recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מקס זקסנהיימר** (בגרמנית: **Max Sachsenheimer**;‏ 5 בדצמבר 1909 – 2 ביוני 1973) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

זקסנהיימר נולד ב-5 בדצמבר 1909 במיהלבאך, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, החל זקסנהיימר את שירותו הצבאי כמתנדב ברייכסווהר ב-17 באפריל 1928, ושירת ברגימנט הרגלים ה-14 (באדן). עם המלצה כמועמד לקצונה הוא עבר את הכשרת הקצונה והועלה לדרגת לויטננט ב-1 ביולי 1934. לאחר מכן הוא מילא תפקידים שונים עד מלחמת העולם השנייה, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד הפלוגה ה-1 ברגימנט הרגלים ה-75 של דיוויזיית הרגלים ה-5.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה על צרפת הוא הוביל את פלוגתו, ועל חלקו בכיבוש גשרים שונים מעל הסן, הוא קיבל את שני הדרגות של צלב הברזל. ב-20 ביולי 1941 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-75. ב-29 ביולי 1941 הוא נפצע מרסיסים בשתי אצבעות בידו השמאלית והוטס מאזור המלחמה. בנובמבר 1941 חזר לחזית בתפקיד המג"ד. הוא השתתף בכיבוש דמיאנסק וקיבל על כך את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מאוקטובר 1942 עד פברואר 1943 הוא אושפז בפרייבורג. בתקופה זו הועלה לדרגת מיור וקיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. בספטמבר 1943 הוא ויתר על הפיקוד על הגדוד ומאוקטובר 1943 עד פברואר 1944 הוא שירת כמדריך בבסיס האימונים בהירשברג. לאחר מכן מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-75, עליו פיקד עד יולי 1944. ב-1 באפריל 1944 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-14 במאי 1944 הוא קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

ב-1 בספטמבר 1944 מונה זקסנהיימר למפקד דיוויזיית הרגלים ה-17 והועלה לדרגת אוברסט. בתחילת דצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-5 או 6 בפברואר 1945, במסגרת מבצע ויסלה-אודר בדיהרנפורט, הוא איפשר מבצע קומנדו לפינוי והרס של מפעל מיוחד, שהיה כנראה מפעל ייצור טאבון של חברת "אנורגנה", ועל כך קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר התאבדותו של היטלר, הוא הסיג את הדיוויזיה שלו מהאזור המאוים על ידי הצבא האדום ונסוג לכיוון שטחים שנכבשו על ידי צבא ארצות הברית. בסוף המלחמה הפך לשבוי מלחמה, ונותר בשבי עד 1947.

### לאחר המלחמה

לאחר שחרורו עבר לפרייבורג ועבד כסוחר בחומרי בניין. בסוף 1952/תחילת 1953 הוא תמך בנאום ורדן של הרמן-ברנהרד ראמקה נגד ההערות הביקורתיות ב-DSZ. בנאום בפני חיילי אס אס לשעבר, הוא טען שהם יכולים להיות גאים על כך שנכנסו לרשימה השחורה. זקסנהיימר התלונן שה-DSZ לא האיר מספיק את כל הטיעונים ושהצהרותיו של ראמקה למעשה תואמות את האמת. הוא גם יצר קשר עם נאצים ותיקים, כמו ארנסט בולברינקר, יוזף הרפה ובעיקר ורנר נוימן, והפך ליו"ר VdS בדרום באדן. בסוף מרץ 1967 הוא נבחר ליושב ראש הראשון של קבוצת הסיוע לחופש לרודולף הס.

הוא דחה הצעה להצטרף לבונדסוור ב-1955, וכן את הניסיונות לגייס אותו מהאזור הסובייטי. הוא מת מהתקף לב בפרייבורג ב-2 ביוני 1973.

קישורים חיצוניים
----------------

* מקס זקסנהיימר, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1012299171
* ISNI: 0000 0001 1970 0574
* VIAF: 170655547
* WorldCat (עם VIAF): 170655547

 |
**לואיג'י מריו בינלי מנטלי** (באיטלקית: **Luigi Mario Binelli Mantelli**; נולד ב-4 בדצמבר 1950) הוא אדמירל איטלקי בדימוס, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2013-2015.

ביוגרפיה
--------

מנטלי נולד בעיר ברנו שבלומברדיה ב-4 בדצמבר 1950. הוא למד בקולג' הימי "מורוזיני" בוונציה ובאקדמיה הימית של ליבורנו בין השנים 1969-1973. לאחר מכן החל לשרת על סיפון המשחתת "אודאס". בין השנים 1974-1976 ב-1995 הוא השתתף במלחמת האזרחים בסומליה. ב-1 ביולי 1998 הוא הועלה לדרגת אדמירל עורפי. מאוקטובר 1999 עד אוקטובר 2001, הוא כיהן כ"מפקד הצי הימי" של הצי האיטלקי. והחל מאוקטובר 2000 הוא כיהן במקביל גם כמפקד קבוצת הקרב האמפיבית הספרדית-איטלקית. ב-1 ביולי 2002 הוא הועלה לדרגת אדמירל של דיוויזיה. ב-30 באפריל 2007 הוא מונה לסגן מפקד חיל הים. במקביל, הוא מונה למפקד הצי המשותף של האיחוד האירופי. הוא כיהן בשני התפקידים עד 20 באפריל 2009. ב-21 בינואר 2012 הוא מונה למפקד הצי האיטלקי. ב-30 בינואר 2013 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 27 בפברואר 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיג'י בינלי מנטלי** בוויקישיתוף
* לואיג'י בינלי מנטלי באתר משרד ההגנה האיטלקי
* לואיג'י בינלי מנטלי באתר נאט"ו
להקה של כלבי בר אפריקנים (למעלה מימין) ושל זאבים (למעלה משמאל) באכילת טרפם. הלהקה נותנת לטורפים יכולת לגבור על טרף גדול או מהיר מהם.
להקת אריות ניזונה מתאו אפריקני. שיתוף פעולה עוזר לאריות לטרוף חיות הגדולות מהם בהרבה אך בעת האכילה הם יריבו לעיתים קרובות על סדר האכילה.
**להקה** היא צורת התקהלות בממלכת החי למטרות ציד, בה פרטים בני אותו מין מתקבצים יחד לציד, תוך שיתוף פעולה ועזרה הדדית. ציד בלהקות דורש קשרים חברתיים ענפים, יכולת תקשורת גבוהה בין הפרטים הצדים ומסוגלות לניתוח המצב במהירות. עם זאת כמה ציידים פרימיטיביים מסוגלים לצוד יחד בעת טירוף אכילה.

מאפיינים
--------

בין בעלי החיים המפורסמים ביותר הצדים בלהקה הם: זאב מצוי, זאב טלוא וכן אריה, צבוע מנומר, שימפנזה מצוי, להקות של דולפיניים ושל קטלנים וגם לווייתנים גדולי סנפיר. ציידים אלה מצליחים במיוחד בתפיסת והריגת טרף בשיתוף פעולה להקתי, הרבה יותר מהצלחתם כציידים בודדים.

להקות נוספות נצפו אצל קויוט ועוד כלביים, נמייה ננסית, מונגוס מפוספס, מספר מיני לוטרות וגם בקרב העופות אצל עקב האריס, קוקברה, חנקנים ועופות נוספים. מספר קטן של חיות בעלות דם-קר, כמו למשל בינתן זהוב, פיראנה אדומה, כרישים, טונות, מפרשניים ובמקרים מסוימים גם כמה תנינאים וכן מינים מספר של פרוקי-רגליים כמו נמלי גדוד וצרעות, נצפו כשהם צדים בלהקות. ראיות רבות מצביעות על ציד בלהקה של דינוזאורים תרופודים כמו הדיינוניכוס.

עם זאת, תופעה זו נדירה יחסית בקרב בעלי חיים כאשר מרבית הטורפים יצודו לבדם. זאת מאחר שהציד גורם לעיתים למתח בין בני הקבוצה על חלוקת הבשר ועקב התנהלות של טורפים רבים טריטוריאליים שיתקפו מסיגי גבול. ציידים שיכולים להצליח בציד לבדם יעדיפו לצוד לבד ולאכול לבדם.

חיות הצדות בלהקה נפוצות במיוחד בקרב חיות שמוצאן מהאזור האפרוטרופי. התאוריה הנפוצה מציעה, כי במהלך ההיסטוריה, בעת התייבשות האזור והתדלדלות המשאבים, אילוצים אבולוציוניים גרמו לחיות בעלות נטייה לציד משותף לשרוד ביתר קלות. כאשר מוות של מבוגר בלהקה אינו משפיע על תפקודה ועל יכולתה להמשיך ולגדל את הדור הבא של הלהקה.

