recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
כריסטיאן מורטנסן
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**תומאס פטר ת'רובלד כריסטיאן פרדיננד מורטנסן** (בדנית: **Thomas Peter Thorvald Kristian Ferdinand Mortensen**; ‏16 באוגוסט 1882 – 25 באפריל 1998), היה דני שהיגר בצעירותו לארצות הברית וחייו התפרסו על פני יותר ממאה אחת. במותו, בגיל של 115 שנים ו-252 ימים, הוא נחשב לגבר הזקן ביותר בהיסטוריה המתועדת ומוכחת, עד ל-28 בדצמבר 2012, אז שבר ג'ירואמון קימורה מיפן את השיא.

שיאי אריכות ימים
----------------

בנוסף להיותו הגבר הזקן ביותר בעולם בשעתו, היה מורטנסן גם האדם הזקן ביותר שנולד בדנמרק, האדם הזקן ביותר בכל המדינות הנורדיות, המהגר הזקן ביותר בעולם והאדם השלישי הזקן ביותר מאירופה.

אף שהיה הגבר הזקן ביותר בעולם אי-פעם וודאית בשעתו, בעת במותו מורטנסן מעולם לא היה האדם החי הזקן ביותר בעולם, שכן שרה קנהאוס שנולדה ב-1880, נפטרה קצת יותר משנה וחצי אחריו, כשהייתה בת 119 (והייתה גם האדם השני הכי מבוגר אי פעם וודאית) .

קורות חיים
----------

תעודת הלידה של כריסטיאן מורטנסן
כריסטיאן מורטנסן נולד לאב חייט בכפר סקארופ (*Skårup*), ליד העיר סקנדרבורג (*Skanderborg*) שבדנמרק, ב-16 באוגוסט 1882. החל לעבוד כשוליית חייט בגיל 16 בסקנדרבורג בשנת 1898, ולאחר מכן היה לפועל חקלאי.

היגר לארצות הברית בשנת 1903, כשהיה בן 21. עבד כחייט, תוך כדי נדודים בדרכים והשתקע לבסוף בשיקגו, שם היו לו קרובי משפחה. בשנותיו הראשונות בשיקגו ואחר כך בטקסס עבד במספר משרות: חלבן, מסעדן, ופועל במפעל פחיות. ב-1913 נישא, אך נשאר נשוי לפרק זמן של פחות מעשר שנים בלבד, התגרש, לא הוליד ילדים ומעולם לא נישא בשנית.

בשנת 1950 יצא לגמלאות במדינת טקסס. 28 שנים לאחר מכן, ב-1978, כשהוא בן 96, עבר להתגורר בבית אבות בסן רפאל

שבקליפורניה, שם המשיך להתגורר עד מותו.

מורטנסן נהג לעשן סיגר מדי פעם, והתעקש שעישון במתינות אינו בלתי בריא. כמו כן, העדיף דיאטה צמחונית ונהג לשתות מים רותחים. הוא היה עיוור באחרית חייו והעביר את רוב זמנו על כיסא גלגלים בהקשבה לרדיו. כמו כן, באחרית ימיו נפגע הזיכרון שלו לטווח קצר.
ביום הולדתו ה-115 הוא טען כי "חברים, סיגר טוב, שתייה מרובה של מים טובים, אי שתייה של אלכוהול, שמירה על אופטימיות והרבה שירה תשאיר אותך בחיים לזמן רב".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן מורטנסן** בוויקישיתוף
* "Christian Mortensen, 115, Among Oldest",‏ 3 במאי 1998, ניו יורק טיימס

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Oldest Man Ever? A Case Study of Exceptional Longevity", דצמבר 1996, The Gerontologist, Volume 36, Issue 6
**דניאל הדפי** (בהונגרית: **Dániel Hadfi**; נולד ב-13 במאי 1982) הוא ג'ודוקא עבר הונגרי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג.

ביוגרפיה
--------

ב-13 בפברואר 2005, זכה הדפי במדליית הזהב הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה בטורניר 'World Cup Budapest' לאחר שניצח בגמר את סטושי אישי היפני. באליפות אירופה 2006 שנערכה בטמפרה שבפינלנד, זכה הדפי במדליית כסף לאחר שהגיע לגמר בו הפסיד לרוסלן גסימוב הרוסי. באליפות אירופה שנה לאחר מכן שנערכה בבלגרד, הדפי זכה במדליית הזהב. ברבע הגמר הוא ניצח את דימיטרי פיטרס הגרמני, בחצי הגמר הוא ניצח את אלקו ואן דר חייסט ההולנדי ובגמר גבר על רוסלן גסימוב הרוסי, לו הפסיד בגמר שנה קודם לכן. בפברואר 2007 זכה הדפי במדליית זהב בטורניר פריז היוקרתי (Super World Cup Tournoi de Paris) לאחר שניצח בחצי הגמר את ניידנגין טובשינבאייר המונגולי ובגמר את סרגיי קוקרנקה הבלארוסי.

באליפות העולם בשנת 2007 שנערכה בריו דה ז'ניירו, זכה הדפי במדליית הארד לאחר שניצח חמישה מתוך שישה קרבות. בסיבוב הראשון הוא ניצח את אדלר ולמר האמריקאי, בסיבוב השני הוא ניצח את פרנץ בירקפלנר האוסטרי ובשמינית הגמר הוא ניצח את ויטלי בובון האוקראיני. ברבע הגמר הדפי גבר על זולטן פלקובץ' הסלובקי אך בחצי הגמר הוא הפסיד ללוסיאנו קוראה הברזילאי ונשר לקרב על מדליית הארד. בקרב על הארד הדפי ניצח את אמל מקיץ' הבוסני.

הדפי התחרה באולימפיאדת בייג'ינג 2008 וסיים במקום השביעי כאשר הודח בשלב רבע הגמר לאחר שלושה ניצחונות ושני הפסדים. בסיבוב הראשון הוא ניצח באיפון את מוחמד בן סלח מלוב, בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את פרנק מוסימה הקמרוני וברבע הגמר הפסיד לאסחט ז'יטקייב הקזחי ונשר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את אמל מקיץ הבוסני והפסיד לפשמיסלב מטיאשק הפולני.

קישורים חיצוניים
----------------

* דניאל הדפי, באתר olympedia.org
* דניאל הדפי, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* דניאל הדפי, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**Prima** הוא ערוץ טלוויזיה צ'כי לקליטה חופשית שפועל משנת 1993.

הרישיון לערוץ בשם FTV Premiéra היה הרישיון הפרטי הראשון שהופק במדינה. הוא התקבל בשנת 1992 ושידורים החלו בשנת 1993. תחילה השידורים נקלטו בפראג בלבד, אך תוך מספר חודשים הורחבו לערים נוספות. בשנת 1994 החלו שידורי לוויין. בתקופה זו הערוץ סבל מתחרות עם ערוץ פרטי TV Nova שהקדים אותו בשידורים כלל ארציים. בשנת 1997 הוחלט לשנות מתכונת השידורים ולשנות את שם הערוץ לשם הנוכחי.

בשנת 2004 החלו שידורים של אופרת סבון Rodinná Pouta, שהייתה אופרת סבון צ'כית ראשונה שהופקה על ידי גורם פרטי. בשנת 2005 הערוץ לראשונה בצ'כיה שידר תוכנית ריאליטי. התוכנית הופקה בשיתוף פעולה עם ערוץ סלובקי ושיתוף פעולה בין הערוצים נמשך עד היום. התוכנית האחרונה של העונה נצפתה על ידי כ-2.2 מיליון צופים.

בשנת 2005 50% ממניות הערוץ נרכשו על ידי Modern Times Group. הערוץ הרחיב שימוש בסדרות מתוצרת ארצות הברית דוגמת האנטומיה של גריי, עקרות בית נואשות, בונז, מחשבות פליליות וקיבל בלעדיות לשידורי יורו 2008. כמו כן הערוץ החל לשדר בערוצים שהוקדשו לנושא ספציפי או לקהל ייעודי.

בשנת 2011 הנהלת הערוץ פנתה עם בקשה לשנות תנאי הרישיון שהיו בתוקף עד לשנת 2018. הבקשה התקבלה ובשנת 2012 התקבל רישיון חדש תוך ביטול סעיף לתוכניות אזוריות. באותה שנה החלו שידורים של סדרת טלוויזיה Obchoďák שהוגדרה כתוכנית היקרה בתולדות הטלוויזיה הצ'כית. היא הייתה מתוכננת ל-2 עונות, אך שידוריה הופסקו לאחר העונה הראשונה לאור אחוזי צפייה נמוכות.

בשנת 2017 הערוץ נמכר לאיש עסקים צ'כי איוואן זך. הוא המשיך במדיניות פתיחת ערוצי אחות בחלקם בשיתוף פעולה עם הטלוויזיה הסלובקית. באותה שנה נפתח ערוץ Prima PLUS המשדר לסלובקיה בהתאם לתנאי רגולציה שלה. כמו כן נפתח ערוץ חדשות CNN Prima News. בשנת 2020 החלו שידורים של "Masked Singer". למרות פרסום רב התוכנית לא צלחה וירדה מהמסך לאחר 10 שידורים בעונה הראשונה.

