recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**משחק בניית רשת** (אנגלית: Network Creation Games / Network Formation Games) הוא מקרה פרטי של משחק עומס בתורת המשחקים. מודל זה הוצג לראשונה על ידי Fabrikant בשנת 2003.

במשחק זה קיים מספר משאבים נתון, והמחיר ששחקן כלשהו משלם על משאב שהוא בחר בו תלוי במספר השחקנים הנוספים שמשתמשים באותו משאב. המחיר המשולם על ידי כל שחקן הוא סכום המחירים של המשאבים בהם הוא מחזיק.

הגדרה פורמלית
-------------

יהי {\displaystyle \ G=<V,E>} גרף מכוון, כאשר לכל קשת {\displaystyle e\in E} יש עלות קבועה {\displaystyle \ c\_{e}}.
משחק בניית רשת עם n שחקנים על G מוגדר על ידי אוסף של קודקודי מקור וקודקודי יעד. לכל שחקן i מוגדר קודקוד מקור {\displaystyle \ o\_{i}} וקודקוד יעד {\displaystyle \ t\_{i}} (כלומר כל שחקן i מקושר לזוג קודקודים {\displaystyle \ (o\_{i},t\_{i})\in E\times E}).

כמו כן לכל שחקן i, מרחב האסטרטגיות שלו הוא כל המסלולים \ P\_{i} שמחברים את קודקוד המקור שלו לקודקוד היעד.
כל שחקן בוחר מסלול {\displaystyle p\_{i}\in P\_{i}}, כאשר המטרה היא למצוא מסלול בעל עלות מינימלית (עלות של מסלול היא סכום העלויות של הצלעות שמרכיבות את המסלול). העלות של כל צלע במסלול מחולקת בין כל השחקנים שבחרו בה לפי כלל חלוקה כלשהו.

נשתמש בכלל החלוקה הבא: {\displaystyle \ C\_{i}(e)=C\_{e}/X\_{e}}, כאשר {\displaystyle \ X\_{e}} הוא מספר השחקנים שבחרו בצלע \ e.

המחיר של אסטרטגיה (כלומר אוסף המסלולים שבחרו כל השחקנים) היא סכום המחירים של המסלולים שנבחרו.
{\displaystyle c(s)=\sum \_{i=1}^{n}C\_{i}(s)}

חשיבות
------

רשתות מחשבים גדולות, כגון האינטרנט, נבנות, מתופעלות, ונמצאות בשימוש על ידי מספר גדול של ישויות מגוונות ומתחרות (לדוגמה: כל ספק אינטרנט רוצה להגדיל כמה שיותר את רוחב הפס שלו על חשבון רוחב הפס של ספקים אחרים). לאור הכוחות המתחרים האלו, מאוד מפתיע עד כמה הרשתות הנ"ל מתפקדות ביעילות. בעזרת מודל זה של תורת המשחקים ניתן להסביר את יחסי הגומלין שמובילים ליצירת רשתות יעילות בעקבות פעולות של שחקנים אנוכיים.

תכונות עיקריות
--------------

1. ככל שיותר שחקנים בוחרים בצלע כלשהי, מחיר השימוש בצלע זו יורד.

2. במשחק בניית רשת עם n שחקנים, מחיר האנרכיה חסום מלמעלה על ידי {\displaystyle PoA\leq n} (חסם הדוק)

3. במשחק בניית רשת עם n שחקנים, מחיר היציבות חסום מלמעלה על ידי {\displaystyle PoS\leq H(n)} (חסם הדוק), כאשר {\displaystyle \ H(n)} מציין את הסכום ההרמוני

קישורים חיצוניים
----------------

* A.Fabrikant, A. Luthra, E. Maneva, C. H. Papadimitriou, and S. Shenker, **"On a Network Creation Game"**, PODC 2003
**מסדר השמש העולה** (ביפנית: **旭日章**, תעתיק: קיוֹקוּג'יצוּ-שוֹ) הוא מסדר יפני, שנוסד על ידי הקיסר מוצוהיטו. מסדר זה היה העיטור הראשון שהעניקה ממשלת יפן, שיצרה אותו ב-10 באפריל 1875. העיטור מעוצב כקרני שמש מסביב לשמש העולה - אחד מסמליה המובהקים של יפן.

את העיטור מקבלים אלה שרשמו הישגים ייחודיים ביחסים בינלאומיים, קידמו את תרבות יפן, פרצו דרך בתחומם, תרמו לרווחה החברתית או סייעו לשימור הסביבה. העיטור הגבוה ביותר במסדר השמש העולה קיבל בראשית 2003 מסדר משל עצמו, שנקרא מסדר פרחי הפאולוניה.

המסדר החל להעניק את העיטור בגרסתו המודרנית ללא -יפנים החל ב-1981, ולנשים ב-2003 (עד אז קיבלו נשים את עיטור מסדר הכתר היקר). הענקת העיטורים נעשית על ידי לשכת העיטורים במשרד ראש הממשלה, והיא נעשית בשם הקיסר. ניתן להעניק את העיטור לאדם לאחר מותו.

דרגות
-----

עד 2003 הכיל המסדר תשע דרגות, אז הפך עיטור פרחי הפאולוניה למסדר בפני עצמו ובוטלו שתי הדרגות הנמוכות ביותר. באופן מסורתי מלווה את העיטור תעודה רשמית, ולעיתים נדירות יוסיף הקיסר את חתימתו האישית.

מקבלי העיטור
------------

רשימת חלקית של חברי המסדר:

 דרגה ראשונה, עם סרט:

* אדמונד אלנבי
* אדמונד ברטון
* טוקוגאווה יושינובו
* דניאל אינווי

 דרגה שנייה, עם כוכב זהב וכסף:

* תומאס בלייק גלובר
* ג'אגדיש בהאגוואטי
* לואי ג'ין בולס
* יעקב שיף
* פול נרס

 דרגה שלישית, עם קרני זהב וסרט צוואר:

* מיילס לאמפסון
* קלינט איסטווד
* רפאל יהודה צבי ורבלובסקי
* יעקב רז
* מאיה פליסצקאיה
* אלחנן הראל
* רוני בורנשטיין
* אריה קוץ

 דרגה רביעית, עם קרני זהב וורד:

* בוריס אקונין
* ג'ורג' טאקיי
* יורי ליובימוב
* רנה קנוקוג'י

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מסדר השמש העולה** |

* פירוט העיטורים באתר לשכת העיטורים
* מסדר השמש העולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מסדרי כבוד ועיטורים ביפן |
| --- |
| מסדרים פעילים | מסדר החרצית • מסדר פרחי הפאולוניה • מסדר השמש העולה • מסדר הכתר היקר • מסדר האוצר הקדוש • מסדר התרבות • מדליית הכבוד |
| מסדרים לא פעילים | מסדר דיית הזהב • מדליית הכבוד הצבאית |
**מודל לחיקוי** הוא אדם שבהתנהגותו או בהצלחתו גורם לאחרים - בעיקר לצעירים - לחקות אותו, או לנסות ללכת בדרכיו. מסיבה זו מוטלת אחריות על ההורים, המורים והמנהיגים של החברה לייצג בהתנהגותם דוגמה ומופת לאחרים.

את המונח טבע הסוציולוג היהודי-אמריקאי רוברט קינג מרטון.

מורים כמודל לחיקוי
------------------

לדברי ריטה פירסון, למורים, בשל הזמן הרב שיש להם עם הילדים, יש השפעה כה עצומה על הילדים, עד שממליצים להם להיות חביבים על מנת לבנות מערכות יחסים רגשיות חזקות איתם.

מפורסמים כמודל לחיקוי
---------------------

החשיפה המתמדת של צעירים ברשתות החברתיות לחייהם של סלבריטאים בשל טרנדים בתרבות הפופולרית, גרמה לסלבריטאים, כוכבי פופ, דוגמניות וספורטאים להפוך למודלים מרכזיים לחיקוי בקרב הנוער. סקר שנערך בבריטניה ב-2008 גילה כי רבים מהצעירים עוקבים אחרי אלו האחרונים כמודלים לחיקוי לא בשל כשרונותיהם, אלא בשל העובדה שהם מפורסמים, והתקווה להצליח כמותם דרך השתתפות בתוכניות ריאליטי ודומיהן.

ספורטאים כמודל לחיקוי
---------------------

ישנו דיון מהותי האם ניתן להכליל ספורטאים כמודל לחיקוי, משום שמחד - חלקם מנסים להתנהג ככאלו, אך מאידך - הפיכתם למודל לחיקוי נובעת מיכולתם כספורטאים בלבד, ולא כתוצאה מעמדותיהם המוסריות.

