recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פנס קסם
שרטוט של מנגנון פנס קסם
**פנס קסם** (בלטינית: **Laterna magica**) הוא מכשיר אופטי המשמש להקרנת תמונות על מסך. פנס הקסם היה המקור למספר פיתוחים בתחום הקולנוע והאנימציה.

עקרון פעולה
-----------

עקרון פעולתו של פנס קסם זהה לעקרון הפעולה של מקרן שקופיות. המכשיר מורכב ממקור אור ומכלול של עדשות. אם מציבים תמונה שקופה למחצה בין מקור האור לעדשות ניתן להקרין את התמונה על מסך שמוצב במרחק מה מהמכשיר. העדשות משמשות לצורך מיקוד התמונה על המסך.

היסטוריה
--------

פנס קסם נטול עדשות הומצא בתחילת המאה ה-15 על ידי ג'ובאני דה פונטנה, רופא איטלקי. לא ברור אם דה פונטנה בנה בפועל פנס קסם או שהוא הסתפק ברישום ההמצאה בספרו Liber Instrumentorum.

יש המייחסים את המצאת פנס הקסם לאתנסיוס קירכר, כומר גרמני, שתיאר בשנת 1671 באופן מפורט מקרן המבוסס על מנורת שמן. התמונות, שצוירו על זכוכית, הוקרנו על מסך, אשר הוצב במרחק של מטרים ספורים מהמכשיר. השאלה אם קירכר השתמש בהמצאה שלו בעדשות טרם הוכרעה.

מבין המפתחים הראשיים של פנס קסם בעל עדשות, ראוי להזכיר את כריסטיאן הויגינס ההולנדי ואת תומאס רסמוסון ולגנשטיין הדני. האחרון היה גם זה שטבע את השם **פנס קסם**, ועסק בצורה נמרצת בהפצת המכשיר ברחבי אירופה.

פיתוחים שמקורם בפנס קסם
-----------------------

במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 רווח השימוש בפנסי קסם לצורך מופעים לקהל הרחב. מופעים אלו, שהיו אבות הקולנוע המודרני, נעשו על ידי בעלי מקצוע, אשר נדדו מעיר לעיר. הגרסאות הראשונות של מקרני הקולנוע, כמו למשל הזואטרופ, הזואופרקסיסקופ (zoopraxiscope) והפרקסינוסקופ היו מבוססים על פנס קסם. פרקסינוסקופ הבנוי מפנס קסם הומצא על ידי אמיל ריינו בשנת 1878, ושימש אותו כעבור 14 שנה לצורך מופע הקרוי תיאטרון חזותי. הזואופרקסיסקופ הומצא בשנת 1879 על ידי אדוארד מויברידג' במסגרת ניסוייו לרשום בעזרת מערך של מצלמות את תנועת הרגליים של סוס דוהר. המכשיר שימש אותו בהרצאות שנשא על ממצאיו.

ראו גם
------

* קמרה אובסקורה
* פנקיסטיסקופ
* זואופרקסיסקופ
* פנטזמגוריה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פנס קסם** |

* אתר אגודת פנס הקסם בבריטניה.
* פנס הקסם של קירכר.

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5189106
* LNB: 000153528

 |
**סימאון דה ויט** (באנגלית: **Simeon De Witt**;‏
25 בדצמבר 1756 – 3 בדצמבר 1834) היה קרטוגרף אמריקאי. ידוע בעיקר על מפות של מדינת ניו יורק.

קורות חייו
----------

סימאון דה ויט נולד למשפחה ידועה ממוצא הולנדי באזור ניו יורק. הוא היה בן דוד של דוויט קלינטון. הוא למד בבית הספר ובאוניברסיטת ראטגרס. לאחר סיום לימודיו, כאשר האזור נכבש על ידי הבריטים, נמלט לניו יורק והצטרף לצבא.

ביוני 1778, לאחר תקופת התמחות קצרה הוא מונה לעוזר של קולונל רוברט ארסקין ולאחר פטירתו בשנת 1780 מונה במקומו למשרת מודד בצבא.

לאחר סיום מלחמת העצמאות של ארצות הברית סימאון דה ויט ניסה לשכנע את הקונגרס הקונטיננטלי בצורך במיפוי ארצי, אך ללא הצלחה. דה ויט סירב לקבל תפקיד מודד ראשי של האצרות הברית כאשר התפקיד הוצא לו.

בשנת 1807 היה דה ויט חבר בוועדה שהכינה תוכנית מתאר שהגדירה את צורת הרחובות החדשים במנהטן. הוא גם היה חבר בוועדה של תעלת אירי.

משפחת דה ויט התגוררה באחוזה פרטית באולבני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סימאון דה ויט** בוויקישיתוף

* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15401135q (data)
* ISNI: 0000 0000 2297 5862
* LCCN: n50040422
* SNAC: w6cn72r4
* VIAF: 39681394
* WorldCat: lccn-n50040422

 |
"**שלומצי כותבת יומן**" הוא ספר לבני נוער מאת הסופרת דקלה קידר. הספר התחיל כסיפור בהמשכים שהתפרסם באינטרנט בפורום תפוז ויצא לאור בשנת 2008, בהוצאת ידיעות ספרים.

"שלומצי כותבת יומן" מספר על חייה של שלומצי, נערה מתבגרת, מכיתה ט' עד י"ב. בנוסף מדובר על התהליך והשינוי שהיא עוברת, על כל הקשיים וההתמודדות שלה בתור נערה מתבגרת. במהלך הספר שלומצי עוברת אירועים רבים ובעזרתם היא לומדת להכיר את עצמה ולהעריך את עצמה.

תקציר הספר
----------

הספר כתוב כיומן של שלומצי בת החמש עשרה. בתחילת הספר שלומצי מתחילה לעבוד בתחנת דלק. בהתחלה לא הולך לה כל כך טוב והיא לא מכירה אף אחד. לאחר תקופה קצרה היא מתחברת לילד בשם יוני. יוני עוזר לה ומאוד כיף להם ביחד בתחנה, לאחר כמה זמן שלומצי מתחילה לחבב את יוני יותר ויותר עד שבסוף היא מתאהבת בו. במהלך הספר, שלומצי מתייעצת עם חברותיה נטע ושובל לגבי יוני ולגבי נושאים רבים המעסיקים בני נוער. בהמשך הספר שלומצי חוזרת ללמוד, כשהיא עולה לתיכון, ופוגשת חברים חדשים ולומדת דברים חדשים. בנוסף שלומצי פוגשת ילד בשם אמיר הלומד בתיכון שלה ומתפתח ביניהם קשר מאוד טוב והם אפילו יוצאים במשך תקופה אך בסוף הם נפרדים. שלומצי נחשפת לילדה שמתמודדת עם הפרעות אכילה. היא מנסה לעזור לה והיא מספרת להוריה על מצבה. הילדה נשלחת לטיפול ולא חוזרת לבית הספר במשך הרבה זמן.

הספר מסתיים כאשר שלומצי רואה איש ישן בחצר ליד ביתה, כאשר היא מתקרבת אליו היא רואה כתובת על התיק שלו יוני עינב - ישראל.

דמויות
------

* **שלומצי** - נערה בת 15. הדמות הראשית בסיפור. בספר היא מתוארת בתור ילדה חסרת ביטחון עצמי, ובלי הצלחה רבה עם בנים. במהלך הספר שלומצי עוברת תהליך עם עצמה בו היא מוצאת אהבות חדשות ולומדת לקבל את עצמה כפי שהיא.
* **נטע** - חברתה הטובה ביותר של שלומצי. לנטע יש בן זוג ובמהלך הספר שלומצי מבקשת ממנה עצות על בנים.
* **שובל**- חברתה הטובה ביותר של שלומצי.
* **יוני** - האהבה הראשונה של שלומצי, עבד איתה בתחנת הדלק. גדול משלומצי בכמה שנים.
* **שרוני**- אחותה הקטנה של שלומצי, היא ושלומצי מתמודדות ביחד עם הבעיות הנוצרות מהגירושים של ההורים שלהן.
* **אמא של שלומצי** - גרושה, יש לה 2 בנות (שלומצי ושרוני).
* **אבא של שלומצי** - גרוש, יש לו 2 בנות (שלומצי ושרוני) ושתי בנות מאשתו החדשה.

רקע
---

הספר פורסם תחילה באתר תפוז, כיומן מקוון של דמות בדויה בת 14. הספר נכתב על בסיס חוויות שעברו על המחברת בת ה-30, במהלך 4 שנים. סביבו נוצרה אז קהילה תוססת. לטענת המחברת, הספר מפגיש עם רגשות עוצמתיים של עצב וכאב, אך מתאים לבני הנוער.

קישורים חיצוניים
----------------

* רינת פרימו, בלוגי היקר: על מה חושבות הנערות?, באתר ynet, 23 ביולי 2008

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "תעלול נפשי עם חתול: דקלה קידר בספר חדש על הקושי להכיר את הקרובים לנו". *הארץ*. נבדק ב-2022-05-30.
2. 1 2  שני, רוני (2004-02-03). "הגברת העירומה נחשפה". *Ynet*. נבדק ב-2022-06-13.
3. 1 2 3 4  שלומצי כותבת יומן - דקלה קידר, באתר www.e-vrit.co.il
4. ↑  שלומצי כותבת יומן - דקלה קידר | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר www.ybook.co.il
פאי סטייק וכליות
פודינג סטייק וכליות
**פאי סטייק וכליות** (באנגלית: **Steak and kidney pie**) הוא מאכל מהמטבח הבריטי. פאי זה ממולא בתערובת של בשר בקר וכליות בקר, כבש או חזיר. הפאי נאפה בתנור, ומוגש עם רוטב חום העשוי מרוטב ווסטרשייר.