במאי 2021 נפתחו שידורים של ערוץ Prima STAR בו משודרים תוכניות מוצלחות מהעבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Prima** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Prima
* Prima, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: kn20030311019
* VIAF: 124474063
* WorldCat (עם VIAF): 124474063

 |
גנרל **פאול באדר** (בגרמנית: **Paul Bader**;‏ 20 ביולי 1883 – 28 בפברואר 1971) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

באדר נולד ב-20 ביולי 1883 בלאהר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1903 התגייס באדר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-66 (באדן ה-4). בשנת 1912 הועבר לרגימנט הארטילריה ה-80, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-18 באפריל 1915 הועלה לדרגת האופטמן, ובסתיו 1915 מונה לשליש חטיבת הארטילריה ה-39. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף באדר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1930 הועלה באדר לדרגת אוברסט לוטננט, ובפברואר 1931 מונה לראש מטה רגימנט הארטילריה ה-6. ב-1 ביוני 1931 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הארטילריה ה-6, וב-1 בפברואר 1933 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-5. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-2, וב-1 בדצמבר 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באפריל 1937 מונה באדר למפקד הדיוויזיה ה-2, שהוסבה בסתיו 1937 לדיוויזיה ממונעת, וב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה באדר מפקד הדיוויזיה הממונעת ה-2, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס הממונע ה-19 במסגרת הארמייה הרביעית. במהלך המערכה על צרפת לחם באדר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 ולאחר מכן במסגרת הקורפוס ה-19 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, ובשלב השני כחלק מהקורפוסים הממונעים ה-15 וה-16 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט. ב-1 באוקטובר 1940 מונה באדר למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-3, וב-25 במאי 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-65 שפעל בסרביה. ב-1 ביולי 1941 הועלה באדר לדרגת גנרל חיל התותחנים, ובמרץ 1942 ולאחר מכן מונה למושל הצבאי בסרביה. ב-29 בינואר 1943 קיבל באדר את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-25 באוגוסט 1943 מונה למפקד הקורפוס ההררי ה-21, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F בבלקן. ב-10 באוקטובר 1943 פרש באדר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, וב-31 במרץ 1944 פרש לביתו.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר באדר בעיר אמנדינגן, עד למותו ב-28 בפברואר 1971, והוא בן 87 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאול באדר** בוויקישיתוף
* פאול באדר באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-65 (Höheres Kommando z.b.V. LXV.)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1012766012
* VIAF: 171619584
* WorldCat (עם VIAF): 171619584

 |
כריסטיאן לה סקר

**כריסטיאן לה סקר** (בצרפתית:  **Christian Le Squer**) (נולד ב-30 בספטמבר 1962) הוא שף צרפתי שמסעדתו "לדואיין" בשאנז אליזה ברובע השמיני של פריז מחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום החל משנת 2002 (נכון לשנת 2011).

ביוגרפיה
--------

הוא נולד במורביאן בברטאן, בן לאם שלא ידעה לבשל. הוא גדל כילד בלוריאן, בגיל 8 רצה להיות דייג, בגיל 14 נעדר מבית הספר כדי להצטרף לספינת דיג במשך חמישה עשר ימים, כאשר מלח הציג בפניו את נפלאות הבישול הוא גילה את תשוקתו לכך. הוא נשלח לעבוד במאפייה בפריז עם חברים של המשפחה. הוא החל ללמוד בבית ספר למלונאות ואחר-כך עבד במסעדות ידועות כמו "לה דיוולק", "לוקא קרטון" של אלן סנדרנס, "טיוואן", "מלון ריץ", "אופרה". 

ב-1999 הוא נעשה לשף המסעדה המפורסמת "לדואיין" שבשאנז אליזה וב-2002 זכה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום. המסעדה מחזיקה היום (2011) בשלושה כוכבי מישלן. המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
 הוא עזב את המסעדה בשנת 2014 ובמקומו הגיע יאניק אלנו שאיתו המסעדה קיבלה כוכבים במדריך מישלן האדום נוספים.

לדואיין
-------

המבנה בו שכנה מסעדת לדואיין היה במקור בית שתייה צנוע בשם Le Dauphine ושכן בכיכר הקונקורד. ב-1792 שכר אותו אנטואן-ניקולה דואיין, בין באי המקום הקבועים היו פול בארא, מקסימיליאן רובספייר, נפוליאון בונפרטה. ב-1848 עברה המסעדה למקומה הנוכחי, היא נקראה "דואיין", על שם אנטואן-ניקולה דואיין, היא הוקמה בקומה הראשונה של בית אחוזה יפהפה על שדרות שאנז אליזה. המבנה מעוצב בסגנון הקיסרות השנייה, המשקיף על גני שאנז אליזה.

לקריאה נוספת
------------

**על מסעדת לדואיין**

* **Larousse Gastronomique**, Clarkson Potters Publishers, New York, 2001, p. 677.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן לה סקר** בוויקישיתוף
* כריסטיאן לה סקר, ברשת החברתית טוויטר
* מסעדת לדואיין באתר dininginfrance
* אתר מסעדת לדואיין
* תמונות המסעדה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסעדת לדואיין במדריך השולחנות הגדולים בעולם
**דייוויד מאק** (באנגלית: **David W. Mack**; נולד ב-7 באוקטובר 1972) הוא אמן וכותב ספרי קומיקס אמריקאי זוכה פרס אייזנר, המוכר בשל סדרת הקומיקס המקורית "קבוקי" שבבעלותו ועבור עבודתו במארוול קומיקס על דרדוויל עם הכותב בריאן מייקל בנדיס ויצירת הדמות אקו עבור מארוול ביחד עם הכותב ג'ו קואסדה. מאק מוכר בזכות יצירתו הייחודית המצוירת בסגנון קולאז'.

ראשית חייו
----------

מאק סיים את לימודיו בבית הספר התיכון לודלו בשנת 1990, שם כתב ופעל בהרבה מהפקות תיאטרון בית הספר. מאק לא למד בבית ספר מיוחד לאמנות, אך זכה במלגות לאוניברסיטת צפון קנטקי במשך חמש שנים, מלגה בת ארבע שנים על בסיס תיק עבודות האמנות שלו, ובשנתו החמישית מלגת הדיקן לאקדמאים. הוא סיים את לימודיו בשנת 1995 בתואר BFA בעיצוב גרפי.

קריירה
------

מאק החל לפרסם את "קבוקי" בשנת 1994 עם חברת Caliber Press, ובהמשך העביר את הסדרה לאימג' קומיקס ולאחר מכן לחותם אייקון קומיקס של מארוול קומיקס. כיום הספרים יוצאים לאור בידי דארק הורס קומיקס. הוא השלים את הספר הראשון, "Kabuki: Circle of Blood", עוד בזמן לימודיו בקולג'. מאק עבד גם על כותרי מארוול קומיקס כמו "דרדוויל", "אליאס", "האוונג'רס החדשים" ו"נמר לבן".

מאק זכה במספר רב של פרסים בתחום האיור, כולל פרסי אייזנר, הארווי, קירבי, ואיגל.

הוא מועמד לפרס אייזנר לשנת 2020 (בהמתנה) בקטגוריות הצייר/האמן הדיגיטלי הטוב ביותר, ואמן העטיפות הטוב ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד מאק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד מאק (באנגלית)
* דייוויד מאק, ברשת החברתית פייסבוק

* דייוויד מאק, ברשת החברתית טוויטר

* דייוויד מאק, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  "About David Mack". Northern Kentucky University. אורכב מ-המקור ב-25 באפריל 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Barb, Brandon (October 13, 2011). "Kabuki creator discusses career". *The Norterner*. Northern Kentucky University.
3. ↑  Doane, Kathleen. "Marvel Man". *Cincinnati Magazine*.
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1498092
* BnF: cb14413110x (data)
* ISNI: 0000 0001 1489 1578
* LCCN: no2006070903
* MusicBrainz: ca3ed3e5-8e14-4e6c-b701-6436bc27911b
* NKC: jo2010562528
* SUDOC: 080515762
* VIAF: 26820846
* WorldCat: lccn-no2006070903

 |
**צִרְעפָצִיתִיִּים** נקראות גם **צרעות עפצים** (שם מדעי: **Cynipidae**) הם משפחה של צרעות בסדרת הדבוראים הידועים בשל כך שזחל הצרעה מתפתח בתוך עפצים על צמחים שונים. בעולם ידועים כ-1,300 מינים רובם קטנים מאוד (1–8 מ"מ). מתוכם כ-360 מינים ב-36 סוגים שונים באירופה וכ-800 מינים באמריקה הצפונית, אך המספר האמיתי כנראה גדול יותר.

המינים במשפחה זו נוהגים בעיקר ליצור עצפים על אלונים. צרעת עפצים ממשפחה אחרת (Eulophidae) הנפוצה בארץ יוצרת עצפים על אקליפטוס.