צ'ארלס בארקלי, לדוגמה, הצהיר כי ספורטאים אינם אמורים לשמש כמודל לחיקוי, וההורים צריכים לקחת תפקיד זה על עצמם.

ראו גם
------

* משפיען

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Role model". *Dictionary.com*. Random House, Inc. 2013. נבדק ב-25 בינואר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  רות וולף, (2008). אתיקה טובה לעסקים. ירושלים: הוצאת ראובן מס.
3. ↑  Kaufman, Michael T. "Robert K. Merton, Versatile Sociologist and Father of the Focus Group, Dies at 92". *New York Times*. נבדק ב-25 בינואר 2014. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  Calhoun, Craig J. (2010). *Robert K. Merton: Sociology of Science and Sociology as Science*. New York: Columbia UP. ISBN 978-0-231-15112-2.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
5. ↑  Pierson, Rita. "Every Kid Needs A Champion". *www.ted.com*. נבדק ב-2014-05-20.
6. ↑  "The Beckhams are the celebrities most children aspire to be, as celebrity culture increases its influence, says ATL". Association of Teachers and Lecturers. 14 במרץ 2008. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2011. נבדק ב-21 בפברואר 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Storytelling: Can a sports hero be a role model? Yes, thankfully".
8. ↑  "Dobie: Athletes aren't automatic role models".
9. ↑  "The New Sports Role Model".
10. ↑  Steinberg, Leigh. "Why Do We Make Athletes Role Models?".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4391266-7

 |
**מועדון כדורגל מודנה** (באיטלקית: **Modena Football Club**) היה מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר מודנה שבאיטליה. המועדון, המשחק בסרייה ב'. המועדון פורק בנובמבר 2017 בעקבות פשיטת רגל, וחזר לפעילות עונה לאחר מכן.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1912 לאחר איחוד 2 מועדוני כדורגל בעיר מודנה. המועדון התחיל לשחק בעונת 1912/1913 בליגה הראשונה באיטליה. המועדון שיחק בליגה הראשונה באיטליה 20 שנה ברציפות עד עונת 1931/1932 שבסיומה ירד בפעם הראשונה לליגה השנייה באיטליה.

המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה מעונת 1932/1933 ועד עונת 1948/1949. בעונת 1935/1936 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת אלסנדריה. בעונות 1938/1939, 1939/1940 הגיע לרבע גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצות נובארה וגנואה בהתאמה. בעונת 1941/1942 הגיע לחצי גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת יובנטוס. בעונת 1942/1943 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת  בולוניה. 

מעונת 1949/1950 ועד עונת 1959/1960 המועדון שיחק ברציפות בליגה השנייה. בתקופה זו שיחק במועדון הטנור לוצ'אנו פבארוטי. בסוף עונת 1959/1960 הגיע למקום 19 מתוך 20 בליגה השנייה וירד בפעם הראשונה לליגה השלישית באיטליה.

המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה שבה הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת לקו ועלה לליגה הראשונה. המועדון שיחק שנתיים בליגה הראשונה מעונת 1962/1963 ועד עונת 1963/1964 שבסיומה ירד לליגה השנייה.

המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית מעונת 1964/1965 ועד עונת 2001/2002. בעונת 1990/1991 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת בולוניה. בסוף עונת 2001/2002 חזר לליגה הראשונה אחרי 38 שנה. המועדון שיחק שנתיים בליגה הראשונה מעונת 2002/2003 ועד עונת 2003/2004 שבה הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת לאציו. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. 

ביוני 2015 מונה הרנן קרספו למאמן הקבוצה.

ב-2022 שבה הקבוצה לסרייה ב', לאחר שש שנות היעדרות.

שחקנים מפורסמים
---------------

* איטליהאיטליה מרקו בלוטה
* איטליהאיטליה ג'וזפה בארזי
* איטליהאיטליה ברונו דוגוני
* איטליהאיטליה ג'יורג'יו פרזוליני
* גאנהגאנה אסמואה ג'יאן
* איטליהאיטליה אנצו מנגוטי
* איטליהאיטליה מיינו נרי
* איטליהאיטליה ארמנדו פרנה
* איטליהאיטליה יורי טמבוריני
* צ'ילהצ'ילה יורג טורו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מודנה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מודנה (באיטלקית)

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| איטליהאיטליה הליגה האיטלקית השנייה, עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אסקולי • בארי • רג'אנה • רג'ינה קלצ'ו • קטנזארו • ונציה • טרנאנה • מודנה • סודטירול • צ'יטאדלה  ספציה • פארמה • פיזה • קרמונזה • סמפדוריה • קוזנצה קלציו • קומו • פראלפיסאלו • לקו 1912 |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באחיו של וינסטון צ'רצ'יל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ג'ון ספנסר.

**ג'ון סטריינג' ספנסר-צ'רצ'יל** (באנגלית: **John Strange Spencer-Churchill**;‏ 4 בפברואר 1880 - 23 בפברואר 1947), איש צבא בריטי; אחיו של וינסטון צ'רצ'יל.

ילדותו ונעוריו
--------------

ג'ון סטריינג' ספנסר צ'רצ'יל (שנודע גם בשם ג'ק צ'רצ'יל) נולד בעיר דבלין שבאירלנד בשנת 1880. אביו הלורד רנדולף צ'רצ'יל היה איש אצולה, בנו של הדוכס השביעי ממרלבורו, ואמו ג'ני לבית ג'רום הייתה בתו של מיליונר אמריקאי.

כל ימי חייו התהלכו שמועות שלא אומתו כי ג'ון צ'רצ'יל אינו בנו הביולוגי של הלורד רנדולף צ'רצ'יל, אלא נולד לאמו מחוץ לנישואים כבנו של אחד ממאהביה.

ג'ון צ'רצ'יל היה צעיר ב-6 שנים מאחיו המפורסם וינסטון צ'רצ'יל. מלבד שניהם לא נולדו להוריהם ילדים נוספים. ג'ון היה קרוב מאוד לאחיו הגדול וינסטון שהשגיח עליו כאב.

ג'ון (משמאל) אמו ג'ני ואחיו וינסטון לימים ראש ממשלת בריטניה. תמונה משנת 1889
כאחיו לפניו, גם ג'ון צ'רצ'יל התחנך בבית הספר הארו (Harrow), בית ספר של בני המעמד הגבוה.

איש צבא
-------

בצעירותו בחר ג'ון צ'רצ'יל בקריירה של איש צבא. ובמרוצת השנים הגיע לדרגת רב-סרן. ג'ון צ'רצ'יל לחם במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1900. במלחמה זו זכה לציונים לשבח וגם נפצע בה.

בהלחמו במלחמת העולם הראשונה, בין היתר בקרב גליפולי ובחזית צרפת, זכה ג'ון צ'רצ'יל שוב לציונים לשבח. הוא שירת כקצין מטה במפקדותיהם של קצינים בכירים, גנרל ושני מרשלים. על חלקו במערכה בצרפת זכה מידי הצרפתים בשני אותות הצטיינות, "צלב המלחמה" ו"אות לגיון הכבוד". כן זכה לאות ההצטיינות הבריטי "אות השירות המצוין" (DSO).

בחיים האזרחיים
--------------

לאחר תום מלחמת העולם הראשונה לא המשיך ג'ון צ'רצ'יל בחיי הצבא ופנה לחיים האזרחיים כברוקר בבורסה. בשנת 1929 נלווה ג'ון צ'רצ'יל לאחיו וינסטון צרצ'יל במסע הרצאות שנתן האח בארצות הברית. בשנים שלאחר מכן המשיך ג'ון צ'רצ'יל בחייו הפרטיים, ללא כל פעילות ציבורית או צבאית. וינסטון צ'רצ'יל שמר על קשר קרוב עם אחיו הצעיר עד לפטירת האח 16 שנים לפני פטירתו של וינסטון צ'רצ'יל.

משפחתו
------

ב-8 באוגוסט 1908 נשא ג'ון צ'רצ'יל לאשה את גוונדולין תרזה מרי ברטי, בתו של איש אצולה בריטי. נולדו להם שלושה בנים ובת. אשתו נפטרה בשנת 1941, שש שנים לפני פטירתו.

