recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אקסלסיור רוטרדם** (בהולנדית **Excelsior Rotterdam**) היא קבוצת כדורגל מהעיר רוטרדם שבהולנד. המועדון הוקם בשנת 1902 והוכר באופן רשמי כ־Rotterdamse Voetbal en Atletiek Vereniging Excelsior ("רוטרדאמסה פוטבל אן אתלטיק פרניחינג אקסלסיור" - איגוד הכדורגל והאתלטיקה של רוטרדם אקסלסיור). הקבוצה משחקת בליגת העל ההולנדית.

אקסלסיור שימשה בעבר כ"מועדון לווין" של פיינורד, אחת מקבוצות הכדורגל הגדולות בהולנד, ומקבלת ממנה כסף ושחקנים (בהשאלה או בהעברה חופשית). השיטה הופסקה בשנת 2006 אולם בשנת 2009 חזרו המועדונים לשתף פעולה ומספר שחקני פיינורד הושאלו לאקסלסיור.

הקבוצה משחקת באצטדיון וודסטיין, שהכיל רק 3,527 מושבים עד לשיפוץ ב-2016, ונחשב לאחד מהאצטדיונים הקטנים ביותר בכדורגל המקצועני בהולנד, כיום מכיל האצטדיון כ-4500 מושבים.

בסוף עונת 2011/2012 ירדה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-18 והאחרון.

בסיום עונת 2013/2014 עלתה הקבוצה חזרה לליגת העל ההולנדית.

את עונת 2014–2015 סיימה אקסלסיור במקום ה-15. לאחר מכן שיחקה הקבוצה 4 עונות נוספות בליגת העל ובעונת 2018/19 סיימה במקום ה-16 ונשרה לליגת המשנה לאחר שהפסידה בפלייאוף הירידה ואלבייק מליגת המשנה. את שלושת העונת הבאות העבירה הקבוצה בליגה השנייה ובסיום עונת 2021/22 סיימה הקבוצה במקום ה-6 והעפילה לפלייאוף העלייה בו גברה על רודה, הראקלס אלמלו ודן האג והעפילה לליגת העל.

אצטדיון וודסטיין 2008

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקסלסיור רוטרדם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אקסלסיור רוטרדם (בהולנדית)
* אקסלסיור רוטרדם, ברשת החברתית פייסבוק

* אקסלסיור רוטרדם, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אקסלסיור רוטרדם, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| הולנדהולנד ליגת העל ההולנדית, עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוטרכט • א.ז. אלקמאר • אייאקס • אלמיירה סיטי • אקסלסיור רוטרדם • גו אהד איגלס • הירנפיין • הראקלס אלמלו • ואלבייקויטסה ארנהם • זוולה • טוונטה • אן.אה.סיי. ניימכן • ספרטה רוטרדם • פולנדם • פורטונה סיטארד • פיינורד • פ.ס.וו. איינדהובן |

 |
**ג'ון המילטון "האם" רוברטס** CB DSO MC (באנגלית: **John Hamilton "Ham" Roberts**‏; 21 בדצמבר 1891 – 17 בדצמבר 1962) היה קצין תותחנים קנדי ומייג'ור גנרל.

ביוגרפיה
--------

רוברטס ב-21 בדצמבר 1891 נולד בפיפסטון שבמניטובה. הוא למד במכללת קנדה עילית וסיים את לימודיו במכללה הצבאית המלכותית של קנדה בקינגסטון, אונטריו, בשנת 1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם רוברטס בחזית המערבית כחלק מהכוחות הקנדיים.

משנת 1939 פיקד על רגימנט השדה ה-1, RCA, בצפון צרפת, ושירת בתפקיד זה כשהגרמנים החלו בקרב על צרפת במאי 1940. רוברטס הצליח להציל את תותחי הגדוד שלו בעת שהתפנה מברסט שבברטאן במהלך הניסיון שלא הצליח להקים כוח משלוח בריטי שני בצרפת לאחר הפינוי בדנקרק. מאוחר יותר הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה הקנדית השנייה בשנת 1941.

רוברטס מונה לאחראי על כוחות הקרקע בפשיטה על דייפ, ב-19 באוגוסט 1942. מפקדת הפיקוד שלו הייתה על סיפון HMS קלפה, ובשל תקשורת לקויה לא היה לו מושג כיצד מתנהלים חייליו, עד שקראו להנחית כלי שיט לפינוי מיידי. רוברטס ספג ביקורת על ששלח את חיילי העתודה שלו שלא לצורך (Les Fusiliers Mont-Royal) והגדיל את ההרוגים מבלי משים. שישה חודשים לאחר מכן הוא פוטר מתפקידו, בשל הופעתו הבלתי ראויה במהלך משחק מלחמה שנקרא מבצע ספרטני במרץ 1943. הגנרל הארי קריראר נזף ברוברטס על התיאום הלקוי בין הארטילריה של הדיוויזיה השנייה לחיל הרגלים במהלך מבצע משחקי מלחמה ספרטניים, וכי רוברטס לא הצליח לחפור עמדות לאחר שתפס ראש גשר למרות שהיה לו מספיק זמן לעשות זאת. לאחר מבצע ספרטאן, רוברטס נחשב כבלתי כשיר להחזיק בפיקוד קרבי. הוא נשלח ליחידות תגבורת בפיקוד בבריטניה ולא קיבל תפקידים מבצעיים נוספים. מאוחר יותר פרש לאיי התעלה שם נפטר ב-17 בדצמבר 1962.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון המילטון רוברטס, באתר junobeach

הערות שוליים
------------

1. ↑  Neillands, Robin *The Dieppe Raid*
2. 1 2  English, John *The Canadian Army and the Normandy Campaign: A Study of Failure in High Command*, New York: Praeger, 1991 page 147.
3. ↑  CBC interview, Dieppe 2 h Anniversary, *Dieppe* miniseries DVD
**מיגל אנחל וייארויה וילאלטה** (בספרדית: **Miguel Ángel Villarroya Vilalta**; נולד ב-15 במאי 1957) הוא גנרל בדימוס בחיל האוויר הספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2020–2021.

ביוגרפיה
--------

וייארויה נולד בלה גלרה ב-15 במאי 1957. בגיל 17 הוא קיבל רישיון טיס אזרחי. שנה לאחר מכן, הוא הצטרף לאקדמיה של חיל האוויר הכללי בסן חאווייר. ב-1980 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת בחיל האוויר הספרדי בדרגת לוטננט. ב-1981 הוא הוצב בכנף קרב 31 - יחידת התובלה של חיל האוויר. בין השנים 2000-2005 הוא שימש כסגן מפקד בסיס חיל האוויר טוריחיאן. בין 2005–2011 הוא שימש כמפקד הבסיס. באפריל 2012 הוא מונה לסגן מנהל קבוצת האוויר האירופית עד מאי 2014, אז מונה למפקד פיקוד האיים הקנריים. ב-15 בינואר 2020 וייארויה מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-27 בינואר 2021, וייארויה נאלץ להתפטר מתפקיד ראש מטה ההגנה לאחר שנחשף שיחד עם 100 קצינים נוספים, הוא עקף את התורים לקבלת חיסון קורונה. לאחר פיטוריו, הוא מונה ליועץ צבאי במשלחת המשקיפים הספרדית לארגון מדינות אמריקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיגל אנחל וייארויה** בוויקישיתוף

* מיגל אנחל וייארויה באתר משרד ההגנה הספרדי

הערות שוליים
------------

1. ↑  El general del Aire Miguel Ángel Villarroya, nuevo Jemad de las Fuerzas Armadas
2. ↑  Spanish military chief quits after skipping vaccine line Politico Europe.
3. ↑  "Defensa recoloca al dimitido Jemad Miguel Ángel Villarroya en Washington en un destino de oro".
חוסה דה קורדובה
דון **חוסה דה קורדובה** (בספרדית: **José de Córdova y Ramos**; ‏26 בספטמבר 1732 אטרורה - 3 באפריל 1815 קדיס) היה חוקר ואדמירל ספרדי.