ראו גם
------

* עדר
* אקולוגיה התנהגותית
* ברירת שארים

קישורים חיצוניים
----------------

* Hilary O. Box, Kathleen R. Gibson (עורכים), Mammalian Social Learning: Comparative and Ecological Perspectives, Issue 72

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cooperative Feeding :: Florida Museum of Natural History, www.floridamuseum.ufl.edu
2. ↑  Rihui Li, Martin G. Lockley, Peter J. Makovicky, Masaki Matsukawa, Mark A. Norell, Jerald D. Harris, Mingwei Liu, Behavioral and faunal implications of Early Cretaceous deinonychosaur trackways from China, **Naturwissenschaften** 95, עמ' 185–191
3. ↑
4. ↑  לסקירה כללית של רעיון זה, ראו: Rubenstein, Dustin R. and Lovette, Irby J.; "Temporal Environmental Variability Drives the Evolution of Cooperative Breeding in Birds" ב-"Current Biology", ‏17, 1414–1419.
שלט איבלין
מכתב ששלח אחיו של מלך ארמניה (אנ') ב-7 בפברואר 1248 אל גיסו ז'אן ד'איבלין
**ז'אן ד'איבלין**, רוזן יפו ואשקלון (1215 – דצמבר 1266) היה משפטן נודע ומחבר כרוניקות ידוע מממלכת ירושלים. ז'אן היה בנו של פיליפ ד'איבלין, פקיד ממשל בכיר בחצרו של מלך קפריסין.

משפחתו הייתה חלק ממשפחת איבלין הגדולה שהיגרה לקפריסין בעקבות כיבוש האי על ידי הצלבנים בסוף המאה ה-12 בעת מסע הצלב השלישי. ז'אן נאלץ להגר מהאי אחרי מריבה בין משפחתו לפרידריך השני בשנת 1229.

ז'אן השתתף בקרב בין האיבלינים לנציגו של פרדריך בשנת 1232 והיה שותף לניצחון הבארונים המורדים. ככל הנראה היה שותף להסכם הפשרה שהושג בין פרידריך לבין האצולה הארץ ישראלית בשנת 1241. אחרי 1246 בראשית מסע הצלב השביעי הפך לרוזן יפו ואשקלון ושליט רמלה. בשנת 1249 השתתף בכיבוש דמיטה בעת מסע הצלב השביעי ונפל בשבי המוסלמים כשהאחרונים שחררו את העיר מידי הצלבנים. נפילה בשבי לא שללה את חירותו ועד מהרה הוא יצא לחופשי.

הוא היה בין המחברים של האסיזות של ירושלים.

בשנות ה-50 של המאה ה-13 התרחשה מלחמה בין ג'נובה לוונציה בעכו בגלל ענייני מסחר. על מנת לייצב את המצב קראו ז'אן ובוהמון השישי מאנטיוכיה למלכת קפריסין לפרוש את חסותה על ארץ ישראל. המלחמה הסתיימה בניצחון ונציאני וכתוצאה מכך ג'נובה נאלצה לעזוב את עכו. ז'אן לא ניצל את מעמדו הבכיר בממלכה ולא התערב במלחמה בין הממלוכים למונגולים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261875905171
* BnF: cb121346701 (data)
* GND: 119510936
* ISNI: 0000 0000 8142 2758
* LCCN: nr95041118
* NTA: 255808488
* SELIBR: 227107
* SUDOC: 067066763
* VIAF: 62360021
* WorldCat: lccn-nr95041118

 |
**זיין אית'ן פיליפס** (באנגלית: **Zane Ethan Philips** נולד: 25 בנובמבר 1993) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

זיין פיליפס, נולד בדנבר, קולורדו. בילדותו עברה המשפחה לפרדריקסברג. לאחר מכן עבר לניו יורק, שם סיים את לימודיו בתוכנית התיאטרון המוזיקלי של אוניברסיטת אילון. לאחר שסיים את לימודיו בתוכנית השתתף פיליפס במחזמר צלילי המוסיקה ושיחק במסע ההופעות של המחזמר ברחבי ארצות הברית.

קריירה
------

בשנת 2014 הופיע בסרט הקצר *Rolling Cigarettes*. שנה לאחר מכן הופיע בסרט הקצר *Narcolepsy.*

בשנת 2016 הופיע לראשונה על מסך הטלוויזיה בפרק בסדרת הדרמה מזכירת המדינה.

בשנת 2019 הופיע בשני סרטים קצרים. באותה שנה שיחק בסרט *American Dreamin*. בשנת 2021 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה מורשות.

בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה המסלול לשותפות.  באותה שנה שיחק בסרט הלהט"בי פייר איילנד. בסרט הוא גילם את דקס, נוכל בו נואה הדמות הראשית מתאהב.

בחודש מאי 2022 לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "גלאם".

חיים אישיים
-----------

הוא הומוסקסואל. 

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

* זיין פיליפס, ברשת החברתית אינסטגרם
* זיין פיליפס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Max Gao, Zane Phillips on ‘Fire Island,’ ‘Legacies’ and educating co-stars about himbos, ‏4 במאי 2022
2. ↑  The Partner Track: A Fun Quick Binge With a Cliche Story, Off Colour, ‏5 ביולי 2022
3. ↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏4 במאי 2022
4. ↑  "StackPath".
ברנקייה
**בוטיפארה סולדניאס** (בספרדית: **Butifarra Soledeña**) (נקניק של Soledad, Atlántico) הוא סוג של בוטיפארה שהתפתח להתמחות אזורית במטבח הקולומביאני.

מאפיינים
--------

הוא עשוי מבשר בקר טחון ובשר חזיר עם תיבול ותבלינים. הבשר נחתך לחתיכות ומבושל. התערובת עטופה במעי ונקשרת בחוט למקטעים. המקטעים מבושלים. בוטיפארה סולדניאס נמכרת ברחוב על ידי רוכלים שקוראים "buti, buti, buti" תוך כדי תיפוף על מיכלי המתכת שמהם הם נמכרים. בוטיפארה סולדניאס מוצעים לעתים קרובות עם מיץ ליים סחוט טרי.

הגרסה הדרום אמריקאית של בוטיפארה היא קצרה יותר וכמעט עגולה. זוהי התמחות בקולומביה בעיירה סולדד וגם בברנקייה. בוטיפרה היא מנה פופולרית מאוד שאוכלים עם בולו של יוקה (מניהוט מצוי) ומיץ ליים. זוהי מסורת ידועה באזור. ניתן לאכול אותו כשהמעטפת מוסרת.

השם בא מהמילים embutido (בספרדית נקניקיות מעושנות ומשמעותן ממולאות) ופארה (שפירושה הילולה או מסיבה).

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Documentary on Butifarra Soledeña, in Spanish with English subtitles, 14 May 2012
2. ↑  "La butifarra con sabor soledeño" [The butifarra with Soledad flavour] (בספרדית). בספטמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-2011-12-09. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**יעקב (קובי) פינקלר** (נולד ב-1953) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש ככתב ופרשן צבאי ברדיו קול חי, בערוץ 14 ובערוץ 7. בנוסף, פינקלר משמש גם כמנהל כתבי תחום התיירות והתרבות ברדיו קול חי, עיתון בשבע, ערוץ 7 ו'נופשים'. כמו כן, משמש פינקלר כמרצה לתנ"ך, צבא וביטחון, תקשורת ותחומים נוספים.

ביוגרפיה
--------

פינקלר נולד וגדל בירושלים. למד בתיכון בישיבת נתיב מאיר ובישיבת מבשרת במשך 12 שנים. בהמשך למד בישיבת ההסדר באלון שבות.

בשירותו הצבאי שירת בנח"ל כלוחם וכשליש צבאי.

בין השנים 1975–1979 למד באוניברסיטת בר-אילן מינהל חינוכי, קרמינולוגיה וארץ ישראל.

עם הקמת ערוץ 7, בשנת 1986, החל פינקלר את דרכו בתקשורת והיה בשידור החי הראשון באולפן עם תוכנית הדגל 'הציבי לך ציונים' ו-ארץ וטבע בערוץ 7. לאחר מכן, עם הקמת מחלקת החדשות, שולב ככתב צבאי וכתב תיירות בערוץ, תפקיד אותו הוא ממלא עד היום.

בהמשך עבד פינקלר גם בעיתון "מקור ראשון" כשהוא מסקר את התחומים הללו, ומאוחר יותר השתלב ברדיו קול חי, בתוכניות שונות וכפרשן הצבאי של התחנה.

במהלך שידור מהשטח וסיקור ירי רקטות עבור ערוץ 20 בעת מבצע שומר החומות, דיווח פינקלר כי רקטה שנורתה מלבנון פגעה בשטח פתוח במגרש כדורגל בשפרעם, ואמר כי "לצערנו הרב זה לא הביא להמוני הרוגים שם". פינקלר טען כי מדובר בשגגה הנובעת מעייפות, אולם האמירה נאמרה פעמיים וערוץ 20 הפסיק את ההתקשרות איתו, והוא הודח מתפקידו כיושב ראש תא הכתבים הצבאיים. בהמשך התקיימה "סולחה" בין פינקלר לראש עיריית שפרעם.

במרץ 2023 חזר פינקלר לתפקיד פרשן צבאי בערוץ 14. 

פינקלר כתב שלושה ספרי טיולים ועורך את מוסף הטיולים נופשים.