עפצים
-----

* עפצים שוניםעפצים שונים
* עפצים על גבעולי אלוןעפצים על גבעולי אלון
* עפצים על עליםעפצים על עלים
* עפץ על של Diplolepis rosae על ורד הכלב עפץ על של *Diplolepis rosae* על ורד הכלב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צרעפציתיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

\* STERNLICHT, M. (1968b): The oak galls of Israel (Quercus calliprinos Webb, and Quercus ithaburensis Decne.). – Volcani Institute of Agricultural Research 1198-E: 17–44, plates 1-6.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 - "חרקים", הוצאת משרד הביטחון. עמ' 323.
**צרסיוזאורוס** (שם מדעי: ***Ceresiosaurus***; מילולית: "הלטאה של אגם לוגאנו") הוא סוג של זוחל ימי קדום מסדרת הנותוזאוראים אשר חי בתור הטריאס לפני 242 מיליון שנה. הוא היה קרובו של הנותוזאורוס ודמה מעט לפליוזאורים קדום אך איננו קרוב אליהם. הוא קרוי על שם אגם לוגאנו שבשווייץ וצפון איטליה שם התגלו מאובניו, בקרבת סן ג'ורג'ו, מהמין  *Ceresiosaurus calcagnii*. הוא קיבל את שמו מברנהרד פייר ב-1931. מין נוסף מהסוג, *Ceresiosaurus lanzi* התגלה ב-2004.

זוחל זה היה מהגדולים שבנותוזאוראים והגיע לאורך 3 מטרים והיה בעל מבנה גוף מותאם לחיים במים אך בעל רגליים עם אצבעות ונראה שהיה יכול לנוע גם על היבשה. בניגוד לפליוזאורים הוא נע בדומה לנחש בתנועות גליות במים. זאת עקב מבנה הירכיים והזנב שלו. למרות זאת הוא דמה לפליוזאור עם צווארו הארוך וראשו, אשר היה הקטן ביותר במשפחתו. מבנה העצמות הארוכות עזר לשחייה מהירה בדומה לכנפי הפינגווינים ועזרו לו לנוע במים במהירות.

יצור זה חי לחופים ולגונות של ים תטיס וניזון מטרף ימי כמו דגים וחסרי חוליות ששרצו בימים. הוא היה כנראה הגדול שביצורי המים באירופה הטריאסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צרסיוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4540875-0

 |
קווי המגננה הגרמנים דרומית לרומא.
**קו החורף** היה השם הכולל לשלושה קווי מגננה שהקימו הגרמנים באיטליה בנובמבר 1943 במהלך מלחמת העולם השנייה. העיקרי מבין השלושה היה **קו גוסטב**, העובר לרוחבה של איטליה מעט צפונית מהיכן שנהר גריליאנו נשפך לים הטירני במערב, דרך הרי האפנינים לעבר החוף האדריאטי בקרבת נהר סאנגרו במזרח. מרכז הקו, החוצה את הכביש צפונה לרומא (כביש 6) הוקם מסביב להרים מאחורי העיירה קאסינו ובכללה גם מונטה קאסינו, עליה עמד מנזר בנדיקטי עתיק ששלט על הכניסה לעמק הלירי (דרך מרכזית לרומא), ומונטה קהירו שנתנה למגינים תצפית מצוינת מפני התקפה אפשרית המגיעה מכיוון עמק הלירי.

בצד המערבי של האפנינים הוקמו שני קווי הגנה משניים: "קו ברנהרדט" מדרום לקו גוסטב ו"קו אדולף היטלר"
מרחק של 5 קילומטר בערך צפונית משם. קו החורף חוזק בשוחות ירי, בונקרים מבטון, עמדות מקלעים, גדרות תיל ושדות מוקשים. הוא היה לקו המגננה החזק ביותר של הגרמנים מדרום לרומא. כ-15 דיוויזיות גרמניות איישו את הקו. קו החורף החזיק מעמד כשישה חודשים בהם הגרמנים הדפו את כוחות בעלות הברית בקרבות המפורסמים על מונטה קאסינו ואנציו והוא נפרץ לבסוף על ידי בעלות הברית במאי 1944.

ראו גם
------

* קרב מונטה קאסינו
* הזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  חודשה האופנסיבה באיטליה, המשקיף, 14 במאי 1944

| הזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מבצע ברקלי • מבצע קציצה • הפלישה לסיציליה • הפלישה לדרום איטליה (מבצע בייטאון • מבצע מפולת שלגים • מבצע סלפסטיק) • קו החורף • קרב מונטה קאסינו • קרב אנציו • מבצע נזר • הקו הגותי • המתקפה בצפון איטליה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph316255

 |
צרעה ששיתקה עכביש מעבירה אותו לקן שהקימה, שם תטיל בו ביצה
**צרעות עכבישים** או **צרעכבישיתיים** (שם מדעי: **Pompilidae**; באנגלית: **spider wasps**, **pompilid wasps**) היא משפחת צרעות בתפוצה עולמית ובה כ-5,000 מינים בשש תת-משפחות. כל המינים הם יחידאיים ורובם תופסים ומשתקים את טרפם. חלק מהם נוקטים חומסנות, כלומר ניזונים ממזון שצדו צרעות אחרות, וחלקם פרזיטואידים.

בדרום אמריקה נקראים כל מיני הצרעות האלה "מרבונטה" (marabunta) או "מרימבונדו" (marimbondo), ובחלקים של ונצואלה וקולומביה הם קרויים "matacaballos", כלומר "הורגי סוסים". מין בהיר וגדול של הצרעות בברזיל נקרא "fecha-goela", כלומר "נועל גרון", כשהכוונה היא לאפקט של העקיצה.

מורפולוגיה
----------

כמו מעופפים חזקים גדולים אחרים, לצרעות העכביש יש בית חזה מפותח. יש להם רגליים ארוכות ורבות מפרקים. הרגל ארוכה מספיק כדי להגיע מעבר לקצה הבטן. הבטן צרה. הגוף בדרך כלל שחור או כחול, לעיתים בעל השתקפות כסופה, אך קיימים גם מינים בהירים רבים. לרוב המינים כנפיים ארוכות, אך ידועים גם מינים קצרי כנפיים וחסרי כנפיים.

הנקבות גדולות במקצת מהזכרים אם כי מחושיהן מורכבים מעט פחות. הרגליים שעירות ובעלות דורבנות. נקבות וזכרים דומים אלה לאלה (אין דו-צורתיות זוויגית, אך הנקבות מעט גדולות יותר). על הכנפיים השחורות יש במקרים רבים צבעי אזהרה כתומים, אדומים, צהובים או לבנים.

רבייה, הטלת ביצים וגדילה
------------------------

צרעות העכביש הן יחידאיות, ומשתמשות בדרך כלל בעכביש יחיד כבית גידול לפגיותיהן. הן משתקות אותו בעוקצן הרעיל וגוררות את העכביש המשותק למקום שבו הן מקימות לאחר מכן את הקן (אם כי יש צרעות שמקימות את הקן לפני שיתוק העכביש). ביצה בודדת מוטלת בבטן העכביש והקן נחתם. צרעות עכבישים מגינות על קיניהן בכך שהן מניחות נמלים מתות בכניסה, והכימיקלים המופרשים מהנמלים המתות מרתיעים טורפים. גודל העכביש המשותק קובע את המין שאליו תתפתח הצרעה הפגית, וכן את גודלה. בעכביש משותק גדול מתפתחת צרעה נקבה גדולה. כשבוקעת פגית הצרעה, היא מתחילה לאכול את העכביש מפנימו, בעודו חי. אחרי שהיא אוכלת את החלקים האכילים של העכביש היא מתגלמת ובוקעת כבוגרת בקיץ הבא.

חלק ממיני צרעות העכביש מטילות ביצים בעכביש שעדיין פעיל חלקית, והצרעות שבוקעות ניזונות מנוזלי העכביש (נוזלי הלימפה, ה-Hemolymph (אנ'), המקבילים לדם ביונקים).

אקולוגיה והתנהגות
-----------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צרעות עכבישים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* צרעות עכבישים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pitts, James P.; Wasbauer MS & von Dohlen CD (2005). "Preliminary morphological analysis of relationships between the spider wasp subfamilies (Hymenoptera: Pompilidae): revisiting an old problem". Zoologica Scripta. 35 (1): 63–84.
2. ↑  Spider wasps, Australian Museum, 29 July 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph820608

 |
הכנסייה הגדולה של מנזר סינאיה
הכנסייה הישנה של מנזר סינאיה
**מנזר סינאיה** (ברומנית: **Mănăstirea Sinaia**), המכונה גם **קתדרלת הקרפטים** (**Catedrala Carpaților**), הוא מנזר נוצרי אורתודוקסי, שהוקם בשלהי המאה ה-17, בהרי בוצ'ג', בנסיכות ולאכיה (כעת בחבל מונטניה, רומניה).

