recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ויליאם סטרוט** (באנגלית: **William Strutt**;‏ 3 ביולי 1825 – 3 בינואר 1915) היה אמן אנגלי.

ביוגרפיה
--------

סטרוט נולד בטייגנמות', דבון, אנגליה, והגיע ממשפחת אמנים, סבו, ג'וזף סטרוט, היה סופר ואמן ידוע, אביו, ויליאם תומאס סטרוט, היה צייר מיניאטורות. ויליאם סטרוט נהנה מחיי סטודנטים בפריז, צרפת ואנגליה, ולמד ציור פיגורטיבי והיסטורי. בתגובה לבעיות בעיניו, החליט סטרוט לבקר באוסטרליה, והגיע ב -5 ביולי 1850 לקולודן, שם גם התחתן.

במלבורן מצא סטרוט תעסוקה כמאייר במגזין אוסטרלי שפורסם על ידי תומאס האם, מכיוון שלא היה ביקוש לציורים הפיגורטיבים וההיסטוריים שבהם הוכשר. עם זאת, חלק מעיצוביו הובילו לעבודות, כולל עיצוב חותמת דואר חדשה.

למרות חוסר העניין בציורי ההיסטוריה הגדולים במלבורן, המשיך סטרוט לשרטט נושאים מתאימים, כולל ציור השריפות 'יום חמישי השחור', שפרצו במושבה ב -6 בפברואר 1851. משרטוטים אלה חיבר סטרוט את אחד מהציורים הבולטים שלו "יום חמישי השחור, 6 בפברואר". 1851 שתיאר בעלי חיים ואנשים בורחים מהאש.

בפברואר 1852 הצטרף סטרוט לזרם הגובר של גברים שנסעו לחפש זהב מסביב לבלאראט, ויקטוריה. אף שעבד בשדות הזהב במשך שמונה עשרה חודשים הוא לא מצא כלום. הוא חזר למלבורן באמצע 1853 והיה מעורב באופן פעיל בזירת התרבות בעיר, ביצע מספר עבודות פורטרטים והצטרף למייסדי האגודה הוויקטוריאנית לאמנויות יפות - שהפכה בשנת 1856 לחברת האמנים הוויקטוריאנית.

התעניינותו של סטרוט בתיאור האירועים הבולטים של המושבה התעוררה על ידי האירועים סביב משלחת החקר הוויקטוריאנית שהובילו רוברט בורק וויליאם וילס בשנים 1860–1861. הוא ערך כמה רישומים על ההכנות שלהם ברויאל פארק, מלבורן, ועקב אחר המסע במחנה הראשון באסנדון, ויקטוריה. שטרוט אסף גם רישומים ממקור ראשון ממשלחת ההצלה ומהשורד היחידי מהמשלחת מג'ון קינג עם שובו.

סטרוט עזב את ויקטוריה בשנת 1862.

הוא היה אדם דתי מאוד, וחשש לגדל את ילדיו במה שהוא ראה כחברה חסרת אמונה. הוא חזר לאנגליה שם השלים שתי עבודות עיקריות המבוססות על רישומים אוסטרליים. הוא המשיך לצייר את הציורים האוסטרלים שלו כדי לייצר ציורי שמן גדולים, כולל קבורת בורק.

בשנת 1861 הוא צייר סצינות מדומיינות ממלחמת טרנאנקי הראשונה על פי סקיצות שצייר בתקופתו בניו זילנד בשנים 1855–1856.

ויליאם סטרוט נפטר בוואדהרסט, סאסקס, אנגליה ב־3 בינואר 1915.

גלריה
-----

* שריפות יום חמישי השחור - פרטשריפות יום חמישי השחור - פרט
* דיוקן של החוקר רוברט בורקדיוקן של החוקר רוברט בורק
* קבורת בורקקבורת בורק
* משטרת הערבות משטרת הערבות
* ונער קטון נוהג בםונער קטון נוהג בם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם סטרוט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Henry Robert Addison, Charles Henry Oakes, William John Lawson, Douglas Brooke Wheelton Sladen, **Who's who: An Annual Biographical Dictionary**, A. & C. Black, 1905. (באנגלית)
2. ↑  Dictionary of Australian Biography St-Sy, gutenberg.net.au
3. ↑  Te Papa buys $1.5 million William Strutt colonial painting, Stuff, ‏2015-10-26 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: strutt-william-4660
* AGSA: 3615
* DAAO: william-strutt
* FNZA: 14408
* GND: 143246100
* ISNI: 0000 0001 0955 9829
* LCCN: n82058575
* NGV: 542
* RKD: 75853
* SNAC: w63n23p8
* Trove: 488856
* ULAN: 500000405
* VIAF: 13653617
* WorldCat: lccn-n82058575

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ויליאם סטרוט"**.
**דוקרנית שחורה** (שם מדעי: ***Mycteroperca bonaci***) הוא מין של דג גרם ימי ממשפחת הדקריים ומקבוצת הדקרים, הקרוב למין דוקרנית אדומה.

הדוקרנית מצוי בטבע בשוניות אלמוגים ברחבי מערב האוקיינוס האטלנטי מחופי מסצ'וסטס עד לחופי דרום-ברזיל. הוא מצוי בעיקר סביב מפרץ מקסיקו, הפלורידה קיז ולאורך הקריביים שלחופי הים הקריבי. הפרטים הבוגרים לא נצפים בתחומי התפוצה הצפוניים, הם שוכני מים עמוקים והם נראים רק מפרטים שנידוגו בידי רשתות. תפוצתם היא בעומק 6–33 מטרים.

דקר זה מגיע לאורך 150 ס"מ ולמשקל של עד 100 ק"ג. צבע הגוף חום עד זית ומכוסה בכתמים שחורים או בצבעי פליז. הדגים הצעירים מפוספסים באדום-לבן. הדקר יכול להאריך ימים עד 40 שנה.

דג זה חי לבדו אך מתרועע עם דקרים אחרים בעונת הרבייה החלה בין מאי לאוגוסט. כמו אצל דגים רבים גם אצל דג זה הנקבות יכולות להיהפך לזכרים בעת שהם מגיעים לגודל מלא. זהו דג טורף הניזון בעיקר בדגים ובדיונונים שהוא חוטף ממארב, תוך שימוש בזנבו לתנועה מהירה ביותר. הטרף נבלע או מרוסק בלסתות הגדולות. הדגים הצעירים ניזונים מחסילונים ושאר סרטנים.

דג זה הוא דג מאכל חשוב במספר אזורים והוא נידוג גם למטרות ספורט. עם זאת חלה ירידה באוכלוסייתו עקב הדיג והגידול האיטי שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקרנית שחורה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוקרנית שחורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**דור הולך ודור בא : געגענווערטיג און צוקונפטיגע גענאראציאנען** (יידיש: דור הולך ודור בא: דור ההווה ודורות העתיד) הוא חיבור היסטורי-הגותי מאת אברהם גולדפדן הדן במצבו העגום של עם ישראל בתחילת המאה ה-20 ומציע דרכים לתיקון. הספר הופיע בשנת תר"ע בהוצאת היברו פבלישינג קומפני בניו יורק.

מקורות הספר
-----------

בספר, שהופיע בשנת תר"ע, כשנתיים לאחר מותו של גולדפדן, כונסו שני מאמרים שנכתבו בתקופות שונות ופורסמו בבמות שונות. החלק הראשון נקרא "דור הולך" והכותרת ביידיש היא אונדזער מכה (המכה שלנו). חלק זה נכתב בתקופה בא גר גולדפדן בפריז בראשית המאה ה-20 והושלם בשנת 1902. כתריאל צבי שרהזון, המוציא לאור של העיתון היידי הניו יורקי הגדול הידישעס טאגעבלאט, נענה לבקשתו של גולדפדן לפרסם את החיבור בעיתונו והחיבור החל להופיע בהמשכים על דפי הטאגעבלאט החל מ-8 בנובמבר 1904 ועד 2 בדצמבר אותה שנה.

את חלקו השני של החיבור שנקרא "דור בא" החל גולדפדן לכתוב בפריז וסיימו כפי הנראה רק לאחר שובו לארצות הברית בשנת 1904. חלק זה פורסם לראשונה בעיתון "מיניקעס יום טוב בלעטר" באותה שנה.

חלקו הראשון של הספר יועד לכלל הציבור היהודי בעוד חלקו השני פונה בעיקר ליהדות ארצות הברית.

דור הולך
--------

קריקטורה אנטישמית מעיתון צרפתי מתוך הספר דור הולך ודור בא
מאמר זה הופיע תחת הכותרת: "אונדזער רפואה" (רפואתנו) ותת הכותרת בתרגום לעברית הייתה: 

> 
> כיצד ניתן לסיים את השאלה היהודית - בחינה מדוקדקת של מצב העם היהודי בעולם וכיצד ניתן לסייע לו - נכתב עבור ה**טאגעבלאט** על ידי הסופר המפורסם אברהם גולדפדן.
> 
> 
> 
> 

בחלק זה סוקר גולדפדן תהליכים ושינויים שעברו על החברה היהודית במזרח אירופה  בתקופת ההשכלה והביאו להתדרדרותה הרוחנית והמוסרית, גרמו לניכור ולהתבוללות והעמידוה על סף אובדן וכליה.