ביוגרפיה
--------

קורדובה נולד באטרורה למשפחת מלחים וכבר בגיל 13 התגייס לצי הספרדי ואט אט עלה בסולם הדרגות. הוא ערך מסעות מחקר לכל רחבי העולם ונלחם בקרבות מול האלג'יראים האנגלים והצרפתים. הוא נסע מספר פעמים לאזור הפיליפינים שם פיקח על בניית ספינות האוצרות שהביאו אספקה מהמושבות. הוא השקיע סכום ניכר בקניית פירות כדי שמלחיו לא יחלו במחלת הצפדינה.

באוקטובר 1796 הכריזו צרפת וספרד מלחמה על בריטניה. בים התיכון היה הצי הבריטי בנחיתות בולטת 15 אוניות קו בריטיות מול 11 צרפתיות ו-27 ספרדיות. הבריטים התפנו מבסיסיהם באלבה וקורסיקה וקבעו את בסיסם מול פורטוגל. הצי הספרדי תחת פיקודו של קורדובה עגן בקרטחנה וב-1 בפברואר 1797 הפליג לקדיס כדי להתאחד עם הצי הצרפתי שעגן בברסט. אולם רוח מזרחית חזקה שנשבה בין גיברלטר לקדיס סחפה את הצי הספרדי רחוק מן המתוכנן. קורדובה נתן הוראה לחזור לקדיס אולם שם המתינו הבריטים שהתקשו בתחילה לראות את האויב בשל הערפל הכבד אולם לרוע מזלן הספינות הספרדיות נאלצו לאותת זו לזו בעזרת יריות סרק שאפשרו למפקדי הצי הבריטי ג'ון ג'רוויס והוריישו נלסון לאתר אותן. היתרון הבריטי נבע מכך שהבריטים כבר היו ערוכים בעוד שהספרדים היו מפוזרים. אולם המפקדים הבריטיים היו מתוחים בעוד שהספרדים היו אופטימיים למדי. קורדובה לא האמין שלג'רוויס יש יותר מתשע ספינות ולכן התעלם מאיתותיו של מפקד ספינת התצפית הקיצונית של הספרדים. זה האחרון התמלא חימה מכך שמתעלמים מאזהרותיו ולכן כדי לנער את מפקדו מאדישותו סימן שראה ארבעים ספינות קרב מה שגרר פסימיות ויאוש אצל מפקדי הצי. 

קרב כף סנט וינסנט היה כישלון מוחץ מבחינת הצי הספרדי למרות נחיתותו המספרית של הצי הבריטי 4 ספינות ספרדיות נלכדו 250 איש נהרגו ו-550 נפצעו. קורדובה סולק מן הצי ונאסר עליו להראות את פניו בחצר המלוכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוסה דה קורדובה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1626640

 |
איברי המין של אצות ירוקות. האיברים הזכריים הם אדומים ומנוקדים כמו חיפושית משה רבנו והאיברים הנקביים הם חומים
**איבר מין** הוא האיבר המעורב ברבייה מינית בבעלי חיים ובצמחים. בדרך כלל יש שתי קבוצות שונות של איברי מין - זכריים ונקביים.

ביונקים
-------

החלק הגלוי של איברי המין אצל יונקים זכרים מורכב משק האשכים והפין. אצל נקבות הוא מורכב מהפות והנרתיק.

אצל יונקים בעלי שליה לנקבות יש שני פתחים לאיברי המין - הנרתיק והשופכה, בעוד שלזכרים יש רק אחד - השופכה. לאיברי מין של זכרים ונקבות יש קצות עצבים רבים, וכתוצאה מכך המגע המיני הוא מהנה ורגיש. 

ברוב החברות האנושיות, ובמיוחד בחברות השמרניות יותר, חשיפת איברי המין האנושיים בציבור אסורה.

בחיות אחרות
-----------

אצל בעלי חיים רבים אחרים, פתח אחד המכונה פתח ביב משמש כפתח היחיד עבור מערכת הרבייה, העיכול, והשתן (אם קיימים). אצל כל היצורים הדו-חיים, הציפורים, הזוחלים, כמה דגים, וכמה יונקים (יונקי הביב, טנרקיים, חפרפזיים וחפרפרות כיס) יש פתח מסוג זה.

### חרקים

איברי מין אצל חרקים מכונים אברי המין החיצוניים.

### שבלולים וחלזונות

איברי הרבייה של שבלולים וחלזונות משתנה מאוד מקבוצה אחת לאחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איבר מין** בוויקישיתוף
* איברי מין, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562699205171
* GND: 4020555-1
* LCCN: sh85053822
* NKC: ph139275

 |
**ג'אמפאולו די פאולה** (באיטלקית: **Giampaolo Di Paola** נולד ב-15 באוגוסט 1944) הוא אדמירל ופוליטיקאי איטלקי. שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של איטליה בין 2004–2008, כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 2008–2011, וכשר ההגנה של איטליה בין 2011–2013.

ביוגרפיה
--------

### קריירה צבאית

פאולה נולד בנאפולי ב-15 באוגוסט 1944. ב-1963 התגייס לצי האיטלקי, וב-1966 נרשם ללימודים באקדמיה הימית האיטלקית. בשנת 1967 למד בבית הספר לצוללות ועבר אימון על סיפון צוללות. ב-11 בנובמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט משנה. ב-31 ביולי 1971 הוא הועלה לדרגת לוטננט. בין 1974–1975 פיקד על הצוללת "קפליני". ב-1 בינואר 1976 הוא הועלה לדרגת קפטן קורבטה, וב-1 בינואר 1980 הועלה לדרגת קפטן פריגטה ומונה למפקד הצוללת "סארו".

ב-1981 עזב את הפיקוד על הצוללת והחל ללמוד במכללת נאט"ו להגנה ברומא. לאחר מכן ממונה לקצין תוכנית לוחמה בצוללות ולוחמה תת-ימית, ענף תכנון ארוך טווח, בפיקוד העליון של נאט"ו בנורפוק (וירג'יניה). ב-1984 הוא קיבל את הפיקוד על הפריגטה "גרקאלה". ב-1986 מונה לראש אגף התכנון במפקדת הצי ברומא. בין 1989–1990 שימש כמפקד נושאת המטוסים "גריבלדי". ב-1991 מונה לראש מחלקת התכנון בצי. ב-31 בדצמבר 1993 הוא הועלה לדרגת אדמירל עורפי. ב-1994 הוצב במשרד ההגנה והשתתף בתכנון המעורבות האיטלקית במלחמות יוגוסלביה ובמלחמת האזרחים האלבנית. ב-1 בינואר 1999 הועלה לדרגת אדמירל משנה.

במרץ 2001 הוא מונה למפקד החימוש הלאומי. ב-10 במרץ 2004 הוא הועלה לדרגת אדמירל ומונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בתקופתו לחמו חיילים איטלקיים בקוסובו, באפגניסטן, בעיראק ובלבנון. ב-27 ביוני 2008 הוא פרש מתפקידו ועבר לשמש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו.

### קריירה פוליטית

ב-16 בנובמבר 2011 פרש פאולה מתפקידו כיו"ר הוועדה הצבאית של נאט"ו ומונה לשר ההגנה בממשלתו של מריו מונטי. ב-28 באפריל 2013 הוא סיים את תפקידו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אמפאולו די פאולה** בוויקישיתוף

* ג'אמפאולו די פאולה באתר נאט"ו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 80153061277019200545
* WorldCat (עם VIAF): 80153061277019200545

 |
**ולרי אנדרה** (בצרפתית: **Valérie André**; נולדה ב-22 באפריל 1922) היא גנרל בדימוס בצבא צרפת. האישה הראשונה בתולדות צרפת שהגיעה לדרגת גנרל.