שנים אחדות לאחר פטירתו של ג'ון צ'רצ'יל, בשנת 1952, נישאה בתו אן קלריסה צ'רצ'יל (ילידת 1920) לאנתוני אידן, שכיהן באותה עת כשר החוץ בממשלתו השנייה של וינסטון צ'רצ'יל. בכך הפך אנתוני אידן שהיה נאמנו של וינסטון צ'רצ'יל, כיהן כשר החוץ שלו בקבינט המלחמה בימי מלחמת העולם השנייה והחליפו בתפקיד ראש הממשלה כאשר פרש בשנת 1955, גם לקרוב משפחתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סטריינג' ספנסר-צ'רצ'יל** בוויקישיתוף
* ג'ון סטריינג' ספנסר-צ'רצ'יל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16157538z (data)
* ISNI: 0000 0000 6293 9081
* LCCN: nb2009013806
* SUDOC: 157713253
* VIAF: 90478983
* WorldCat: lccn-nb2009013806

 |
**מודל עוגת הצימוקים** (נקרא גם "מודל פודינג השזיפים", "מודל מרק האפונים", "מודל החצץ בתבן" או "מודל תומסון") הוא מודל לתיאור האטום, אשר הוצע על ידי הפיזיקאי הבריטי ג'יי ג'יי תומסון, מגלה האלקטרון.

לפני גילוי האלקטרון לא היה טעם בהצגת מודל לאטום, שהרי האטום היה נחשב לעצם בלתי פריק שלא מכיל חלקים אחרים. אך עם גילוי האלקטרון בשנת 1897 הסתבר שהאטום הוא ישות מורכבת, ותומסון, מגלה האלקטרון, הציע מודל למבנה האטום לפי התוצאות שנצפו. 

המודל מדמה את האטום לעוגת צימוקים - מטען חשמלי חיובי מרוח בצורה הומוגנית על פני עיקר האטום, שהוא כדור צפיד (כמו במודל של ג'ון דלטון), ועל פני כדור חיובי זה מפוזרים האלקטרונים, שהם חלקיקי מטען שלילי נקודתיים - כמו צימוקים בעוגה. 

המודל קרס בעקבות הניסויים בפיזור חלקיקי אלפא של רתרפורד, שהראו שלא ייתכן שהאטום מורכב מ"מריחה" של מטען חיובי, אלא שהמטען חיובי של האטום מרוכז באזור קטן מאוד בתוך האטום. ניסויים אלו הובילו את רתרפורד להציע את המודל הפלנטרי של האטום.

המודל נקרא על שם פודינג השזיפים, משום שתומסון דימה את פיזור האלקטרונים באטום לפיזור הצימוקים בפודינג שזיפים. פודינג השזיפים הוא מאפה יבש הדומה יותר לעוגה, וזה מקור הבלבול בשם המודל.

ראו גם
------

* המודל הפלנטרי
* מודל האטום של בוהר

קישורים חיצוניים
----------------

* מודל עוגת הצימוקים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**תמים בן אוס א-דארי** (בערבית: **تميم بن أوس الداري**) היה מהצחאבה של הנביא מוחמד. באסכטולוגיה האסלאמית, הוא ידוע כמי שנתקל באל-מסיח א-דג'ל, משיח השקר, באחד המסעות שלו. ככזה, סיפורו של תמים הפך ליסודם של נרטיבים ואגדות מימי הביניים, וזיכה את תמים בתואר "הנוסע האמיץ".

הסיפור על המפגש עם משיח השקר
----------------------------

בחלק מהמקורות האסלאמיים, ישנו סיפור המתאר לכאורה את אחד ממסעותיו של תמים, מסע שבו ספינתו מתרסקת באי מסתורי. באי זה הוא נלקח על ידי יצור מוזר לפגוש אדם הכבול בתוך מנזר. האיש הכבול היה להוט לשאול את אנשי השבט המאכלסים את האי שאלות על העולם החיצון, ושאל על המצב של מיקומים שונים ועל הגעתו של מוחמד. לאחר שבני השבט עונים לו, האיש הקשור מודיע שהוא משיח השקר, ומספק להם פרטים אסכטולוגיים הקשורים לעתיד, ומזהיר אותם מפני יציאתו אל העולם. בני השבט מצליחים לעזוב את האי ולספר את סיפורם למוחמד שמספר אותו לשאר האנשים.

חמולת תמימי וקברו
-----------------

על פי המסורת, כאשר הכריז א-דארי על התמיכה במוחמד, ביקש וקיבל בתמורה את השליטה על נפת חברון. קברו נמצא סמוך לבית ג'יברין. בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלו בני חמולת תמימי מחברון לעלות אל הקבר ביום השנה למותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמים א-דארי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  FRANCESCA BELLINO, TAMĪM AL-DĀRĪ THE INTREPID TRAVELLER: EMERGENCE, GROWTH AND MAKING OF A LEGEND IN ARABIC LITERATURE, **Oriente Moderno** 89, 2009, עמ' 197–225
2. ↑  David Cook, Tamīm al-Dārī, **Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London** 61, 1998, עמ' 20–28
3. ↑  Sahih Muslim 2942a - The Book of Tribulations and Portents of the Last Hour - Sunnah.com - Sayings and Teachings of Prophet Muhammad (صلى الله عليه و سلم), sunnah.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: temim-ed-dari

 |
**ג'ונתן צ'ארלס "ג'ון" סמלס** (אנגלית: **Jonathon Charles "Jon" Sammels**; נולד ב-23 ביולי 1945 באיפסוויץ') הוא כדורגלן עבר אנגלי.

קריירה
------

ב-1961 סמלס הצטרף לארסנל, שהיה המועדון האהוד עליו כנער. הוא היה שחקן הרכב קבוע בקבוצת הנוער, ושיחק בשבעה משחקים במדי הנבחרת הצעירה של אנגליה. משחקו הראשון במדי הבוגרים היה נגד בלקפול ב-27 באפריל 1963. אולם, בעונת 1963/1964 הוא שיחק בשני משחקים בלבד ובעונה שלאחריה אף לא במשחק אחד, והוא זכה למקום קבוע בסגל הבוגרים רק לאחר עזיבתם של ג'ף סטרונג וג'ורג' איסטהאם.

סמלס התפרסם בזכות מסירותיו המדויקות ובעיטותיו החזקות, ופריצתו התרחשה בעונת 1965/1966, כאשר החל מהעונה שלאחריה הוא הופך לשחקן הרכב קבוע בארסנל. בנוסף למשחקיו בארסנל הוא השתתף בתשעה משחקים במדי הנבחרת האנגלית עד גיל 23. סמלס השתתף בשני ההפסדים של ארסנל בגמר גביע הליגה ב-1968 ו-1969, לפני שזכה עם המועדון בגביע ערי הירידים ב-1970; סמלס הבקיע את השער השלישי של ארסנל בניצחון 3 - 0 על אנדרלכט במשחק השני של הגמר, והמועדון זכה בתואר כיוון שבמשחק בבלגיה הוא הפסיד בתוצאה 1 - 3.

אולם, בעונת 1970/1971 סמלס איבד את מקומו בהרכב כתוצאה מפציעה בקרסולו ומעליית קרנו של ג'ורג' גרהאם; למרות שהשתתף במספיק משחקים על מנת להיות זכאי לקבל את המדליה המוענקת לשחקני האלופה, הוא לא נטל חלק במשחק גמר גביע ה-FA שבו גבר המועדון על ליברפול והשלים את הזכייה בדאבל. סמלס ביקש להשתחרר מארסנל, והוא הועבר ללסטר סיטי תמורת 100,000 לירות שטרלינג. במדי ארסנל הוא השתתף ב-270 משחקים, והבקיע בהם 52 שערים.

סמלס היה שחקן הרכב קבוע בלסטר במשך שבע עונות, ושיחק ב-265 משחקים שבהן הבקיע 25 שערים. שחקני לסטר שיחקו היטב תחת הדרכתו של ג'ימי בלומפילד, אך התואר היחיד שבו זכו היה מגן הצדקה ב-1971, והם מעולם לא סיימו מעל המקום השביעי בליגה. סמלס עזב את לסטר בהעברה חופשית ב-1978, ושיחק עבור ונקובר וייטקאפס מקנדה במשך עונה אחת. לאחר מכן הוא פרש מכדורגל וחזר להתגורר באנגליה. לאחר פרישתו החל לעסוק בהוראת נהיגה.

