recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בקסטריט בויז
**להקת בנים** היא הרכב מוזיקלי שבו רק זמרים גברים, וקהל היעד העיקרי שלו הוא נערות.

היסטוריה
--------

הרכבים גבריים היו קיימים מאז ומתמיד, החל מ"The Temptations" ועד "חמישיית הג'קסונים", אך מאפייניהם המאוחרים יותר של להקות הבנים, אשר נתנו להם את שמם, הן תנועות ריקוד, חשיפת שרירים, שילוב בין מוזיקת הריקודים לבלדות הרומנטיות-מתקתקות, ועצם הרכבת הלהקה, שלעיתים קרובות מתבצע על ידי מפיקים מוזיקליים וציידי כישרונות.

פורצי הדרך בתחום זה של מוזיקת הפופ היו "ניו קידס און דה בלוק" – 5 זמרים מבוסטון אשר הגיעו לשיאם בסוף שנות ה-80. בבריטניה היו ההרכב "טייק ד'את" שהייתה להקת הבנים המצליחה הראשונה שם, לאחר מכן הופיעו גם "איסט 17" ו"בויזון" האירים. במקביל להם פרצו בקסטריט בויז האמריקאים, שפרצו תחילה בארצות כמו גרמניה ויפן, ורק לאחר מכן בשאר אירופה ובארצות הברית.

הבקסטריט בויז הוציאו 4 תקליטים מצליחים שנכתבו ברובם על ידי צוות כותבי שירים שוודיים. הלהקה הורכבה על ידי לו פרלמן, איש עסקים אשר הרכיב לאחר מכן את מתחריהם הגדולים ביותר – אן סינק וכן או-טאון, להקת בנים אשר תהליך הרכבתה תועד בתוכנית מציאות בת שתי עונות.

אנגליה תססה באופנת להקות הבנים במשך 5 שנים, ובמקביל לדעיכת ההרכבים האמריקאים צצו הרכבים כ"פייב" ו"ווסטלייף" (אשר אף הופיעו פעמיים במדינת ישראל והופיעו במשותף בהופעה אחת על אותה הבמה בפארק הירקון). גלגולים נוספים של להקות הבנים צצו גם לאחר דעיכת הזרם, בשנת 2003 אלה היו "באסטד" האנגלים אשר ניסו לייצר צירוף של פופ-פאנק, כאשר לעומת הרכבים כסם 41 או בלינק-182 הדגש הוא על הפופ, מה שמעיד על כך שכדי להיות מעבר למונח 'להקת בנים' לא מספיק רק לנגן על כלים.

בישראל הוקמו מספר להקות בנים במהלך השנים: היי פייב (הייתה הראשונה והבולטת מכולן), אחריהם להקת עדן (שכללה גם עבריים מדימונה), הבליינים (שמורכבת משניים מיוצאי להקת הרוק זקני צפת: השחקן והזמר מאור כהן והגיטריסט אורן לוטנברג), פור יו (שכללה את השחקן והדוגמן ישראלי גיא אריאלי ועוד שלושה עולים חדשים), גיים בויז.

אף שחברי להקות בנים נוטים לרוב להיעלם עם דעיכת להקותיהם, אחדים מחברי הרכבים אלה המשיכו בקריירת סולו מצליחה לאחר פירוקה של להקת הבנים בה השתתפו. דוגמאות בולטות הן רובי ויליאמס (טייק ד'את), ג'ורג' מייקל (Wham!), ג'סטין טימברלייק (אן סינק) הארי סטיילס (ואן דיירקשן), ניקי ביירן (ווסטלייף) ואמיר פיי גוטמן (היי פייב).

לאחר שקיעת תופעת להקות הבנים בעשור הראשון של המאה ה-21, בתחילת העשור שלאחר מכן זכתה התופעה להצלחה מחודשת, עם פריצתן של מספר להקות בנים, בפרט ואן דיירקשן האנגלית-אירית, ביג טיים ראש האמריקאית ועוד.

ראו גם
------

* להקת בנות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **להקת בנים** |

* גריק ד' קנדי, הנערים החדשים בשיכון: להקות הבנים חוזרות, באתר nrg‏, 11 באפריל 2012
* יוני בינרט, הו בוי: להקות הבנים חוזרות, באתר Xnet‏, 24 בנובמבר 2012
* נועה הרשקוביץ‏, לקראת גמר "ישנן בנות": למה אין להקות בנים ובנות בישראל?, באתר וואלה!‏, 28 בפברואר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559098505171
* GND: 4507242-5
* LCCN: sh2008005239

 |
**S.T.A.L.K.E.R: Shadow of Chernobyl** (בקיצור: STALKER) הוא משחק פעולה בגוף ראשון (FPS) שמשלב אלמנטים של משחק תפקידים עם חופש פעולה של השחקן ועלילה דינמית. המשחק פותח על ידי חברת GSC האוקראינית במשך שש שנים, ועורר הד תקשורתי רב.

עלילת המשחק מתרחשת במציאות אלטרנטיבית שבה הכור בצ'רנוביל נפגע פעם נוספת, והקרינה שדולפת ממנו יוצרת אזור רדיואקטיבי שיוצר מוטציות והפרעות טבע שונות. לאחר האסון הצבא משתלט על האזור ומכריז עליו שטח צבאי סגור. השחקן מגלם שוהה בלתי חוקי באזור הזה, המתפרנס מאיתור ומכירת חפצים מסתוריים שנוצרו באזור, ומעניקים למחזיקם כוחות מיוחדים.

המשחק שואב אלמנטים ורעיונות רבים מתוך ספרם של האחים סטרוגצקי "פיקניק בשולי הדרך", כמו גם מהסרט "סטאלקר (Сталкер)" בבימויו של אנדריי טרקובסקי, המבוסס אף הוא באופן רופף על הספר.

עלילת המשחק
-----------

השחקן מגלם אדם שסובל משכחה, ומתעורר בעיירה קטנה אצל סוחר בשוק השחור. הרמזים היחידים לזהותו הם קעקוע מסתורי שעל ידו, שבו כתוב "S.T.A.L.K.E.R.", והטקסט במחשב כף היד שלו "למצוא את סטרלוק" ו"להרוג את סטרלוק".
במהלך המשחק השחקן חוקר את זהותו ומיהו אותו סטרלוק, בעזרת דמויות שונות ועל ידי ביצוע משימות מגוונות בתמורה למידע. המידע מוביל את השחקן עמוק יותר לתוך האזור הרדיואקטיבי, לתחנת הכוח צ'רנוביל, שם על פי האגדה קיים קריסטל מופלא שמגשים משאלות.

במסעו לתחנת הכוח דמות המשחק תתמודד עם מוטנטים, שכירי חרב וזומבים שמנסים לעצור בעדו, וחיילים שמגנים על אותו קריסטל. בסוף המשחק לשחקן מוצעות אפשרויות בחירה רבות, שיוצרות 7 סיומים שונים למשחק.

אפשרויות משחק
-------------

האזור הרדיואקטיבי מהווה את מפת המשחק, והוא מחולק לאזורים שונים בהם השחקן יכול לשוטט בחופשיות. כל אזור שונה מאופיין בסוגים שונים של תוואי שטח, אוכלוסייה, מוטציות ותופעות טבע. במהלך המשחק השחקן יכול לבחור בין לשוטט בחופשיות באזור ובין קידום העלילה. לרשות השחקן מאות משימות צדדיות שמזכות אותו בכסף, תחמושת ועוד. בנוסף, השחקן יכול לסחור בציוד ובחפצים מסתוריים.

גרפיקה
------

המשחק מבוסס על מנוע גרפי שפותח במיוחד עבור המשחק, במטרה ליצור עולם משחק אפל וקודר, וחוויית משחק מציאותית. למשל, לאחר פיצוץ רימון, אדים יופיעו במקום ויטשטשו את שדה הראייה למספר רגעים. בנוסף, תנאי הראות והאקלים בעולם המשחק משתנים בהתאם לשעת היום במשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **S.T.A.L.K.E.R: Shadow of Chernobyl** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של S.T.A.L.K.E.R: Shadow of Chernobyl (ברוסית)
* S.T.A.L.K.E.R: Shadow of Chernobyl, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16697963z (data)

 |
**פואד פארס** (נולד ב-7 ביולי 1955) הוא ביולוג ופרמקולוג ישראלי בן העדה הדרוזית, פרופסור חבר ומנהל המעבדה לגנטיקה מולקולרית באוניברסיטת חיפה, מנהל המעבדה לגנטיקה בית חולים כרמל ויזם בתחום הביוטכנולוגיה, היה שותף ואחד ממובילי הפיתוח בחברת הביומד פרולור.

קורות חיים
----------

פואד פארס נולד בכפר חורפיש ב-1955. הוא סיים תואר ראשון בביולוגיה ב-1977 מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במדעי הרפואה ב-1983 מהטכניון. ב-1987 סיים את הדוקטורט בפרמקולוגיה בטכניון. את הפוסט דוקטורט עשה במעבדה לפרמקולוגיה וביולוגיה מולקולרית שבאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית. כיום הוא פרופסור חבר במחלקה לביולוגיה של האדם באוניברסיטת חיפה.