ביוגרפיה
--------

אנדרה נולדה בשטרסבורג ב-22 באפריל 1922. היא החלה ללמוד רפואה באוניברסיטת שטרסבורג. בילדותה הוקסמה מעולם התעופה, וב-1939 החלה לקחת שיעורי טיסה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נאלצה להפסיק את שיעוריה. במאי 1940 פלשה גרמניה הנאצית לצרפת. אנדרה עזבה את עירה יחד עם שאר הסטודנטים בפקולטה לרפואה באוניברסיטת שטרסבורג, ועברה עמם לקלרמון-פראן בתחומי ממשלת וישי. בנובמבר 1942 פתחו הגרמנים במבצע אנטון וכבשו את אזור ממשלת וישי. מכיוון שאנדרה הייתה אלזסית היא נחשבה לגרמנייה על פי תורת הגזע הנאצית. הגרמנים נהגו לחטוף סטודנטים אלזסים ולהעביר אותם בכפייה לגרמניה ולפיכך אנדרה נמלטה לפריז והסתתרה שם עד סוף המלחמה.

לאחר המלחמה סיימה אנדרה תואר ברפואה מאוניברסיטת פריז, ובמקביל המשיכה לפתח את התעניינותה בטיסה. ב-1948 קיבלה רישיון צניחה. באותה שנה היא קיבלה הצעה לשמש כרופאה צבאית בהודו-סין הצרפתית. היא קיבלה את ההצעה, התגייסה לצבא והפכה לעוזרת נוירוכירורגית בבית החולים בסייגון. לאחר שנודע לממונים עליה שיש לה תעודת צניחה, הם הציעו לה לעבור לשרת באזור באזור הגבול עם לאוס בנקודה רגישה שניתן לגהיע אליה רק בצניחה. ב-1949 היא חזרה לצרפת, וקיבלה רישיון להטסת מסוק. במאי 1950 היא חזרה להודו-סין, הפעם כטייסת מסוקים. היא ביצעה משימות חילוץ והצלה במהלך מלחמת הודו-סין הראשונה וב-1953 חזרה לצרפת.

ב-1959 נשלחה לאלג'יריה בתחילה כרופאה בכירה, ובהמשך כמפקדת מסוק הצלה. ב-1961 חזרה לצרפת והמשיכה להשקיע בקריירה כרופאה צבאית. ב-1965 הועלתה לדרגת לוטננט קולונל וב-1970 לדרגת קולונל. באפריל 1975 היא הועלתה לדרגת גנרל חיל הרפואה (מקביל לז'נרל דה בריגדה) והייתה בכך האשה הראשונה בתולדות צרפת שהגיעה לדרגת גנרל. היא שימשה כמפקחת הרפואית של האזור האווירי ה-4, ולאחר מכן של האזור האווירי ה-9. ב-1981 היא פרשה מהצבא. עם פרישתה הועלה לדרגת גנרל מפקח של חיל הרפואה (מקביל לז'נרל דה דיוויזיה).

לאחר פרישתה הפכה אנדרה לנשיאת ועדת הנשים הצבאית, ופעלה לקידום שירות נשים בצבא. ב-1983 הייתה חברה מייסדת של אקדמיית האוויר והחלל בטולוז. ב-1987 העניק לה נשיא צרפת ז'אק שיראק את הצלב הגדול של לגיון הכבוד.

חיים אישיים
-----------

ב-21 בדצמבר 1963 נישאה אנדרה לקולונל אלכסיס סנטיני (1914-1997) שהיה טייס המסוקים הראשון של חיל האוויר הצרפתי. הוא היה זה שלימד אותה להטיס מסוק. היא דודתו מנישואים של הפוליטיקאי אנדרה סנטיני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולרי אנדרה** בוויקישיתוף
* ולרי אנדרה באתר idref
* ולרי אנדרה באתר Le Dictionnaire universel des Créatrices
* ולרי אנדרה באתר Bibliothèque du Congrès
* ולרי אנדרה באתר WorldCat Id

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12081945s (data)
* GND: 118877941
* ISNI: 0000 0003 8512 9972
* LCCN: nb2015008499
* RERO: 02-A025453521
* SUDOC: 029129338
* VIAF: 23207998
* WorldCat: lccn-nb2015008499

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במדען מוח אמריקאי. אם התכוונתם לקומיקאי ומנחה טלוויזיה אמריקאי, ראו ג'ימי פאלון.

**ג'יימס "ג'ים" ה. פאלון** (באנגלית: **James H. Fallon**‏; 18 באוקטובר 1947 – 20 בנובמבר 2023) היה מדען מוח אמריקאי, פרופסור מן המניין לפסיכיאטריה, נוירוביולוגיה, מדעי ההתנהגות ואנטומיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה באירוויין. תחומי המחקר שלו כללו חקר תאי גזע בוגרים, נוירואנטומיה כימית, תפקוד מוחי חשמלי והדמיות של המוח.

פאלון עצמו בדק את עצמו ומצא כי הוא היה פסיכופת (לוקה בהפרעה אנטי-חברתית), למרות זאת, הוא הגדיר את עצמו "פסיכופת פרו-חברתי" והיה פעיל חברתית במישורים שונים. פאלון כתב ספר שיצא באוקטובר 2013 "The Psychopath Inside: A Neuroscientist's Personal Journey into the Dark Side Of The Brain". הספר יצא לאור בהוצאת "פינגווין".

מחקרו המפורסם ביותר של פאלון היה המחקר שבו הוא עצמו גילה שהוא היה פסיכופת בבדיקה גנטית שערך לכל בני משפחתו, גילה פאלון שכולם נושאים גרסה מוחלשת של "הגן הלוחם" (Warrior Gene / MAO-A Gene), האחראי להתנהגות אלימה. אבל הסתבר שזה חל על כולם מלבדו – הוא היחיד שנשא את הגרסה המלאה של הגן האלים. לאחר הגילוי היה פאלון עד מבוקש במשפטים של רוצחים רבים שביקשו שיוכיח את חפותם ואת הקשר בין התת-מודע שלהם למעשה הרצח.

קישורים חיצוניים
----------------

* James H. Fallon faculty page at UCI.edu
* ג'יימס פאלון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הילה ויסברג, ‏מוח מסוכן: יותר ויותר מחקרים חושפים את יחסי הגומלין בין פגיעות מוחיות, גנטיקה ופשיעה, באתר גלובס, 2 באוגוסט 2019
* *Dr. James Fallon Makes Being a Psychopath Look Like Fun,* interview by Roc Morin in *Vice,* October 5, 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  Are You Good or Evil?. 7 September, 2011, בי בי סי.
2. ↑  הספר בתצוגה מקדימה אלקטרונית.
3. ↑  ג'יימס פאלון, How I discovered I have the brain of a psychopath, הגרדיאן, 3 ביוני 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007421919905171
* BIBSYS: 15003323
* BnF: cb12326886k (data)
* GND: 1067804226
* ISNI: 0000 0000 3395 6472
* LCCN: n2001057602
* NKC: xx0212956
* SNAC: w6rz787d
* VIAF: 58424900
* WorldCat: lccn-n92025918

 |
**יהודית** (באנגלית: **Judith**) הוא סרט קולנוע אמריקני משנת 1966 בבימויו של דניאל מאן המתרחש בארץ ישראל בזמן מלחמת העצמאות ואשר מבוסס על ספרו של לורנס דארל. בסרט מככבים סופיה לורן, פיטר פינץ' וג'ק הוקינס והוא צולם בארצות הברית, בריטניה ובישראל.
צילומי הסרט בישראל סובסדו על ידי המדינה.