חיים אישיים
-----------

פינקלר נשוי לתמי, אב לשלושה. מתגורר ברעננה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קובי פינקלר** בוויקישיתוף
* קובי פינקלר, ברשת החברתית פייסבוק
* קובי פינקלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קובי פינקלר (חשבון ישן ברשת החברתית טוויטר
* לטייל עם קובי פינקלר, באתר חב"ד
* קובי פינקלר מולטי-טאסקינג: מוסר שיעור ועולה לשידור בו זמנית, באתר כיכר השבת, 6 באפריל 2017
* מה תפקידו של משרד הביטחון במלחמה בקורונה? (אורכב 16.07.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר ערוץ 20
* ממוצבי הקפסולות ובניית המכשול הימי: ריאיון עם לוחמי הצנחנים בגבול, באתר קול חי
* קובי פינקלר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  *קובי פינקלר מערוץ 20 על נפילת הרקטה בשפרעם: "לצערי הרב זה לא הביא להמוני הרוגים שם"*, נבדק ב-2021-05-20
2. ↑  רן בוקר, הכתב הצבאי אמר "נפלה רקטה ביישוב ערבי, לצערנו אין המוני הרוגים" - ופוטר מערוץ 20, באתר ynet, 20 במאי 2021
3. ↑  איתמר ב"ז, הסית ונפגע, באתר העין השביעית, 20 במאי 2021
4. ↑  סולחה בין הכתב הצבאי של ערוץ 20 לראש עיריית שפרעם, באתר ערוץ 7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299449605171
* ISNI: 0000 0000 7007 4516
* LCCN: n2013010696
* VIAF: 97380454
* WorldCat: lccn-n2013010696

 |
**אנצו וצ'רלי** (באיטלקית: **Enzo Vecciarelli**‏; נולד ב-13 במאי 1957) הוא גנרל בדימוס בחיל האוויר האיטלקי. כיהן כמפקד חיל האוויר בין השנים 2016–2018, וכראש מטה ההגנה בין השנים 2018–2021.

ביוגרפיה
--------

וצ'רלי נולד בקולפרו ב-13 במאי 1957. ב-1975 הוא התגייס לחיל האוויר האיטלקי. הוא נשלח לארצות הברית, ושם הוסמך כטייס קרב. ב-1991 הוא מונה למפקד קבוצת הקרב ה-9. ב-1999 הוא הועבר לפקד על קבוצת הקרב ה-4. במקביל, הוא מילא תפקידים בכירים במטה חיל האוויר. ב-2003 הוא מונה למפקד חיל האוויר ה-1 שהוצב בעיראק. ב-2007 הוא מונה לנספח הצבאי האיטלקי בברלין, עם סמכויות גם להולנד ודנמרק. ב-2010 הוא חזר לאיטליה ומילא תפקידי מטה ומנהל בכירים בחיל האוויר. בפברואר 2015 הוא מונה לסגן ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-21 במרץ 2016 הוא מונה למפקד חיל האוויר האיטלקי. ב-5 בנובמבר 2018 הוא מונה לראש מטה ההגנה. הוא כיהן בתפקיד עד 19 באוקטובר 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנצו וצ'רלי** בוויקישיתוף
* אנצו וצ'רלי באתר משרד ההגנה האיטלקי
* אנצו וצ'רלי באתר נאט"ו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1237318890
* VIAF: 6169162723668961290000
* WorldCat (עם VIAF): 6169162723668961290000

 |
נקניק **מיסליבסקה** (נקניק צייד) (בפולנית: Kielbasa myśliwska) הוא סוג של קילבסה (נקניק פולני). מעושן קל ומיובש, המרכיבים שלו הם בשר חזיר, מלח, פלפל, וערער. אורכו בדרך כלל בסביבות 10 ס"מ ואורך ורוחבו כ-2.5 ס"מ בקוטר. לפחות מותג אחד, המיוצר בפולין, אך נמכר בבריטניה, מכיל גם בשר בקר וגם בשר חזיר.

כפי שמשתמע מהשם הנקניק מועדף על ציידים, דייגים ועובדי חוץ אחרים.  הוא רשום תחת השם "kiełbasa myśliwska staropolska" כמוצר בשר מסורתי בפולין ומוצר בעל התמחות מסורתית מובטחת באיחוד האירופי ובבריטניה.

  

מיסליבסקה פרוסה משמשת בדרך כלל להכנת כריכים עם לחם שיפון; כפי ששמה מרמז, והיא כאמור מזון לציידים, פועלי בניין וכו'. אולי בגלל האופן הפשוט שבו הוא מאוחסן הוא נפוץ לצריכה לצד נקניק Jalowcowka ועם וודקה ערער.

לפולנים ברחבי העולם, ניחוח ערער, שיח בר עם פירות יער בטעמים חריפים, קשור ביערות, בחיק הטבע, לציד ולעיסוקים אחרים בחוץ. ערער הוא גולת הכותרת העיקרית של הטעמים של הנקניק המעושן המוצק, בעל הגוף, בנוסף לכך שהוא מתובל בגרגרי ערער מרוסקים, הוא מעושן גם בעשן עץ ערער. כלומר, נקניק זה אינו מצריך קירור ויש לו 'חיי מדף' ארוכים במיוחד. ניתן לקחת נקניקיית ערער לפיקניקים ולאתרי קמפינג, לטיולי דיג ומסעות ציד. אבל זה גם חטיף מצוין בכל מקום ובכל זמן.

גלריה
-----

* נקניק מיסליבסקהנקניק מיסליבסקה

ראו גם
------

* קילבסה
* רשימת נקניקיות
* המטבח הפולני

הערות שוליים
------------

1. ↑  Małecki, J; Sołowiej, B G (2019-10-14). "Traditional and regional meat products in Poland". *IOP Conference Series: Earth and Environmental Science*. **333**: 2. doi:10.1088/1755-1315/333/1/012006. ISSN 1755-1315.
2. ↑  Sula, Mike (2019-04-18). "A guide to Polish sausage". *Chicago Reader* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-09-19.
3. ↑  Strybel, Robert; Strybel, Maria (2005). *Polish Heritage Cookery* (באנגלית). Hippocrene Books. pp. 783–784. ISBN 978-0-7818-1124-8.
4. ↑  "Kiełbasa myśliwska staropolska". *European Union*. נבדק ב-30 באוקטובר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Kiełbasa myśliwska staropolska". *UK Government*. נבדק ב-30 באוקטובר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**רומן בבואה** הוא יצירה ספרותית המבוססת על יצירה קודמת מאת מחבר אחר. רומן בבואה נגזר מתוך או נכתב בהקשר של יצירה קודמת, ומתייחס לדמויות, למקומות ולעלילה מנקודת מבט שונה. לעיתים מתרכז רומן הבבואה בדמות משנית מתוך היצירה המקורית ומפתח אותה לכלל דמות עיקרית, אשר שונה במובהק מהדמות ביצירה המקורית. לדוגמה, בספר הקוסם מארץ עוץ יש מכשפה טובה ומכשפה רעה. ברומן הבבואה מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה המרשעת מן המערב הן מתחלפות בתפקידים; המכשפה הרעה הופכת להיות חכמה וחיובית והמכשפה הטובה מתגלה כגנדרנית מתנשאת ונבובה.

דוגמאות
-------

| כותר | מחבר | מקביל ל־ | מאת |
| --- | --- | --- | --- |
| מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה הרעה מהמערב | גרגורי מגווייר | הקוסם מארץ עוץ | ליימן פרנק באום |
| ים סרגסו הרחב | ג'ין ריז | ג'יין אייר | שרלוט ברונטה |
| האוהל האדום | אניטה דיאמנט | פרקים מספר בראשית |  |
| אשת אחאב, או, הצופה בכוכבים | סינה ג'טר נסלנד | מובי דיק | הרמן מלוויל |
| רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים | טום סטופארד | המלט | שייקספיר |
| יוסף ואחיו | תומאס מאן | פרקים מספר בראשית |  |
| אשת לפידות | חוה עציוני-הלוי | פרקים מספר שופטים |  |
| מלכים ג' | יוכי ברנדס | פרקים מספר מלכים |  |

ראו גם
------

* ספרות חובבים

לקריאה נוספת
------------

* ארנה קזין, קראו לי ישמעאלה, באתר הארץ, 18 ביולי 2001
**גבירת צ'אכטיצה** (ברוסית: **Крова́вая ле́ди Ба́тори**; הופץ במדינות המערב בשם **Lady of Csejte**) בבימויו של אנדריי קונסט הוא מותחן היסטורי בהפקה רוסית-אמריקאית, בשיתוף פעולה עם Enjoy Movies הרוסית ו-Glacier Films האמריקאית (שעבדו בעבר יחד על הסרט שוד אמריקאי). הסרט מבוסס על חייה של אליזבת באטורי (1560—1614), הנחשבת לאחת הרוצחות הסדרתיות הקטלניות ביותר בהיסטוריה. בכורת הסרט נערכה ב-26 בפברואר 2015.

עלילה
-----

הסרט מתרחש בתחילת המאה ה-17 באזור צ'ייטה (צ'אכטיצה שבממלכת הונגריה), שם שולטת הרוזנת באת'ורי, הידועה ביופיה, בחוכמתה ובעושרה. בסביבת הכפר נעלמים ילדים במשך זמן רב, בעיקר נערות מתבגרות. הדמויות הראשיות של הסרט הן האח והאחות ממחנה הצוענים, מישה ואלטה, שמתפרנסים מתעלולים וגנבות ומחפשים גם אחר אחותם הגדולה קטיה שנעלמה לפני שנה.

באחת הפעמים הילדים נתפסים גונבים, אך בהוראתה של הגבירה באת'ורי הם משתחררים מהמשפט ומועברים תחת האפוטרופסות שלה לטירת צ'אכטיצה. הילדים חושדים שמשהו לא בסדר בטירה ומתחילים בחקירה כדי לברר מה קרה לאחותם. הם מתמודדים עם התנגדות מצד משרתי הרוזנת באת'ורי, המעורבים בפשעיה הנוראיים, כמו גם הרשויות המקומיות המפנקות את האישה בעלת ההשפעה.

שחקנים ודמויות
--------------

* סבטלנה חודצ'נקובה — אליזבת באטורי
* פאבל דרביאנקו — אטילה, חוקר
* איזבל אלן — אלטה, נערה צוענייה
* לוקס בונד — מישה, אחיה של אלטה
* אדה קונדייסקו — קטיה, אחותם הבוגרת של אלטה ומישה
* בוגדן פרקש — גיורגי טורזו, הפלטין (תואר אצולה) של הונגריה
* ליה סינצ'ביץ' — משרתת באחוזתה של באטורי
* אלכסנדרה פויאנה — אילונה
* פאול דיאקונסקו — לאסלו
* וירג'יניה רוגין — אישה עיוורת
* קלאודיו תרנדאפיר — השופט
* ולנטין תאודוסיו - עוזר השופט

הפקה
----

הצילומים נערכו בבוקרשט, רומניה בשנת 2013 ונערכו באחוזות שונות ובאולפני Media Pro. את תפקיד טירת צ'אכטיצה ההרוסה גילמה טירת הוניאדי שבחונדוארה, רומניה, בה נערכו צילומי החוץ. מפיקי הסרט הודו שהושפעו מהסרט "האחרים" בשלבי ההפקה, אך בניגוד אליו הסרט שהם הפיקו היה מבוסס על אירועים אמיתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "גבירת צ'אכטיצה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "גבירת צ'אכטיצה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "גבירת צ'אכטיצה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‘Wolverine’ Star Joins Horror-Thriller ‘Lady of Csejte’
**ג'ון פרנסיס סימור הבן** (באנגלית: **.John Francis Seymour Jr**; נולד ב-3 בדצמבר 1937) הוא פוליטיקאי אמריקאי לשעבר שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה (1991 - 1992). כיום, סימור הוא הסנאטור האחרון שייצג את קליפורניה מטעם המפלגה הרפובליקנית.

ביוגרפיה
--------

סימור נולד בשיקגו שבאילינוי ולמד בבתי ספר ציבוריים בעיירה הר לבנון (Mt. Lebanon) שבפנסילבניה. הוא שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית בשנים 1955–1959 וסיים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ב-1962. סימור היה נשיא אגודת סוכני הנדל"ן של קליפורניה מ-1978 עד 1982 ועבד בעסקי הנדל"ן בין השנים 1962–1981.

ב-1974 נבחר למועצת העירייה של אנהיים וכיהן בתפקיד זה עד 1978. בשנה זו נבחר לראש העירייה ה-39 שלה. עם תום כהונתו כראש העיר ב-1982, נבחר לסנאט של קליפורניה שם שירת עד 1991. בסנאט של קליפורניה הוא הצביע בעד איסור על שימוש בכנשקי תקיפה, נגד אפליית חולי איידס, ובעד הגדלת ההוצאות על תוכניות חברתיות כולל חינוך ובריאות הנפש. כראש עיריית אנהיים, סיימור סייעה בגיוס קבוצת לוס אנג'לס ראמס לעבור לאצטדיון אנהיים.

ב-1991 מונה סימור לסנאט של ארצות הברית בידי מושל קליפורניה פיט וילסון על-מנת למלא את שארית כהונתו של וילסון בסנאט, שהתפטר ממנו לשם תפקיד המושל. תקופת כהונתו של סימור נמשכה עד לבחירות המיוחדות לסנאט של ארצות הברית בקליפורניה בנובמבר 1992 לממלא קבוע עד לתום כהונתו של וילסון ב-1995. ראשת עיריית סן פרנסיסקו לשעבר, דיאן פיינסטיין, ניצחה את סימור בבחירות המיוחדות.

לאחר תקופת כהונתו בסנאט, כיהן סימור כמנהל הסוכנות למימון דירות בקליפורניה במשך שנתיים, ולאחר מכן כיהן כמנכ"ל תאגיד פיתוח השיכון של דרום קליפורניה לשיכון ובמועצות מנהלים של מספר חברות העוסקות בשיכון ובדיור. סימור מתגורר כיום בעיר לה קווינטה שבמחוז ריברסייד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סימור** בוויקישיתוף
* ג'ון סימור באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריק ביילי, Ex-Senator Has Gained New Agenda : Profile: John Seymour is enjoying his role as housing agency's executive director. באתר לוס אנג'לס טיימס, 4 באוקטובר 1993 (באנגלית)
2. ↑  ג'יין גרוס, New Senator From California Is Named, באתר הניו יורק טיימס, 3 בינואר 1991 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n89669647
* US Congress: S000269
* VIAF: 267914421
* WorldCat: lccn-n89669647

 |
**דניאל פלשר** (נולד ב-26 ביולי 1997) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הבלם בהפועל פתח תקווה.

קריירה
------

פלשר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בני יהודה, לפני כן שיחק גם במכבי תל אביב והפועל רמת גן. ב-30 ביולי 2017 ערך פלשר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–2 למכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו. בינואר 2018 הושאל פלשר למכבי הרצליה מהליגה הלאומית. ב-12 בינואר ערך פלשר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–1 נגד עירוני נשר.

לקראת עונת 2018/2019 שב פלשר לבני יהודה. ב-4 באוגוסט 2018 הבקיע פלשר את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–4 נגד הפועל רעננה. ב-25 באוגוסט ערך פלשר את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 0–1 למ.ס. אשדוד.

גם את העונה הבאה התחיל בבני יהודה, אך עם סיום חלון העברות של טרום העונה, הושאל למכבי פתח תקווה. פלשר היה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל כעבור עונה אחת בלבד. בקיץ 2020, פלשר חזר לבני יהודה, אך ב-16 באוגוסט עבר לפתח תקווה כאשר כרטיס השחקן שלו עבר לקבוצה. ב-24 באוגוסט 2022 חזר לבני יהודה.ב-18 ביוני 2023 חתם בהפועל פתח תקווה.

חיים אישיים
-----------

פלשר מחזיק באזרחות גרמנית.

תארים
-----

בני יהודה
* גביע המדינה: 2018/2019

מכבי פתח תקווה
* ליגה לאומית: 2019/2020

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמית קרקו, ‏משעלי חתם במכבי פ"ת, דניאל פלשר חזר, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2020
סמל תוכנית ברקת

**תוכנית "ברקת"** היא תוכנית שהחלה בשנת 2018 תחת חסות מנט"א – תא אקדמיזציה, במטרה למלא את הצורך במהנדסי נתונים ביחידות הטכנולוגיות של צה"ל. תוכנית "ברקת" היא תוכנית במסגרת העתודה האקדמית של צה"ל המכשירה את חניכיה לתואר שני בהנדסת נתונים בטכניון ובאוניברסיטת בר-אילן. בוגרי התוכנית משרתים בצה"ל תחת חמ"ן ואגף התקשוב כקצינים אקדמאיים ומבצעים שירות צבאי המורכב מ-32 חודשי שירות חובה ושלוש שנות שירות קבע.
משך התוכנית – בתוכנית ישנם 2 מסלולים: מסלול של 3 סמסטרים ללא תזה ומסלול של 4 סמסטרים כולל תזה.

מהלך התוכנית
------------

התוכנית היא תוכנית אינטגרלית עם מסלול האקדמיזציה, בשיתוף פעולה עם חמ"ן ואגף התקשוב. בסוף השנה הראשונה ללימודים, חניכי התוכנית מבצעים טירונות 02, אשר מטרתה להכשיר את המועמדים לקראת שירותם הצבאי. במהלך הלימודים, חניכי התוכנית מבצעים סיורים ביחידות הטכנולוגיות על מנת ללמוד ולהכיר את מקום שירותם העתידי ולהציג למועמדים את התפקידים אליהם הם מיועדים.

דרישות קבלה
-----------

דרישות הקבלה לתוכנית הן גבוהות. על המועמדים להיות מתאימים למיון במסלול אקדמיזציה ומצטיינים. דרישות הקבלה הן:

1. מועמד המתמיין למסלול אקדמיזציה.
2. דפ"ר 80 לפחות.
3. בוגר תואר ראשון במדעים מדויקים – מתמטיקה/פיזיקה/מדעי המחשב.
4. ממוצע בתואר: 85 ומעלה.
5. מעבר תהליך מיון הכולל בין השאר מבחנים אישיותיים וראיונות ביחידות הקולטות.

המועמדים אשר יצאו מתאימים לאחר מעבר תהליך המיון, יכנסו ללימודי התואר השני באוניברסיטת בר-אילן או בטכניון, וימנו על אוכלוסיית העתודאים של צה"ל.

מאפיינים ייחודיים
-----------------

חניכי התוכנית מקבלים יחס אישי וליווי צמוד הן מחונכים מהיחידות הטכנולוגיות והן מאוניברסיטת בר-אילן והטכניון.
במהלך לימודיהם באוניברסיטה, בשל היותה תוכנית מצוינות, בנוסף למענק עידוד העתודה הרגיל בסך 10,500 ש"ח זכאים הלומדים בתוכנית למענק הצטיינות בסך של 5,000 ש"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר העתודה האקדמית של צה"ל
* התוכנית באתר הטכניון

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוברת עתודה (עמ' 86), באתר עתודה
ד"ר אדם ליבנה (לנדסברג)
ד"ר **אדם ליבנה** (**לנדסברג**) (מרץ 1930 – 2 ביולי 2009) היה מבכירי מדעניה של רפא"ל. כיהן כמדען ראשי של משרד התקשורת בשנים 1986–1990. שימש שנים רבות כראש קבוצת התקשורת IEEE ישראל, ונמנה עם פעיליה. בשנותיו האחרונות נמנה עם סגל המחלקה לאווירונאוטיקה וחלל בטכניון. שימש כמדען בכיר ברשות לפיתוח אמצעי לחימה (רפא"ל) עם התמחות בתחום RF ותקשורת לוויינית.

נולד בלבוב, פולין. שרד את השואה כנער צעיר, ובתום המלחמה הגיע לאיטליה למוסד החינוכי, בית שיזופולי בסלבינו כחלק מקבוצת ילדי סלבינו. עלה לארץ ישראל והוגלה לקפריסין, ומשם בחזרה לקבוצת משמר השרון.

התנדב לפלי"ם, ולאחר מכן שירת כחובל בחיל הים. לאחר שחרורו מצה"ל למד הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, ולאחר סיום לימודיו הצטרף לרפא"ל, שם הקים את היחידה לסימולציית לוחמה אלקטרונית, אשר עסקה בדימוי התנהגות טילי נ"מ כחלק מחקר אמצעי שיבוש 
(ECM). הישג מיוחד של רפא"ל, שלנדסברג לקח בו חלק מרכזי, יחד עם משה זכאי ויעקב זיו, הוא הנדסה לאחור של הטיל SA-6 מתוך שברי טילים שנלכדו במלחמת יום הכיפורים, וסוללת SA-6 שלמה ותקינה, שכוח קרקעי של צה"ל השתלט עליה בהמשך המלחמה. כך יכלה רפא"ל לתת לחיל האוויר הישראלי מענה כנגד איום הטילים. באביב 1974 כבר סיפקה רפא"ל מערכת בשם "קורמורן" לשיבוש הטיל. בהתמודדות הבאה של חיל האוויר מול המערכת במלחמת שלום הגליל מערכת ה-SA-6 כבר לא היוותה איום על המטוסים וסוללות SA-6 סוריות רבות הושמדו בה ביעילות ללא כל אבדות במבצע ערצב 19.

בשנת 1969 נשלח מטעם רפאל לחברת לוקהיד בניו ג'רזי, ארצות הברית במסגרת חילופי מדענים 

עם חזרתו ארצה בשנת 1972 הקים את יחידת סמל"א ברפאל.

בשנת 1974 נשלח מטעם רפאל לניו-יורק ללימודי הדוקטורט. את תואר הדוקטור קיבל מהמכון הפוליטכני של ברוקלין ניו יורק (אנ'). 

בשנת 1983 נשלח מטעם רפאל לוושינגטון ארצות הברית, שם עסק בפיתוח תקשורת לוויינים בחברת אינמרסרט.

כיהן כמרצה באוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה.

בשנת 1986 נענה לקריאת שר התקשורת אמנון רובינשטיין והושאל מרפאל למשרד התקשורת כמדען ראשי של המשרד. כיהן בתפקידו כארבע שנים.

בשנת 1990 הקים את החברה האזרחית הראשונה של רפאל "כרכום" לתקשורת נישאת. החברה עסקה בפיתוח ושיווק טלפון נייד הפועל באמצעות תקשורת לוויינים

בשנים 2009-1997 נתמנה במשרד המסחר והתעשייה כיועץ לתקשורת ומחקרים חדשניים וכבודק מקצועי של מערכות ,FP6, FP5, FP4 

יועץ מדעי ובודק מקצועי של האיחוד האירופי בתוכניות תקשורת לוויינים ורשתות אלחוט - במסגרת המחקרים של האיחוד האירופי.

משנת 1998 ועד 2009 עסק במכון אשר לחקר החלל בטכניון בחיפה בפיתוח לוויינים זעירים הפועלים באמצעות תקשורת לייזר

ליבנה נפטר ב-2009.
הותיר אחריו רעיה, פרופ' אראלה ליבנה, וארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי דרומי, איך פוענח סודו של הטיל: סא"ל (בדימוס) ד"ר אדם ליבנה, מדען בכיר ברפא"ל, חלוץ תקשורת לוויינים, 1930-2009, באתר הארץ, 17 ביולי 2009 (נקרולוג)
* אדם ליבנה, באתר הפלמ"ח
אורסולה ברנז
**אורסולה ברנז** (באנגלית: **Ursula Burns**; נולדה ב-20 בספטמבר 1958) היא יושבת ראש ומנכ"ל של חברת זירוקס. אורסולה היא האפרו-אמריקנית האשה הראשונה המשמשת כראש של חברה מן ה-Fortune 500. בשנת 2009 הוצבה ברנז במקום ה-14 ברשימת 100 הנשים החזקות בעולם של מגזין פורבס.

קורות חייה
----------

אורסולה ברנז נולדה בשנת 1958 בפרויקט דיור בניו יורק לאם חד הורית. שני הוריה היו מהגרים מפנמה. היא למדה בבית ספר תיכון קתולי ולאחר מכן למדה לתואר ראשון בהנדסת מכונות במכון הפוליטכני של ברוקלין (היום חלק מאוניברסיטת ניו יורק) ולתואר שני בהנדסת מכונות באוניברסיטת קולומביה.

בשנת 1980 החלה ברנז לעבוד בחברת זירוקס כמתמחה, ובשנת 1981, לאחר שסיימה את התואר השני שלה, הצטרפה כעובדת מן המניין ועבדה בתפקידים שונים בפיתוח ותכנון מוצר. בינואר 1990 התמנתה ברנז לעוזרת של ווילנד היקס, שהיה מנהל בכיר בחברה. שנה מאוחר יותר היא נתמנתה לעוזרת ליושב ראש החברה דאז, פול אלרי, ובשנת 1999 נתמנתה לראש חטיבת הייצור הגלובלי בזירוקס.

בשנת 2000 נתמנתה לסגן בכיר ליו"ר החברה וביולי 2009 נתמנתה למנכ"ל זירוקס. ובשנת 2010 נתמנתה ליושב ראש זירוקס ובכך הייתה לאפרו אמריקאית האישה הראשונה שנתמנתה ליושבת ראש אחת החברות הגדולות.

אורסולה ברנז התחתנה בשנת 1990 עם לויד בין, שעבד גם הוא בזירוקס, לזוג נולדו שני ילדים והם מתגוררים בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורסולה ברנז** בוויקישיתוף
* אורסולה ברנז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123791681X
* LCCN: no2015004619
* VIAF: 313495538
* WorldCat: lccn-no2015004619

 |
האדמו"ר רבי **שלמה הלברשטאם (הראשון)** (תר"ז, 1847-א' בתמוז תרס"ה, 4 ביולי 1905) היה מקים חסידות באבוב והאדמו"ר הראשון שלה. בנו של רבי מאיר נתן הלברשטאם בן רבי חיים הלברשטאם מצאנז.

תולדות חייו
-----------

בשנת תרט"ו (1855) התייתם מאביו, ועבר לגור אצל סבו (אבי אמו) רבי אליעזר מדז'יקוב (בנו של רבי נפתלי מרופשיץ). בשנת תרכ"א (1861) נישא לרבקה הענא, בתו של רבי יהושע מקמינקה. לאחר פטירתה נישא לרעכיל בריינדל בתו של רבי מנשה טייטלבוים (בן רבי נחום צבי מדרוהוביטש, גזע סיגט).

הופקד על ידי סבו רבי חיים הלברשטאם לערוך את תשובותיו ההלכתיות, יחד עם בן דודו רבי משה מברדיוב (בנו של רבי ברוך הלברשטאם מגורליץ). תשובות אלו נדפסו בתור ספר "דברי חיים".

בשנת תרכ"ה (1865) נתמנה כרב בעיירה ביקאובסק, וכיהן בה כעשר שנים. לאחר מכן עבר לכהן כרב בעיירה אושפיצין (כינויה היהודי של העיירה אושוויינצ'ים) ובווישניצה. בשנת תרנ"ב (1892) נתמנה כרב לקהילת באבוב שבגליציה שם התחיל לכהן באדמורו"ת והתפרסם בחכמתו צדקתו וקדושתו. היה מגדולי מנהיגי היהדות בגלציה והשפעתו הייתה גדולה.

נפטר בעיירת הנופש באד נויהיים שבגרמניה בא' תמוז תרס"ה (1905).

ילדיו היו מאשתו הראשונה, רבי בן ציון הלברשטאם ובתו חיה שיינדל אשת רבי חיים יעקב טייטלבוים מלימנוב (בנו של רבי משה יוסף מאויהל).

פועלו הציבורי
-------------

רבי שלמה הקים את חסידות באבוב והיה האדמו"ר הראשון שלה. בנוסף, הוא ייסד את ישיבת עץ חיים, שבהנהגת בנו רבי בן ציון הלברשטאם הפכה לרשת ישיבות בת כ-40 ישיבות ברחבי גליציה. הוא תמך בתנועת מחזיקי הדת שהקים רבי יהושע מבעלז איתו היה בקשרים טובים ועבדו בשיתוף פעולה בהצגת היהדות מול השלטונות האוסטריים.

מעט מדברי תורתו של רבי שלמה אשר שרדו את השריפה הגדולה בווישניצא, הודפסו בקובץ 'עטרת שלמה'.

לקריאה נוספת
------------

* **דער ערשטער רב פון באבוב** (הרב הראשון מבאבוב), בורו פארק תשע"ה. יצא על ידי חצר באבוב 45.
* אהרן סורסקי, **מרביצי תורה מעולם החסידות**, חלק ב, בני ברק, תשמ"ז, עמ' קיא-קנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי שלמה הלברשטאם בקובץ המאור, אתר היברובוקס.
* שלמה בן מאיר נתן הלברשטאם (1847-1905), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**-** | **אדמו"רי באבוב** תרנ"ב - תרס"ה | **הבא**:**רבי בן ציון הלברשטאם  ה"קדושת ציון"** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311673705171
* ISNI: 0000 0001 1898 0826
* LCCN: nr92001577
* VIAF: 131793114
* WorldCat: lccn-nr92001577

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**סרגיי אנטולייביץ' סטארוסטין** (24 במרץ 1953 - 30 בספטמבר 2005) היה בלשן ופילולוג היסטורי רוסי. הוא ידוע בעיקר בשל שיחזור שפות הפרוטו היפותטיות, עבודתו על התיאוריה האלטאית השנויה במחלוקת, ניסוח השערת דנה-קווקזית, וההצעה שישנה שפה בוריאנית מתאריך מוקדם עוד יותר מהידוע.

תיאוריות
--------

בשנת 1986 הציעו סטארוסטין ואיגור מ' דיאקונוב כי השפות ההורו-אוררטיות שייכות למשפחת השפות הצפון מזרח קווקזיות. סטארוסטין היה גם גורם מרכזי בשחזור של השפות פרוטו-קירנטי, פרוטו-טיבטו-בורמן, פרוטו-יניסי, פרוטו-צפון-קווקזי ופרוטו -אלטאי. הוא פיתח את ההשערה לפיה השפה יפנית קשורה לשפה הטורקית והמונגולית דרך המשפחה האלטאית.

ההשערה הדנה-קווקזית מציעה כי השפות צפון-מערב קווקז, צפון-מזרח קווקז, יניסיאנית, סינית-טיבטית ונא-דנה נוצרו ממשפחת שפות אחת, מסדר גבוה יותר. על פי סטארוסטין, ניתן לקשר עוד בשלב מוקדם יותר את המשפחות המאקרו דנה-קווקזיות והאוסטריות, יחד עם משפחת המאקרו נוסטרטית, בשלב מוקדם יותר, שסטארוסטין כינה הבוריאן (כלומר. שפות 'צפוניות').

מאז 1985, סטארוסטין פיתח את STARLING, מערכת ניהול מסד נתונים שתוכננה עבור האתר שלו ''מגדל בבל''. בעבודתו הוא נעזר במורי גל-מאן, פיזיקאי זוכה פרס נובל. בזמן מותו, הוא היה פרופסור באוניברסיטה הממלכתית של רוסיה למדעי הרוח, פרופסור אורח במכון סנטה פה, ומרצה אורח תדיר באוניברסיטת ליידן בהולנד, שם הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד ביוני 2005.

סטארוסטין מת בעקבות התקף לב, ב-30 בספטמבר 2005, במוסקבה, לאחר הרצאה באוניברסיטה הממלכתית של רוסיה למדעי הרוח. בנו, ג'ורג'י סטארוסטין, הוא גם בלשן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי סטארוסטין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007401991405171
* BIBSYS: 90901500
* BnF: cb12149727k (data)
* CiNii: DA02986256
* GND: 136040411
* ISNI: 0000 0001 2147 5521
* LCCN: n85265065
* NLP: a0000002801339
* NSK: 000186406
* NTA: 072557060
* RERO: 02-A013483994
* SELIBR: 317685
* SUDOC: 075193310
* VcBA: 495/306467
* VIAF: 110115894
* WorldCat: lccn-n85265065

 |
**מרכז העסקים הראשי של סידני** (תעתיק מדויק: **סידני CBD**, ראשי תיבות של Central Business District; שמות נוספים: **סידני**, **הסיטי**, **ה-CBD**) הוא פרוור המהווה את מרכז העסקים הראשי של סידני. הפרוור משתרע ממפרץ ג'קסון בצפון ועד תחנת הרכבת סנטרל בדרום; במזרח הוא תחום על ידי הגנים הבוטניים של סידני והדומיין, דרך הייד פארק ועד דרלינג הרבור במערב. הוא מרכז העסקים הגדול ביותר וההומה ביותר באוסטרליה.

גאוגרפיה
--------

סידני CBD כולל את מרבית גורדי השחקים בסידני, ומאופיין בקו רקיע עירוני גבוה יחסית לשאר פרוורי סידני. ב-CBD מספר פארקים וגנים: הייד פארק, גן ויניארד, הדומיין והגנים הבוטניים של סידני. הרחוב הראשי החותך את ה-CBD הוא רחוב ג'ורג', הנמתח מצפון לדרום. הוא מהווה שדרה מרכזית ברשת שתי וערב של רחובות. הרחובות הגדולים המקבילים אליו הם רחוב פיט ממזרח ורחוב יורק וקנט ממערב. רחובות ראשיים חוצים כוללים את רחוב ליברפול, קינג, ויליאם ומרגרט. גבולות הצפוני הוא סירקולר קווי (המפרץ המעגלי), וגבולו הדרומי מעט דרומה מרחוב ליברפול. בפרוור שבע תחנות רכבת: ויניארד, טאון הול, מרטין פלייס, מוזאום, סיינט ג'יימס, סנטרל, סירקולר קי, כמו גם מספר תחנות מונורייל ורכבת קלה. בין הבניינים המפורסמים בפרוור מגדל סידני בגובה 309 מטר, הבניין הגבוה ביותר בעיר. בניינים גבוהים אחרים כוללים את מגדל המושל פיליפ, מרכז MLC ומגדל וורלד ברחוב ליברפול. ה-CBD כולל בנייני משרדים של מרבית הבנקים הגדולים באוסטרליה, כמו גם חברות ביטוח גדולות.

רשות עירונית
------------

מרכז העסקים הראשי של סידני מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney) באופן רשמי, אם כי חלק מהשלטון המקומי בפרוור כפוף ישירות לממשלת ניו סאות' ויילס, כגון רשות פיתוח חוף נמל סידני, שמפעילה מיזמים לשימור ופיתוח נמל סידני וקו החוף של המפרץ בין הרוקס לבין דרלינג הרבור.

תרבות
-----

מרכז העסקים הראשי של סידני כולל מוסדות תרבות אוסטרלים רבים, כגון המוזיאון האוסטרלי, מוזיאון סידני, הספרייה הלאומית של ניו סאות' ויילס, תיאטרון רויאל, אולם הקונצרטים סיטי רסיטל ועוד. בין הבניינים המפורסמים ניתן למנות את בית האופרה של סידני, המוזיאון לאמנות מודרנית וגלריית האמנות של ניו סאות' ויילס. מדי ינואר מתקיים סידני פסטיבל, כמה שבועות של אירועי תרבות שמרכזם ב-CBD. מדי יוני מתקיים בפרוור פסטיבל קולנוע, סידני פילם פסטיבל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **מרכז העסקים הראשי של סידני** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרכז העסקים הראשי של סידני** |

* מרכז העסקים הראשי של סידני באתר "Dictionary of Sydney" (באנגלית)
* מרכז העסקים הראשי של סידני(הקישור אינו פעיל) באתר "Sydney Suburbs" (באנגלית)

| פרוורי סידני העיר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אווליי • אולטימו • אליזבת' ביי • אלכסנדריה • אננדייל • ארסקינוויל • ברנגרו • ביקונספילד • גליב • דוז פוינט • דרלינגהרסט • דרלינגטון • היימרקט • וולומולו • וטרלו • זטלנד • מור פארק • מילרס פוינט • ניוטאון • סארי הילס • מע"ר סידני • סנטניאל פארק • פדינגטון • פוטס פוינט • פורסט לודג' • פירמונט • צ'יפנדייל • קמפרדאון • ראשקטרס ביי • רדפרן • רוקס • רוסברי |

 |
**מִשְׁפַּחַת אַבּוּדִיֶנְטֶה** (נכתב גם **אוֹבֵּידִיֶנְטִי**) הייתה משפחת אנוסים ממוצא פורטוגלי שהיגרה בראשית המאה ה-17 מליסבון והתיישבה באמסטרדם, ובהמשך בהמבורג ובהולשטיין. המשפחה חזרה ברובה לחיק היהדות, ובני המשפחה אף היו פרנסים ורבנים בקהילותיהם. אחדים מבני המשפחה אימצו את רעיונותיו של שבתי צבי. חלק מבני המשפחה היגרו ללונדון ולמושבות האנגליות באיי הודו המערבית הבריטיים, שם נשאו את השם גדעון אבודיינטה, על שם אבי המשפחה, ואף גדעון בלבד, עסקו במסחר של עלי טבק וקנה סוכר. מתוך ענף זה יצא הלורד ארדלי וחבר בית הלורדים הראשון ממוצא יהודי.