לקריאה נוספת
------------

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. מסת"ב 1-899429-03-4

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סמלס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* ראיון עם סמלס באתר אוהדים של לסטר
למדא-CDM, התרחבות מואצת של היקום. ציר הזמן בתרשים סכמטי זה משתרע על פני המפץ הגדול / עידן האינפלציה כ-13.7 מיליארד שנה לפני הזמן הקוסמולוגי הנוכחי.
**מודל למדא-CDM** ‏(**ΛCDM**) הוא פרמטריזציה של המודל הקוסמולוגי "המפץ הגדול" שבו היקום מכיל קבוע קוסמולוגי, המסומן על ידי האות היוונית למדא‏ (Λ), הקשור לאנרגיה אפלה, וחומר אפל קר (CDM-‏ cold dark matter). המודל מכונה לעיתים המודל הסטנדרטי של מודל המפץ הגדול היות שהוא המודל הפשוט ביותר שמספק הסברים טובים למאפיינים הבאים של היקום:

* הקיום והצורה של קרינת הרקע הקוסמית.
* גרמי שמיים בקנה מידה גבוה ותפוצת הגלקסיות.
* שכיחותם של היסודות מימן (כולל דאוטוריום), הליום וליתיום.
* התפשטות מואצת של היקום על פי אור המגיע מגלקסיות מרוחקות וסופרנובות.

המודל מתבסס על תורת היחסות הכללית כתאוריה הנכונה של כוח הכבידה בקנה מידה קוסמולוגי. המודל הופיע בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 כ"קוסמולוגית קונקורדנציה", לאחר תקופת זמן בה מאפיינים שונים של היקום נראו לא עקביים, ולא הייתה הסכמה רחבה על הרכב צפיפות האנרגיה של היקום.

ראו גם
------

* חומר אפל
* היווצרות גלקסיות והתפתחותן

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The New Physics: For the Twenty-First Century". הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שרון כרמל** (נולד ב-1970) הוא יזם הייטק, מייסד ומנכ"ל בימר (Beamr) היה ממיסדי חברת אמבלייז.

פעילות עסקית
------------

בשנת 1994 על בסיס חברת היפרלוג, הקים את חברת גיאו-אינטראקטיב שבהמשך שונה שמה לאמבלייז, ביחד עם צור דבוש, נפתלי שני ואלי רייפמן, על בסיס אחד הפטנטים שלה שעסק בהעברת אנימציה באינטרנט הונפקה החברה באוקטובר 1996 לפי שווי של 160 מיליון דולר. החברה נסחרה בבורסה של לונדון (BLZ.L) בשנת אלפיים גייסה 400 מיליון דולר לפי שווי 4 מיליארד דולר, בשיאה הגיעה החברה לשווי שוק של כ-8 מיליארד דולר. עד שנת 2001 שימש בחברה כדירקטור וכמנהל פיתוח בכיר כ CTO. בשנת 2000 מכר חלק מהחזקותיו באמבלייז תמורת כ-40 מיליון דולר.

בשנת 2002 הקים את BeInSync פלטפורמת תוכנה המאפשרת למשתמשים לגבות, לסנכרן, לשתף ולגשת לקבצים, מסמכים ונתונים אחרים שלהם באופן מקוון.

בשנת 2010 הקים את בימר (Beamr) טכנולוגיה לדחיסת וידאו ליצרני ומפיצי תוכן על רשת האינטרנט. בשנת 2020 זכתה החברה בפרס אמי על טכנולוגיה והנדסה בקטגוריית דחיסת הווידאו.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרון כרמל, ברשת החברתית LinkedIn
* שלומי כץ, מייסד נוסף יוצא מאמבלייז: כרמל שרון מכר חלקו, ynet 19.5.0
* בתיה פלדמן, "חברת הסטארט-אפ BeInSync גייסה 3 מיליון דולר במסגרת סבב גיוס ראשון", גלובס (2004-12-19).
* אסף גלעד, Beamr של שרון כרמל מגייסת 15 מיליון דולר ורוכשת את ונגארד וידיאו האמריקאית, באתר כלכליסט, ‏2016-03-29

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאת עמי גינזבורג, ‏גיאו אינטראקטיב תגייס 48 מ' ד' בהנפקת מניות שנייה בלונדון, באתר גלובס, 11 במאי 1998
2. ↑  "גיאו הופכת מדע בדיוני למציאות". *TheMarker*. נבדק ב-2022-06-16.
3. ↑  מאיר אורבך, בימר הישראלית זכתה בפרס אמי על פיתוח טכנולוגיה לשיפור דחיסת וידאו, באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2021-01-26
4. ↑  Technology & Engineering Emmy Awards
5. ↑  Development of Open Perceptual Metrics for Video Encoding Optimization

פיתוח קוספטואלי למטריצות לאופטימיזציה של קידוד וידאו
**שרון טובול** (נולדה ב-10 בספטמבר 1979) היא כדורגלנית עבר ישראלית, אשר שיחקה בליגת הנשים הבכירה מאז הקמתה ב-1998 ועד שנת 2008 וכן בנבחרת ישראל.

קריירה כשחקנית כדורגל
---------------------

טובול החלה לשחק ולהתאמן בבית ספר "רודמן" בקרית ים במסגרת טורנירים בית ספריים ואף השתתפה באליפות העולם לבתי ספר.
עוד לפני הקמתה של הליגה בארץ שיחקה טובול במחוז צפון בליגת המחוזות.

עם פתיחתה של הליגה הצטרפה טובול למכבי חיפה וזכתה עם הקבוצה ב-2 גביעים ואליפות אחת.

בעונת 2001/2002 עברה למכבי תל אביב אך לאחר עונה זו שבה למכבי חיפה ושיחקה בה עד להתפרקות הקבוצה ב-2003.

טובול הצטרפה למכבי צור שלום ושיחקה בה בעונת 2004/2005. בעונה שלאחר מכן שיחקה בבנות קיסריה טבעון.

בעונת 2006/2007 חזרה ושיחקה במכבי צור שלום עד פרישתה ב-2008.

בשנת 2016 חזרה לשחק בהפועל קריית ים במסגרת הליגה הארצית ופרשה בשנת 2018.

טובול השתייכה לסגל נבחרת ישראל מאז הקמתה בשנת 1997 ורשמה 4 הופעות במדים הלאומיים.

תארים
-----

#### מכבי חיפה

* אליפות המדינה: 1998/1999
* גביע המדינה: 1998/1999, 1999/2000

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
באנג מזכוכית
**באנג** (מתאית: **บ้อง**, "קנה חלול") הוא כלי עישון המורכב מבקבוק ובחלקו התחתון מחובר צינור דק (הנקרא 'מבחנה') אשר בקצהו קונוס (הקרוי 'ראש'). בעת השימוש בו על הבאנג להכיל בתוכו כמות קטנה של מים המשמשים לקירור העשן וסינון חלקיקים כבדים מהעשן. השימוש העיקרי בבאנג הוא עישון קנאביס לתוצריו השונים, וכן בתוצרים ג'אראס וחשיש, אך גם סמים אחרים כדוגמת סלוויה דיווינורום ואף לעישון טבק. עישון בבאנג מתבצע על ידי קביעת החומר לעישון בקונוס ("ראש") שבקצה המבחנה היוצאת מצד הבאנג, שריפתם ושאיפת העשן דרך הפיה.

בשל היותו כלי פשוט ניתן לייצר את הבאנג באופן ביתי מבקבוק פלסטי או מכל דומה, או לרכוש באנג זכוכית. גרסה של באנג הקרויה "באקט" (Bukket) היא ביסודה אלתור ביתי שמרכיביו הם דלי ובקבוק משקה.

עישון באמצעות באנג מביא להשפעה חזקה ומהירה יותר של הסם מאשר בגלגול לסיגריה וזאת בשל כמות הסם הגדולה יחסית הנצרכת בפרק זמן קצר ובנוסף מהסיבה שהחומר הפעיל המרכזי (THC) בקנאביס מתאדה בטמפרטורות גבוהות (צינורית המתכת או הזכוכית מאפשרות הגעה לטמפרטורות גבוהות מאשר נייר). אמצעי זה חוסך את שאיפת הכימיקלים המצויים בנייר הגלגול שנשרף (העשוי על פי רוב מנייר אורז או קנאביס). מרבית החומרים הרעילים הנמצאים בעשן (למשל עשן הטבק המשמש לעיתים לדילול הקנאביס) מסיסים במים (בעוד שמסיסות ה-THC במים נמוכה עד מאד) ומעבר העשן במים מקרר אותו, ומקטין את כמות החומרים המזיקים המגיעים לריאות המעשן. שאיפת העשן החם עלולה לגרום לנזקים ודלקות בקנה הנשימה.