עלילה
-----

העלילה מתרחשת בארץ ישראל בשנת 1948 זמן קצר לפני תום המנדט הבריטי. לארגון המחתרת "ההגנה" נודע כי גוסטב שילר (הנס ורנר), שריונר בוורמאכט לשעבר, מדריך את הערבים בטקטיקות קרב בטנקים, וכל הניסיונות לאתרו עולים בתוהו. בשלב מסוים של החיפושים הם מאתרים את יהודית אורבך-שילר (סופיה לורן) שהייתה אשתו היהודיה של הגרמני לפני מלחמת העולם השנייה, במהלך המלחמה נשלחה יהודית למחנה הריכוז דכאו שם נאלצה להעניק שירותי מין עבור הקצינים הנאצים, היא מובאת לארץ ישראל ומתארחת על ידי ההגנה בקיבוץ.

יהודית אינה מתרגלת לחיי הקיבוץ והימצאותה שם אינה עוזרת למצוא את שילר, אבל מפקד ההגנה אהרון שטיין (פיטר פינץ') מסייע לה בתקווה שתזהה אותו כשייתפס. הוא נוסע איתה לחיפה שם הם נפגשים עם המפקד הבריטי המקומי (ג'ק הוקינס) והוא מגלה להם ששילר נמצא בדמשק.

יהודית והמפקד שטיין עם אדם נוסף מגיעים לדמשק ולאחר מספר ימים של חיפושים הם מוצאים אותו, הם חוטפים אותו בפעולה מתוכננת ובעת שחטפו אותו ירתה בו אשתו לשעבר והוא נפצע. הוא מובא לישראל שם הוא נחקר אך מסרב בעיקשות למסור מידע על הכוחות הערבים. עם זאת, מאשתו לשעבר יהודית הוא מבקש סליחה ומתנצל בפניה. רק כשמתחילה ההתקפה הערבית על הקיבוץ הוא סוף סוף מגלה את טקטיקות הקרב שלהם מה שמסייע להדוף את ההתקפה הערבית. שילר עצמו נהרג מפגז שירו הערבים על החדר בו שהה.

באוגוסט 1964 צולם בישראל חלק מהסרט, והשתתפו בו בין היתר השחקנים הישראלים שרגא פרידמן, שפרירה זכאי וזהרירה חריפאי. לצורך הצילומים הוקם על גבעת תל עבדון מעין "קיבוץ" כפי שהיו נראים הקיבוצים בשנות ה-40 וה-50. בינואר 1966, לאחר יותר משנה של צילומים במספר מדינות, עריכה ועוד, יצא הסרט לאקרנים.

את תפקידי הניצבים של החיילים היהודים המגנים על הקיבוץ והערבים התוקפים את הקיבוץ גילמו חיילים מחטיבת הצנחנים, בהם גם יוני נתניהו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "יהודית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "יהודית", באתר AllMovie (באנגלית)
* "יהודית", באתר אידיבי
* "יהודית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* זאב רב-נוף, נקמה אישית מול הגשמה כללית, דבר, 6 באפריל 1966
* אורי בלאו, המפיק שניסה להביא את הוליווד לנהריה, באתר הארץ, 5 בינואר 2012
* תמונות מאוסף הסרט יהודית מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* סרטונים סופיה לורן וצוות ההפקה של הסרט ״יהודית״ במסיבת גן בחיפה , באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  מופע הקולנוע של קורט: כשסופיה לורן הגיעה לישראל כדי להיות "יהודית", באתר מוזיאון העם היהודי, ‏2022-12-15
2. ↑  מרכז הסרט - יהודית. באתר ארכיון המדינה
חתול טאבי בעל גוון מקרל
**חתול טאבי** או **חתול מפוספס** הוא חתול בית בעל פרווה המכילה פסים, נקודות, או צורות מעגליות. חתולים אלה אינם גזע ייחודי. ולמעשה פרוותם בעלת גוון טבעי לחתולים, שמקורו ככל הנראה מאביו של חתול הבית, חתול הבר.

ניתן למצוא צורות פסים דומות בקרב גזעים רבים של חתולים, וכן בקרב חתולים בעלי גזעים מעורבים. כאשר סוגים שונים של חתולים יתרבו באופן אקראי, צאצאיהם בדרך כלל יהיו בעלי פרווה בצבע חום-אפור ובעלי עיניים ירוקות – תכונה זו הובילה את חוקרי הגנטיקה להאמין כי מדובר בפנוטיפ פראי משותף של חתול הבית. לחתולים המפוספסים ישנו בדרך כלל מעין צורת "M" על המצח שלהם.

גון הפרווה של החתולים המפוספסים איננו אחיד: צבע פרוותם יהיה לרוב אפור עם פסים שחורים, אף על פי שקיימים גם גוונים שונים של אפור-חום, חום עם פסים שחורים או צבע חום אדמדם. צבע הפרווה של החתול המפוספס קשור בדרך כלל גם לצבע עיניו: החתולים בעלי הפרווה החומה או האפורה-חומה יהיו בעלי עיניים בצבע ירוק.

לטאבי ארבע ואריאציות שונות:

* **טאבי מקרל** – פסים אנכיים לאורך צידי הגוף, צורת האות M על המצח ונקודות שחורות בשורשי זיפי השפם. מקור שמו בפסים האנכיים שבצידי גופו של דג המקרל.
* **טאבי קלאסי** נקרא גם טאבי מוכתם - פסים עבים יותר בצורת מערבולות.
* **טאבי מנוקד** – פסי טאבי קטועים יוצרים דוגמה של נקודות.
* **טיקד טאבי** – מתבטאת בצורה שונה משאר דוגמאות הטאבי והיא נפוצה ביותר בגזעים האביסיני והסומלי. הגוון הבסיסי בהיר יותר כאשר הדוגמה המפוספסת היא מינימלית ובולטת ביותר על הפנים, הרגליים והזנב. כמו כן ישנו פס בולט לאורך הגב.

ראו גם
------

* צבעי חתולים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חתול טאבי** בוויקישיתוף
* חתול טאבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ניו יורק טיימס, מחקר: בני אדם אינם מפרשים נכון את קולות חתוליהם, ובפרט את סימני מצוקתם, מאתר הארץ, 1 במרץ 2024
**קו טלפון** הוא האמצעי שמחבר בין מכשיר טלפון ובין מרכזת הטלפונים המשרתת אותו. לכל קו טלפון יש מספר טלפון שמזהה אותו.

קו הטלפון עשוי תיל נחושת או סיב אופטי. מנוי של חברת טלפונים יכול לחבר מכשירי טלפון אחדים לקו הטלפון המשרת אותו, אך בזמן מסוים ניתן לקיים רק שיחת טלפון אחת על קו טלפון זה. בנוסף להעברת שיחות על גבי קו טלפון, ניתן להשתמש בו גם לתקשורת נתונים בטכנולוגיות DSL. במצב של מחסור בקווי טלפון ננקט פתרון של קו טלפון יחיד המשמש שני מנויים (Party line), כך שברגע מסוים רק אחד משני המנויים יכול היה להשתמש בקו הטלפון. 

בשנת 1878 החלה חברת הטלפונים בל למתוח קווי טלפון לחיבור מכשירי טלפון למרכזייה. קווים אלה היו עשויים בדרך כלל מנחושת, אך נעשה שימוש גם באלומיניום. בהמשך שימשו למטרה זו זוגות שזורים.