היסטוריה
--------

המנזר הוקם על ידי הספטאר מיכאיל קאנטקוזינו, שהיה בן למשפחת בויארים חשובה בנסיכות ולאכיה, לאחר ששב מעלייה לרגל לארץ ישראל, במסגרתה התפלל במנזר סנטה קתרינה שבחצי האי סיני. לאחר שובו לוולאכיה, ייסד את המנזר לזכר מסעו. שם המנזר מזכיר את הר סיני והוא נבנה לפי דוגמת מנזר סנטה קתרינה.

בניית המנזר ארכה חמש שנים, מ-1680 עד 1685. המנזר, שהוקדש על ידי מייסדו לבתולה הקדושה, נועד בראשיתו לאכסן תריסר נזירים, לפי מספר שליחי ישו, אולם במהלך הזמן מספר הנזירים גדל והיה צורך בבנייה נוספת, כדי לספק את צורכיהם. הבנייה החדשה, שנוספה בתקופת אבי המנזר יואסף Ioasaf ופאיסיה Paisie, בין השנים 1842–1846, מכונה בשם "החצר החדשה". במהלך הבנייה הזאת הוקמה גם הכנסייה הגדולה".

בגלל המיקום האסטרטגי שלו, המנזר סבל מכיבושים טורקיים ואוסטריים, שגררו הרס חלקי של המבנים. בשנים 1893–1903 נערכו שיפוצים נרחבים במהלכם נבנתה מחדש הכנסייה הגדולה לפי תוכנית של האדריכל ג'ורג'ה מאנדריה George Mandrea.

הכנסייה הישנה
-------------

הכנסייה הישנה בנויה בסגנון ברנקובאני. המבנה כולל 4 חלקים, המבוא prodvor, הפרוזדור pronaos, האולם המרכזי naos והמזבח. המבוא של הכנסייה מפוסל - בצד ימין מוצג משה עם לוחות הברית ובצד שמאל אחיו, אהרן, עם מטה מלבלב. במרכז מוצג הסמל של משפחת קנטקוזינו, המשפחה המייסדת - נשר בעל ראש כפול המחזיק במקורו את סמלי השלטון, צלב ושרביט.

על תקרת הפרוזדור מצוירת תמונות מחיי יקטרינה הקדושה, מגינת מנזר סנטה קתרינה מהר סיני ומחיי גאורגה הקדוש, המגן של נסיכות מולדובה ושל אנשי הצבא. הפרוזדור נשלט על ידי תמונה של המייסד בקרב 18 ילדיו משתי נשותיו (חלק מהם מאומצים) ותמונות של בני משפחה נודעים, כמו:ניאגויה בסאראב, ראדו שרבאן, קונסטנטין שרבאן, קונסטנטין קנטקוזינו, שרבאן קנטקוזינו, מצויר עם כתר על ראשו וצלב בידו ואחרים.

ראו גם
------

* מנזר סנטה קתרינה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מנזר סינאיה** |

* אתר האינטרנט הרשמי של מנזר סינאיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2017065587
* VIAF: 3242151002107430280000
* WorldCat: lccn-n2017065587

 |
**מנזר פרפה** (איטלקית: **Abbazia di Farfa**) הוא מנזר בצפון מחוז לאציו במרכז איטליה. המנזר הוא אחד המפורסמים באירופה כולה. הוא משתייך למסדר הבנדיקטיני ומרוחק כ-60 ק"מ מרומא, ביישוב פארה (Fara in Sabina). זהו מנזר אזורי (טריטוריאלי), שבו לאב המנזר סמכויות רוחניות על המאמינים שמחוץ לגבולת המנזר. 

קיימים ממצאים ארכאולוגיים המצביעים על מנזר עתיק שהיה קיים באזור, על חורבותיו של אתר פגאני. מסמכים מעטים מצביעים על כך שהמנזר כבר היה קיים במהלך המאה ה-6, אך נחרב במתקפה של ונדלים. קיימות אף טענות כי המנזר עתיק אף יותר והתקיים בתקופת גרטיאנוס (המאה ה-4). על פי סיפורים מן המאה ה-12, המנזר הוקם על ידי לורנציוס הסורי, במהלך תקופת גרטיאנוס או אף מוקדם יותר בתקופת שלטונו של יוליאנוס הכופר. 

במהלך המאה ה-7 שטף את אירופה גל של פעילות מיסיון מצד נזירים אירים וסקוטים שהחיו את תנועת הנזירות. תומאסו מפרפה, אחרי שלוש שנים בירושלים, לקח על עצמו, בעקבות גילוי רוחני ועל פי בקשתו ותמיכתו של דוכס ספולטו פרואלד השני, לחדש את המנזר בפרפה. במהלך מאה השנים הבאות, המנזר צבר כוח, והיה לתחנה בדרכו של קרל הגדול לרומא, להכתרתו כקיסר האימפריה הרומית הקדושה. לאחר מכן הפך המנזר למעצמה כלכלית ופוליטית - לעיתים קרובות הטילה עוצמתו צל על זו של הוותיקן, דבר שעורר מתחים בין אפיפיורים שונים לאבות המנזר בפרפה. 

ב-18 בפברואר 1145 הוכתר במקום, בבחירות מעוררות מחלוקת, אאוגניוס השלישי כאפיפיור.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מנזר פרפה** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מנזר פרפה
* אתר האינטרנט של המנזר.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511293605171
* BnF: cb12151915d (data)
* GND: 4443209-4
* ICCU: UM1V011382
* ISNI: 0000 0001 0664 4083
* LCCN: n85336376
* SUDOC: 030016231
* VIAF: 137282486
* WorldCat: lccn-n85336376

 |
**סינואורניס** (שם מדעי: ***Sinornis***; מילולית: "עוף סיני") הוא סוג של עוף קמאי קדום אשר חי בתור הקרטיקון לפני 120 מיליון שנה והוא נחשב לאחד מהעופות הקמאים המאוחרים ביותר (כל שאר העופות שייכים לקבוצה עופות בתראים). בסוג זה נמצא מין אחד *Sinornis santensis*, אשר נמצא ב-1992 בתצורת ג'יופוטאנג שבליאונינג, סין.

עוף זה היה בעל שלד מתקדם ביותר, יחסית לראשון העופות, הארכאופטריקס אשר היה בעל חרטום צר ושיניים קטנות שאולי כוסו במקור, עצמות חלולות עם שריר סחוס בבית החזה, אשר נתן תמיכה לכנפיים. הזנב התקצר למעין משולש קטן שעידן סביבו נוצות תעופה והגפיים הקדמיות התארכו וקיבלו צורה אווירודינמית יותר. עם זאת הוא שימר את הטפרים שבקצה הזרוע. אורכו של העוף הקדום הגיע ל-14 סנטימטרים ומשקלו ל-20 גרם בממוצע.

העוף הקדום יכל לעוף בעזרת כנפיו ויכול היה גם לטפס בעזרת הטפרים על ענפים וגזעים. הוא חי בין ענפים ובקרבת מקווי מים וסבכי צמחים על גדותם, שרחשו בחרקים, דגים. ייתכן שהעוף הקדום ניזון מאלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סינואורניס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**סינואורניתוידיז** (שם מדעי: ***Sinornithoides***; מילולית: "צורת-עוף סיני") הוא סוג דינוזאור טורף ממשפחת הטרודוניים אשר בו נכלל מין יחיד - *Sinornithoides youngi*. דינוזאור זה חי לפני 113 שנה, בתחילת הקרטיקון במונגוליה הפנימית שבסין. הוא היה קרוב לזאורורניתוידיז מאותה משפחה. המאובנים שלו התגלו ב-1988 וכללו עצמות חוליות וחלקי גולגולת. מאובניו היו רבים אך חסרי ממצאים מיוחדים, כך שהוא קיבל שם רק ב-1993.

דינוזאור זה היה קליל ודמה מעט לעוף. הוא הגיע לאורך 1.1 מטר ולמשקל 2.5 קילוגרם והיה בעל לסת דקה בעלת שיניים חדות, הוא היה בעל טפרים גדלים בקצה אצבעותיו אך בעל גפיים בינוניות באורכם שאולי כוסו נוצות והיה בעל זנב ארוך. כמו רוב הטרודוניים הוא היה כנראה מכוסה בנוצות לאורך הגוף. הוא היה צייד של טרף קטן יותר כמו זוחלים וחסרי חוליות שהזדמנו בדרכו.

מראה הדינוזאור הזכיר עוף מודרני אך הוא היה בעל שיניים חדות ולא יכל לעוף. הוא חי אולי בלהקות ברחבי מונגוליה הקדומה לצד צמחונים גדולים כמו הווארוזאורוס שנמצאו בתחומי האזור. כמה מאובנים שלו נמצאו בצורה מכופפת בדומה לקרובו, מיי לונג. ייתכן שכך הוא נח בדומה למספר עופות קרקע ומצא את מותו תוך שינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סינואורניתוידיז** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**מצר מנאי** (בוולשית: **Afon Menai**; "נהר המנאי") מצר ים באורך של כ-25 קילומטרים, המפריד בין ויילס באי הבריטי לבין האי אנגלסי, אשר נמצא במרחק מספר מאות מטרים אל תוך הים האירי.