אכילת פאי הייתה נפוצה באנגליה כבר במאה ה-15 ואף קודם לכן. השימוש בבשר בקר בפאי מקורו בראשית המאה ה-19, לאחר המהפכה התעשייתית והליכי העיור שפקדו את אנגליה. החלפת חלק מהבשר הקצוץ בכליות של חזיר נועד להוזיל את עלויות המנה ולהגדילה (בשר הכליות היה זול יותר), וכן לשנות את טעמה ולגוון אותה.

פודינג סטייק וכליות
-------------------

גרסה אחרת של המאכל היא **פודינג סטייק וכליות** (באנגלית: **Steak and kidney pudding**). המאכל עשוי מאותם מרכיבים, אולם כפודינג מאודה ברוטב העשוי בעיקר משומן. בניגוד לאפייה הקצרה יחסית של הפאי, להכנת הפודינג המרכיבים מאודים במשך מספר שעות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאי סטייק וכליות** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של הפאי
* מתכון באתר הBBC
* מתכון לפודינג סטייק וכליות באתר ה-BBC
* פאי סטייק וכליות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**שלומית וייס** (נולדה ב-1962) היא מהנדסת חשמל ישראלית, מנכ"לית משותפת, יחד עם סוניל שנוי, של ארגון ההנדסה (Design Engineering Group) של חברת אינטל העולמית. מ-2017 עד יולי 2021 עבדה כסמנכ"לית בכירה להנדסת סיליקון בחברת מלאנוקס. קודם לכן עבדה במשך 28 שנים בחברת אינטל, והייתה סגנית נשיא בחברת אינטל העולמית, ואחת המנהלות הבכירות באינטל ישראל, בין השאר כמנהלת קבוצת NDG‏ (Network Development Group) האחראית על פיתוח תשתיות תקשורת חכמות ומודרניות (כגון האינטרנט של הדברים) וכמנהלת קבוצת CDG‏ (Client Development Group), אחת מקבוצות הפיתוח החשובות של החברה, הממוקמת במרכז הפיתוח בחיפה וביקום.

ביוגרפיה
--------

שלומית וייס נולדה בשנת 1962 ברומניה, ובגיל 7 עלתה לישראל עם משפחתה והתגוררה בחולון.

לאחר שירותה הצבאי כקצינה למדה לתואר ראשון במדעי המחשב בטכניון, אותו קיבלה ב-1987. לאחר סיום התואר, החלה לעבוד באינטל ובשנת 1989 קיבלה תואר שני בהנדסת חשמל מהטכניון.

את הקריירה שלה באינטל החלה כמהנדסת זוטרה בקבוצת פיתוח השבבים, והתקדמה בחברה בתפקידים הנדסיים וניהוליים. בין השאר, היא האישה הראשונה ששימשה כמנהלת קלאסטר בחברה.

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הובילה את הפיתוח של מעבדי סנדי ברידג'. לאחר מכן ניהלה את קבוצת הארכיטקטורה של אינטל. בתפקידה באינטל הובילה בין היתר את הפיתוח של סדרת מעבדי סקיילייק. היא בעלת פטנטים אחדים בתכנון מיקרומעבדים.

במהלך הקריירה שלה כיהנה וייס בתפקידים רבים ובכירים באינטל, תפקידים שבחלקם הייתה הראשונה בתפקיד, במיוחד באינטל ישראל. בשנת 2014 יזמה את הקמתו של פורום הנשים באינטל.

בספטמבר 2017 מונתה לסמנכ"לית בכירה לפיתוח שבבים בחברת מלאנוקס.

במרס 2020 הוציאה את סיפרה הראשון "מנהיגות עם נשמה" המשתף דוגמאות אמיתיות ולמידות מ-30 שנות הניהול וההנהגה שלה.

ביולי 2021 חזרה לאינטל, כמנכ"לית משותפת, יחד עם סוניל שנוי, של ארגון ההנדסה הגלובלי באינטל.

קישורים חיצוניים
----------------

* מוליכה למחצה - שלומית וייס בפודקאסט הטכניוניסטים של ארגון בוגרי הטכניון, 2022

* שלומית וייס, ברשת החברתית LinkedIn
* עומר שוברט, הכירו את הישראלים שמובילים את אינטל העולמית, באתר TheMarker‏, 23 בספטמבר 2014
* שלומית לן, ‏בלעדי: הסמנכ"לית הבכירה באינטל שעברה למלאנוקס מדברת, באתר גלובס, 5 באוקטובר 2017
* עידן בן טובים, אינטל חוטפת מ-NVIDIA את שלומית וייס, שתהיה עכשיו אחת מהבכירות בחברה, באתר "גיקטיים", 7 ביולי 2021
* אבי בליזובסקי, שלומית וייס – האישה הראשונה שזוכה באות מנהיגת תעשיית השבבים, באתר Chiportal,‏ 16 מאי 2022
* סופי שולמן, הישראלית הבכירה באינטל: "מאמינים בארץ, כאן יודעים לספק את הסחורה", באתר כלכליסט, 26 בספטמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  פורום הנשים באינטל, באתר פייסבוק
2. ↑  שירי חביב ולדהורן, ‏מלאנוקס תמנה את שלומית וייס מאינטל לסמנכ"לית בכירה, באתר גלובס, 17 בספטמבר 2017
3. ↑  מאיר אורבך, שלומית וייס עוזבת את אנבידיה - לתפקיד בכיר באינטל העולמית, באתר כלכליסט, 7 ביולי 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009841583405171

 |
**טוקן מוכתם-חזה** (שם מדעי: ***Pteroglossus torquatus***) הוא מין של טוקן מהסוג טוקן ארקרי. הוא מצוי מדרום מקסיקו לפנמה, בנוסף למדינות אקוודור, קולומביה, ונצואלה וקוסטה ריקה.

תיאור
-----

בדומה לשאר מיני הטוקניים, הטוקן מוכתם-החזה הוא צבעוני ובעל מקור גדול. אורכו של פרט בוגר נע בין 39 ל-41 ס"מ, ומשקלו בין 190 ל-275 גרם. הזכר והנקבה זהים: הראש, הפנים והגרון שחורים, הגב צהובים-ירקרק כהה, העכוז וחלקו העליון של הזנב אדומים. מסביב לצווארו התחתון של הטוקן מוכתם-החזה, ישנו פס אדום שנתן למין את שמו האנגלי (Collared aracari) והלטיני (*torquatus*). החזה והבטן צהובים בהירים, על הבטן יש כתם שחור עגלגל, שהעניק למין את שמו העברי. במרכז הבטן יש פס שחור בעל גוון אדמדם. מסביב לעין ישנה טבעת של עור חשוף בצבע אדום. הירכיים ערמוניות. חלקו העליון של המקור צהבהב ומסומן בכתמים שחורים דמויי חודים משוננים; חלקו התחתון של המקור צהוב. קצה המקור שחור.

פרטים צעירים צבעוניים פחות: כל ראשם שחור, הגב חום-ירקרק. הבטן, החזה והעכוז בולטים פחות בצבעיהם, והדוגמה על המקור כמעט ולא נראית.

קריאתו של הטוקן היא "פסיייייק" רם וחד.

התנהגות
-------

הטוקנים מוכתמי-החזה מצויות בקבוצות של 6–15 פרטים, שנעות בטיסה מהירה ממקום למקום ביער. מין זה פעיל-יום. מזונו העיקרי הוא פירות, אך הוא עשוי גם לאכול חרקים, לטאות, ביצים, וטרף קטן אחר.

הנקבה מטילה 3 ביצים לבנות בחור טבעי בעץ, או בקן ישן של נקרים. שני ההורים משתפים פעולה בדגירה על הביצים, שנמשכת כ-16 ימים, הגוזלים נשארים בקן לאחר הבקיעה. הם עיוורים וערומים בבקיעתם, וברגליהם יש "פדים" שמגנים עליהם מרצפת הקן. שני ההורים, בנוסף לשלושה פרטים בוגרים אחרים (סביר להניח צאצאי התטולה הקודמת של הזוג), מאכילים את הגוזלים. הגוזלים פורחים מהקן בגיל כשישה שבועות, ההורים ממשיכים להאכיל אותם במשך מספר שבועות לאחר עזיבת הקן.

טוקני הארקרי מפגינים התנהגות ייחודית לסוג זה: מעל ל-6 בוגרים וצעירים שפרחו מקינן חוזרים כל לילה לאותו אתר לינה, כשזנבותיהם מקופלים מאחורי גופם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוקן מוכתם-חזה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוקן מוכתם-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
בתורת החוגים, **זהות קפלי** היא הזהות {\displaystyle c\_{n}=0}, כאשר {\displaystyle c\_{n}=\sum \_{\sigma \in S\_{n}}\operatorname {sgn} (\sigma )x\_{\sigma (1)}y\_{1}x\_{\sigma (2)}y\_{2}\cdots x\_{\sigma (n)}y\_{n}} הוא **פולינום קפלי** ב-2n משתנים. כל אלגברה מממד קטן מ-n מקיימת את הזהות {\displaystyle c\_{n}=0}. התפקיד המרכזי של זהויות קפלי בתורת החוגים עם זהויות ("חוגי-PI") נובע מכך שכל אלגברת PI אפינית מקיימת זהות קפלי כלשהי; ובנוכחות זהות קפלי {\displaystyle c\_{n}=0}, כל זהות שקולה למסקנות שלה בפחות מ-n משתנים.