פארס הוא חבר המועצה להשכלה גבוהה ובמסגרתה הוא פועל בוועדת המשנה לטכנולוגיה והנדסה, בוועדת המשנה להערכת איכות והבטחתה ובוועדת המשנה להרחבת נגישות המגזר הערבי להשכלה גבוהה. פארס היה ממייסדיה של חברת הביוטכנולוגיה הציבורית פרולור והוא דירקטור בחברה. באפריל 2013 מכרו פארס ושותפיו את חלקם בחברה בעסקת מניות לחברת אופקו הלת'.

פארס מנהל את פרויקט התרופה הבוטנית בחברת קנבוטק. שיטה זו מבודדת מולקולה המצויה בפטריה ייחודית ומשלב אותם עם קנבנואידים העשוי מחומרים שיוצרו מקנאביס אלו אמורים לשמש להריגת תאים סרטניים של המעי הגס והפנקריאס. יחד עם פארס עובד גם בנו ד"ר באסם פארס בוגר בית הספר לרפואה של הטכניון.

פארס נשוי ואב לארבעה, ביניהם בנו ד"ר באסם פארס.

קישורים חיצוניים
----------------

* טלי ציפורי, ‏המיליונרים של פרולור: הנשיא והמנכ"ל יקבלו כ-40 מיליון ש', באתר גלובס, 24 באפריל 2013
* שלומית לן, ‏כבוד למגזר: הדרוזי שמכר את פרולור ב-480 מיליון דולר, באתר גלובס, 9 במאי 2013
* פרופ' פואד פארס באתר חברת קנבוטק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלומית לן, ‏כבוד למגזר: הדרוזי שמכר את פרולור ב-480 מיליון דולר, באתר גלובס, 9 במאי 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007334306305171
* ORCID: 0000-0002-4408-8847
* VIAF: 280149617079603752531
* WorldCat (עם VIAF): 280149617079603752531

 |
**לואיס דה מדרסו** (בספרדית: **Luis de Madrazo**; ‏27 בפברואר 1825 – 9 בפברואר 1897) היה צייר דיוקנאות וסצנות דתיות ספרדי ממשפחה ידועה של אמנים שכללה את אביו חוסה דה מדרסו, ואת אחיו פדריקו, הצייר, פדרו, מבקר האמנות, וחואן שהיה אדריכל. סבו הפולני תדיאוש קונצה היה גם צייר.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד במדריד, למשפחת אמנים. אביו היה חוסה דה מדרסו, ואחיו היו פדריקו דה מדרסו ופדרו דה מדרסו. אחייניו ריימונדו דה מדרסו וריקרדו דה מדרסו הפכו שניהם לציירים בולטים. משפחת מדרסו תוארה כאחת משושלות הציור החשובות ביותר, ששלטה בציור של המאה ה-19 בספרד.

הוא ואחיו קיבלו את שיעורי האמנות הראשונים שלהם בסטודיו של אביהם. מאוחר יותר, נכנס לאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו. בשנת 1845, הוא מצא עבודה כמאייר עבור המגזין Seminario Pintoresco Español. מספר שנים לאחר מכן, הוא קיבל מלגה שאפשרה לו להשלים את לימודיו ברומא ולשפר את סגנונו. בתחילה, הוא למד באקדמיה של סן לוקא, ולאחר מכן נרשם לאקדמיית צרפת ברומא שבווילה מדיצ'י. בהיותו שם, הוא פגש את יוהאן פרידריך אורבק והושפע מתנועה הנצרתיים.

לאחר לימודיו ברומא, הוא סייר באירופה, והתגורר זמן קצר בפריז, מינכן, ונציה וברלין. בתחילת שנות ה-90 הוא התיישב לזמן מה בפומפיי עם שניים מחבריו הציירים מספרד. הוא חזר למדריד כאשר השפעתם של אביו ואחיו הגדולים נתנה לו כניסה למעגלים האמנותיים של אותה עיר, מה שהוביל לאמונה שהצלחתו נבעה לחלוטין מהמוניטין של משפחתו.

בתקופה האחרונה של חייו, הוא התמסר בעיקר להוראה ולציור דיוקנאות של האצולה. הוא קיבל דרגת מפקד במסדר איזבלה הקתולית ובסופו של דבר הפך למנהל ״בית הספר הגבוה לציור, פיסול וחריטה של מדריד".

עם מותו, בעיר הולדתו מדריד, ירש אותו דיוסקורו פואבלה.

גלריה
-----

* הכרזת פלגיוס הראשון, מלך אסטוריאס, 1855הכרזת פלגיוס הראשון, מלך אסטוריאס, 1855
* קבורתה של ססיליה הקדושה בקטקומבות של רומא, 1852קבורתה של ססיליה הקדושה בקטקומבות של רומא, 1852
* אדם מחזיק פגיון, 1850אדם מחזיק פגיון, 1850
* תרסה מאווילה, 1855תרסה מאווילה, 1855

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיס דה מדרסו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Caso, E.D. Les Orientalistes de l'école Espagnole, ACR edition, 1997, p. 158
2. ↑  Madrazo y Kuntz, Luis de (1825-1897) » MCNBiografias.com, www.mcnbiografias.com
3. ↑  Los Madrazo, una familia de artistas: [Exhibition], Museo Municipal, 1985 [catálogo de la exposición, tapa del libro]
4. ↑  Madrazo y Kuntz, Luis de - Museo Nacional del Prado, www.museodelprado.es

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX862866
* GND: 116655291
* ISNI: 0000 0000 7102 4051
* LCCN: n00031426
* RKD: 130461
* SUDOC: 120786133
* ULAN: 500037475
* VIAF: 38146655
* WorldCat: viaf-38146655

 |
דוקטור **ניימן לוין** (באנגלית: **Nyman Levin**;‏ 17 בפברואר 1906 – 25 בינואר 1965) היה פיזיקאי יהודי-בריטי, ממציא בעל פטנטים בתחומי הטלוויזיה, הרדיו והמכ"ם שעמד בראש תוכנית הגרעין הבריטית.

קורות חיים
----------

לוין נולד בלונדון, בריטניה, בן למשפחת מהגרים יהודים, שהגיעו מהאימפריה הרוסית ופתחו עסק לייצור שקיות נייר. הוא למד בבית הספר לנערים סנטרל פאונדיישן, אך עזב את הלימודים בגיל 16 כדי לעזור בעסק המשפחתי. כדי להמשיך את לימודיו לקח שיעורי ערב בפיזיקה והשיג מלגה לאימפריאל קולג' בלונדון.

לאחר קבלת תואר דוקטור הוא התחיל לעבוד בחברת מרקוני ופיתח שם את הטכנולוגיה שאפשרה את השימוש בטלוויזיה. הוא רשם פטנטים רבים בבריטניה ובארצות הברית. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עזר המחקר שלו לפיתוח מכ"ם באורך גל של סנטימטר, שהיה חיוני ללחימת הלילה בקרב נגד הלופטוואפה. לוין פיתח את רשת הרדיו בתדר גבוה מאוד (VHF), שאפשרה למפקדים לתקשר עם חייליהם ביום הפלישה לנורמנדי ועל כן זכה לכבוד להיות בין האזרחים הבריטים הראשונים שהגיעו לנורמנדי.

לאחר המלחמה היה לוין לחבר קבוע בצוות המומחים של האדמירליות הבריטית ומנהל אגף המכשירים במחלקת המחקר של הצי הבריטי. במסגרת זו פיתח שיטה לגילוי צוללת אבודה על קרקעית הים. ב-1951 התמנה לראש אגף התותחנות של הצי הבריטי. בשנים 1955 - 1958 היה מנהל אגף המחקר והפיתוח של רנק פרסיז'ן אינדסטריז, חברה לייצור מכשירים מדויקים. הוא זיהה את העתיד של מכונות הצילום והקים את המפעל הראשון באירופה לייצור מכונות צילום.

בסוף שנות החמישים של המאה העשרים פנו שלטונות בריטניה לחברה שהעסיקה אותו וביקשו מהם, שישחררו את לוין מהחוזה איתם, כדי שיוכלו לגייס אותו לתוכנית הגרעין הבריטית והחברה הסכימה - לוין התמנה לסגן מנהל תוכנית הגרעין הבריטית ושנה מאוחר יותר קיבל את תפקיד מנהל תוכנית הגרעין הבריטית.

ניימן, שהיה חולה לב, זומן, בינואר 1965, לשיחה סודית אצל ראש ממשלת בריטניה ובכניסה למשרדי הקבינט סבל מאירוע לבבי. הוא נלקח לבית חולים ומת כעבור שלושה ימים. התפרסמו ידיעות על כך שהתנהלה נגד לוין חקירה, בחשד שהוא מספק ידיעות סודיות מתחום הגרעין לישראל, וההזמנה לישיבה אצל ראש הממשלה הייתה כיסוי לצורכי חקירה נוספת. מעולם לא הובהר אם הייתה חקירה או לא ומה היו תוצאותיה, ובנו של לוין טוען שאביו לא ריגל.