דור בא
------

חלקו השני של הספר, "דור בא", מוגדר כחיבור  פדגוגי. חלק זה מחולק לשני חלקי משנה. החלק הראשון, "די רפואה" (הרפואה), עוסק במצב הירוד של החינוך והמוסר בכלל בערים תעשייתיות ומציע פתרונות חינוכיים אפשריים. החלק השני נקרא "אונדזר רפואה בפרט פאר יידן" (רפואתנו במיוחד ליהודים). בחלק זה מציע גולדפדן פתרונות חינוכיים ליהודי ארצות הברית הסובלים מניכור לדת וללאומיות היהודית, כפי שתיאר בחלקו הראשון של החיבור.

בעוד בחלקו הראשון של החיבור ניכרת אהדת גולדפדן לתנועה הציונית, חלקו השני, המופנה ליהודי ארצות הברית, כתוב בסגנון "אחד-העמי" הקורא קודם לפדיון הרוח ואינו עוסק כמעט בגאולת הארץ. דווקא הקניית חינוך יהודי דתי, לאומי ומוסרי יסייעו, לדעת גולדפדן, ליהודי אמריקה להיות אזרחים אמריקאים נאמנים ומועילים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם גולדפדן. (תר"ע). **דור הולך ודור בא**. ארכיון האינטרנט

* זאב גולדברג (תש"ע). דור הולך ודור בא – השקפותיו של אברהם גולדפאדן בנושא החינוך היהודי. **הגות ט**, 259-245
**נמטיסטיוס** (שם מדעי: *Nematistius pectoralis*) הוא מין של דג גרם ימי מסדרת הדקראים ומתת-סדרת דמויי-דקר והוא המין היחיד במשפחת ה**נמטיסטיים** (*Nematistiidae*). דג זה חי לחופי אמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית שלחופי האוקיינוס השקט בין באחה קליפורניה לפרו בימים טרופיים. 

אורכו מגיע עד 1.6 מטר ומשקלו עד 50 קילוגרם, אך הוא נפוץ יותר במשקל 20 קילוגרם. הדג בעל סנפירי גב מאוד גבוהים המזכירים כרבולת תרנגול ולאחריהם רעמת סנפירים המשתרעת עד הזנב. הוא בעל שלפוחית שחייה מיוחדת המגבירה את עוצמת הקול שהוא מפיק וגם מצליח לשמוע קולות דרך מעבר של צלילים מהשלפוחית לאורך כמה חוליות עד המוח. צבעו של הדג כחול בהיר עד אפור והוא בעל פסים כהים המשתפלים מסנפירי הגב בצורה קשתית. רוב הסנפירים של הדג קטנים אך הזנב גדול ושרירי. גופו מזכיר את גופם של בני משפחת הצניניתיים הקרובים אליו ביותר.

דג זה לא נחשב לדג מאכל מוצלח אך דייגים חובבים דגים אותו כדג משחק (אנ'). מצב שימורו בטבע לא ידוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמטיסטיוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* נמטיסטיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546268305171

 |
**אייל עוזאל קהלני** (נולד ב-29 ביולי 1996), הידוע בשם הבמה **עוזאל**, הוא ראפר ומוזיקאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

קהלני נולד בלונדון. כשהיה בן שש, לאחר גירושי הוריו, עלה יחד עם אמו ואחותו להתגורר בתל אביב, שם הוא מתגורר נכון ל־2022. בגיל 19, במהלך שירותו הצבאי בסיירת בחיל השריון, החל ליצור לראשונה מוזיקה באופן עצמאי.

קריירה
------

בשנת 2018 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "מיינסטרים". לאחר מכן הוציא סינגלים נוספים, ביניהם "תמיד פראש", "בואי נצא" ו"בן אדם".

בשנת 2020 הוציא יחד עם צוקוש את הסינגל החמישי שלו "חופש". באותה שנה הוציא גם את הסינגל "ורד אדום".

בשנת 2021 הוחתם בלייבל יוניברסל מיוזיק ישראל. לאחר עבודה משותפת הוציא סינגל בשם "שבועיים" שהופק מוזיקלית על ידי עידו בי וצוקי. הקליפ לשיר הופק על ידי ROMS.

בשנת 2022 השיק את המיני-אלבום הראשון שלו, "אחרייך" המכיל שירי היפ הופ בעלי אופי ים תיכוני, עם עיבודים שחלשו על מגוון סגנונות ביניהם ראפ, סול וטראפ. בהפקת המיני-אלבום השתתפו מספר מפיקים, ביניהם עידו בי וצוקי, עדי רותם, ערן גולדברג ואופיר יוגב.

ב-2023 יצא אלבום הבכורה שלו, "1:11".

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2023: *1:11*

### מיני-אלבומים

* 2022: אחרייך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עוזאל** בוויקישיתוף
* עוזאל, ברשת החברתית אינסטגרם
* עוזאל, ברשת החברתית טיקטוק
* עוזאל, סרטונים בערוץ היוטיוב
* עוזאל, באתר אייטונס (באנגלית)
* עוזאל, באתר ספוטיפיי

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוזיקה - כוכב חדש: עוזאל בסינגל עם קליפ בינלאומי, באתר פרוגי, ‏2021-11-01
2. ↑  "עם כל התקציב שהושקע בעוזאל, ציפינו ליותר משיר פופ סתמי". *הארץ*. נבדק ב-2022-06-30.
3. ↑  עוזאל הוא לגמרי כוכב הפופ שמגיע לנו אחרי כל השנים האלה, באתר mako, ‏2022-01-27
**נאוקנוס** (שם מדעי: ***Neocnus***; מילולית: "עצלן חדש") הוא סוג נכחד של עצלן קרקע ממשפחת עצלני דו-אצבע שחי באיים קובה והיספניולה בסוף הפליסטוקן ואף בתחילת ההולוקן. שני מינים נמצאו בסוג זה.

עצלן קרקע זה היה קרוב משפחתו של המגלוניקס שחי ביבשת אמריקה הצפונית אך היה קטן ממנו בהרבה. כמו כן, הוא היה קרוב לעצלני הקריביים שהיגרו לאיים אלה מאמריקה הדרומית.

הנאוקנוס היה קטן מספיק בכדי לטפס על עצים, בשונה מרוב עצלני הקרקע, וככל הנראה ניזון מעלים. היו לו זרועות ארוכות בעלות זוג טפרים חדים, צלעות גדולות וזנב ארוך וחזק יחסית וייתכן שהוא יכול היה לעמוד זקוף. שיני העצלן היו קצרות ומשולשות ולסתו שרירית.

מאובני הנאוקנוס התגלו לראשונה ב-1961 בכמה מערות בהאיטי, והם מתוארכים לתקופה שלפני כ-5,000 שנה. ככל הנראה נכחד סוג זה, בדומה לעצלני קרקע קריביים אחרים, בידי האדם שצד אותו לבשרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאוקנוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  www.itis.gov
2. ↑  www.tandfonline.com
3. ↑  David W. Steadman, Paul S. Martin, Ross D. E. MacPhee, A. J. T. Jull, H. Gregory McDonald, Charles A. Woods, Manuel Iturralde-Vinent, Gregory W. L. Hodgins, Asynchronous extinction of late Quaternary sloths on continents and islands, **Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America** 102, 2005-08-16, עמ' 11763–11768 doi: 10.1073/pnas.0502777102
**נאוסטיגמין** (באנגלית: **Neostigmine**) היא תרכובת פרסימפטומימטית הפועלת כמעכב אצטילכולין אסטרז הפיך. כיוון שמדובר באמין רבעוני (בשונה מפיזוסטיגמין שהוא אמין שלישוני), היא אינה עוברת בקלות את מחסום דם־מוח ובהתאמה כמעט ואינה גורמת לתופעות לוואי באזור זה.

התרופה מופיעה ברשימת התרופות החיוניות של ארגון WHO.

שימושים רפואיים
---------------

התרופה משמשת לשיפור הטונוס השרירי בחולים עם מיאסטניה גראביס. כמו כן היא נמצאת לעיתים בשימוש בסוף ניתוח כדי להפוך את האפקט של מרפי שרירים נון-דיפולרים כמו רוקורוניום ווקורוניום. אינדיקציה אחרת לתרופה הוא ניהול שמרני של תסמונת אוגילבי, בה קיימת התרחבות של המעי הגס יחד עם סימנים ותסמינים של חסימת מעיים ללא סיבה מכנית לחסימה עצמה. דווח על מחקרים עם תוצאות מבטיחות על שימוש בתרופה זו לעיכוב השפעת הארס בנשיכת נחש.