רוחבו של המצר משתנה, כאשר בפתחו הדרום-מערבי המרחק בין האיים הוא כ-400 מטרים, לאחר מכן הוא מתרחב לכ-1,000 מטרים באזור קרנארבון ובהמשך הרוחב קטן לכדי 500 מטרים היכן שהוקמו גשר מנאי וגשר בריטניה החוצים אותו. בפתח הצפון-מזרחי, המצר מתרחב ונפתח לכדי רוחב של כ-7.5 קילומטרים בין האיים. משני צידי המצר נמצאים כיום המחוזות גוויניד' ואנגלסי, כאשר באופן היסטורי אזור זה כולו מזוהה עם ליבה של ממלכת גוויניד' שהתקיימה במהלך ימי הביניים. 

בשנת 1826 הוקם גשר מנאי אשר חצה מעל למצר, הוא הוקם כדי לשאת את כביש ה-A5 החדש שחיבר את לונדון להוליהד ולדבלין. בשנת 1850 הוקם בקרבתו גם גשר בריטניה, אשר כיום משמש כנתיב התחבורה היבשתי העיקרי החוצה את המצר באמצעות כביש ה-A55.

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מצר מנאי** |

* אנגלסי
* גשר מנאי

קישורים חיצוניים
----------------

* מצר מנאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 246080575
* WorldCat: viaf-246080575

 |
**ינון צור** (נולד ב-4 ביולי 1965) הוא מלחין ומנצח ישראלי-אמריקאי.

בתחילת דרכו הוא הלחין לסרטים ולסדרות טלוויזיה, הוא לאחר מכן עבר להלחין פסקולים למשחקי וידאו.

ביוגרפיה
--------

נולד בישראל. כילד, למד צור לנגן על קרן יער ופסנתר, והחל להלחין בגיל 10. למד לתואר ראשון באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ושירת בצה"ל 4 שנים. לאחר שהיגר לארצות הברית ב-1990, למד בבית הספר למוזיקה "דיק גרוב" כשנה, אחר כך למד אצל מלחין המוזיקה לטלוויזיה ג'ק סמאלי (אנ') וכשנתיים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

צור התחיל את הקריירה שלו בשנת 1994, כשעבד על פסקול לסרטים (כמו "הלוטוס הצהוב"). לאחר מכן עבד בערוץ Fox Family (אנ') וכתב מוזיקה לסדרות אנימציה לילדים כדוגמת דיג'ימון ופאוור ריינג'רס. עבור עבודתו על סדרת פאוור ריינג'רס טורבו הוא זכתה בפרס Telly. בעקבות ההצלחה, והרצון באתגר חדש ובמקום בו יעריכו יותר מוזיקה איכותית, עבר צור לעבוד בתעשיית משחקי הווידאו. משחק הווידאו הראשון שהולחן בידי צור הוא סטאר טרק: אקדמיית הקלינגונים משנת 2000 (אנ').

בשנות ה-2000 המשיך לעבוד על כתיבת מוזיקה למשחקי וידאו, כדוגמת Men of Valor (אנ') משנת 2004, הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות משנת 2005, קרייסיס משנת 2007, Fallout 3 משנת 2008 ו-Dragon Age: Origins (אנ') משנת 2009.

סגנונו המוזיקלי
---------------

היצירות של צור מתמקדות בדרך כלל בהרכבים גדולים של תזמורת סימפונית, מקהלה, ולפעמים תוספת של כלי נגינה אתניים (כמו חליל ערבי ודודוק).

לרוב, שיתופי הפעולה שלו הם עם תזמורת Northwest Sinfonia (אנ') מהעיר סיאטל שעובדת עם תעשיית הקולנוע, הטלוויזיה ומשחקי הווידאו. צור מנצח על יצירותיו בעצמו.

בין המלחינים שהשפיעו עליו: סרגיי פרוקופייב, איגור סטרווינסקי, בטהובן, ג'ון ויליאמס, ג'רי גולדסמית' וג'ורג' גרשווין.

לפי עדותו, הלחץ שבכתיבה שכוללת דדליין, מאיץ ותורם את תהליך היצירה. צור גם משתף פעולה עם אמנים אחרים, כמו להקת פלורנס אנד דה מאשין לצורך הסאונדטראק של Dragon Age II.

מעבודותיו
---------

טלוויזיה:

* פאוור ריינג'רס טורבו
* פאוור ריינג'רס הגלקסיה האבודה
* פאוור ריינג'רס כוח הזמן

משחקי וידאו:

* Men of Valor (אנ')
* Dragon Age: Origins (אנ')
* Dragon Age II (אנ')
* הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות
* Crysis
* Fallout 3
* Fallout 4
* Fallout: New Vegas
* Fallout 76
* The Lord of the Rings: War in the North
* Syberia II
* Syberia III
* Soulcaliber V
* The Elder Scrolls: Blades
* OUTRIDERS
* Starfield
* Syberia: The World Before

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינון צור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ינון צור
* ינון צור, ברשת החברתית פייסבוק

* ינון צור, ברשת החברתית טוויטר

* ינון צור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ינון צור, באתר אייטונס (באנגלית)

* ינון צור, באתר ספוטיפיי

* ינון צור, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* ינון צור, באתר AllMusic (באנגלית)

* ינון צור, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ינון צור, באתר דיזר

* ינון צור, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד נועה ליברמן-פלשקס, המלחין הישראלי שהגיע לפסגת הגיימינג, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307865905171
* BnF: cb141473665 (data)
* GND: 1144925479
* ISNI: 0000 0000 0133 824X
* LCCN: no2022112939
* MusicBrainz: ba23bac1-2b00-43fb-95e5-c3c0fd286e7e
* NLK: KAC201956451
* SUDOC: 083489312
* VIAF: 69138417
* WorldCat: viaf-69138417

 |
מיגון פנימי לאחר פגיעת נפיץ פלסטי
**פגז נפיץ פלסטי** או **מעיך** הוא סוג של פגז הנורה מטנקים. בעבר שימש לירי נגד טנקים, אך עם התקדמות המיגון נעשה הנפיץ פלסטי לא יעיל נגד מטרות אלו ולכן כיום השימוש בו נעשה כנגד מבנים, חי"ר ורק"ם קל.

אופן פעולה
----------

פגז נפיץ פלסטי מורכב בעיקר מחומר נפץ פלסטי, מעטפת דקה ומרעום אחורי. בעת הפגיעה במטרה המעטפת נקרעת, וחומר הנפץ נמרח על המטרה בצורת דיסקה. המרעום האחורי יוזם את חומר הנפץ, שמתפוצץ בצמוד ללוח המיגון. הודות לקרבה הרבה למיגון, צורת ההמרחות של חומר הנפץ והכמות הרבה שלו, הפיצוץ יוצר גל הדף שנע דרך המיגון. גל ההדף אינו חודר את המיגון אלא גורם לפיצול חלקו הפנימי של המיגון לתוך המטרה. אפקט זה ידוע בשם "אפקט המפצל". הרסס שנוצר על ידי אפקט המפצל נע ופוגע בצוות ובמנגנוני המטרה. בנוסף לרסס המטרה מזדעזעת בצורה אלימה היכולה לגרום לפגיעה במנגנונים מכניים, הידראוליים ואלקטרוניים. בנוסף ליכולת נגד רק"ם, הנפיץ פלסטי יכול לשמש כנגד חי"ר ובניינים מכיוון שהוא מכיל כמות גדולה של חומר נפץ.

יתרונות וחסרונות בולטים
-----------------------

יתרונות:

1. רב תכליתיות - מסוגל להשמיד רכב קרבי משוריין, חיל רגלים ובניינים.
2. יכולת החדירה אינה מותנית במהירות הפגיעה (חדירה על בסיס אנרגיה כימית ולא קינטית).

חסרונות:

1. מעטפת הנפיץ פלסטי דקה ואינה עומדת במהירויות לוע גבוהות - דבר הפוגע בדיוק.
2. פגז מיוצב סחרור, ולכן לא ניתן לירות פגז נפיץ פלסטי מתותחים חלקי קדח.
3. אינו יעיל כנגד מיגון מודרני רב שכבתי או מרווח (כגון פלטות בזוקה).
4. יעיל רק כנגד מיגון שעוביו אינו יותר מפי 1.5 מקוטר הפגז.