חיים אישיים
-----------

הוריו של לוין הלכו לעולמם בצעירותו והוא גודל על ידי אחותו. לוין נשא לאישה את דורה הירש ולשניים נולדו שלושה ילדים. בני הזוג היו דוברי יידיש ופעילים במסגרת הקהילה היהודית המקומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד אבנר כהן, מריון ג'ונס, מותו של ניימן לוין - הסוכן שנמחק מדפי ההיסטוריה, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2016
* זה מעולם לא קרה, באתר העין השביעית, 10 באוקטובר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  י. פינקלסטון, "ראש האטום" דובר יידיש, מעריב, 3 במרץ 1959

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ניימן לוין"**.
**אדריכלות איראנית** או **אדריכלות פרסית** היא האדריכלות שנוצרה באיראן (פרס). ביטוייה של האדריכלות האיראנית הטיפוסית ממוקמים באזור הרחב, המשתרע מטורקיה לצפון הודו ולגבולות סין ומהקווקז לזנזיבר. בניינים בעלי מאפיינים פרסיים מאופיינים בדרכים רבות, החל מסוכות איכרים, לבתי תה, לגנים פרסיים, לפביליונים ועד ל"חלק מהמבנים הכי מלכותיים שראה העולם". ההיסטוריה של סוג אדריכלות זה מתחילה בסביבות שנת 5000 לפנה"ס.

האדריכלות האסלאמית אף היא העתיקה הרבה ממאפייניה הייחודיים של האדריכלות הפרסית שהייתה אחת מהתרבויות הראשונות שהאסלאם פגשה בזמן ולאחר לידתה. הבירה הפרסית הייתה על הגדות המזרחיות של הפרת והחידקל במאה ה-7. קרבה זו הביאה אדריכלים של האסלאם הקדום לשאול, ולמעשה לרשת את המסורות והדרכים של האימפריה הפרסית-סאסאנית שנפלה. בגדאד, לדוגמה, התבססה על תקדימים פרסיים כמו העיר ע'ור (פירוזבאד של ימינו) בפרס. למעשה, כיום ידוע ששני המעצבים שאל-מנסור שכר על מנת לתכנן את העיר היו נאובח'ת, זוראסטרי לשעבר פרסי, ומשאללה אבן את'רי, יהודי לשעבר מח'וראסאן שבאיראן. 

המסגד הגדול של סאמרא הוא דוגמה נוספת, שם המגדל הספירלי התבסס על אדריכלות פרסית, כמו המגדל הספירלי באמצע פירוזאבאד, בירה סאסאנית לשעבר.

תצלום פנורמי של מיידאן-י אמאם באספהאן (לצפייה הזיזו עם העכבר את סרגל הגלילה בתחתית התמונה)

תצלום פנורמי של מיידאן-י אמאם באספהאן (לצפייה הזיזו עם העכבר את סרגל הגלילה בתחתית התמונה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדריכלות איראנית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Arthur Upham Pope. *Introducing Persian Architecture*. Oxford University Press. London. 1971. p.1

| אדריכלות אסלאמית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אדריכלות איראנית • אדריכלות מוגולית • אדריכלות מורית • אדריכלות ממלוכית • אדריכלות מרוקאית • אדריכלות סינית-אסלמית • אדריכלות טורקית • אדריכלות תימנית |

 |
| פורטל אדריכלות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph433027

 |
הדגמה פשטנית של רעיון חגורת הבטיחות מסוג שלוש הנקודות
**נילס איוואר בוֹהלין** (בשוודית: **Nils Ivar Bohlin**;‏ 17 ביולי 1920 – 26 בספטמבר 2002) היה מהנדס מכונות שוודי שהמציא את חגורת הבטיחות מסוג שלוש הנקודות (three point seat belt), שבה נעשה כיום שימוש במכוניות.

ביוגרפיה
--------

בוהלין נולד בהרנוסאנד שבשוודיה. הוא למד באוניברסיטת הרנוסאנד ובשנת 1939 סיים תואר בהנדסת מכונות.

בשנת 1942 התחיל לעבוד כמעצב מטוסים בחברת סאאב והיה בין המפתחים של מושבי המפלט. בשנת 1958 הוא עזב את סאאב ועבר לעבוד בחברת וולוו כמהנדס בטיחות, שם המציא ופיתח את חגורת הבטיחות מסוג שלוש הנקודות (על שם שלושת המיקומים שביניהם מתוחה החגורה). בוהלין עבד על פיתוח החגורה כשנה, וב־1959 הציג את המצאתו, שנרשמה כפטנט. אמנם פותחו כבר לפני כן חגורות בטיחות למכוניות, אך בוהלין היה הראשון שפיתח את המודל הזה של החגורה, שמשמש עד היום בכלי רכב.

ב־1967 הציג בוהלין את המחקר שערך במסגרת עבודתו בוולוו, "A Statistical Analysis of 28,000 Accidents with Emphasis on Occupant Restraint Value", במסגרת כנס בטיחות כלי רכב. ב־1969 מונה בוהלין למנהל מחלקת המחקר והפיתוח בוולוו. הוא פרש לגמלאות ב־1985.

ב־1974 קיבל את "פרס ראלף איסברנדט להנדסת בטיחות". ב־1989 זכה להירשם ב"היכל התהילה של הבטיחות והבריאות", וב־1999 ב"היכל התהילה של כלי הרכב". קיבל את מדליית האקדמיה השוודית המלכותית למדעי ההנדסה ב־1995.

בוהלין נישא למאי-בריט בוהלין, היה אב חורג לשני ילדיה והוליד שני ילדים משלו. ב־2002 לקה בשבץ, ומספר חודשים לאחר מכן לקה בהתקף לב ומת בגיל 82. מיד לאחר מותו נכנס ל"היכל התהילה הלאומי של הממציאים" בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים של נילס בוהלין (באנגלית)
* נילס בוהלין, באתר היכל התהילה הלאומי של הממציאים (באנגלית)
* נילס בוהלין, באתר safran-arts (באנגלית)
* Nils Bohlin, 82, Inventor of a Better Seat Belt, באתר הניו יורק טיימס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  איור חגורת הבטיחות כפי שהוגשה למשרד הפטנטים האמריקאי ב-1959
2. ↑  יפעת גדות, מי הקליק ראשון?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 במרץ 2006
3. ↑  Nils Bohlin, Inventor, 82

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2002095692
* VIAF: 56288125
* WorldCat: lccn-no2002095692

 |
**אולפנת הרב בהר"ן** היא אולפנה פנימייתית ארבע-שנתית תורנית לבנות הממוקמת בגדרה.

האולפנה מונה כ-480 תלמידות בכיתות ט' עד י"ב. כל שכבה מחולקת לארבע כיתות, ולכל שכבה יש ארבע מחנכות וארבע בנות שירות לאומי המשמשות כמדריכות. 

המחנכות והמדריכות הן בדרך כלל בוגרות האולפנה[דרוש מקור].

בבחינות הבגרות בנות האולפנה נבחנות ללא נוכחות של בוחן חיצוני או פנימי.

היסטוריה
--------

האולפנה הוקמה על ידי הרב אברהם בהר"ן, לאחר שפרש בשנת 1980 מראשות אולפנת כפר פינס. בתחילה שכנה האולפנה בהרצליה, ולאחר מכן בכפר סבא. לאחר כ-10 שנים עברה למשכנה הנוכחי בכפר אליהו על שם הרב ד"ר אליהו לאו יונג אשר בגדרה (במבנים השייכים לפועלי אגודת ישראל). הרב בהר"ן דגל בקידום כל בת ובת מבחינה רוחנית מהמקום בו היא נמצאת, תוך נתינת אמון מלא בבת. משנתו החינוכית פרושה בספרו **החברה והשפעתה**.

מאז פטירת הרב בהר"ן מכהן בתפקיד ראש האולפנה הרב משה נוימן. מנהל התיכון הוא הרב יחיאל זרגרי. ב-2022 לאחר שהרב משה נוימן הודיע על פרישתו הצפויה מהתפקיד, נבחרה לתפקיד הרבנית דבורה ברטפלד.

פרויקטים התנדבותיים
-------------------

"העיירה שלי" הוא פרויקט התנדבותי שהחל לפעול בשנת תשס"ה, ביוזמת תלמידות השמינית ובעידוד הנהלת האולפנה. במסגרת הפרויקט התלמידות מתנדבות בתחומים שונים בגדרה, כגון חונכויות אישיות בבתי ספר יסודיים בעיר, הדרכה במסגרת פרויקט "בת-מצווה" בממ"ד אוהל שלום, התנדבות במעון מוריה לילדים בעלי צרכים מיוחדים, וכן פעילויות בבתי אבות ובבית החולים הרצפלד הממוקם בעיר. כמו כן, האולפנה פתחה מועדונית שבה מועברות פעילויות שונות לילדי גדרה על ידי התלמידות.