תופעות לוואי
------------

התרופה יכולה לגרום לתופעות לוואי שונות הקשורות להפעלת המערכת הפרא-סימפטטית. הנפוצות הן כאבי ראש, ראייה מטושטשת, נמנום, שלשולים, קשיי דיבור, השתנה מרובה, הזעה מוגברת, כאב במפרקים, עוויתות שרירים וחולשה. התרופה יכולה לגרום לתגובות אלרגיות שונות. כמו כן, התרופה עלולה לגרום להאטת קצב הלב (ברדיקרדיה). מסיבה זאת בדרך כלל היא ניתנת יחד עם תרופה פרסימפטוליטית כמו אטרופין או גליקופירולט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאוסטיגמין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Franklin, Deborah, "Potential Treatment For Snakebites Leads To A Paralyzing Test", NPR.org, July 31, 2013.
2. ↑  "Universal antidote for snakebite: Experimental trial represents promising step", California Academy of Science] via *Science Daily*, May 28, 2014.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**נאוקנרפטור** (שם מדעי: *Neuquenraptor*; מילולית: "שודד הנאוקן") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדרומאוזאוריים שחי בפטגוניה בתור הקרטיקון שלפני 90 מיליון שנה מזמננו. זהו מראשוני הדרומזאוריים שהתגלו בחצי הכדור הדרומי, אף שבמקור שייכו אותו למשפחת הטרודוניים.

מאפיינים
--------

הממצאים של דינוזאור זה התגלו בתצורת פורטסוולו (אנ') שבנאוקן, ארגנטינה. הממצאים נחשפו ב-1996 בידי משלחת של החוקר פרננדו נובאס (אנ') והובאו לאוניברסיטת המדינה של אוהיו, שם הדינוזאור נחקר והוגדר ב-2006 בידי נובאס ודייגו פול (אנ'), כששמו קרוי על שם העיר לידה התגלה בסיומת "raptor" - שודד.

הממצאים שלו כללו שברי חוליות, חוליות זנב, כמה צלעות ועצם חישור. הדינוזאור הגיע לאורך 1.8 עד 3.5 מטרים ולמשקל של 75 קילוגרם בקירוב. הוא חולק מאפיינים רבים עם סוג קרוב - הבויטררפטור (*Buitreraptor*) וכן עם היוננלנגיה.

הדינוזאור התקיים בקרטיקון העליון שלפני 90 מיליון שנה דרומה בהרבה ממרבית הדרומזאורים שחיו באירואסיה ובאמריקה הצפונית ברובם הגדול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאוקנרפטור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתלמיד חכם ספרדי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ברוך בן יצחק (פירושונים).

הרב **ברוך בן יצחק אִבְּן אלבאליה** (ד'תתל"ז, 1077, ספרד – ד'תתפ"ז, 1127, ספרד) היה מגדולי תלמידי החכמים בספרד בדורו, ראש ישיבה, פוסק הלכה, ובעל ידע בפילוסופיה.

קורות חיים
----------

היה בנו של רבי יצחק בן ברוך אבן אלבאליה, ולמד ממנו תורה. כשנפטר אביו היה ברוך בן 17 שנים. האב, שהיה מצוי במחלוקת קשה עם הרי"ף, קרא לבנו לפני מותו, כשכמעט ולא היה יכול לדבר, ולחש לו: "לך לרב יצחק בן אלפאסי, ואמור לו שהרי אני יוצא מהעולם הזה ונכנס לעולם הבא, וכבר מחלתי לו על כל הדברים קשים שדבר אלי, בין בכתבים בין על פה. וכמו כן אני מבקש ממנו שימחל לי כך, וילמד אותך תורה, ועמוד לפניו לשמשו, ויודע אני שיעשה לך טובה רבה מאוד וילמד אותך בכל לבו".

ואכן, אחרי מות אביו הלך מיד לאליסנה (Lucena), בה שימש הרי"ף כראש ישיבה, ואמר לו את כל דברי אביו. הרי"ף התרגש, וניחם את הבן, והבטיח לו להיות לו לאב. בביתו של הרי"ף שהה עד שלמד ממנו את כל התלמוד.

בפטירתו של הרי"ף התפרסמו שניים מבכירי תלמידיו: רבי ברוך והר"י מיגאש, שנולדו באותה שנה. רבי ברוך נפטר כ-15 שנה לפני הר"י מיגאש, באלול ד'תתפ"ז, וכך התפרסם הר"י מיגאש יותר ממנו.

רבי ברוך היה בעל ידע בפילוסופיה בנוסף לתורתו וחכמתו, והעמיד תלמידים רבים. בין תלמידיו נמנה בן אחותו, רבי אברהם אבן דאוד (הראב"ד הראשון), שהעלה פרטים לתולדותיו בספרו ההיסטוריוגרפי "ספר הקבלה".

מורשתו
------

לא נשתמרו כתבים מתורתו, ואף שמועות מפיו לא נרשמו כמעט על ידי תלמידיו. הידיעות עליו הן בעיקר מדברי בן אחותו הראב"ד.

רבי יהודה הלוי כתב שיר לרגל ברית המילה שלו, שלדעת שד"ל הוא שירו הראשון של ריה"ל, שחיברו בהיותו בן 13. השיר התפרסם לראשונה בקובץ שירי ריה"ל שהוציא שד"ל, בשם "בתולת בת יהודה". כמו כן חיבר ריה"ל לפחות ארבע קינות על מותו: "מה לעם יקראו עצרה", "קול הקריה הומה", "נאסף אביר רועים", ו"אוי לצעירי הצאן". קינה נוספת, המתחילה "מדי שבת", נדפסה על ידי יהודה רצהבי. בקינה זו נזכרים בניו, שהצעיר שבהם נקרא יצחק על שם אביו; ובני אחותו "אשר גדלו בין זרועיו", שביניהם נמנה ככל הנראה הראב"ד.

| תקופת חייו של הרב ברוך בן יצחק אבן אלבאליה על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי אבנרי, Albalia, Baruch Ben Isaac, באנציקלופדיה יודאיקה, מהדורה שנייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפסק הלכה בודד בשמו, בו הוא מובא על ידי הרמב"ם יחד עם שאר גאוני דורו, ראה בהוספות פרופסור שרגא אברמסון לתשובות הרמב"ם, מהדורת בלאו 1989, ג', עמ' 176. שמועה נוספת נמצאה בגניזה הקהירית, בפירוש ערבי-עברי למסכת בבא מציעא, גנזי שכטר, ב', עמ' 383.
2. ↑  עמ' 25. אך ראו ד"ר דוד קויפמן, ר' יהודה הלוי, סיני, ט,' עמוד כ"ט.
3. ↑  דיואן יהודה הלוי, מהדורת חיים בראדי, עמ' 80-82.
4. ↑  דיואן יהודה הלוי, מהדורת חיים בראדי, עמ' 107-109.
5. ↑  דיואן יהודה הלוי, מהדורת חיים בראדי, עמ' 116-117.
6. ↑  דיואן יהודה הלוי, מהדורת חיים בראדי, עמ' 127-128.
7. ↑  סיני, פ"ה, עמ' קל"ח.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520732405171
* VIAF: 315203441
* WorldCat: viaf-315203441

 |
**רגב** היה יישוב קדום בהרי הגלעד שבעבר הירדן המזרחי, אשר נזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו, בכתבי חז"ל ובכתבים נוצריים קדומים.

היישוב נזכר לראשונה על ידי יוסף בן מתתיהו, המספר על מותו של אלכסנדר ינאי בשעה שצר על "רגבה", אותו הוא מכנה "מבצר בעבר הירדן בתחום גרסה".

במשנה, בתוספתא ובתלמוד נזכרת העיר לעניין המנחות שהובאו ממנה לבית המקדש: "תקועה אלפא לשמן. אבא שאול אומר שנייה לה **רגב** בעבר הירדן".

אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), בניסיונו לאתר את ארגוב המקראית, הצביע (בטעות) על יישוב זה, תוך שציין כי מקומו כ- 15 מיל מערבית לגרסה.

לפי תיאורו של אוסביוס, יש המציעים את זיהוי העיר הקדומה עם הכפר הירדני **ראג'ב**, השוכן על גדתו הדרומית של **ואדי ראג'ב**, מערבית לג'רש, שם נמצאו מערות קבורה יהודיות מן המאות ה-1 לפני הספירה ועד המאה ה-3 לספירה.

לקריאה נוספת
------------

* ישעיהו פרס, הערך "רֶגֶב", **ארץ ישראל - אנציקלופדיה טופוגרפית-היסטורית**, (כרך ד, עמ' 855), הוצאת ראובן מס, תשט"ו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קדמוניות היהודים, יג, 298.
2. ↑  משנה, מסכת מנחות, פרק ח', משנה ג'.
3. ↑  תוספתא, מסכת מנחות, ט, א.
4. ↑  תלמוד ירושלמי, מסכת חגיגה, פרק ג', הלכה ד'.
5. ↑  אונומסטיקון, 16, שורה 21.
6. ↑  י' אליצור, **שמות מקומות קדומים בארץ ישראל השתמרותם וגלגוליהם**, הוצאת יד יצחק בן-צבי והאקדמיה ללשון העברית, עמ' 107-100.
הרב **אפרים זאב גרבוז** (תרס"ג, 1903 – י"ט בתמוז תשי"ט, יולי 1959) היה מנהל רוחני של ישיבת אוהל תורה בירושלים, מחבר הספר "הר אפרים".