בישראל
------

מאז קום המדינה ניתנו שירותי הטלפוניה, ובכלל זה התקנה של קווי טלפון, באמצעות משרד ממשלתי: תחילה משרד התחבורה ואחר כך משרד הדואר, ששינה שמו למשרד התקשורת. שירות זה היה מאוד לא יעיל, ורבבות אנשים המתינו במשך שנים להתקנת קו טלפון בביתם. לשיפור המצב הועברה פעילות זו לחברה ממשלתית, "בזק", שעם הקמתה הגיע תור הממתינים לקו טלפון ל-250,000. חברת "בזק" המשיכה להיות מונופול בתחום הטלפוניה. בהמשך נפתח התחום לתחרות, ובנוסף לטלפונים סלולריים המשתמשים בקשר רדיו נכנסו ספקים נוספים לתקשורת קווית.

ב-1975 החלה חברת ECI Telecom בפיתוח מערכת כפל דיבור אנלוגית, המאפשרת העברת שתי שיחות טלפון על אותו קו טלפון. הפיתוח אִפשר להכפיל את מספר השיחות על הקווים האנלוגיים, תוך ניצול הקיבולת הקולית שעמדה אז על 37% בלבד, באמצעות זיהוי רגעי השקט בשיחות והעברתם לשיחות נוספות. המערכת הוצגה לראשונה בשוק ב-1979 ונמכרה לראשונה ב-1983 למשרד התקשורת הגרמני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו טלפון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליעזר לוין, כל הקווים תפ"סים, כותרת ראשית, 20 במרץ 1985
2. ↑  הכפל הדיבור: מהפכה תקשורתית, באתר משרד הכלכלה
**זוראן ג'ינג'יץ'** (בסרבית: **Зоран Ђинђић**, ‏האזנהⓘ‏?‏, 1 באוגוסט 1952 – 12 במרץ 2003) היה ראש ממשלת סרביה בשנים 2001–2003, ונרצח, ככל הנראה בידי אנשי המאפיה הסרבית הקשורים למשטרו של סלובודן מילושביץ'.

חייו
----

ג'ינג'יץ' נולד בבוסנסקי סאמאק, יישוב על נהר הסבה בצפון בוסניה. אביו, דרגומיר, היה פקיד בצבא היוגסלבי. אמו, מילה, הייתה דיילת. לג'ינג'יץ' הייתה אחות גדולה גורדנה. ג'ינג'יץ' שירת בצבא. ג'ינג'יץ' החל להתעניין בפוליטיקה כאשר היה סטודנט באוניברסיטת בלגרד.

כסוציאליסט תומך ברפורמות, ג'ינג'יץ' היה אסיר לכמה חודשים לאחר שניסה להקים ארגון סטודנטים לא קומוניסטי יחד עם סטודנטים מקרואטיה וסלובניה. כאשר שוחרר מהכלא המשיך את לימודיו בגרמניה תחת הפרופסור יורגן הברמאס בפרנקפורט. ב-1979 קיבל PhD בפילוסופיה מאוניברסיטת קונסטנץ. הוא דבר גרמנית בצורה מושלמת, ואנגלית ברמה בינונית.

ב-1989 שב ג'ינג'יץ' ליוגוסלביה כדי למלא תפקיד הוראה באוניברסיטת נובי סד, ויחד עם פורשים סרבים אחרים הקים את המפלגה הדמוקרטית. הוא היה ליושב ראש הוועד הפועל של המפלגה ב-1990, ונבחר לפרלמנט הסרבי באותה שנה. בעקבות קריסת הקואליציה קצרת החיים "זיידנו" (יחד) עם ווק דרשקוביץ' ווסנה פסיק, ג'ינג'יץ' נרשם כמועמד נפרד. לאחר סדרה מאסיבית של מחאות ציבוריות על זיופים בבחירות, ג'ינג'יץ' היה לראש העיר של בלגרד ב-1996, ראש העיר הלא קומוניסטי הראשון שהחזיק בתפקיד זה מאז מלחמת העולם השנייה.

ג'ינג'יץ לקח חלק מרכזי בהפלת משטרו של סלובודן מילושביץ' באוקטובר 2000, ואחריה הוביל את חזית "האופוזיציה הדמוקרטית הסרבית" לניצחון בבחירות לפרלמנט הסאבי. ב-25 בינואר 2001, נתמנה ג'ינג'יץ' לראש ממשלת סרביה. כראש ממשלה התקרב למערב ואף הסגיר את מילושביץ' לבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר שם עמד לדין על פשעי מלחמה.

ב-12 במרץ 2003, סמוך לאחד מבניני הממשלה בבלגרד, נורה ג'ינג'יץ' בחזהו ובבטנו על ידי צלף. הוא הוחש לבית החולים ונפטר על שולחן הניתוחים.
לאחר הרצח הודיעה ממשלת סרביה כי מאחורי הרצח עמד ארגון פשע בשם "כנופיית זמון" וכי הרצח היה ניסיון לעצור את המלחמה נגד הפשע המאורגן בסרביה.
ב-23 במאי 2007, אחרי משפט שנערך במשך 4 שנים, הורשעו ברצח 12 אנשים מהמאפיה הסרבית שרבים מהם היו בעברם ביחידה מיוחדת של המשטרה החשאית של מילושביץ שפעלו במבצעים מיוחדים בקרואטיה, בבוסניה וקוסובו וכנגד מתנגדיו של מילושביץ' בסרביה עצמה. שלושה מהם הורשעו שלא בפניהם.

זוראן ג'ינג'יץ' בתמונה משותפת עם שרת החוץ השוודית אנה לינד. לינד נרצחה חצי שנה לאחר הירצחו של ג'ינג'יץ'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זוראן ג'ינג'יץ'** בוויקישיתוף
* רפאל ואגו, לאן צועדת סרביה לאחר רצח ראש ממשלתה?, באתר ynet, 13 במרץ 2003
* זוראן ג'ינג'יץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 11029036
* BnF: cb145275889 (data)
* GND: 120695987
* ISNI: 0000 0001 2133 8025
* LCCN: n85065764
* NKC: jx20060117119
* NLA: 36591295
* NLP: a0000003271728
* NSK: 000072062
* NTA: 243411553
* SUDOC: 083000852
* Trove: 1309696
* VIAF: 54985293
* WorldCat: lccn-n85065764

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רועי ירושלמי** (נולד ב-1983) הוא גסטרונום עיתונאי אוכל ומבקר היין של העיתון "גלובס". הוא משמש ראש צוות השופטים במזרח התיכון וצפון אפריקה של המדריך "פיפטי בסט" - 50 המסעדות הטובות בעולם.

ביוגרפיה
--------

ירושלמי הוא בן יחיד להוריו. הוא נצר למשפחת ששון מצד אמו (ילידת טורקיה) ולמשפחת אלתר, ממייסדי זכרון יעקב, מצד אביו. נולד בשם "רוי ירושלמי" בניי-סיר-סן שליד פריז, במסגרת שליחות אליו יצאו הוריו. שמו עוברת לרועי כשחזרו לישראל ב-1985. הוא גדל והתחנך ברמת השרון וכן בהרצליה, שם למד בתיכון הראשונים. הוא דובר שבע שפות.

החל לכתוב בשנת 2004 במדור האוכל של שבועון "טיים אאוט תל אביב" במקביל ללימודי תואר ראשון בהיסטוריה ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2006 ערך את מדורי האוכל והאופנה של אתר nrg ולאחר מכן, היה עורך האתר "על השולחן". במסגרת עבודתו כתב את הספר "100 המסעדות הטובות בישראל".

בשנת 2008 עבר לקבוצת ידיעות אחרונות, שם כתב וערך את מדורי האוכל, האופנה והתיירות של ynet. בשנים אלו הגיש את חדשות האוכל בתוכנית הבוקר של ערוץ 10. החל משנת 2015 אמון על מדור האוכל של מוסף g לסוף השבוע של גלובס. בשנת 2016 הקים את אתר המלצות האוכל "רקס" שמתמקד בהמלצות אוכל של שפים - וזאת במקביל לכתיבת מדריכי הערים של הוצאת סוויס.