בנוסף, בנות האולפנה מפעילות גמ"ח בשם "יד מרים", ובכל יום רביעי הן מחלקות מוצרי מזון יבשים למשפחות נזקקות בעיר.

מיזם משמעותי נוסף שיש באולפנא הוא לב'ל- לב אל לב. מיזם לימודי וחברתי שבו בנות האולפנא הבוגרות משכבות יא-יב מסייעות לבנות בשכבות הצעירות יותר בלימודים. המיזם נולד מתוך אמונה שלבנות האולפנא יש הרבה מה לתת ולתרום מניסיונן ומהידע שצברו ומתוך רצון שהעזרה הלימודית תחבר גם את הבנות ותחזק את האווירה המשפחתית ותחבר בין בנות האולפנא ביתר שאת. במיזם משתתפות כ 120 בנות כל שנה. לאחר הרצח של רינה שנרב תלמידת האולפנא, המיזם מנציח את זכרה.

* שער הכניסה לאולפנהשער הכניסה לאולפנה
* שלט בכניסה לאולפנהשלט בכניסה לאולפנה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אולפנת הרב בהר"ן
* סרטון היכרות עם האולפנה, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאת ראלי סער, משרד החינוך מאמין ב"בחינות של כבוד", באתר הארץ, 12 ביוני 2001
2. ↑  יהונתן גוטליב, נבחרה ראש אולפנה חדשה לאולפנת בהר"ן, באתר ערוץ 7, ‏8 ביוני 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007415446605171

 |
**קלע הכשף** (באנגלית **Spellslinger**) היא סדרת ספרי פנטזיה בת שישה ספרים שנכתבה על ידי הסופר הקנדי סבסטיאן דה קאסל (אנ').

הספר הראשון בסדרה "קלע הכשף" יצא במאי 2017 והשישי "מנתץ הכתר" יצא באוקטובר 2019.

הסדרה זכתה לביקורות חיוביות ברחבי העולם ותורגמה לעשרות שפות בניהם עברית, לסדרה יצאה גם סדרת המשך בשם "דרכי הארגוסים" וספר תוספת בשם "המגית האלמנה" על ידי אותו הסופר.

בעברית הסדרה הוצאה על ידי כתר הוצאה לאור ותורגמה על ידי לי עברון וענבל שגיב-נקדימון.

עלילה
-----

העלילה עוקבת אחרי קלן ארגוס, נער בן 16 שהוגלה מעמו ושותפו העסקי רייקס ה"חתול סנאי" (חיה בדיונית עם חוש הומור ויכולות לחימה טובות ) במסעותיהם בשש מדינות ביבשת בדיונית בשם "אלדרסיה".
קלן, בעזרת תכסיסים רבים שלמד לאורך הדרך ועצותיה של מורתו הרוחנית "פריוס פרפקס" נחלץ לאורך הדרך מצרות וקשיים במהלך המסע.

דמויות
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אין מידע על כל הדמויות.
**קלן ארגוס** - הפרוטגוניסט, קלע כשף (אדם שמשתמש בחפצים כדי לחזק את יכולות הקסם שלו) פורע חוק שהוגלה מהשבט שלו בגלל שסבתו רצעה אותו אל ה"צל האפל", קלן הוא התלמיד של הנוודת פריוס פרפקס ונעזר בתובנות שלה במהלך המסע, קלן נחשב למבוקש בשבט שלו וסומן כמטרה על ידי מכשפי ז'אנטפ וציידי ראשים שאיתם הוא צריך להיתמודד במהלך הסדרה.

**רייקס** - "חתול סנאי" קלפטומן עם נטייה לרצח שמצטרף אל קלן בתור שותף עסקי לאחר שקוסם הרג את כל הלהקה שלו, מרבה להתווכח עם קלן על שאלות אתיקה אך רוב הזמן מקשיב לו, גם רייקס נדבק בצל האפל במהלך הסדרה.

**פריוס פרפקס** - נוודת ארגוסית בת עם המאדק עם חיבה למשחקי קלפים והימורים,משמשת כמורה של קלן ומלמדת אותו את דרכי הארגוסים, פריוס נחשבת לארגוסית חריגה שכן היא לא משתמשת בכינוי הארגוסים שלה ומרבה ללגלג על המסורת והממונחים ה"רשמיים שלהם וכך גם היא מלמדת את קלן.

**שלה בת קה** - אחותו של קלן ואנטי נבלית, נחשבת למכשפת זאנטפ חזקה ומוכשרת והיורשת של מנהיגות השבט, שלה היא מניפולטיבית ומרבה להשפיע על קלן שלא בטוח מתי היא רוצה בטובתו ומתי היא טומנת לו מלכודת.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הסדרה באתר הרשמי של הסופר **(באנגלית)**
* אוסף ביקורות על הספר באתר סימניה
**ניק לנגוורת'י** (באנגלית: **Nicholas A. Langworthy** ;נולד ב-27 בפברואר 1981) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-23 של מדינת ניו יורק מאז 2023. לנגוורת'י, חבר המפלגה הרפובליקנית, הוא גם יושב ראש הוועדה הרפובליקנית במדינת ניו יורק, אליה מונה ביולי 2019 לאחר שעמד בראש הוועדה הרפובליקנית של מחוז ארי, ניו יורק מאז 2010. הוא כיהן כיו"ר המפלגה בניו יורק בגיל הצעיר ביותר בתולדות המפלגה.

ביוגרפיה
--------

לנגוורת'י נולד בג'יימסטאון, ניו יורק ב-1981. הוא למד בבית הספר המרכזי של פיין ואלי בעיר הולדתו, וסיים את לימודיו בשנת 1999. לאחר סיום הלימודים, הוא למד באוניברסיטת ניאגרה, שם הקים את שלוחת הרפובליקנים באוניברסיטה. הוא סיים את לימודיו בניאגרה עם תואר ראשון במדעי המדינה.

לאחר שהתמחה במשרדו של המושל ג'ורג' פטאקי וניהל קמפיין לקונגרס עבור ברט זומר בשנת 2000, לאנגוורת'י מונה לעבוד תחת חבר הקונגרס תומאס מ. ריינולדס. הוא ניהל את מסעות הבחירות המוצלחים של ריינולדס בשנים 2004 ו-2006. בזמן שעבד עבור ריינולדס, לנגוורת'י פגש את אשתו לעתיד, ארין בייקר, שעבדה גם כן בצוות של ריינולדס. לנגוורת'י ניהל מאוחר יותר את הקמפיין המוצלח של 2008 של הנציג כריס לי ושימש כמנהל המשרד המחוזי של לי עד מאי 2010.

לנגוורת'י הוא המייסד והנשיא של חברת הסקרים, Liberty Opinion Research. 

לאחר שיו"ר הוועדה הרפובליקנית של מחוז ארי, ג'יימס פ. דומגלסקי, התפטר מתפקידו ב-2010 כדי להתמודד לסנאט של מדינת ניו יורק, לנגוורת'י זכה פה אחד בבחירות מיוחדות לראשות, והפך ליו"ר הצעיר ביותר של כל אחת מהמפלגות בהיסטוריה של מחוז אירי. בשנת 2016, הנשיא הנבחר דונלד טראמפ הודיע שלנגוורת'י יכהן בוועד המנהל של צוות המעבר שלו. לנגוורת'י היה תומך נלהב בקמפיין הנשיאותי של טראמפ.

בשנת 2018, לנגוורת'י החל בקמפיין לראשות הוועדה הרפובליקנית של מדינת ניו יורק נגד יו"ר המדינה המכהן אד קוקס. ב-20 במאי 2019, לאחר שהיו"ר הרפובליקני של מחוז מונרו ביל רייליך הודיע על תמיכתו בלנגוורת'י, הודיע קוקס כי הוא מסיר את מועמדותו לכהונה חדשה כיו"ר. ב-1 ביולי 2019, לנגוורת'י מונה ליושב ראש הוועדה הרפובליקנית של מדינת ניו יורק. הוא היו"ר המדינה הצעיר ביותר בתולדות המפלגה.

ביוני 2022, הודיע נציג כריס ג'ייקובס כי לא יתמודד לקדנציה נוספת בבית הנבחרים. הוא הכריז לאחר מכן על מועמדותו למושב, המייצג חלק ממחוז אירי ורוב המחוז הדרומי. הוא ניצח בפריימריז הרפובליקני ב-24 באוגוסט, כשניצח את קרל פלדינו. בבחירות הכלליות ניצח את המועמד הדמוקרטי מקס דלה פיה. הוא הושבע לתפקידו בראשית 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניק לנגוורת'י** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ניק לנגוורת'י (באנגלית)
* ניק לנגוורת'י באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניק לנגוורת'י
2. ↑  The Associated Press, New York GOP formally taps Langworthy as new leader, syracuse, ‏2 ביולי 2019 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: L000600

 |
**פיוטר מירונוביץ' מאשרוב** (רוסית: Пётр Миро́нович Маше́ров; או **פיוטר מירונאביץ' מאשראו**, בלארוסית: Пётр Міро́навіч Машэ́раў) היה מדינאי בלארוסי, מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית הבלארוסית בשנים 1965–1980.