היסטוריה
--------

הנפיץ פלסטי פותח על ידי הבריטי צ'ארלס דניסטון בורניי בשנות הארבעים המוקדמות של המאה ה-20. הפגז פותח לירי נגד ביצורים, אך במהרה התברר שהוא יעיל כנגד מיגון פלדה.
הנפיץ פלסטי שימש במערב כתחמושת נ"ט עד לשנות השבעים כאשר מיגון הטנקים החל להיות חסין כלפי אפקט המפצל. בשנות השמונים החלו מדינות המערב לייצר תותחי טנקים חלקי קדח בקוטר 120 מ"מ והנפיץ פלסטי איבד את מקומו. למרות זאת צבאות הממשיכים להפעיל תותחי 105 מ"מ, כולל צה"ל, משתמשים בנפיץ פלסטי כנגד חי"ר ובניינים. לעומת זאת, הצבא הבריטי צייד את הטנקים שלו בתותחי 120 מ"מ סליליים כדי להמשיך להשתמש בנפיץ פלסטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פגז נפיץ פלסטי** בוויקישיתוף
כת **התפליסיים** הם כת קראית שנוסדה בתחילת המאה ה-9, ומקורה כפי הנראה מבגדאד. מקור השם הוא של מייסדה מוסא אל-זעפרני (משה מהעיר זעפרני שבפרס), שבאמצע המאה ה-9 עבר לאל-תפליסי,שנקרא על ידי יהודה הדסי, אבו עמרן אל-תפליסי כלומר הנעתק ממקומו אל מדינת תפליסי, וכת התפלסיים נקראה גם **אבו עימראנים**.במקום אחר נזכרים כ**משביטים**.

עיקרי האמונה
------------

מצד אחד אימצה לעצמה כת התפלסיים מספר השקפות עולם קראיות, ביניהם: 

* איסור הנישואים לקרובי משפחה (לאחיינית למשל)
* איסור על אכילת בשר של חיה מעוברת ועוברה
* קביעת יום ראשון לתחילת מנין חמישים הימים שבין פסח וחג השבועות

מצד שני סטו מוסא והתפליסיים בהרבה הוראות חשובות של הקראים, כמו למשל: 

* קביעת היום הראשון בחודש חושבה על פי היעלמותו של הירח ולא לפי הופעתו
* הם ייחסו לאיסור אכילת השומן רק בעניין הזבח שהועלה לקורבן, וכלא אפקטיבי בגלות
* ועוד

כך שמוסא נחשב בעיניהם כבוגד והדת החדשה שלו - כפירה, והתפללו לעונש אלוהי כנגדו. על פי אמונתם של התפליסיים: 

* אלוהים, לאחר שיצר את העולם, מת, כך שהוא מותיר את העולם להתנהל בעצמו
* במשותף עם האיבאדים והמוג'ברים הטילו ספק ברעיון תחיית המתים

פינסקר וצבי גרץ זיהו את מוסא אל-תפליסי כפרשן התנ"כי "משה בן-עמרם הפרסי", מקורות קודמים יותר מתייחסים לדעתו של משה בן-עמרם, שרק הקורבן הראשון שהוקרב במצרים חייב היה להיות טלה, ולאחר יציאת מצרים הקורבן יכול להיות עגל במקומו, פירוש שאבן עזרא הפריך אותו. צבי גרץ אף סבור כי "בן-עמרם" צריך להיות מתוקן לאבו עמרם". אבל פירסט מנמק את דעתו כי משה הפרסי מאבן-עזרא היה אדם שונה ממוסא אל-תפליסי, שלא חשב שראוי להיות מצוטט. על פי גייגר, אבו עמרן אל-זעפרני, שנזכר על ידי יפת ב. עלי, הוא זהה ליהודה הפרסי שנזכר על ידי אברהם איבן-עזרא אבל פינסקר וגרץ מסיקים כי יהודה הפרסי הוא יהודן מהמדאן או יודגן (Yudghan). מוריץ שטיינשניידר,מבלבל שלושה אנשים, כאשר הוא מתייחס למשה בן-עמרם הפרסי, יהודה הפרסי, ומוסא אל-תפליסי, כאל אותו אדם.

קישורים חיצוניים
----------------

* גרשון בן-אורן, תולדות יהודי גאורגיה עד ימי המשטר הסובייטי, באתר הקונגרס העולמי של יהודי גאורגיה
* MUSA OF TIFLIS, באנציקלופדיה היהודית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף בגי, ב"איגרת קריה נאמנה"  
אידם, פרשנות לשמות, י"ב, ב'
2. ↑  יהודה הדסי, "אשכול הכפר", אלפבית 98
3. ↑  יפת ב. עלי, בפרשנותו לשנים עשר הנביאים המשניים
4. ↑  יפת ב. עלי, בדוכסים, "Mittheilungen" ("דפי זיכרון") עמ' 30
5. ↑  מצוטט על ידי אברהם אבן עזרא בפרשנות לשמות, י"ב, ה' ולעמוס, ז', ב'
6. ↑  פרשנות לשמות, י"ב, ב'; ויקרא, כ"ה, י"ט; במדבר, ג', כ"ט
7. ↑  מוריץ שטיינשניידר, "ספרות יהודית", עמ' 118
8. ↑  שלמה מונק, ב"Israelitische Annalen" בעריכת יוסט, 1841, עמ' 77 (קישור)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**מקריוס המקודש מן האגם הצהוב ואונז'ה,** (ברוסית: Преподобный Макарий Унженский Желтоводский Чудотворец), המכונה גם "עושה הנסים" (1349–1444) הוא קדוש נוצרי בכנסייה הרוסית. מיוחסת לו הקמת ארבעה מנזרים באזורי מרכז ומעלה הוולגה ברוסיה.

מקריוס מופיע בכתבים הגיוגרפיים רוסיים, חלקם מצויים במנזרים שבהם מתמקד פולחן מקריוס: כתב שנמצא במנזר מקרייב ב-1835 וכתב יד מן המאה ה-17 במנזר ז'לטובודסקי במקרייב. חוקרי ההיסטוריה של הנצרות הרוסית סבורים כי מקריוס נולד ב-1349 בניז'ני נובגורוד, בתקופה שבה זו הייתה נתונה למרותה של אורדת הזהב (בפועל היה שליט מקומי, אך הוא היה כפוף לאורדה). האגדות מספרות כי כתינוק היה מתחיל לבכות בכל פעם ששמע את פעמוני הכנסייה, ונרגע רק כאשר הוריו לקחו אותו לכנסייה איתם. בתור ילד גילה עניין מיוחד בנזירים מתבודדים שחיו במבדדים והוא ביקר גם במנזר העלייה השמיימה פצ'רסקי, שהוקם על ידי נזיר-קדוש שהגיע מלאוורת קייב-פצ'רסק. בגיל 12 הוא ברח מהוריו והצטרף כנזיר למנזר העלייה השמיימה פצ'רסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקריוס מאונז'ה** בוויקישיתוף
**איגור מיכאילוביץ' ריבק** (באוקראינית: **Ігор Михайлович Рибак**; ‏21 במרץ 1934 – 28 בספטמבר 2005) היה מרים משקולות אוקראיני ממוצא יהודי, שייצג את ברית המועצות. אלוף אולימפי (מלבורן 1956) ואלוף אירופה במשקל עד 67.5 ק"ג.

ביוגרפיה
--------

ריבק נולד בחרקוב.

### אלוף אירופה

באליפות ברית המועצות בהרמת משקולות שנערכה בשנת 1956 זכה ריבק במדליית כסף במשקל של עד 67.5 ק"ג, לאחר שהרים 375.0 ק"ג במצטבר: לחיצה - 110 ק"ג, הנפה - 115 ק"ג ודחיקה - 150 ק"ג. באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בהלסינקי שבפינלנד בסוף יוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשקל של עד 67.5 ק"ג, לאחר שהרים 382.5 ק"ג במצטבר: לחיצה - 112.5 ק"ג, הנפה - 120 ק"ג ודחיקה - 150 ק"ג.

### אלוף אולימפי

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה ריבק במדליית זהב בהקמת משקולות במשקל של עד 67.5 ק"ג, לאחר שקבע שיא אולימפי חדש של 380 ק"ג במצטבר: לחיצה - 110 ק"ג, הנפה - 120 ק"ג ודחיקה - 150 ק"ג, לפני בן ארצו רוויל חבוטדינוב (372.5 ק"ג: 125 ק"ג, 110 ק"ג, 137.5 ק"ג) וקים צ'אנג-הוי מקוריאה הדרומית (370.0 ק"ג: 107.5 ק"ג, 112.5 ק"ג, 150 ק"ג).

בסוף שנות ה-50 סיים ריבק את לימודיו והחל לעבוד כרופא ספורט.

קישורים חיצוניים
----------------

* איגור ריבק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* איגור ריבק, באתר olympedia.org
**תפסוני** הוא משחק ילדים המיועד לשתי קבוצות.

מהלך המשחק
----------

כל קבוצה עומדת בשורה או מאחורי קו מסומן, במרחק של מספר מטרים זו מזו. נציג של אחת הקבוצות ניגש אל הקבוצה השנייה, אשר חבריה מושיטים את כפות ידיהם הפתוחות. הנציג חובט בכף ידו על שלוש כפות ידיים שונות, באומרו "תִּפ" על הראשונה, "סוּ" על השנייה וכמובן "נִי" בהכותו בשלישית. את ההברה האחרונה בדרך כלל הנציג אינו מספיק לבטא, מכיוון שברגע שהכה בכף היד, נפתח מרדף, בו הנציג המכה בורח מן השחקן שעל כף ידו הכה שלישי.