בשנת 2019 החל בלימודי תואר שני ודוקטורט (במסלול ישיר) בבית הספר להיסטוריה על שם יעבץ באוניברסיטת תל אביב. מחקרו עוסק בזהות לאומית ומטבחים לאומיים במזרח אגן הים התיכון במאה ה-20. מלבד לימודי היסטוריה, למד לימודי תואר שני במנהל עסקים בקופנהגן ביזנס סקול ובאוניברסיטת ארהוס שבדנמרק וכן פסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת קונסטנץ.

בשנת 2021 נבחר כאחד מ-5 השופטים הראשיים בדרוג 50 המסעדות הטובות במזרח התיכון וצפון אפריקה של מדריך 50 המסעדות הטובות בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* רועי ירושלמי, ברשת החברתית פייסבוק
* רועי ירושלמי, ברשת החברתית טוויטר
* רועי ירושלמי, ברשת החברתית אינסטגרם
* רועי ירושלמי באתר רקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתב גלובס רועי ירושלמי יהיה ראש חבר השופטים במדריך פיפטי בסט במזרח התיכון וצפון אפריקה, באתר גלובס, 11 באוגוסט 2021
2. ↑  הפספורט בתוקף? עורך ערוץ האוכל של ynet - יערוך גם את ערוץ התיירות, באתר Ice
3. ↑  10 שפים מוכרים יכתבו למנוע חיפוש המלצות האוכל Rex, באתר Ice
4. ↑  Roy Yerushalmi, City Special Bangkok, SWISS, ‏2017
**נסיה לוי** (נולדה ב-10 בנובמבר 2002), המוכרת גם בשם הבמה המקוצר **נס**, היא ראפרית וזמרת ישראלית. חברה עם הזמר סטילה לצמד נס וסטילה.

ביוגרפיה
--------

נסיה לוי נולדה וגדלה במושב שתולים. אמה מורה, אביה דוקטור למדעי החלל ולה ארבעה אחים צעירים. השתחררה מצה"ל בטרם עת, לאחר כשנה.

לאחר מכן, החלה נס לפרסם קטעי ראפ של עצמה ברשת החברתית טיקטוק. אחד הקטעים זכה לתשומת ליבו של המוזיקאי צוקוש (עילי רביב), שהחליט לגייסה להתארח בשירו, "לא בקטע", ביחד עם הדי ג'יי צביקה ברנד, שיצא לאור בפברואר 2023.

באפריל 2023 זכתה נס לפופולריות רבה כאשר פרסמה בפלטפורמת טיקטוק סרטון שלה בו היא מבצעת במכוניתה קטע מתוך סקיצה לשיר "תיק קטן", שיצרה יחד עם הראפר סטילה מהרכב ההיפ הופ הלם תרבות. הסרטון הפך במהרה לוויראלי וצבר מיליוני צפיות. בעקבות הצלחתו החליטה נס להשלים את השיר ולהוציאו באופן רשמי. השיר יצא לאור ב-30 באפריל, צבר מאות אלפי השמעות בפלטפורמות הדיגיטליות, והגיע היישר למקום הראשון במצעד "היטליסט" של מאקו. השיר אף זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו והגיע למקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט. בעקבות הצלחת השיר סומנה נס כהבטחה מוזיקלית על ידי גופי תקשורת שונים.

לוי מתגוררת בראשון לציון.

דיסקוגרפיה
----------

 ערך מורחב – **נס וסטילה**  

### השתתפות בסינגלים

| שם השיר | שנה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "לא בקטע"(צוקוש וצביקה ברנד בהשתתפות נס) | 2023 | סינגל ללא אלבום |

קישורים חיצוניים
----------------

* נס, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מערכת תרבות ובידור, כל אחת סוחבת איתה תיק קטן: נס מוציאה את השיר בגרסה המלאה, באתר חדשות 13, 30 באפריל 2023
2. 1 2  דליה בן ארי, הנס של נסיה לוי: הראפרית ששרפה את הרשת בריאיון אישי, באתר "את", 2 במאי 2023
3. ↑  דור מאיר מועלם, ‏כל מה שאנחנו רוצים לחג זה שנס תוציא את "תיק קטן", באתר ‏מאקו‏, 6 באפריל 2023
4. ↑  דור מאיר מועלם, ‏ביקשו שאשלח את השיר "תיק קטן". איזה שיר, יא גנובים? זה לא מוקלט בכלל, באתר ‏מאקו‏, 30 באפריל 2023
5. ↑  נטע חוטר, ‏כל אחת סוחבת איתה תיק קטן (ורולאפס) (ועושה על האששש), באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2023
6. ↑  לירון אשקורי, המומנטום של "תיק קטן" הוא מושלם - רק חבל שנס לא בשלה בשביל להחזיק אותו • דעה, באתר חדשות 13, 1 במאי 2023
7. ↑  אביגיל זית, ‏לא סתם "תיק קטן" שבר את הרשת, בעיתון מקור ראשון, 16 במאי 2023
8. ↑  מונית הכסף מהדורה מיוחדת 2024 פרק 4 - המילואימניקים באים, באתר 12+
מילקשייק שוקולד
**מילקשייק** (באנגלית: **Milkshake** ‏האזנהⓘ‏?‏, על פי החלטת האקדמיה: **קְצִיף חלב**) הוא שייק קר המבוסס לרוב על חלב או על גלידה עם תוספות של חומרי טעם שונים, כגון שוקולד, קרמל, פירות או משקאות אלכוהוליים. במקרים רבים המילקשייק מעוטר בקצפת או בסירופ.

המילקשייק, בניגוד למשקאות אחרים המבוססים על חלב, מוכן על ידי ערבוב החומרים במערבל מזון או מכונה ייעודית. התהליך תורם להחדרת אוויר לתערובת והפיכתה לסמיכה.

רקע היסטורי
-----------

שימוש ראשון של המונח "מילקשייק" הופיע בדפוס בשנת 1885, בתקופה הזו מילקשייק נחשב למשקה אלכוהולי המכיל ויסקי והוא תואר כמשקה בריא המבוסס על ביצים ומוגש כסוג של טוניק או ממתק.
אולם בשנת 1900 החלו להשתמש בשם זה כדי לתאר משקאות בריאים עשויים משוקולד, תות או סירופ וניל, והוא החל להיות פופולרי במיוחד כשהוסיפו לו גלידה.

לפני שנפוצו מכשירי הבלנדר, המילקשייק היה דומה במרקמו לליקר ביצים או לתערובת קרח כתוש וחלב שעורבבה ביד.

בשנת 1922 הומצא הבלנדר החשמלי. עם המצאה זו המילקשייק החל לקבל את צורתו הנוכחית, כמשקה מבוסס גלידה וחלב, קר, מוקצף ואוורירי.

בשנת 1950 הפך המילקשייק לפופולרי בדיינרים ובמסעדות מזון מהיר שונות בארצות הברית. למשקאות ניתנו לעיתים כינויים שונים המתארים את מאפייניהם הייחודיים, כדוגמת מילקשייק שניתן לו השם "בטון" בשל סמיכותו הרבה; נהוג היה להגישו אל הלקוח כשפתח הכוס מופנה כלפי מטה ובכך להראות את סמיכותו של המשקה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מילקשיק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מילקשייק** |

מילקשייק תותים
* Food Timeline: Milk shakes

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילים טעימות, באתר האקדמיה ללשון העברית, 29 בינואר 2012
2. 1 2  Listening to America, Stuart Berg Flexner [Simon & Schuster:New York] 1982 (p. 178)
3. ↑  Vanilla Milk Shake Recipe, from the "Second Edition of The Neighborhood Cookbook" published by the Council of Jewish Women, Portland, in 1914: Fill a glass two-thirds full of milk, sweeten to taste with any fruit syrup or with sugar, and then flavor with vanilla. Fill glass up with cracked ice and shake well together until thoroughly mixed.
4. ↑  American Dialect Society CABINET, CONCRETE, FROSTED, VELVET
Text accompanying illustration on a poster advertising Hood's Ice
Cream (observed in Hancock Pharmacy, State and Hancock Sts. Springfield, Mass. September 30, 1952).
**ג'וזף סטיבן לייקוב** (באנגלית: **Joe Lacob**; נולד ב-10 בינואר 1956) הוא איש עסקים אמריקאי, שותף בקליינר פרקינס ובעל הרוב של גולדן סטייט ווריורס המשחקת ב-NBA.