ביוגרפיה
--------

מאשרוב נולד ב-26 בפברואר 1918 בכפר שירקי (Ширки) במחוז ויטבסק בשם **פיאטרו מאשרה** (בלארוסית: Пятро́ Маше́ра). למד הוראה במכון להכשרת מורים על שם קירוב באוניברסיטה הממלכתית של ויטבסק בשנים 1935-1939; בין השנים 1939-1941 עבד כמורה לפיזיקה בעיירה רוסון במחוז ויטבסק. בשנות מלחמת העולם השנייה היה מפקד יחידת פרטיזנים ועל פעילותו זו זכה בעיטור גיבור ברית המועצות. במהלך שירותו בפרטיזנים פעל להצלת יהודים בשטחי בלארוס, ליטא ופולין.[דרוש מקור] ב-1943 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

לאחר המלחמה מילא מספר תפקידים במפלגה הקומוניסטית של בלארוס, עד שבשנת 1965 מונה לתפקיד מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית הבלארוסית (בפועל נשיא בלארוס). במהלך שנות כהונתו פעל רבות לקידום הכלכלה החברה בבלארוס. נחשב למנהיג פופולרי ואהוב בבלארוס והחזיק בדעות ליברליות באופן יחסי. הצלחתו בתפקיד זיכתה אותו בעיטור גיבור העמל הסוציאליסטי המקביל בחשיבותו לעיטור גיבור ברית המועצות. נחשב על ידי רבים כמועמד המוביל לרשת את ליאוניד ברז'נייב בתור מנהיג ברית המועצות.

מאשרוב סיים את חייו בצורה טראגית ב-4 באוקטובר 1980. הרכב הנשיאותי בו נסע סמוך למינסק, מלווה במספר מכוניות משטרה, התנגש במשאית שהובילה תפוחי אדמה. מאשרוב נפצע אנושות וכעבור מספר שעות נקבע מותו. רבים קושרים עד היום את הק.ג.ב. לטרגדיה (בטענה שהתקבלה הוראה מגבוה לסלק את אחד המועמדים המובילים והליברליים לתפקיד מנהיג ברית המועצות), אך עד היום לא הוצגו ראיות לטענה. אחד הטוענים העיקריים למעורבות מ"גבוה" בתאונה היה ויאצ'סלב קביץ', ראש הממשלה הראשון של בלארוס העצמאית ושותף פוליטי של נטליה מאשרובה, בתו של מאשרוב.

> 
> אבא נהרג פחות משבועיים לפני ישיבת הנהלת המפלגה במוסקבה. הכל הוחלט. הוא היה אמור להתמנות במקום קוסיגין. אני מבינה שהוא הפריע לרבים. בדיוק אז באוקטובר 1980, "דרך כוכבו" של גורבצ'וב.
> 
> 
> 
> — משיחה עם נטליה מאשרובה ב-25 במאי 1995.
> 

בשנות ה-90 נקראה אחת משדרות מינסק על שמו של מאשרוב, אך ב-2005 הושב לה שמה המקורי ושלושה רחובות אחרים קיבלו את שמו.. בתו של מאשרוב, נטליה, הציגה את מועמדותה לנשיאות בלארוס ב-2001, אך בהמשך הסירה אותה לפני הבחירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיוטר מאשרוב** בוויקישיתוף
* פיוטר מאשרוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   Вячеслав КЕБИЧ: Авария, в которой погиб Машеров, не была случайной
2. ↑  Цит. по: Зенькович Н. А. Покушения и инсценировки. От Ленина до Ельцина. М.: Олма-Пресс. 1998.
3. ↑   Глава государства принял решение о переименовании ряда улиц Минска

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119253224
* ISNI: 0000 0000 7860 8412
* LCCN: n81078906
* NKC: js2011662058
* NLP: a0000003320525
* NTA: 251952924
* SUDOC: 233466851
* VIAF: 69734892
* WorldCat: lccn-n81078906

 |
עטיפת האלבום **להודות לך**
**ליפא גלנץ** (נולד ב-1975) הוא חזן ישראלי.

קורות חייו
----------

ליפא גלנץ נולד ב-1975 לשמואל ולשושנה גלנץ. את כישרונו בתחום רכש מאביו ועוד בהיותו נער צעיר החל את הקריירה המוזיקלית שלו.

את שירותו הצבאי עשה במקהלת הרבנות הצבאית. במהלך שירותו הצבאי, הופיע יחד עם המקהלה בצרפת, שם הופיע לפני הקהילה היהודית והרב הראשי יוסף סיטרוק. כמו כן, הופיע בפני משלחות יהודיות המבקרות בישראל ואף הופיע מספר פעמים במעונו של נשיא המדינה בכנסת ובחידון התנ"ך העולמי.

עם שחרורו מהצבא המשיך גלנץ את לימודיו במכון לחזנות בתל אביב בהנהגתו של החזן נפתלי הרשטיק. כמו כן, הוא המשיך לפתח את הקריירה המוזיקלית שלו תחת הדרכתם של החזנים משה שטרן, יצחק אשל ושמואל ברוך טאובה וספג חזנות מפיהם של החזן חיים פייפל והמנצח מרדכי סובול.

המינוי הראשון שלו בתור חזן היה בבית הכנסת הגדול בחדרה, שם כיהן במשך שנתיים. לאחר מכן עבר לבית הכנסת "בית ציון" שבמונטראול, תפקיד בו החזיק במשך כעשר שנים.

במהלך שהותו במונטריאול, גלנץ נקרא לעיתים קרובות לתת הופעות ולהשתתף בשבתות חזנות ברחבי קנדה, ארצות הברית, אירופה וישראל. גלנץ מרבה להופיע לצד חזנים ואמנים מפורסמים רבים כמו משה שטרן, בן ציון מילר, יעקב מוצן, ישראל רנד, נפתלי הרשטיק דודו פישר, רמי קליינשטיין, ישי לפידות וחזנים ואמנים נוספים.

לכבוד היובל לבית הכנסת בית ציון, הוזמן הרב הראשי לישראל ישראל מאיר לאו.

בהזדמנות אחרת, הוזמנה מקהלת בית הכנסת הגדול בירושלים להופיע יחד עם גלנץ בבית ציון תחת ניצוחו של המנצח אלי יפה.

בשנת 2005, גלנץ הוזמן להופיע בתוכנית טלוויזיה עם החזנים יצחק מאיר הלפגוט, דוד אולמן ואשר הינוביץ. הרביעייה שרה יחד עם התזמורת הסימפונית יובל תחת ניצוחו של מרדכי סובול. תוכנית זו שודרה במשך שלוש שנים ברציפות כתוכנית המרכזית לערב ראש השנה בישראל ובארצות הברית.

גלנץ נשוי לליאת ולהם חמישה ילדים.

דיסקוגרפיה
----------

* האלבום "**להודות לך**", אלבום המשלב קטעי חזנות ושירים חסידיים (2007)

* הקליט שיר שיצא באלבום "**מלווה מלכה**", אלבום שירי שבת (2008)

* הופיע בדיסק "חזני העולם שרים קרליבך" (2009)

* השיר "**גדול ליהודים**", הפסוק האחרון במגילת אסתר (2011)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ליפא גלנץ (באנגלית)
* הבן יקיר לי - גלנץ עם ישי לפידות, סרטון באתר יוטיוב
* לא תדע מלחמה - מתוך הדיסק **להודות לך**, סרטון באתר יוטיוב
* גדול ליהודים - השיר לפורים, סרטון באתר יוטיוב
* Etz Chayim - Tree of Life, סרטון באתר יוטיוב
* חזני העולם שרים קרליבך
שקית זילוף מפלסטיק עם מזלפים
**שקית זילוף** היא שקית המשמשת ליציקת מזון צמיגי באופן המאפשר את עיצובו.

מבנה
----

השקית עשויה מחומר גמיש – ניילון, נייר, בד אטוּם וכדומה. השקית מעוצבת בצורת חרוט קטום.

שקית זילוף ניתנת להכנה באמצעים ביתיים, למשל על ידי חיתוך הקצה של שקית ניילון פשוטה, או גלגול חרוט מנייר אפייה. בשקיות כאלה ניתן לעשות שימוש חד פעמי. שקיות "מקצועיות" נמכרות בחנויות לצורכי בישול, בהן שקיות חד פעמיות אך גם שקיות רב פעמיות הניתנות לשטיפה ולשימוש מחדש.

לשקית הזילוף בדרך כלל יחובר **מזלף** (נקרא גם צנתר). מזלפים עשויים פלסטיק או מתכת, והם מחוברים לשקית על ידי תחיבתם לתוכה. יש מזלפים המחוזקים לשקית באמצעות אום, ויש שקיות הכוללות משפך עם תבריג חיצוני עליו ניתן להבריג מזלפים שונים.

המזלפים הנפוצים ביותר הם עם פתחים בצורת מעגל, כוכב, כוכבית, ושטוח. קיים מגוון רחב מאוד של צורות מזלפים.