בישראל אישרה הכנסת ב-24 ביוני 2008 תיקון לפקודת הסמים המסוכנים, שבו נאסר ייצורם ושיווקם של כלים המשמשים לצריכת חומרים אסורים, כגון באנג (וזהו גם הכלי היחידי שנכתב בפקודה), ונקבע
עונש מאסר של חמש שנים למפר הוראה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **באנג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (מס' 9), התשס"ח-2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph742076

 |
**ג'ון סטרונג** (באנגלית: **John Strong**) היה פריבטיר, ימאי ומגלה ארצות אנגלי.

הנחיתה בחוף אי פוקלנד
---------------------

סטרונג הפליג מלונדון לאמריקה הדרומית בין השנים 1689–1691, במטרה למצוא אוצר באונייה הספרדית הטבועה "Capitana Jesus Maria de la Limpia Concepcion" (אונייה שטבעה בשנת 1654).

בשנים אלה הוא היה רב החובל של אוניית הוד מלכותה ולפייר (HMS *Welfare*).

בהפלגה זו גילה את מצר פוקלנד, המפריד בין אי פוקלנד המזרחי ואי פוקלנד המערבי, שבאיי פוקלנד.

סטרונג נתן למצר את שמו - וקרא לו על שם אנתוני קארי, הוויקונט החמישי מפוקלנד, ששימש כלורד הראשון של האדמירליות, שהיה אחד מבעלי הספינה ולפייר.

השם שימש את המצר, ורק מאוחר יותר השם ניתן לארכיפלג כולו, ולשני האיים העיקריים שבו.

לימים נקרא הארכיפלג והאיים בו על שם המצר.

ב-27 בינואר 1690 ירד סטרונג וצוותו לחוף איי פוקלנד - האירוע המתועד הקדום ביותר של הגעה לאיים על ידי אירופאים.

לאחר מכן הפליגה המשלחת דרך מצר מגלן, אולם סטרונג לא מצא את הספינה הספרדית, ושב לאירלנד.

רק בשנת 1997 התגלתה הספינה ובה אוצר בשווי 2.5 מיליארד ליש"ט.

לקריאה נוספת
------------

• Florence E. Dyer (1927), **CAPTAIN JOHN STRONG PRIVATEER AND TREASURE HUNTER**, The Mariner's Mirror, 13:2, 145-159, DOI: 10.1080/00253359.1927.106554131

קישורים חיצוניים
----------------

* ההיסטוריה של איי פוקלנד באתר ממשלת איי פוקלנד
* ההיסטוריה של איי פוקלנד באתר משרד התיירות של איי פוקלנד
* ההיסטוריה של איי פוקלנד באתר הוצאת אוניברסיטת אוקספורד
* ההיסטוריה של ההתיישבות באיי פוקלנד

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  ההיסטוריה של גילוי איי פוקלנד
**שרון טובה לוי** היא זמרת-יוצרת ומפיקה מוזיקלית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

שרון נולדה בבת ים והתגלתה מילדותה כמוזיקאית ופסנתרנית מחוננת. למדה פסנתר קלאסי מגיל חמש.

ב-2010 זכתה במקום הראשון בתחרות "רוקרימון" של בית ספר רימון לשירים מקוריים עם השירים "לכל המעוניין" ו"עכשיו אני". את המקום הראשון העניקו לה פה אחד השופטים רונה קינן, יזהר אשדות, יאיר ניצני ויואב קוטנר, שבבחירתם נימקו: "ברגע שהלהקה התחילה לנגן, קפצו לנו מיד האזניים... מיד הבנו שקורה כאן משהו חדש. משהו שלא שמענו עדיין..."

ב-2015 הוציאה את אלבומה הראשון, "דברים נוצצים" אותו כתבה, הפיקה, הקליטה, ניגנה על כל הכלים - גיטרה, פסנתר, בס, קלידים, אלקטרוניקה וסאמפלר. האלבום מבוסס סימפולים והקלטות של ברז מטפטף, דלת נטרקת, נעלי עקב, ציוצי ציפורים וביט בוקס מהם יצרה את הביט. האלבום מתאפיין בשילוב מוזיקה אלקטרונית יחד עם אלמנטים של ג'אז, מוזיקה קלאסית ואינדי רוק.

ב-2018 הוציאה את אלבומה השני, "מקום" בהפצת נענע דיסק. את האלבום הפיקה לוי לצד תומר ישעיהו ושלומי מנצור. האלבום זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה ואף הוכתר כ"אחד מאלבומי העשור" באתר של "פוליטיקלי קוראת" וכן "הברקת השנה" באתר "ישראל היום". בשנה זו זכתה במענק קרן אקו"ם לעידוד היצירה, וכן מענק מפעל הפיס ליצירת האלבום.

ב-2019 זכתה לוי בפרס אקו"ם לעידוד פרסום היצירה למחבר, אותו העניקו לה השופטים דיקלה, פיטר רוט, גל אוחובסקי, יאיר ניצני ואברהם טל. נימוקי השופטים היו כי "בכתיבתה הישירה, המקורית והייחודית מבטאת שרון טובה לוי מעין מסע אישי בין רגשות וסיפורים חלקם כאילו רחוקים, חלקם אישיים נוגעים ומרגשים. לוי מובילה את המאזין אל מקומות חדשים ומרגשים, לגעת בנפש, ולהדהד רעיונות ומנגינות." באותה שנה השתתפה בערב "אם זאת אהבה", ערב שירי אהבה מיזוגניים לרגל יום האהבה. בערב השתתפו בין היתר דניאל רובין, אלה רונן, עדי-קשת כהן ועדי שחם. את הערב הנחתה נטע עמית מאתר החדשות פוליטיקלי קוראת. וכן בפסטיבל הפסנתר 2019.

דיסקוגרפיה
----------

* 2015: דברים נוצצים
* 2018: מקום

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שרון טובה לוי

* שרון טובה לוי, באתר ספוטיפיי

* שרון טובה לוי, באתר בנדקמפ
* גיא טנא, שרון טובה לוי – מקום, באתר TeneG, ‏5 באוגוסט 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  רז ישראלי, ‏מוזיקה, באתר ישראל היום, 6 בספטמבר 2018
2. ↑  הזוכים בפרס אקו"ם 2018/19, באתר אקו"ם, ‏2019-05-27
3. ↑  אנרגיה חלופית: המלצות לסופ"ש, מערכת כלכליסט
**הפולמוס הרבני-קראי** הוא הוויכוח ארוך השנים בין היהדות הרבנית לקראית, הנסוב בעיקר על אמונת הראשונים בתורה שבעל פה וסמכותה המחייבת. שיא הפולמוס היה בימי הביניים המוקדמים, אך הוא התנהל אף במאה ה-19.

נושאים עיקריים
--------------

הנשיא ענן בן דוד, הנחשב חליפות למבשרה החשוב או למייסדה של הקראות, דחה את תוקפה של התורה שבעל פה, את מקורה האלוהי ואת סמכותם המחייבת של הרבנים כמפרשיה. חכמי הקראים המשיכו בדרכו וקידשו את המקרא לבדו. בין היתר, נימקו את טענתם בכך שאלוהים ציווה במפורש לא להוסיף ולא לגרוע מתוך דברי התורה. "אֵת כָּל הַדָּבָר, אֲשֶׁר אָנֹכִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם - אֹתוֹ תִשְׁמְרוּ, לַעֲשׂוֹת: לֹא תֹסֵף עָלָיו, וְלֹא תִגְרַע מִמֶּנּוּ." כמו כן, ציינו שחכמי המשנה והתלמוד חלקו רבות וטענותיהם סותרות במקומות רבים את לשון הכתוב, ולטענתם הוכיח הדבר שלא הסתמכו על מסורת משמים אלא פיתחו אותה בעצמם. האופן בו הוסיפו הרבניים לפרש ולפסוק, בהסתמך על יצירת קודמיהם, הבטיח לשיטת הקראים כי לקורפוס שלהם יצטרפו עוד ועוד טעויות מידי אדם.