ביוגרפיה
--------

לאקוב גדל במשפחה יהודית בניו בדפורד, מסצ'וסטס. משפחת לאקוב עברה לאנהיים, קליפורניה וג'ו החליף את נאמנותו לקבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס.

לאקוב קיבל תואר ראשון במדעי ביולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה, אירווין,

בשנת 1978, קיבל תואר שני בבריאות הציבור (אפידמיולוגיה) מאוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס (UCLA) ותואר MBA מבית הספר למנהל עסקים בסטנפורד.

קריירה
------

לאקוב שותף בקלינר פרקינס, חברת השקעות הון סיכון, מאז 1987. השקעותיו התרכזו סביב חברות העוסקות במדעי החיים, טכנולוגיה רפואית, אינטרנט ואנרגיה.

הוא היה משקיע עיקרי בליגת הכדורסל האמריקאית, ליגת מקצוענית בכדורסל נשים שבסופו של דבר נסגרה מכישלון להתחרות בהצלחה מול יריבתה, איגוד הכדורסל הלאומי לנשים (WNBA).

בינואר 2006 הוא הפך לבעלים חלקי של הבוסטון סלטיקס, שם הפך למשקיע משותף עם אירווינג גרוסבק, יזם ופרופסור בבית הספר למנהל עסקים בסטנפורד.

ב-15 ביולי 2010, לאקוב וקבוצת המשקיעים שבראשה עמד הסכימו לרכוש את גולדן סטייט ווריורס המשחקת ב - NBA מכריס קוהאן תמורת 450 מיליון דולר, מה שדרש ממנו למכור את חלק המיעוט שלו בסלטיקס. לאקוב ופיטר גובר הם הבעלים הראשיים של גולדן סטייט, אבל לאקוב אחראי על התפעול השוטף.

לפני תחילתה של עונת ה - NBA ב־2014-15, לאקוב פיטר את המאמן מארק ג'קסון שזה עתה הוביל את הווריורס לפלייאוף. לאקוב הסביר את ההחלטה בכנס של עמיתים בעלי הון סיכון: "חלק מזה היה שהוא לא הצליח להסתדר עם אף אחד אחר בארגון. ותראה, הוא עשה עבודה נהדרת - ואני תמיד אחמיא לו בהרבה כבוד אבל לא יכולים להיות 200 אנשים אחרים בארגון שלא כמוך."

לאקוב יצר מחלוקת מסוימת בכך שכינה את קבוצתו "שנות אור" לפני כל השאר ב-NBA במהלך עונת ה-16–2015 ב- NBA.

הווריורס זכו באליפויות בעונת 15–2014, עונת 17–2016, בעונת 18–2017, ובעונת 22–2021 ב-NBA. במהלך כהונתו עם הווריורס, הקבוצה השיגה את שיאי ה-NBA לעונה הסדירה הטובה ביותר עם 73–9 והכי הרבה ניצחונות בעונה (עונה רגילה ופוסט-עונה ביחד) עם 88 ב-2015.

נכון לשנת 2022, הונו של ג'ו לאקוב הוא 1.5 מיליארד דולר, לפי פורבס.

חיים אישיים
-----------

לאקוב גרוש מאשתו הראשונה, לורי (לבית קראוס), איתה יש לו שני בנים ושתי בנות. כיום הוא נשוי לניקול קורן.
**תַּנָּא קַמָּא** בארמית, ובתרגום לעברית - התנא הראשון, הוא התנא שדבריו מוזכרים ראשונה במשנה שבה עוסקים.

בדרך כלל בתחילת משנה כתובה הלכה או מימרא ללא ציון שמו של התנא שאמר אותה, זו נקראת שיטת "תנא קמא". במידה ויש תנא נוסף אשר חולק על דברי התנא הראשון, מצוין שמו של התנא החולק, וכך לדוגמה נמצא בגמרא: "תנא קמא סבר... ורבי יוסי סבר..."..

לדוגמה: 

> 
> נכרי שקצר את שדהו ואחר כך נתגיר, פטור מן הלקט ומן השכחה ומן הפאה.
> 
> 
> רבי יהודה מחייב בשכחה, שאין השכחה אלא בשעת העמור.
> 
> 
> 
> — משנה, מסכת פאה, פרק ד', משנה ו'
> 

החלק הראשון של המשנה הוא של "תנא-קמא" אנונימי, ורבי יהודה חולק עליו.

כמו כן בהרבה מן המשניות שסידר רבי יהודה הנשיא כתובים הלכות ומימרות ללא ציון שמו של התנא שאמר אותם וכן ללא אף תנא אחר שחולק, משניות אלו נקראות "סתם משנה" ובגמרא מפורטים כמה תנאים אשר ייתכן והם אלו שאמרו את דברי המשנה, בדרך כלל מדובר ברבי מאיר, תלמידו של רבי עקיבא, עליו אמר רבי יוחנן: "סתם משנה רבי מאיר", והוסיף כי "סתם תוספתא רבי נחמיה, סתם ספרא רבי יהודה, סתם ספרי רבי שמעון וכולהו אליבא דרבי עקיבא". יש אומרים שרבי עקיבא כונה משום כך רבי עקיבא סתימתאה משום שכל הסתמות הם כפי שיטתו, אולם מצינו תנאים נוספים עם כינוי זה כמו רבי מנחם סתימתאה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בבא בתרא ד ע"ב.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף פ"ו, עמוד א'.
**פלאפה** (בפיליפינית: Palapa) הוא רוטב תיבול פיליפיני מתוק ומתובל.

מאפיינים

הפלאפה מורכב מבצל ירוק קצוץ דק (Sakurab), זנגביל כתוש (luya pagirison), כורכום (kalawag), פלפל צ'ילי (luya tiduk), וקוקוס קלוי מגורר (niog). מקורו באנשי המרנאו (Maranaw) של לנאו דל סור (Lanao del Sur). המרכיבים מעורבבים יחד ומבשלים קצרות או מבושלים עד שהם מעט יבשים. הוא מאוחסן מיד בצנצנות אטומות (garapon) לאחר הבישול. 

שימוש

ניתן להשתמש בו כמרכיב במנות מסוימות (בעיקר ב-Piaparan מנת עוף פיליפינית) או להשתמש בו כרוטב תיבול לאחר הקפצה קצרה של המזון (בדרך כלל עם כף חלב מרוכז). פלאפה אפשר לאכול טרי גם כרוטב לסלט. פלאפה הוא סמל תרבותי חשוב של אנשי המרנאו ומהווה מלווה בכל מקום בכל ארוחה.