שימושים
-------

שקיות זילוף משמשות בעיקר לציפוי מאכלים ולקישוטם. החומרים אותם מזלפים הם קרמים, קצפת, וריבות. עוד משמשות שקיות זילוף למילוי מאכלים.

טכניקות
-------

זילוף קרם חמאה על גבי עוגה
על מנת לזלף באמצעות השקית ממלאים אותה בחומר, סוגרים את הפתח העליון (הרחב) בעזרת היד או באמצעות סגר כלשהו, ומפעילים לחץ על השקית עד ליציאת החומר דרך המזלף.

עובי הפס המוזלף תלוי בלחץ שמופעל על השקית ובמהירות שמניעים אותה על פני השטח. הנעת השקית על פני השטח מאפשרת גם יצירת צורות שונות ו"ציורים".

טכניקה נוספת היא הנחה של המשטח עליו מזליפים על מגש מסתובב, שיטה המאפשרת ביתר קלות ליצור עיגולים מדויקים וספירלות.
מזלפים מסוימים מאפשרים יצירת צורות (כגון כפתורים ופרחים) על ידי הזלפת כמות קטנה של חומר וניתוק מיידי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שקית זילוף** בוויקישיתוף
**פייר ברזול** (בצרפתית: **Pierre Brésolles**; נולד בשם: **Claire Brésolles**;‏ 10 בנובמבר 1929 – 13 בינואר 2018) היה אתלט צרפתי, זוכה מדליית כסף באליפות אירופה (אוסלו 1946) בריצת שליחות 4x100 מטר ומדליית ארד בריצת 100 מטר לנשים. הוא נולד כאינטרסקס.

ביוגרפיה
--------

ברזול נולד בנרבון כאינטרסקס וחי כנקבה.

באליפות אירופה שנערכה באוסלו, נורווגיה בשנת 1946 זכה ברזול בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם לאון קורלה, אן-מארי קולשן ומוניק דרישון בתוצאה של 48.5 שניות, אחרי הולנד (47.8 שניות) ולפני ברית המועצות (48.7 שניות) ומדליית ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.2 שניות, אחרי יבגניה סצ'נובה מברית המועצות (11.9 שניות) וויניפרד ג'ורדן מבריטניה (12.1 שניות).

חייו האישיים
------------

לאחר שפרש מספורט תחרותי סיים את שרותו הצבאי. ובשנות ה-50 הודיע על היותו גבר טרנסג'נדר.

ראו גם
------

* טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט

קישורים חיצוניים
----------------

* פייר ברזול, באתר Track and Field (נשים)
* L’intersexualité en athlétisme ou les femmes androgynes (בצרפתית)
**ויפו הכלב המעופף** (באנגלית: **Vipo: Adventures of the Flying Dog**, בתרגום חופשי: "ויפו: הרפתקאות הכלב המעופף") היא סדרת אנימציה ממוחשבת ישראלית לילדים שהופקה ב-2007 על ידי אולפני האנימציה הישראליים "סנואובול וי.אפ. אקס בע"מ" ו"Crew 972". הסדרה הופצה לראשונה באנגלית, ובהמשך דובבה ליותר מעשרים וחמש שפות, ושודרה ברחבי העולם. לסדרה נלווה גם קו של מוצרי צריכה הכוללים צעצועים, תקליטי די.וי.די, פוסטרים ועוד.

מוזיקה מקורית לסדרה נכתבה ובוצעה על ידי ניר גדסי וניב גולן. 

בשנת 2011 יצאה לסדרה סדרת ספין אוף בשם "הישרדות באי הזמן עם ויפו וחבריו".

עלילה
-----

הסדרה מתמקדת בכלב בעל אוזניים גדולות בשם ויפו, שחלומו הוא ללמוד לעוף. בהמשך הסדרה חלומו מתגשם והוא לומד להשתמש באוזניו כדי לעופף, ויוצא להרפתקאות ברחבי העולם ביחד עם חבריו - בטי, חתולת הצעצוע, והנרי, החסידה.

דמויות
------

* ויפו - הכלב המעופף
* בטי - חתולת הצעצוע הצהובה של ויפו
* הנרי - חסידה לבנה ממין זכר שעוזר לויפו בהרפתקאותיו

מותק של פסטיבל
--------------

ב"מותק של פסטיבל 2- הרפתקה בקרקס" הופיעו דמויות הסדרה לאחר שהם ברחו מקרקס בשם "קִרקָסוּם" שם איימו אליהם להופיע בלי רצונם. משתתפי המופע היו איתם ויחד איתם הקימו קרקס. המופע יצא בחנוכה 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ויפו הכלב המעופף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ויפו הכלב המעופף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ויפו הכלב המעופף, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* VipoClub - האתר הרשמי
* Vipo Land Inc. - חברת הפצה בגרמניה
* Snowball vfx - production company - אולפני האנימציה אשר שותפים בהפקת הסדרה
* Crew 972 - animation company - אולפני האנימציה אשר שותפים בהפקת הסדרה
**סוֹלְסִיזְם** (באנגלית: **Solecism**) הוא מונח בבלשנות המתאר מצב של סטייה מחוקי הדקדוק או התחביר הרשמיים או המקובלים. המונח הושאל לתחומים נוספים ומשמש שם לתיאור חריגה מהמקובל או מהנימוס. כמו כן משמש המונח לתיאור חריגה מההיגיון השכלי או מעובדות ידועות.

ישנן דוגמאות רבות בשפה העברית לסולסיזם, להלן כמה מן המפורסמות שבהן:

* אי שימוש כראוי באותיות אית"ן בפועלי בזמן עתיד (לדוגמה: אני יאכל במקום אני אוכל)
* אי הקפדה על התאם בין שמות המספרים למין הדקדוקי (לדוגמה: **עשר** אנשים במקום **עשרה** אנשים. פי **עשר** במקום פי **עשרה**)
* אי הקפדה על צורת משקלי השמות - הנכונה (לדוגמה: יושן במקום **יָשֵׁן**, וכן יושנים במקום **יְשֵׁנִים**)
* במקום ציווי נעשה שימוש בצורת עתיד או בציווי החדש (למשל תִּכָּנְסוּ או "כנסו" במקום **הִכָּנְסוּ**)

היסטוריה ואטימולוגיה
--------------------

מקור המונח בשפה יוונית עתיקה; המילה עברה גלגולים רבים עד לשפה העברית. בתחילה אנשי הקולוניה סולי (Soli - Σόλοι) שבקיליקיה אשר באסיה הקטנה, נחשבו כשוגים בלשון באוזני האתונאים. לכן החלו היונים להשתמש בפועל סוילויקוס (soloikos) או סולוקימוס (soloikismós) על מנת לתאר אנשים ששוגים בלשון, כמו אנשי סולי, וכך נולד פועל חדש בשפה היוונית שמשמעותו "לדבר בצורה לא תקינה". מכאן עברו המילה ומשמעותה לשפה הלטינית מעט בשינוי: soloecismus; מהלטינית עברה המילה לשפה האנגלית ולבשה צורה חדשה: solecism, וממנה עברה כמות שהיא לשפה העברית: סוֹלְסִיזְם.

לקריאה נוספת
------------

* אהרן מוריאלי, **לקסיקון השמות**, עם עובד, 1994, עמ' 136.
* Thomas Gamaliel Bradford, **Encyclopædia Americana: a popular dictionary of arts**, sciences (כרך 11- עמ' 479)
* James Donnegan, **A new Greek and English lexicon**, London 1826 (עמ' 880)
* Granville Sharp, **Three tracts on the syntax and pronunciation of The Hebrew tongue**, London 1804, עמ' 54.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סולסיזם** |

* Online etymology dictionary, solecism
* dictionary.com - solecism

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו אהרן מוריאלי, **לקסיקון השמות**, עמ' 136.
**סטרטודוס** (שם מדעי: *Stratodus*) הוא סוג נכחד של דג גרם מהסדרה דגי-לטאים, אשר התקיים במימי הקרטיקון העליון עד לסוף האאוקן לפני 86.3 עד 48.6 מיליון שנה מזמננו, כאשר הוא שרד את הכחדת הקרטיקון. דג זה היה הגדול שביותר בסדרתו והגיע לאורך מוערך של 5 מטרים בקירוב.

המאובנים של דג זה התגלו ברחבי העולם בקנזס (על גדת המיזורי), אלבמה, מרוקו, ישראל, ירדן, ניז'ר, דקוטה הדרומית ומאלי, מה שמראה על תפוצה נרחבת לאורך האוקיינוס האטלנטי ואולי גם בקרבת היבשה.

הוא תואר ב-1872 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ. בסוג זוהו 2 מינים: *Stratodus apicalis* ו-*Stratodus indamanensis*, כשבעבר נכלל מין נוסף - *Stratodus oxypogon*, הכלול כיום במין *S. apicalis*.