מן הצד הרבני, נדחו הטיעונים בהסתמך על הציווי לשמוע בקול החכמים: "כי ייפלא ממך דבר למשפט... ובאת אל-הכהנים הלוים ואל-השֹפֶט אשר יהיה בימים ההם ודרשת והגידו לך את דבר המשפט. ועשית על-פי הדבר אשר יגידו לך... ושמרת לעשות ככל אשר יורוך." הרבניים ראו בקטע זה כמסירת סמכות הפסיקה בידי חכמי כל דור ודור למרות שבהמשך הקטע מצוין "אֲשֶׁר יַגִּידוּ לְךָ מִן הַמָּקוֹם הַהוּא אֲשֶׁר יִבְחַר ה'", בכוונה ברורה לבית המקדש ולסנהדרין שאינם קיימים כעת. בנוסף ציינו שחלקים רבים בתורה הם סתומים ולא מובנים, או חסרים בהם פרטים מהותיים לגבי יישומם ואין אפשרות לקיימם ללא מסורת פרשנית. בראייתם, הקראים עצמם הוכיחו זאת, שהרי היה להם ליקוט תקדימים בשם "סבל הירושה" והם אף קיבלו את הקאנון התנ"כי שקבעו חז"ל עצמם. 
את הטיעונים על ויכוחים וסתירות דחו בכך שהחכמים חלקו על דברים שנשכחו ואבדו במרוצת השנים, בתקופות כמו גזירות אנטיוכוס בהן נתמעטה תורה בישראל. מכנות משותפים רחבים בין החולקים הועלו גם הם כסתירה לטענה. לגבי הניגוד בין התורה שכתב לזו שבעל פה נדחה בנימוק שהאחרונה מבארת, ולא שוללת, את הראשונה.

תולדות הפולמוס
--------------

עוד ענן הנשיא תקף את מה שראה כיומרת הרבניים לטעון שפרשנותם היא בעלת סמכות מחייבת לכלל העם. החכם דניאל בן משה אלקומיסי, הנחשב לפי דעות מסוימות למייסדה האמיתי של הקראות, התמיד בכך אף הוא. הפולמוס הגיע לשיאו בימיהם של רב סעדיה גאון ויריבו סלמון בן ירוחם. הוא נמשך לאורך ימי הביניים, כשעל רקע המחלוקות בדיני הנישואין והגירושין, שתי הקבוצות הכריזו על בני האחרת כממזרים, ובמאה ה-19 התבטא בכתבי החכם אברהם פירקוביץ'.

לקריאה נוספת
------------

* נתן שור, **תולדות הקראים**, מוסד ביאליק, ירושלים, 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסכת תמורה, דף ט"ז, א, ורש"י שם ד"ה "דופי של סמיכה". וכן נראה בבראשית-רבה, פ' ס"ה, ס' כ"ב, שבימי יוסי בן יועזר החלו גזירות היוונים נגד התורה, וזה מה שגרם לשיכחת התורה ולתחילת המחלוקות.
**ג'ון קלרנס וודס** (באנגלית: **John Clarence Woods,** נולד ב-5 ביוני 1911 – 21 ביולי 1950) היה נגד אמריקאי, שלצד ג'וזף מאלטה היה תליינם של נאשמי משפטי נירנברג ב-16 באוקטובר 1946. אף על פי שלא היה תליין מקצועי, וודס תלה בין 60 ל-70 אנשים, ביניהם חיילים אמריקאים ופושעי מלחמה גרמנים.

ביוגרפיה
--------

וודס נולד וגדל בוויצ'יטה שבקנזס, וב-1929 התגייס לצי האמריקאי, אולם ערק לאחר כמה חודשים. הוא נשפט בבית דין צבאי, נבחן על ידי ועדה פסיכיאטרית ונקבע כי הוא לא מתאים לשירות ושוחרר. עד מלחמת העולם השנייה עבד כפועל בניין. ב-1940 הוא נרשם למערכת השירות הסלקטיבי, ובאוגוסט 1943 גויס לצבא ארצות הברית והוצב בגדוד הנדסה קרבית.

לפני מבצע אוברלורד וכניסת בעלות הברית לצרפת, הוצאות להורג בתלייה של חיילים בוצעו בידי אלברט פיירפוינט ודודו, תליינים אנגלים מקצועיים, אולם עם הגעת כוחות הברית לאירופה היבשתית לא היו להם תליינים בשירות. כאשר הצבא האמריקאי חיפש תליין בשורות חייליו, שמו של וודס עלה: הוא טען לשווא ששימש כעוזר תליין בשתי תליות בטקסס ושתיים באוקלהומה. ככל הנראה הצבא לא בדק את הרקע שלו: בתקופה ובמדינות שבהן טען וודס שעבד כעוזר תליין, הוצאות להורג בוצעו על ידי כיסא חשמלי בלבד.

וודס מונה לתליין וקודם מטוראי לרב-סמל ראשון (מאסטר סרג'נט). וודס הוציא להורג בתלייה 34 חיילים אמריקאים בצרפת במהלך 1944 עד 1945. ב-1946, לאחר גזירת הדין במשפטי נירנברג הראשיים, היה התליין של עשרה מהנאשמים לצד התליין ג'וזף מאלטה, ואף שימש בתפקידו בהוצאה להורג של פושעים אחרים ממשפטי נירנברג הנוספים. נטען על ההוצאות להורג שלו כי לא בוצעו כהלכה: רבים נפגעו בראשם בפתיחת דלת הרצפה, הנידונים לא מתו משבירת המפרקת אלא מחנק וחלק מההוצאות להורג נמשכו כחצי שעה – ההוצאה להורג של וילהלם קייטל, לדוגמה, נמשכה 24 דקות.

לאחר המלחמה, וודס המשיך לשרת עד למותו מהתחשמלות ב-21 ביולי 1950, באנווטאק שבאיי מרשל. וודס קבור בטורונטו, קנזס.

לפני שירותו הצבאי התחתן עם הייזל צ'ילקוט, אחות במקצועה, ולא היו להם ילדים.

ראו גם
------

* משפטי נירנברג
*

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון סי וודס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tom Zeller Jr, The Nuremberg Hangings -- Not So Smooth Either, The Lede, ‏2007-01-17 (ב־American English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1204659036
* LCCN: no2013063855
* VIAF: 304391772
* WorldCat: lccn-no2013063855

 |
השמנטפים ב"פארק המומינים" בפינלנד
**שמנטפים** (בשוודית: **Hattifnattarna**) או **סמרמרים** הם יצורים בדיוניים ומהדמויות המרכזיות בסדרת ספרי "המומינים" מאת המאיירת והסופרת השוודית-פינית טובה ינסון.

מאפיינים
--------

השמנטפים הם יצורים שתמיד תועים בקבוצות גדולות. הדבר היחיד שמעניין אותם הוא להגיע לאופק – וכשהם מגיעים, הם ממשיכים במסעם. הם צומחים מזרעים שנשתלים בליל אמצע הקיץ.

השמנטפים לבנים ומזכירים במראהם פטריות דקות. עינהם הגדולות והלא ממוקדות משנות את צבען לפי הסביבה. השמנטפים חרשים ואילמים, אך מתקשרים ביניהם בטלפתיה.

הם נוהגים להתקבץ בלהקות גדולות וצפופות מאוד, עומדים ורועדים. דבר פרט לשוטטות לא מעניין אותם. הם אינם זקוקים למזון או שינה.

לשמנטפים ברומטר שמשמש אותם כדי לדעת מתי צפויה סופת ברקים. הם מתאספים סביב עץ הארז העתיק שבראש הרי הבדידות כדי להטען מהברקים בזמן סופה. השמנטפים נטענים על ידי החשמל, ולכן רצוי לשמור מהם מרחק בגלל סכנת התחשמלות. ניתן לחוש בנוכחותם כמטען חשמלי באוויר. בזמנים אחרים הם אינם מזיקים. באמצע הקיץ, השמנטפים מתאספים על האי שלהם לכנס שנתי, לאחריו הם ממשיכים לנדוד.

הופעות בספרי הסדרה
------------------

המומינים נתקלו בשמנטפים לראשונה בספר "משפחת המומינים והשיטפון הגדול" (1945) בו מומינאמא מספרת כיצד השמנטפים הצטרפו אליה בעת שחיפשה אחר מומינאבא וכיצד הם נעלמו לאחר מכן. השמנטפים מופיעים גם בספרים "כוכב השביט מגיע לעמק המומינים" (1946), "משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף" (1948), "ספר הזכרונות של מומינאבא" (1950), "קיץ מסוכן בעמק המומינים" (1954) ובספר "משפחת המומינים - חורף קסום" (1957).

| המומינים |
| --- |
| יוצרים ומפתחים | טובה ינסון • לארס ינסון |  |
| משפחת מומין | מומינטרול • מומינאבא • מומינאמא |
| העולם של המומינים | עמק המומינים • בית המומינים • סניף • סנופקין • מאי הקטנה • סנורקה • סנורק • הגרוק • השמנטפים • דמויות נוספות |
| ספרי הסדרה | משפחת המומינים והשיטפון הגדול (1945) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (1946) • משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף (1948) • ספר הזכרונות של מומינאבא (1950) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (1954) • משפחת המומינים - חורף קסום (1957) • הילדה הבלתי נראית (1962) • מומינאבא והים (1965) • עמק המומינים בנובמבר (1970) |
| ספרי תמונות וקומיקס | הספר על בימבל, מומינטרול ומאי הקטנה (1952) • מי יעודד את רשוש? (1960) • המסע המסוכן (1977) • אורח לא רצוי (1980) • שירים מעמק המומינים (1993) • מומינטרול (קומיקס) (1954 - 1975) |
| סרטים וסדרות טלוויזיה | משפחת החיות המוזרות (1973) • המומינים (1977 - 1982) • המומינים (1990 - 1992) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (1992) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (2008) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (2010) • עמק המומינים (2019 - הווה) |
| שונות | פארק עולם המומינים • Metsä • מוזיאון עמק המומינים |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השמנטפים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריאל הורוביץ, "למו"לים לא אכפת אם אנחנו גומרים את החודש", באתר מקור ראשון, ריאיון עם המתרגמת דנה כספי, ‏14.1.2019
**כף רוֹקמוֹרֶל** (באנגלית: **Cape Roquemaurel**) היא לשון יבשה סלעית בולט, בצד הצפוני של חצי האי טריניטי, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

הכף מהווה את הצד המזרחי של הכנסייה למפרץ בּוֹאוּן (Bone Bay).