המרדף נמשך עד הגעתו של הנרדף אל מעבר לקו של קבוצת האם שלו. אם הצליח הנרדף להתחמק, הופך הרודף לשבוי של הנרדף. הוא עומד מאחוריו במשך שארית המשחק, או עד לשחרורו. נתפס הנרדף קודם להגיעו לקו, הופך הנרדף לשבוי של הרודף. שחקן משתחרר כאשר השחקן אשר לקח אותו בשבי נופל בשבי בעצמו.

אל תפהק
-------

**אל תפהק** הוא גרסה של משחק תפסוני. השחקנים מתחלקים לקבוצה ולשחקן יחיד. הקבוצה מסודרת על קו, כשכפות ידיה מושטות. היחיד מכה על כפות הידיים ארבע מכות לפי ההברות **אל**-**ת**-**פ**-**הק**, ונמלט אל מעבר לקו מרוחק, המהווה "בית". זה שידו הוכתה בהברה **הק** רודף אחריו. הצליח הנמלט להגיע לבית, הרודף נפסל. הצליח הרודף לתפוס את הנמלט - חוזר הנמלט לשורה והרודף הופך לנמלט החדש.

ראו גם
------

* שקית (משחק ילדים)

קישורים חיצוניים
----------------

* הוראות למשחק "תפסוני", בחוברת "איך משחקים?", בהוצאת המינהל הפדגוגי של משרד החינוך, באתר "כותר"
**ג'ודי** או **ג'ודי. אורג** (באנגלית: **Jodi.org** או **Jodi**) הם קולקטיב אמנותי של זוג יוצרים אירופאים הנשואים זה לזה, ג'ואן הימסקרק (1968, הולנד) ודירק פסמנס (1965, בלגיה), שם הקבוצה הוא הלחם של שמותיהם הפרטיים. במסגרת שיכון אמן בעמק הסיליקון התחילו להתעניין בתוכנה.

שניהם החלו את דרכם כאמני פאנק, לשניהם רקע בצילום, ווידאו ארט, מאז אמצע שנות התשעים הם החלו ליצור עבודות אמנות ברשת האינטרנט, כמה שנים מאוחר יותר הם פנו לאמנות-תוכנה ולשינוי אמנותי של משחקי מחשב. מאז 2002 הם נמצאים בשלב אשר הם מתארים כשלב "תפיסת המסך" ("Screen Grab") אשר בו הם יוצרים עבודות וידאו על ידי הקלטת מסך המחשב תוך כדי משחק, עבודה או תכנות.

לאלו אשר לא מכירים את בדיחותיהם הקונספטואליות עבודתם נראית לא נגישה כלל ולא ברורה, לדוגמה, עבודתם משנת 1995, Art meets Media: adventures in perception נראית במבט ראשון כאוסף של טקסט חסר משמעות, אך כאשר מסתכלים על קוד ה-HTML בו נכתב האתר, מזהים שרטוטים של פצצות מימן ופצצות אטום.
עבודותיהם המוקדמות השתמשו לרוב בטקטיקה זו של חיקוי תקלות מחשב או וירוסים, אתר זה משקף את הגישה הבורחסית והלא ליניארית לכתיבת HTML. 

בעבודותיהם מהזמן האחרון, הם שינו משחקי מחשב ישנים כמו Wolfenstein 3D, "קוויק" והחדש שבהם "מאקס פיין 2" בשביל ליצור משחקי אמנות. גישתם של ג'ודי לשינוי משחקי מחשב ניתנת להשוואה ברמות רבות לגישה של הדקונסטרוקטיביזם בארכיטקטורה, מכיוון שהם מפרקים את המשחק למרכיביו הבסיסים, ואז מרכיבים אותם מחדש לצורה שאינה הגיונית בצורה אינטואיטיבית.
אחד השינויים היותר ידועים שעשו ל"קוויק", מציב את השחקן בתוך קובייה סגורה עם דפוסים מתפתלים שחורים ולבנים מכל צד. הדפוסים הם למעשה תקלה במנוע הרינדור של המשחק שנתגלתה על ידי האמנים, ככל הנראה על ידי ניסוי וטעייה, הדבר קורה בצורה ישירה כאשר המנוע של המשחק מנסה ונכשל לייצר את פנים הקובייה בדפוס שחור לבן שאמור להיות דמוי לוח שחמט.

שלב "תפיסת המסך" של ג'ודי, החל במייצג בעל ארבעה מסכים שנקרא: "My Desktop", שהוצג לראשונה (2002) ב Plugin Media Lab שבבזל.
העבודה למראית עין תיארה מחשבי מקינטוש שנראו כתקולים ומבצעים משימות מוזרות כמו פתיחת חלונות ברצף, קבצים משכפלים את עצמם ללא סוף וצלילי הודעות שגיאה ברקע, אך לא הייתה זו בעיה במחשב כי אם בעיה במשתמש, 
כדי ליצור וידאו זה ג'ודי לחצו על העכבר וגררו דברים בצורה כה קיצונית כך שנראה שאף בן אנוש לא יכול להיות בשליטת המתרחש, אך בהדרגה הצופה היה מבין כי אכן מדובר בבן אדם שעומד מאחורי התקלות.

עבודתם הופיעה בתצוגות ופסטיבלים שונים, כמו דוקיומנטה איקס (1997). הם קיבלו פרס וובי (1999) בקטגוריית אמנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ודי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ודי
* ארכיב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 5547052-X
* RKD: 247795
* SUDOC: 135215226
* VIAF: 291128377
* WorldCat: viaf-291128377

 |
עצמות הגולגולת והתפרים ביניהן
**תֶּפֶר** (TA: Sutura. גם **שֶׁלֶב**) הוא מפרק פיברוטי הייחודי לעצמות הגולגולת. תפרי הגולגולת או שִׁלְבֵי הגולגולת (Suturae cranii) מצמידים את עצמות הגולגולת הסמוכות זו לזו. לעיתים העצמות חופפות מעט בתפר קשקשתי (Sutura squamosa) ולעיתים הן משולבות זו בזו בתצורה מורכבת בתפר משונן (Sutura serrata). את העצמות מחברים סיבים חזקים של רקמת חיבור המסודרים במספר שכבות.

עצמות הגולגולת העליונות של תינוק אינן מחוברות בתפרים רגילים אלא במפרקים רחבים יותר הכוללים מרווחים בין עצמות הגולגולת המכונים מרפסים. המרפסים והתפרים הגמישים של גולגולת התינוק מאפשרים את גדילת המוח והגולגולת העוטפת אותו במהלך השנים הראשונות להתפתחות. תפרי הגולגולת מתאחים ומתגרמים החל מתחילת העשור השלישי לחיים ובמהלך העשורים שבאים אחריו. בגיל מבוגר, אפשר שכל עצמות הגולגולת יתאחו זו לזו ולא ייוותרו עוד תפרים. תכונות אלו של התפתחות תפרי הגולגולת, משמשות להערכת גיל המוות של פרטים שנמצאו על ידי אנתרופולוגים או חוקרי זיהוי פלילי.

תפרי הגולגולת הבולטים של הגולגולת הם תפר הכתר (Sutura coronalis) בין עצם המצח לעצמות הקודקוד, תפר החץ (Sutura sagittalis) בין עצמות הקודקוד, תפר קשקשתי (Sutura squamosa) בין עצם הקודקוד לחלק הקשקשתי של עצם הרקה ותפר הלמדא (Sutura lambdoidea) בין עצמות הקודקוד לעצם העורף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תפר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Richard S. Meindl, C. Owen Lovejoy. **Ectocranial suture closure: A revised method for the determination of skeletal age at death based on the lateral-anterior sutures.** *American Journal of Physical Anthropology*. Volume 68, Issue 1, pages 57–66, September 1985

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph921672
* TA98: A03.1.02.001

 |
**אִיגְנָאץ רִיטֶר פוֹן רוּדְהַארְט** (בגרמנית: **Ignaz von Rudhart**, ביוונית: **Ιγνάτιος φον Ρούντχαρτ**;‏ 11 במרץ 1790 – 11 במאי 1838) היה סופר, מלומד ועובד ציבורי מממלכת בוואריה שכיהן כראש ממשלת יוון לתקופה קצרה ב-1837 בחסות אותון, מלך יוון.

רודהארט היה יליד וייסמאין, פרנקוניה עילית שבצפון נסיכות הבוחר מבוואריה, האימפריה הרומית הקדושה. לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה בבמברג למד משפטים באוניברסיטת מינכן והשלים שם דוקטורט. רודהארט היה לפרופסור למשפטים בוירצבורג, והוא עבר בשנת 1817 לבאייר. מאוחר יותר עבר למינכן לשירות המנהלי והממשלתי של ממלכת בוואריה. רודהארט הפך לחבר מועצה במינהל הפיסקאלי הכללי החדש שנוצר וגם מונה בשנת 1819 לתפקיד המנהל הראשון של הלשכה הסטטיסטית החדשה, כיועץ לשרים במשרד האוצר הבווארי. בשנת 1823, עקב התבטאויותיו הליברליות המתמשכות פעם אחר פעם, רודהארט הועבר לפעילות ממשלתית משנית בבָּיְירוֹיְת לאחר לחצו של קנצלר האימפריה האוסטרית, קלמנס ונצל פון מטרניך, על הממשלה הבווארית.