דג זה היה גדול בהרבה מרוב קרובי משפחתו הקיימים והגיע לאורך של מטר במין *S. apicalis*, כאשר המין *Stratodus indamanensis* הגיע לאורך של 5 מטרים והיה גדול דגי-הלטאים. במראהו דמה מעט לחדקן אך היה בעל מבנה גוף זרים שהותאם לתאוצה בעקבות טרף. הלסתות דמו למקור כשל דגי מקור, אך קצרות בהרבה והכילו שיניים בבסיסם. הגוף היה מכוסה בקשקשים ובלוחיות גרמיות כשל חדקנים והזדקר סנפיר גב גבוה. עם זאת רוב הגוף דמה יותר לזה של צלופח גדול מאשר למפרשן.

שיניו של דג זה הגיעו לאורך 7 מ"מ והיו גדולות, חרוטיות ומשוננות ופונות אחורה. אלו שימשו לתפיסה ואחיזה בטרף כמו דגים או רכיכות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטרטודוס** בוויקישיתוף
* סטרטודוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* סטרטודוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Michaut, Marc (2012). "Stratodontidae, Maastrichtien du Niger, partie 1". HAL Open Science. Archived from the original on 27 May 2022.
2. ↑  Harrell, Lynn (2008). "A Nearly Complete Specimen of Stratodus apicalis (Teleostei: Dercetidae) from the Upper Niobrara Formation of South Dakota, USA". SVP Abstracts – via Researchgate.
**גשר עכברה** הוא גשר החוצה את נחל עכברה, יובלו הימני של נחל עמוד, מצפון לכפר עכברה ומדרום לעיר צפת, והוא נושא עליו את כביש 89. הגשר מתנשא לגובה של 80 מטרים מעל ערוץ הנחל, ועד להשלמת גשר הרכבת מעל עמק הארזים היה הגבוה בגשרי ישראל. אורכו 420 מטרים, רוחבו 14 מטרים והוא נישא על-גבי ארבעה עמודי בטון. הגשר נבנה בשיטת מקטעים והוא מסוגל לשאת תנועת טנקים ולספוג רעידות אדמה בעוצמה של עד 8.9 בסולם ריכטר. בעקבות ריבוי קפיצות ההתאבדות מהגשר, קיבל הגשר את הכינוי "גשר המתאבדים".

היסטוריה
--------

הקמת הגשר וסלילת קטע כביש 89 העוקף את העיר צפת מדרום, הועלו לראשונה במסגרת מסקנות שהוסקו לאחר מלחמת יום הכיפורים. הכביש העוקף נועד להקל על תנועת כוחות צה"ל ממחסני החירום ברחבי צפון הארץ לעבר רמת הגולן, ולאפשר כניסה נוחה אל בית החולים רבקה זיו שבצפת, אשר היווה את בית החולים הקרוב ביותר אל החזית. הפרויקט נידון שוב ושוב לאורך השנים, אך בשל התנגדות הגופים הירוקים לפגיעה בנופו של נחל עכברה, הוא לא יצא אל הפועל. ההתנגדות נבעה בעיקר מכך שהגופים המתכננים העדיפו לצקת סוללה לרוחב הנחל.

הקמת הגשר החלה בשנת 1997, והוא נבנה בשיטת המקטעים בדחיקה על ידי חברת שפיר הנדסה ותעשייה. במהלך עבודות ההקמה נהרגו שני פועלי בניין. הפועלים עמדו על פיגום שקרס ונהרגו במקום. הכביש נפתח לתנועה ב-24 בדצמבר 2002. בחודשים שלפני פתיחת הגשר לתנועת כלי רכב, חובבי אתגרים ערכו מהגשר את קפיצת הבנג'י (נדב כספי, עדו הדר ורוברט לוין) ואת קפיצת הבייס (אבנר צחורי) הראשונות בישראל מגשר.

"גשר המתאבדים"
--------------

בדומה לגשרים נוספים בעולם (ה"סאנשיין סקייויי" בפלורידה, אל-ויאדוקטו במדריד), עקב מעשי התאבדות רבים, זכה הגשר לכינוי "גשר המתאבדים". כעשור לאחר בנייתו, כבר נמנו 11 מתאבדים מן הגשר, לא כולל שני פועלים רומנים שנפלו מהגשר אל מותם עוד בזמן בנייתו. בנובמבר 2013, בניסיון למנוע מעשי התאבדות נוספים, השלימו עובדי נתיבי ישראל, הקמת מעקה בטיחות בצידי הגשר, כדי למנוע מקרים של קפיצה מהגשר לתהום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גשר עכברה** בוויקישיתוף
* גשר עכברה: 420 מטר ביציקת מקטעים
* אמנון גופר, נחל עכברה: אוצר של נחל, באתר ynet, 30 בנובמבר 2006

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אורלי פלג-מזרחי, ‏צפת: גשר באורך 430 מטר, באתר גלובס, 14 באפריל 2002
2. ↑  המכון הגיאופיסי מבצע הערכות סיכוני רעידות אדמה עבור מע"צ, באתר גלובס, 6 ביוני 1997
3. ↑  דוד חיון, ‏גשר עכברה: 420 מטר ביציקת מקטעים, באתר גלובס, 17 בינואר 2001
4. ↑  אורי אס, שני עובדים נהרגו בתאונת עבודה באתר בנייה דרומית לצפת, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2001
5. ↑  ענת ג'ורג'י, בקרוב תסתיים הקמת גשר ואדי עכברה הסמוך לצפת, באתר הארץ, 19 באפריל 2002
6. ↑  יאיר קראוס, אחרי 11 מתאבדים: גדר בגשר הגבוה בארץ, באתר nrg‏, 25 בנובמבר 2013
**שינן רפואי** (שם מדעי: *Taraxacum officinale*) הוא צמח עשבוני רב שנתי ממשפחת המורכבים המצוי ברוב האזורים הממוזגים של כדור הארץ וכן על מדשאות, מדרכות, גדות ובמקומות נוספים בהם קרקע לחה.

מאפיינים
--------

השינן נחשב לעשב שוטה מכיוון שהוא צומח כמעט בכל שדה חקלאי ומפריע לשאר הגידולים. עם זאת, הוא משמש כעשב מרפא בתחום הנטורופתיה. השורש שלו נחשב משלשל, והעלים והגבעול נחשבים משתנים. ברפואה ההודו-סינית יוחסו לו תכונות המטפלות בבעיות בכבד, בכיס המרה ובטיפול בצהבת. גם ברפואה המודרנית משתמשים בצורך לטיפול בדלקת פרקים כרונית לתהליך פינוי רעלים.

לשינן יש גם כמה שימושים קולינריים. עליו הצעירים והקטנים מוספים לסלט עלים, ללא בישול. העלים הגדולים יותר דורשים בישול קל לפני מאכל עקב טעמם המר. העלים עשירים בוויטמין A, בוויטמין C, בסידן ובברזל. מן הפרחים ניתן להפיק יין ודבש.

השינן ניכר בראשו הצהוב והפורח, שהופך לזרעים נושאי ציצית הנראים ככדור כסף סיבי העף ברוח ומכונה "סבא" כמו הסביון.

בארץ ישראל צומחים שני מינים קרובים, שינן עב-שורש (*Taraxacum cyprium*) הפורח מאוגוסט עד ינואר בעיקר בהרי יהודה ובגליל העליון, ושינן סורי (*Taraxacum syriacum*) הפורח בקיץ במרומי החרמון.

גלריה
-----

* אורז עם גבעול ועלי שינן מבושליםאורז עם גבעול ועלי שינן מבושלים
* ה"סבא" של השינן בתום פריחתוה"סבא" של השינן בתום פריחתו
* פריחתו מקרובפריחתו מקרוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שינן רפואי** בוויקישיתוף
* שינן רפואי, באתר ITIS (באנגלית)
* שינן רפואי, באתר NCBI (באנגלית)
* שינן רפואי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* שינן רפואי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* שינן רפואי, באתר Tropicos (באנגלית)
* שינן רפואי, באתר GBIF (באנגלית)
* שינן רפואי, באתר The Plant List (באנגלית)
* שינן רפואי, באתר IPNI (באנגלית)
* שינן רפואי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561335705171
* LCCN: sh98001786

 |
**פלייליסט** הוא אלבום הבכורה של הזמרת ואמנית המיצג הישראלית מיכל פאולינה. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2013 חברת התקליטים עלמה מיוזיק לשירותי הסטרימינג השונים, כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק. מתוכו יצאו כמה סינגלים ביניהם "יש ירוק" ו-"The Sound".

"פלייליסט" מתאפיין בקו אינדיפופ מובהק, שנע בין שירי היפ-הופ ראגמאפין לבלדות דיכאוניות וכולל 13 רצועות, שנכתבו והולחנו על ידי פאולינה. העיבוד בוצע יחד עם הפסנתרן טל הפטר והמפיק רן שם-טוב. האלבום הושק בתיאטרון תמונע, שם אופנהיים הופיעה עם שיריו במשך שנתיים בפסטיבלים ומועדונים ברחבי ישראל. להקתה כללה את: איתי זנגי (גיטרה), אביחי טוכמן (בס), רן יעקובוביץ' (תופים) וטל הפטר (קלידים).