תולדותיו
--------

נולד בעיירה להישין בפלך מינסק באימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה, כיום בלארוס), לצבי אריה ויהודית גרבוז. בצעירותו התייתם בתוך שנה מאביו ומאמו ואומץ על ידי הרב יצחק ביגון, מחבר הספר "שדה יצחק".
למד בישיבה בקרילוב אצל הרב יחזקאל טרסנר, מחבר הספר "דברי יחזקאל", שאותו החשיב לרבו המובהק. משם עבר ללמוד בישיבת סלובודקה והיה מקורב לסבא מסלובודקה ולראש הישיבה הרב משה מרדכי אפשטיין. בתקופת לימודיו בישיבה למד בחברותא עם הרב אהרן כהן ויחדיו השלימו את לימוד כל מסכתות הש"ס.

בכ' באלול תרפ"ד (1924) עלה לארץ ישראל עם גרעין תלמידי ישיבת סלובודקה והיה בין קבוצת התלמידים הראשונים שייסדו את ישיבת חברון בעיר חברון. עם הקבוצה נמנו הרב צבי קופשיץ, הרב אהרן כהן, הרב זבולון גרז, הרב אהרן מילבסקי, הרב דוד חדש והרב צבי פוחוביץ.

נישא למרים בילה, בת הרב אברהם נח פאליי, מהדמויות הרוחניות הבולטות של ישיבת חברון. חותנתו, חיה רבקה, היא בת הרב אריה ליב, רבה של גרינקישאק שבליטא. בצעד יוצא דופן, בשל רמתו הלימודית הגבוהה, הקצתה הנהלת הישיבה לרב גרבוז מלגה חודשית קבועה כדי שימשיך את לימודיו בישיבה גם לאחר נישואיו. בתקופה זו הוא ריכז סביבו קבוצות תלמידים וקידם אותם בלימודם.

באמצע שנות ה-30, עם הקמת ישיבת אוהל תורה על ידי הרב שמואל יצחק הילמן, מונה הרב גרבוז למנהלה הרוחני.

בשנת ת"ש (1940) הוציא את הספר "הר אפרים" על מסכת הוריות. בהמשך הוציא את ספרו "ספירי אפרים" על הספרי זוטא. גולת הכותרת של מפעלו התורני הוא הספר "הר אפרים" על המכילתא, עם הפירוש "קו המידה". בשנת תשי"ח (1958) הוציא לראשונה מכתב יד את פירושו של רבי שלמה סיריליו לירושלמי למסכת שקלים, והוסיף לו את פירושו "הר אפרים".

נפטר בשנת תשי"ט ממחלת לב ונטמן בהר המנוחות.

משפחתו
------

בנו הוא הרב אברהם נח גרבוז, ראש כולל הר אפרים. חתניו: הדיין הרב שמואל דביר, הרב שמעון אשר כהן, שהיה ראש ישיבת חורב בירושלים, והרב שמעון וייזר, שהיה ר"מ בישיבת שעלבים. אחד מנכדיו הוא הרב איתמר גרבוז ראש ישיבת אורחות תורה.

לקריאה נוספת
------------

* שמעון יוסף מלר, **הכהן הגדול מאחיו**, תולדות חייו של הרב אהרן כהן, ירושלים, תשס"ט. עמודים 104–117

קישורים חיצוניים
----------------

* הפרדס
* **מכילתא עם פירוש הר אפרים**, באתר היברובוקס
* **ספרי זוטא עם פירוש ספירי אפרים**, באתר היברובוקס
* תמונתו (בתוך ההנהלה)
* אפרים זאב בן צבי אריה גרבוז (1903-1959), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפרים זאב גרבוז באתר GRAVEZ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291654105171
* LCCN: n88200275
* VIAF: 293151656345108400007
* WorldCat: viaf-293151656345108400007

 |
**אפרים משה קוה** (גרמנית:**Ephraim Moses Kuh**; ‏1731 – 3 באפריל 1790) היה משורר יהודי-גרמני.

ביוגרפיה
--------

קוה נולד בברסלאו שהייתה אז בשלטון האימפריה האוסטרית, לאביו, משה דניאל קוה, איש עסקים יהודי עשיר. קוה קיבל חינוך תורני ובמקביל גם למד לימודי חול. למרות תקוותו של האב שבנו יתגדל בתורה, ביקש קוה ללמוד מדעים, והם התפשרו על כך שקוה ילמד את דרכי המסחר, ובין השאר למד לטינית ושפות מודרניות. לאחר מות אביו בשנת 1755 עבד קוה כרואה חשבון בעסק שניהל אחיו, ובשעותיו הפנויות קרא בספרות גרמנית וצרפתית. בשנת 1763 עבר לעבוד אצל דודו בברלין, שהיה תכשיטן של פרידריך השני, מלך פרוסיה, ובה התקרב למשה מנדלסון אשר הפגיש אותו עם ניקולאי אנגל, לימים מחנכו של יורש העצר פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה והסופר רמלר, אצלו למד קוה גרמנית. בשנת 1768 פוטר קוה על ידי דודו. כך מתואר העניין בהצפירה:

"קוה היה בעל דמיון וכרוב בעלי הדמיון היה רך לב, בלתי-מנוסה במסות החיים, טוב ומטיב לכל. ויהי כאשר פזר צדקתו לכל דורש, נכשל בבני אדם שאינם מהוגנים והדבר הזה העלה עליו את חמת דודו ויתן לו חופשה ממשמרתו."
לאחר פיטוריו, יצא קוה לטייל ברחבי הולנד, צרפת, שווייץ וחלקים מגרמניה במשך כשנתים. בדרך הוא שמר מכל משמר על ספריו, מהם לא נפרד. באותה תקופה הוא הרגיש מושפל על שנדרש לשלם את מס הלייבזול שהוטל על היהודים מדי כניסתם לכל עיר ועיר מדינה ומדינה בגרמניה. בדוכסות סקסוניה-קובורג-גותה הוטל עליו קנס כבד על שהתחמק מתשלום הלייבזול, והוא מכר את בגדיו כדי שיוכל לשוב לברסלאו. בברסלאו החל לכתוב, וקיבל תמיכה מיהודים ונוצרים. על תקופה זאת נכתב בהצפירה: "הוא כפוסח על שתי הסעיפים לא בטח בכישרונו, כי רוח הפירוד נצנצה בנפשו פנימה, חלק לבו, על כן לא עלה במעלות לפי ערך כישרונו". קוה התרחק מהיהודים, וידידיו הנוצרים לחצו עליו להתנצר. נטען שלחץ זה הביא אותו למחלת נפש שסבל ממנה במשך שש שנים. במהלך אותה תקופה היו לו הפוגות ממחלתו, בהם כתב ממיטב שיריו. לאחר שנרפא כתב שירים שהסופר רמלר תיקן ודאג לפרסומם. בשנת 1786 הוא לקה בשבץ מוחי ונותר משותק עד מותו בשנת 1790. רוב שיריו של קוה פורסמו רק לאחר מותו, על ידי רמלר ולאחר מכן על ידי הרופא הנוצרי קאוש.

יצירתו
------

בשיריו, קוה מתאר בחיות רבה את לאומיותו ונאמנותו לפרידריך הגדול ומתרעם על היחס הרע ליהודים בגרמניה. כמו כן הוא מביע בוז לכישלונות ולחולשות שלו ושל אחרים. שיריו זכו להערכה רבה אצל מנדלסון ובני זמנו.

המבקרים מעדיפים בין שיריו את האפיגרמות השנונות הקצרות, לרוב מלאות בסאטירה נושכת ובאירוניה. גאורג גרווינוס כתב על אחד משיריו "טוב יותר משירים דומים של יוהאן גליים (אנ')". קוה היה היהודי הגרמני הראשון בעת החדשה שזכה להכרה כמשורר. קוה הוא הגיבור של הרומן "משורר וסוחר" של ברתולד אוארבך שיצא בשטוטגרט בשנת 1839.

קישורים חיצוניים
----------------

* אפרים משה קוה, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* אפרים משה קוה (1731-1790), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דור הנפילים, הצפירה, 21 בפברואר 1887

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308105105171
* GND: 120951711
* ISNI: 0000 0000 6684 1137
* LCCN: no2002058883
* NKC: mzk2016930301
* VIAF: 72237379
* WorldCat: lccn-no2002058883

 |
**NGC 3738** היא גלקסיה לא סדורה ננסית בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה, הנמצאת במרחק של כ-13.3 מיליון שנות אור ממערכת השמש בין קבוצת M94 ובין קבוצת M81, כך שלא ברור אם היא שייכת לאחת משתי הקבוצות.

היסטוריה
--------

לגלקסיה בהירות מדרגה סביב 12 והיא התגלתה ב-14 באפריל 1789 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שהכניס אותה לרשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1802 תחת הציון **II.783**, ותיאר אותה כבהירה למדי, גדולה למדי ועם מרכז בהיר. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון **GC 2454** ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 3738, כשהיא מתוארת בדיוק כפי שתוארה על ידי ויליאם הרשל.

