשיות בדרך כלל נאנסות מספר פעמים, נוסעות למקומות אקזוטיים ופוגשות אנשים חשובים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433668405171
* BIBSYS: 99066490
* BNE: XX1095213
* BnF: cb119223984 (data)
* CiNii: DA07474182
* GND: 124006620
* ISNI: 0000 0001 1455 2197
* LCCN: n78090734
* NKC: xx0002804
* NTA: 072738367
* SNAC: w6h145zz
* SUDOC: 027106136
* Trove: 1235777
* VIAF: 111623724
* WorldCat: lccn-n78090734

 |