הזהות {\displaystyle c\_{n}=0} נובעת מן הזהות {\displaystyle c\_{n-1}=0}, כך שהתנאי {\displaystyle c\_{n}=0} הולך ונעשה חלש כאשר n גדל. באלגברה עם יחידה {\displaystyle c\_{1}\neq 0}, ו-{\displaystyle c\_{2}=0} אם ורק אם האלגברה קומוטטיבית. פולינום f נקרא n**-מתחלף** אם לכל {\displaystyle 1\leq i,j\leq n} מתקיים {\displaystyle f(...x\_{i},...x\_{j},...)=-f(...x\_{j},...x\_{i},...)}. פולינום קפלי ה-n-י הוא n-מתחלף; וכזהות, הוא הפולינום ה-n-מתחלף הכללי ביותר: {\displaystyle c\_{n}=0} היא זהות של האלגברה A, אם ורק אם כל פולינום n-מתחלף הוא זהות של A. לדוגמה, את הזהות הסטנדרטית {\displaystyle s\_{n}=\sum \_{\sigma \in S\_{n}}\operatorname {sgn} (\sigma )x\_{\sigma (1)}\cdots x\_{\sigma (n)}} אפשר להסיק מהזהות {\displaystyle c\_{n}} על ידי ההצבה {\displaystyle y\_{i}\mapsto 1} (והיא אכן n-מתחלפת). אלגברת המטריצות {\displaystyle M\_{n}(F)} (מעל שדה F) מקיימת את זהות קפלי {\displaystyle c\_{n^{2}+1}}, אבל לא את הזהות {\displaystyle c\_{n^{2}}}. האלגברה {\displaystyle M\_{n}(R)} מקיימת את {\displaystyle c\_{n^{2}+1}} אם ורק אם R קומוטטיבי. 

אם A אלגברה מעל שדה F ממאפיין 0, אפשר ללמוד את תורת ההצגות שלה בעזרת מרחב הקו-קרקטרים {\displaystyle \ \chi \_{n}(A)=V\_{n}/(V\_{n}\cap \operatorname {id} (A))} (כאשר {\displaystyle \ V\_{n}} הוא מרחב הפולינומים המולטילינאריים במשתנים \ x\_{1},\dots ,x\_{n}), שהם מודולים מעל החבורות הסימטריות \ S\_n על ידי פעולת ההצבה. תורת ההצגות של החבורה הסימטרית ממיינת את ההצגות האי-פריקות האלה, ומאפשרת להוכיח את המשפט הבא: אלגברה A מקיימת את זהות קפלי {\displaystyle c\_{m}} אם ורק אם דיאגרמת יאנג של כל תת-הצגה אי-פריקה של {\displaystyle \ \chi \_{n}(A)} היא בעלת פחות מ-m שורות.

קמר הוכיח שבמאפיין חיובי, כל אלגברת-PI מקיימת זהות קפלי. הוא הראה גם שבמאפיין 0, כל אלגברת-PI אפינית מקיימת זהות כזו. אלגברת גרסמן היא דוגמה לאלגברה לא אפינית, במאפיין 0, שאינה מקיימת אף זהות קפלי. במאפיין 0, לכל n קיימת זהות קפלי {\displaystyle c\_{m}} הנובעת מן הזהות הסטנדרטית {\displaystyle s\_{n}}.

אלגברה אפינית מעל שדה מקיימת זהות קפלי (כלשהי) אם ורק אם הרדיקל שלה הוא נילפוטנטי. עובדה זו מוליכה לאחד המשפטים החשובים בתורת הזהויות, משפט רזמיסלוב-קמר-בראון, שלפיו הרדיקל של כל אלגברת-PI אפינית הוא נילפוטנטי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Belov and Rowen, Computational Aspects of PIs, Theorem 6.8.2
**איבאילו גאורגייב קאלפין** (בבולגרית: **Ивайло Георгиев Калфин**;‏ נולד ב-30 במאי 1964, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא פוליטיקאי, וכלכלן בולגרי אשר כיהן פעמיים כסגן ראש ממשלת בולגריה, כשר החוץ של בולגרי בממשלתו של סרגיי סטאנישב וכחבר הפרלמנט האירופי.

ביוגרפיה
--------

איבאילו קאלפין נולד בסופיה ורכש השכלה תיכונית בקולג' הצרפתי שבעיר. קאלין רכש השכלה אקדמית בכלכלה בהאוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית ובאוניברסיטת לאפבורו. במקביל ללימודיו נכנס קאלפין לחיים הפוליטיים בבולגריה וייסד את התנועה הלאומי הסוציאל-דמוקרטית. קאלפין נבחר לאספה הלאומית של בולגריה וכיהן כסגן יושב ראשה. הוא כיהן כמשקיף מטעם הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה בבחירות שנערכו בקוסובו ב-2001 וב-2004. בין 2002–2005 כיהן כיועצו הכלכלי של נשיא בולגריה גאורגי פרבאנוב. בין 2005 - 2009 כיהן כסגן ראש הממשלה ושר החוץ של בולגריה בממשלתו של סרגיי סטאנישב. בין 2014–2016 כיהן כסגן ראש ממשלה והשר לעבודה ומדיניות ציבורית בממשלתו של בויקו בוריסוב.

חייו האישיים
------------

קאלפין נשוי לצבטנקה איוואנובה קאלפין ואב לבת: ביליאנה קאלפין. הוא דובר בולגרית, רוסית, ספרדית, צרפתית ואנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איבאילו קאלפין** בוויקישיתוף
* Ivailo Kalfin takes over as Eurofound Executive Director, באתר mynewsdesk.com/eurofound (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  איבאילו קאלפין, באתר האיחוד האירופי (באנגלית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סולומון פאסי** | **שר החוץ של בולגריה** 16 באוגוסט 2005 – 27 ביולי 2009 | **הבא**:**רומיאנה ז'לבה** |
**שרשיר קרוליינה** (שם מדעי: ***Anas carolinensis***) הוא מין של ברווז אמריקאי בן למשפחת הברווזיים. הוא מצוי בעיקר באמריקה הצפונית והאיים האלאוטיים, אך נמצא גם במרכז אמריקה ולעיתים גם דרומה יותר. בעבר נחשב לתת-מין של שרשיר מצוי (*Anas crecca*), החי באירואסיה. חלק מהחוקרים עדיין רואים בו תת-מין.

תיאור
-----

ברווז זה הוא מהקטנים שבברווזי אמריקה. אורכו 31-39 ס"מ, מוטת כנפיו 52-59 ס"מ ומשקלו 140-500 גרם בממוצע. הברווז דומה במראהו לשרשיר מצוי אך בעל חזה בהיר יותר ואזור שת לבן ואין לו פס לבן לאורך צידי כנפיו. הזכר בעל ראש ערמוני עם עורף ירוק ומקור ארוך ואפור. הנקבה קטנה מהזכר, דהויה, ומזכירה במראה נקבה של ברכיה.

ברווזים אלה חיים בקבוצות קטנות במקווי מים כמו אגמים בין דרום אלסקה וקולומביה הבריטית, מערבה עד להוואי ודרומה לאמריקה המרכזית כשכמה פרטים נצפו גם בצפון אמריקה הדרומית.

ברווז זה, בדומה לרוב הברווזים המצויים, ניזון בשכשוך מצמחייה ויצורי מים קטנים, אותם הוא מסנן במקורו. 

הוא מקנן על גדות המים בקן עשוי צמחייה מימית או עשבים ולעיתים גם מתחת לעצים.

הטורפים העיקריים של הביצים והאפרוחים הם ראקונים, בואשים, שועלים, עורבים ועורבנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרשיר קרוליינה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרשיר קרוליינה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007407567305171
* LCCN: sh2014100034

 |
**טוקיו וייס** רשמית **טוקיו וייס: כתב אמריקני על אלימות משטרתית ביפן** (באנגלית: **Tokyo Vice: An American Reporter on the Police Beat in Japan**) הוא ספר זיכרונות משנת 2009 מאת ג'ייק אדלשטיין על שנותיו בטוקיו בתור הכתב הלא-יפני הראשון שעבד באחד העיתונים הגדולים ביפן, "יומיאורי שימבון". לאחר שניסה ולא הצליח לפרסם את הספר ביפן, הספר יצא בהוצאת Random House ו-Pantheon Books. אדלשטיין כתב בשנת 2013 כי: "הספר מתורגם ליפנית אך אף מו"ל לא יגע בו. זה דורך על בהונות רבות מדי." כלומר, הספר חושף שחיתות רבה במדינה.

עיבוד קולנועי
-------------

אוגוסט 2013 הוכרז על עיבוד קולנועי לספר הזכרונות. אדלשטיין כתב את התסריט יחד עם התסריטאי האמריקאי ג'.ט. רוג'רס כאשר רוג'רס כתב אז את התסריט. אנתוני מנדלר הוכרז כבמאי הסרט, כאשר ג'ון לשר ואדם קאסן משמשים כמפיקים, ובין ג'קופי משמש כמפיק בכיר.

צילומי הסרט תוכננו להתחיל בטוקיו באמצע 2015, כאשר דניאל רדקליף נשכר לגלם את אדלשטיין. עם זאת, ההפקה מעולם לא החלה והפרויקט נזנח עד ההכרזה על הפקת גרסת הטלוויזיה משנת 2019.