תצפית
-----

הגלקסיה נמצאת כ-2.8 מעלות ממערב-צפון-מערב לכוכב פקדא וכ-5.1 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לכוכב מראק. כ-3 מעלות ממערב לה נמצאת ערפילית הינשוף (M97), שנמצאת בתוך שביל החלב, כ-3.7 מעלות ממערב-צפון-מערב לה נמצאת M108 וכ-3.4 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לה נמצאת M109, שתיהן גלקסיות מוט ספירליות שנמצאות במרחק גדול לפחות פי שלושה ממרחקה של NGC 3738 משביל החלב ואינן קשורות אליה. M94, שבמרכז קבוצת M94, נמצאת במרחק זוויתי של כ-18.5 מעלות מדרום-מזרח ל-NGC 3738 וזוג הגלקסיות M81 ו-M82, שבמרכז קבוצת M81 נמצאות במרחק זוויתי של כ-18.5 מעלות מצפון-מערב לה. מכיוון שכולן נמצאות במרחק דומה משביל החלב, שנע בין 12 מיליון ל-16 מיליון שנות אור, נראה ש-NGC 3738 נמצאת במרחק דומה של כ-4.2 מיליון שנות אור ממרכזי שתי הקבוצות, כך שלא ברור למי משתיהן היא שייכת, או אם היא בכלל שייכת לאחת מהן.

תכונות
------

אורכה הזוויתי של NGC 3738 הוא כ-2.5 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כמעט 10,000 שנות אור, פחות מעשירית הקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎109‎ מסות שמש, פחות מ-2 אלפיות מהמסה של שביל החלב, כאשר כמחציתה, כ-‎5.3×108‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה וכ-‎1.5×108‎ מסות שמש או כ-15% ממנה היא מסת הגז החופשי שבה. שאר המסה של הגלקסיה, המהווה כשליש מהמסה הכוללת, היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. בגלקסיה מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים בקצב גבוה יחסית והיא מכילה צבירים גדולים של כוכבים מסיביים וחמים, שפולטים קרינה על-סגולה ומייננים את הגז שסביבם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **NGC 3738** בוויקישיתוף
* NGC 3738, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  SIMBAD: NGC 3738
2. 1 2 3 4  NED: NGC 3738
3. ↑  I. D. Karachentsev, V. E. Karachentseva, W. K. Huchtmeier & D. I. Makarov: A Catalog of Neighboring Galaxies, The Astronomical Journal, Vol. 127, No. 4. p. 2054 (2004)
4. ↑  W. Herschel: Catalogue of 500 new neb nebulous stars, planetary nebula:, and clusters of stars; with remarks on the construction of the heavens, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 92, p. 507 (1802)
5. ↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p 108 (1888)
6. ↑  M. L. McCall, O. Vaduvescu, F. Pozo Nunez, A. Barr Dominguez, R. Fingerhut, E. Unda-Sanzana, B. Li & M. Albrecht: Fundamentals of the dwarf fundamental plane, Astronomy & Astrophysics, Vol. 540, id. A49, p. 14 (1012)
7. ↑  NASA: NGC 3738: Hubble sees violent star formation episodes in dwarf galaxies, 29.10.2012
**נוסחת ההסתברות השלמה** היא אחת הנוסחאות האלמנטריות בתורת ההסתברות. היא מאפשרת לחשב הסתברות של מאורעות מסובכים, על ידי פירוק מרחב ההסתברות למרכיבים זרים, וחישוב ההסתברות בכל אחד מהם בפני עצמו.

הנוסחה
------

במקרה הכללי ביותר מפרקים את המרחב לאיחוד זר של מאורעות {\displaystyle \ \Omega =A\_{1}\cup A\_{2}\cup \ldots \cup A\_{n}} (אולי אפילו אינסופי, אך בן מנייה), ואז מתקיים {\displaystyle \ P(B)=\sum \_{i}P(B|A\_{i})P(A\_{i})}. כאשר {\displaystyle \ P(B|A)}היא ההסתברות המותנית.

בגרסתה הפשוטה ביותר, הנוסחה מפרקת את מרחב ההסתברות \ \Omega  כאיחוד של קבוצה A עם המשלימה שלה: {\displaystyle \ \Omega =A\cup A^{c}}. במקרה זה הנוסחה קובעת שלכל מאורע B מתקיים: {\displaystyle \ P(B)=P(B|A)\cdot P(A)+P(B|A^{c})\cdot P(A^{c})}.

הוכחת הנוסחה מיידית מהגדרת ההסתברות המותנית והאקסיומות של קולמוגורב למרחבי הסתברות: {\displaystyle \ \sum \_{i}P(B|A\_{i})P(A\_{i})=\sum \_{i}P(B\cap A\_{i})=P(\cup \_{i}(B\cap A\_{i}))=P(B)} מכיוון ש-B היא איחוד זר של המרכיבים {\displaystyle \ B\cap A\_{i}}.

ראו גם
------

* חוק בייס

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **הסתברות/מבוא/נוסחת ההסתברות השלמה** |

קישורים חיצוניים
----------------
**ניצן דמארי** (נולד ב-13 בינואר 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן קבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה. אחיו הוא הכדורגלן עומר דמארי.

קריירה
------

דמארי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-19 באוגוסט 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–1 לבית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-4 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 0–2 למ.ס. אשדוד. ב-3 במרץ 2007 פתח דמארי לראשונה בהרכב הקבוצה, בניצחון 4–2 נגד מכבי הרצליה. לזכותו של דמארי 10 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, ובשנת 2007 הוא השתתף עמה באליפות אירופה לנבחרות צעירות בפעם הראשונה שהנבחרת העפילה לטורניר.

ב-19 בדצמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 2–3 נגד הפועל עכו. בעונת 2009/2010 הפך דמארי לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, אך בעונה שלאחר מכן שותף רק ב-17 משחקי ליגה. בעונת 2011/2012 ירדה מכבי פתח תקווה לליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן חזר דמארי להרכב הפותח וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל. במרץ 2014 קיבל דמארי את סרט הקפטן במקומו של עומר גולן שפרש ממשחק פעיל.

בקיץ 2014 סיים דמארי את חוזהו במכבי פתח תקווה, וחתם במכבי הרצליה מהליגה הלאומית. לאחר עונה אחת בקבוצה פרש דמארי ממשחק פעיל.

בשנת 2016 מונה דמארי למאמן קבוצת נערים ג' של מכבי פתח תקווה, ובשנת 2017 החל לשמש כעוזרו של אורי אוזן, מאמן קבוצת הנוער של המועדון. בפברואר 2018, בעקבות התפטרותו של אוזן, מונה דמארי למאמן הראשי של קבוצת הנוער.

כיום דמארי משמש כאיש צוות בבית הספר מעוף שבפתח תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
**ניצנית משוננת** (שם מדעי: **Kalanchoe daigremontiana**, כמו גם **Bryophyllum daigremontianum**, קרויה באנגלית Mother Of Thousands - אם האלפים) הוא מין של ניצנית הגדל בר בהרי מדגסקר, הייחודי בכך שהוא מתרבה ברבייה אל-מינית בלבד. כל מופעי הצמח הם ממין נקבה, ועל מנת להתרבות הצמח מגדל על עליו גרסאות מוקטנות שלו, מעין שיבוטים צעירים. כשהשיבוטים מתנתקים מעלה צמח האם, הם מסוגלים להשריש ולהפוך לצמח עצמאי. נפוץ אם כך לראות צמח אם גדול יחסית וסביבו צמחי בת רבים.

מאפיינים
--------

הניצנית המשוננת גדלה לגובה של מטר אחד, ולה עלים בשרניים, נגדיים ובעלי שפה משוננת. העלים ירוקים מלמעלה ובעלי עורקים סגולים מלמטה. על השפה המשוננת של העלה יכולים לגדול שיבוטים קטנים של צמח האם, ואלו עשויים להתפתח ולפתח שורשים גם בעודם מחוברים לצמח האם. לצמח יש אפשרות לפתח תפרחת מרשימה בצורת סוכך, והפרחים בו פעמוניתיים ובגוון ורוד-כסוף או לעיתים כתום. הפריחה אינה אירוע שנתי וקורה מעת לעת. הצמח יכול לשרוד עם השקיה לא סדירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניצנית משוננת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניצנית משוננת באתר הרשימה האדומה של IUCN
רג'ינלד קטליץ
**רג'ינלד קטליץ** (באנגלית: **Reginald Koettlitz** ‏ 23 בדצמבר 1860–1916) היה רופא וחוקר קטבים בריטי. הוא השתתף במשלחת ג'קסון-הרמסוורת' אל ארץ פרנץ יוזף (מ-1894) ובמשלחת דיסקברי לאנטארקטיקה.

חייו
----

רג'ינלד קטליץ נולד באוסטנדה לכומר לותרני הולנדי ולאשתו האנגליה. המשפחה התיישבה בקנט, בריטניה זמן קצר לאחר מכן. קטליץ למד בקולג' בדובר ואחר השתלם ברפואה בבית החולים ע"ש גאי בלונדון. לאחר הסמכתו החל לעבוד כרופא במחוז דרהם.