בשנת 1826 עבר לתפקיד יועץ משני למשרד האוצר ברגנסבורג. ב-1825 התמודד לראשונה לבחירות מטעם נציבות מחוזית. הוא נבחר ללשכת הנבחרים, אשר לה השתייך גם בשנים 1827–1828, 1831 ו-1834 כדובר עבור התושב הבווארי המתון. דעותיו הליברליות של רודהארט הובילו אותו מספר פעמים למאבקים מול יריבים פוליטיים בעוד הוא ניסה לקדם מונרכיה חוקתית בבוואריה. בשנת 1832 לודוויג הראשון, מלך בוואריה מינה אותו לנשיא האזורי של הדנובה התחתונה. מחוז עם מושב בפסאו. בהמלצת הפוליטיקאי מקסימיליאן-עמנואל פרהר לרחנפלד בתחילת פברואר 1837 מונה רודהארט לראש ממשלת יוון ושר החוץ היווני לאותון, מלך יוון שהיה בן למלוכה הבווארית (בית ויטלסבאך). לתפקידים אלו מונה רודהארט במקום יוזף לודוויג פון ארמנספרג והיה חלק מהמנהל הבווארי ששלט באותה העת בממלכת יוון. באפריל 1837 היה רודהארט אחראי על הקמת אוניברסיטת אותון באתונה. בשל מחלתו הקשה התקבלה התפטרותו ב-8 בדצמבר 1837; בדרכו חזרה לבוואריה נפטר בטריאסטה.

לקריאה נוספת
------------

* John A. Petropulos; *Politics and Statecraft in the Kingdom of Greece*; Princeton University Press, 1968

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגנאץ פון רודהארט** בוויקישיתוף
* איגנאץ פון רודהארט (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118861735
* ISNI: 0000 0000 8396 1456
* LCCN: no2002059528
* NLG: 228607
* NLP: A17825040
* NTA: 071949151
* SUDOC: 224330225
* VIAF: 77113365
* WorldCat: lccn-no2002059528

 |
**המלחמה הסורית הראשונה** הייתה המלחמה הראשונה שפרצה בין בית סלאוקוס לבית תלמי על השליטה בקוילה סוריה, והתרחשה בין השנים 274–271 לפני הספירה.

לאחר מותו של אלכסנדר הגדול, עברה קוילה סוריה מספר ידיים ובסופו של דבר הייתה לנחלתו של בית תלמי, מלכי מצרים. המלכים הסלאוקים טענו שהארץ הובטחה להם מכוח הסכמים שנכרתו בינם לתלמיים, אך למרות זאת התלמיים סירבו לוותר על הארץ. בעת היפרדות בתי סלאוקוס ותלמי בשנת 301 לפנה"ס, נותרו שטחי ארץ ישראל שאלה פתוחה. הארץ הייתה תחת שלטון בית תלמי, אולם הסלאוקים המשיכו לטעון לבעלות. בשנת 274 לפנה"ס הובילה שאלה זו למלחמה הסורית הראשונה. תלמי השני חדר לממלכה הסלוקית עד לצפון סוריה, אולם לאחר הניצחון של אנטיוכוס הראשון על הגאלטים, הוא הצליח לסלק את התלמים מצפון סוריה וליצב מחדש את שלטונו. המלחמה לא שנתה באופן מהותי את גבולות שתי הממלכות, למעט אולי שינויי בעלות על ערי גבול כמו דמשק ואזורי חוף באסיה הקטנה.

בסוף המלחמה ערך תלמי השני תהלוכת ניצחון גדולה באלכסנדריה.

לקריאה נוספת
------------

* בצלאל בר כוכבא, "המלחמות הסוריות" - מלחמת מאה השנים בין המעצמות הגדולות על גורל דרום סוריה וארץ ישראל: 200-301 לפנה"ס, **זירת קרב - קרבות הכרעה בארץ-ישראל**, 2007 (תשסז), עמ' 61–86

הערות שוליים
------------

1. ↑  **תולדות התקופה ההלניסטית**, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 5 (כותבים: בנימין שימרון, רחל צלניק), לוח כרונולוגי, עמ' 15.
2. ↑  **תולדות התקופה ההלניסטית**, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 5 (כותבים: בנימין שימרון, רחל צלניק), לוח כרונולוגי, עמ' 16.
**מקרה פסנתר** הוא מופע בהשתתפות רמי פורטיס ושלומי שבן שהועלה לראשונה בפסטיבל הפסנתר בשנת 2002, והונצח על גבי DVD. המופע מורכב משיריו של רמי פורטיס אשר מעובדים לפסנתר ומבוצעים על ידי פורטיס בשירה ושבן בפסנתר.

סקירה כללית
-----------

במסגרת פסטיבל הפסנתר בשנת 2002 הועלה לראשונה המופע "מקרה פסנתר" שהורכב משירים של רמי פורטיס, בעיקר מתקופת פורטיסחרוף, בעיבודים מיוחדים לפסנתר בנגינתו של שלומי שבן. המופע זכה להצלחה גדולה והועלה מספר פעמים לאחר מכן. הוא הונצח ויצא על גבי תקליטור DVD .DVD ההופעה היה מבין הראשונים שיצאו בארץ. ההופעה לא שוחררה באופן רשמי בפורמט אודיו, אבל בוטלג אודיו של ההופעה הופץ באינטרנט. הבוטלג הוא מהופעה שנערכה בצוותא ב-5 בדצמבר 2002, וההקלטה היא לא אותה הקלטה המונצחת ב-DVD. לאחר מכן הועלה הבוטלג לדף ה-bandcamp של רמי פורטיס והוא ניתן להאזנה מהאתר.

רשימת השירים
------------

|  |  |
| --- | --- |
| DVD
1. פריז בלהבות
2. שקיעתה של הזריחה
3. כוכב הקופים
4. תחנה סופית
5. אין קשר
6. בוקר של קטיפה
7. אין קץ לילדות
8. איפה הסוסים
9. When I Go
10. דבש
11. אינקובטור
12. אגם ענקית
13. נעליים
14. חצי אוטומטי
15. ניצוצות

בונוס
1. מדברים
2. ויאגרה
3. רד מעל מסך הטלוויזיה
 | הבוטלג
1. פריז בלהבות
2. שקיעתה של הזריחה
3. כוכב הקופים
4. תחנה סופית
5. אין קשר
6. בוקר של קטיפה
7. אין קץ לילדות
8. מעבר
9. איפה הסוסים/When I Go
10. דבש
11. מעבר/קונסטנטינופול
12. אינקובטור
13. חתול מפלצת
14. מעבר
15. אגם ענקית
16. נעליים
17. חצי אוטומטי
18. ניצוצות
19. מעבר
20. מעבר
21. ויאגרה
22. מעבר
23. השקר
24. מעבר
25. רד מעל מסך הטלוויזיה שלי
26. פריז בלהבות (חזרה)
 |

קישורים חיצוניים
----------------

* בוטלג ההופעה להאזנה - באתר ה-Bandcamp של פורטיס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב קוטנר, רמי פורטיס - ביוגרפיה, באתר Mooma
2. ↑  במקור שיר של מינימל קומפקט מתוך האלבום "Raging Souls"
3. ↑  במקור של אורלי זילברשץ-בנאי מתוך האלבום "הקברט של מירנדה"
**איגיאלוזורוס** (שם מדעי: ***Aigialosaurus***; מילולית: "לטאת חוף הים") הוא סוג של זוחל ימי קדום מתקופת הקרטיקון ששיך למשפחת האיגיאלוזוריים, משפחה הקרובה למוזאזאוריים הגדולים שהייתה קדומה מהם ובעלת מינים יבשתיים יותר. הוא התקיים באירופה של הקרטיקון במשך הקנומן לפני 99.7 עד 94.3 מיליון שנה מזמננו.

סוג זה נקרא ב-1892 בידי החוקר ממצאי מאובנים שהתגלו ליד הבאר (אנ'), כפר קרואטי על אי בים האדריאטי. הסוג מכיל כיום מין אחד - *Aigialosaurus dalmaticus*. מין שני, *Aigialosaurus bucchichi* נחשב כיום לסוג נפרד - אופטיוזאורוס (Opetiosaurus), אם כי כמה חוקרים שייכו אותו ב-2009 חזרה לסוג זה, אך ההחלטה לא התקבלה בקהילה המדעית.

זוחל זה דמה במראהו למוסזאורוס אך היה קטן בהרבה ולא עלה על מטר באורכו. הוא היה טורף בעל לסתות חזקות ושיניים חדות, בהם השתמש כדי לחטוף דגים וחסרי חוליות שהוא צד סמוך לחופים. מבנה זנבו נע לצדדים כמו דג ועזר לו לנוע במים ביעילות וייתכן שהיה בעל קרומי שחייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגיאלוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |