recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**"המסע המופלא** **של אדוארד טוליין"** (באנגלית: **The Miraculous Journey of Edward Tulane**) הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופרת עטורת הפרסים קייט די-קמילו, אוייר על ידי בגרם איבטולין, והתפרסם בשנת 2006. הספר עוסק במסעו של ארנב חרסינה העובר בין בעלים שונים ולומד לאהוב.

תקציר העלילה
------------

אדוארד טוליין הוא ארנב חרסינה שמקורו בסין השייך לאבילין טוליין, ילדה בת 10 אשר אוהבת אותו עד עמקי נשמתה ומפנקת אותו. לאדוארד יש תודעה, אך הוא לא יכול לזוז. אדוארד מאוד אדיש לאהבתה של אבילין, אך מאוהב מאוד בעצמו ("החורף היא העונה החביבה עליו כיוון שאז הוא יכול לבהות בבואתו המשתקפת בחלונות החדר"). הדמות היחידה בסיפור שמודעת לתודעה של אדוארד היא פלגרינה, סבתה של אבילין, שהעניקה לה את אדוארד, ומתוארת כמכשפה. פלגרינה שמה לב לאנוכיות של אדוארד ומספרת לאבילין סיפור על נסיכה מפונקת שלא ידעה לאהוב ועל כך הופכת לחזירת יבלות. כמו בסיפורה של פלגרינה, גם גורלו של אדוארד נחרץ כאשר הוא צולל בעומקי הים לאחר שנזרק על ידי בריונים בהפלגה עם אביליין ומשפחתה.

### נושאים

הספר מתאר מסע לגילוי עצמי ונוגע בקשת של רגשות אנושיים ובהם, טוב-לב, חמלה, אובדן והתאוששות. הנושא המרכזי יכול להסתכם בציטוט מהספר: "אם אין לך כוונה לאהוב או להיות אהוב, אז כל המסע הוא חסר מטרה." (הבובה הישנה).

### המסע הרגשי של אדוארד

כאשר היה עם אביליין, אדוארד לא הרגיש רגשות חוץ מאהבת עצמו. הרגע שבו המצב הזה השתנה לראשונה היה כאשר נפל מהאונייה בתחילת הסיפור וחש פחד. במהלך הסיפור אדוארד מתגעגע לאבילין וחושב על בעליו הקודמים. ככל שחולף הזמן הוא לומד להעריך ולאהוב את מי שמחזיק ומטפל בו. בעקבות השינוי הזה אדוארד זוכה לגאולה כשבבסוף מסעו הוא מגיע לחנות צעצועים ונקנה על ידי אביליין, אליה התגעגע.

הדמויות העיקריות בסיפור
-----------------------

* אדוארד - הדמות המרכזית בסיפור, שאחריה עוקבת העלילה. אדוארד הוא ארנב חרסינה סיני שמקורו מצרפת. פלגרינה הביאה אותו לאבילין ליום הולדתה השביעי. לאדוארד יש תודעה, ולפיכך הוא יכול רק לחשוב ולהרגיש. לאחר שנפל מאונייה הוא עובר מסע בין בעלים שונים שבו הוא לומד לאהוב ולהרגיש רגשות כלפי אנשים אחרים, ולבסוף מתאחד עם אביליין לאחר שהיא קונה אותו לבתה.
* אבילין - ילדה בת 10, לה שייך של אדוארד בתחילת הסיפור.
* פלגרינה - סבתה של אבילין, מתוארת על פי אדוארד כאישה מרושעת, שכן לאחר סיפור האגדה הטרגי שלה הוא משווה אותה למכשפה מהסיפור. היא הדמות היחידה בסיפור שמודעת לתודעה של אדוארד.

רקע בחייה של המחברת
-------------------

קייט די-קמילו נולדה בפילדלפיה שבפנסילבניה. היא סבלה מדלקת ריאות כרונית. בעקבות מחלתה עברה ביחד עם אמה ואחיה לפלורידה, בה האקלים חמים יותר. אביה נשאר בפנסילבניה בשל עיסוקו (מכירת מוצרים אורתודנטיים) ולא הצטרף למשפחתו בפלורידה.

ניתן לראות שני אזכורים מחייה בספר:

1. המסע של אדוארד וגעגועיו לאבילין הם אזכור למסע של קייט מפילדלפיה לפלורידה כאשר הופרדה מאביה.
2. המחלה של שרה רות בסיפור היא מחלת ריאות, כמו המחלה שהשפיעה על חייה של קייט בילדותה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאשה, צור-גלוזמן, הארנב שלא השתפן, הארץ, 2012
* המסע המופלא של אדוארד טוליין באתר dafdaf.co.il
* The Miraculous Journey of Edward Tulane: Characters & Setting באתר study.com
* Novel Analysis:The Miraculous Journey of Edward Tulane באתר bulbapp.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  קייט די-קמילו, **המסע המופלא של אדוארד טוליין**, תרגום: יעל אכמון, כנרת-זמורה-ביתן, 2012, מסת"ב 0-7636-2589-2
2. ↑  דוד רפ, "המסע המופלא של אדוארד טולין" הוא ספר נהדר, **הארץ**, 2013
**סרגיי בקולין** (ברוסית: **Сергей Бакулин**; נולד ב-13 בנובמבר 1986) הוא אתלט רוסי, אלוף העולם (טגו 2011) בהליכה ל-50 ק"מ.

ביוגרפיה
--------

בקולין השתתף לראשונה באליפות העולם בהליכה תחרותית שנערכה בלה קורוניה, ספרד בשנת 2006. הוא התחרה בתחרות ההליכה ל-20 ק"מ, וסיים במקום חמישי עם תוצאה של 1:20:10 שעות. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה אותה שנה הוא התחרה בתחרות ל-20 ק"מ וסיים במקום חמישי בזמן של 1:20:50 שעות.

באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 2009 זכה בקולין במדליית הזהב כשסיים את התחרות בתוצאה של 1:20:52 שעות, לפני בן ארצו אנדריי רוזבין (1:21:08 שעות) והברזיאלי מואסיר צימרמן (1:21:08 שעות).

בשנת 2010 זכה בוקלין במדליית הארד בתחרות ל-50 ק"מ באליפות אירופה שנערכה בברצלונה כשסיים את התחרות עם שיא אישי של 3:43:26 שעות, אחרי גרזגורז סודול הפולני (3:42:24 שעות) והצרפתי יוהאן דיניז (3:40:37 שעות).

### אלוף העולם

שלושה חודשים לפני אליפות העולם, בתחרות שנערכה בסרנסק, רוסיה ביוני 2011, קבע בקולין את שיאו האישי בתחרות ההליכה ל-50 ק"מ עם 3:38:46 שעות. באליפות העולם עצמה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה בקולין במדליית הזהב בתחרות ל-50 ק"מ עם תוצאה של 3:41:24 שעות, לפני דניס ניז'גורוגוב (3:42:45 שעות) והאוסטרלי ג'ארד טאלנט (3:43:36 שעות).

שיאים אישיים
------------

באצטדיון
* הליכה ל-20 ק"מ: 1:18:18 שעות (2008)
* הליכה ל-50 ק"מ: 3:38:46 שעות (2011)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי בקולין** בוויקישיתוף

* סרגיי בקולין, באתר olympedia.org
* סרגיי בקולין, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* סרגיי בקולין, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 219830

 |
**נחום שרון** (**שטרכמן**) (1912 – 1976) היה איש ציבור חבר מפ"ם, מאנשי תנועת השומר הצעיר במזרח אירופה וסופר מתעד.

ביוגרפיה
--------

שרון (שטרכמן עד לשנת 1959) נולד בלוצק שבאוקראינה. מילדות החל בלימודי עברית ובקריאת ספרות עברית. ב-1927 הצטרף לתנועת השומר הצעיר בעירו. ב-1934 יצא לצ'נסטוחובה, להכשרה של חיי עבודה ושיתוף בארץ ישראל. בשנים שלאחר מכן ריכז וניהל מחוזות שונים מטעם התנועה. ב-1937 צורף כחבר ההנהגה הראשית של השומר הצעיר בפולין. בהמשך גויס לשירות חובה של שנה וחצי בצבא הפולני, שם שירת בחיל הרגלים. ב-1939 מונה לגזבר ההנהגה הראשית של השומר הצעיר, והתגורר בוורשה. השתתף במסגרת "המשרד הארץ-ישראלי" בארגון הפגנות אנטי-בריטיות כמחאה על רדיפת המעפילים, ופעל למען עלייה בלתי ליגאלית. היה למנהל האחרון, עם יוסף שמיר, של מושבת המנהלים המרכזית בהרי הקרפטים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה קיבל שרון צו מילואים וחזר ללוצק, בה החל לפעול משטר סובייטי קומוניסטי זמן קצר אחר כך. הוא הצטרף למחתרת הציונית, אך ברח לאחר שנתגלה בידי ה-נ.ק.וו.ד. עם תחילתו של מבצע ברברוסה גויס לצבא האדום ושירת במסגרתו כחמש שנים, תחילה בחזית, אך בעיקר באזור קירגיזסטן. ב-1946 חזר שרון לתקופת השיקום. פעל למען ארגון שארית הפליטה ולעלייתה ארצה, וכן לצמיחתם של הארגונים היהודיים והציוניים והתנועה החינוכית. פרסם ב"מוסטי", עיתון השומר הצעיר. היה בין מייסדי מפלגת הפועלים השומר הצעיר, ועמד בראשה כמזכיר הכללי בתקופה שבטרם האיחוד עם מפלגת פועלי ציון. המשיך בפעילות מפלגתית גם במסגרת המפלגה המאוחדת. עלה לישראל בסוף 1949, לאחר עליית המפלגה הקומוניסטית לשלטון וסגירת הפעילות הציונית.

בישראל היה שרון לחבר המרכז והוועדה המדינית של מפ"ם. היה נציג מפ"ם במועצת פועלי חולון, כמזכיר פועלי דחק ופועלים חקלאיים. עבד גם בברית העולמית של מפ"ם. בשנים 1959-¬1962 ביצע שליחות בקובה כנציג המחלקות לארגון ולעלייה של הסוכנות היהודית, ושימש גם כמזכיר הפדרציה הציונית במשך שנה וחצי. לאחר השליחות היה בין מייסדי אגודת ידידות ישראל-קובה, וכמו כן שב לעבוד במרכז לתרבות ולחינוך של הסתדרות העובדים הכללית, בו היה חבר מ-1956. היה חבר המזכירות, מנהל האגף לאמנות וחבר הנהלה בגופי "מפעלי תרבות" השונים. היה חבר מערכת "בשער", ביטאונה הרעיוני של מפ"ם, ופרסם מאמרים ותגובות בעיקר ב"בשער" וב"על המשמר". עסק בניהול בבית אגודת סופרי ועיתונאי יידיש בישראל. פרסם ביידיש ב"נייוועלט" וב"ישראלשטימע". עבד גם בארכיון יד ושם, ובין השאר תרגם מיידיש, מפולנית ומרוסית. 

ב-1976 נפטר באופן פתאומי. בשנה שלאחר מותו יצא ספרו "קיץ 1942".

מספריו
------

* **ישראל: פראבלעמען און פארטייען**, הוצאת מרכז מפ"ם, 1958.
* (עורך), **ספר לוצק**, הוצאת ארגון יוצאי לוצק, 1961.
* **לקחו של מחקר אחד: מתוך סקר על יעילות ההרצאות בעיירות פיתוח**, הוצאת ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל: הוועד הפועל – המרכז לתרבות ולחינוך – המחלקה למחקר ולסטטיסטיקה, 1964.
* **עמנואל רינגלבלום: ההיסטוריון והלוחם**, הוצאת יד ושם, 1972.
* **קיץ 1942**, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך ומרכז מפ"ם, 1977.

קישורים חיצוניים
----------------

* נחום שרון (1912-1976), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007445798805171
* ISNI: 0000 0000 5068 2135
* LCCN: nr93001991
* VIAF: 298754872
* WorldCat (עם VIAF): 298754872

 |
**A-Eiropa** (גם A-Europa) היא להקת פופ מלטביה.

הלהקה הוקמה בידי ארתורס דוקובס ויאניס לומסטרס. הלהקה שרה בלטבית וברוסית.

הלהקה הוציאה שני אלבומים, שניהם יצאו גם בלטבית וגם ברוסית.

הלהקה חתומה על פלטפורמה רקורדס (Platforma Records).

ביוגרפיה
--------

**A-Eiropa** הוקמה לראשונה בשנת 1999 בידי ארתורס דוקובס (נודע עוד קודם כזמר של להקת "אוסטרומירופה" ויאניס לומסטרס.

שמה השני של הלהקה המשמש אותה לשירים ברוסית הוא **A-Europa**. הלהקה שרה בשפה הלטבית ובשפה הרוסית.

בשנת 2001 יצא אלבום הבכורה שלה, Tuvumā Tālumā בלטבית (יצא ברוסית כБелые Небеса, ועם עטיפה שונה על הדיסק).

בשנת 2003 יצא האלבום השני של הלהקה, Tici Sapnim (יצא ברוסית כВерь в мечту ...)

מאז שהוציאה את האלבום האחרון שלה, A-Europa הוציאה את שיריה ברוסית בלבד ולא נעשה עוד שימוש בשם **A-Eiropa**.

סגנון מוזיקלי
-------------

סגנונה המוזיקלי של הלהקה משלב מוזיקת סינת'פופ של שנות ה-80, מוזיקת דאנס ומוזיקת פופ.

ההבדלים בשירים ניכרים כאשר בשיר Tuvumā Tāluma ישנו סגנון פופ קל בעוד שבשיר Zini יש סגנון סינת'פופ מובהק.

דיסקוגרפיה
----------

| שם בלטבית | שם ברוסית | תאריך יציאה בלטביה | תאריך יציאה ברוסיה |
| --- | --- | --- | --- |
| Tuvumā Tālumā | Верь в мечту ... | 14 בפברואר 2001 | 14 בפברואר 2001 |
| Tici Sapnim | Белые Небеса | 6 ביוני 2003 | 6 ביוני 2003 |

קישורים חיצוניים
----------------

* A-Eiropa, ברשת החברתית פייסבוק
* A-Eiropa, סרטונים בערוץ היוטיוב
* A-Eiropa, באתר ספוטיפיי
* A-Eiropa, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* A-Eiropa, באתר דיזר
* A-Eiropa, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* A-Eiropa, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 792e73e6-cd42-4b29-a33b-782b4647f67b

 |
| Aa |
| --- |
| AaAa |
| **אלפבית לטיני** |
| Aa | Bb | Cc | Dd | Ee | Ff | Gg |
| Hh | Ii | Jj | Kk | Ll | Mm | Nn |
| Oo | Pp | Qq | Rr | Ss | Tt | Uu |
|  | Vv | Ww | Xx | Yy | Zz |  |

האות **A** (באנגלית נהגית אֵי; בצרפתית, בספרדית ובגרמנית: אַה) היא האות הראשונה באלפבית הלטיני. מקור האות בלטינית והיא התפתחה מהאות היוונית אלפא, אשר התפתחה מהאות הפרוטו-שמית אלף. מאוחר יותר הפכה לאות גם באלפבית הקירילי, А.

באנגלית ובשפות נוספות, האות משמשת לציון תנועה פתוחה כגון קמץ (לדוגמה במילה *father*), או צירי, כאשר זה בתוספת תנועה נוספת (לדוגמה במילה *ace*).

תפוצת השימוש באות
-----------------

A היא האות השלישית הנפוצה ביותר בשפה האנגלית, והשנייה הכי נפוצה בצרפתית ובספרדית. בממוצע A מהווה 3.6% מהאותיות בשפה האנגלית הכתובה לעומת 6.2% בספרדית ו-4% בצרפתית.

ייצוגים שונים
-------------

דגל הקוד הבינלאומי של האות A
באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "**אלפא**" (**Alfa** או **Alpha**)

ב-ASCII מיוצגת האות על ידי 65 (A) ו-97 (a).

בקוד מורס מיוצגת האות על ידי נקודה וקו:
· -

ובכתב ברייל:

התפתחות האות A
--------------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הירוגליף מצריהירוגליף מצרי ראש שור
(מקור משוער) | ראש שור פרוטו שמיאלף פרוטו שמית | אלף פיניקיתפיניקית | אלפא יווניתאלפא יוונית | אטרוסקית Aאטרוסקית A | לטינית Aלטינית – A |

משמעויות של האות
----------------

גופנים שונים של האות A
בהקשרים מסוימים, ל-**A** משמעויות שונות:

* במוזיקה – התו לה.
* בפיזיקה:
	+ במכניקה, a מייצגת תאוצה ו־A משרעת (אמפליטודה).
	+ בחשמל: פוטנציאל וקטורי ויחידת המידה אמפר.
	+ בצירוף עיגול קטן מעליה (Å), מסמנת האות את יחידת המידה אנגסטרום: עשירית הנאנומטר.
	+ לפעמים בתרמודינמיקה – אנרגיה חופשית של הלמהולץ.
* בביולוגיה – אדנין (אחד מארבע אבני היסוד של ה-DNA).
* סוג הדם A.
* אלבום של ג'ת'רו טאל נקרא "A".
* סרט איטלקי שנקרא "A" יצא בשנת 1969.
* בראיית עולם אנרכיסטית, כאשר האות מוקפת בעיגול, היא מסמלת אנרכיה, משום שבאופן זה היא מייצגת את אמרתו של פרודון "אנרכיה היא סדר".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **A** |

* A, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007410982805171
* LCCN: sh2015000917

 |
סרגיי גרסימוב בשנות ה-80
**סרגיי גרסימוב** (ברוסית: **Серге́й Аполлина́риевич Гера́симов**; ‏3 ביוני 1906 – 26 בנובמבר 1985, מוסקבה) היה במאי, שחקן ותסריטאי קולנוע סובייטי. הוא זכה ארבע פעמים בפרס סטלין (1941, 1949, 1951 ו-1971) והוענק לו התואר האמן העממי של ברית המועצות (1948). על פעילותו בתחום הקולנוע הוענקו לו מספר עיטורים וכן תואר גיבור העמל הסוציאליסטי. ב-1984 זכה בפרס לנין.

חייו
----

סרגיי גרסימוב נולד בכפר במחוז צ'ליאבינסק (לפי עדויות אחרות ביקטרינבורג או עיר אחרת באזור הרי אורל. 
אביו היה מהנדס שהוגלה מסנקט פטרבורג בעקבות השתתפות בפעילות נגד המשטר. לאחר מספר שנים בסיביר המשפחה עברה לאזור הרי אורל. כאשר סרגיי הצעיר היה בן שלוש בלבד, אביו נהרג במהלך סיור גאולוגי באזור. ב-1915 סרגיי גרסימוב החל ללמוד בבית הספר ביקטרינבורג.

בשנים 1923-1925 למד בבית הספר לציור בלנינגרד. לאחר סיומו גרסימוב למד משחק. בשנת 1925 הוא הצטלם בפעם הראשונה בסרט. בשנות ה-20 גרסימוב הצטלם בעיקר בסרטי גריגורי קוזינצב. 

ב-1930, ביים גרסימוב את סרטו הראשון. הצלחתו הראשונה כבמאי הייתה ב-1936 עת הופץ סרטו "שבעת האמיצים" (Семеро смелых). בסרט זה הוא שיתף את תלמידיו ואשתו תמרה מקרובה. עבור סרטו "המורה" שצולם ב-1939, גרסימוב קיבל פרס סטלין בשנת 1941.

ב-1941 כתב גרסימוב את התסריט, ביים ושיחק בסרט "נשף מסכות" על פי מיכאיל לרמונטוב.

במהלך מלחמת העולם השנייה צילם בעיקר סרטי תעודה. עד ל-1943, חיו גרסימוב ואשתו בלנינגרד הנצורה. הוא היה ראש צוות הצלמים הסובייטים בועידת יאלטה ובוועידת פוטסדאם. במהלך המלחמה גרסימוב אימץ את בן אחות של אשתו שנישאר יתום. לזוג לא היו ילדים אחרים. 

ב-1944, הגיעו גרסימוב ואשתו למוסקבה והוא חזר ללמד ב-VGIK. רוב תלמידיו מאותה תקופה שותפו בסרט "המשמרת הצעירה" (1948) על פי ספרו של אלכסנדר פדייב. על עבודה זו הוענק לו פרס סטלין בפעם השנייה.

ב-1950, ביים גרסימוב סרט תיעודי "סין המשוחררת" ביחד עם אנשי קולנוע סיניים. על סרט זה הוא קיבל את פרס ברית המועצות בפעם השלישית.

בסוף שנות ה-50, עבד גרסימוב על הסרט "הדון השקט" על פי ספרו של מיכאיל שולוחוב בשם זה. גם לסרט זה כתב גרסימוב את התסריט. הסרט צולם ב-3 פרקים וקיבל עיטורים במספר פסטיבלים בינלאומיים.

ב-1959 כיהן גרסימוב כיושב ראש חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה.

בשנות ה-60, צילם גרסימוב מספר סרטים על החיים בברית המועצות. ב-1967 וב-1971 הוכרו סרטים אלו כ-"סרט השנה" בברית המועצות.

בשנות ה-80, ביים גרסימוב שני סרטים על פיוטר הגדול בצעירותו. 

ב-1984, ביים גרסימוב סרט על הימים האחרונים של לב טולסטוי. בסרט זה שיחק גרסימוב את טולסטוי ורעייתו שיחקה בתפקיד אשתו של הסופר.

במשך כל התקופה גרסימוב שילב את עבודת הבימוי עם עבודה ב-VGIK. לאחר פטירתו, הוענק למכון זה שמו לאות הוקרה על פעילותו.

גרסימוב נפטר ב-1985 לאחר שעבר ניתוח לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי גרסימוב** בוויקישיתוף

* סרגיי גרסימוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סרגיי גרסימוב, באתר AllMovie (באנגלית)
* סרגיי גרסימוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סרגיי גרסימוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007408967705171
* BIBSYS: 13062706
* BnF: cb14682360k (data)
* GND: 122595319
* ISNI: 0000 0001 0892 0344
* LCCN: n82211493
* LNB: 000154387
* NKC: mzk2004237028
* NLP: A22643047
* NTA: 138434018
* RERO: 02-A013534129
* SUDOC: 138445656
* VIAF: 42103285
* WorldCat: lccn-n82211493

 |
המערה והשביל המוביל אליה.
פנים המערה
שלט עם מפת הגעה בדרך לאתר.
**אייסריזנוולט** (גרמנית: **Eisriesenwelt** - מילולית "עולם ענקי הקרח") היא מערה טבעית שקירותיה מכוסים קרח כל ימות השנה והנמצאת בוורפן, אוסטריה, כ-40 ק"מ דרומית לזלצבורג. המערה ממוקמת בתוך סלעי אבן הגיר של הר הוקוגל השוכן באלפים האוסטרים. זוהי מערת הקרח הגדולה בעולם ואורכה הוא יותר מ-42 קילומטרים. כ-200,000 תיירים מבקרים בה מדי שנה.

היסטוריה
--------

המערה התגלתה לראשונה ב-1879 על ידי אנטון פּוׁסֶלט, חוקר מזלצבורג, שחקר רק את 200 המטר הראשונים של המערה. לפני שחקר את המערה היא הייתה ידועה רק למקומיים שהאמינו שהיא השער לגיהנום ולפיכך נמנעו מלהיכנס אליה.

ב-1880 פרסם פוסלט את תגליתו במגזין למטפסי הרים, אבל הדו"ח שלו נשכח. 

אלכסנדר פון מֶרק, חוקר מערות מזלצבורג, נמנה עם הבודדים שזכרו את תגליתו של פוסלט. הוא ארגן מספר משלחות לתוך המערה החל מ-1912, דבר שהוביל להתעניינותם של חוקרים רבים נוספים באזור. מֶרק נהרג במלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, וכד בו שמור האפר שנותר משריפת גופתו טמון באחד מאולמות המערה.

ב-1920 נבנה צריף עבור החוקרים והוקמו המסלולים הראשונים אל המערה. תיירים החלו להופיע זמן קצר לאחר מכן והאתר הפך לפופולרי. מאוחר יותר נבנה מבנה אחר, 'בית ד"ר אודל' ונחצבו שבילים אל המערה מהעיירות ורפן (Werfen) וטאנך (Tannech).

ב-1955 נבנה הרכבל שקיצר את הטיפוס בן השעה וחצי לשלוש דקות בלבד. כיום שייכת המערה לוועדת היערות האוסטרים הלאומית, שמשכירה אותה לאיגוד זלצבורג לחקר מערות.

תיירות
------

המערה פתוחה החל מ-1 במאי ועד ל-26 באוקטובר. ופעילה בין השעות 9:00-16:30 בחודשים יולי-אוגוסט ובין 9:00-15:30 בחודשים ספטמבר-אוקטובר. הטמפרטורה בתוך המערה היא בדרך כלל כמה מעלות מתחת לאפס ומומלץ למבקרים להגיע עם ביגוד חם.

הסיור מתחיל באולם הכניסה משם עוברים לאולם הנטיפים שנקראה פוסלט (Posselt), שם רואים גוש קרח ענקי בגובה 25 מטר. לאחר מכן המסלול עובר דרך אולם הנקרא טירת הימר (Hymer), על שם גיבור במיתולוגיה הנורדית. התחנה הבאה היא קתדרלת פון מֶרק, החוקר הראשון שחקר את המערה ושם פוזר אפרו ולסיום מגיעים לארמון הקרח שאורכו קילומטר ועומקו 400 מטר. מנקודה זו חוזרים לכניסה. אורכו של הסיור הוא שעה וחצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייסריזנוולט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייסריזנוולט (בגרמנית, באיטלקית ובאנגלית)
* אתר הבית של המערה
* אתר מלון בכל מקום (אורכב 23.01.2020 בארכיון Wayback Machine)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4085546-6
* VIAF: 246539430
* WorldCat (עם VIAF): 246539430

 |
**יהודה לוי** (6 במרץ 1949 - 18 ביולי 1996) היה פרופסור לביולוגיה ישראלי. בין היתר כיהן כראש המחלקה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה
--------

לוי נולד בקזבלנקה שבמרוקו. אביו הוא חבר הכנסת דניאל יצחק לוי. אחיו הם הרב יצחק לוי, חבר הכנסת ושר לשעבר; והרב שלמה לוי, ראש ישיבת ההסדר בקריית גת וראש כולל הלכה בישיבת הר עציון. לוי עלה לישראל עם משפחתו ב-1957. למד בבית הספר תחכמוני בבת ים ובישיבת כפר הרוא"ה. לאחר שנת לימודים אחת בישיבת מרכז הרב, התגייס לצה"ל ושירת בחיל ההנדסה הקרבית. 

למד באוניברסיטת בר-אילן, שם סיים תואר שני בביולוגיה ב-1976 ודוקטורט ב-1979. הדוקטורט של לוי עסק במחלת שידפון בעלי תירס. בשנת 1992 קיבל דרגת פרופסור חבר. כיהן כראש המחלקה למדעי החיים באוניברסיטה בשנים האחרונות לחייו. במהלך הקריירה פרסם כ-60 מאמרים בכתבי עת מדעיים. בין מחקריו מצא מספר גילויים על יצירת נוגדנים למחלות פטרייתיות בעלי תירס. מחקריו הועילו להצלת אלפי דונמים של שדות תירס בקניה שבאפריקה, שאליה הוזעק מספר פעמים. 

מחקר נוסף שלו עסק בפיתוח זן חדש של תירס מתוק (בצבע לבן), אך הוא נפטר בטרם הספיק להשלים את המחקר. לוי ערך ניסויים בשדות הדסים על מנת לפתח זנים שיצמיחו הדסים משולשים, הראויים לברכה בחג סוכות.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר לזכרו (אורכב 14.07.2012 בארכיון Wayback Machine), באתר אוניברסיטת בר-אילן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בסוכנות ידיעות רוסית, עם הערך "Russia Today", העוסק בחברת טלוויזיה בינלאומית.

**רוסיה היום** (ברוסית: **Россия сегодня**; הגייה מקורבת: "רַסייה סיבוֹדְנייה") הוא שמה של סוכנות ידיעות רוסית. היא הוקמה ב-9 בדצמבר 2013 בצו של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על בסיס סוכנות הידיעות "רי"א נובוסטי" שפורקה. למנהל הכללי מונה דמיטרי קיסליוב. לעורכת הראשית מונתה ב-31 בדצמבר 2013 מרגריטה סימוניאן.

הקמתה של הסוכנות
----------------

ב-9 בדצמבר 2013 חתם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על צו לפירוק סוכנות הידיעות "רי"א נובוסטי" ועל הקמת סוכנות הידיעות "רוסיה היום". באותו יום פורקה גם תחנת הרדיו "קול רוסיה" ובמקומה הוקמה באוקטובר 2014 סוכנות הידיעות ספוטניק.

לדברי ראש הסגל הנשיאותי הרוסי סרגיי איבנוב, סוכנות הידיעות החדשה הוקמה כדי לבצע שימוש מושכל יותר באמצעים התקציביים שהוקצו עבור כלי התקשורת הממשלתיים. לדברי מנכ"ל "רוסיה היום" דמיטרי קיסליוב, הסוכנות נוצרה כדי "לשחזר את היחס ההוגן כלפי רוסיה כמדינה חשובה בעולם ובעלת כוונות טובות". לדברי העורכת הראשית מרגריטה סימוניאן, הסוכנות אמורה לבצע תפקיד "בינלאומי יותר בהשוואה להתמקדות המקומית של 'רי"א נובוסטי'".

בבעלות החברה נמצא גם Russia Beyond.

קבוצת התקשורת "רוסיה היום"
--------------------------

נשיא רוסיה ולדימיר פוטין עם דמיטרי קיסליוב ומרגריטה סימוניאן במטה סוכנות הידיעות "רוסיה היום", 7 ביוני 2016
"רוסיה היום" מאגדת תחנות רדיו וערוצי חדשות באנגלית, ספרדית, ערבית, סינית ופורטלי אינטרנט בעשרות שפות, מרכזי תקשורת בינלאומיים, ייצור והפצת תוכן וידאו, ומוצרי מידע ברשתות חברתיות וייצור תוכן עבור יישומים ניידים.

ברוסיה, "רוסיה היום" מפתחת משאבי מידע באמצעות סוכנות הידיעות הרוסית רי"א נובוסטי (שתפקידה צומצם לכדי מערכת מידע אינטרנטית), סוכנות הידיעות הכלכלית פריים, סוכנות ידיעות הספורט R-ספורט, סוכנות הידיעות רי"א נדל"ן, סוכנות הדירוג רי"א רייטינג, ופורטל תרגום החומרים הזרים, InoSMI.

מחוץ לרוסיה, קבוצת התקשורת מפעילה את סוכנות הידיעות ותחנת הרדיו ספוטניק.

פרויקטים
--------

### התחרות הבינלאומית לצילומי עיתונות ע"ש א. סטנין

תחרות צילום העיתונות הבינלאומית הקרויה על שם אנדריי סטנין היא תחרות שנתית עבור צלמים צעירים בגילאי 18 ו-34 בחסות "רוסיה היום". זו הפלטפורמה היחידה ברוסיה התומכת בצלמים צעירים וחושפת את שמם לעולם.

זוהי פלטפורמה עבור צלמים צעירים — מוכשרים, רגישים, פתוחים לדברים חדשים, היכן שהם יכולים למשוך את תשומת לבם של האנשים לאירועים הסובבים אותם.

קבלת צילומים ומועמדים מתחילה בכל שנה ב-22 בדצמבר, יום הולדתו של הצלם אנדריי סטנין המנוח, שעבד בסוכנות "רוסיה היום" ומת בעת תפקידו.

ראו גם
------

* רי"א נובוסטי
* ספוטניק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוסיה היום** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של רוסיה היום

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Путин ликвидировал РИА Новости". Lenta.ru. 2013-12-09. נבדק ב-2013-12-09.
2. ↑  Главным редактором «России сегодня» стала Маргарита Симоньян — Новости Экономики — Новости Mail.Ru
3. ↑  Зачем нам агентство «Россия сегодня» Forbes.ru
4. ↑  Вести. Ru: Киселев: цель новой структуры — восстановить справедливое отношение к России
5. ↑  Маргарита Симоньян — о РИА «Новости» и битве за Украину

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1250242177
* VIAF: 3082164357949313250004
* WorldCat (עם VIAF): 3082164357949313250004

 |
**רוסינגוריקס** (שם מדעי: ***Rusingoryx***) הוא סוג נכחד של אנטילופה מתת-משפחת הבובאלים, שחיה במישורי אפריקה במהלך הפליסטוקן בין 750,000 עד 700,000 שנים לפני זמננו. הסוג הוגדר לראשונה ב-1984 והוא כלל מין בודד - *Rusingoryx atopocranion*.

הרוסינגוריקס היה כנראה דומה לגנואים המודרניים, אך בעל כיפת אף גדולה בהרבה ומוגבהת. צורת מבנה זה הזכירה מעט את מבנה החוטם של ההדרוזאוריים ששימשה להרשמת נקבות ולהרתעת יריבים, ואולי גם להשמעת קולות. הקרניים שלו היו נמוכות יחסית ומוקמו מצידי הראש, דומים לקרני גנו מודרני. גובהו הגיע למטר וחצי בצוואר ומשקלו ל-130 עד 250 קילוגרם.

הממצאים הראשונים של האנטילופה התגלו במשקעים על האי רוסינגה (אנ') שבאגם ויקטוריה בקניה. שם הסוג קרוי על האי רוסינגה עם הסיומת: "oryx" - ראם. ממצאי העצמות נשברו בצורה הנראית כתוצאה מציד של שבטים אנושיים ציידים.

בשנת 2016 התגלו ממצאים של 26 פרטים מסוג זה, שהשתמרו בצורה טובה יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

* Ice Age Beast Honked Like a Dinosaur בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Haley D. O’Brien, J. Tyler Faith, Kirsten E. Jenkins, Daniel J. Peppe, Thomas W. Plummer, Zenobia L. Jacobs, Bo Li, Renaud Joannes-Boyau, Gilbert Price, Yue-xing Feng and Christian A. Tryon (2016). "Unexpected Convergent Evolution of Nasal Domes between Pleistocene Bovids and Cretaceous Hadrosaur Dinosaurs". Current Biology. 26 (4): 503–508
עזרא גולדין
**עזרא גולדין** (בכתיב יידי: **גאָלדין**; לונה, 1868 ה'תרכ"ח – ריגה, 2 במאי 1915, ה'תרע"ה) היה סופר ומשורר עברי.

נולד בעיר לונה שבמחוז הורדנה, בלארוס ליצחק. עד גיל עשר למד בעירו, ולאחר מכן נסע לוולקוביסק ללמוד אצל הרב אברהם פסח סג"ל. רב העיר אברהם שמואל דיסקין מחבר הספר "לבני בנימין" בחנו, והתרשם ממנו לטובה. כשהיה בן 12 עבר לביאליסטוק כדי ללמוד אצל צבי הירש שור, מחבר הספר "צבי וחמיד", שם שהה שנה. בשנת 1886 עבר לעיר ורשה, שם גרה אחותו, ושנה לאחר מכן כתב את ספר שיריו "שירי נוער". בספר שירים מקוריים, וכן שירים מתורגמים מרוסית, ונושאיו ציוניים. גולדין הושפע משירת רוסיה. בוורשה למד פולנית וגרמנית. במהרה עבר לכתוב ספרות פרוזה, וכתב סיפורים ביידיש ובעברית בעיתונות התקופה. ב-1893 עבר לעיר לודז', ועד סוף אותו עשור חיבר בה את עיקר יצירתו הסיפורית. בראשית המאה העשרים הפסיק לכתוב ספרות והחל לעבוד בטקסטיל. כמו כן נשא באותה תקופה נאומים באסיפות וכתב פילטונים לעיתון מלודז'. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, לפני הכיבוש הגרמני, ברח מלודז', ולאחר זמן התיישב בריגה, שם נפטר כעבור שנה.

סיפוריו שראו אור כספרים הם: "שכול ואלמון" (1893), "אם ובת" (1893), "למקום תורה" (1894), "קרח מכאן ומכאן" (1896) ו"דמון יהודי" (1900). ב-1896 ערך קובץ ספרותי בשם "הזמן" (ווארשא תרנ"ו), בהשתתפותם של סופרי הדור, בהם ביאליק, טשרניחובסקי וי"ל פרץ.

לקריאה נוספת
------------

* סיפורים / עזרא גולדין (ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"א 1970; ההדיר יוסף אבן)

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי עזרא גולדין בפרויקט בן-יהודה
* בן-ציון אייזנשטט, עזרא גאלדין, **דור רבניו וסופריו**, תרנ"ה-תרס"ה, חלק א, באתר היברובוקס
* עזרא גולדין, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* עזרא גולדין, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* יוסף חבר, ניקרולוג. הפועל הצעיר, 23 ביולי 1915
* עזרא גולדין ז"ל, הצפירה, 21 באפריל 1915
* חליפת מכתבים בין גולדין לביאליק
* עזרא בן יצחק גולדין (1868-1915), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  העברעאישער שריפטשטעלער עזרא גאָלדין געשטאָרבען, דער מארגען זשורנאל, 4 במאי 1915ּ.
2. ↑  שירי נער, שירים... מאת עזרא גאָלדין. המליץ, 21 באוגוסט 1887
3. ↑  אהרן דוד מרקסון, בקורת של בנין ובקורת של הריסה (מכתב גלוי לדוד פרישמאן), באתר פרויקט בן-יהודה
4. ↑  עזרא גולדין ז"ל, הצפירה, 21 באפריל 1915
5. ↑  ביקורת: דֶמון יהודי, מאת אורי ניסן גנסין באתר פרויקט בן-יהודה
6. ↑  אליעזר אטלס, הזמן, ילקוט ספרותי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297862505171
* GND: 1169148395
* ISNI: 0000 0001 1341 4809
* NLP: A18153240
* NTA: 302301216
* SUDOC: 241431530
* VIAF: 165638729
* WorldCat: viaf-165638729

 |
**רוֹבֵּרְט נַייְפֶר, הברון נייפר הראשון ממִגְדָלָא** (באנגלית: **Robert Napier, 1st Baron Napier of Magdala**;‏ 6 בדצמבר 1810 – 14 בינואר 1890) היה מפקד בצבא הודו הבריטית אשר השתתף במלחמה האנגלו-סיקית הראשונה, השנייה, המצור על לאקנאו במסגרת המרד ההודי הגדול, הקרב על מצדת טאקו והכניסה לבייג'ינג במסגרת מלחמת האופיום השנייה והמשלחת הצבאית לאתיופיה נגד תאודרוס השני, קיסר אתיופיה.

ביוגרפיה
--------

נייפר היה בנו של מייג'ור צ'ארלס פרדריק נייפר, כקצין ארטילריה בריטי הוצב נייפר בציילון (כיום סרי לנקה), הוא למד במכללה הצבאית של חברת הודו המזרחית באדיסקומב, הצטרף ליחידות מהנדסים בצבא בנגל בשנת 1826, הוצב בכלכותה (כיום קולקטה) ב-1828 והחל לעבוד בעבודות השקיה בתעלת מזרח ג'ומנה בשנת 1831.

### בהודו

עם פרוץ המלחמה האנגלו-סיקית הראשונה (1845) הוא הצטרף לצבא הסוטליי כקצין מפקד של מהנדסים והיה בקרבות מודקי, סוברון ופירוז שאה, שם נפצע. בשנת 1846 הוא לקח את מבצר הגבעה של קנגרה. לאחר כניעת ממשלת סיקים הוא הפך למהנדס יועץ לתושבים בלאהור.

במלחמת הסיקים השנייה (1848–1849) נייפר הכין את המצור על מולטאן ואז פיקד על מהנדסי האגף הימני של צבא פנג'אב בקרב על גוג'ראט ובמרדף אחר הגנרל הסיקי אטוק, וסיים את המערכה.

כמהנדס אזרחי למועצת המנהל של פנג'אב (1849–1851), נייפר ביצע עבודות ציבוריות של בניית כבישים, תעלות, גשרים, מבנים והגנות גבול. הוא הוחזר לשירות צבאי עבור משלחת הזארה (1852) ובשביל המערכה נגד שבט בורי בפשאוור (1853).

נייפר יצא לחופשה באנגליה בשנת 1856, חזר להודו כסגן קולונל, ובמהלך המרד ההודי הגדול בשנים 1857–1858 היה מהנדס ראשי לכוח הסיוע במצור על לאקנאו בפיקודו של לוטננט גנרל ג'יימס אוטרם.

הוא כיוון הגנה אקטיבית נגד המורדים ונפצע במהלך הפשיטה השנייה, בראשות סר קולין קמפבל (לימים הברון קלייד), אך השתתף בהתקפה הסופית על העיר. על פועלו וביצועו ניתן לו עיטור מסדר הבירית.

### בסין

בשנת 1860, במהלך מלחמת האופיום השנייה, הצטרפה חטיבת הכוחות של נייפר למשלחת לסין בפיקודו של סר הופ גרנט. כוחות אלה והתקדמו לבייג'ינג, מה שהוביל לכניעה הסינית.

בשנת 1861 חזר להודו, הועלה לדרגת אלוף ושימש כחבר צבאי במועצת המושל הכללי (פברואר 1861 - מרץ 1865). הוא שימש תקופה קצרה כמשנה למלך ומושל כללי מ-21 בנובמבר ל-2 בדצמבר 1863.

### באתיופיה

בשנת 1865 קיבל פיקוד על הצבא בבומביי (כיום מומבאי) ובשנת 1867 הועלה לדרגת סגן אלוף וקיבל פיקוד על המשלחת לאתיופיה. ניצח את הקיסר תאודרוס השני באפריל 1868. הוא זכה בתארים, תודת הפרלמנט וקצבה שנתית של 2,000 לירות שטרלינג.

לאחר שירותו כמושל גיברלטר (1876–1882) הוא מונה לדרגת פילדמרשל בשנת 1883 ושימש כשוטר מצודת לונדון משנת 1887 ועד מותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט נייפר** בוויקישיתוף
* רוברט נייפר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* המוזיאון הבריטי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1183333
* GND: 11754728X
* ISNI: 0000 0000 5928 8230
* LCCN: n2005079964
* ULAN: 500355389
* VIAF: 15549114
* WorldCat: lccn-n2005079964

 |
**אוניברסיטת זֶמֶלְוַויְיס** היא אוניברסיטה לרפואה ומקצועות הבריאות שנמצאת בבודפשט, הונגריה. היא קרויה על שמו של הרופא ההונגרי איגנץ זֶמֶלְוַויְיס.

הבניין המרכזי באוניברסיטה בן 23 הקומות הוא בגובה 88 מטר, השלישי בגובהו בבודפשט (אחרי בניין הפרלמנט ובזיליקת סטפן הקדוש, שניהם באותו גובה - 96 מטר)

חוגי הלימוד באוניברסיטה:

* רפואה
* רפואת שיניים
* רוקחות
* סיעוד
* מדעי הספורט - משנת 2000 אחרי מיזוגה עם בית הספר הגבוה לחינוך גופני.

האוניברסיטה מציעה תוכניות לימוד בשפות אנגלית, גרמנית והונגרית. תלמידים הלומדים בתוכנית בשפה האנגלית מגיעים ממדינות רבות. לרבות נורווגיה, ישראל, ארצות הברית קפריסין ויפן. מסלול הלימודים הוא כ6 שנים כאשר השנתיים הראשונות ללימודים מוקדשות ללימודים תאורטיים בעוד 3 השנים הנוספות מוקדשות ללימודים מעשיים בבית החולים של האוניברסיטה. 

האוניברסיטה לוקחת חלק גדול משירותי הרפואה בבודפשט רבתי, עם בית חולים של 3000 מיטות טיפול וכל המחלקות הרפואיות, שם הסטודנטים לרפואה כללית עושים את השנים הקליניות בלימודים. השנה השישית והאחרונה ללימודים מוקדשת לסבבים בבתי חולים ומוכרת כשנת סטאז' בתחומי האיחוד האירופי.

ישראלים בזֶמֶלְוַויְיס
----------------------

החל מסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. נוסעים כל שנה עשרות רבות של ישראלים ללמוד את מקצועות הרפואה בזמלווייס ובפרט רפואה כללית. את מבחני הכניסה לאוניברסיטה ניתן לעשות בישראל. 

לסטודנטים הישראלים, שמספרם כ-300 במגוון המקצועות, קיימת אגודת סטודנטים באוניברסיטה (ISOB)המסייעת בקליטה וחניכת סטודנטים חדשים, ארגון אירועים, חגים, וטקסים שונים. אגודת הסטודנטים נתמכת כלכלית על ידי תרומות כמו גם מאירועי האגודה. הסטודנטים הישראלים אינם נדרשים לשלם דמי חבר לאגודה.

היסטוריה
--------

האוניברסיטה הוקמה מאחת הפקולטות של מה שלימים היה לאוניברסיטת בודפשט והיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד. היא נוסדה במקור בשנת 1635 על ידי פטר פאזמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת זמלווייס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת זמלווייס
* אוניברסיטת זמלווייס, ברשת החברתית פייסבוק

* אוניברסיטת זמלווייס, ברשת החברתית טוויטר

* אוניברסיטת זמלווייס, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר הסטודנדים באוניברסיטה
* האגודה הבינלאומית של תלמידי האוניברסיטה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267794505171
* GND: 10163042-6
* ISNI: 0000 0001 0942 9821
* LCCN: n50053630
* NKC: xx0261299
* VIAF: 136722498
* WorldCat: lccn-n50053630

 |
**איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד** (באנגלית: The **Hollywood Foreign Press Association**; בראשי תיבות: **HFPA**) הוא ארגון ללא מטרות-רווח של עיתונאים וצלמים שנוסד בשנת 1943 אשר נוהג לדווח על תעשיית הבידור בארצות הברית באמצעות אמצעי תקשורת שונים (רדיו, טלוויזיה, עיתונות וכו'). בארגון חברים כתשעים חברים מכחמישים וחמש מדינות עם יותר מרבע מיליארד עוקבים. האיגוד ידוע בחלוקת פרסי גלובוס הזהב, פרס לאישים שונים בתחום הקולנוע והטלוויזיה בארצות הברית מדי חודש ינואר.

היסטוריה
--------

הארגון נוסד בשנת 1943, על ידי עיתונאים זרים מלוס אנג'לס אשר רצו הפצה מאורגנת של חדשות הקולנוע בהוליווד לעבר כלל העולם. כעבור שנה מייסוד הארגון, החלה חלוקת פרסי גלובוס הזהב. אשר בטקס זה חולקו הפרסים כמגילה. מהשנה שלאחר מכן החלה המסורת שהודעת הזוכים בטקס תבוא בעטיפה של סרט צילום.

בשנת 1950, חילוקי דעות בין חברי הארגון גרמו לפילוג פנימי וכתוצאה מכך הארגון פוצל לשני ארגונים שונים - איגוד הכתבים הזרים בהוליווד ואיגוד נציגי התקשורת הזרה בהוליווד. ההפרדה הסתיימה ושני הארגונים התאחדו בשנת 1955 תחת הכותרת הקולקטיבית "איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד"

באותה השנה, החלה חלוקת פרסי גלובוס הזהב גם בקטגוריות של טלוויזיה.

בשנת 2021 חשף עיתון לוס אנג'לס טיימס את חוסר גיוון האתני של איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. בעקבות כך החרימו את האיגוד חברות כמו נטפליקס, פריים וידאו ווורנר מדיה, שחקני קולנוע כמו טום קרוז וסקרלט ג'והנסון וכו', בעקבות זאת החליטה חברת NBC לא לשדר את טקס פרס גלובוס הזהב בשנת 2022.

חברות בארגון
------------

פגישות חברי הארגון נערכות אחת לחודש, והדירקטורים ומחזיקי המשרות נבחרים פעם בשנה. בכל שנה יכולים להתקבל עד חמישה עיתונאים חדשים לארגון. כדי לשמור על מעמד "פעיל", כל חבר חייב להיות מוכר כיום על ידי איגוד הקולנוע של ארצות הברית ולהגיש מדי שנה קטעים מעבודתם השוטפת בשביל לחדש את מעמד הפעילות שלהם (במקרה שחבר בארגון אינו מוכיח את מעמדו, הוא יוגדר כ"שותף בארגון" ולא תהיה לו זכות הצבעה).

הדרישות לחברות פעילה כוללות מגורים בדרום קליפורניה ומינימום של ארבעה מאמרים שפורסמו בשנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד (באנגלית)
* איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Who really gives out the Golden Globes? A tiny group full of quirky characters — and no Black members". Los Angeles Times. 21 פבר' 2021. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  NBC says it will not air Golden Globes in 2022 after criticism over diversity
3. ↑  ‘Parasite’ Producer Neon Will Boycott Golden Globes Until HFPA Reforms Reflect ‘They Are Living in the 21st Century’
4. ↑  "Time's Up President Criticizes HFPA, NBC for Diversity Response: "Your Stated Version of Change is Cosmetic". The Hollywood Reporter.
5. ↑  ""There's No Show If There's No Talent": Inside the Collapse of the Golden Globes". Variety Fair.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2005090882
* VIAF: 153817442
* WorldCat: lccn-n2005090882

 |
**איגוד העיתונאים של מקדוניה** (במקדונית: **Здружението на новинарите на Македонија**; בראשי תיבות: **AJM**) הוא האיגוד הרשמי של עיתונאים מקצועיים במקדוניה הצפונית. האיגוד חבר באיגוד העיתונאים הבין-לאומי (אנ'). נשיא האיגוד הראשון היה מיטו הצ'יבילייב (מק'). נשיא האיגוד הנוכחי הוא העיתונאי נאסר סלמני. האגודה מעניקה מדי שנה את פרס העיתונאות "מיסירקוב".

האיגוד הוקם ב-17 בפברואר 1946, בסקופיה, בשם "איגוד העיתונאים המקצועיים של הרפובליקה העממית של מקדוניה", לאחר מפגש של מספר עיתונאים מהעיתונים "נובה מקדוניה", "טרודבניק", "אדינסטבו", רדיו סקופיה וסוכנות הידיעות טאניוג. האספה המכוננת של האיגוד נפתחה על ידי העורך הראשי של "אדינסטבו", דימיטר מיטרב (מק'). באספה המוכננת, האיגוד קיבל ברכות ממספר איגודים, ביניהם איגוד העיתונאים של יוגוסלוביה, איגוד העיתונאים של קרואטיה ואיגוד העיתונאים של סרביה. באותה אספה, האיגוד קיבל ברכות משר המשפטים של יוגוסלביה, פאבל שתב, שנבחר לחבר כבוד של האיגוד, וממשורר ונקו מרקובסקי (מק').

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד העיתונאים של מקדוניה (במקדונית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  „Насер Селмани - нов претседател на ЗНМ" (ארכיון)
2. ↑  НАГРАДИ "Крсте Мисирков" (ארכיון)
**האיגוד הבין-פרלמנטרי** (באנגלית:  **IPU - Inter-Parliamentary Union**, בצרפתית: **Union Interparlementaire - UP**) הוא מוסד בין-לאומי שהוקם בשנת 1889 על ידי פרדריק פאסי (צרפת) ורנדל קרמר (בריטניה). זה היה הפורום הקבוע הראשון למשא ומתן פוליטי רב-צדדי. בתחילה, הארגון היה עבור פרלמנטרים בודדים, אך מאז הפך לארגון בינלאומי של בתי הפרלמנט של מדינות ריבוניות. הפרלמנטים הלאומיים של 176 מדינות (שלוש המדינות החברות האחרונות הן: טורקמניסטן, אוזבקיסטן, ונואטו, החברות הועברו במהלך הכנס ה -137) הן חברות באיגוד, ו -11 אסיפות פרלמנטריות אזוריות הן חברות מקורבות.

האיגוד מפעיל מכון לימודים ומחקר ומארגן כנסים בינלאומיים כל שנה. מקום מושבו של הארגון הוא בז'נבה, שווייץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האיגוד הבין-פרלמנטרי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד הבין-פרלמנטרי
* האיגוד הבין-פרלמנטרי, ברשת החברתית טוויטר

* האיגוד הבין-פרלמנטרי, באתר פליקר
* האיגוד הבין-פרלמנטרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263054905171
* BnF: cb11878867j (data)
* CANTIC: a10864374
* GND: 1010516-5
* ISNI: 0000 0001 2163 4035
* LCCN: n79138852
* NKC: kn20051019032
* SUDOC: 028705246
* VIAF: 135635473
* WorldCat: lccn-n79138852

 |
**האיגוד הישראלי לרפואת ילדים** (הכולל בתוכו את איגוד רופאי הילדים בישראל ואת האקדמיה לרפואת ילדים בישראל) הוא ארגון מקצועי המהווה חלק מן ההסתדרות הרפואית בישראל ומאגד בתוכו את רופאי הילדים החברים בהר"י.

האיגוד מונה יותר מ–2,500 חברים, העוסקים ברפואת הילדים בבתי החולים ובקהילה, ובנוסף יותר מ–1,000 חברים נלווים.
מטרות האיגוד, כפי שמנוסחות בתקנון שלו, הן

* פיתוח וקידום רפואת הילדים ובריאות הילד במדינת ישראל.
* הבטחת רמה מקצועית עליונה של חברי האיגוד, ניסוח ויישום של הנחיות קליניות עדכניות, ושמירה על רמה אתית גבוהה.
* פיתוח וקידום מעמדם המקצועי של רופאי הילדים בישראל.
* קידום הנושא של רפואה מונעת בילדים, כולל תמיכה בהכנסת חיסונים חדשים לסל השירותים וטיפול בבעיית ההשמנה.
* תמיכה בפריפריה — הן במרפאות בקהילה והן בבתי החולים.

האיגוד הישראלי לרפואת ילדים עובד בשיתוף פעולה הדוק עם החברה הישראלית לפדיאטריה קלינית (חיפ"ק), החברה הישראלית לפדיאטריה אמבולטורית (חיפ"א) ועם כל האיגודים, החברות והחוגים הקשורים לתחום רפואת הילדים. בנוסף האיגוד משתף פעולה עם איגודים אחרים לרפואת ילדים באירופה ובארצות הברית. כך, למשל, שימשו שני יושבי ראש לשעבר (מנואל כ"ץ ודוד ברנסקי) כמזכירים כלליים של איגוד רופאי הילדים האירופי (UNEPSA) ופרופסור אלי סומך כסגן נשיא הארגון. גזבר האיגוד (שמעון ברק) מונה ליושב ראש סקצית רופאי הילדים הראשוניים באקדמיה האירופאית לרפואת ילדים (EAP) ולנשיא הקונפדרציה האירופאית לרפואת ילדים ראשונית (ECPCP). מזכ"ל האיגוד ולימים יושב הראש שלו, פרופסור צחי גרוסמן מונה למזכ"ל רשת המחקר האירופאית של האקדמיה האירופאית לרפואת ילדים (EAP) וליושב ראש סקצית רופאי הילדים הראשוניים באקדמיה (EAP).

יושבי ראש
---------

יושב הראש הנוכחי של האיגוד הוא פרופסור צחי גרוסמן אשר נבחר לתפקידו בשנת 2020.
קדמו לו בתפקיד:

* פרופסור שי אשכנזי (2016-2020)
* פרופסור אלי סומך (2012-2016)
* פרופסור מתי (מתיתיהו) ברקוביץ (2008-2012)
* פרופסור פרנסיס מימוני (2004-2008)
* פרופסור דוד ברנסקי (2000-2004)
* ד"ר מנואל כ"ץ (1996-2000)
* פרופסור יצחק ורסנו (1992-1996)
* פרופסור חיים בויקס (1988-1992)
* פרופסור נתן ברנד (1982-1988)
* פרופסור שמעון מוזס (1975-1978)
* פרופסור בן ציון ורבין (1975-1972)
* פרופסור שמעון וינטר (1969-1972)
* פרופסור אהרן בראנד-אורבן (1964-1969)
* ד"ר ברוך (ברונו) אוסטרובסקי(1960-1964)
* פרופסור שמעון רוזנבאום (רופא) (1952-1955)
* ד"ר אלחנן רבינוביץ (1949-1952)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד לרפואת ילדים בישראל
* הודיה כריש חזוני, ‏רופאים ללא גבולות, בעיתון מקור ראשון, 2 בינואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  דוד תדהר (עורך), "אלחנן רבינוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3491
**האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה** – (באנגלית: **International Union of Crystallography**; בראשי תיבות: **IUCr**) הוא ארגון מדעי בין-לאומי החבר במועצת המדע הבין-לאומית (ISC).

היסטוריה
--------

את הרעיון להקמת האיגוד כאמצעי להוצאה לאור של ביטאון בין-לאומי לקריסטלוגרפיה הציע במרץ 1944 הפיזיקאי והקריסטלוגרף הגרמני פאול פטר אוואלד בכינוס "קבוצת האנליזה של קרני רנטגן" המוכרת בראשי התיבות של שמה באנגלית XRAG (ראשי התיבות של X-Ray Analysis Group). יושב ראש XRAG, הפיזיקאי זוכה פרס נובל לפיזיקה ויליאם לורנס בראג, קיבל את הרעיון בהתלהבות וארגן ביולי 1946 כינוס בין-לאומי של קריסטלוגרפים בלונדון. הכינוס שכלל כ־300 קריסטלוגרפים ממדינות שונות קיבל החלטה להקים ועדה זמנית שתבחן הוצאת ביטאון בנושא הקריסטלוגרפיה. ועדה זו שבראשה עמד פאול פטר אוואלד גיבשה בנוסף להצעות להוצאת ביטאון גם את קווי היסוד של האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה. הגיליון הראשון של הביטאון, שקיבל את השם שהציעו הרוסים חברי הוועדה – *Acta Crystallographica* – יצא לאור באפריל 1948. כנס הייסוד של האיגוד התקיים באוניברסיטת הרווארד שבעיירה קיימברידג' שבמסצ'וסטס שבארצות הברית בין 28 ביולי ל־3 באוגוסט 1948. שני הפיזיקאים האחראים יותר מכל להתפתחות התחום הועמדו בראש האיגוד, ויליאם לורנס בראג התמנה נשיא ומקס פון לאואה מונה נשיא כבוד.

מטרות ודרכי פעולה
-----------------

מטרותיו הן: לקדם שיתופי פעולה בין-לאומיים בקריסטלוגרפיה, לתרום לכל ההיבטים של הקריסטלוגרפיה, לקדם הוצאה לאור של פרסומים בין-לאומיים של מחקר קריסטלוגרפי, ולתקנן את השיטות, היחידות המינוחים והסמלים.

האיגוד מנסה לקיים מטרות אלו על ידי הדפסה של ביטאונים מדעים שכיום הם זמינים באינטרנט, בראש ובראשונה ה־"Acta Crystallographica", הכנה של טבלאות מעודכנות של קריסטלוגרפיה, חלוקה של עלון חדשות מדי רבעון, ניהול מדריך עולמי של קריסטלוגרפים, חלוקת פרס אוואלד וארגון האספה הכללית אחת לשלוש שנים.

משרדי האיגוד נמצאים בעיר צ'סטר שבמחוז צ'שייר באנגליה. נכון ל־2020 חברים בארגון ארגוני מדע מ־52 מדינות.

**האגודה הישראלית לקריסטלוגרפיה** המסונפת לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים מייצגת את ישראל באיגוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה (באנגלית)
* היסטוריה של הקמת הארגון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007603773005171
* BIBSYS: 90060137
* BnF: cb12277296b (data)
* CiNii: DA00296927
* GND: 4721-1
* ISNI: 0000 0001 2113 5017
* LCCN: n79077350
* NKC: ko2004236469
* NLA: 35234869
* SUDOC: 031587488
* VIAF: 158070937
* WorldCat: lccn-n79077350

 |
| á סימנים דיאקריטיים |
| --- |
| אומלאוט ( **¨** )
אפוסטרוף ( **’** )
ברווה ( **˘** )
ברווה הפוך ( **̑** )
גג ( **ˆ** )
וי קטן ( **ˇ** )
זנבון ( **˛** )
טבעת ( **˳ ˚** )
גל ( **~** )
נקודה ( **•** )
סדיליה (  **¸**  )
סימן הטעמה עילי ( **´** )
סימן הטעמה עילי כפול ( **˝** )
סימן הטעמה משני ( **`** )
סימן הטעמה משני כפול ( **̏** )
פסיק עילי ימני ( **῾** )
פסיק עילי שמאלי ( **᾿** )
קו עילי ( **¯** )
קרס ( **̡ ̢** )
קרס עילי ( **̉** ) |

ה**סֶדִילְיָה** היא סימן הבחן (סימן דיאקריטי) המשמש באלפבית הלטיני. הסדיליה נכתבת כ-z ויזיגותית (מכונה גם אז') קטנה (ʒ), בדרך-כלל מתחת לאות שאותה היא מעטרת. הסדיליה הופיעה לראשונה במאה ה-11 במערכת הכתב הספרדית, ומשמעות שמה בספרדית היא: "z קטנה" (שם זה הופיע לראשונה במאה ה-17). בראשיתה עיטרה אך ורק את האות c. כיום היא נפוצה בשפות אירופיות רבות ומעטרת אותיות שונות.

¸ Ç ç

קיצור תולדות הסדיליה ושימושה
----------------------------

ספרדית היא אחת משפות רבות שהתפתחו מן הלטינית. האות c הלטינית מציינת תמיד אותו עיצור, זה שמציינת גם האות "כ" במילה העברית "כּלב". מסיבות שונות התפתחה הספרדית באופן כזה, שבחלק מהמילים שבמקורן הלטיני נכתבו ב-c, העיצור c נהגה כבלטינית, אך בשאר המילים הללו העיצור נהגה כ"צ" בעברית של ימינו. הוספת הסדיליה ל-c נועדה לסמן שיש להגותה כ"צ" ולא כ"כ". הסדיליה נכנסה לשימוש במאה ה-11 לערך. תחילה נכתבה כ-z ויזיגותית אחרי ה-c באותה שורה (לדוגמה: lancʒa, "חנית"), אז לשם קיצור הפכה ה-c לעיטור עילי של ה-z (לדוגמה: lanꝣa) ולבסוף התהפכו היוצרות: ה-c חזרה לממדיה הטבעיים וה-z הוויזיגותית הפכה לעיטור תחתי שלה (lança). עד המאה ה-19 הייתה הסדיליה תמיד עיטור של האות c. אז החלה לשמש כסימן הבחן בלתי-תלוי ולעטר בשפות שונות אותיות שונות. במאה ה-18 נשרה הסדיליה מהספרדית. ה-Ç הוחלפה ב-z או, לפני e ו-i, ב-c פשוטה. כמו כן העיצור שאותו באה הסדיליה מלכתחילה לתאר השתנה: מ-[ts] ל-[s] (בין המאה ה-14 והמאה ה-16) ולבסוף (במאה ה-17) ל-[θ] של ימינו.