בן משפחת אבודיינטה המוקדם ביותר שמוכר למחקר הוא גדעון אבודיינטה, אשר היגר עם משפחתו בראשית המאה ה-17 לאמסטרדם, שם חזרו לחיק היהדות. לגדעון אבודיינטה ואשתו, יעל, נולדו שבעה ילדים: משה, אברהם, שמשון, נתנאל, פחדיאל, עמנואל ואסתר.

בני משפחה בולטים
----------------

### משה בן גדעון אבודיינטה

 ערך מורחב – **משה בן גדעון אבודיינטה**  

היה משורר ומדקדק עברי שפעל באמסטרדם ובהמבורג, ולתקופה מסוימת גם בגליקשטאדט. כתב את ספר הדקדוק Grammatica Hebraica בפורטוגזית, ובו שיבץ משיריו כדוגמה לסגנונות שירה שונים. עוד חיבר את היצירה "אבני שהם" הבנויוה מ-102 אוקטבות, שכל אחת מהן היא שיר חוכמה ומוסר, ואת הספר "ווי העמודים ושירים" ושירים לעת מצוא. אוסף הדרשות השבתאיות שתרגם "Fin de los Dias" הוחרם על ידי פרנסי קהילות המבורג ואמסטרדם.

### גדעון בן משה גדעון אבודיינטה

נקרא על שם סבו, ובדומה לאביו, כתב שירים. כתב שיר הלל על המחזה "אסירי התקווה" מאת יוסף דה לה וגה.

### רעואל בן משה גדעון אבודיינטה

נקרא על שם סבו מצד אמו, ומוכר גם בשמו האנגלי רולנד גדעון (Rowland Gideon). הצטרף לבני משפחתו באיי הודו המערבית הבריטיים, שם עסק במטעי קנה סוכר, תחילה בברבדוס, ובהמשך באנטיגואה ובנוויס. בהמשך עבר ללונדון והיה לאיש עסקים מצליח. שימש גבאי בית הכנסת בוויס-מרקס.

### שמשון גדעון

בנו של רולנד גדעון. היה בנקאי ופילנתרופ בלונדון בתקופה הג'ורג'יאנית. תמך בדיכוי המרד היעקוביטי של 1745 מצד בית הנובר והמפלגה הוויגית, דבר שקירב אותו לשלטון האנגלי, אשר לימים תמך באזרוח היהודים באנגליה. 

### שמשון גדעון הצעיר (שמשון ארדלי)

בנו של שמשון גדעון, נקרא גם שמשון ארדלי (Sampson Eardley), הברון הראשון מארדלי, היה בנקאי, פוליטיקאי טורי והאדם הראשון ממוצא יהודי שקיבל תואר אצולה בריטי. אמו לא הייתה יהודייה והוא הוטבל לנצרות וגדל כנוצרי אנגליקני, דבר שאפשר את קבלת תואר האצולה.

### אברהם בן גדעון אבודיינטה

היה תלמיד חכם ומקובל, חבר בישיבת "ישועות משיחו" באמסטרדם. יחד עם 23 מבני הישיבה פרסם מכתב בשנת 1666 ובו דברי הלל לשבתי צבי כמשיח. הצטרף לקבוצה קטנה של יהודים ספרדים מהמבורג שהיגרו לברזיל ההולנדית, שם היה פעיל בתחום המסחר בסוכר. היה חבר בקהילה היהודית ברסיפה, ולאחר כיבושה של פרנמבוקו בידי הפורטוגלים התיישב בברבדוס.

### דניאל אבודיינטה

כתב סונטה בספרדית בזכות הספר Grammatica Hebraica שחיבר אחיינו וכהקדמה לו.

### יהודה אבודיינטה

ייתכן שהיה בנו של דניאל אבודיינטה. הביא לדפוס את הספר "אור טוב", מילון עברי-ספרדי לנוער, בשנת 1675.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ריצ'רד גוטהייל ומאייר קייזרלינג, ‏אבודיינטה, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
2. ↑  מיכאל שטודמונד־הלוי, לא בן ואב ואח ינהלוני: משפחתו של גדעון אבודינטה בקריביים, בתוך: **בדרך אל המודרנה שי ליוסף קפלן**, עורכים: אבריאל בר־לבב, דב סטוצ'ינסקי, מיכאל הד. מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, ירושלים, תשע"ט, עמ' 215–236.
מפה של ים הרוגע. החצים הצבעוניים מסמנים את מקום הנחיתה של לונה 21, אפולו 15 ואפולו 17.
**ים הרוגע** (בלטינית: **Mare Serenitatis**; באנגלית: **Sea of Serenity**) הוא ים ירחי הנמצא מזרחית לים הגשמים, המכתש השני בגודלו בירח. הקואורדינטות הסֶלֶנוֹגרפיות של ים הרוגע הן ‎28° 00'‎ צפון, ‎17° 30'‎ מזרח, וקוטרו 707 קילומטרים.

ים הרוגע הוא חלק מאגן הרוגע שהתהווה בעידן הנקטריאני. חומר המכתש הוא בן עידן האמבריאני העליון, והחומר המקיף אותו הוא בן עידן האמבריאני התחתון. הבזלת המכסה את רובו של ים הרוגע גולשת אל אגם החלומות הנמצא מצפון-מזרח לו. התוואי הבולט ביותר בים הרוגע הוא מכתש פוסידון הנמצא בשוליו הצפון-מזרחיים. התצורה הטבעתית ממערב לים הרוגע אינה מצטיינת במאפיינים מיוחדים מלבד הרי הימוס. ים הרוגע מתחבר אל ים השלווה מדרום מזרח וגובל בים האדים מדרום מערב. ים הרוגע הוא דוגמה של ריכוז מסה (אנ'), אזור בעל חריגוּת כבידתית על הירח.

החלליות לונה 21 ואפולו 17 נחתו שתיהן בקרבת הגבול המזרחי של ים הרוגע באזור הרכס הרי טאורוס.

ים הרוגע מוזכר בסיפור "הזקיף", מאת סופר המדע הבדיוני ארתור סי. קלארק.

הגשושית הישראלית בראשית של SpaceIL, תוכננה לנחות ב-11 באפריל 2019 בים הרוגע אך לבסוף, עקב תקלה, התרסקה.

תצלום של ים הרוגע

ראו גם
------

* הגאולוגיה של הירח
* סלנוגרפיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ים הרוגע** בוויקישיתוף
**אריק סורנסן** (באנגלית: **Eric Sorensen**; נולד ב-18 במרץ 1976) הוא מטאורולוג ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג המחוז ה-17 של אילינוי מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא חבר הקונגרס ההומוסקסואל המוצהר הראשון מאילינוי.

ביוגרפיה
--------

סורנסן, שנולד ברוקפורד, אילינוי, סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הקתולי בוילן. הוא למד תקשורת ומטאורולוגיה באוניברסיטת צפון אילינוי.

סורנסן החל את הקריירה שלו כמטאורולוג ב-KTRE, שלוחת ABC בלופקין, טקסס, מ-1999 עד 2000 לפני שעבר לטיילר, טקסס, שם היה מטאורולוג בתוכנית הבוקר East Texas News Daybreak, ששודרה ב- KLTV וב-KTRE-TV. הוא עבד כמטאורולוג ראשי ב-WREX, שלוחת NBC של רוקפורד, מ-2003 עד 2014, לפני שהפך למטאורולוג הבכיר של WQAD, שלוחת ABC באילינוי. הוא פרש מהטלוויזיה בשנת 2021. הוא עבד עבור UnityPoint Health לפני שהכריז על התמודדתו לקונגרס.

קריירה פוליטית
--------------

לאחר ששרי בוסטוס, נציגת המחוז ה-17 הודיעה כי לא תתמודד שוב על מושבה בקונגרס, הכריז סורנסן ב-10 בנובמבר 2021 על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז בבחירות 2022 כחבר במפלגה הדמוקרטית. הוא ניצח את אסתר ג'וי קינג, המועמדת הרפובליקנית כשגרף 51.98% מהקולות, בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-8 בנובמבר 2022, והושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023.

ב-1 בפברואר 2023, סורנסן הצביע נגד ההחלטה לסיום מצב החירום הלאומי של מגפת הקורונה. בשנת 2023, סורנסן הצביע נגד H.Con.Res. 21[דרושה הבהרה], שהורה לנשיא ג'ו ביידן להרחיק חיילים אמריקאים[דרושה הבהרה] מסוריה בתוך 180 יום. בקונגרס ה-118 הוא חבר בוועדת החקלאות ובוועדה למדע חלל וטכנולוגיה.

חיים אישיים
-----------

סורנסן הוא ההומוסקסואל הראשון שנבחר לקונגרס מאילינוי. הוא מתגורר עם בן זוגו במולין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק סורנסן** בוויקישיתוף
* 
* אריק סורנסן באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  IL Meteorologist Sorensen Becomes State's First Openly Gay Congressman, Across Illinois, IL Patch, ‏10 בנובמבר 2022 (באנגלית)
2. ↑  Former Rockford, Quad Cities TV meteorologist Eric Sorensen launches congressional bid, Rockford Register Star (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  KWQC Staff, King concedes Illinois 17th Congressional District race to Sorensen, ‏9 במובמבר 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: S001225

 |
**אצטדיון לופטוס וורספלד** (באנגלית: **Loftus Versfeld Stadium**) הוא אצטדיון כדורגל בפרטוריה שבדרום אפריקה. האצטדיון הוקם במקור בשנת 1923, ולקח חלק באירוח משחקי גביע העולם בכדורגל 2010.

היסטוריה
--------

האתר בו הוקם האצטדיון שימש לראשונה למשחקי ספורט בשנת 1906, אז נקרא **מגרש הספורט המזרחי**. מבנה הבטון הראשון באתר נבנה על ידי מועצת העיר בשנת 1923. המבנה המקורי הכיל כ-2,000 מושבים בלבד, ולא היו בו מתקני ספורט נאותים. בשנת 1928 נוספו לאצטדיון חדרי הלבשה ושירותים.

בשנת 1932 נקרא האצטדיון על שם רוברט אואן לופטוס וורספלד, מאבות הספורט המאורגן בפרטוריה. למרות שבאופן רשמי שונה שם האצטדיון מספר פעמים, הוא תמיד נקרא בפי המקומיים אצטדיון לופטוס וורספלד. האצטדיון שודרג ושופץ מספר פעמים, בין היתר ב-1984 וב-2008.

מ-1998 ועד 2003 נקרא האצטדיון **מינולטה לופטוס**, על שם חברת מינולטה שמימנה את האצטדיון. ב-2003 שונה שם האצטדיון ל**סקיוריקור לופטוס**, על שם חברת האבטחה סקיוריקור (Securicor). ב-1 בספטמבר 2005, הפכה חברת וודאקום למממנת האצטדיון, ושינתה את שמו בחזרה לאצטדיון לופטוס וורספלד.

שימוש לאירועי ספורט
-------------------

האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הרוגבי וודאקום בלו בולס המשחקת בליגת הרוגבי המקומית, וכן משמש כמגרשה של קבוצת וודאקום בולס, המשתתפת בתחרות הרוגבי הבינלאומית, הסופר 14. האצטדיון אירח את גמר תחרות הסופר 14 בשנת 2009, וכן אירח מספר משחקים במסגרת גביע הקונפדרציות 2009. במסגרת מונדיאל 2010, אירח האצטדיון 5 משחקים בשלב הבתים, ומשחק אחד בשלב שמינית הגמר. 

| תאריך | שעה (+2) | קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | שלב | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.06.2010 | 16:00 | סרביהסרביה סרביה | 1–0 | גאנהגאנה גאנה | שלב הבתים, בית ד' | 38,833 |
| 16.06.2010 | 20:30 | דרום אפריקהדרום אפריקה דרום אפריקה | 0–3 | אורוגוואיאורוגוואי אורוגוואי | שלב הבתים, בית א' | 42,658 |
| 19.06.2010 | 20:30 | קמרוןקמרון קמרון | 1–2 | דנמרקדנמרק דנמרק | שלב הבתים, בית ה' | 38,074 |
| 23.06.2010 | 16:00 | ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית | 1–0 | אלג'יריהאלג'יריה אלג'יריה | שלב הבתים, בית ג' | 35,827 |
| 25.06.2010 | 20:30 | צ'ילהצ'ילה צ'ילה | 2–1 | ספרדספרד ספרד | שלב הבתים, בית ח' | 41,958 |
| 29.06.2010 | 16:00 | פרגוואיפרגוואי פרגוואי | 0–0

(5–3 בפנדלים) | יפןיפן יפן | שמינית גמר | 36,742 |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון לופטוס וורספלד (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון לופטוס וורספלד** בוויקישיתוף

| אצטדיוני גביע העולם בכדורגל 2010 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| סוקר סיטי (יוהנסבורג) • אצטדיון מוזס מבהידה (דרבן) • אצטדיון קייפטאון (קייפטאון) • אצטדיון אליס פארק (יוהנסבורג) • אצטדיון לופטוס וורספלד (פרטוריה) • אצטדיון נלסון מנדלה ביי (פורט אליזבת) • אצטדיון פרי סטייט (בלומפונטיין) • אצטדיון פיטר מוקבה (פולוקוואנה) • אצטדיון מבומבלה (נלספרייט) • אצטדיון רויאל בפוקנג (רסטנבורג) |

 |
"**קדיש**" או "**קדיש לנעמי גינסברג, 1956-1894**" (באנגלית: Kaddish) היא פואמה מאת המשורר האמריקאי אלן גינסברג. הפואמה פורסמה לראשונה בשנת 1961 בספרו של גינסברג "Kaddish and Other Poems". גינסברג עיבד את הפואמה לתסריט שהוצג כמחזה לראשונה בשנת 1971.

הפואמה "קדיש" כתובה כיצירה בעלת שני חלקים. גינסברג הקדיש את הפואמה לאמו, נעמי גינסברג, שנפטרה בשנת 1956. שמה של היצירה מהווה אזכור לתפילת ה"קדיש" היהודית. בכך היא מהווה מעין אלגיה. חלקה השני של היצירה נכתב בדצמבר 1957 ב"מלון ביט" (Beat Hotel) בפריז במשך של כ-30 שעות רצופות. חלקה הראשון נכתב בהמשך אותה שנה בניו יורק.

הפואמה כתובה כמעט ללא שימוש בנקודות בסוף המשפטים, אמצעי רטורי המעניק ליצירה אופי של דחיפות ומהירות, כמעיין הזיה. ביצירה מתאר גינסברג את אמו, את התמודדותה של משפחתו עם ההפרעה הנפשית של אמו, את הרקע הסוציאליסטי של משפחתו ועוסק גם בזהותו כהומוסקסואל. 

גינסברג עיבד את הפואמה לכדי תסריט במטרה להופכו לסרט קולנוע. בשנת 1971 הוצג תסריט זה כמחזה בתיאטרון של צ'לסי באקדמיה למוזיקה בברוקלין, ניו יורק. בשנת 1976 הוצג המחזה לראשונה גם בישראל בתיאטרון הבימה, בתרגומו של דוד אבידן, שאף תרגם קטעים מן הפואמה, בבימוי ועיבוד של חנן שניר. בשנת 1988 ראה אור תרגומו של נתן זך לפואמה בהוצאת עם עובד. גרסה נוספת למחזה הוצגה ב"הבימה" בשנת 2000, אז נעשה שימוש בתרגומו של זך לקטעים מן הפואמה. שוב בעיבוד ובימוי של חנן שניר. עם מוזיקה שכתב יוסי מר-חיים בהשתתפות: גילה אלמגור, אלכס פלג, יורם חטב, עידית צור, ענבל שוהם, יונתן רוזן ועופר סקר. "הבימה" העלה אחר כך את ההצגה גם במוסקבה וניו יורק.

בשנת 1997 יצר משה גרשוני ספר-אמן שהתבסס על הפואמה של גינסברג.

תרגומים לעברית
--------------

* "קדיש ושירים אחרים", עם עובד, תל אביב, 1988 (תרגום: נתן זך)
* "קדיש" (שני קטעים מתוך הפואמה), הוצאת דחק, תל אביב 2013 (תרגום: דוד אבידן)
* "קדיש" (המחזה), הוצאת דחק, תל אביב 2013 (תרגום: דוד אבידן)

קישורים חיצוניים
----------------

* אלן גינסברג קורא את "קדיש" באתר YouTube
* צבי גורן, ביקורת על המחזה "קדיש" מאת גינסברג, הבמה, 8 ביולי 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: זך, נתן, "עם המבחר" בתוך" גינזברג, אלן, **קדיש ושירים אחרים**, עם עובד, 1988, עמ' 11.
2. ↑  חגי חיטרון, כמו זבוב על הקיר, באתר הארץ, 18 ביוני 2001
3. ↑  נילי ברקן, ‏מתח כבוש, כאב, אנושיות, באתר גלובס, 14 בפברואר 2000
4. ↑  הבימה נוסע להופעות במוסקווה, באתר הארץ, 11 באפריל 2002
5. ↑  שבחים לגילה אלמגור על "קדיש לנעמי" בניו יורק, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2003