חקר קטבים
---------

ב-1894 התנדב קטליץ להצטרף למשלחת ג'קסון-המרסוורת' אל ארץ פרנץ יוזף בקוטב הצפוני כרופא וגאולוג. בשובו לדובר הביא עמו קטליץ דב קוטב, ששמור עדיין במוזיאון דובר. ב-1901 התנדב למשלחת דיסקברי של רוברט פלקון סקוט לאנטארקטיקה, גם הפעם כרופא. בתפקידו זה דרש ממנו סקוט לקבוע, אם ארנסט שקלטון כשיר להוביל מסע מזחלות במצבו הבריאותי, לאחר שאובחן על ידי עוזרו של קטליץ במשלחת, אדוארד אדריאן וילסון, כחולה בצפדינה. שקלטון ביקש בפירוש להישאר במשלחת ולצאת למסע וקטליץ ניסה לטשטש את האבחנה שמסר לסקוט כדי להפחית מחומרתה, אבל סקוט דרש ממנו לחדד את האבחנה, וקטליץ נענה לבקשתו, אם גם במורת רוח. וילסון היה בהמשך רופא משלחת טרה נובה של סקוט, שהסתיימה במותו עם שאר חברי קבוצת הקוטב. 

במסע שהוביל בחציית מצר מקמרדו גילה קטליץ שני תוואי שטח קרחוניים, שנקראו לאחר זמן על שמו, קרחון קטליץ ומקפא קטליץ. על תפקידו במשלחת דיסקברי העניקה לו החברה הגאוגרפית המלכותית מדליה.

בהמשך חייו, עסק קטליץ ברפואה בדרום אפריקה. הוא מת מדיזנטריה בינואר 1916 יחד עם אשתו.

מורשתו
------

האי קטליץ - אי נמוך בתעלת בריטנסקי בארכיפלג של ארץ פרנץ יוזף נקרא על שמו וכך גם קרחון קטליץ ומקפא קטליץ, שניהם באנטארקטיקה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראנולף פינז, "קפטן סקוט", הודר וסטאונטון, ,isbn 0340826975, 2003 עמ' 37
2. ↑  פינז, עמ' 107-106

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 6667 2435
* LCCN: no2012033307
* SNAC: w6cv558d
* VIAF: 80149196542974792506
* WorldCat: lccn-no2012033307

 |
טקס הכנסת ספר תורה לבית הכנסת בגבעת נשר בשנת 1970. ליד הארון הרב מרדכי בר-מוחא, רבה הספרדי של נשר.
אנדרטה לכבודו של הרב מרדכי בר מוחא, בתחילת הרחוב הנושא את שמו בתל חנן
קבר של הרב מרדכי בר מוחא בבית הקברות של נשר
הרב **מרדכי ניסים בר מוחא** (מרץ 1936 - אוגוסט 1999) היה הרב הראשי הספרדי של נשר בשנים 1969–1999. מחנך, רב, מוהל, שוחט וחזן.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת 1936 בפורים, לרבי יצחק ולאסתר (נקברו בחדרה). צאצא לשושלת רבנים מיוחסת וענפה בעיר מרקש. אבי סבו, הרב אברהם בר מוחא, היה מקובל וידוע בעיר מרקש כעושה נפלאות. נטמן בהר הזיתים בירושלים. נין לרבי רפאל מסעוד אבן מוחא המכונה "המלאך רפאל" שהיה אב בית דין בעיר מרקש ומחברם של הספרים "פרדס רימונים" ו"פרפראות לחכמה".

למד בעיר מקנס ובעיר מרקש ובוגר ישיבת חב"ד "תומכי תמימים" בעיר ברינואה שבצרפת. בגיל 18 הוסמך כשוחט על ידי הרבנות הראשית במרוקו והיה מפקח בישיבות מרוקו. קיבל הסמכה לרבנות מהרב שלום משאש מהעיר מקנס במרוקו ששימש כרב הראשי של ירושלים.

בשנת 1956 עלה לישראל עם רעייתו שושנה לבית משפחת קדוש ניסים וחסיבה. בתחילת דרכו בישראל התמסר לעניין החינוך. היה מחנך ומנהל בבית הספר ממלכתי דתי "ישורון" בשכונת תל חנן בנשר וחינך את ותיקי נשר.

בשנת 1960 סיים את לימודי ההוראה בגבעת וושינגטון. עם סיום לימודיו, החל בעבודתו כמורה ומחנך בבית הספר "ישורון" בנשר ובתיכון מקיף במגדל העמק ובינתיים החל לשמש גם מוהל ומל אלפי ילדים.

בשנת 1967 מונה לחבר לשכת הרבנות בנשר וקיבל את הכושר מהרבנים הראשים דאז הרב יצחק נסים והרב איסר יהודה אונטרמן. היה הרב הראשי הספרדי בנשר בשנים 1969–1999 במשך שנים רבות במקביל לרב האשכנזי הראשי הרב טוביה בהרי"ר.

היה יו"ר המועצה הדתית נשר, יו"ר ארגון הרבנים הספרדים בישראל, יו"ר חבר הרבנים בארץ ישראל וסגן יו"ר חבר המועצות הדתיות בישראל. היה פעיל בסיעת "ליכוד ותמורה" של המפד"ל.

היה עוסק בש"ס ובתורת הקבלה. היה נותן במשך שנים רבות שיעור גמרא כל שבוע בתל חנן ובבן דור.

בי"ח באלול ה'תשנ"ט (1999) נפטר הרב בר מוחא לאחר מחלה שנמשכה אחד עשר חודשים. הוא נפטר בעודו צעיר בן 63 שנים. הותיר אחריו תשעה ילדים. בין בניו יוסי בר מוחא, עיתונאי, והרב דניאל בר מוחא שהיה רבה של מצפה רמון.

ללווייתו הגיעו הרבנים הראשיים דאז הרב אליהו בקשי דורון והרב ישראל מאיר לאו; הרב שאר ישוב הכהן, רב עיר חיפה; הרב שלמה שלוש רב העיר חיפה; וכן בעלי תפקידים ובהם שרים וחברי כנסת.

על שמו רחוב וגן ציבורי בעיר נשר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרדכי בר מוחא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  עליו: הקבלה בצפון אפריקה למן המאה הט"ז-סקירה היסטורית ותרבותית, משה חלמיש
2. ↑  אברהם תירוש, מלחמת הסיעות של השלטון במפד"ל כבר החלה, מעריב, 3 במאי 1976
3. ↑  עליו ראו: בר-מוחא, יוסי, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
4. ↑  גני המשחקים בעיר נשר באתר עיריית נשר
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מרדכי (מוטיה, מוט) ברוורמן** (1892–1979) היה מלוחמי הגדוד העברי וקרב תל-חי, ממייסדי באר טוביה, סגן ראש מועצת אזור, ופעיל בתנועת השמאל בישראל.

קורות חיים
----------

ברוורמן נולד בניקולייב שבאוקראינה בשנת 1892, הבן הצעיר מבין שישה אחים ואחיות. בילדותו ובשנותיו הראשונות בארץ כונה בשם מוטיה, ומאוחר יותר הוחלף כינויו לשם מוט על ידי הבריטים. משפחתו נחשבה למיוחסת בשל קרבתה לרבי מלובביץ'. בן דודו, הרב פינייה (פנחס) אלטהויז, היה ממקימי כפר חב"ד. בני דודים מוכרים נוספים של ברוורמן היו אברהם שלונסקי ועמנואל הרוסי.

בשנות העשרים לחייו ברח מרוסיה והיגר לארצות הברית דרך סין ויפן. בארצות הברית עסק בעבודות שונות, בהן תפירת מכנסי ג'ינס.

בהמשך החל לחזור לאירופה במטרה להצטרף לכוחות הקומוניסטים ולהילחם איתם נגד שלטון הצאר ברוסיה. בדרך נודע לו על הקמת כוח יהודי שנלחם תחת הפיקוד הבריטי במלחמת העולם הראשונה, והוא הצטרף אליו. ב-1918 הגיע עם הגדוד העברי לארץ ישראל דרך לונדון, בה הכיר את מי שהייתה לימים אשתו, ברטה גרין; גרין עלתה לארץ ישראל כשנתיים אחריו, והם נישאו בראש פינה בשנות העשרים.

בארץ ישראל נהג ברוורמן להסתובב בחברת חברי תנועת "השומר", למרות שלא היה חבר בתנועה. כך הצטרף בשנים 1920–1921 לשומרים שסייעו בהגנת תל-חי. הוא שהה במקום בעת המאורעות של קרב תל-חי, בו נהרג יוסף טרומפלדור.

לאחר מכן עבר לתל אביב והצטרף ל"חבר'ה טראסק", עימם עסק בשיפוצים ובעבודות שונות. ב-1930 ארגן 13 משפחות של חברים, רובם אנשי "השומר" יוצאי תל-חי, והם הקימו מחדש בי"א באדר (יום נפילת תל-חי) את באר טוביה, על שרידי המושבה שננטשה פעמיים לפני כן. הוא התגורר עם אשתו בבאר טוביה, וב-1931 נולד בנם היחיד, חנן. ב-1933 נפרדו בני הזוג, והוא נשאר בבאר טוביה. במהלך מגוריו שם יצר קשרים עם חברי הנהגת היישוב, אנשי מפא"י, אנשי המנדט הבריטי ומוכתרים של כפרי הערבים בסביבה.