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הכף

הכף התגלתה על ידי משלחת צרפתית ב-2 במרץ 1838, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1837 – 1840, בפיקודו של קפטן ז'ול דומון ד'אורוויל.

הכף נסקרה על ידי סקר שטחי חסות איי פורלנד בנובמבר 1948. הכף נסקרה מחדש על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1960–1961.

### מקור השם

ד'אורוויל קרא לכף על שמו של לוטננט גסטון דה קורמורל (Gaston de Roquemaurel), שהיה סגן המפקד על הספינה אסטרולאב (בצרפתית: *Astrolabe*), אשר שימשה את המשלחת הצרפתית.

לקריאה נוספת
------------

• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 332
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 141

קישורים חיצוניים
----------------

* כף רוקמורל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף רוקמורל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף רוקמורל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. 1 2 3 4 5 6 7  מידע היסטורי
**באלוסיה** (שם מדעי: *Ballusia*) הוא סוג נכחד של דוב קדום שהתקיים באירואסיה במשך המיוקן שלפני 20.5 עד 16 מיליון שנה. זהו אחד מהקדומים והפרימיטיביים שבדובים והוא השתייך לתת-המשפחה אורסוויים לצד האורסאווס. מספר חוקרים אף טוענים שהוא כלל לא היה דוב, אלא השתייך למשפחת ההמיקיוניים. אחרים עוד לא מסווגים לו משפחה אלא מגדירים אותו כסוג ללא מקור.

הסוג תואר ב-1998 בידי החוקרים Ginsburg & Morales ונכללו בו 4 מינים, כשהמאובנים שלו התגלו בפולין, רוסיה, מונגוליה ובסין.

הבאלוסיה היה דוב קטן ביותר שטיפס על עצים כנראה ודמה מעט אולי לפנדה אדומה. הוא היה בעל זנב ארוך יחסית, בעל גפיים ארוכות ולסתות חזקות עם שיניים שהותאמו לאוכל כל. גודלו השתרע מגודל של חתול בית עד לגודל של גרגרן או שונר גדול, כשהיה באורך 80 ס"מ ומשקל של 9–25 ק"ג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **באלוסיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Baryshnikov G.F. & Lavrov A.V. (2015). "Early Miocene bear Ballusia (Carnivora, Ursidae) from the locality Khirgis-Nur-I in Mongolia". Proceedings of the Zoological Institute RAS 319(3): p. 341–350
2. ↑  Marciszak A & Lipecki P (2020). "The history of bears (Ursidae, Carnivora, Mammalia) from Silesia (southern Poland) and the neighbouring areas". Geological Quarterly 64(4): p. 876–897
**מסדר השמש של פרו** (בספרדית: **Orden El Sol del Perú**) לשעבר "מסדר השמש" (Orden del Sol) הוא הפרס הגבוה ביותר המוענק על ידי מדינת פרו בעבור הצטיינות אזרחית וצבאית. הפרס הוא הפרס האזרחי העתיק ביותר ביבשת העל של אמריקה, ונקבע לראשונה בשנת 1821.

היסטוריה
--------

המסדר הוקם במקור ב-8 באוקטובר 1821 על ידי הגנרל חוסה דה סן מרטין עם הגיעו ללימה, כדי להכיר באלה שהצטיינו במערכה נגד המלוכה הספרדית. שלושת שיעורי הדרגות למסדר היו, לפי סדר עדיפות יורד: מייסדים (fundadores), מצטיינים (beneméritos) ועמיתים (asociados).

הענקת העיטור הופסקה ארבע שנים מאוחר יותר, לאחר שרבים שקיבלו את העיטור החלו להשתמש בפרס כתואר אצולה, בדומה לתארים הקודמים של קסטיליה שהעניקה הממשלה הקולוניאלית. הקונגרס הוציא חוק לביטול מסדר השמש ב-9 במאי 1825.

בשנת 1921 הוקם המסדר מחדש לציון מאה שנה לעצמאות פרו.

דרגות
-----

* קולר גדול (Gran Collar)
* צלב גדול (Gran Cruz)
* קצין גדול (Gran Oficial)
* מפקד (Comendador)
* קצין (Oficial)
* אביר (Caballero)

| **אותות** |
| --- |
| צלב גדול עם יהלומים | צלב גדול | קצין גדול |
| מפקד | קצין | אביר |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסדר השמש של פרו** בוויקישיתוף
**מריה אנה, נסיכת אנהלט-דסאו** (גרמנית: **Maria Anna von Anhalt-Dessau**;‏ 14 בספטמבר 1837 - 12 במאי 1906) הייתה בתו של לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט, ואשתו של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה.

ביוגרפיה
--------

מריה אנה נולדה ב-14 בספטמבר 1837 בדסאו, ללאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו ופרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה, בתם של לודוויג קרל, נסיך פרוסיה ופרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ.

ב-29 בנובמבר 1854 התחתנה מריה אנה עם פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, שהיה בן דודה מדרגה שנייה. נישואי השניים היו מאושרים, והיו להם חמישה ילדים. מריה אנה נחשבה לאחת הנשים היפות ביותר בדורה, וניחנה בכישרון ניכר למוזיקה וציור. מריה אנה הייתה כמעט חירשת לגמרי, מה שגרם לה להראות ביישנית ונבוכה בכל פעם שהייתה בחברת אנשים, אולם כאשר הייתה לבד עם אנשים, הייתה מקסימה ומאוד שנונה.

ב-15 ביוני 1885 מת בעלה פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. לאחר מותו עזבה מריה אנה את ברלין, ועברה לאיטליה, שם שהתה בעיקר בנאפולי, רומא, ופירנצה. בשנת 1889 התחתן בנה פרידריך לאופולד, נסיך פרוסיה עם לואיזה סופיה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, אחותה של אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה. ב-12 במאי 1906 מתה מריה אנה בעיר פרידריכרודה, והיא בת 68 שנים.

משפחתה
------

בשנת 1854 התחתנה מריה אנה עם פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, בנו של קרל, נסיך פרוסיה, ונולדו לה ממנו חמישה ילדים:

* מריה (1855 – 1888)
* אליזבת אנה (1857 – 1895)
* אנה ויקטוריה (1858)
* לואיזה מרגרטה (1860 – 1917)
* פרידריך לאופולד (1865–1931)

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו |   | לואיזה הנרייטה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט |   | פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג |   | קרולינה, נסיכת הסן-דרמשטדט |   | פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה |   | פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט |   | קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ |   | פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו |   |   |   |   |   | אמליה, רוזנת הסן-הומבורג |   |   |   |   |   | לודוויג קרל, נסיך פרוסיה |   |   |   |   |   | פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | פרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **מריה אנה, נסיכת אנהלט-דסאו** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריה אנה, נסיכת אנהלט-דסאו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1030502390
* VIAF: 295706279
* WorldCat: viaf-295706279

 |
סימני נוכחות של מסדרים צבאיים הקשורים לממלכת ירושלים וארץ הקודש במהלך מסעי הצלב (בגרמנית).
**מסדרים צבאיים** היו צורת ארגון נוצרית בימי הביניים. מסדרים שונים היו קיימים אצל הנצרות מזה מאות בשנים, אך הם היו מסדרי נזירים שלא נקטו כלל באלימות מסוג כלשהו והם קיבלו את צביונם הצבאי רק אחרי מסע הצלב הראשון. המסדרים האלה הורכבו מנזירים לוחמים שמטרתם הייתה קידום הנצרות באמצעים כוחניים. כינון המסדרים הצבאיים פתח פרק חדש בנצרות, שעד אז התנגדה לשפיכות דמים באשר היא, לא כל שכן לשיתוף אנשי דת במעשי האיבה.

