recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שלום מור** (נולד ב-24 באוקטובר 1974) הוא מוזיקאי, זמר-יוצר, מלחין, תמלילן ואומן כלי פריטה מהמזרח המתמחה בנגינה על טאר פרסי, עוד, בגלמה וגיטרה.

ביוגרפיה
--------

שלום מור נולד בעיר לוד לרבקה ולמשה מושיאשוילי שעלו בשנת 1972 מגיאורגיה. כשהיה בן 7 עיברת אביו את שם המשפחה למור. כשהיה בן 12 עבר עם משפחתו לראשון לציון.
מגיל צעיר נמשך למוזיקה אף על פי שגילה כישרון רב בכדורגל ומאמניו ייעדו לו קריירה מזהירה כשחקן מוביל אך במהרה המוזיקה תפסה מקום מרכזי בחייו ובגיל 15 לקח את שיעורי הגיטרה הראשונים שלו באופן פרטי והחל לנגן בגיטרה קלאסית. כעבור זמן קצר החל לנגן בגיטרה חשמלית וכבר בגיל 16 החל להלחין, ליצור ולהופיע בהרכבי רוק כגיטריסט. בגיל 22, כשנה לאחר שירות הצבאי, פנה ללימודי רפואה משלימה והוסמך כמטפל בשיאצו, רפלסולוגיה ופרחי באך.
במהלך טיול לים המלח במצוקי דרגות שמע נגינת כלי פריטה ששבה את ליבו, כך פגש את הטאר הפרסי כשניגן בו הזמר מוש בן ארי. מאותו רגע מכר את הגיטרה החשמלית ופנה לשקידה ולימוד בנגינה בכלי שחידש את דרכו המוזיקלית. בגיל 24 החל ללמוד באופן פרטי שירה ופיתוח קול עם הזמרת אהובה עוזרי.

בשנת 2007 יצא לאור אלבומו הראשון, "לקראתך", בו נכללו שיריו ושיתוף הפעולה עם עמיר לב ואהובה עוזרי בשיר "זוהר מוכר" והצטרף לפרויקט של עידן רייכל כנגן כלי פריטה.
הוא והחל ללמוד נגינה בטאר פרסי אצל הרב אייל סעיד מאני. עם הפרויקט של עידן רייכל הופיע שלום והקליט באלבומים "בין קירות ביתי" ו"הביתה הלוך חזור".
באותה שנה שיתף פעולה עם שלמה גרוניך בתוכנית דואט ישראלי בו ביצעו יחדיו משיריהם.

בשנת 2008 השתתף בהקלטות לאלבומו של מתיסיהו "Light" ושיתף פעולה בהקלטות אלו עם המפיק דייוויד קאהן (David Kahn). בשנת 2009 הצטרף להופעותיו של מתיסיהו בניו יורק.
בשנת 2011 שיתף פעולה עם בן דודו השחקן והקומיקאי שלום מיכאלשווילי והשחקנית דניאלה וירצר בקליפ לשיר "ספרי לי" שכתב והלחין, בהפקתו המוזיקלית של לני בן בשט וניהולו האומנותי של גדי גידור בחברת התקליטים NMC United כמו כן העלה את המופע "טביליסי שיראז תל אביב" בפסטיבל העוד בו ביצע שירים מגאורגיה, פרס, אזרבייג'ן, ארמניה וכורדיסטן.
אלבומו השני, "תמיד מול עיני", יצא לאור בשנת 2012. באותה שנה השתתף במופע "מקום בעולם" עם מאיר בנאי.
בשנת 2013 הקים יחד עם המוזיקאי והמפיק לני בן בשט את ההרכב "מלפוף קולקטיב" (The Malfoof Collective). צילמו את הקליפ לשיר העם הגיאורגי "Gandagana".

במהלך שנות יצירתו הקליט, ניגן ושיתף פעולה עם אומנים רבים והפקות בארץ ובעולם, כגון אינדיה ארי (India Arie), וויו פארקה טורה (Vieux Farka Toure), מתיסיהו, דייוויד קאהן, כוכב נולד, דה ווייס (The Voice) מאיר בנאי, שמעון בוסקילה, גלעד שגב, עידן רייכל, הברירה הטבעית, אליעד נחום, עומר אדם, יובל דיין, חנן בן ארי ועוד רבים.

אלבומים
-------

* 2007 - "לקראתך"
* 2012 - "תמיד מול עיני"

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של שלום מור

* שלום מור, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* שלום מור, באתר בנדקמפ
* שלום מור בפייסבוק
* שלום מור אייטיונז
* האתר הרשמי של מלפוף קולקטיב
* מלפוף קולקטיב בפייסבוק
* מלפוף קולקטיב יוטיוב
* "Gandagana"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007597966705171
* MusicBrainz: eab4b06a-0f43-4e67-b5ec-d6aa77b37bdb
* VIAF: 19146461466227730545
* WorldCat: viaf-19146461466227730545

 |
טים פולנטי לפני חיילים אמריקאים בקוסובו
**טים פולנטי** (באנגלית: **Tim Pawlenty**; נולד ב-27 בנובמבר 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי ומושל מינסוטה ה-39.

ביוגרפיה
--------

פולנטי נולד בסיינט פול, הצעיר מחמישה אחים, לאב נהג משאית ואם עקרת בית שמתה ממחלת הסרטן בהיותו בן 16. בנעוריו עבד פולנטי במשרות שונות על מנת לחסוך ללימודים באוניברסיטה והיה היחיד מבני משפחתו שסיים תואר ראשון, כאשר ב-1983 קיבל את התואר במדע המדינה מאוניברסיטת מינסוטה. הוא המשיך ללימודים מתקדמים בבית הספר למשפטים של המוסד, והחל לעבוד בחברת עורכי דין בה גם המשיך להיות מועסק לאחר שהוסמך בעצמו לעריכת דין.

אשתו של פולנטי, מרי, אותה הכיר בזמן לימודיו, הייתה מספר שנים שופטת, ולאחר מכן מגשרת בחברות פרטיות. לזוג שתי בנות.

### קריירה ציבורית

פולנטי החל את תפקידיו הציבוריים ב-1988, כשהתמנה לחבר במועצת התכנון של העיר בה התגורר, איגן, פרבר של סיינט פול. ב-1989 נבחר למועצת העיר וב-1992 לבית הנבחרים של מינסוטה, תפקיד בו כיהן עוד חמש קדנציות כולל כמנהיג הרוב הרפובליקני. בשנת 2002 התמודד לראשונה על משרת מושל המדינה, וניצח בבחירות לאחר שזכה ב-44.4% מהקולות לעומת 37.2% ליריבו העיקרי.

בתקופת כהונתו הראשונה פעל פולנטי לאזן את התקציב הגרעוני של המדינה, שסבלה מגרעון של יותר מ-4 מיליארד דולר, תוך קיום הבטחת הבחירות שלו: "ללא מיסים חדשים", באמצעות קיצוצים נרחבים בהעברות לחינוך, בריאות, ופרויקטים נוספים.

פולנטי פעל למען אישור בניית אצטדיון חדש לקבוצת הבייסבול המקומית, מינסוטה טווינס. עלות האצטדיון, שנפתח בינואר 2010, מוערכת בסך של כ-522 מיליון דולר וממומנת ברובה על ידי כספי המדינה שמקורם בהעלאת מס הקנייה על טבק ומשקאות חריפים.

בבחירות שנערכו ב-2006, נבחר פולנטי לקדנציה שנייה לאחר שניצח ברוב דחוק של 46.7% לעומת 45.7% את יריבו מהמפלגה הדמוקרטית.

פולנטי כיהן כיושב ראש איגוד מושלי המדינות, והיה מראשוני התומכים בסנאטור ג'ון מקיין לתפקיד מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית בבחירות 2008. הוא נחשב לאחד המועמדים המובילים לרוץ לצידו של מקיין כמועמד לתפקיד סגן הנשיא, אך לבסוף נבחרה לתפקיד שרה פיילין.

פולנטי החליט שלא להתמודד על קדנציה שלישית כמושל וסיים את כהונתו בינואר 2011. לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012, הכריז במרץ 2011, על הקמת ועדת גישוש ובמאי השיק את קמפיין הבחירות שלו.

ב-13 באוגוסט 2011 הגיע פולנטי למקום השלישי (13.6%) במשאל שהתקיים באיווה בקרב הרפובליקנים, אחרי מישל בקמן (28.6%) ורון פול (27.7%). יום למחרת הודיע פולנטי כי הוא מסיר את מועמדותו מרשימת המתמודדים בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טים פולנטי** בוויקישיתוף
* טים פולנטי, ברשת החברתית פייסבוק
* טים פולנטי, ברשת החברתית טוויטר
* טים פולנטי, ברשת החברתית אינסטגרם
* טים פולנטי באתר מדינת מינסוטה
* אתר הבית של פולנטי
* כתבה בניו יורק טיימס
* טים פולנטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל ברדיו מינסוטה
2. ↑  פרופיל בניו יורק טיימס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1177270757
* ISNI: 0000 0001 0763 5381
* LCCN: n2010076275
* SNAC: w6k948zk
* SUDOC: 157114341
* VIAF: 160316458
* WorldCat: lccn-n2010076275

 |
הרב **שלום יצחק לויטן** (נכתב גם: **לוויטאן**; י"ב תמוז ה'תרל"ח, 13 ביולי 1878 – אב ה'תש"א, קיץ 1941) היה רבן של וריאנה, מיישאד, אוסלו ושווקשנה. עורך "המגיד (מגד ירחים)", מחבר הספרים 'דברי שלום' ו'ילקוט הדרוש'. נספה בשואה.

ביוגרפיה
--------

נולד באיירגולה שבליטא לרב דוד בן ציון ועטיל (בת חיים סופר מרוגולה שבליטא). בין השנים תר"ע-תרע"ה (1910–1915) כיהן כרבה של מיישאד, שאותה נאלץ לעזוב במהלך מלחמת העולם הראשונה. בהמשך התמנה כרב קהילת "עדת ישראל" באוסלו (אז נקראה כריסטיאנה). לימים התמנה כאב"ד אוסלו.

בשנת ה'תרצ"א התמנה לרבנות שווקשנה ושב לליטא. נספה בשואה בהיידקרוג (שילוטה) בקיץ ה'תש"א. מחידושיו נדפסו בכתבי העת התורניים 'שערי תורה' ו'דגל התורה'. כמו כן, הרב לויטן התעסק בהוצאה לאור של ספרים בנושאי יהדות, וכתב מאמרים בקבצים תורניים, ועוד.

### רבנותו באוסלו

בשנת תרפ"ז, פנו כמה מבני הקהילה היהודית באוסלו לרב קוק, וביקשו למנות רב נוסף לצד הרב לויטן. הרב קוק השיב להם שהרב לויטן ראוי לשמש ברבנות, והוסיף: "וכאשר אני יודע ששאלת הרבנות, כשהיא מתעוררת במצב של סכסוכים, ובפרט כשבא רב חדש במקום שיושב שם כבר רב מובהק, תמיד מתהוים חיכוכים והפרעות סדרים בענייני העדה, על כן בתור דרישת שלומה של העדה היקרה, הנני מבקש בזה מכבודם ומכל האנשים הנאמנים לשלום אחינו, לחזק את ידי הרב הגדול מר לעוויטאן נ"י ולקבלו עליהם לרב אב"ד לכל המפלגות השונות אשר בקהלתם".

### יחסו לציונות

הרב לויטן יצר קשר עם הרב קוק בנוגע לתמיכה בתנועה הציונית ועסק רבות בפעילות ציונית באזורו.

ספריו
-----

* **דברי שלום** - עיונים בהלכה ובאגדות חז"ל. בודפשט התרפ"ד.
* **ילקוט הדרוש**, כתבו בשיתוף עם הרב אליעזר ליפא וייסבלום, התר"פ.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב שלום יצחק לויטן, באתר אישי ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוצרות הראיה א, ראשון לציון תשס"ב, עמ' 460.
2. ↑  הרב אברהם וסרמן, 'קורא לדגל' עמוד 153.
פינוציטוזה
**פינוציטוזה** (באנגלית: **Pinocytosis**), **שתיית תא** או **גמענות** היא מכניזם שבו התא מעכל נוזל חוץ תאי ומומסים, על ידי אינבגינציה של ממברנת התא החיצונית. בדרך זו נוצרת שלפוחית קטנה, שתוכנה עובר פירוק בתוך התא החי כך שיוכל לשמש אותו לצרכיו הביולוגיים. כמעט כל תא חי מבצע פינוציטוזה לשם שימוש במומסים מהנוזל החוץ תאי.

פינוציטוזה היא צורת אנדוציטוזה שאינה סלקטיבית של נוזל חוץ תאי. בניגוד לאנדוציטוזה הסלקטיבית, שבה מתרחשת אינבגינציה של חומרים לתוך התא בתיווך קולטנים על פני הממברנה, בפינוציטוזה הנוזל החוץ תאי נבלע כשהוא, מבלי שקולטנים יבררו את החומר המבוקש.

תיאור התהליך
------------

ישנם שני מנגנונים אפשריים ליצירת שלפוחיות פינוציטוזיות.

מנגנון ראשון הוא בתיווך חלבונים שעל ממברנת התא, כדוגמת חלבוני קלתרין. החלבונים, שנפוצים במעין בורות על פני הממברנה החיצונית (coated pits), "צובטים" את הממברנה ויוצרים גומחה שלבסוף מתאחה לשלפוחית בבסיסה. שניות לאחר יצירת השלפוחית, מעטה החלבונים מוסר והיא מתאחה עם האנדוזום המוקדם, כך שתוכן השלפוחית מפורק לאבני בניין בליזוזום. אבני הבניין נשפכים לציטופלזמה מהליזוזום, ומשמשים את התא החי. חלבוני הקלטרין עובדים ללא קולטנים מקשרים, כך שתוכן השלפוחית שנוצרת אינו ספציפי.

מנגנון נוסף לפינוציטוזה נפוץ בתאים אנדותלאליים שבכלי הדם וכן בתאי שריר חלק, פיברובלסטים ואדיפוציטים. מדובר בפינוציטוזה בעזרת מערוניות (Caveolae), שמופיעות כמעט בכל סוגי התאים. בממברנת התא החיצונית, ישנם מבנים עשירים במולקולות הידרופוביות כגון כולסטרול וגליקוספינגוליפידים, שהם שומנים רוויים ולכן רמת נוזליותם נמוכה מאשר שאר הממברנה. מסיבה זו קיבלו את שמם: רפסודות ליפידים (lipid rafts). קיימים שני סוגים של רפסודות ליפידים: מישוריות ושקועות. הרפסודות השקועות, שנקראות גם מערוניות (caveolaes), מכילות חלבונים ייחודיים בשם קייבאולינים (caveolins), שיכולים להתאגד בקבוצות. המערוניות נוצרות במערכת הגולג'י וייחודן הוא שהן יכולות להינתק מהממברנה החיצונית ולחזור לפנים התא, למיחזור, כשהן נושאות עמן את התוכן החוץ תאי שהוכנס באינבגינציה.

פינוציטוזה בתאים שונים
----------------------

קצב היווצרות שלפוחיות בצורת פינוציטוזה משתנה מתא לתא, בהתאם לתפקידו. למשל, מקרופאג מעכל נוזל חוץ תאי שנפחו כ-25% מנפח התא השלם בכל שעה. מאחר שממברנת התא החיצונית צריכה לשמור על היקף מסוים, האזורים שהופרדו ממנה על ידי אינבגינציה, צריכים להיווסף על ידי אקסוציטוזה. מסיבה זו, אנדוציטוזה מכל סוגיה ואקסוציטוזה נחשבים לתהליכים משלימים.

ראו גם
------

* אנדוציטוזה
* אקסוציטוזה

לקריאה נוספת
------------

* Bruce Alberts, Alexander Johnson, Julian Lewis, Martin Raff, Keith Roberts, Peter Walter, **Molecular Biology Of The Cell**, Garland Science, Taylor & Francis Group, Fifth edition, 2008

קישורים חיצוניים
----------------

* פינוציטוזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4359627-7

 |
מחולל אותות טיפוסי
**מחולל אותות** (באנגלית: **Function Generator**) הוא מכשיר אלקטרוני המייצר אותות מתח חילופין הדומים לאלה המופיעים במעגלים חשמליים. המחולל מסוגל לספק מתחי חילופין בעלי צורות גל שונות, למשל גל סינוסי, גל ריבועי וגל משולש, בתדר רצוי ובמשרעת הניתנת לשינוי; כמו כן אפשר להוסיף מתח ישר (חיובי או שלילי) למתח החילופין. מחוללים חדישים יותר מאפשרים לייצר גלים בעלי צורה מתוכנתת מראש וכמו כן פולסים חד פעמיים למטרות שונות (קיימים מחוללים ייחודיים לנושא זה בלבד הנקראים מחוללי פולסים).

האות היוצא מהמחולל מכיל תמיד עיוותים למיניהם יחסית לצורת הגל התאורטית, בדרך כלל גודלם אחוז עד עשירית אחוז מהגל המקורי. סטייה זו מוגדרת בשם THD – total harmonic distortion.

מבנה המחולל
-----------

יכולות עיקריות במחולל אותות:

צורות גלי המוצא: גל סינוסי, ריבועי, משולש ושן מסור
* בחירת צורת הגל הדרוש: גל סינוסי, ריבועי, משולש, שן מסור.
* קביעת עוצמת המתח ישר (Dc offset) המתווסף לאות
* בחירת תדר המוצא, לעיתים בשילוב של תדר מדויק ותחום תדר כללי
* שינוי רציף במתח היציאה OUTPUT LEVEL
* קביעת ה-Duty Cycle
* קביעת עוצמת המוצא, לעיתים בשילוב עם מנחתים
* הפעלה/כיבוי

חיבור המחולל
------------

 מחבר BNC בקצהו של כבל קואקסיאלי
החיבור בין המחולל לאוסצילוסקופ נעשה באמצעות כבל קואקסיאלי המאפשר העברה של אות של מתח חילופין ללא הפרעות חיצוניות וללא הפסדי מעבר גם בתדרים גבוהים. המחבר המקשר בין הכבל למחולל ולאוסצילוסקופ הוא מחבר RF שברוב המקרים הוא מסוג BNC.

תצוגת האותות
------------

על ידי החיבור לאוסצילוסקופ ניתן לראות את צורות הגל היוצא מהמחולל. באפשרותו של האוסצילוסקופ אף להציג מספר אותות שונים המגיעים מהמחולל או מחלקים אחרים במעגל (לרוב כתוצאה מהאותות היוצאים מהמחולל) במספר ערוצים (Channels).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחולל אותות** בוויקישיתוף
* מדריך לשימוש במחולל אותות אתר cnx
* ניסוי מדעי במחולל אותות מאת אוניברסיטת תל אביב

| חשמל |
| --- |
| מושגי יסוד | מטען • שדה חשמלי • אנרגיה פוטנציאלית חשמלית • פוטנציאל • מתח • כא"מ • זרם • התנגדות ומוליכות • חוק אוהם • עכבה • הספק • השראות • זרם ישר • זרם חילופין • מעגל חשמלי • תהודה • עכבה אופיינית |  |
| רכיבים בסיסים | מקור מתח • מקור זרם • נגד • קבל • משרן • ממריסטור • שנאי • מפסק • מבדד |
| מכשירי מדידה | מד מתח • מד זרם • מד התנגדות • אלקטרוסקופ • גלוונומטר • מד קיבול • מד השראות • רב מודד • אוסצילוסקופ • מחולל אותות |
| אלקטרוניקה | מוליך למחצה • דיודה • טרנזיסטור • מיתוג • שפופרת ריק • טריודה • דיודה פולטת אור (לד) • מגבר שרת • מסנן תדרים • מעגל משולב • מעגל מודפס • VLSI • מיקרואלקטרוניקה |
| זרם חזק | גנרטור חשמלי • מנוע חשמלי • תחנת כוח • מתקן חשמל דירתי • מערכת חלוקה • רשת חשמל • מערכת תלת-פאזית |
| בטיחות בחשמל | התחשמלות • לוח חשמל • קצר חשמלי • נתיך • הארקה • ממסר פחת • מפסק אוטומטי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553159405171
* LCCN: sh85052309

 |
**תאוריית התלות** היא מקבץ תאוריות במדעי החברה, פרי יצירתם של אינטלקטואלים שונים, ובמרכזה תפיסת עולם הגורסת כי מדינות תת-מפותחות ועניות בפריפריה העולמית מנוצלות בידי מדינות מפותחות ועשירות במרכז במטרה לשמר את עושרן וצמיחתן הכלכלית. נוסף על כך, עוניין של המדינות התת-מפותחות, כך טוענת התאוריה, הוא תוצאה של אופי השתלבותן במערכת העולמית, ותפקידן בו במסגרת "חלוקת העבודה" העולמית, ולא, כפי שטוענים כלכלנים חסידי תאוריית השוק החופשי, תוצאה מהשתלבותן החלקית בו. משום כך עוסקת התאוריה ביחסים שבין מדינות מפותחות ומדינות "תת-מפותחות", ולא "מתפתחות".

הנחות היסוד של התאוריה הן:

* מדינות עניות מספקות חומרי גלם מאוצרות טבע שבשטחן, כוח עבודה זול, יעד לטכנולוגיה מיושנת ושוק למוצרי המדינות המפותחות. ללא כל אלו לא יוכלו המדינות המפותחות לשמר את רמת החיים הגבוהה ממנה נהנים תושביהן.
* המדינות המפותחות מנציחות באופן אקטיבי, גם אם לא בהכרח מודע, מצב של תלות באמצעות יוזמות פוליטיות מגוונות. תלות זו היא מרובת פנים וקשורה בכלכלה, תקשורת, פוליטיקה, בנקאות, חינוך וכל הבט אחר של פיתוח משאבי אנוש.
* ניסיונות מצדן של המדינות התת-מפותחות להתנגד למצב התלות מסתיים בסנקציות כלכליות או פלישה צבאית ושליטה צבאית. משום כך תומכים רבים מהתאורטיקנים של תאוריית התלות במהפכה חברתית שתחולל שינוי עמוק באופן חלוקת העושר.

התאוריה הופיעה לראשונה כתגובה לתאוריות ליברליות של סחר חופשי בשנות ה-50 של המאה ה-20 מבית מדרשו של ראול פרביץ' (Prebisch), שמחקרו במסגרת ECLA הראה כי עושרן של מדינות עניות נטה לקטון, בעוד שעושרן של מדינות עשירות - לגדול. פול באראן (Baran) פיתח תאוריית תלות בהשפעת הניתוח המרקסיסטי, וזו התפתחה במהירות לאסכולות שונות. אחדים, כגון אנדרה גונדר פרנק (Gunder Frank), התאימו את התאוריה למרקסיזם. תאוריות תלות "סטנדרטיות" אחרות, לעומת זאת, נבדלות ממרקסיזם בהתנגדותם לבינלאומיות, בדחייתם את התקווה לקידמה במדינות תת-מפותחות באמצעות תיעוש או מהפכה משחררת. טאוטוניו דוס סנטוס תיאר "תלות חדשה", המתמקדת ביחסי הפנים והחוץ כאחד של המדינות התת-מפותחות בפריפריה. פרננדו אנריקה קרדוזו, נשיא ברזיל לשעבר וסוציולוג במקצועו, כתב רבות על התלות בזמן שהיה בגלות פוליטית, וטען כי התאוריה מהווה גישה טובה ללימוד ההבדלים הכלליים בין מרכז ופריפריה. הסוציולוג האמריקני עמנואל ולרשטיין עידן את ההיבט המרקסיסטי של התאוריה וכינה אותה בשם "המערכת העולמית".

תאורית התלות הפכה פופולרית בשנות ה-60 וה-70 כביקורת על תאוריית המודרניזציה (המוכרת גם בשם "תאורית הפיתוח") שלאור המשך העוני בחלקים נרחבים של העולם, נראה היה כי כשלה. לקראת סוף המאה ה-20 דעכה קרנה של תאוריית התלות, בעיקר לנוכח גידולן של כלכלות מזרח אסיה והודו. אף על פי כן התאוריה עדיין נפוצה בדיסציפלינות כגון היסטוריה ואנתרופולוגיה, בין אם לחיוב ובין אם לשלילה.

גרסה קיצונית של תאוריית התלות שימשה כחלק מהבסיס התאורטי למפלגה הקומוניסטית של קמבודיה. המדיניות פותחה במסגרת לימודי תואר שלישי בפריז של פעילים בכירים במפלגה הקומוניסטית של קמבודיה ("קבוצת פריז").

קישורים חיצוניים
----------------

* מבוא לתאורית התלות (באנגלית)
* תומר ריבל, סדר כלכלי עולמי חדש לשנות השבעים, באתר e-mago.co.il
* תאוריית התלות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4122109-6
* NKC: ph278607

 |
**סאמגוק יוסה** (קוריאנית **삼국유사**, מכונה גם מזכרות משלוש הממלכות של קוריאה) הוא אוסף של סיפורי עם ורשומות היסטוריות של קוריאה, המתייחסות בעיקר לשלוש הממלכות של קוריאה, אך גם לממלכות אחרות באותה תקופה ולתקופות לפני כן ואחרי כן. הסאמגוק יוסה והסאמגוק סאגי הם שני המקורות העיקריים להיסטוריה הקדומה של קוריאה והסאמגוק יוסה הוא המקור הקדום ביותר לרבות מהמיתוסים של ימיה הקדומים של קוריאה. 

הסאמגוק יוסה נכתב בסינית קלאסית, ונערך לפחות חלקית על ידי הנזיר הזן בודהיסטי איריאון, לקראת סוף המאה ה-13 (בשנת 1279 או 1281). הסאמגוק יוסה כמו הסאמגוק סאגי נכתב מנקודת מבט על של אזרח ממלכת קוריו הרואה בה ממשיכה של ממלכת שילה ולא של גוגוריו ורוב החומר בה מתייחס לממלכת שילה ורק מיעוט מתייחס לגוגוריו ופקצ'ה. הסאמגוק יוסה והסאמגוק סאגי הסתמכו על גו סאמגוק סא, מקור עתיק על ההיסטוריה של שלוש הממלכות שאינו קיים היום. עם זאת, בניגוד לסאמגוק סאגי שנכתב מנקודת מבט פרו סינית, הסאמגוק יוסה מבטא לאומיות קוריאנית. 

בניגוד לסאמגוק סאגי שנכתב כמאה שנה קודם לכן שהוא בעל אופי עובדתי, הסאמגוק יוסה מתמקד באגדות עם וביוגרפיות מראשית ההיסטוריה של קוריאה. עם זאת, הסאמגוק יוסה מכיל טבלה כרונולוגית אשר במקרים רבים מדויקת יותר מזאת של הסאמגוק סאגי. 

הסאמגוק יוסה מכיל את האגדה של טאנגון ופואמות של היאנגה, היצירות הראשונות שנכתבו באופן פונטי בקוריאנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאמגוק יוסה** בוויקישיתוף
* סאמגוק יוסה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kichung Kim, **An introduction to classical Korean literature: from hyangga to pʻansori**, M.E. Sharpe, 1996, pages 49-51
2. 1 2  Michael J. Seth, A concise history of Korea, Rowman & Littlefield, page 115
דוגמה לקבוצת רכיבים קשירים חזק.
**קבוצת רכיבים קשירים היטב** (באנגלית: **Strongly Connected Component, SCC**) היא חלוקה של גרף מכוון וקשיר לרכיבים קשירים היטב, כאשר כל רכיב קשיר היטב מחובר למשנהו באמצעות צלע מכוונת (חד-כיוונית), מה שמביא לידי קבלת גרף מכוון וקשיר העשוי מקבוצת רכיבים קשירים היטב.

הגדרה
-----

רכיב קשיר היטב הוא קבוצת קודקודים המוכלת בגרף G כך שבין כל שני קודקודים קיים מסלול. רכיב קשיר היטב מסתיים כאשר ניתן להגיע מקודקוד אחד לקודקוד אחר בגרף G, אך לא ניתן לחזור באותה הדרך (כלומר קיימת בניהם צלע מכוונת שיוצרת מסלול חד-כיווני).

גרף הרכיבים קשירים היטב שמסומן בG-SCC מכיל בתוכו את (V-SCC, E-SCC), אם בין שני רכיבי SCC יש צלע שמגשרת בין שניהם, אזי גם בתוך E-SCC תהיה קיימת צלע בהתאם לקודקודים שב-V-SCC.

##### תכונות הגרף

* G-SCC הוא גרף מכוון חסר מעגלים.
* אם נבצע שחלוף בגרף, אנו נקבל את אותה קבוצת קודקודים V-SCC, וב-E-SCC אנו נקבל את אותם צלעות, כאשר כל זוג קודקדים בצלע התחלף עם האחר, גרך זה יסומן ב-G-transpose.
* אם קיימת צלע (u,v) ב-E-SCC, אזי הצלע (v,u) אינה קיימת.

#### מציאת קבוצת רכיבים קשירים חזק של גרף G

על מנת למצוא קבוצת רכיבים קשירים היטב של גרף נתון G, נשתמש בהרצת אלגוריתם חיפוש לעומק. מתחילים בהרצה של האלגוריתם ובהרכבת קבוצות הרכיבים הקשירים היטב. בהמשך בודקים האם קיימות צלעות בין שני רכיבי SCC שונים. אם לא קיימת צלע כלשהי בין שני רכיבי ה-SCC הרי שאין ביניהם צלע (וגם ב-E-SCC לא תהיה צלע), אם קיימת צלע כיוונית רק מרכיב SCC אחד לאחר, הרי שהם שניהם רכיבים SCC מקושרים באמצעות צלע (וב-E-SCC תהיה קיימת צלע), אם קיימות שתי צלעות לפחות המחברות בצורה דו-כיוונית בין רכיבי ה-SCC, הרי שקיבלנו סתירה, שכן שני רכיבי ה-SCC הללו הם אותו רכיב SCC. מכאן קיבלנו קבוצת רכיבים קשירים חזק של גרף G.

ראו גם
------

* קליקה (תורת הגרפים)

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוצת רכיבים קשירים היטב, באתר MathWorld (באנגלית)
**סאמי אל-עלאגוי** (בערבית: **سامي العلاقي**, בגרמנית: **Sami Allagui**, נולד ב-28 במאי 1986 בדיסלדורף שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן תוניסאי-גרמני המשחק במוסקרון בעמדת החלוץ.

אל-עלאגוי היה בעבר חלק מנבחרת תוניסיה בכדורגל, במדיה ערך 28 הופעות והבקיע חמישה שערים.

קריירת מועדונים
---------------

אל-עלאגוי שיחק בנעוריו בפורטונה דיסלדורף ובאלמניה אאכן, והחל את קריירת הבוגרים באנדרלכט, אליה עבר בשנת 2005. אל-עלאגוי לא קיבל הזדמנויות כמעט באנדרלכט, ובעונת 2006/07 הושאל לרוסלארה מהליגה הבלגית, שם קיבל הזדמנות והופיע 15 פעמים. בעונת 2007/08 עבר אל-עלאגוי לקארל צייס יינה מהבונדסליגה השנייה, שם שיחק עונה אחת והבקיע שלושה שערים ב-15 משחקים. בתום עונה זו עבר אל-עלאגוי לגרויטר פירט, גם היא מהבונדסליגה השנייה, והחל את הפריצה שלו. בעונתו הראשונה בגרויטר פירט הבקיע אל-עלאגוי 12 שערים ובעונתו השנייה הבקיע עשרה שערים. לאחר שתי עונות בגרויטר פירט, חתם אל-עלאגוי במיינץ 05, ושיחק לראשונה בבונדסליגה. בעונתו הראשונה במיינץ הבקיע אל-עלאגוי עשרה שערים, אך בעונתו השנייה תפוקתו ירדה, והוא הבקיע ארבעה שערים בלבד. בתום עונת 2011/12 עזב אל-עלאגוי את מיינץ לאחר שתי עונות, ושב לבונדסליגה השנייה, כאשר חתם בהרטה ברלין. אל-עלאגוי הבקיע שישה שערים בעונת הבכורה שלו בהרטה ברלין, וסייע לה לזכות באליפות הבונדסליגה השנייה לעונת 2012/13, והעפיל עמה לבונדסליגה. בעונתו השנייה בהרטה ברלין, הפעם בבונדסליגה, הבקיע אל-עלאגוי תשעה שערים. את עונת 2014/15 החל אל-עלאגוי בהרטה ברלין, אך הושאל לקראת סגירת חלון ההעברות של הקיץ למיינץ 05, קבוצתו הקודמת. אל-עלאגוי שיחק במיינץ עונה אחת, והבקיע בה שני שערים בלבד.

לקראת עונת 2015/16, סיים אל-עלאגוי את ההשאלה במיינץ, וחזר להרטה ברלין. ביוני 2017 חתם אל-עלאגוי בפ.צ. סנט פאולי מהבונדסליגה השנייה. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2017/18, הבקיע ארבעה שערים ב-31 הופעות. גם בעונתו השנייה, 2018/19, הבקיע אל-עלאגוי ארבעה שערים, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.

בקיץ 2019 חתם אל-עלאגוי במוסקרון.

קריירה בינלאומית
----------------

אל-עלאגוי החל לשחק בנבחרת תוניסיה בשנת 2008. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע במאי 2009 במשחק ידידות מול נבחרת סודאן. אל-עלאגוי השתתף עם נבחרת תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 2012, ממנו הודחה ברבע הגמר לאחר הפסד 2-1 לנבחרת גאנה. אל-עלאגוי לא נכלל בסגל לגביע אפריקה לאומות 2013 ולגביע אפריקה לאומות 2015, על אף שנבחרת תוניסיה העפילה לשני הטורנירים.

תארים
-----

עם הרטה ברלין:

* אליפות הבונדסליגה השנייה: 2012/13

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאמי אל-עלאגוי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סאמי אל-עלאגוי

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**מיכאל קלפפיש** (בפולנית: **Michał Klepfisz**;‏ 17 באפריל 1913 – 20 באפריל 1943) היה מהנדס כימי, פעיל "הבונד" יהודי-פולני.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה חבר הארגון היהודי הלוחם, נטל חלק ונהרג במרד גטו ורשה.

ביוגרפיה
--------

קלפפיש נולד בוורשה ב-17 באפריל 1913, שני הוריו היו מורים ופעילי "הבונד", התנועה היהודית הסוציאליסטית הבלתי-ציונית.
בצעירותו היה חבר בתנועת הנוער של הבונד, תחילה בחטיבת הילדים, ה"סקיף", ולאחר מכן בחטיבת הצעירים, ה"צוקונפט". כמו כן היה חבר בארגון הספורט של הבונד, ה"מורגנשטרן" (בעברית: "השחר").
הוסמך כמהנדס בפוליטכניון של ורשה, ונישא לרוז'ה פרצ'יקוף (בפולנית: Róża Perczykof).

ב-1942 גורש מגטו ורשה, והועלה על רכבת למחנה ההשמדה טרבלינקה, ממנה הצליח להימלט לפני שהגיעה ליעדה, ועשה את דרכו חזרה לוורשה ה"ארית". בורשה, הוכשר בייצור חומרי נפץ על ידי סרן זביגנייב לבנדובסקי, חייל ה"ארמייה קריובה". זמן קצר לאחר מכן הצליח להבריח את אשתו, בתו אירנה ואחותו רגינה מהגטו, ולשכן אותן לשארית המלחמה בביתה של מריה סביצקה, חברת הז'גוטה. בביתה שרדו רוז'ה ואירנה את המלחמה, בעוד רגינה נפטרה ממחלה זמן לא קצר לאחר מכן ונקברה כנוצרייה בזהות בדויה.

לאחר מכן שב לגטו, והשתתף כלוחם במרד גטו ורשה. במסגרת המרד, היה אחראי על ייצור הרוב המוחלט של חומרי הנפץ של ההתנגדות היהודית, קלפפיש הקים בגטו סדנה מחתרתית לייצור נשק. יחד עם אריה וילנר, שימש כמתווך בין "הארגון היהודי הלוחם" לבין ה"ארמייה קריובה". פעל לצד אריה וילנר, טוסיה אלטמן ויצחק צוקרמן ואחרים להשגת נשק ושילוח משלוחי נשק לתוך הגטו בתקופה שלפני פרוץ המרד, בעזרתם של הארמייה קריובה ופעילים חמושים של המפלגה הסוציאליסטית האנטי-סטליניסטית (הפלג הימני של המפלגה הסוציאליסטית הפולנית).

קלפפיש נהרג ביום השני של המרד, ברחוב בוניפרטרסקה שבאזור ה"מברשתנים", בעודו מגן על נסיגת חבריו לנשק (ביניהם מארק אדלמן) בגופו באחת מעליות הגג בגטו. 

לאחר מותו, עוטר על ידי הגנרל ולדיסלב שיקורסקי בעיטור הגבורה הגבוה ביותר של הצבא הפולני, ה"Virtuti Militari", שנמצא כיום בתצוגה במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון הבירה.

בבית הקברות היהודי בוורשה הוקמה אנדרטה לזכרו, ועליה נכתב:

> 
> "המהנדס מיכאל קלפפיש. 17 באפריל 1913 - 20 באפריל 1943. פעיל ארגון הנוער של הבונד. נציג הארגון היהודי הלוחם בתנועת ההתנגדות הפולנית. מת מות גיבורים במרד גטו ורשה. תהילה לזכרו!"
> 
> 
> 
> 

אחותו, רגינה ("גינה") קלפפיש, הייתה גם כן פעילת "הבונד", ובתקופת השואה עסקה בהצלת אנשים מה"אומשלגפלץ", הכיכר בה רוכזו המועמדים לגירוש והשמדה, בפעילותה הצליחה להציל כמה פעילי מחתרת בולטים. בתו, אירנה קלפפיש שרדה את השואה והיגרה לארצות הברית, והיא מסאית, משוררת ופעילה פוליטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאל קלפפיש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יום השנה למרד "גיטוגראד" ווארשה, משמר, 19 באפריל 1944; שנה למרד הגיטו, הד-המזרח, 21 באפריל 1944.
2. ↑  נינה קלפפיש, באתר ארגון הפרטיזנים לוחמי המחתרות והגטאות
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשפחת עופות. אם התכוונתם למשפחת צדפות, ראו ליביים (צדפות).

**ליביים** (שם מדעי: Lybiidae) הם משפחת עופות יער מסדרת הנקראים החיים באפריקה ובה 6 סוגים. הם גדולים ובעלי מקור שחור ומגודל ומזכירים בצורתם טוקנים קטנים וקרובים למשפחת ברבטים אמריקאים (Capitonidae) וכן למשפחת הפופיים (Bucconidae) שהם שלבי ביניים בין הנקרים לטוקנים הדרום אמריקנים. 

מינים אלה מגיעים לאורך של 20-30 ס"מ וחיים ברובה של אפריקה מעופות היער הסבוך בסוג Lybius ועד לבני הסוג הנפוצים גם בסוואנות שיחיות שונות. מזונם העיקרי הוא פירות, זרעים וחרקים שונים.

### מיון

במשפחה זו ישנם 36 מינים ב-6 סוגים:

* תת-משפחת *Lybiinae*
	+ *Lybius* - בו 12 מינים
	+ *Gymnobucco* - בו 4 מינים
	+ סוג ומין יחיד *Buccanodon duchaillui*
	+ *Pogoniulus* - בו 10 מינים
	+ *Stactolaema* - בו 4 מינים
	+ *Tricholaema* - בו 6 מינים
* תת-משפחת *Trachyphoninae*
	+ *Trachyphonus* - בו 5 מינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליביים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ליביים באתר piciformes(הקישור אינו פעיל)
**מקולוצלה פלי** (שם מדעי: ***Maccullochella peelii***) הוא מין דג גדול מסדרת הדקראים החי בנהרות דרום-אוסטרליה. בצורתו הוא דומה מעט למין של דקר אך משויך למשפחה אחרת - פרקות ממוזגות והוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה חמורה.

דג זה יכול להגיע לאורך של 80-100 ס"מ. הדג הגדול ביותר שנתפס הגיע לאורך 1.8 מטר ולמשקל 113 ק"ג. הוא בעל גוף חביתי המזכיר מבנה של דקר, עם סנפירי גב קוצניים נמוכים, סנפירי חזה רחבים וזנב גדול המשמש לתאוצה. הדג בעל פה רחב ובתוכו שיניים חדות וקטנות דמויות מחטים. הפה בעל שפתיים בשרניות הבולטות החוצה מעט. צבע הדג ירוק כהה ולעיתים חום או אף שחור ומעוטר בכתמים בצבע שיש. הבטן בהירה יותר מהגב והסנפירים צהובים עד ירוקים.

דג זה שוחה בנהרות של אגן מארי-דרלינג שבחלק הדרום-מזרחי של אוסטרליה, בעיקר בנהר מארי ובמספר אגנים ופלגים המצויים בשפלה ושם הוא טורף ממארב מוסווה דגים אחרים, סרטנים, עופות מים וזוחלים, בהיותו טורף-על של נהרות אוסטרליה. הוא מצוי כיום בסכנה גדולה שהחלה מאז בוא האירופאים לאוסטרליה, עקב דיג מופרד, פגיעה בנהרות והסתת זרם הנהר לערים הצורכות מים. בעת האחרונה חלה גדילה מסוימת של כמה אוכלוסיות במספר נהרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקולוצלה פלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקולוצלה פלי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544232105171

 |
אליעזר יעקבזון
**אליעזר יעקבזון** (י"ד באדר תרמ"א 1881 - כ"ב בסיון תש"ג, יוני 1943) היה עסקן ציבור מאנשי העלייה הראשונה, מראשי ענף הפרדסנות בארץ ישראל ומראשי התאחדות האיכרים.

ביוגרפיה
--------

נולד בזאגר (Żagory) שבליטא (אז ב"תחום המושב" היהודי של רוסיה) למרדכי ואסנת יעקבזון. אביו מרדכי, היה בנו של שרגא פייבל יעקבזון ואמו אסנת, הייתה בת למשפחת קצנלבוגן. בצעירותו למד לימודים תורניים אצל מורים פרטיים בבית אביו במוסקבה, כמו כן השתלם בעברית ובתולדות עם ישראל על ידי אברהם אידלסון, שהיה אז סטודנט ופעיל ציוני במוסקבה.

בשנת 1891 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. הוריו התיישבו ברחובות והיו מראשוני המיישבים במושבה. הוא ואחיו זלמן התגוררו בבית סבם שרגא פייבל יעקבזון בירושלים ולמדו אצלו לימודים תורניים. כעבור שנתיים שב לרחובות. נישא לסוניה, בת יוסף רבינוביץ. בשנים הראשונות עסק במכלול עבודות המשק והאדמה ואף ניהל את משקיהם של יהודים שהתגוררו בחו"ל.

יעקובזון עסק בפעילות ציבורית ענפה. הוא יסד את "קופת מלוה וחסכון רחובות" וניהל אותה במשך עשרות שנים. עמד בראש "ועד הכורמים", וכן עמד בראש הסניף של אגודת "פרדס" ברחובות. לימים התמנה ליו"ר הוועד הפועל של "פרדס-סינדיקט", שאיחד את הקואופרטיבים שעסקו בפרדסנות. במשך שנים רבות היה ראש הוועד החקלאי, וביוזמתו נבנה "בית האיכר" ברחובות.

היה מראשי התאחדות האיכרים ושימש גזברו. היה ממייסדי בנק אוצר האיכרים, וכמו כן היה ממייסדי בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה.

נפטר בתל אביב, בשנת 1943, והובא לקבורה ברחובות. במלאת שנה לפטירתו הוציאה התאחדות האיכרים לזכרו חוברת לזכרו מאת עבר הדני. על שמו נקרא רחוב ברחובות.

בתו צִלה נישאה לאריה ליבונטין, מייסד ומנהל חברת התיירות "דפנה טורס".

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אליעזר יעקבזון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 954
מקצץ מהאתר דמניסי שבגאורגיה; גילו מוערך בכ-1,850,000 שנה
**מקצץ** הוא כלי אבן מסותת אופייני לתעשיית כלי האבן של התקופה הפלאוליתית (תקופת האבן הקדומה) החל מהשלבים הראשונים התקופה הפלאוליתית התחתונה). המקצצים זוהו על ידי החוקרת מרי ליקי (Leakey) בערוץ אולדובאי כבר מהשלב הקדום של תעשיית כלי האבן האולדובאית, המיוחסת להומו האביליס שמלפני כ-2.4 מיליון שנה.

המקצצים הקדומים סותתו מחלוקי אבן, רובם מקוורציט ובזלת, בעזרת חלוק אחר ששימש כמקבת. מהשלבים הקדומים נמצאו כלים שדיוקם נמוך וחלקם מוגדרים כ"כלי קיצוץ" ולא כמקצצים. בתרבות האולדובאית המפותחת, שגילה 1.9 מיליון שנה, נמצאו מקצצים רבים יותר; ייצורם מדויק יותר וחלק ניכר מהם מסותתים על שני הפנים. בשלב זה הבחינו הסתתים הקדומים כי אם יהפכו את החלוק ויכו על צלקת ההתזה הקודמת, יקלו על המלאכה וישפרו את הכלי. סתתים אלו היו מפותחים יותר, כנראה מטיפוס הומו רודולפנזיס. לכלים שעובדו דו-פנית יש צלע זגזגית אופיינית, אך חלק מהם סותתו על פן אחד בלבד.

אין צורך במקצץ לחיתוך נתח בשר או יריעת עור – לשם כך יספיק נתז (אנ') חד. ראשוני האדם התחרו עם אוכלי נבלות כצבועים, תנים ונשרים על שיירי ארוחתם של טורפים גדולים מהם. לעיתים קרובות הגיעו אנשים אל זירת המזון במאוחר, כאשר בשטח נותרו רק עצמות גדולות וגולגולות שלא פוצחו על ידי הצבועים. כאן כנראה היה תפקידו החשוב של המקצץ, להגיע אל מח העצם; לולא כלי זה, היה מתבזבז המאמץ שהושקע בדרך אל המזון. ייתכן שהמקצץ שימש גם לקילוף עץ ולחפירה, פעולות שאף להן חשיבות גדולה במאמץ השרידה.

עם הופעת הומו ארגסטר (הטיפוס האפריקני הקדום של הומו ארקטוס), השתפרה והתגוונה ערכת הכלים של האדם. בין המקצצים נמצאו כלים מחודדים יותר: אלה התפתחו לדקר ולאבן יד, ואחרים דומים לקופיץ. בכך מגיעים לתעשיית כלי האבן האשלית הקדומה, המיוחסת להומו ארקטוס היוצא את אפריקה. אתרים ובהם מקצצים שונים נמצאו למשל באתר ליד תל עובדיה בעמק הירדן ובדמניסי (Dmanisi) שבגאורגיה.
מכאן התפתחו בעיקר אבן היד והקופיץ, אף כי ישנם מקצצים מעטים גם בתעשיות כלי אבן מאוחרות.

גלריה
-----

* מקצץ בזלתמקצץ בזלת
* מקצץ בזלת (העתק מודרני)מקצץ בזלת (העתק מודרני)
* מקצץ צור (העתק מודרני)מקצץ צור (העתק מודרני)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקצץ** בוויקישיתוף
* חוקרים פענחו את השימוש ב״כלי הקיצוץ״ של האדם הקדמון: שימש את האנושות 2 מיליון שנים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 20 בינואר 2021
ריינגראפנשטיין בתמונה מתחילת המאה ה-20
**ריינגראפנשטיין** היא תצורת סלע פורפיר בגובה 136 מטר, על גדת נהר נהה סמוך לבאד מונסטר בשטיין-אברנבורג, במדינת ריינלנד-פפאלץ, גרמניה.
מבחינה גאולוגית הסלע הוא חלק ממסיב קרויצנאכר. על ראש הסלע נמצאות חורבות טירת ריינגראפנשטיין, אשר נבנתה במאה ה-11 ונהרסה בשנת 1688, בתקופת מלחמת תשע השנים. ריינגראפנשטיין היא נקודת הציון הבולטת בעיר באד מונסטר בשטיין-אברנבורג. מעט מתחתיה נמצאת חורבת אפנשטיין. בשנת 1985 הוכרז שטח של כאלפיים דונם סביב תצורת הסלע כשמורת טבע.

הגישה לריינגראפנשטיין מכיוון באד מונסטר בשטיין היא בשביל הולכי רגל, לאחר חציית נהר נהה במעבורת המופעלת בכוח אדם. דרך גישה שנייה היא ברכב, דרך באד קרויצנאך, עד חנייה הסמוכה לסלע ומשם הליכה בשביל לטירה ולנקודת התצפית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריינגראפנשטיין** בוויקישיתוף
* מידע על שמורת הטבע בריינגראפנשטיין (בגרמנית)
* מידע על חורבת טירת ריינגראפנשטיין (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4776698-0

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ריינגראפנשטיין"**.
**שרוביפטריקס** (שם מדעי: ***Sharovipteryx***; מילולית: "כנפי שרוב") הוא סוג נכחד של זוחל דיאפסידי קטן מקבוצת הפרוטורוזאוריה, שחי במשך אמצע עד סוף הטריאס של מרכז אסיה לפני 230 עד 225 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורת מדייגן (אנ') שבקירגיזסטן (במקור בברית המועצות) והם תוארו ב-1971. במקור הסוג נקרא בשם: *Podopteryx* - "כנפי רגליים", אך שם זה הועבר לסוג שפירית אוסטרלית. שמו החדש קרוי על שם החוקר הרוסי שתיאר אותו לראשונה, אלכסנדר גריגורוביץ' שרוב (אנ').

סוג זה נחשב ליחיד בבני משפחת השרוביפטריגיים, עד לגילוי הסוג אוזימק (*Ozimek*) ב-2016. במראהו היה קרוב ללונגיסקואמה, אשר חי לצידו, אך בעל מבנה אווירודינמי שהזכיר סנאים דואים או לטאות דואות.

זוחל קדום זה הגיע לאורך 15 סנטימטרים, ולמשקל של 7.5 גרם והוא היה בעל מבנה קל ורגליים בעלות מפרקים ארוכים מאוד שביניהם בלט כנראה קרום עור (שלא השתמר במאובנים), ועזר ליצור הקדום לדאות בין העצים. כמה מהחוקרים מעריכים שהוא היה מאבות הפטרוזאורים המודרניים, אם כי לא נמצאו הוכחות לכך.

למעשה מבנה הזוחל לא היה מאוד אווירודינמי, אך הזכיר במראה כנף דלתא של מטוס קרב. לעומת הגפיים האחוריות הנמתחות שלו והזנב הארוך, הגפיים הקדמיות היו זעירות ביותר ושימשו רק לאחיזת ענפים. המבנה הדו-זוויתי היה מתאים יחסית לדאייה ושמירת לחץ אווירי אך לא למעוף אמיתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרוביפטריקס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**ריינהארט קוֹזֶלֶק** (בגרמנית: **Reinhard Koselleck**.‏ 23 באפריל 1923 - 3 בפברואר 2006) היה היסטוריון גרמני, ונחשב לאחד ההיסטוריונים החשובים במאה 20. עמדותיו של קוזלק היו חריגות בתחום, והוא לא השתייך לאף אסכולה היסטורית. במחקריו עסק, בין השאר, בהיסטוריה מושגית (Begriffsgeschichte), האפיסטמולוגיה של ההיסטוריה, בלשנות, אנתרופולוגיה של ההיסטוריה ושל ההיסטוריה החברתית, ההיסטוריה של המשפט וההיסטוריה של הממשל.

ביוגרפיה
--------

קוזלק שירת במלחמת העולם השנייה כחייל גרמני. לקראת סוף המלחמה נשבה על ידי כוחות סובייטים והוצעד עד למחנה ההשמדה אושוויץ, ולאחר מכן נשלח לקזחסטן שם הוחזק בשבי ל-15 חודשים עד שהוחזר לגרמניה מסיבות רפואיות. הוא טען כי חוויותיו האישיות במלחמה הן שעיצבו את דרכו האקדמית מאוחר יותר, ובפרט את עיסוקו ב"משבר" וב"קונפליקט" ואת עמדתו הספקנית ביחס לרעיונות "אידאולוגיים" של אוניברסליזם מוסרי ורציונלי ושל הקִדמה בהיסטוריה. הוא טען גם כי ניסיון חייו בצד המובס, הן מבחינה תרבותית והן מבחינת לאומית, הוא שאפשר לו הבנה היסטורית רפלקסיבית יותר, ושנקודות הראות המעניינות ביותר בכתיבה היסטורית מקורן לא פעם דווקא בצד המובס ולא בצד המנצח.

בהמשך חייו פיתח קוזלק עניין בחקר אנדרטאות מלחמה ופרסם מאמרים בנושא. הוא השתתף בדיון הציבורי במהלך שנות ה-90 של המאה העשרים בדבר הקמת אנדרטת השואה בברלין. הוא טען כי לגרמניה כאומה יש "אחריות מיוחדת" להמשיך להכיר בשואה ולזכור אותה, אבל שהאנדרטה עצמה צריכה להנציח את כל קורבנות השואה ולא להתמקד רק בנרטיב היהודי.

ספרים שכתב
----------

Futures Past: On the Semantics of Historical Time (Studies in Contemporary German Social Thought.), Columbia University Press, 2004

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריינהארט קוזלק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276650605171
* BIBSYS: 90065912
* BNE: XX1086376
* BnF: cb119099982 (data)
* CiNii: DA00320191
* GND: 119120224
* ICCU: CFIV074063
* ISNI: 0000 0000 8346 2809
* LCCN: n80115709
* LNB: 000101842
* NDL: 00469787
* NKC: jn19990004553
* NLA: 35280563
* NLG: 328992
* NLK: KAC201005844
* NLP: A20054014
* NSK: 000028349
* NTA: 068679483
* RERO: 02-A003469376
* SELIBR: 231771
* SNAC: w64p1jzh
* SUDOC: 026952742
* VcBA: 495/284256
* VIAF: 106966245
* WorldCat: lccn-n80115709

 |
סרגיי לבדב עם ולדימיר פוטין, אפריל 2008
**סרגיי ניקולביץ' לבדב** (ברוסית: **Серге́й Никола́евич Ле́бедев**; נולד ב-9 באפריל 1948 בטשקנט, אוזבקיסטן) הוא איש מודיעין ופוליטיקאי רוסי שמכהן כמזכיר הכללי של ארגון חבר המדינות מאז 2007. כיהן בעבר כראש שירות הביון החיצוני של רוסיה בשנים 2000–2007.

ביוגרפיה
--------

לבדב השלים את לימודיו בשלוחה של "המכון הפוליטכני של קייב" בצ'רניהיב בשנת 1970, ולאחר סיום לימודיו מונה למזכיר הקומסומול בצ'רניהיב. לבדב שירת בצבא בשנים 1971–1972, בהם גם עבד בוועדה המחוזית של הקומסומול.

הקריירה שלו במודיעין החלה ב-1975 עת הצטרף לק.ג.ב.. עוד באותה שנה הוכשר והחל בתפקידו במינהל הראשי הראשון (ביון חוץ). ב-1978 סיים בהצטיינות את "האקדמיה הדיפלומטית של המשרד לענייני חוץ של ברית המועצות". בשנים 1998–2000 שימש כנציג הרשמי של הסו"ר בארצות הברית (איש הקשר למודיעין האמריקני).

מונה לראש הסו"ר במאי 2000, זמן קצר לאחר השבעתו של ולדימיר פוטין כנשיא רוסיה (גם סגנו הראשון ולדימיר זאוורשינסקי שמונה באותו זמן הכיר את פוטין בתקופת השרות). לפי דיווחים, מונה לתפקיד כיוון שפוטין "רצה ראש מודיעין שהוא מכיר היטב וסומך עליו". בנוסף, פורסם שפוטין ולבדב נפגשו במהלך שירותם במזרח גרמניה (כסוכני ק.ג.ב.).

באוקטובר 2007 סיים לבדב את תפקידו כראש הסו"ר ונבחר לכהן כמזכיר הכללי של חבר המדינות. בשנת 2012 הוחלט להאריך את כהונתו עד ל-31 בדצמבר 2016, ובספטמבר 2016 הוחלט להאריך את כהונתו בשנה נוספת, עד ל-31 בדצמבר 2017.

לבדב דובר גרמנית ואנגלית. הוא נשוי ולו שני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי לבדב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ציון נקודות חשובות בחייו בעמודו באתר חבר המדינות
2. ↑  כתבה בנושא (באנגלית) (ארכיון)
3. ↑  כתבה קצרה על בחירתו לתפקיד (ברוסית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ויאצ'סלב טרובניקוב** | **מנהל שירות הביון החיצוני של רוסיה  20 במאי 2000 - 5 באוקטובר 2007** | **הבא**:**מיכאיל פרדקוב** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 132399245
* ISNI: 0000 0004 4081 7947
* LCCN: n2014075318
* SUDOC: 118643770
* VIAF: 195085132
* WorldCat: lccn-n2014075318

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "צ'יה".

עץ שיה
ה**שיאה** (Shea; שם מדעי: **Vitellaria paradoxa**) הוא עץ פרי אפריקני ממשפחת הספוטיים והמין היחיד בסוג ויטלאריה. הוא עץ נשיר, וגובהו הממוצע נע בין 7–15 מטרים, אך עשוי להגיע גם לגובה 25 מטרים וקוטר הגזע לכשני מטרים.

הפרי הוא אגוז שתכולת הזרע שלו עשירה בשומן שממנו מפיקים את חמאת השיאה. האגוז מרכיב חשוב בתזונה באפריקה ויש לו ייעודים נוספים.
העץ נמצא ברשימת ה-IUCN בין המינים בסכנת הכחדה, עקב ריבוי שריפות וניצול יתר.

שני תת-מינים מוכרים: נילוטיקה (nilotica) במזרח אפריקה, ופרדוקסה (paradoxa) במערב אפריקה.

תיאור
-----

העץ מתחיל להניב פרי בגיל 10–15. כשהתפוקה המרבית מושגת בין שנתו ה-20 ל-30. העץ ממשיך לתת פירות כ-200 שנה. הפירות גדולים וצורתם דומה לשזיף. תנובת עץ ממוצעת בין 15 ל-20 קילוגרם של פרי, כשהשיא יכול להגיע לכ-50 ק"ג. כל קילוגרם פרי שווה ל-400 גרם זרעים מיובשים.

תפוצה
-----

עץ השיאה גדל פרא בחגורת הסוואנה היבשה של מערב ודרום מסנגל במערב לסודאן ודרום סודאן במזרח, ולרגלי הרמות האתיופיות. בשטחן של 19 מדינות ברחבי יבשת אפריקה, כלומר בנין, בורקינה פאסו, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, צ'אד, אתיופיה, גאנה, גינאה ביסאו, חוף השנהב, מאלי, ניז'ר, ניגריה, סנגל, סיירה לאון, דרום סודאן, סודאן, טוגו, אוגנדה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וגינאה.

בחפירות באזור הכפר סאוגה נמצאו עדויות לייצור חמאת שיאה במאה ה-14.

שימושים
-------

לחמאת השיאה שימושים נרחבים משימוש למאכל ולמטרות רפואיות, במערב החמאה משמשת פחות למזון ומשולבת בתעשיית הקוסמטיקה. בגאנה ובניגריה מהווה החמאה מרכיב עיקרי בייצור הסבון האפריקאי. יש גרסאות של החמאה כשהיא מזוקקת בחימום ואז היא נוטה להיות לבנה וחלקה, לעומת הכבושה בכבישה קרה שהיא בצבע שמנת צהבהבה ובעלת מרקם גרגרי במקצת.

בחלק ממדינות אפריקה, כמו בנין, חמאת שיאה משמשת כשמן בישול, כשעווה לאיטום, למספרות, להכנת נרות וכמרכיב במשחות רפואיות. היא משמשת על ידי יצרני כלי הקשה אפריקאיים מסורתיים להגברת עמידות העץ הטבעי ממנו עשויים הכלים.

זחלים החיים על עץ השיאה משמשים אף הם למאכל.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיאה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיאה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541887905171
* BnF: cb12014391k (data)
* GND: 4125964-6
* LCCN: sh89001665

 |
**מיכאיל קלודט** (ברוסית: **Михаил Константинович Клодт**; ‏ 1832–1902) היה צייר רוסי אימפריאלי ריאליסטי.

ביוגרפיה
--------

מיכאיל קולדט, בשדה, 1872
מיכאיל קלודט נולד למשפחה האמנותית של הברונים קלודט פון יורגנבורג, אביו קונסטנטין קלודט היה חרט העץ הרוסי הראשון, דודו פיטר קלודט פון יורגנבורג היה פסל רוסי מפורסם.

הוא למד ציור בסנט פטרבורג, ולאחר מכן באקדמיה הקיסרית לאמנויות (1851–1858). לאחר שקיבל מדליית זהב גדולה הוא קיבל מלגה לשלוש שנים ללימודי ציור בצרפת, שווייץ ואיטליה אך נטש אותם תוך שנה. הוא התלונן שהנופים הזרים לא עוררו בו השראה ושאסכולת הציור הצרפתית והאיטלקית נחותה מהרוסית. לאחר חזרתו קיבל קלודט רשות להשתמש בשאר כספי המלגה למסעות ברוסיה. 

מיכאיל קלודט, פרות שותות,1879
בשנת 1863 קיבל קלודט הכרה על ציורו "דרך בסתו". שבחים רבים זכתה יצירתו "בשדה" (1872) ו"נוף היער בצהריים" (1878). מבקרים ציינו את התמסרותו לנוף הרוסי, תשומת הלב לפרטים קטנים ולפרספקטיבה הטובה. מנגד, מבקר האמנות ולדימיר סטאסוב ציין את הנטורליזם הקטנוני ואת "המעקב האובססיבי אחרי המציאות" ביצירות רבות של קלודט. כדוגמה לאובססיה כזו הוא ציין את הציור "פרות שותות" (1879). בהתמסרותו לנוף הרוסי והן בנטורליזם קלודט היה כנראה הושפע מהצייר איוואן שישקין.

בשנת 1871 קלודט התחיל ללמד באקדמיה לאמנות ובשנת 1873 מונה לפרופסור. בין תלמידיו היה מיכאילו ברקוס וציירים נוספים.

מיכאיל קלודט היה חבר מייסד של תנועת הנודדים (פרדוויז'ניקי), אך הם לא ראו בו לחלוטין אחד מהם. הפער נבע בחלקו מהביקורות הנוקבות מצד קלודט ובחלקו בגלל שהוא שמר על פרופסורה באקדמיה הקיסרית לאמנויות (1871–1886). לאחר הביקורת הנוקבת במיוחד של קלודט על ארכיפ קוינג'י, קלודט נאלץ להיפרד מהנוודים. עד מהרה פרש גם מהאקדמיה.

קלודט לא צייר שום דבר בעל ערך לאחר שנות ה-70. הוא היה חצי עיוור ושבור כלכלית, ומת ב-1902.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל קלודט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Клодт фон-Юренсбург (художники), www.rulex.ru
2. ↑  КЛОДТ Михаил Константинович. Портрет Е. С. Авдулиной. 1822. Масло, staratel.com
3. ↑  Digital Museums Canada Decommissions the Virtual Museum of Canada Website, Digital Museums Canada (ב־Canadian English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 138913188
* ISNI: 0000 0001 1690 2883
* LCCN: n2010013818
* RKD: 44863
* ULAN: 500060657
* VIAF: 95524230
* WorldCat: lccn-n2010013818

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באיש ציבור ישראלי. אם התכוונתם לרב בן המאה התשע-עשרה, ראו שלום מנצורה (רב).

**שלום** (**סאלם מלכם**) **מנצורה** (1916 – 9 בנובמבר 2007) היה איש ציבור ישראלי, יו"ר התאחדות התימנים בישראל ומועמדה לכנסת, וראש מועצת ראש העין.

ביוגרפיה
--------

מנצורה נולד בצנעא שבתימן ומנעוריו היה מעורה בפעילות ציבורית בקהילה היהודית ומקורב למשפחת האימאם. בשנת 1949 קיבל לידיו היתרי עלייה ליהדות תימן ועסק בעידוד עלייה למדינת ישראל. במחנה העולים בראש העין פעל להקמת מבני קבע ולהשארתם להתגורר במקום, על פני פיזורם במעברות בדרום הארץ. בשנת 1963 נבחר ליו"ר התאחדות התימנים בישראל. 

מנצורה כיהן כראש מועצת ראש העין, מטעם אגודת ישראל החל משנת 1960. כהונתו הסתיימה בערך בשנת 1972 (יש גרסאות שונות במקורות שונים), ובאמצע הכהונה הוא הוחלף בידי ממלא מקום למספר שנים, שבהן הוא טס לשליחות. ייתכן שהחלפתו בתפקיד ראש המועצה, בידי יוסף מלמד, הייתה תהליך שנמשך משנת 1972 עד 1974. ב-1972, מלמד נבחר לראש סניף אגודת ישראל במועצה וייתכן שלקח לו שנתיים לתפוס את כל סמכויותיו של מנצורה במועצה.

בתקופתו נסללה מערכת הכבישים המקומית, הותקנה מערכת ביוב והוקמו מבני ציבור ותשתיות לתעשייה. בהיותו אדם דתי פעל רבות להקמת בתי כנסת ומקוואות ביישוב, רכש את שטח בית העלמין מכספו והשתדל במשרדי הממשלה לקבלת אישור לעריכת קבורה בלילות. שימש גם כיושב ראש המועצה הדתית בראש העין.

בפעילותו בהתאחדות התימנים התמודד ברשימות ההתאחדות לכנסת. בשנת 1959 מוקם במקום השני ברשימת "סיעת התימנים" ובשנת 1988 התמודד בראשות רשימת "התאחדות התימנים בישראל". רשימות אלו לא עברו את אחוז החסימה.

נפטר בכ"ח בחשוון ה'תשס"ח והלווייתו נערכה בראש העין.

רחוב על שמו קיים בראש העין, ליד שוק ראש העין.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלום מנצורה באתר "ישראל נגלת"
* תעודה חתומה בידי מנצורה כראש מועצה
**איתמר גולן** (נולד ב-3 באוגוסט 1970) הוא פסנתרן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

גולן נולד בווילנה ועלה לישראל עם משפחתו בגיל שנה. הוא למד נגינה בפסנתר אצל עמנואל קרסובסקי והופיע לראשונה ברסיטל בגיל שבע.

משנת 1985 עד 1989 המשיך בלימודיו בארצות הברית בעזרת מלגה מקרן התרבות אמריקה-ישראל. הוא למד בקונסרבטוריון של ניו אינגלנד, אצל ליאונרד שור ופטרישה זאנדה. כן למד מוזיקה קאמרית אצל חיים טאוב.

עם תום לימודיו פתח גולן בקריירה של סולן ופסנתרן קאמרי בארצות הברית ובישראל. פרסומו גדל והוא ביסס את עצמו כנגן מוזיקה קאמרית מבוקש ביותר, שהופיע עם ברברה הנדריקס, מקסים ונגרוב, שלמה מינץ, מישה מייסקי, מאט חיימוביץ, טביאה צימרמן, אידה הנדל, שרון קם, צ'ארלי סיאם ויוליאן רכלין, בין השאר. הוא מוזמן דרך קבע להופיע באולמות קונצרטים מן המפורסמים ביותר ובפסטיבלים, בהם פסטיבל רוונה, טנגלווד, פסטיבל זלצבורג, פסטיבל אדינבורו, פרביר ולוצרן. כמו כן הוא מופיע כסולן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועם הפילהרמונית של ברלין בניצוחו של זובין מהטה.

בין השנים 1991 ו-1994 לימד גולן בבית הספר למוזיקה של מנהטן. כיום הוא פרופסור למוזיקה קאמרית בפריז.

קישורים חיצוניים
----------------

* איתמר גולן, באתר ספוטיפיי
* איתמר גולן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* איתמר גולן, באתר Discogs (באנגלית)
* איתמר גולן, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459044405171
* BnF: cb139988364 (data)
* CANTIC: a10720248
* CiNii: DA11283020
* GND: 134792424
* ISNI: 0000 0000 8092 0413
* LCCN: no95055392
* MusicBrainz: cf1e76a8-bfbd-4ae6-9528-21fbf2f8ed7a
* NKC: xx0059884
* NSK: 000693909
* RERO: 02-A003305081
* SUDOC: 087301164
* VIAF: 12501632
* WorldCat: lccn-no95055392

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בניהול מלאי בתחום הלוגיסטיקה שרשרת אספקה. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו EOQ (פירושונים).
**EOQ**  (לפעמים נקרא "מודל שיני המסור") מתאר מודל ניהול הזמנות מלאי המוצא כמות אופטימאלית להזמנה בהינתן מספר הנחות ומשתנים.

הנחות
-----

* חידוש המלאי מבוצע מיידית
* ניתן להזמין ולספק את כל הכמות במנה אחת
* הדרישה עבור המוצרים היא קבועה ויציבה
* עלות ההזמנה אינה תלויה בכמות המוזמנת
* אסור חוסר

משתנים
------

* P = עלות הפריט
* Q = כמות להזמנה
* {\displaystyle Q^{\*}} = הכמות האופטימלית להזמנה
* D = דרישה \ ביקוש
* K = עלות קבועה להזמנה או דרישה לייצור
* r = עלות אחזקת המלאי

מציאת כמות ההזמנה האופטימלית Q\*
--------------------------------

מציאת עלות ההזמנה האופטימלית מתוך שלוש הפונקציות הבאות

* עלות הרכישה: {\displaystyle P\*D}
* עלות ההזמנה: {\displaystyle K\*D/Q}
* עלות אחזקת המלאי: {\displaystyle r\*Q/2}

{\displaystyle TC=PD+{\frac {DK}{Q}}+{\frac {rQ}{2}}}

על מנת למצוא את המינימום של העלות הכוללת (TC) - נגזור לפי Q (כל שאר המשתנים ייחשבו כקבועים)
ונשווה את השיפוע ל -0

{\displaystyle {0}=-{\frac {DK}{Q^{2}}}+{\frac {r}{2}}}

בפתרון למשוואה זו נקבל את Q\* = הכמות האופטימלית להזמנה

{\displaystyle Q^{\*2}={\frac {2DK}{r}}}

{\displaystyle Q^{\*}={\sqrt {\frac {2DK}{r}}}}

שימושים
-------

מודל זה אינו מתחשב בשינויים בדרישה, שינויים בריבית, הנחת כמות.

ניתן לבצע הערכה כללית לגבי הכמות האופטימלים להזמנה במידה וחלק מהפרמטרים מתקיימים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור מפורט של המודל, באנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4667257

 |