התפתחות הסדיליה מה-z הוויזיגותית
מהספרדית התפשטה הסדיליה ראשית לשפות השכנות (גאוגרפית ולשונית): פורטוגזית, קטלאנית וצרפתית. בשפות אלה הסדיליה אינה נכתבת כאשר ה-c קודמת לאחת משתי האותיות e או i, כי במקרים אלה ה-c נהגית תמיד בהגייתה המיוחדת. ההגייה המיוחדת תלויה בשפה. בצרפתית מודרנית, למשל, ה-ç נהגית כ-s. היתרון של השימוש ב-ç הוא שכך כתיב המילה מהווה תזכורת למקור הלטיני שלה. זה עוזר להבין את משמעות המילה, לראות ביתר בהירות את הקשר שלה למילים אחרות וכן לזכור את חוקי ההטייה של המילה.

הסדיליה במערכות הכתב האירופאיות בימינו
--------------------------------------

(רשימה חלקית)

* צרפתית, קטלאנית ופורטוגזית: Çç [s]
* אלבנית: Çç [tʃ]
* טורקית: Çç [tʃ], Şş [ʃ]
* מרשלית (השפה המדוברת באיי מרשל): Ļļ [ł], m+סדיליה [mw], Ņņ [ɳ], o+סדיליה [o:]
* באלפבית הפונטי הבינלאומי האות ç מייצגת את העיצור המיוצג על ידי צירוף האותיות ch במילה הגרמנית ich.

ראו גם
------

* סימן דיאקריטי
* אלפבית לטיני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סדיליה** בוויקישיתוף
**אלכסנדר** (Ἀλέξανδρος) המכונה **ליכנוס** (Λύχνος), היה רטוריקן ומשורר יווני עתיק. הוא היה יליד אפסוס, שעל שמה מכנים אותו לעיתים "אלכסנדר אפסיוס", וחי כפי הנראה רק מעט לפני זמנו של סטראבון (המאה ה-1 לפנה"ס).

סטראבון מזכיר את אלכסנדר בין הסופרים האפסיים המאוחרים יותר, וגם מציין שהוא לקח חלק בעניינים הפוליטיים של עיר הולדתו. סטראבון מייחס לו חיבור היסטורי, ושירים מסוג דידקטי, אחד על אסטרונומיה ואחד על גאוגרפיה, בהם הוא מתאר את היבשות הגדולות בעולם, ומטפל בכל אחת מהן ביצירה או בספר נפרדים, שכפי שנלמד ממקורות אחרים, נשא את שם היבשת שתיאורה נכלל בו. לא בטוח לאיזה סוג היסטוריה סטראבון רומז. אורליוס ויקטור מצטט את הספר הראשון של חיבור על ההיסטוריה של המלחמה המארסית מאת אלכסנדר האפסי; אך מקור זה נחשב מפוקפק.

יש סופרים שהניחו כי אלכסנדר זה הוא מחבר ההיסטוריה של שושלות הפילוסופים היוונים, שמתייחס אליה לעיתים קרובות דיוגנס לארטיוס; אך יצירה זו שייכת ככל הנראה לאלכסנדר פוליהיסטור. השיר הגאוגרפי שלו, שכמה קטעים מתוכו שרדו, נזכר לעיתים קרובות על ידי סטפנוס מביזנטיון ואחרים. משירו האסטרונומי שרד קטע אחד, אשר יוחס גם לאלכסנדר אייטולוס (אנ'). סביר מאוד להניח כי קיקרו מדבר על אלכסנדר ליכנוס כאשר הוא מזכיר "אלכסנדר" שלדבריו הוא משורר רע, וסופר רשלני, אך עם זאת שיריו כוללים גם מידע עובדתי.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  **מילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומית** (אנ') בעריכת ויליאם סמית, הערך "אלכסנדר", עמ' 117–118.
2. ↑  סטראבון, **גאוגרפיקה**, ספר 14, פרק 1, סעיף 25.
3. ↑  אורליוס ויקטור, **על מוצא העם הרומאי**, פרק 9, סעיף 1.
4. ↑  דיוגנס לארטיוס, ספר 1, פרק 11, פסקה 116; ספר 2, פרק 5, פסקה 19, פרק 10, פסקה 106; ספר 3, פסקאות 4, 5; ספר 4, פרק 9, פסקה 62; ספר 7, פרק 7, פסקה 179; ספר 8, פרק 1, פסקה 24; ספר 9, פרק 11, פסקה 61.
5. ↑  סטפנוס מביזנטיון, **אתניקה**, הערכים: Λάπηθος, Ταπροβάνη, Δῶρος, Ὑρκανοὶ, Μελιταία.
6. ↑  למשל אוסטאתיוס מסלוניקי (אנ')‏, "על דיוניסיוס פרייגטס", 388, 591.
7. ↑  קיקרו, מכתבים לאטיקוס, 20 (36), 22 (38).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10237872X
* NTA: 069737126
* VIAF: 291486290
* WorldCat: viaf-291486290

 |
**כשל הפתרון המושלם**, המכונה גם **כשל הנירוונה**, הוא כשל לוגי שבו משווים בין דברים ממשיים לחלופות לא מציאותיות, אידיאליות. הוא מתאר את הנטייה להניח שיש פתרון מושלם לבעיה מסוימת, ושיש לדחות כל פתרון שאינו מושלם, מכיוון שחלק מהבעיה עדיין יתקיים לאחר יישומו. הכשל נוסח בידי וולטר במשפט "הטוב יותר הוא אויבו של הטוב".

אדם המשתמש בכשל הפתרון המושלם יכול לתקוף כל אפשרות מציאותית באמצעות הצגת ברירה כוזבת בינה לבין אפשרות אחרת, עדיפה אך בלתי מציאותית. הבחירה איננה בין פתרונות בעולם האמיתי, אלא בין פתרון בר השגה לבין פתרון טוב יותר שאינו מציאותי. לפיכך, די בקיומו של הפגם הקל ביותר בפתרון המציאותי המוצע כדי לדחותו או להכפישו.

זוהי דוגמה לחשיבה בשחור-לבן, בה אדם אינו מצליח לראות את יחסי הגומלין בין מרכיבי מצב או בעיה, וכתוצאה מכך מצמצם בעיה מורכבת לבחירה בין שני קצוות. ניתן לשלב את הכשל הזה עם ראיות אנקדוטליות, כאשר כישלון מסוים של הפתרון מתואר בפירוט ובאופן רגשי תוך התעלמות מהסתברויות ותוך שימוש בהיוריסטיקת הזמינות.

הרעיון של פתרון מושלם הוא אשליה. לפיכך, כשל זה מאפשר להצדיק עמדה של קיפאון או אי-עשייה. דרך ההתמודדות עם הכשל היא לחפש את הפתרון הפחות גרוע מבין הקיימים .

דוגמאות
-------

**טיעון (עם כשל):** "חיסונים אינם יעילים ב-100% ויש להם תופעות לוואי, ולכן אין בהם טעם."

* **הפרכה**: האלטרנטיבה של לא לחסן גרועה הרבה יותר, ולכן אין בחוסר השלמות של החיסונים כדי לשלול מהם את יתרונותיהם לפרט ואת תכונות המגן שלהם ברמת האוכלוסייה.

**טיעון (עם כשל)**: "כלכלנים לא הצליחו לחזות את משבר 2007–2009, מה שמראה שמודלים של כלכלה הם חסרי תועלת."

* **הפרכה**: רק מכיוון שתחזית נכשלה, אין פירוש הדבר כי יש לנטוש את המודל. אם אין מודל טוב יותר זמין, מודל לא מושלם הוא לרוב טוב יותר מאשר לולא היה מודל כלל.

**טיעון (עם כשל)**: "אין טעם ליישם מדיניות חברתית X בשל חשש להונאות."

* **הפרכה**: אנשים יבצעו הונאות ללא קשר למדיניות.

**טיעון (עם כשל)**: "עטיית מסכה שאינה רפואית לא תגן עליי או על אחרים מפני מחלת נגיף הקורונה."

* **הפרכה**: אמנם עטיית מסכה אינה מספקת הגנה של 100%, אך היא מספקת הגנה מסוימת. הגנה מסוימת טובה יותר מכלום, במיוחד כאשר הנגיף אינו תחת שליטה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  H. Demsetz, "Information and Efficiency: Another Viewpoint", *Journal of Law and Economics* 12 (April 1969): 1, quoted in Kirzner, Israel M. (1978). *Competition and Entrepreneurship*. p. 231. ISBN 0-226-43776-0.
2. 1 2 3 4  Sophisme de la solution parfaite ⚙️ – L'Économiste Sceptique (בצרפתית)
3. ↑  Nancy H. L. Leung, Daniel K. W. Chu, Eunice Y. C. Shiu, Kwok-Hung Chan, Respiratory virus shedding in exhaled breath and efficacy of face masks, **Nature Medicine** 26, 2020-05, עמ' 676–680 doi: 10.1038/s41591-020-0843-2
4. ↑  C. Raina MacIntyre, Abrar Ahmad Chughtai, A rapid systematic review of the efficacy of face masks and respirators against coronaviruses and other respiratory transmissible viruses for the community, healthcare workers and sick patients, **International Journal of Nursing Studies** 108, 2020-8, עמ' 103629 doi: 10.1016/j.ijnurstu.2020.103629