עיבוד טלוויזיוני
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  |  ראו גם – **טוקיו וייס (סדרת טלוויזיה)** |

ביוני 2019 הוכרז על עיבוד טלוויזיוני לספר הזכרונות. אנסל אלגורט מגלם את ג'ייק אדלשטיין, עיתונאי אמריקני שמנסה להיטמע בסגל המשטרה של טוקיו כדי לחשוף שחיתויות. בסדרה מככב גם קן ואטאנבה עם התסריטאי עטור הפרסים ג'יי. ט. רוג'רס, עם חברת Endeavor Content כחברה מפיקה. באוקטובר 2019 הוכרז כי מייקל מאן יביים את פרק הפיילוט וכן ישמש כמפיק בכיר. ג'ון לשר, אמילי גרסון סיינס ודסטין דניאל קרטון ישמשו גם כמפיקים בפועל, לצד ג'יי.ט. רוג'רס, מאן, אלגורט ווטאנאבה.

עשרת פרקי הסדרה יועלו במלואם בפלטפורמת הסטרימינג של וורנר מדיה, HBO Max.

קישורים חיצוניים
----------------

* טוקיו וייס באתר הוצאת Random House

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adelstein, Jake (13 באוקטובר 2009). *Tokyo Vice: An American Reporter on the Police Beat in Japan*. Pantheon Books. ISBN 978-0-307-37879-8. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "The Rumpus Interview With Jake Adelstein – The Rumpus.net". *The Rumpus.net*.
3. ↑  Schreiber, Mark Classic tales of newsprint noir October 18, 2009 *Japan Times* Retrieved January 31, 2016
4. ↑  Tokyo Vice *Japan Subculture* Retrieved January 31, 2016
5. 1 2  Dave McNary, AFM: Daniel Radcliffe’s ‘Tokyo Vice’ Shooting in Mid-2014, Variety, ‏Nov 5, 2013
6. ↑  Pamela McClintock. "AFM: Daniel Radcliffe to Star in Japanese Underworld Thriller 'Tokyo Vice'". *The Hollywood Reporter*.
7. ↑  Empireoneline.com
8. ↑  Gavin J. Blair. "Daniel Radcliffe to Play American Crime Reporter in 'Tokyo Vice'". *The Hollywood Reporter*.
9. ↑  "Casting Net: Daniel Radcliffe to play American reporter in 'Tokyo Vice'; Plus Reese Witherspoon, more". *Entertainment Weekly's EW.com*.
10. ↑  "'Harry Potter' star to feature in 'Tokyo Vice' yakuza thriller - The Japan Times". *The Japan Times*.
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. 1 2
**הרוצה בשלום ייכון למלחמה** (בלטינית: **Si vis pacem, para bellum** - סִי וִיס פָּאקֶם פָּרָה בֶּלוּם) הוא ביטוי המיוחס לסופר הרומאי, בן המאה הרביעית או החמישית **וגטיוס**.

מקור הביטוי
-----------

הרעיון בבסיס הביטוי, שעל מי שמעוניין בשלום להתכונן למלחמה, נמצא כבר אצל כותבים מוקדמים מווגטיוס, כגון אפלטון, וניתן להבין אותו גם מתוך אמנות המלחמה של סון דזה, ששאיפתו היא לנצח מבלי להילחם, אך מייחסים את הביטוי לווגטיוס, בהקדמה לספרו השלישי על מדעי הצבא (De re militari), שם, בסיפא של ההקדמה, הוא מביע זאת במילים שונות מעט: "Igitur qui desiderat pacem, praeparet bellum".
תרגום משפטי הסיפא של ההקדמה לספר השלישי הוא:

> 
> ...לפיכך, הרוצה בשלום, ייכון למלחמה. השואף לניצחון, לא יחסוך כאב מאימון חייליו. והמקווה להצליח, יילחם לפי עקרונות סדורים, לא לפי יד המקרה. איש אינו מעז לאיים או לפגוע בכוח שעליונותו במלחמה ידועה.
> 
> 
> 
>

שימושים נוספים
--------------

הביטוי מצוטט על ידי קלאוזביץ ולידל הארט וזכה לורסיות שונות, כגון: "הרוצה במלחמה ייכון לשלום" המיוחסת לנפוליאון או גם היפוכי משמעות, כגון "הרוצה בשלום ייכון לשלום".

ביטוי זה מונצח ביצירות אמנות, על קירות מבנים בבסיסים, על סמלי יחידות בצבאות שונים, כשהוא משמש כמוטו של אותן יחידות, ועל מטבעות.
זהו מקור שמו של אקדח הפרבלום.

ראו גם
------

* הרתעה
* פרבלום (דף פירושונים)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרוצה בשלום ייכון למלחמה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  De Re Militari, הקדמה לספר השלישי (בלטינית; באנגלית)
**הנשר והילדה הקטנה** (באנגלית: **The vulture and the little girl**) הוא תצלום שזיכה את הצלם הדרום-אפריקאי, קווין קרטר, בפרס פוליצר. בתצלום נראה ילד קטן (שבתחילה חשבו שהוא ילדה) הסובל מרעב קשה זוחל על האדמה, כשמאחוריו ניצב נשר אפור-כיפה. התמונה התפרסמה לראשונה ב"ניו יורק טיימס" ב-26 במרץ 1993.

רקע
---

ב-1993, במהלך מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה, פקד את סודאן רעב המוני, ממנו סבלו כמיליון אנשים, בעיקר בדרום המדינה (דרום סודאן של ימינו). האו"ם וארגוני סיוע נוספים הקימו מחנות פליטים במדינה ושלחו משלוחי מזון. 

במרץ 1993 הגיע הצלם קווין קרטר לאחד ממרכזי חלוקת המזון של האו"ם, באיוד. הוא הבחין בילד רעב זוחל בקושי על הקרקע. הוריו היו עסוקים באותה עת בקבלת מזון ממרכז הסיוע. בעודו זוחל, הגיע למקום נשר, שהחל לעקוב אחריו. קרטר המתין כעשרים דקות בתקווה שהנשר יפרוש כנפיים, אך משלא עשה זאת, התקרב באטיות עד למציאת זווית מתאימה מבלי להבריח את הנשר, עד שהגיע למרחק עשרה מטרים מהם. לאחר מכן הבריח קרטר את הנשר, ועזב את המקום.

ב-2011 אבא של המצולם חשף כי שמו היה קונג ניונג ושהוא נפטר מחום גבוה ב-2007.

הפרסום והתגובות
---------------

קרטר מכר את התצלום ל"ניו יורק טיימס", והוא התפרסם בגיליון ה-26 במרץ 1993. התצלום זכה לתהודה רבה, ורבים ביקרו את קרטר על שלא סייע לילדה. בעקבות פניות רבות שהגיעו למערכת העיתון, פורסמה ב-30 במרץ הודעת מערכת, ובה נכתב, בין היתר: "קוראים רבים שאלו על גורלה של הילדה. הצלם מדווח כי היא התאוששה מספיק כדי לחזור ללכת לאחר שהבריח את הנשר. לא ידוע האם הגיעה למרכז חלוקת המזון.".

אף שבאותה העת ההנחיות לצלמים היו שלא ליצור מגע עם קורבנות הרעב, מחשש להפצת מחלות, קרטר עצמו הביע חרטה על שלא סייע לילדה, וכך כתב ביומנו: "אלוהים, אני מבטיח שלעולם לא אזרוק מזון, לא משנה כמה טעמו יהיה גרוע או כמה מלא אהיה. אני מתפלל שהוא יגן על הילד הקטן הזה, ינחה ויגאל אותו מאומללותו. אני מתפלל שהוא יהיה רגיש יותר כלפי העולם שסביבנו ולא יתעוור מטבענו האנוכי ומהאינטרסים שלנו. אני מקווה שהתמונה הזו תמיד תשמש תזכורת לכמה בני מזל אנו, ושאסור לנו לעולם לקחת דברים כמובן מאליו".

על אף המחלוקת שעוררה התמונה, היא נבחרה לתמונת השנה של המגזין "אמריקן מגזין" וב-1994 זיכתה את קרטר בפרס פוליצר. ארבעה חודשים לאחר שזכה בפרס, שם קרטר קץ לחייו.

קישורים חיצוניים
----------------

* The vulture and the little girl באתר Rare Historical Photos
* Vulture Stalking a Child באתר Iconic Photos

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alberto Rojas, "Kong Nyong, el niño que sobrevivió al buitre", El Mundo, February 21 2011 (בספרדית)
2. ↑  הודעת המערכת של הניו יורק טיימס
3. ↑  עלי סאדיג פראח, In South Sudan, The Vulture is Waiting For The Child to Die And Eat,‏ The Upper Nile Times,‏ 20 בינואר 2016
**טוקן אזמרגדי** (שם מדעי: *Aulacorhynchus prasinus*) הוא מין טוקן מהסוג טוקן ירוק, שמצוי באזורים הרריים ממקסיקו, דרך אמריקה המרכזית לצפון ונצואלה, לאורך הרי האנדים ועד לקו התפוצה הדרומי - מרכז בוליביה. בדומה לשאר מיני הטוקניים, מין זה צבעוני ובעל מקור גדול.

אורכו של הטוקן נע בין 30 ל-35 ס"מ, ומשקלו נע בין 118 ל-230 גרם. הזכר והנקבה דומים במראם, אך הנקבה קטנה מעט מהזכר ומקורה קצר יותר. רוב גופו של הטוקן, בדומה לשאר המינים בסוג, ירוק. השת וקצה הזנב אדומים. המקור שחור, וצבעו משתנה לצהוב בלסת העליונה (גודל האזורים השחורים לעומת הצהובים משתנה בין תת-המינים). לכל תת-המינים, חוץ משניים (*prasinus* ו-*walgeri*), יש פס לבן בבסיס המקור. לחלק מתת-המינים יש כתם אדמדם בסמוך לבסיס הלסת העליונה; צבע המקור משתנה (לפי תת-המינים) מלבן-אפרפר לכחול. צבע טבעת העין משתנה: הוא עשוי להיות כחול, אדום ואף שחור. צבעיהם של פרטים צעירים פחות בוהקים, ומקורם צהוב כולו.