רשימת רצועות
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | תעלה | 3:40 |
| 2. | The Sound | 4:01 |
| 3. | חתולה חדשה | 3:35 |
| 4. | לתעות | 3:00 |
| 5. | יש ירוק | 3:11 |
| 6. | גברת | 3:29 |
| 7. | הימה | 4:03 |
| 8. | מילה | 3:55 |
| 9. | Turning Point | 0:35 |
| 10. | משמש | 2:40 |
| 11. | Applause | 0:26 |
| 12. | עוד מעט | 4:31 |
| 13. | Come and Catch Us | 4:00 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלייליסט - מיכל פאולינה, אתר הבית
**ג'ון מורגן מקגארווי** (באנגלית: **John Morgan McGarvey**; נולד ב-23 בדצמבר 1979) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-3 של קנטקי מאז ינואר 2023. לפני כן ייצג את המחוז ה-19 בסנאט של קנטקי מ-2013 עד 2022. בשנת 2018 נבחר למנהיג המיעוט בסנאט של קנטקי, והפך לאחד מחברי האספה הכללית הצעירים ביותר במדינה שכיהנו בתפקיד מנהיגותי זה.

ביוגרפיה
--------

מקגארווי נולד בלואיוויל, קנטקי, ולמד בתיכון דופונט. הוא קיבל תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת מיזורי ודוקטור למשפטים מהמכללה למשפט של אוניברסיטת קנטקי למשפטים. הוא בנו של ג'ון מקגארווי, חבר צוות של מושל קנטקי לשעבר, וונדל פורד ועורך הדין העירוני של אנקורג', קנטקי מאז 1987.

לפני בחירתו לסנאט של מדינת קנטקי, מקגרווי עבד עבור העורך דין ג'ק קונווי כעוזר מיוחד לתובע הכללי של קנטקי, כמו גם אצל בן צ'נדלר ומשרד עורכי הדין פרוסט בראון טוד. מקגארווי עוסק בעריכת דין במורגן פוטינגר מקגארווי, חברה שהקים סבו.

מקגארווי נבחר לראשונה בבחירות 2012 לסנאט של קנטקי מטעם המחוז ה-19 של המדינה. הוא ניצח שלושה מועמדים אחרים בפריימריז הדמוקרטי ב-22 במאי 2012, עם 40.7% מהקולות וללא מתנגד בבחירות הכלליות ב-6 בנובמבר. ב-2016, הוא נבחר מחדש לכהונה שנייה בת ארבע שנים, והביס את המועמד הרפובליקני לארי ווסט בבחירות הכלליות. בשנת 2018, הוא הפך למנהיג המיעוט בסנאט של מדינת קנטקי. ב-3 בנובמבר 2020 נבחר לכהונה שלישית ללא התנגדות.

בסנאט, תפקידי הוועדה שלו כללו את ועדת ההקצאות וההכנסות, ועדת הפיקוח והייעוץ של Medicaid, ועדת הבנקים והביטוח, ועדת המדינה והשלטון המקומי, וכוח המשימה לבחירות, לתיקוני חוקה ולעניינים בין-ממשלתיים.

הארגון "אמהות נגד נהיגה בשכרות" כינו את מקגארווי כמחוקק השנה של 2015. הקרן לקידום אחריות על אלכוהול העניקה לו פרס מנהיגות. מקגארווי הוכרז כקובעי המדיניות החשובים ביותר על ידי Greater Louisville Inc. וב-2016 כמחוקק צעיר מצטיין על ידי מכללת אוניברסיטת קנטקי למשפטים. מאוחר יותר נבחר למנהיג המיעוט בסנאט של קנטקי, והפך לאחד מחברי האספה הכללית הצעירים ביותר במדינה שכיהנו בתפקיד מנהיגותי זה.

ב-12 באוקטובר 2021, השיק מקגארווי קמפיין לייצג את מחוז הקונגרס ה-3 של קנטקי בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שהנציג הדמוקרטי היחיד של קנטקי בבית הנבחרים, ג'ון ירמות', הודיע על פרישתו. בבחירות המקדימות, מקגארווי ניצח את נציגת המדינה אטיקה סקוט וניצח גם בבחירות הכלליות והושבע לתפקידו כנציג המחוז ב-3 בינואר 2023. הוא חבר בוועדה לעסקים קטנים ובוועדה לענייני חיילים משוחררים.

מקגארווי ואשתו, כריס, מתגוררים בשכונת סטרטמור, חלק מההיילנדס בלואיוויל, עם שלושת ילדיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מורגן מקגרווי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מורגן מקגרווי
* מורגן מקגרווי, ברשת החברתית פייסבוק

* מורגן מקגרווי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מורגן מקגרווי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Judy Clabes, Senate democratic caucus elects Morgan McGarvey of Louisville as new floor leader, NKyTribune, ‏12 בדצמבר 2018 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Morgan McGarvey, Ballotpedia (באנגלית)
3. ↑  Morgan McGarvey for Congress, www.morganmcgarvey.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: M001220

 |
**סלים עבוד-אשקר** (בערבית: **سليم عبود أشقر**; נולד ב-1976) הוא פסנתרן ומנצח ערבי-ישראלי בעל קריירה בינלאומית.

ביוגרפיה
--------

עבוד-אשקר נולד בנצרת בשנת 1976. זכה מגיל 10 במלגות של קרן התרבות אמריקה-ישראל. הוא למד בקונסרבטוריון נצרת ולאחר מכן למד במגמת מוזיקה של התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות (ירושלים). בהמשך למד באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון אצל מריה קורצ'ו והמשיך את לימודיו בבית הספר הגבוה למוזיקה ולמחול בהנובר אצל אריה ורדי.

סלים עבוד-אשקר הופיע בגיל 22 בהופעת בכורה בקרנגי הול בניו יורק, תחת שרביטו של דניאל בארנבוים. עבוד-אשקר ניגן עם תזמורות ידועות-שם, כגון התזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של וינה בפסטיבל זלצבורג, תזמורת הגוונדהאוס מלייפציג, תזמורת דיוואן מזרח-מערב ותזמורות ישראליות. הוא עבד עם מנצחים רבים בהם זובין מהטה, לורנס פוסטר, סבסטיאן ויגל, ולדימיר פדוסייב וריקרדו מוטי. בשנת 2000 זכה עבוד-אשקר בפרס "הכישרון הצעיר של השנה" בפסטיבל הפסנתר הבינלאומי רוהר. כנגן מוזיקה קאמרית, ניגן עבוד-אשקר יחד עם מוזיקאים כגון גיל שוחט, ודים גלוצמן ואנטוניו מנסס.

עבוד-אשקר מעביר באופן קבוע כיתות אמן ברחבי העולם. כמו כן, הוא היה שותף להקמת עמותת "אורפיאוס" לקידום החינוך המוזיקלי בקרב ערבים ויהודים. עבוד-אשקר הוא המנצח של תזמורת הגליל ובמקביל הוא נציגה הבולט של פריחת החינוך המוזיקלי בנצרת ומהווה השראה לצעירים רבים בה דוגמת הפסנתרן בשארה הארוני ואחרים.

סלים עבוד-אשקר משמש גם כמנצחה ומנהלה המוזיקלי של "תזמורת הגליל" - התזמורת הקאמרית הערבית יהודית מנצרת (בשיתוף פעולה עם מכללת לוינסקי).

דיסקוגרפיה
----------

* סלים עבוד-אשקר, רסיטל לפסנתר: ברהמס, מוצארט ושוברט, 2005, הוצאת EMI.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סלים עבוד-אשקר

* סלים עבוד-אשקר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* נעם בן זאב, מחפש הרמוניה, באתר הארץ, 28 ביוני 2002
* נעם בן זאב, מוסיקה פתוחה לכולם, באתר הארץ, 10 במרץ 2004
* אתר למנויים בלבד חגי חיטרון, דרך הפסנתר ובטהובן, אמן פלסטיני-ישראלי שחי בגרמניה מתחבר מחדש אל הארץ, באתר הארץ, 26 ביוני 2016
* אתר למנויים בלבד אמיר מנדל, "תרבות גבוהה היא לא המצאה מערבית ואליטסיטית", באתר הארץ, 14 בדצמבר 2021
* סלים עבוד-אשקר מנגן את הקונצ'רטו לפסנתר של שומאן, כתבה של הטלוויזיה הגרמנית, מתוך אתר יוטיוב.
* סלים עבוד-אשקר באתר פסטיבל פלסטרינה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כיתת אמן באוניברסיטת בראון
2. ↑  על כנף הפסנתר
3. ↑  נעם בן זאב, תיבת תהודה, הגיעו לעמק השווה? מוצרט בביצוע נוער מנצרת, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007336923505171
* BnF: cb16936015n (data)
* GND: 135278384
* ISNI: 0000 0000 7330 6714
* LCCN: no2007032288
* MusicBrainz: 71e7e71b-6b00-4652-97c0-9dfb84abb794
* SUDOC: 182555607
* VIAF: 63782726
* WorldCat: lccn-no2007032288

 |