המסדר הראשון שכבר מראשית קיומו עסק בעיקר בפעילות צבאית הוא מסדר אבירי היכל שלמה, המוכר יותר בשם "טמפלרים". המסדר נוסד על מנת להגן על הצליינים שעלו לרגל לירושלים אחרי כיבושה על ידי הצלבנים ב-1099. מסדרים אחרים, מהם חדשים ומהם כאלה ששינו את תפקידם המקורי, הצטרפו עד מהרה למסדר הזה.

אף שראשית המסדרים הצבאיים היא בארץ ישראל, התפשט המנהג להקים מסדרים מהסוג הזה למדינות נוספות באירופה. מסדרים רבים הוקמו בספרד שנלחמה במוסלמים ובמקומות נוספים. יתרה מכך, מסדרים הקימו סניפים ביבשת על מנת להגדיל את פריסתם ולהגביר את התשואות שקיבלו מתרומות. במקומות מסוימים הצליחו המסדרים להקים מדינות של ממש בתוך אירופה (למשל המסדר הטבטוני).

עם הזמן קיבלו על עצמם המסדרים תפקידים נוספים, מלבד עיסוקים צבאיים. כך למשל עסקו הטמפלרים בבנקאות ואילו ההוספיטלרים חזרו לתפקידם המקורי וטיפלו בחולים.

לקריאה נוספת
------------

* שלמה לוטן, **טבטונים בממלכת ירושלים הצלבנית, התפתחות המסדר הצבאי הטבטוני 1190–1309, יחסי גומלין בין המזרח הפרנקי ואירופה**, תל אביב, 2012.

* Nicholas Edward Morton, **The Teutonic Knights in the Holy Land 1190-1291**, Woodbridge: Boydell Press, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסדר צבאי נוצרי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph205086

 |
**ירדנה עובדיה** (נולדה ב-22 באוקטובר 1930) היא רופאה ישראלית, הקימה וניהלה את מחלקת נשים ויולדות במרכז רפואי רבין.

רקע
---

עובדיה נולדה בסופיה בולגריה. אביה היה מפקח תחנות רכבת, ואימה מורה. היא הבת הבכורה ויש לה אחות צעירה ממנה בשלוש שנים, מורה במקצועה. במהלך לימודי הרפואה הכירה את ד"ר לאו עובדיה והשניים נישאו. בשנת 1954 סיימה את לימודי הרפואה בבולגריה ועלתה לישראל עם בעלה, ביתה שהייתה אז בת 11 חודשים, והורי בעלה. כשהגיעה לישראל התגוררה עם משפחתה ברחוב דרך הטייסים בתל אביב בדירת סוכנות, ולאחר מכן עברו להתגורר בבית החולים בילינסון, בצריפי מגורי אחיות ובבנין הפרסונל. בשנת 1965 עברו להתגורר בפתח תקווה.

אסנת ולפיש, מנהלת בית חולים לנשים במרכז רפואי רבין, וירדנה עובדיה, המנהלת הראשונה של מחלקת נשים בבית החולים
עובדיה מונתה בשנת 1978 לתפקיד מנהלת בית החולים לנשים ויולדות במרכז הרפואי בילינסון.

עובדיה הייתה חלק מקבוצת רופאים שעלו לארץ מבולגריה ובמשך שנים רבים מהם היו מנהלי מחלקות בבילינסון ובסביבה. גם בעלה, ד״ר לאו עובדיה, רופא מרדים, ניהל מחלקה בבית החולים.

עובדיה הייתה לאישה הראשונה בישראל שמונתה לתפקיד ניהול מחלקת נשים ויולדות. היא מילאה תפקיד זה עד שנת 1996. במהלך השנים בהן הייתה מנהלת בית החולים לנשים ויולדות, פוצלה המחלקה למספר יחידות, תוך הענקת מינויים רשמיים של מנהלי יחידות מטעם הנהלת שירותי בריאות כללית, מה שנחשב אז כתקדים בישראל. שיטה זו פרצה את הדרך למינוי נשים רבות אחרות כמנהלות מחלקות נשים ברחבי הארץ. בשנים 1983–1992 הייתה גם חברת ועד האיגוד הישראלי למיילדות וגינקולוגיה מטעם ההסתדרות הרפואית בישראל.

בשנת 2022 זכתה לעיטור מיוחד מטעם האיגוד הרפואי למיילדות וגינקולוגיה על היותה האישה הראשונה שפרצה את מחסום השליטה הגברית בהובלת רפואת הנשים בישראל.

לעובדיה שני ילדים, ד"ר רני עובדיה פסיכולוגית קלינית ופסיכותרפיסטית וד"ר דרור עובדיה, מנהל המחלקה האורתופדית בבית החולים דנה-דואק לילדים בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ירדנה עובדיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' רוני מימון, שנה טובה וקריאה מהנה, באתר רשת רפואה Mednet
2. ↑  מערכת Mednet, אותות הוקרה שחולקו בכנס האיגוד, באתר רשת רפואה Mednet
**OVirt** ו- libvirt.
**oVirt** היא תוכנה חופשית לניהול וירטואליציה בקוד פתוח אשר מפותחת בעיקרה על ידי חברת רד האט. המערכת מתבססת על libvirt אשר מאפשר לעבוד עם מרבית ה-Hypervisor-ים, אך מתמקדת כיום בעיקר ב־KVM.

oVirt הוא הבסיס של התוכנה הקניינית Red Hat Enterprise Virtualization.

oVirt יודע לנהל מספר שרתים במקביל, ועושה שימוש בפרוטוקול HTTPS באמצעות XML-RPC, דרך agent בשם Virtual Desktops and Servers Manager daemon, או בקצרה VDSMd, אשר כתוב בפייתון ורץ על השרת.
VDSM מנהל באמצעות libvirt את המכונות הווירטואליות.

oVirt תומך בפתרונות אחסון מקומיים ופתרונות אחסון על גבי הרשת כגון NFS, ו-iSCSI. החל מגרסה 3.1 המערכת תומכת ב-GlusterFS. המערכת איננה תומכת ב-AoE.

המערכת מגדירה הן את תצורת הרשת של השרתים והן את תצורת הרשת של המכונות הווירטואליות הרצות עליהם: הגדרת VLAN-ים, כתובות IP ו-MAC.

למערכת שלושה ממשקי משתמש מבוססי דפדפן - עבור אדמיניסטרטורים, משתמשי-על ומשתמשים רגילים. בנוסף, המערכת חושפת ממשק SDK הכתוב בפייתון, ממשק REST, וממשק שורת פקודה.

מערכת הניהול כתובה בשפת ג'אווה מעל שרת היישומים JBoss ומתבססת על GWT עבור הממשקים מבוססי הדפדפן.

היסטוריה
--------

בשנת 2008 רכשה רד האט את חברת קומראנט הישראלית. חברת קומראנט פיתחה סביבה להרצה יעילה של שולחנות עבודה במכונות וירטואליות. לשם כך היא פיתחה את המכונה הווירטואלית KVM, את פרוטוקול התקשורת SPICE לתקשורת איתה ואת תוכנת הניהול הקניינית שלה. תוכנת הניהול הקיניינית הפכה למוצר בשם Red Hat Enterprise Virtualization Manager. במקביל החלה עבודה על שכתוב התוכנה הקניינית (שהייתה כתובה בשפת C#‎) לתוכנה חופשית שכתובה בשפת ג'אווה. התוכנה החופשית החדשה נקראה oVirt ועליה התבססו הגרסאות החדשות (החל מ־3.0) של RHEV.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של OVirt
* OVirt, ברשת החברתית טוויטר

| מחשוב ענן |
| --- |
| טכנולוגיות | מסד נתונים בענן • אחסון ענן • מרכז נתונים • מערכת קבצים מבוזרת לענן • וירטואליזציה של חומרה • אינטרנט • תקשורת נתונים • אבטחת מחשוב ענן • Web API • ענן וירטואלי פרטי |
| תשתיות | Amazon Web Services‏ • Microsoft Azure‏ • DigitalOcean‏ • Google Cloud Platform‏ • OpenStack‏ • oVirt‏ • Alibaba Cloud‏ • IBM Cloud‏ • Oracle Cloud‏ • Rackspace Cloud‏ • Linode |