recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עמי (עמיקם) שפרן** (נולד ב־9 בספטמבר 1954) הוא אלוף במילואים בצה"ל, בתפקידו האחרון כיהן כראש אגף התקשוב.

שירות צבאי
----------

עמי שפרן התגייס לצה"ל ב-1972 לחטיבת גולני ובהמשך הגיע לחיל הקשר והאלקטרוניקה. שפרן לחם במלחמת יום הכיפורים וב-1976 שימש כפרויקטור במערך הטכנולוגי באגף המודיעין. ב-1987 מונה לראש ענף תקשורת ומחשוב במחלקת מחקר ופיתוח באגף המודיעין, וב-1991 מונה לראש המחלקה. ב-1995 שימש כפרויקטור במינהל למחקר, פיתוח אמל"ח ותשתית טכנולוגית (מפא"ת). ב-1996 מונה לנציג מחקר ופיתוח בנציגות משרד הביטחון בוושינגטון. ב-1998 מונה לעוזר הרמטכ"ל. ב-2002 מונה לראש היחידה למחקר ופיתוח (מו"פ) במפא"ת, ומספר חודשים לאחר מכן, מונה לראש מטה משרד הביטחון.

ב-8 ביוני 2006 אישר שר הביטחון עמיר פרץ, בהמלצת הרמטכ"ל, רב-אלוף דן חלוץ, את מינויו של שפרן לתפקיד ראש אגף התקשוב והוא החליף בתפקיד את אלוף אודי שני בנובמבר 2006. מילא תפקיד זה עד אוקטובר 2011.

לאחר פרישתו מצה"ל
-----------------

החל מנובמבר 2013 עומד שפרן בראש המרכז לחדשנות בסייבר באוניברסיטת אריאל בשומרון.

במאי 2014 מונה לחבר הוועדה לבחינת תקציב הביטחון ("ועדת לוקר"), שהגישה המלצותיה ביולי 2015.

כמו כן, מאז 2017 מכהן כדירקטור חיצוני וכחבר ועדת הביקורת בפז חברת הנפט. כמו כן, מכהן כדירקטור בשורה של חברות נוספות, בהן אימאג'סאט אינטרנשיונל, קומיוניטייק טכנולוגיות בע"מ, אויגילו בע"מ, אל סייט בע"מ ו-אורורה סטאר בע"מ.

שפרן גם נמנה עם המייסדים של שותפות מחקר ופיתוח נייטיב אלפא שהוקמה לשם השקעה בחברות הזנק בתחום הסייבר ותכננה הנפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב במרץ 2021 אך לבסוף ביטלה את ההנפקה.

השכלה וחיים אישיים
------------------

בעל תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת בן-גוריון ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. שפרן נשוי ואב ל־5 ילדים, מתגורר ברעננה. הוא בנו של הרב מנחם שפרן, אחיו של הרב יגאל שפרן, ונכדו של הרב בצלאל זאב שפרן, רבה של בקאו ברומניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמי שפרן** בוויקישיתוף
* אמיתי זיו, האלוף עמי שפרן: "צה"ל יהיה בין הצבאות הראשונים המיישמים טכנולוגיית WiMax", באתר TheMarker‏, 10 באוגוסט 2008.
* מאיר אורבך, "במלחמת הסייבר, צה"ל הוא המטרה מספר אחת של כל גופי הטרור", באתר כלכליסט, 12 בינואר 2011.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמיר בוחבוט‏, 38 שנה אחרי, יש ללמוד מלקחי מלחמת יום כיפור, באתר וואלה!‏, 7 באוקטובר 2011.
2. ↑  עמוס הראל, שני אלופים חדשים בצה"ל: עידו נחושתן ועמי שפרן, באתר הארץ, 8 ביוני 2006.
3. ↑  מרכז לחדשנות בסייבר באוניברסיטת אריאל בשומרון
4. ↑  כתב הצבעה בעניין מינויו של עמיקם שפרן כדירקטור חיצוני בחברת פז חברת נפט, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב, מיום 2 בנובמבר 2017
5. ↑  אביב לוי, ‏אלוף הסייבר לא קרא את האיום: נכשלה הנפקת נייטיב אלפא שהוביל עמי שפרן, באתר גלובס, 14 במרץ 2021

| ראשי אגף התקשוב וההגנה בסייבר  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יצחק הראל • אודי שני • עמי שפרן • עוזי מוסקוביץ' • נדב פדן • ליאור כרמלי • ערן ניב |

 |
השפעת הסיסמה מחוץ לפוליטיקה הבריטית: פוסטר של המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית משנת 1994 עם הסיסמה "אין שום אלטרנטיבה"
"**אין שום אלטרנטיבה**" (באנגלית: **There is no alternative**, ובראשי תיבות: **TINA**) הייתה סיסמה אשר שימשה לעיתים קרובות את ראש ממשלת בריטניה השמרנית מרגרט תאצ'ר.

הביטוי נועד להדגיש את טענתה של תאצ'ר כי כלכלת השוק היא המערכת היחידה שעובדת, ומכיוון שאין שום דרך כלכלית בת קיימא אחרת הדיון על כך הסתיים. אחד ממבקריה, אשר התנגד לשיטה כלכלית זו, אפיין את משמעות הביטוי כ"קפיטליזם גלובלי, כלומר שווקים חופשיים וסחר חופשי היו הדרכים הטובות ביותר לבנות עושר, להפיץ שירותים ולפתח את כלכלת החברה. חוסר הפיקוח הוא מעולה, אם לא אלוהי". לעומת זאת, תאצ'ר תיארה את תמיכתה בשווקים כתוצאה מטיעון מוסרי בסיסי יותר- היא טענה כי המוסר האנושי חייב להתבסס על בחירתו חופשית.

ב-2013, ראש הממשלה השמרן דייוויד קמרון החיה את הביטוי, זאת כשציין ביחס לתוכנית הצנע כי "אם הייתה דרך אחרת הייתי נוקט בה, אבל אין שום אלטרנטיבה".

ראו גם
------

* היד הנעלמה
* ליברליזם כלכלי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Berlinski, Claire (8 בנובמבר 2011). *There Is No Alternative: Why Margaret Thatcher Matters* (באנגלית) (2nd ed.). Basic Books. ISBN 978-0465031214. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  Nick Robinson, ‏Economy: There is no alternative (TINA) is back, ‏BBC News, ‏7 במרץ 2013
**המטריות** (בצרפתית: **Les Parapluies**) הוא ציור בצבעי שמן של הצייר הצרפתי פייר-אוגוסט רנואר, שנוצר במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19. היצירה בבעלות הגלריה הלאומית שבלונדון, אך היא מוצגת לעיתים גם בגלריית יו ליין שבדבלין. בין השנים 2013 ל-2019 הציור הוצג בקביעות בדבלין, ולאחר מכן הוחזר לגלריה הלאומית.

אודות היצירה
------------

רנואר התחיל לצייר את היצירה בסביבות השנים 1880 או 1881. השלב הראשוני היה צביעה במשיכות מכחול חופשיות ושימוש בצבעים כהים כמקובל בזרם האימפרסיוניסטי. בשנת 1885, רנואר ראה מספר יצירות של ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר ופול סזאן באיטליה. באותה עת, הצייר איבד את הקשר לתנועת האימפרסיוניסטים, והוא החל לעשות שימוש במוטיבים מהתקופה הקלאסית. בעקבות שינוי סגנונו, הוא שינה חלקים ביצירה, וביניהם האישה המופיעה בצד השמאלי ביותר, וכן הוספת מטריות. השינוי גם כלל שימוש בקווים ליניארים קלאסיים ובצבעים עמומים. בדיקת קרני רנטגן הראתה שרנואר שינה את לבושה של האישה השמאלית. בגרסה המקורית היא חבשה כובע ולשמלתה היו קישוטים, קולר וחפתים. הלבוש המקורי היה אופייני למעמד הביניים, בעוד שהלבוש החדש מאפיין את מעמד הפועלים.

הסצנה המרכזית בציור היא רחוב סואן בפריז ביום גשום. מימין, אישה מסתכלת מטה אל בנותיה אשר לבושות בבגדים אופנתיים לתקופה. האם כמעט מסתירה לחלוטין אישה אחרת הנמצאת במהלך פעולה של הורדה או הרמה של מטרייה, מה שמרמז על כך שהגשם עומד להתחיל או מתחיל להיחלש. הדמות המרכזית ביצירה היא האישה השמאלית ביותר. מי שדיגמנה דמות זו היא סוזאן ואלאדון, מאהבתו של רנואר ומושא רבות מיצירותיו. האישה מרימה מעט את שמלתה כדי להימנע מהבוץ ומהמים שעל המדרכה, בעוד היא מחזיקה סלסלה. דמותה בולטת במיוחד בהשוואה לדמויות האחרות ביצירה מכיוון שהיא לא לובשת מעיל, לא חובשת כובע ולא מחזיקה מטרייה.

ליד דמותה של האישה ללא המטרייה, עומד גבר שנראה כעומד להציע לה מחסה תחת מטרייתו. האישה והילדה הקטנה המחזיקה חישוק הן היחידות בסצנה המביטות לעבר הצופה, ואילו שאר הדמויות עסוקות בענייניהן. המיקוד בציור הוא לא במרכז, כמקובל לרוב בציורים. דמויות רבות בצדדים נחתכות, מה שיוצר תחושה של צילום. הציור שופע בצורות גאומטריות עגולות הניכרות במטריות, בחישוק של הילדה ובסל של האישה השמאלית. הצבעים הדומיננטיים ביצירה הן אפור וכחול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המטריות** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Four priceless paintings return to Dublin", The Irish Times (באנגלית)
**אנטוני טורס גארסיה** (בספרדית: **Antoni Torres García**‏; 29 ביוני 1943 – 24 בפברואר 2003) היה כדורגלן ומאמן ספרדי ששיחק במשך שנות ה-60 וה-70 במדי הרקולס וברצלונה כבלם. טורס נפטר מסרטן ב-26 בפברואר 2003, בגיל 59.

קריירה
------

### כשחקן

טורס החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 1963, במדי הרקולס, ששיחקה בזמנו בליגה השנייה בספרד, שם ביסס את מעמדו כבלם. בסוף עונתו הראשונה בהרקולס, עונת 1963/64, השתתף טורס עם הקבוצה בפלייאוף ההעפלה לליגה הראשונה, אך היא כשלה במשימתה ונשארה בליגה השנייה עונה נוספת. בעונה הבאה שותף טורס ל-30 משחקי ליגה ועזר לקבוצה לסיים במקום הרביעי.

בסיום העונה, בקיץ 1965, הצטרף טורס לברצלונה. טורס ביסס את מעמדו בקבוצה במהרה והיה שחקן הרכב ברוב משחקי ברצלונה במשך 11 עונות. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע ערי הירידים. התואר המקומי הראשון בו זכה טורס עם ברצלונה היה גביע הגנרל בעונת 1967/68, לאחר שברצלונה גברה על ריאל מדריד 1-0 במשחק הגמר. באותה עונה זומן לראשונה לנבחרת ספרד בשל היכולת הטובה שהציג במדי ברצלונה. טורס הופיע במדי הנבחרת הספרדית 4 פעמים נוספות בלבד, האחרונה שבהן הייתה ב-1969.

בעונת 1968/69 הבקיע טורס שער ליגה ראשון במדי ברצלונה, בניצחונה 1-0 על אספניול ב-24 בנובמבר 1968. בעונת 1970/71 היה טורס שותף לזכייה נוספת בגביע הגנרל ולהגעתה של הקבוצה לגמר גביע ערי הירידים. בעונה זו הבקיע טורס את שערו השני והאחרון בליגה כשחקן ברצלונה, בניצחון 1–4 על סבאדל. שלוש שנים מאוחר יותר, טורס לקח חלק משמעותי בזכיית ברצלונה באליפות ראשונה מזה 14 שנים, כשבדרך לזכייה זו ניצחה ברצלונה את ריאל מדריד 0–5 באצטדיונה הביתי, משחק שקירב את ברצלונה לזכייה בתואר על חשבונה של מדריד. מעמדו של טורס החל לדעוך בעונה הבאה, והוא פתח רק ב-13 משחקי ליגה. בתחילת עונת 1975/76 פרש טורס ממשחק, אחרי שנערך לכבודו משחק פרידה.

### כמאמן

לאחר פרישתו ממשחק הצטרף טורס לצוות ההנהלה והאימון של ברצלונה. בעונת 1978/79 החל לאמן את קבוצת המילואים של ברצלונה, ברצלונה אתלטיק, עד אפריל 1979, אז הצטרף לז'ואקים ריפה כעוזרו באימון הקבוצה הבוגרת. בסוף העונה זכתה ברצלונה בגביע המחזיקות הודות לניצחון על פורטונה דיסלדורף בבזל. לאחר שרפה פוטר במהלך עונת 1979/80, שב טורס לתפקידו כמאמן בקבוצה המשנה. טורס מילא את התפקיד במשך 3 עונות נוספות, עד סוף עונת 1982/83.

בקיץ 1983 החל לאמן את קסטיון, ששיחקה אז בליגה השנייה. בעונתו הראשונה הדריך את הקבוצה למקום העשירי, ובעונתו השנייה למקום ה-12. בסוף העונה עזב את קסטיון ועבר לאמן את הרקולס, הקבוצה בה החל את הקריירה המקצועית שלו כשחקן. בעונה הראשונה כמאמנה, עונת 1984/85, סיימה הרקולס במקום ה-15 בליגה הראשונה, רק נקודה אחת מעל מאלגה שירדה לליגה השנייה. בעונה הבאה ירדה הרקולס לליגה השנייה מהמקום ה-17, המקום לפני האחרון, וטורס עזב את הקבוצה.

ב-1984 הקים טורס בצוותא עם ריפה, חואן מנואל אסנסי וקרלס רשאק את בית הספר היוקרתי לכדורגל "Escuela TARR" (בית ספר טאר"ר), כראשי התיבות של שמות המקימים.

תארים
-----

* גביע ערי הירידים: 1965/66
* גביע הגנרל: 1967/68, 1970/71
* הליגה הספרדית: 1973/74

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* אנטוני טורס במדור השחקנים האגדיים של ברצלונה
* פרופיל המאמן באתר BDFutbol
**קארוי לוץ** או **קרל אנטון פאול לוץ** (בהונגרית: **Lotz Károly**, בגרמנית: **Karl Anton Paul Lotz**;‏ 16 בדצמבר 1833 – 13 באוקטובר 1904) היה צייר גרמני-הונגרי.

ביוגרפיה
--------

קרל לוץ נולד בבאד הומבורג, גרמניה, ילדם השביעי והצעיר ביותר של וילהלם כריסטיאן לוץ ואנטוניה הפליך. אביו היה משרת של גוסטב, רוזן הסן-הומבורג, בתקופה שבה הנסיך ייצג את אוסטריה בקונגרס וינה, שבין היתר עניינו זכויות הריבונות של בית הסן-הומבורג על הסן-דרמשטאדט. מותו הפתאומי של איזק פון סינקלייר (אנ'), הממונה על היחסים, הובילה את אביו לקחת על עצמו את התפקיד. כשהיה בהונגריה בשנת 1815 הכיר את אנטוניה הפליך בת ה-13, אליה נישא שלוש שנים מאוחר יותר. היא ילדה 8 ילדים, מתוכם קרל היה הצעיר ביותר.

אביו נפטר בשנת 1837 ואנטוניה העבירה את המשפחה לפשט (אחד משלושת החלקים המרכיבים של בודפשט, על הגדה המזרחית של נהר הדנובה). קרל השתתף בלימודי הגימנסיה. אף על פי שהיה קלוויניסטי, הוענקה לו מלגה על הישגיו האקדמיים יוצאי הדופן. הוא החל את הקריירה האמנותית שלו באקדמיה אצל הצייר הוונציאני יאקאב מאראסטוני (אנ') (1804-1860). מאוחר יותר הוא היה תלמידם של הציירים ההיסטוריים הנריק ובר (1818–1866) בבודפשט וקרל ראל (1812–1865) בווינה.

יחד עם ראל עבד במשימות רבות. מאוחר יותר החל בעבודות מקוריות משלו, תחילה כאמן נוף רומנטי בתמונות של מישורי השפלה ההונגרית, ואחר כך כיוצר ציורי קיר וציורי קיר מונומנטליים בסגנון המאסטר הוונציאני שלמד אצלו.

לאחר עבודות שונות בבודפשט הוא עבר לוינה. הוא הציב תוכניות לארמון גרנדיוזי, והשלים ציורי קיר שהזמין אב המנזר טיהאני עבור כנסיית המנזר שלו על שפת אגם בלטון. הוא נודע בזכות הדיוקנאות וציורי העירום שלו, שאשתו וגם בנותיו דיגמנו בהן.

לוץ התחתן רק בגיל 58, כאשר נישא לאלמנה יאקובי, אשתו לשעבר של אחיו פאול יוהאן היינריך, שנפטר בשנת 1828. מכאן ואילך חתם על עבודותיו "קרולי יאקובי-לוץ".

בשנת 1882 מונה לוץ לפרופסור באקדמיות שונות לאמנות בבודפשט, ובשנת 1885 הפך לדיקן המחלקה לציור. הוא היה חבר כבוד באקדמיה לאמנויות ציור בווינה.

המשימה הציבורית החשובה האחרונה שלו הייתה "אפותאוזיס של שושלת הבסבורג", פרסקו תקרה ענקי בחדר ההבסבורגי של הארמון המלכותי שנבנה מחדש, אותו צייר בשנת 1903, שנה לפני מותו.

לוץ היה כבר חולה קשה כשעבד על הפרסקו. "אפותאוזיס" עקב אחר המסורות של ציור הבארוק והעבודה זכתה לשבחים. הפרסקו שרד את המלחמה ללא פגע, אך הוא נהרס בשנות החמישים.

הוא נפטר בשנת 1904 בבודפשט. נערכה לו הלוויה ממלכתית והוקדשה לו אנדרטה. תמונותיו, ורישומיו נתרמו למדינת הונגריה ונמצאים כעת במוזיאון שומפבסטי. בכמה ערים הונגריות ישנם רחובות על שמו.

גלריה
-----

* אמור ופסיכהאמור ופסיכה
* קיץקיץ
* דיוקן ביתודיוקן ביתו
* חריש באביבחריש באביב
* הבארהבאר
* עירוםעירום
* מנוחהמנוחה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארוי לוץ** בוויקישיתוף
* קארוי לוץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Austrian Biographical Lexicon: *Österreichisches Biographisches Lexikon* (*ÖBL*) 1815-1950, Bd. 5 (Lfg. 24), p. 332

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16984510v (data)
* DSI: 8542
* GND: 12044951X
* ISNI: 0000 0000 7877 4103
* LCCN: n84129143
* NLP: a0000003296451
* RKD: 50990
* ULAN: 500016040
* VIAF: 45477632
* WorldCat: lccn-n84129143

 |
**יצחק ברקוביץ** (16 בפברואר 1933 – 1 באפריל 1982) היה קצין בדרגת ניצב משנה במשטרת ישראל, בעל עיטור השירות במשטרה. שימש מפקד מרחב נגב וראש צוות הקמת מרחב לכיש. לאחר שירותו במשטרה שימש יו"ר מטה שעת חירום במד"א ומ"מ מנהל מחוז דרום של מד"א.

ביוגרפיה
--------

נולד ברומניה, בן זקונים למשפחה בת שמונה ילדים. עבר את מוראות השואה בגטו שבעיר פלטיצ'ן ברומניה. ב-1946 נשלח לחוות הנוער הציוני בעיר אפלדורן שבהולנד, באמצעות ארגון הג'וינט היהודי. משם עלה בגיל 15 לישראל ב-1948 במסגרת עליית הנוער, באוניית המעפילים "נגבה", ונשלח לקיבוץ גבעת השלושה.

בשנת 1949 הצטרף לאחיו בבאר שבע. ביקש להתקבל לעבודה בסולל בונה אך נדחה. דוד טוביהו, שהיה מנהל סולל בונה, ולימים ראש העיר הראשון של באר שבע, שלח אותו בחזרה לקיבוץ גבעת השלושה בדרישה שיסיים את לימודיו בקיבוץ, ורק לאחר מכן יקבלו לעבודה.

ברקוביץ התגייס לצה"ל ושירת כסמל ביחידה מיוחדת בעוג'ה אל-חפיר ליד גבול מצרים. במהלך שירותו הצבאי התחתן עם שרה לבית זיסמן.

לזוג נולדו חמישה ילדים. התגורר בבאר שבע.

### שירותו במשטרה

לאחר שהשתחרר מהצבא התגייס באוגוסט 1953 למשטרת ישראל. תפקידיו במשטרה: 1953 עד 1966 – סייר, חוקר, רכז מודיעין ובלש; 1966 עד 1972 – מפקד תחנת באר שבע; 1972 עד 1976 – רל"ש מפקד מרחב נגב; 1976 עד 1977 – קצין אח"ק נגב; 1978 עד 1981 – מפקד מרחב נגב; 1981 – ראש צוות הקמת מרחב לכיש.

ב-13 ביולי 1977 קיבל את "עיטור השירות" של משטרת ישראל מידי מפכ"ל המשטרה חיים תבורי. בתיאור הנימוקים לקבלת העיטור נכתב: "סגן ניצב יצחק ברקוביץ משרת במשטרת ישראל החל משנת 1953. בתקופת שירותו פעל סגן ניצב ברקוביץ רבות בתחום החקירות. הוא ניהל חקירות רבות וסבוכות והביא לגילוי עבריינים. בין חקירות אלו ניתן לציין את גילוי מביימי שוד מלטשת יהלומים בקריית מלאכי בשנת 1964, גילוי מבצעי השוד בבנק לאומי בבאר שבע ורצח מנהל הסניף בשנת 1964, וגילוי רוצחו של נער בירוחם בשנת 1975."

הרצח בבנק לאומי, ב-6 בדצמבר 1964, היה מקרה הרצח הראשון שאירע במהלך שוד בנק בארץ. האירוע הכה בהלם את מערכת הבנקאות במדינה, והנהלת בנק לאומי החליטה להקציב פרס של 10,000 לירות למי שיביא לגילוי הרוצחים. יצחק ברקוביץ עמד בראש צוות החקירה שפיענח את תיק הרצח.

### לאחר פרישתו מהמשטרה

ב-1 בספטמבר 1981 פרש ברקוביץ מן השירות במשטרה והחל את לימודיו באוניברסיטת בן-גוריון, בחוג להיסטוריה. באוקטובר 1981 התמנה כיו"ר שעת חירום מד"א במחוז הדרום. בדצמבר של אותה שנה נתבקש על ידי מד"א לסייע כממלא מקום מנהל המחוז הדרומי של מד"א, תפקיד שמילא עד מותו באפריל 1982.

קישורים חיצוניים
----------------

* הקצין הולך לקורס: 'רווחה' לעולם התחתון, מעריב, 16 באוגוסט 1970
* מנהל סניף בנק לאומי בבאר שבע נרצח בעת נסיון שוד - ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים, ‏1 באוקטובר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  45 זכו בעיטורי המשטרה על גילויי אומץ ומעשי מופת , מעריב, 14 ביולי 1977
2. ↑  נעצרו 3 חשודים בשוד היהלומים, הצופה, 28 ביולי 1964
3. ↑  שוחרר החשוד השלישי בביום השוד , למרחב, 1 בספטמבר 1964
4. ↑  נעצרו 2 חשודים ברצח מנהל הבנק בב"ש לפני שנתיים, למרחב, 21 באוגוסט 1966
5. ↑  פסיכיאטר: יש לאשפז החשוד ברצח הילד מירוחם, מעריב, 4 בספטמבר 1975
6. ↑  נעצרו שלושה חשודים ברצח מנהל הבנק בב"ש, דבר, 10 בדצמבר 1964
7. ↑  "כתבנו בבאר שבע" מאת יצחק שתיל, בפרק "רצח בסניף הבנק", עמ' 41–46, הוצאת "סופת מדבר" 1991

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יצחק ברקוביץ (קצין משטרה)"**.
**יעקב פוליאקוב** (ברוסית: **Я́ков Соломо́нович Поляко́в**;‏ 1832, דוברובנו, מחוז-משנה אורשה, מחוז מוגילב (כיום – מחוז משנה דוברובנה במחוז ויטבסק) – 1909, ביאריץ, צרפת).

היה בנקאי, יזם, סוחר ונדבן יהודי-רוסי ידוע, מבני משפחת פוליאקוב. אחיהם של איש העסקים שמואל פוליאקוב והבנקאי לזר פוליאקוב.

קורות חיים
----------

הודעה במדריך "כל פטרבורג", 1894.
נולד ב-1832 למשפחתו האמידה של הסוחר שלמה פוליאקוב וזלטה רבינוביץ' (פוליאקוב). בין השנים 1860–1864 עבד בעסק של אביו. 

בין השנים 1864–1869 היה רשום כסוחר של הגילדה הראשונה בעיר אורשה. ב-16 בנובמבר 1868, על פי החלטה של לשכת האוצר של פלך יקטרינוסלב, הוא נרשם לגילדה הראשונה של סוחרי טגנרוג, ועד מהרה פתח בית מסחר ומשרד של חברת ספנות, ולאחר מכן הקים את בנק דונסקוי. מימן את בניית מתחם תחנת הרכבת בטגנרוג. 

לימים הפך למייסד שותף ובעלים משותף של הבנקים אזובסקו-דונסקוגו ופטרבורגסקו-אזובסקו, חברת הספנות אזוב, עסק בבניית מסילות ברזל ברוסיה ומחוצה לה. הוא היה יושב ראש אגודת הצלב האדום טגנרוג, בנה את בית החריצות ובית ספר יהודי בטגנרוג. הוא היה סגן הנשיא של החברה היהודית להתיישבות. בשנות התשעים רכש זיכיון להקמת בנק בפרס. בשנת 1902 בנק זה נקרא "בנק החשבונאות וההלוואות של פרס". הבנק היה אחד מגורמי ההשפעה העיקריים של רוסיה בפרס.בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 הוא סבל מנזק כלכלי גדול במהלך המשבר הפיננסי ואיבד במידה רבה את השפעתו.

בשנת 1885 קיבל דרגה אזרחית "Active State Councillor" (תת אלוף בשרות האזרחי) המקנה השתייכות למעמד אצולה המועבר בירושה. בשנת 1900 קיבל דרגה אזרחית "Privy Councillor" (אלוף בשרות האזרחי).

יעקב פוליאקוב בגלל יהדותו סורב להכלל בספר האצולה של הפלך שבו גר, לכן, בתמיכת שר המשפטים ושוחד גבוה הצליח להרשם בספר האצולה של קוזאקים מהדון.

על הפעילות הציבורית והכלכלית הוענקו לו עיטורים של האימפריה הרוסית ופרס: אות המסדר אנה הקדושה, דרגה 1, אות מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3 ודרגה 1, אות מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 3 ואות מסדר האריה והשמש, דרגה 1.

משפחה
-----

היה נשוי פעמיים.

* עם אישתו הראשונה - חסיה-מירה, היו להם שלושה ילדים: משה, לזר ואליזבט (ילנה) (רפאלוביץ')
* עם אישתו השניה, עמליה (מלכה) (בתו של יוסף הירשמן מקולדיגה) (1877–1948), היו להם חמישה ילדים: לובה-מאשה, אנה (רובינשטיין), שמואל (סמואיל), איזבאל (לנדאו) ובוריס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Кукушин В. С.* История архитектуры Нижнего Дона и Приазовья. — Ростов-на-Дону: ГинГо, 1996.
2. ↑  Поляков Яков Соломонович История российской благотворительности в документах Российского государственного исторического архива
3. ↑  Поляковы — на сайте Донской временник
4. ↑  Яков Соломонович Поляков — на сайте Еврейский мемориал

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 84144648426911770275
* WorldCat (עם VIAF): 84144648426911770275

 |
**קרל פרידריך רודולף זון** (בגרמנית: **Karl Friedrich Rudolf Sohn**‏; 21 ביולי 1845 – 29 באוגוסט 1908) היה צייר פורטרטים גרמני בסגנון אקדמי (אנ').

ביוגרפיה
--------

אביו היה צייר הנוף קרל פרדיננד זון. לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה הוא גויס לשירות צבאי, אך נדחה בגלל "חולשות פיזיות". בשנת 1863 החל ללמוד הנדסה בבית הספר לפוליטכניקה בקרלסרוהה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1866, אך מעולם לא עסק בהנדסה. הוא חזר לדיסלדורף, זמן קצר לפני מות אביו, החל ללמוד אצלו אמנות.

בין השנים 1867 עד 1870 הוא היה סטודנט באוניברסיטה בדיסלדורף, שם למד ציור היסטוריה אצל קרל מילר וציור דמויות אצל יוליוס רוטינג. לאחר פרוץ המלחמה הצרפתית–פרוסית, התנדב לגדוד קרבי, אך הוצב לכוחות המילואים. הוא החל לימודים פרטיים אצל בן דודו, וילהלם זון, מהלך שבסופו של דבר קבע את בחירתו להיות צייר פורטרטים.

בשנת 1873 הוא התחתן עם אלזה זון-רתל בדרזדן, בתו של הצייר אלפרד רתל. מאוחר יותר היא תהפוך לאמנית ידועה בפני עצמה, וגם לזמרת פופולרית. לאחר ירח הדבש הקים סטודיו קבוע בדיסלדורף. הוא הציג באופן מקומי ומכר את עבודותיו בפריז באמצעות סוכן. בשנה שלאחר מכן, הוא הפך למרצה באוניברסיטת קונסט-אקדמיה. תוך מספר שנים הוא הצליח להרשות לעצמו בית וסטודיו גדולים יותר.

המוניטין שלו כצייר פורטרטים התפשט בעולם. משנת 1882 עד 1886 הוא הוזמן לאנגליה על ידי המלכה ויקטוריה, שם צייר את דיוקנה כמו גם את אלה של הנסיך לאופולד, דוכס אולבני, ביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, ג'ון בראון (משרת המלכה) (אנ') ואחרים. היא ישבה רק פעם אחת, כדי שישרטט את פניה, ואז נשות החצר האחרות דגמנו למלא את פרטי הלבוש.

בשנת 1888, הוא מונה לכהן בחבר השופטים בתערוכת האמנות הבינלאומית השלישית בגלאספלאסט במינכן; יחד עם חבריו רוברט דייז, פריץ שפר ואחרים. הוא טייל ברחבי איטליה וצרפת והיה חבר מוקדם באיגוד האמנים הגרמנים והשתתף בתערוכתם בשנת 1906.

שנה לאחר מותו אירחה בעיר דיסלדורף תערוכת זיכרון.

### חייו האישיים

בניו, אלפרד זון-רתל, אוטו זון-רתל וקרלי זון-רתל, הפכו כולם לציירים ידועים, ובתו מירה זון-רתל הוזר התחתנה עם הצייר ורנר הייזר. אחיו, ריצ'רד זון, היה גם אמן בעל רמה מסוימת.

גלריה
-----

* אלפרד, דוכס אדינבורו ומשפחתואלפרד, דוכס אדינבורו ומשפחתו
* קטשאויו קמפנדה, מלך זולוקטשאויו קמפנדה, מלך זולו
* ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדתויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת
* ג'ון בראון ג'ון בראון
* אשת הצייראלזה זון-רתלאשת הצייר  
אלזה זון-רתל
* הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רןהנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל רודולף זון** בוויקישיתוף
* קרל רודולף זון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  A. F. Galerie, Paul Mahlberg, **Beitr?ge zur Kunst des XIX. Jahrhunderts und unserer Zeit**, Рипол Классик, 2012-12-18, מסת"ב 978-5-87969-354-6. (בגרמנית)
2. ↑  "Else Sohn-Rethels Memoiren, Das Turbulente Leben einer Künstlergattin"
3. ↑  "Mitglieder ab 1903, Ordentliche Mitglieder des Deutschen Künstlerbundes"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 11745298X
* ISNI: 0000 0000 6678 2712
* RKD: 73782
* ULAN: 500100245
* VIAF: 64784503
* WorldCat: viaf-64784503

 |
**מחר ועוד מחר ועוד מחר**, הוא ספר מאת הסופרת האמריקאית גבריאל זווין שיצא לאור ב-2022. הספר עוסק בחברות בין סאם מייזר וסיידי גרין מגיל 12 ועד גיל 40, במהלכם סאם וסיידי יצרו יחד משחקי מחשב ויקימו חברת משחקים משפיעה מאמצע שנות ה-90 ועד לשנות ה-20 של המאה ה-21. כותרת הספר לקוחה מתוך המונולוג המפורסם של שייקספיר במחזה מקבת, במהלכו מקבת מלין על חוסר המשמעות של החיים.

עלילה
-----

סאם מייזר, מתיידד עם סיידי גרין כשהם נפגשים בביה"ח שבו סאם מאושפז לאחר ניתוח קשה ברגלו עקב תאונת דרכים שעבר. סיידי, שמבקרת בביה"ח, פוגשת את סאם משחק במשחק סופר מריו, ורואה איך הוא מצליח לעבור שלב שהיא לא הצליחה. הם מתחילים לדבר ולהתיידד. אחות ביה"ח מבקשת מסיידי שתמשיך לבוא ולהיפגש עם סאם, כיוון שזו הפעם הראשונה שהוא מתקשר עם מישהו מאז שהגיע לביה"ח. בתמורה סיידי מקבלת שעות התנדבות לבית הספר. סיידי נהנית מהזמן עם סאם ולכן לא מספרת לו על כך שזמן המפגש שלהם נחשב כהתנדבות עבורה, וכשסאם מגלה זאת, הוא כועס על סיידי ומנתק איתה כל קשר.
6 שנים מאוחר יותר, סאם וסיידי נפגשים בתחנת רכבת בבוסטון בדרכם לאוניברסיטה. סיידי נותנת לסאם משחק שהיא יצרה כחלק מקורס שהיא לומדת, וברגע שסאם משחק בו, הוא יודע שהוא חייב לשכנע את סיידי להכין איתו משחקים. בסיוע של שותפו לדירה מרקס שהופך למפיק של המשחק שלהם, סיידי וסאם מקדישים את הקיץ להכנת המשחק "איצ'יגו" שעוקב אחר פעוט בן 3 שאובד בים, ומנסה לחזור הביתה.
איצ'יגו הופך ללהיט, והשלושה מקימים חברת משחקים ומתחילים להפיק משחקים מורכבים יותר, במקביל מערכות היחסים שלהם הופכות למתוחות ותחרותיות.

תהליך יצירת הספר
----------------

זווין מתארת בראיון לפובלישר וויקלי, שהתחילה לכתוב את הספר עוד ב-2017, אבל שהחלקים המשמעותיים של הכתיבה שלו אירעו בעיקר בזמן מגפת הקורונה, בה אי אפשר היה לטייל לשום מקום. עבור זווין, כתיבה על ניו יורק, וקליפורניה ויפן, איפשרה לה לבקר במקומות האלו למרות שהיא הייתה בביתה. לטענתה, משחקי מחשב הם סוג של רומן. יש להם דמות ראשית, עלילה, רפרנסים תרבותיים לספרים או למשחקים אחרים. מבחינתה, הספר מתמקד בעיקר במערכת היחסים בת ה-30 שנה של סיידי וסאם ושיתוף הפעולה היצירתי שלהם וכיצד הוא דוחף את שניהם להוציא את המיטב שלהם. במובן זה, הספר הוא יותר סיפור התבגרות מאשר ספר על עולם משחקי המחשב אם כי ניתן לראות תוך כדי ההתבגרות של סאם וסיידי, כיצד התעשייה של המשחקים מתבגרת אף היא ומשתנה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nathalie op de Beeck, 'Games Are Another Form of Storytelling': PW Talks to Gabrielle Zevin, publishersweekly.com, ‏30.6.22
**מרליס בהרנס** (בגרמנית: **Marlies Behrens**; נולדה בשנת 1939) היא שחקנית ודוגמנית עבר גרמנייה; "מיס גרמניה" לשנת 1958.

ביוגרפיה
--------

בהרנס נולדה במינכן בשנת 1939. בצעירותה, עבדה תקופה מסוימת כמזכירה בבית מלון, ב-1958 בהיותה בת תשע עשרה נבחרה למיס גרמניה.

בתחרות מיס תבל 1958 שנערכה בקליפורניה הייתה בין שש עשרה המועמדות שעלו לשלב חצי הגמר.

בשנת 1959 שיחקה בסרט השוודי "Med fara för livet" בתו של פרופסור הנחטפת על ידי סוכן זר, באותה שנה גם שיחקה בסרט המוזיקלי "Freddy unter fremden Sternen".

ב-1961 שיחקה בסרט המפלצות "Reptilicus" שהיווה קופרודוקציה דנית-אמריקאית, באותה שנה הופיעה גם בסרט "Der Hochtourist" ובגרסה הקולנועית המחודשת למחזה "רוברט וברטרם". 

בשנת 1963 הופיעה בסרט הטלוויזיה "Tony Ski Heil!".

קישורים חיצוניים
----------------

* מרליס בהרנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרליס בהרנס, באתר AllMovie (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Behrens, Marlies, Markus Brandes Autographs (באנגלית) (ארכיון)
2. ↑  Historic Images, 1961 Press Photo Wily Millowitsch Marlies Behrens Star Hochtourist, Historic Images (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007427545705171
* GND: 139672818
* ISNI: 0000 0000 7888 5428
* LCCN: no2007057353
* VIAF: 102533292
* WorldCat: lccn-no2007057353

 |
**צ'ואן הא** הוא ביולוג כימי סיני-אמריקאי, וכיום הוא פרופסור מצטיין על שם ג'ון טי ווילסון באוניברסיטת שיקגו וחוקר של המכון הרפואי הווארד יוז. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו בגילוי ופענוח מתילציה של RNA הפיך בוויסות ביטוי גנים לאחר שעתוק.

חינוך
-----

הא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדע והטכנולוגיה של סין בשנת 1994 עם תואר ראשון בכימיה. לאחר הדוקטורט שלו בהכשרה תחת סטיבן ג'יי ליפארד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, הוא עבד תחת גרגורי ל. ורדין כעמית פוסט-דוקטורט של דיימון רוניון באוניברסיטת הרווארד. הוא הפך לחבר סגל במחלקה לכימיה באוניברסיטת שיקגו בשנת 2002.

מחקר
----

בשנת 2010, הוא הציע ששינויים ב-RNA יכולים להיות הפיכים ועשויים להיות להם תפקידים רגולטוריים מקבילים לשינויים הפיכים של DNA וחלבונים. הוא ועמיתיו גילו לאחר מכן את ה-RNA demethylase הראשון שהופך באופן חמצוני את המתילציה של N6-methyladenosin ב-RNA שליח יונקים (mRNA) בשנת 2011. קיומו של m6A ב-mRNA התגלה ב-1974 הן ב-mRNA איקריוטי והן ב-mRNA; עם זאת, המשמעות הביולוגית והתפקיד התפקודי לא היו ידועים לפני עבודתו. מתילציה זו היא השינוי הפנימי הנפוץ ביותר ב-mRNA של יונקים. בשנת 2012, שני מחקרים בלתי תלויים דיווחו על מיפוי של m6A בתאים ורקמות יונקים, שחושפים דפוס תפוצה ייחודי. הוא ועמיתיו לעבודה זיהו ואפיינו את חלבוני הקורא הישיר עבור m6A, אשר משפיעים על היציבות ויעילות התרגום של m6 A-modified mRNA, ומבהירים את התפקידים התפקודיים של מתילציה של mRNA. הקבוצה שלו גם טיהרה את קומפלקס המתילטרנספראז שמתווך מתילציה זו.

כבוד ופרסים
-----------

* 2003: פרס הלימודים סרל
* 2005: פרס בקמן לחוקרים צעירים
* 2017: פרס פול מרקס לחקר הסרטן
* 2019: הרצאות בביולוגיה כימית של ACS
* 2023: פרס וולף בכימיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Chuan He". *Arnold and Mabel Beckman Foundation*. נבדק ב-1 באוגוסט 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "2017 Prize Winners". Memorial Sloan Kettering Cancer Center. נבדק ב-12 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Wolf Prize in Chemistry 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007317890905171
* ISNI: 0000 0004 5852 1829
* LCCN: n2015191409
* ORCID: 0000-0003-4319-7424
* SUDOC: 188522158
* VIAF: 884144647702871270418
* WorldCat: lccn-n2015191409

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"צ'ואן הא"**.
**מת'יו סלייטר** (באנגלית: **Matthew Slater**; נולד ב-9 בספטמבר 1985) הוא שחקן פוטבול אמריקאי המשחק בעמדת התופס והגאנר ומשמש קפטן הספיישל טים של קבוצת ניו אינגלנד פטריוטס מליגת ה-NFL.

ביוגרפיה
--------

סלייטר נולד בקליפורניה, בנם של אנני וג'קי סלייטר. אביו היה שחקן פוטבול ששיחק בלוס אנג'לס ראמס ונבחר לחבר בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני. סלייטר החל לשחק לראשונה פוטבול במסגרת מאורגנת בשנתו הראשונה של התיכון. הוא הצטיין במהירותו והיה חבר נבחרת הפוטבול והאתלטיקה של התיכון בו למד באנהיים, וב-2003 נבחר לאתלט השנה במחוז אורנג'; בריצת 100 מטר קבע זמן של 10.62 שניות ובריצת 200 מטר זמן של 21.39 שניות.

בשנים 2003–2007 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. לאחר שבשנתו הראשונה באוניברסיטה לא נכלל בסגל קבוצת הפוטבול בשל פציעה ברגלו, השתלב בשנה השנייה בתפקיד תופס מחליף, ובעונות לאחר מכן שיחק בספיישל טים, כמתקל וכמחזיר בעיטות, תפקידים בהם ניצל את מהירותו הרבה. בשנתו האחרונה בקבוצה נבחר לאול-אמריקן (נבחרת העונה ב-NCAA). סלייטר לא ציפה להיבחר בדראפט ה-NFL, אך קיווה להשתלב כשחקן חופשי באחת מהקבוצות.

בדראפט 2008 נבחר בסיבוב החמישי על ידי ניו אינגלנד פטריוטס ונהיה לשחקן סגל הקבוצה כמחזיר בעיטות וכגאנר (שחקן בספיישל טים שתפקידו לתקל את מחזיר הבעיטות של היריבה). במהלך הקריירה שלו נבחר עשר פעמים לפרו בול, פעמיים לקבוצה הראשונה של אול-פרו (נבחרת העונה) ושלוש פעמיים לקבוצה השנייה. בעונת 2014 זכה עם הפטריוטס בסופרבול XLIX, בעונת 2016 זכה עם הקבוצה בסופרבול LI ובעונת 2018 זכה בסופרבול LIII.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מת'יו סלייטר** בוויקישיתוף
* מת'יו סלייטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מת'יו סלייטר באתר ניו אינגלנד פטריוטס
* מת'יו סלייטר באתר pro-football-reference.com
* מת'יו סלייטר באתר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
* Mr. Special Teams: How New England’s Matthew Slater Made a Career of Covering Kickoffs and Punts, אתר grantland.com‏, 27 בינואר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2019062482
* VIAF: 2846157162075478980001
* WorldCat: lccn-n2019062482

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מת'יו סלייטר"**.
**נתניאל ג'וזף מיטשל בלייק** (באנגלית: **Nethaneel Joseph Mitchell-Blake**; נולד ב-2 באפריל 1994) הוא אצן בריטי, אלוף עולם (לונדון 2017) בריצת שליחים 4x100 מטר וסגן-אלוף אירופה (ברלין 2018) בריצת 200 מטר.

ביוגרפיה
--------

נתניאל מיטשל בלייק נולד בלונדון. בגיל 13 עבר עם משפחתו לג'מייקה, בשל עבודתם של הוריו. הוא זכה באליפות ג'מייקה לקדטים בריצת 200 מטר בשיא אישי של 21.54 שניות ונבחר לייצג את מולדתו בריצה זו באליפות העולם לקדטים 2011 וסיים חמישי בחצי הגמר שלו. בשנת 2013 עבר מיטשל בלייק ללמוד באוניברסיטת מדינת לואיזיאנה.

### קריירה ספורטיבית

באליפות אירופה לנוער שנערכה ברייטי, איטליה בשנת 2013 זכה מיטשל בלייק במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 20.62 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת שליחים 4X100 מטר.

#### 2016

בתחילת שנת 2016 הוא שיפר את שיאיו באולם בריצת 60 מטר ובריצת 200 מטר. הוא קבע בריצת 60 מטר תוצאה של 6.65 שניות ובריצת 200 מטר תוצאה של 20.57 שניות, אותה שיפר והעמיד על 20.51 שניות. באפריל אותה שנה הוא רץ 100 מטר בשיא אישי חדש של 10.09 שניות, מה שהפך אותו לאצן המהיר בבריטניה באותה שנה.

בתחרות שנערכה בטסקלוסה, אלבמה ב-14 במאי אותה שנה הוא קבע בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 19.95 שניות, מאית שנייה בלבד מהשיא הבריטי.

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם ביולי אותה שנה סיים מיטשל בלייק במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.60 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 20.46 שניות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 11 בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.25 שניות.

#### 2017

בתחרות שנערכה בקולומביה, קרוליינה הדרומית ב-13 במאי 2017 קבע מיטשל בלייק בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.99 שניות. באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 37.47 שניות לפני ארצות הברית (37.52 שניות) ויפן (38.04 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.24 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 20.08 שניות ועלה מהמקום השני לשלב חצי הגמר, תוצאה טובה מהמנצח בריצת הגמר.

#### 2018

באליפות אירופה שנערכה בברלין בשנת 2018 זכה מיטשל בלייק בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר לאחר שרץ בשלב המוקדמות ומדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.04 שניות, אחרי רמיל גולייב מטורקיה (19.76 שניות) ולפני אלכס וילסון משווייץ (20.04 שניות).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 9.99 שניות (2017)
* ריצת 200 מטר: 19.95 שניות (2016)
* ריצת 400 מטר: 46.55 שניות (2016)

### אולם

* ריצת 60 מטר: 6.65 שניות (2016)
* ריצת 200 מטר: 20.49 שניות (2017)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נתניאל מיטשל בלייק** בוויקישיתוף

* נתניאל מיטשל בלייק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* נתניאל מיטשל בלייק, באתר olympedia.org
* נתניאל מיטשל בלייק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* נתניאל מיטשל בלייק, באתר ליגת היהלום
* נתניאל מיטשל בלייק, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14413552

 |
**אנטוניו אובלדו ראטין** (בספרדית; **Antonio Ubaldo Rattín** נולד ב-16 במאי 1937 בעיר טיגרה, שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי לשעבר. ראטין נחשב לאחד מסמלי מועדון בוקה ג'וניורס וזכור לציבור האירופאי בעיקר בשל הסערה סביב הרחקתו במהלך משחק רבע גמר מונדיאל 1966 מול אנגליה.

קריירה
------

### בוקה ג'וניורס

ראטין גבוה הקומה (1.91 מ') גדל ושיחק בבוקה ג'וניורס משנת 1956 עד פרישתו בשנת 1970. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של בוקה ג'וניורס ב- 9 בספטמבר 1956 בסופר קלאסיקו נגד היריבה המושבעת ריבר פלייט. במהרה הוא ביסס את מעמדו כאחד משחקני הקישור הטובים בארגנטינה, הוא שיחק כקשר אחורי, עמדה אשר מכונה בארגנטינה "5" ועד היום נחשב מגדולי קשרי ה"5" הארגנטינאים. הוא ערך 352 הופעות במדי הקבוצה וכבש לזכותה 26 שערים. הוא זכה עם הקבוצה ב-4 אליפויות (1962, 1964\ 1965, 1969).

### נבחרת ארגנטינה

ראטין (מספר 10) לאחר ההרחקה ברבע גמר מונדיאל 1966 מול אנגליה
ראטין ייצג את ארגנטינה בשני מונדיאלים, במונדיאל 1962 בצ'ילה בה הודחה ארגנטינה בסיבוב הראשון וכקפטן במונדיאל 1966 אשר נערך באנגליה. במונדיאל 1966 קיוותה ארגנטינה לזכות לראשונה בתולדותיה בגביע, לאורך הטורניר התלוננו הארגנטינאים על עוינות אירופאית ששיאה הגיעה במשחק רבע הגמר מול המארחת אנגליה. ראטין הורחק על ידי השופט הגרמני **רודולף קרייטלן** בטענה שראטין קילל אותו למרות שלא הבין ספרדית ואילו ראטין דיבר רק ספרדית ורק הצביע על סרט הקפטן שעל זרועו. ראטין סירב לרדת מהמגרש ולבסוף התרצה וירד כשהוא מלווה בשוטרים, שמועות טענו שראטין התיישב לאחר מכן על השטיח האדום מול המלכה. המשחק שהסתיים בניצחון אנגליה 0:1 היה אבן הדרך הראשונה ביריבות שבין ארגנטינה לאנגליה. 
ראטין שיחק במדי הנבחרת 34 פעמים וכבש שני שערים. הוא זכה עם הנבחרת ב**גביע האומות** שנערך בברזיל ב- 1964 במסגרתו התחרתה ארגנטינה עם נבחרות ברזיל, אנגליה ופורטוגל.

### קריירת אימון והחיים הפוליטיים

לאחר פרישתו אימן ראטין את חימנסיה לה פלאטה משנת 1977 עד שנת 1979 ואחריה אימן את בוקה ג'וניורס בשנת 1980.
בשנת 2001 נבחר ראטין לבית התחתון בקונגרס הארגנטינאי וכיהן כיושב ראש וועדת הספורט עד פרישתו בשנת 2005.

תארים
-----

בוקה ג'וניורס
* אליפות ארגנטינה (4): 1962, 1964, 1965, 1969 (נסיונל)
* גביע ארגנטינה: 1969

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוניו ראטין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1962** |
| --- |
| 1 רומה • 
2 ראמוס דלגאדו • 
3 מרסוליני • 
4 סאינס • 
5 סאקי • 
6 פאס • 
7 פקונדו • 
8 פאנדו • 
9 פגאני • 
10 סנפיליפו • 
11 בלן • 
12 דומינגס •
13 רוסי • 
14 מריוטי •
15 נבארו •
16 ראטין •
17 אלברכט •
18 קאפ •
19 סוסה •
20 אולניאק •
21 אבלדו •
22 גונסאלס •
מאמן: לורנסו | ארגנטינהארגנטינה |

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1966** |
| --- |
| 1 רומה • 
2 אירוסטה • 
3 גאטי • 
4 פרפומו • 
5 וראקה • 
6 קאליקס • 
7 מרסוליני • 
8 פריירו • 
9 סימאונה • 
10 ראטין • 
11 פסטוריסה • 
12 אלברכט •
13 לופס • 
14 צ'אלדו •
15 סולארי •
16 גונסאלס •
17 סרנארי •
18 רוחאס •
19 ארטימה •
20 אונגה •
21 מאס •
22 טרביני •
מאמן: לורנסו | ארגנטינהארגנטינה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1155566866
* VIAF: 4920152331608103260001
* WorldCat: viaf-4920152331608103260001

 |
**כוכב לוּיטֶן** (באנגלית: **Luyten's Star** על שם האסטרונום וילם יקוב לויטן, נקרא גם **גליזה 273** או **LHS 33**) הוא ננס אדום שנמצא במרחק של כ-12.2 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים כלב קטן. בשנת 1935 גילו האסטרונומים לויטן ואדווין אביגהאוזן שלכוכב תנועה עצמית גדולה של כ-3.7 שניות קשת בשנה.

תכונות
------

כוכב לויטן הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M3.5V עם מסה של כרבע מסת שמש ורדיוס של כשליש רדיוס שמש. טמפרטורת פניו מוערכת בכ-3,150 קלווין והוא מאיר בעוצמה של קצת יותר מאלפית מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 100 מכך באור תת-אדום. בהירות נראיתו הנראית היא מדרגה 9.87 ונדרש טלסקופ על מנת לצפות בו. הכוכב מסתובב על צירו במהירות נמוכה מאוד ונראה שהוא משלים סיבוב ביותר מ-100 ימים. אם לכוכב יש כוכב לכת שמאפשר את קיומם של מים במצב צבירה נוזלי, הוא צריך להיות במרחק של כ-0.15 יחידה אסטרונומית עם זמן הקפה של כ-40 ימים, אך לא ידוע על קיומם של כוכבי לכת המקיפים אותו.

שכנים
-----

כוכב לויטן נמצא במרחק של כ-1.2 שנות אור מפרוקיון, שהוא הכוכב הקרוב ביותר אליו, וממרחק זה נראה ככוכב הבהיר ביותר בשמים עם בהירות מדרגה 4.5-, דומה לבהירות המרבית של נוגה כפי שהוא נראה מכדור הארץ. ניתן להיעזר בפרוקיון על מנת לאתר את מיקומו של כוכב לויטן כ-3 מעלות ממערב לו או כ-3 מעלות מדרום ל-β בכלב קטן. סיריוס נמצא במרחק של 5.8 שנות אור ממנו ועם בהירות נראית מדרגה 2.3- הוא הכוכב השני הכי בהיר בשמים עם בהירות דומה לשל צדק או של מאדים. שאר השכנים של כוכב לויטן הם ננסים אדומים כמוהו, ביניהם DX בסרטן שנמצא במרחק של כ-5.5 שנות אור ממנו. השמש תראה מכוכב לויטן ככוכב חסר יחוד עם בהירות מדרגה 2.7.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוכב לויטן** בוויקישיתוף
* כוכב לויטן באתר Solstation
* כוכב לויטן, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  SIMBAD: כוכב לויטן
2. ↑  C. H. Lacy:Radii of nearby stars: an application of the Barnes-Evans relation, Astrophysical Journal, Supplement Series, Vol. 34, p. 481 (1977)
3. ↑  Research Consortium On Nearby Stars: The One Hundred Nearest Stars
4. ↑  S. Viti, H. R. A. Jones, M. J. Richter, R. J. Barber, J. Tennyson & J. H. Lacy: A potential new method for determining the temperature of cool stars
5. ↑  VizieR: LHS 33, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
6. ↑  W. J. Luyten & E. G. Ebbighausen: A Faint Star of Large Proper Motion, Harvard College Observatory Bulletin No. 900
**דייוויד קרטר** (באנגלית: **David Carter**; נולד ב-10 בדצמבר 1987) הוא שחקן פוטבול אמריקאי בליגת ה-NFL ופעיל טבעוני לזכויות בעלי חיים.

קריירת פוטבול
-------------

קרטר החל לשחק פוטבול במכללת UCLA (אנ'). בדראפט ה-NFL‏ בשנת 2011, נבחר קרטר בסיבוב השישי לשחק בקבוצת אריזונה קרדינלס ושיחק בה במשך שתי עונות. בשנת 2013, עבר לשחק בקבוצת דאלאס קאובויס ושיחק בה למשך שלושה משחקים. באוגוסט 2014 חתם בקבוצת ג'קסונוויל ג'אגוארס אך לא נכלל בסגל הקבוצה. בשנת 2015, חתם בקבוצת שיקגו ברס אך נופה מהסגל לפני תחילת העונה.

פעילות לזכויות בעלי חיים
------------------------

קרטר אימץ אורח חיים טבעוני בפברואר 2014, לאחר שצפה בסרט הדוקומנטרי Forks Over Knives (אנ'), ומאז הוא משתתף בכנסים ובהרצאות בנושא טבעונות וזכויות בעלי חיים. כמו כן, הוא ואשתו, פייג' קרטר, חברים בארגון Vegan Outreach (אנ') הפועל לקידום טבעונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד קרטר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד קרטר
* דייוויד קרטר, ברשת החברתית פייסבוק

* דייוויד קרטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* דייוויד קרטר, ברשת החברתית אינסטגרם
* How Did Your NFL Team React When You Went Vegan? - David Carter, World of Vegan

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007425056505171
* BnF: cb14530665f (data)
* ISNI: 0000 0000 3251 5413
* LCCN: n2001130957
* SUDOC: 075136147
* VIAF: 241153532447248820000
* WorldCat (עם VIAF): 241153532447248820000

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דייוויד קרטר"**.
**מהיקארי** היא דת חדשה שנוסדה ביפן המחצית השנייה של המאה ה-20. פירוש השם "מהיקארי" הוא "אור אמיתי." הוא משולב משתי סימניות קנג'י: "מה" - אמת (真) ו"היקארי"- אור(光). מרכז הדת שוכן במקדש מהיקארי.

היסטוריה
--------

בשנת 1959, קוטמה אוקדה, מייסד הדת, נפל מסוס ושבר את עמוד השדרה. לפי המסורת זו הסיבה זו בעטיה זכה להתגלות האל סוּ, והתבקש על ידו להקים קהילה רוחנית וטהורה אשר תהיה משוחררת מכל אותם הרעלים בהם נגועים בני הגזע האנושי. רעלי החומרנות יובילו את האנושות השטופה בהבלי העולם הזה אל האבדון.

אמונה
-----

תפקידם של בני הכת חיוני להצלת העולם, וזאת על ידי יצירת גן עדן עלי אדמות. בני האדם יצרו זיהום רוחני וטימאו את הסביבה, עקב היותם שטופי חומרנות והם שכחו את האל ואת שליחותם בעולם. לכן עליהם לטהר את הנשמה ולחזור לרוחניות. הם מתאמנים בהקרנת אור, שכן האור מרפא את חולשות הנשמה והגוף, מטהר מטומאה ומזיהום ומראה לאדם את דרכו הנכונה. מדי חודש מתכנסים המאמינים לתיזמון של אנרגיות חיוביות. 20% מבני יפן עוסקים באופן זה או אחר בדתות החדשות, ובמהיקארי מאמינים כחצי מיליון איש בכל רחבי יפן, דרום אמריקה, אוסטרליה ואירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מהיקארי
**קווינטוס סלבידינוס רופוס** (לטינית: Quintus Salvidienus Rufus, ‏? - 40 לפנה"ס) היה איש צבא רומאי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה הרומית.

תולדות חייו
-----------

רופוס נולד למשפחה ממוצא צנוע, הוא התגייס לצבא הרומאי ושירת בזמן מלחמת האזרחים כקצין תחת יוליוס קיסר בהיספניה וייתכן שגם נלחם בקרב מונדה.

לאחר הניצחון שלח קיסר את רופוס ביחד עם יורשו המיועד אוקטביוס ומרקוס ויפסניוס אגריפה ללימודים באפולוניה עם הלגיונות הרומאים שהיו מוצבים במקדוניה כהכנה לפלישה המתוכננת לאימפריה הפרתית.

עם היוודע דבר הירצחו של קיסר בשנת 44 לפנה"ס, חזר אוקטביוס עם אגריפה ורופוס לרומא. בניגוד לעצתם הוא בחר שלא לקחת איתו את הלגיונות שהיו מוצבים במקדוניה.

המלחמה כנגד סקסטוס פומפיוס, שמבסיסו המבוצר בסיציליה ערך פשיטות ימיות על חופי איטליה ושיבש את אספקת המזון לרומא, הופקדה בידיו של רופוס בשנת 42 לפנה"ס. רופוס נכשל בניסיונו לעצור את פומפיוס והובס על ידו בקרב ימי ליד רגיום (כיום רג'ו די קלבריה שבאיטליה) בעיקר בשל חוסר הניסיון שלו ושל חייליו בלוחמה ימית.

רופוס נלחם ככל הנראה בקרב פיליפי, שבו הובסו רוצחיו של קיסר, כמפקדו הבכיר ביותר של אוקטביוס. עם חזרתם לרומא שלח אוקטביוס את רופוס להיספניה בראשות שישה לגיונות אולם זימן אותו חזרה בעקבות פעולותיהם של לוקיוס אנטוניוס ופולביה אנטוניה, אחיו ואשתו של מרקוס אנטוניוס, שהתחילו לפעול כנגד אוקטביוס בניסיון לבסס את משפחתם כשליטים היחידים ברומא על ידי ניסיון לשבש את הקצאת הקרקעות לווטרנים של צבא אוקטביוס.

עם חזרתו לאיטליה נשלח רופוס על ידי אוקטביוס להמשיך את המצור על סנטיום בזמן שהוא התקדם כנגד לוקיוס במטרה לסכל את כוונתו לכבוש את רומא. אחרי הצלחתו בכיבוש סנטיום בא רופוס לעזרתו של אגריפה שעסק בלחימה בלוקיוס, עזרתו של רופוס הכריחה את לוקיוס לסגת לפרוסיה (כיום פרוג'ה שבאיטליה), שם כוחותיהם המשולבים של רופוס, אגריפה ואוקטביוס הטילו עליו מצור.

בראשית שנת 40 לפנה"ס עשו שניים מקציניו של מרקוס אנטוניוס, וונטינוס ואסינוס, ניסיון להעביר סיוע ללוקיוס הנצור אולם הניסיון סוכל על ידי אגריפה ורופוס שחסמו את דרכם ובסופו של דבר דחקו אותם לפולגיניום (כיום פוליגנו שבאיטליה), שם הם הטילו עליהם מצור. בערך בסוף פברואר נכנע לוקיוס לאוקטביוס ופרוסיה נכבשה, בעקבות זה קציניו של אנטוניוס התפזרו ונטשו את צבאותיהם.

כשמרקוס אנטוניוס הנחית באיטליה את כוחותיו שלח רופוס איגרת למרקוס אנטוניוס ובה הציע לו כי יחבור אליו, יבגוד באוקטביוס ולערוק לצידו של אנטוניוס. כאשר נפגשו אנטוניוס ואוקטביוס להשגת חוזה השלום ביניהם והכנת רשימת המיועדים לחיסול מקרב הסנאט הרומי, דיווח אנטוניוס לאוקטביוס על בוגדנותו של חברו רופוס. אוקטביוס שלח מסר לרופוס בנושא זה ורופוס התאבד או שהוכרח להתאבד בעקבות חשיפת בוגדנותו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1187004278
* VIAF: 1353155919367939730006
* WorldCat (עם VIAF): 1353155919367939730006

 |
**חומצה טריפלואורומתאנגופריתית** שידועה גם בשמה המקוצר **חומצה טריפלית** או **TfOH**, היא חומצה בעלת נוסחה מולקולרית של CF3SO3H.
החומצה הטריפלית נחשבת לרוב לאחת החומצות החזקות ביותר והיא נכללת בקבוצת הסופר-חומצות.
החומצה הטריפלית היא בערך חזקה פי 1000 (לפי קבוע הדיסוציאציה pKa) מחומצה גופרתית.
החומצה הטריפלית נמצאת תחת שימוש נרחב בעיקר בתחום הקטליזטורים.

תכונות
------

החומצה הטריפלית היא נוזל היגרוסקופי חסר צבע בטמפרטורת החדר.
החומצה הטריפלית ממיסה תרכובות אורגניות כמו דימתילפורממיד (DMF), דימתיל סולפוקסיד (DMSO), אטצוניטריל (CH3CN) ודימתיל סולפון.
הוספת החומצה הטריפלית לתרכובות אורגניות יכולה להיות מסוכנת מאוד, בגלל האנרגיה שמשתחררת בתגובה, היות שהתגובה אקסותרמית מאוד, הוכחה להיות החומצה הטריפלית ממס מצוין לחומרים אורגניים.

היסטוריה וסינתזה
----------------

החומצה הטריפלואורומתאנגופריתית סונתזה לראשונה בשנת 1954 על ידי צמד המדענים הסלדין וקיד על ידי הריאקציה הבאה:

  

  

  

  

  

  

דרך אחרת של סינטוז החומצה הטריפלית פלואורוניזציה אלקטרוכימית:

שימושים
-------

החומצה הטריפלית נחשבת לחומצה מצוינת לתרומת פרוטונים לתרכובות אחרות מכיוון שהבסיס המוצמד של החומצה הטריפלית איננו מגיב עם הצורונים האחרים.

### יצירת מלחים

החומצה הטריפלית מגיבה בתגובה אקסותרמית עם מתכות פחמתיות (בקשר יוני עם -CO3) ומתכות הידרוקסיות (עם קבוצת הידרוקסיל - -OH). דוגמה לתגובה כזו היא סינתזה של נחושת טריפלית (נחושת טריפלואורומתאנוגופריתית - Cu (OTf)2 פלי המשוואה הבאה :

CuCO3 + 2 CF3SO3H → Cu(O3SCF3)2 + H2O + CO2

בטיחות
------

מגע עם העור עלול לגרום לכוויות חמורות ולהרס הדרגתי של רקמות באזור הפגוע. שאיפת אדי החומצה עשויות לגרום לעוויתות שעשויות להיות קטלניות, לדלקת ולבצקת ריאות. הוספה של החומר לתמיסות פולריות(אנ') גורם לתגובה אקסותרמית מסוכנת במיוחד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חומצה טריפלואורומתאנגופריתית** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חומצה טריפלית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חומצה טריפלואורומתאנגופריתית** |
באקולוגיה, **גילדה** היא קבוצת מינים במערכת אקולוגית מסוימת המנצלים את אותם המשאבים, אך המפגינים הסתגלויות אבולוציוניות שונות המאפשרות להם לדור בכפיפה אחת, תוך הפחתת היריבות ביניהם ויצירת מערכת יציבה פחות או יותר. כך לדוגמה, גילדת "אוכלי הזרעים" תכלול בתוכה מיני נמלים, מכרסמים וציפורים. הגילדה היא מונח מופשט המתאר תפקוד ביולוגי החורג מגבולות הקרבה המשפחתית והשפעות הסביבה הייחודית.

המונח "גילדה" שימש לראשונה את ריצ'רד ב. רוט (Richard B. Root) ב-1967 לתיאור קבוצת מינים ביולוגיים אשר "מנצלת אותם משאבים סביבתיים בצורה דומה", וצמח מהצורך האקולוגי לטפל בהשפעות של אבולוציה מקבילה. האקולוג אשר מנתח את היחסים בין האורגניזמים לסביבתם, נבדל בהשקפתו מחוקר האבולוציה אשר מתעניין במקורו של האורגניזם ובהשתלשלות ההתאמות שהופיעו או נעלמו במרוצת הזמן (או המרחק). מאז עבר המונח "גילדה" טשטוש מסוים ובמקרים לא מעטים הפך למושג נרדף לחברה. ב-1996 פרסמו John E. Fauth et. all בכתב העת The American Naturalist מספר כללים להגדרת מושגים באקולוגיה של חברות, והגדירו את הגילדה כקבוצת מינים "במנותק מקרבתם המשפחתית ומתפוצתם הגאוגרפית, המנצלת משאב משותף".

חשיבות הגילדה באה לידי ביטוי מיוחד כאשר עוסקים בחקר ההשפעות התחרותיות בין מינים. התחרות בין מינים השייכים לאותה הגילדה גבוהה, בעוד התחרות בין מינים השייכים לאותה הסדרה (ולעיתים אף לאותה המשפחה) לעיתים קרובות אינה גבוהה. חלק מהסיבה הוא מנגנון ההתמיינות האבולוציוני אשר כולל בתוכו מרכיב לירידה בתחרות בין האוכלוסיות העוברות התמיינות (חלוקה למינים).

| אקולוגיה |
| --- |
| תת-תחומים | אקולוגיה התנהגותית |  |
| רמות ארגון | אורגניזם • אוכלוסייה • חברה • מערכת אקולוגית • ביומה • ביוספירה • פרט |
| יחסי גומלין | טריפה • תחרות • קניבליזם • הדדיות • טפילות • פרזיטואידיות |
| תהליכים | אבולוציה • סוקצסיה • הכחדה • גמישות פנוטיפית • פירוק |
| מושגי יסוד | כושר נשיאה • גומחה אקולוגית • בית גידול • גורם מגביל • מגוון ביולוגי • מארג מזון • מין פולש • גילדה • מין מהנדס סביבה • אקולוגיה - מונחים |
| **פורטל ביולוגיה** |

לקריאה נוספת
------------

* Root, R. *The niche exploitation pattern of the blue-grey Gnatcatcher.* 1967. Ecological Monographs 37:317–350
* Fauth, J. E. et al. *Simplifying the jargon of Community Ecology: A conceptual approach.* 1996. The American Naturalist 147:282-286
* Begon, M. J.L. Harper, and C.R. Townsend. *Ecology: Individuals, populations and communities.* 1996. 3rd edition. Blackwell Science

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גילדה** |

* גילדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)