בית הגידול של הטוקן האזמרגדי הוא יערות לחים. הנקבה מטילה 3-4 ביצים בחור בעץ, בדרך כלל בחורים שהוקמו על ידי נקרים, אך לעיתים בחורים שנוצרו באופן טבעי. הזכר והנקבה דוגרים על הביצים לסירוגין במשך 14-15 ימים, הגוזלים נולדים עיוורים ועירומים. מקורם קצר, ועל רגליהם יש "פדים" מיוחדים שמגנים עליהם מרצפתו הקשה של הקן. שני ההורים מאכילים את הגוזלים, הם פורחים מהקן כ-6 שבועות לאחר הבקיעה. ההורים מאכילים אותם שבועות ספורים לאחר יציאתם מהקן. הטוקנים נעים ביער בקבוצות של 5-10 פרטים שמובלות על ידי "מנהיג".

הטוקן האזמרגדי ניזון בעיקר מפירות, אך גם מחרקים, לטאות, עופות קטנים וביציהם. ישנן שתי קריאות אופייניות: *ררריפ ררריפ ררריפ* ו*גראבאל גראבאל*; ייתכן שאחת מהקריאות מושמעת על ידי זכרים, ואחרת - על ידי נקבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוקן אזמרגדי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוקן אזמרגדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אישטוון אבאר** (בהונגרית: **Avar István**, בגרמנית: **Stefan Auer**, ברומנית: **Ștefan Auer**; ‏28 במאי 1905 – 13 באוקטובר 1977) היה כדורגלן ומאמן רומני-הונגרי, ממוצא גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ. עם נבחרת הונגריה השתתף במונדיאל 1934.

ביוגרפיה
--------

אבאר נולד בשנת 1905 בארד שבאימפריה האוסטרו-הונגרית, שנפלה ברומניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, והחל את קריירת הכדורגל ב-AMEF ארד. עם העברתו לקולציה בראשוב ב-1926 היה קרוב מאוד לזכות בליגה הרומנית בעונת 1926/27 אך קבוצתו הפסידה במחזור הסיום. לאחר עונה זו הובא אבאר להונגריה לשחק באויפשט, עמה זכה ארבע פעמים בליגה ההונגרית. בנוסף לכך, זכה בגביע מיטרופה ב-1929 תוך כדי שהוא מסיים כמלך שערי הטורניר עם עשרה שערים. אויפשט גברה בצמד משחקי הגמר על סלביה פראג הצ'כוסלובקית ואבאר כבש שער אחד בכל משחק. בשנת 1936 חזר סטפן אבאר לרומניה והצטרף למועדון ראפיד בוקרשט, שם היה מאמן עד דצמבר 1939. אבאר סיים עמה כסגן אלוף בעונת 1937/38 והיה הכובש המצטיין בליגה הרומנית בעונת 1939/40 עם 21 שערים. באותה עונה הגיע איתה לגמר גביע מיטרופה בשנת 1940, שכבר לא נערך בשל מלחמת העולם השנייה. אבאר סיים את דרכו בראפיד בוקרשט לאחר המחצית הראשונה של עונת 1940/41, חזר להתיישב בהונגריה והמשיך את הקריירה בקאפושוואר. בשנת 1945 שיחק בקשב ופרש מכדורגל, ובסוף הפך למאמן קאפושוואר.

### נבחרות לאומיות

במדי נבחרת רומניה כבש את שער הבכורה ב-25 באפריל 1926 נגד בולגריה. באותה שנה עבר למועדון קולציה בראשוב והבקיע צמד ב-19 ביוני 1927 בתיקו 3–3 נגד פולין, משחק שהיה להופעתו השנייה והאחרונה במדיה. בעקבות היכולת שהציג באויפשט ההתאחדות ההונגרית מינתה אותו לנבחרת הונגריה החל משנת 1927, ובמקום ששמו יופיע במדיה כ"סטפן אבאר" הוא שונה ל"אישטוון אבאר". הוא כבש 24 שערים ב-21 הופעות בה, כולל שמונה שערים בגביע מרכז אירופה של השנים 1932–1931. שערים אילו תרמו להונגריה לסיים במקום השלישי בתחרות ואבאר סיים ככובש המצטיין. גם במונדיאל 1934 השתתף עמה ושיחק במשחק רבע הגמר בו הפסידו 2–1 לאוסטריה.

תארים
-----

### כשחקן

אויפשט
* אליפות הונגריה (4): 1929/30, 1930/31, 1932/33, 1934/35
* גביע מיטרופה: 1929

ראפיד בוקרשט
* הגביע הרומני (4): 1936/37, 1937/38, 1938/39, 1939/40

אישיים
* מלך השערים בליגה הרומנית: 1939/40   
 (21 שערים)
* מלך השערים בגביע מיטרופה: 1929   
 (10 שערים)
* מלך השערים בגביע מרכז אירופה: 1932–1931   
 (8 שערים)

### כמאמן

ראפיד בוקרשט
* הגביע הרומני (2): 1938/39, 1939/40

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אישטוון אבאר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפילוסטרטוס מלמנוס, "הזקן". אם התכוונתם לפילוסטרטוס אחר, ראו פילוסטרטוס (פירושונים).
**פילוסטרטוס מלמנוס** (ביוונית: Φιλόστρατος ὁ Λήμνιος;‏ 190–230 לספירה לערך); ידוע גם בשם **פילוסטרטוס הזקן** כדי להבדילו מנכדו, פילוסטרטוס הצעיר, שהיה גם הוא מלמנוס; היה סופיסט (אנ') בתקופת האימפריה הרומית. הוא היה ככל הנראה אחיינו של הסופיסט פילוסטרטוס מאתונה, ונזקפים לזכותו שני ספרים שבעבר יוחסו לדודו.

חיבוריו
-------

"תמונות" (ביוונית: אֵייקוֹנֶס) הוא לכאורה תיאור של 64 ציורים בגלריה נאפוליטנית. גתה, ולקר (אנ'), ברון (אנ'), ברטרנד (E. Bertrand), הלביג (אנ') ואחרים, טענו כי התיאורים הללו הם אכן של יצירות אמנות קיימות, היינה (אנ') ופרידריכס דוחים זאת. בכל מקרה, תיאורים אלה מעניינים, באשר הם מראים את האופן שבו אמנים מהעת העתיקה השתמשו בנושאים מיתולוגיים ואחרים, והם כתובים עם ידע אמנותי בשפה אטרקטיבית.

פילוסטרטוס הצעיר חיבר סדרה שנייה של "תמונות" ובהקדמה לחיבורו הודה לפילוסטרטוס הזקן על חיבור הסדרה הראשונה, וכך בסופו של דבר היא יוחסה לו במקום לפילוסטרטוס מאתונה, כפי שיוחסה לו קודם לכן.

"הרויקוס" ("על גיבורים") הוא חיבור מקיף על גיבורי מלחמת טרויה. הוא כתוב בצורה של שיחה בין כורם תראקי על חוף הדרדנלים לבין סוחר פיניקי השואב את הידע שלו מהגיבור פרוטיסלאוס (אנ'). פלמדס מהולל על חשבונו של אודיסאוס, והומרוס מותקף על חוסר הגינותו כלפיו. נטען גם כי פילוסטרטוס מתאר כאן סדרת ציורים הרואים בארמונה של הקיסרית יוליה דומנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פילוסטרטוס מלמנוס** בוויקישיתוף
* פילוסטרטוס מלמנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266686005171
* BnF: cb13092608b (data)
* GND: 119422719
* ISNI: 0000 0003 7120 0897
* LCCN: n83048122
* NLG: 31469
* SUDOC: 032970242
* Trove: 921206
* VcBA: 495/69049
* VIAF: 72203785
* WorldCat: lccn-n83048122

 |
**בעברית** הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי רזי בן-עזר משנת 2004.

הפקה
----

אלבום הבכורה של רזי בן-עזר הוקלט בשנת 2004 אך איסוף החומרים נמשך שנים רבות בשנים שקדמו להוצאתו. שירים שנכתבו בנעוריו ובמהלך שירותו בצה"ל הצטרפו לשירים חדשים שנכתבו במיוחד לאלבום.
האלבום הוקלט באולפני Step Brother בפורט לודרדייל, פלורידה, בהשתתפות נגנים מישראל וארצות הברית. בין המשתתפים באלבום: עמי לוי (פוליאנה פרנק, החשמליות), בריאן קאמפבל (Trip Hop nation), גיל פדידה (אלג'יר, פונץ'), ג'יימס ריצ'רדסון (As We R), ארנסט לי וויליאמס Square Egg ריצ'י בולדווין (Sixty Nine Band) ורביעית כלי המיתר של South Florida Everglades College.