ב-1952 עזב ברוורמן את באר טוביה יחד עם אשתו השנייה, שיפרה (שיפ) קראוזה ברוורמן, שחיה עמו ביישוב משנת 1943. הם רכשו חלקת אדמה באזור, מול מקוה ישראל, והקימו משק חקלאי שעסק בגידול אווזים, פרחים, מטעים ופרדסים. בתקופה זו היה מקורב לחלק מאנשי הנהגת המדינה (דוד בן-גוריון, משה שרת), ופעל במסגרת הנהגת מפ"ם עם יעקב חזן ומאיר יערי. שימש מספר שנים כסגן ראש מועצת אזור.

בגיל 82 מכרו בני הזוג את המשק באזור ורכשו דירה ברחוב אלכסנדר ינאי בצפון הישן של תל אביב. בתקופה זו ועוד כשהתגורר בבאר טוביה, היה מעורב בין אנשי תיאטרון ובוהמה בתל אביב, בהם חנה רובינא, אהרן מסקין, נתן אלתרמן, שמואל רודנסקי ואלכסנדר פן.

נפטר בגיל 87 בבית החולים בילינסון בפתח תקווה. תרם את גופתו למדע.

קישורים חיצוניים
----------------

* מת מ. ברוורמן ממגיני תל חי, דבר, 23 בינואר 1979
* ברוורמן מתראיין בתוכניתו של דן אלמגור 'שרתי לך ארצי' מס' 10 משנת 1975, בו האורחת המרכזית הייתה גולדה מאיר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "בית העם", על שפרה ברוורמן, באתר באר טוביה
שש הסימפוניות הפריזאיות שכתב היידן זכו להצלחה רבה בפריז, ותרמו למוניטין שכבר צבר שם. עקב ההצלחה הרבה הזמין בשנת 1787 מהיידן הכנר יוהאן טוסט את הסימפוניות שמספורן הוא 88 ו-89, בסול מז'ור ובפה מז'ור בהתאמה. הכנר יוהאן טוסט, שלו כתב היידן את הסימפוניות, היה כנר בתזמורתו של אסטרהאזי בעבר, ואשר פרש מהתזמורת. הוא נסע לפריז כדי לנסות את מזלו שם. כדי להתפרסם בציבור הפריזאי ביקש מהיידן לכתוב את הסימפוניות הללו. 

הסימפוניה הראשונה מבין השתיים, מספר 88 בסול מז'ור, הייתה פופולרית בפריז, ונחשבת עד היום לאחת מיצירות המופת של היידן, בעיקר בזכות פרקה השני המצטיין במקוריותו וביופיו. יוהנס ברהמס, אשר היה ידוע בהערצתו להיידן, ואשר זכורות לא מעט ציטטות שלו על יצירות מאת היידן, אמר כי הוא רוצה שהסימפוניה התשיעית שלו תצלצל כמו פרק זה (הפרק השני).

הסימפוניות כתובות להרכב סימפוני הכולל חליל אחד, שני אבובים, שני בסונים, שתי קרנות, שתי חצוצרות, טימפני, וסקציית כלי קשת.

הסימפוניות
----------

סימפוניה מספר 88 בסול מז'ור (1787):

1. אדג'יו-אלגרו - פרק ראשון עם הקדמה איטית, המובילה לפרק מהיר בצורת סונאטה.
2. לארגו - הפרק בנוי בצורת וריאציות כפולות.
3. מנואט-אלגרטו - הטריו של המנואט מצלצל כמו לקוח מתוך יצירה עממית, שכן הוא כולל צלילי דרון וחלקים ממנו כתובים במודוס לידי עם מקצבים לא סטנדרטיים.
4. פינאלה-אלגרו קון ספיריטו - פרק מסיים בצורת רונדו-סונאטה.
סימפוניה מספר 89 בפה מז'ור (1787):

1. ויואצ'ה - פרק ראשון בצורת סונאטה.
2. אנדנטה קון מוטו - פרק אשר לקוח מקונצ'רטו ללירה, ומושתת על מנגינה סיציליאנית.
3. מנואט - הטריו של המנואט כולל סולו לחליל.
4. גם פרק זה לקוח מתוך קונצ'רטו קודם ללירה, והוא כתוב בצורה שהיא יחסית לא שכיחה אצל היידן - צורת רונדו. היידן אף מורה על "משיכת" החזרה של אחד הרפרנים, לקראת הופעתו החוזרת.
"תקרית סאקאי", איור ממגזין האיורים הצרפתי של העיתון לה מונד, 1868
**תקרית סאקאי** (ביפנית: **堺事件**) הייתה אירוע בו נהרגו 11 מלחים צרפתים מהקורבטה "דופלייה" בנמל סאקאי, ליד אוסקה, ב-1868.

ב-8 במרץ 1868, סירה שנשלחה לסאקאי הותקפה בידי סמוראים ממחוז טוסה. 11 מלחים שהיו בסירה, ביניהם קצין בדרגה נמוכה, נהרגו. באותם ימים, נמל סאקאי לא היה פתוח לזרים תחת המדיניות החדשה, ועדיין היה סגור לזרים, ובני ההאן של מחוז טוסה היו אחראים בין היתר לאכיפת מדיניות זו. דופטיט טואר (Dupetit Thouars), קברניט הקורבטה הצרפתית, מחה בחריפות על המעשה, והיפנים הסכימו לשלם פיצויים בשווי 150,000 דולר לצרפתים. 29 סמוראים הודו במעורבותם במעשה, אך רק 20 מהם נשפטו, באופן אקראי, ונגזר עליהם למות בהוצאה להורג היפנית הנודעת, הספוקו. ההוצאה העצמית להורג זעזעה את סגן האדמירל, ולאחר ש-11 סמוראים ביצעו את הספוקו (לא ברור האם ישנה משמעות למספר המוצאים להורג היפניים, הזהה למספר הצרפתים שנהרגו), התחנן סגן האדמירל שיחונו את האחרים, וכך ניצלו תשעה מן הסמוראים. בשל אותה גחמה רגעית של סגן האדמירל, יכלו היפנים והצרפתים להתפייס, בשלב מאוחר יותר.

התקרית הונצחה בסיפור קצר מפורסם, של הסופר והמשורר היפני מורי אוגאי. בעיר קובה ישנה היום מצבת הנצחה לאחד עשר יורדי הים הצרפתים שנהרגו בתקרית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תקרית סאקאי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  האנדרטה ממוקמת בצד המערבי של הכניסה הדרומית למקדש סננומייה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00575337

 |
חזית הכנסייה
הכנסייה מבפנים
מבט אל מגדלי הפעמונים של הכנסייה
**כנסיית הלקיחה של הבתולה מריה ושל יוסף הקדוש** (בפולנית: **Kościół Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny i św. Józefa Oblubieńca**), הידועה בכינוי "**כנסיית הכרמליטים**", היא כנסייה קתולית בוורשה שבפולין.

היסטוריה
--------

הכנסייה הנוכחית היא הכנסייה השנייה במקום. הכנסייה הראשונה נבנתה מעץ על ידי מסדר הכרמליטים בשנת 1634 ונהרסה על ידי השוודים בשנת 1650. הכנסייה החדשה, שנוסדה ביוזמתו של הפרימאט של פולין מיכל סטפן רדז'יובסקי ((אנ'); אשר ייסד גם את כנסיית הצלב הקדוש בוורשה), נבנתה בין השנים 1692-1701 בסגנון בארוק פולני בתכנון האדריכל יוזף באלוטי (ניתן עדיין לראות את הכנסייה המקורית מאחורי החזית). במהלך מלחמת העולם השנייה הכנסייה שרדה בפצצות העיר ורשה ולא נהרסה.

החזית של הכנסייה היא בסגנון נאו קלאסי והיא אחת החזיתות הבולטות והמפורסמות ביותר בוורשה. חזית מרשימה זו נבנתה בסגנון אופייני לשלטונו של סטניסלאב פוניאטובסקי.

החזית מורכבת משתי קומות. שמונה עמודים בסגנון דורי תומכים בקומה הראשונה ושישה עמודים בסגנון קורינתי תומכים בקומה השנייה. על גג הכנסייה ממוקם כדור נחושת שהתחמצן עם הזמן והפך לירוק. על החזית יש הרבה עיטורים פיסוליים ומקובעות בה שלוש דלתות כניסה. על האפריז מקובע תבליט של מוטות הגמון וכתר אפיפיורי במרכז.

הכנסייה מהצד
מגדלי הפעמון הייחודיים של הכנסייה בצורת גליל, מיוחדים מאוד ונמצאים בצדדי המבנה. בראש המגדלים יש קישוט דקורטיבי שמזכיר אבוקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכנסייה הכרמליטית של ורשה** בוויקישיתוף
**הסופר-קאפ הקולומביאני** (בספרדית: **Copa SuperLiga**) הוא טורניר כדורגל קדם-עונתי הנערך בדרך כלל כשבוע לפני פתיחת הליגה ומאורגן על ידי הדימיור בין אלופת טורניר האפרטורה לאלופת טורניר הפינליססיון.

הטורניר הוא צמד משחקים בו כל אחת מהקבוצות מארחת בביתה והמנצחת בסיכום שני המשחקים היא זו שזוכה בתואר. הטורניר שוחק לראשונה בשנת 2012, ונכון לשנת 2017 מחזיקת הגביע היא אינדפנדיינטה סנטה פה, שהיא גם שיאנית הזכיות. בשנת 2014 הייתה זו הפעם היחידה, שבה הזוכה בסופרליגה גם קיבלה מקום להשתתף בטורניר הקופה סודאמריקנה, אך בעקבות השינויים שהטורניר עבר, תקבל הזוכה בסופרליגה פרס כספי נאה במקום ההשתתפות בסודאמריקנה.

אינדפנדיינטה סנטה פה, מחזיקת הגביע ב-2013, כשהטורניר עוד נקרא "סופרליגה פוסטובון"

השיטה
-----

בכל תחילת שנה קלנדרית, בדרך כלל לקראת סוף חודש ינואר, מתמודדות אלופת טורניר האפרטורה ואלופת טורניר הפינליססיון של השנה הקודמת בצמד משחקים של בית וחוץ, כאשר הקבוצה שסיימה עם מירב הנקודות בטבלה המשוקללת, היא זו שזוכה לארח את משחק הגומלין. הקבוצה שמנצחת בסיכום הכללי של שני המשחקים, היא זו שזוכה בתואר. במקרה של שוויון בתוצאה, יוכרע המפגש בבעיטות הכרעה. בקולומביה אין חשיבות לחוק שערי חוץ.
אם אותה קבוצה זוכה הן באליפות האפרטורה והן באליפות הפינליססיון, יריבתה בסופרליגה תהיה הקבוצה שסיימה עם מירב הנקודות בטבלה המשוקללת של העונה הקודמת.

היסטוריית מחזיקות הסופרליגה
---------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| עונה | מחזיקת גביע |
| 2012 | אתלטיקו נאסיונל |
| 2013 | אינדפנדיינטה סנטה פה |
| 2014 | דפורטיבו קאלי |
| 2015 | אינדפנדיינטה סנטה פה |
| 2016 | אתלטיקו נאסיונל |
| 2017 | אינדפנדיינטה סנטה פה |
| 2018 | מיונאריוס |
| 2019 | ג'וניור ברנקייה |
| 2020 | ג'וניור ברנקייה |
| 2021 | אינדפנדיינטה סנטה פה |
| 2022 | דפורטס טולימה |

גביעים
------

צורת הגביע השתנתה בהתאם לנותן החסות של הליגה. משנת ההקמה ב-2012 ועד שנת 2015 נותנת החסות הייתה חברת המשקאות הקולומביאנית פוסטובון, והטורניר היה נקרא סופרליגה פוסטובון. החל משנת 2016 נותנת החסות היא יצרנית הבירה בווריה, והטורניר קיבל את שמו סופרליגה אגילה.

* סופרליגה פוסטובון (2012 - 2015)סופרליגה פוסטובון (2012 - 2015)
* סופרליגה אגילה (2016 - )סופרליגה אגילה (2016 - )

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הסופר קאפ הקולומביאני

| כדורגל בקולומביה קולומביהקולומביה |
| --- |
| ניהול | מנהלת הליגה הקולומביאנית • קבוצות • אצטדיונים |
| תחרויות ליגה | הליגה הראשונה • ליגה שנייה |
| תחרויות גביע | הגביע הקולומביאני • הסופר קאפ הקולומביאני |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • עד גיל 20 • עד גיל 17 • נבחרת הנשים |
**סימפוניית ההפתעה** הוא שם שניתן לאחת מיצירותיו המוזיקליות הידועות של המלחין יוזף היידן, הסימפוניה מס' 94 בסול מז'ור. זוהי הסימפוניה השנייה מבין 12 (מספר 93-104) של היידן שנקראות סימפוניות לונדון, והיא נכתבה ב-1791. בשפה הגרמנית מוכרת הסימפוניה הזו בשם "mit dem Paukenschlag" ("במכת תוף דוד"). סימפוניה זו היא אחת המנוגנות ביותר על ידי תזמורות ברחבי העולם, בגרסאות שונות.

כתיבת היצירה
------------

היידן כתב את היצירה בלונדון, בביקורו הראשון באנגליה. היצירה נוגנה לראשונה באולם הנובר ב-23 במרץ 1792. בבכורה השתתף היידן עצמו, שניגן בפורטה-פיאנו.

הכינוי "ההפתעה"
---------------

היידן היה ידוע בחוש ההומור שלו, ובשילוב בדיחות בסימפוניות שכתב. ה"ההפתעה" שהכניס בסימפוניה זו, הייתה שלוב אקורד חזק במיוחד באמצע הסימפוניה, בסיום הצגת מוטיב ב"פיאנו" - נגינה שקטה, ואז חזרה לנגינה חרישית. על פי הביוגרף של היידן, כשנשאל על כך אמר היידן כי הדבר נועד ליצור עבור הקהל גורם מפתיע ביצירתו. על פי טענה נפוצה, הדבר נועד להרדים את הקהל, ובהמשך להשכימו בבהלה.

חלקי הסימפוניה
--------------

כמו כל הסימפוניות ה"לונדוניות" של היידן, מחולקת גם סימפוניה זו לארבעה חלקים באופן הבא:

1. אדג'יו וויוצ'ה - פרק הכולל מבוא לירי במקצב 3/4 שקודם לחלק עיקרי מהיר וקצבי מאוד במקצב 6/8.
2. אנדנטה - וריאציות במקצב 2/4 בסובדומיננטה של דו מז'ור. בחלק זה מופיעה ה"הפתעה".
3. מינואט - כולל מינואט וטריו בסול מז'ור.
4. אלגרו - פרק סיום קצבי האופייני לסיומי סימפוניות של היידן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סימפוניית ההפתעה** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "סימפוניית ההפתעה" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "סימפוניית ההפתעה" באתר AllMusic
* סימפוניית ההפתעה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קטלוג הובוקן ליצירות יוזף היידן, 1/94

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007428899705171
* BnF: cb13913341g (data)
* CANTIC: a12256122
* GND: 300817274
* LCCN: n81072641
* MusicBrainz work: 3e1453b3-0bae-42d2-8768-fc891bde8faf
* NLA: 35296523
* VIAF: 184684776
* WorldCat (עם VIAF): 184684776

 |
חלל תת-ימי בבריכת נמו, כשהבור בעומק 34.5 מ' ברקע
מבט לתוך הבור העמוק בנמו 33
**נמו 33** הוא מתקן בריכת שחייה מקורה בבריסל, בלגיה. הוא החזיק בשיא של בריכת השחייה המקורה העמוקה ביותר בעולם בין פתיחתו ב-1 במאי 2004 וההשלמה של בריכת Y-40 במונטגרטו שבאיטליה ב-5 ביוני 2014.

העומק המרבי של הבריכה הוא 34.5 מטר. היא מכילה 2,500,000 ליטר של מי מעיין ללא כלור מסוננים היטב, הנשמרים בטמפרטורה של 30 מעלות על ידי מחמם סולרי. בעומק 10 מטרים ישנן מספר מערות תת-ימיות מדומות. בזכות הטמפרטורה החמימה בבריכה יכולים צוללנים לצלול לפרקי זמן ארוכים בלי חליפה יבשה. 

המתחם תוכנן על ידי מומחה הצלילה הבלגי ג'ון נטיהרט כמתקן רב-תכליתי ללימודי צלילה, פנאי, והפקת סרטים ב-2004. 

**מכניקה פופולרית** מדרג את נמו 33 כאחת מ-18 הבריכות המוזרות ביותר בעולם.

בטיחות
------

המתקן מורשה לתיירים, צוללנים חובבים, וצוללנים מקצועיים. על הצוללנים להיות בני 12 שנים לפחות ובמצב בריאותי טוב. כל הצוללנים חייבים להיות מוסמכים או מונחים על ידי מאמן. לכל הצוללנים חייב להיות צוללן מוסמך כעמית לצלילה.

תכונות
------

המתקן מכיל מסעדה, חנות ספרים, חנות בגדי ים, חנות מזכרות, וחדרים לפעילויות מים נוספות. ישנו מספר רב של חלונות תת-מימיים המאפשרים למבקרים להביט בבריכות בעומקים שונים. בנוסף, הוא מציע סיורים ברחבי העיר בריסל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמו 33** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נמו 33
* צלילה לנמו 33 - הבריכה המקורה העמוקה בעולם, סרטון באתר יוטיוב
* חדשות ה-BBC: הבריכה העמוקה ביותר בעולם תפתח

הערות שוליים
------------

1. ↑  "History". *www.nemo33.com*. Nemo 33. נבדק ב-26 בפברואר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "CBBC Newsround - WORLD - World's deepest pool set to open". *bbc.co.uk*. נבדק ב-6 בספטמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑
4. ↑  Skylar Bergl. "The World's 18 Strangest Pools". *Popular Mechanics*. נבדק ב-6 בספטמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)