רשימת השירים
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | אני מעדיף | 4:25 |
| 2. | בין קהיר ובין דמשק | 4:14 |
| 3. | ספר על תולדות הבלוז | 2:49 |
| 4. | אוטובוס מלא אמונה | 3:41 |
| 5. | חמשת אלפים מייל | 3:21 |
| 6. | לאן נעלמו הבנות מהתיכון | 6:12 |
| 7. | היעלם | 3:31 |
| 8. | להתעורר | 4:30 |
| 9. | מוקדם בבוקר | 3:10 |
| 10. | הפרח בגני | 5:11 |
| 11. | פעם כשהייתי קטן | 3:52 |
| 12. | להתעורר רמיקס | 05:25 |
| **משך כולל:** | **36:34** |

קישורים חיצוניים
----------------
**וילארד ואן דייק** (באנגלית: **Willard Van Dyke**; ‏5 בדצמבר 1906 – 23 בינואר 1986) היה צלם ויוצר סרטים אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

ואן דייק גדל בחווה בדנוור, ועבר לקליפורניה כשהיה בן 28, שם למד צילום, תחילה מאביו, ומאוחר יותר נהיה שוליה של אדוארד וסטון. 

בשנת 1928 היה שותף להקמת "קבוצת F/64" ביחד עם אנסל אדמס, אדוארד וסטון ואימוג'ן קנינגהם. 

בשנת 1935 עזב את הקבוצה ועבר לניו יורק, שם עסק בקולנוע, והתמקד במצב החברתי. שמו נקשר במהירות אל תיעוד חברתי בארצות הברית. צילומיו, המתעדים קטיף שדות כותנה, מפעלי פלדה, ערים תעשייתיות וכן דיוקנאות של עובדי מפעל מובטלים ובני משפחותיהם סיפקו תיעוד של אותה תקופה, והיוו דוגמה לנצחיות של הקולנוע. 

במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הפיק סרטי תעמולה עבור הממשלה האמריקאית. בשנת 1948 הפיק סרט תיעודי על חייו של מורו והצלם אדוארד וסטון. 

ואן דייק היה מנהל מחלקת הקולנוע של ה-MOMA מהשנים 1965 עד 1974. 

בשנת 1967 היה חבר בצוות השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-7.

ראו גם
------

* קבוצת F/64

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילארד ואן דייק** בוויקישיתוף

* וילארד ואן דייק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* וילארד ואן דייק, באתר AllMovie (באנגלית)
* וילארד ואן דייק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304264405171
* BnF: cb144651631 (data)
* GND: 137997361
* ISNI: 0000 0001 2145 6339
* LCCN: n81110574
* NTA: 353497304
* PIC: 2050
* RKD: 382507
* SNAC: w68g8qbb
* SUDOC: 08580245X
* ULAN: 500037065
* VIAF: 101099086
* WorldCat: lccn-n81110574

 |
**ריי אוזי** (באנגלית: **Ray Ozzie**; נולד ב-20 בנובמבר 1955) הוא יזם אמריקאי בתחום התוכנה, שהיה ארכיטקט תוכנה ראשי בחברת מיקרוסופט בין 2005 ל-2010.
תפקידו הקודם במיקרוסופט - מנהל טכנולוגיה ראשי (אחד מתוך שלושה הנושאים בתואר זה).
התפרסם הודות לכך שעמד בראש הצוות שפיתח את Lotus Symphony שהתפתחה מאוחר יותר ל-Lotus Notes.

תולדות חייו
-----------

ריי אוזי נולד, גדל והתחנך במדינת אילינוי שבארצות הברית. כבר בבית הספר התיכון התחיל להתעניין במחשבים. לאחר קבלת תואר ראשון במדעי המחשב מאוניברסיטת אילינוי, ואחרי שעבד זמן מה בצוות חוקרי המיחשוב באוניברסיטת אילינוי, התחיל לעבוד בחברת דאטה ג'נרל. בחברת דאטה ג'נרל פגש את יונתן זקס, שמאוחר יותר הקים את חברת לוטוס יחד עם מיץ' קאפור. עבר לעבוד בחברת Software Arts, חברה שפיתחה את הגיליון האלקטרוני הראשון - VisiCalc, ובה פיתח הן את הגיליון האלקטרוני והן את היישום TK Solver.

בשנת 1982, אחרי הסתבכותה הפיננסית של חברת Software Arts, כתוצאה מכך שלא הצליחה לרשום פטנט על רעיון הגיליון האלקטרוני, נמכר הפרויקט (כנראה בתיווכו) לחברת "לוטוס" ואוזי עבר לשם יחד עם צוותו, בחברת "לוטוס" היה אוזי כפוף ליונתן זקס (איתו עבד בדאטה ג'נרל) והיה האחראי על פיתוח "לוטוס סימפוני" (גרסת מקינטוש נקראה Lotus Jazz) שהיה היישום המוכלל הראשון, כלומר שילוב של הגיליון האלקטרוני לוטוס 1-2-3, מסד נתונים, מעבד תמלילים, יישום ליצירת גרפים ויישום תקשורת.

בסוף שנת 1984 פרש מ"לוטוס" והקים את חברת "Iris Associates", במטרה לפתח (כקבלן משנה) עבור חברת לוטוס את "לוטוס נוטס", המוצר יצא לשוק בשנת 1989. חברת "איריס" המשיכה לפתח את "נוטס" עד שנת 1994 ואז מכרו אוזי ושותפיו את "איריס" ל"לוטוס" תמורת למעלה מ-80 מיליון דולר. "נוטס" הוא יישום המאפשר למשתמשים שונים, הנמצאים אף בריחוק גאוגרפי לנהל קבוצות עבודה, והיה המוצר הראשון שאפשר לשתף מסמכים ודואר אלקטרוני.

חברת "לוטוס" עצמה נרכשה על ידי י.ב.מ. בשנת 1995, ואוזי, יחד עם שאר עובדי החברה עבר לעבוד ב-י.ב.מ. והמשיך לפתח את "נוטס".

בשנת 1997, אחרי שמיקרוסופט הוציאו לשוק את אקסצ'יינג' כמוצר מתחרה לנוטס, פרש אוזי מי.ב.מ. והקים את Groove Networks, במטרה לפתח יישום לעבודה משותפת מרחוק.

חברת גרוב נרכשה ב-2005 על ידי מיקרוסופט, במטרה לשלב את המוצר בחבילת "Microsoft Office Groove 2007". ואוזי קיבל מינוי בחברה כמנהל טכנולוגיה ראשי. ב-15 ביוני 2006 הוא התמנה על ידי ביל גייטס כארכיטקט התוכנה הראשי של מיקרוסופט, ולמעשה החליף אותו בתפקיד זה. ב-18 באוקטובר 2010 הודיע סטיב בלמר לעובדי מיקרוסופט כי ריי אוזי יעזוב את החברה בקרוב, לאחר תקופת חפיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריי אוזי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריי אוזי
* ריי אוזי, ברשת החברתית פייסבוק

* ריי אוזי, ברשת החברתית טוויטר

* ריי אוזי, ברשת החברתית LinkedIn
* בראיין ברגנשטיין, איי פי, דיוקן: המחליף של גייטס, ריי אוזי, באתר ynet, 16 ביוני 2006
* על רכישת לוטוס על ידי י.ב.מ.
* הודעת מיקרוסופט לעיתונות על ייעודו של אוזי לארכיטקט תוכנה ראשי, במקום ביל גייטס.
* אמיתי זיו, אפליקציה | שדר מתקופת הקול, באתר TheMarker‏, 30 בנובמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  הידיעה על עזיבת ריי אוזי ב-New York Times
2. ↑  ניצן סדן, מיקרוסופט נפרדת מריי אוזי, באתר ynet, 19 באוקטובר 2010
*Gymnachirus texae*
**סוליתיים אמריקניים** (שם מדעי: **Achiridae**) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים החיים במים מלוחים וגם במים מתוקים וכן במים מליחים בשתי האמריקות. מינים אלה קרובים למשפחת הסוליתיים ונחשבו עד לאחרונה לתת-משפחה שלהם, אך הופרדו עקב מספר הבדלים.

רוב המינים אינם עולים על 30 סנטימטרים, והם בעלי סנפירי שת מעוגלים וארוכים. הזנב דק וקוצני והגוף שטוח ומכוסה בכתמים בצבעים שונים, בעיקר כהים, המשמשים להסוואה בעולם החי. ראשם מעוגל עם עיניים מצד ימין של הפנים ולסת תחתונה בעלת שפה מאוד בשרנית.

הם טורפים הניזונים מחסרי חוליות ודגי גרם קטנים החיים על הקרקעית. בעודם צעירים הם יכולים לשחות באוקיינוס הפתוח.

סוגים
-----

במשפחה זו 7 סוגים:

* *Achirus*
* *Apionichthys*
* *Catathyridium*
* *Gymnachirus*
* סוג ומין יחיד *Hypoclinemus mentalis*
* סוג ומין יחיד *Pnictes asphyxiatus*
* *Trinectes*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוליתיים אמריקניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**ממלכת אסקס** (באנגלית עתיקה: **Ēast Seaxna Rīce** ובלטינית: **Regnum Orientalium Saxonum**, "ממלכת הסקסונים המזרחיים" – "Ēast" פירושו מזרח באנגלית עתיקה) הייתה אחת משבע ממלכות ההפטרכיה.

הממלכה נוסדה בשנת 500 לערך, וכללה את שטחי המחוזות אסקס, הרטפורדשייר ומידלסקס של ימינו.

גבולות הממלכה
-------------

ממלכת אסקס השתרעה בין הנהר סטואר וממלכת מזרח אנגליה בצפון, לבין נהר התמזה וממלכת קנט בדרום, במזרחה גבלה הממלכה בים הצפוני ובמערבה בממלכת מרסיה.

בתחום הממלכה היו שרידי העיר הרומית של קולצ'סטר והעיר לונדון - בירת פרובינקיית בריטניה. 

מחוז אסקס של ימינו שמר על הגבולות ההיסטוריים הצפוניים והדרומיים של הממלכה, אולם ממערב שטחי המחוז קטנים יותר, בשל אובדן שטחים של הממלכה לממלכת מרסיה במהלך המאה השמינית.

היסטוריה
--------

ממלכת אסקס לא מוזכרת בכרוניקות הקדומות, ועל כן ידועים פרטים מועטים בלבד על ממלכה זו. הממלכה התפתחה מאיחודן של ממלכות קטנות שקמו לאחר עזיבת הרומאים בראשית המאה החמישית. העדויות ההיסטוריות מהתקופה מאזכרות מספר מלכים שמלכו אחד אחרי השני, או לעיתים יחדיו (כאשר ייתכן שהם משלו על חלקים שונים של הממלכה). 

המלך הראשון המתועד הוא אסקווין אשר שלט בממלכה החל משנת 527. בדה ונרביליס מאזכר את הממלכה בספרו "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" ומציין את הגעת ההגמון (ולימים הקדוש הנוצרי) מליטוס ללונדון בשנת 604. בדה מספר על ההטבלה של המלך סאברט, על ידי מליטוס, וככל הנראה בהשפעת אתלברט, מלך קנט (דודו של סאברט).

בדה מציין כי לאחר מותו של סאברט, בשנת 616 נאלץ מליטוס להימלט מלונדון בשל לחץ של בניו של סאברט, אשר החזירו את דת הממלכה לפגניות. 

ממלכת אסקס התנצרה בשנית בתקופת שלטונו של סיגברט הטוב, בעקבות פעילותו המיסיונרית של קד הקדוש, אולם שבה להיות פגנית בשנת 660 בתקופת שלטונו של סוויתהלם. סוויתהלם המיר דתו לנצרות בשנת 662 אולם נפטר בשנת 664. שני בניו, סיגהרה וסאבי ירשו אותו. מגפה שפגעה בממלכה באותה עת הביאה לעזיבת הדת הנוצרית ושיבה לפגניזם. צעד זה הביא לכיבוש הממלכה על ידי וולפיר, מלך מרסיה.

תבוסת מרסיה, וכיבושה בשנת 825 על ידי אגברט, מלך וסקס הביא לאיחוד השטחים לתוך ממלכת וסקס והיעלמותה של ממלכת אסקס.

ראו גם
------

* מלכי אסקס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממלכת אסקס** בוויקישיתוף
* ממלכת אסקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| ממלכות ההפטרכיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ממלכת מרסיהממלכת מרסיה מרסיה • ממלכת נורת'מבריהממלכת נורת'מבריה נורת'מבריה • ממלכת וסקסממלכת וסקס וסקס • ממלכת מזרח אנגליהממלכת מזרח אנגליה מזרח אנגליה • ממלכת קנטממלכת קנט קנט • ממלכת סאסקסממלכת סאסקס סאסקס • ממלכת אסקסממלכת אסקס אסקס |

 |

| אנגליה האנגלו-סקסונית |
| --- |
| **ארכאולוגיה אנגלו-סקסונית • הפטרכיה • היסטוריה אנגלו-סקסונית** |
| אירועים בולטים | ההתיישבות בבריטניה • ההתנצרות • הפלישה הוויקינגית • השלטון הוויקינגי • הכיבוש הנורמני |
| פוליטיקה |
| הממלכות | מרסיה • וסקס • נורת'מבריה • דיירה • ברניקיה • מזרח אנגליה • אסקס • קנט • סאסקס |
| רשימות המלכים | מרסיה • וסקס • נורת'מבריה • דיירה • ברניקיה • מזרח אנגליה • אסקס • קנט • סאסקס |
| בתי המלוכה | איקלינגאס • סרדיקינגאס • דיירה • ברניקיה • ואפינגאס • אסקס • קנט • סאסקס |
| חברה |
| תרבות, לשון ודת | פגניות ומיתולוגיה • נצרות מקומית • אומנות • אדריכלות • ספרות ושירה • שפה • כתב |
| קבוצות אתניות | אנגלו-סקסונים • יוטים • קלטים בריטונים • פיקטים • ויקינגים |
**בעז קראוס** (נולד ב-30 בספטמבר 1961) הוא עורך דין ישראלי, הנמנה עם עורכי הדין הבולטים בישראל בתחום דיני הירושה והעיזבון.

ביוגרפיה
--------

קראוס נולד בישראל, למד במדרשית נועם, שירת כלוחם בחטיבת הצנחנים ולמד משפטים באוניברסיטת בר-אילן. את התמחותו עשה בפרקליטות המדינה ואצל יו"ר לשכת עורכי הדין עו"ד דרור חוטר ישי. 

משרד עורכי הדין "בעז קראוס, משרד עורכי דין", שהקים בשנת 1986 מופיע ברשימת מאה משרדי עורכי הדין המובילים בישראל לפי דירוג החברות של "גלובס DUN'S 100", ודורג כמשרד מוביל בתחומו. קראוס הוא יו"ר ועדת ירושה בלשכת עורכי הדין וחבר בארגון הבינלאומי STEP העוסק בתחום הירושה והנאמנויות.

פועלו המשפטי
------------

במהלך שנות פעילותו בתחום, קראוס טיפל במספר גדול של לקוחות ועיזבונות בולטים, כגון עיזבון המנוח רו"ח יגאל ברייטמן ז"ל, עיזבון השרה לשעבר שולמית אלוני ז"ל, עיזבון הזמרת המנוחה שושנה דמארי ז"ל, עיזבון השופט העליון משה בייסקי ז"ל, עיזבון דודו טופז ז"ל, עיזבון עוה"ד צבי לידסקי ז"ל ועוד.

במסגרת תפקידו כיו"ר ועדת ירושה, פעל להוספת מספר שינויים בחוק הירושה על מנת לתקן את מה שלתפיסתו פגום בחוק הקיים. בין השינויים הללו ניתן למנות את תיקון סעיף 16 לחוק הירושה העוסק בהכרה בילד מאומץ כיורש, תיקון שהתקבל בשנת 2012; תיקון סעיף 5 לחוק הירושה העוסק בשלילת זכאותו של רוצח לרשת גם במצב בו לא הועמד לדין מחמת העדר כשירות; תיקון סעיף 34 לחוק הירושה בעניין הגבלת זכויות ירושה של מטפלים אשר יורשים את מטופליהם ועוד.

בין התקדימים המשפטיים שהוביל משרד עו"ד בעז קראוס, נמנה מקרה מפורסם בו רצח בן את אמו הרופאה בשישים ושש דקירות סכין. לאחר שהוכרז כבלתי כשיר לעמוד לדין הגיש בקשה לרשת את אמו, כבנה. בהליך משפטי תקדימי הביא קראוס לכך שזכאותו של הבן לרשת את אמו נשללה למרות העובדה שלא הורשע ברצח כפי שדורש חוק הירושה ותוך קביעה כי מודעות למעשה עשויה לשלול זכאות לרשת אף בהיעדר הרשעה ברצח.

תיק נוסף שבו טיפל ושהוביל לשינוי המצב המשפטי, הוא תיק בו ביקשו מאומצים לרשת את דודם המנוח, מציאות שעד לאותו מועד הייתה בלתי אפשרית לאור הוראותיו של חוק הירושה, אשר הפלה לרעה ילד מאומץ לעומת צאצא ביולוגי. מציאות בלתי שוויונית זו שונתה במהלך שהוביל קראוס לשינוי חוק הירושה והשוואת מעמדים של ילדים מאומצים למעמדם של ילדים ביולוגיים בכל הנוגע לירושת קרובי המאמץ.

פרסומים וחיבורים
----------------

* **דיני ירושה ועיזבון**, 6 כרכים, בהוצאת המכון למחקרי משפט וכלכלה, תל אביב, 2000.
* **המדריך המעשי למוריש וליורש**, בהוצאת תמר, תל אביב, 1996.
* **כשרות משפטית ואפוטרופסות**, בהוצאת המכון למחקרי משפט וכלכלה, תל אביב, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המשרד
* ליטל דוברוביצקי, זהירות: "מטפלים" לכם בירושה; באתר ynet.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעז קראוס, משרד עורכי דין, בגלובס DUN'S100.
2. ↑  Society of Trust and Estate Practitioners, בוויקיפדיה האנגלית.
3. ↑  ירושה מכוח אימוץ, סעיף 16 בחוק הירושה, אתר נבו.
4. ↑  הצעה: מי שגרם למות המוריש לא יירש אותו; nrg, ה-5 בינואר 2011.
5. ↑  מסע רצחני ברעננה: דקר למוות את אמו, רץ לדירה סמוכה עם הסכין ודקר את אחיו; הארץ, 11 באוקטובר 2011.
6. ↑  חשיפה: רוצח אמו יובב אלגואטי מבקש לרשת אותה; nrg, ה-5 בינואר 2011.
7. ↑  כשזה מגיע לירושה, ילדים מאומצים אינם שווים לילדים ביולוגיים; כתבה של קובי בן שמחון על מקרה סעדה ועל ירושת ילדים מאומצים, הארץ, 20 בינואר 2011.
8. ↑  תיקון 13 לחוק הירושה באתר כנסת פתוחה.
בתחום הוראת המתמטיקה, **בעיה מילולית** היא שאלה המנוסחת בשפת יום-יום שפתרונה דורש שימוש בכלים מתמטיים. 

מטרתן של בעיות מילוליות להדגים לתלמיד את השימושיות של מתמטיקה ביום-יום ולהקנות לתלמיד כלים לפתור בעיות יום-יום באמצעות מתמטיקה. בעיות מילוליות יכולות להוסיף עניין ללימוד המתמטיקה ולהפוך את התחום למוחשי יותר. מבחינה היסטורית, הספרות המתמטית בעת העתיקה לימדה עקרונות מתמטיים כלליים בעיקר באמצעות פתרון בעיות מילוליות.

פתרון בעיה מילולית מורכב משני שלבים: בשלב הראשון ממדלים את הבעיה באופן מתמטי, ובשלב השני מפעילים כלים מתמטיים על המודל כדי להגיע לפתרון.

דוגמאות
-------

* **בעיה:** לבריכה העירונית יש שלושה ברזים הממלאים אותה. לברז הראשון נחוצות שעתיים כדי למלא את הבריכה, לברז השני נחוצות שלוש שעות כדי למלא את הבריכה ואילו לברז השלישי נחוצות שש שעות כדי למלא את הבריכה. כמה זמן ייקח לשלושת הברזים למלא את הבריכה אם כולם נפתחים יחדיו (ובהנחה שקצב הזרימה בכל הברזים אחיד)?

**פתרון:** נסמן את נפח הבריכה ב-V ואת הזמן הנחוץ למלא אותה עם שלושת הברזים ב-t (שעות). הברז הראשון ממלא בשעה {\displaystyle {\tfrac {1}{2}}V} ולכן ב-t שעות ימלא {\displaystyle {\tfrac {t}{2}}V}. באופן דומה הברזים השני והשלישי ממלאים בזמן t שעות נפחים של {\displaystyle {\tfrac {t}{3}}V} ו-{\displaystyle {\tfrac {t}{6}}V} בהתאמה. לפי הגדרת t זהו הזמן בו הבריכה מלאה, כלומר כל הברזים יחדיו מילאו נפח של V. תנאי זה ניתן לתרגום למשוואה ליניארית: {\displaystyle {\tfrac {t}{2}}V+{\tfrac {t}{3}}V+{\tfrac {t}{6}}V=V}. חלוקת המשוואה ב-V וחיבור השברים נותן t=1. הפתרון הסופי הוא ששלושת הברזים יחדיו ממלאים את הבריכה בשעה אחת בדיוק. נבחין כי הפתרון לא היה תלוי כלל בערכו של הנפח V כצפוי מניסוח הבעיה. בעיות בעלות אופי דומה מתקבלות מחישוב התנגדות חשמלית במעגל חשמלי עם נגדים המחוברים במקביל.
* **בעיה:** לחוואי יש גדר שאורכה 400 מטרים והוא מעוניין להקיף עמה שטח מלבני גדול ככל הניתן. כיצד עליו לעשות זאת?

**פתרון:** נסמן את אורך המלבן ב-x ואת רוחבו y. לפי הנתון והנוסחה להיקף של מלבן מתקיים: {\displaystyle 2(x+y)=400}. נחלץ את y במשוואה ונקבל: {\displaystyle y=200-x}. לכן שטח המלבן הוא {\displaystyle S=xy=x(200-x)=200x-x^{2}}. אנו מעוניינים למצוא את הערך של x כך ש-S יהיה מקסימלי. השיטה היעילה ביותר למציאת מקסימום של פונקציה היא באמצעות משפט פרמה (שקובע שבנקודת קיצון הנגזרת מתאפסת), אולם במקרה הזה אין צורך לערב חשבון דיפרנציאלי. על ידי השלמה לריבוע מקבלים {\displaystyle S=200x-x^{2}=100^{2}-100^{2}+200x-x^{2}=100^{2}-(100-x)^{2}}. מכיוון שריבוע הוא תמיד חיובי ביטוי זה שווה לכל היותר ל-{\displaystyle 100^{2}} וזהו בדיוק הערך המתקבל בנקודה {\displaystyle x=100} ולכן זוהי נקודת המקסימום. בנקודה זו {\displaystyle y=200-100=100} ולכן הפתרון הסופי הוא שעל החוואי לתחום שטח שצורתו ריבוע עם צלעות שאורכן 100 מטרים. נשים לב שאין שטח קטן ביותר שניתן לתחום, כי תמיד ניתן לתחום שטח קרוב כרצוננו לאפס אם נקח מלבן שהוא רצועה צרה וארוכה.

ראו גם
------

* מצבתו של דיופנטוס
**איחוד יחסי** היא שיטת טיפול חשבונאית אפשרית בשליטה משותפת על חברה, על פיה החברה המחזיקה מאחדת את חלקה היחסי (על פי אחוזי ההחזקה שלה) בכל אחד מפרטי הנכסים, ההתחייבויות, ההכנסות וההוצאות של החברה המוחזקת.

לעיתים חברה המחזיקה מניות של חברה אחרת מקיימת שיתוף חוזי מוסכם עם בעלי המניות האחרים, בשליטה על הפעילות הכלכלית של החברה המוחזקת. שיתוף זה יוצר למעשה שליטה משותפת, המתקיימת רק כאשר החלטות פיננסיות ותפעוליות אסטרטגיות, המתייחסות לפעילות, דורשות החלטה פה אחד של הצדדים ששולטים במשותף. 

נציין כי על פי התקינה הישראלית ישנה חובה לבצע איחוד יחסי במקרים בהם מתקיימת שליטה משותפת. על פי התקינה הבינלאומית ניתן לבחור אם לבצע איחוד יחסי או לטפל בהשקעה על פי שיטת השווי המאזני.

על פי התקינה הבינלאומית IFRS‏ 11 משנת 2013 לא ניתן יותר להשתמש בשיטת האיחוד היחסי אלא רק בשיטת השווי המאזני על פי תקן חשבונאות IAS 28.

דוגמה
-----

חברה א' מחזיקה 50% בחברה ב' שהוקמה על ידה (כלומר אין מוניטין והפרשים מקוריים אחרים) ומוחזקת בשליטה משותפת עם חברה ג'.   

להלן תמצית מאזן חברה ב' ליום 31/12/2008:  


|  |  |
| --- | --- |
| הון חוזר נטו | 100 מש"ח |
| נכסים קבועים | 250 מש"ח |
| סה"כ | 350 מש"ח |

|  |  |
| --- | --- |
| התחייבויות לזמן ארוך | 200 מש"ח |
| הון עצמי | 150 מש"ח |
| סה"כ | 350 מש"ח |

במידה וחברה א' תיישם את שיטת האיחוד היחסי היא תיקח 50% בכל נכס והתחייבות של חברה ב' ותאחד אותם במאזנה (כמובן שבהקבלה גם תוצאות הפעילות של חברה ב' תאוחדנה במסגרת דוח רווח והפסד של חברה א').

נניח שכל מה שיש בחברה א' זה ההשקעה בחברה ב' שמומנה על ידי הלוואה בגובה 50 מ' ש"ח והון עצמי בגובה 25 מ' ש"ח (כלומר, במאזן חברה א' יוצג נכס השקעה בחברה ב' של 75 מ' ש"ח מול התחייבויות לזמן ארוך של 50 מ' ש"ח והון עצמי של 25 מ' ש"ח). כעת לאחר האיחוד היחסי, המאזן המאוחד של א' יראה כדלקמן:

|  |  |
| --- | --- |
| הון חוזר נטו | 50 מש"ח = 100/2 |
| נכסים קבועים | 125 מש"ח = 250/2 |
| סה"כ | 175 מש"ח |

|  |  |
| --- | --- |
| התחייבויות לזמן ארוך | 150 מש"ח = 200/2 +50 |
| הון עצמי | 25 מש"ח (רק של חברה א') |
| סה"כ | 175 מש"ח |

הערות שוליים
------------

1. ↑  איחוד יחסי: חברות בשליטה משותפת על ידי חלק מבעלי המניות, 21/01/1997, גלובס
שולחן סעודה ארוך, ועליו שלושה קישוטים מרכזיים: שתי נברשות פמוטים עם נרות ובאמצע - פסל דקורטיבי.
**הקישוט המרכזי** הוא פריט דקורטיבי, בדרך-כלל פונקציונלי בלבד ואינו מהווה חלק מן הארוחה, המונח במרכז שולחן הסעודה, כחלק מעריכת השולחן, ומטרתו להוסיף אווירה, עניין, הדר ונוי לסעודה. לא תמיד מדובר בפריט אחד ויחיד. בפרט בשולחנות ארוכים, ייתכנו מספר קישוטים מרכזיים, שיהיו פזורים לאורכו.

ייעוד
-----

הקישוט המרכזי על השולחן הוא פריט, המשמש למטרות דקורציה (קישוט ועיצוב). יחד עם זאת, לעיתים קרובות, הקישוטים המרכזיים לא גדולים במיוחד, כדי למנוע מהם לחסום את שדה הראייה בין משתתפי הסעודה וכדי להשאיר מספיק מקום להגשת המנות והאוכל.

קישוטים מרכזיים אחרים עשויים, לעיתים קרובות, מפרחים, נרות, פירות או מגדים (ממתקים).

קישוטים מרכזיים מהווים חלק גדול ומשמעותי מעיצוב וקישוט שולחנות בחתונות ושמחות אחרות, כגון: בר/בת מצוות, ימי הולדת ומסיבות אירוסין.

במפגשים ואירועים רשמיים באירופה יש לעיתים קישוטים מרכזיים מושקעים ומורכבים במיוחד, בפרט על גבי שולחנות ארוכים, העשויים להתפרש לכל אורכם.

קישוט מרכז שולחן עונתי לסעודת חג המולד.
בחגים, בפרט ראש השנה, פסח וגם פורים, מקובל גם בבתים הפרטיים להשקיע בשדרוג שולחן הסעודה בקישוט מרכזי.

ראו גם
------

* עריכת שולחן
* אירוע רשמי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קישוט מרכז השולחן** בוויקישיתוף