לקריאה נוספת
------------

* תבלינים פיליפינים
* באגונג
* רשימת תבלינים
* סמבל
* טאבה נג טלאנגקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Polistico, Edgie. "Palapa". *Philippine Food Illustrated*. נבדק ב-5 במרץ 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Santos, Kara (27 בספטמבר 2018). "Home > Life Maranao condiment 'palapa' offers recipe for hope". *ABS-CBN News*. נבדק ב-5 במרץ 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Morocco, Chris. "This Condiment Is Sweet, Spicy, Garlicky and Just Ridiculously Good". *Healthyish*. Bon Appétit. נבדק ב-5 במרץ 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**סוזנה דיסטנסיה** (בספרדית: **Susana Distancia**), היא גיבורת על בדיונית, אשר נוצרה כחלק מהתוכנית הלאומית של משרד הבריאות של מקסיקו, הבאה ללמד ילדים על חשיבות שמירת ריחוק חברתי בזמן התפרצות מגפת הקורונה. כח העל של סוזנה הוא יצירת בועה סביבה על ידי פרישת ידיה לצדדים וכך שומרת מרחק מן הנגיף ומזכירה לצופים שכך ראוי לנהוג.

מקור שמה בשפה ספרדית הוא משחק מילים שפירושו "מרחק בריא". דמותה של סוזנה מובילה את הקמפיין לריחוק חברתי במדינה (ספ') במרץ–אפריל 2020 ונחשבת כקמע שלו.

ביקורת
------

בעקבות הופעת הדמות החלה גם ביקורת מאזרחי מקסיקו על כך שאף אנשי הממשל לא מקפידים בעצמם על כללי המגע הראויים בזמן המגפה, ובתוכם אף נשיא מקסיקו אנדרס מנואל לופס אוברדור אשר תועד באותם ימים לוחץ יד ונושק לאנשים באירועים שונים.

מזכיר החוץ של מקסיקו, מרסלו אבררד (אנ'), הגיב על יצירת הדמות: "הגיע הזמן במקסימו לגיבורת על, וירוס הקורנה הגיע. בהתחשב בחום הטבעי של התרבות הלטינית - 130 מיליון איש המחבקים, מנשקים ומלטפים זה את זה ללא הפסקה, הממשלה נזקקה לתגבורת. הדמות ההירואית מופיעה ברדיו מקסיקו, בפרסומות הטלוויזיה וברשת האינטרנט, ללמד את הילדים איך להלחם בוירוס הקורונה הרשע".

שמירת מרחק
----------

בניגוד למדינת ישראל בה נאמר לשמור על מרחק של 2 מטרים בזמן המגפה, במקסיקו הרשויות פרסמו שמירה על 1.5 מטרים בלבד, וזהו המרחק אותו מלמדת סוזנה שצריך לשמור בין אדם לאדם, כדי להימנע מהדבקה. ניתן לראות שישנה בעיה נוספת במרחק אותו מציגה הדמות בפריסת ידיה, אמנם כתוב שצריך מרחק של 1.5 מטר, אך המרחק המסומן בתוך הבועה הוא קוטרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סוזנה דיסטנסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

 סוזנה דיסטנסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* כתבה באתר דויטשה ולה (באנגלית)
* כתבה באתר politico.mx (בספרדית)
**בית הספר למנהל עסקים ע"ש רון לאודר** (באנגלית: **Lauder Business School**) היא אוניברסיטה למנהל עסקים אשר יושבת בווינה, אוסטריה.

האוניברסיטה פועלת כ"אוניברסיטה למדעים יישומיים" במערכת החינוך האוסטרית.

היא נוסדה בשנת 2003 בסיוע כספי של רונלד לאודר (יזם, שגריר ארצות הברית לשעבר באוסטריה, נשיא הקונגרס היהודי העולמי והיו"ר ונשיא קרן רונלד לאודר) במטרה להכשיר אנשי מקצוע ומנהיגים מובילים לתחומי העסקים והכלכלה, שיתמחו בשיווק וניהול ברמה הבינלאומית.

שפת הלימוד במוסד היא אנגלית.

האוניברסיטה מציעה גם השתתפות בתוכנית לימודי יהדות המספקת לסטודנטים מלגת מגורים מלאה - מלגת לאודר.

האוניברסיטה עצמה היא אקדמית בלבד ואין כל השפעה של הדת על תוכנית הלימודים, אולם היא מותאמת לצורכי סטודנטים יהודים, היא לא מקיימת שיעורים בשבתות וחגים היהודיים (וגם לא בחגים הרשמיים באוסטריה) ומציעה קפיטריה כשרה.

קמפוס
-----

קמפוס הלימודים ממוקם במה שהיה ארמון החורף של הקיסרית מריה תרזה בתקופת הנסיכות, והועמד לרשות לאוניברסיטה על ידי ממשלת אוסטריה. הקמפוס נמצא ברובע ה-19 היוקרתי של וינה.

מייסדי האוניברסיטה בחרו להקים אותה בווינה, מאחר שהעיר נחשבת מרכז עסקים עולמי וצומת המשלבת עסקים ויוזמות מאירופה וארצות הברית. כמו כן בווינה קיימת קהילה יהודית גדולה ותומכת, אשר נותנת תחושה של בית לישראלים וליהודי התפוצות המגיעים אליה. בשבתות וחגי ישראל מתאפשרת בקמפוס למעוניינים חוויה ייחודית עם דגש על ערכים יהודיים. מיקומה המרכזי של העיר מאפשר לסטודנטים מכל העולם, ובעיקר מישראל ואירופה, ללמוד ביחד.

בנוסף, האוניברסיטה מאפשרת גישה נוחה למורשת העתיקה והעשירה שמציעה ווינה ופרבריה. בסביבתה נמצאים גם פארקים, מוסדות תרבות ואמנות, ועזרים ספורטיביים כגון בריכות שחייה, מגרשי כדורגל, מגרשי טניס ועוד.

תוכניות לימודים
---------------

תואר ראשון:

* מנהל עסקים בינלאומי (באנגלית: International business administration).

תואר שני:

* ניהול ומנהיגות בינלאומי (באנגלית: master in international management and leadership).
* בנקאות, פיננסים (באנגלית: master in strategic finance and business analytics).

האוניברסיטה מציעה קורסים בשפות נוספות מלבד אנגלית, ביניהם: גרמנית, עברית, סינית, רוסית וספרדית. הסטודנטים צריכים לבחור לפחות שפה אחת על מנת לפתח יכולות בין-תרבותיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "הסיפור אודות אוניברסיטת לאודר - Lauder - לאודר". *Lauder - לאודר*. נבדק ב-2018-10-21.(הקישור אינו פעיל)
2. ↑  "Study Programs - Lauder Business School". *Lauder Business School* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-21.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0477 779X
* VIAF: 159328440
* WorldCat: viaf-159328440

 |
**סופיה סוחובו-קובילינה** (ברוסית: **Софья Сухово-Кобылина**;‏ 1825 – 7 באוקטובר 1867) הייתה ציירת רוסית. היא הייתה האישה הראשונה שסיימה בהצטיינות את האקדמיה האימפריאלית לאמנויות. אחותה, יבגניה טור, ואחיה, אלכסנדר סוחובו-קובילין, היו שניהם סופרים ידועים.

ביוגרפיה
--------

היא נולדה למשפחה עשירה בעלת אדמות. אביה, ואסילי (1782–1873), היה במינהל הרוסי. היא ואחיה חונכו בבית על ידי פרופסורים מאוניברסיטת מוסקבה. לאחר שהחליטה על קריירה כאמנית, קיבלה שיעורים מצייר הנוף, יגור מאייר. הוא היה משוכנע שיש לה כישרון אומנותי, ולחץ על קבלתה לאקדמיה הקיסרית. ב-1849, אחת מיצירותיה זכתה לשבחים רבים בתערוכה באקדמיה.

קבלת המדליה באקדמיה, 1854
מ-1850 עד 1851, היא ליוותה את מאייר וכמה מתלמידיו האחרים במסע לאיטליה. ציור ששלחה בחזרה לאקדמיה כיצירת בחינה זכה במדליית כסף. מ-1852 עד 1853 יצאה לנסיעה נוספת עם מאייר הפעם לחצי האי קרים. ציור ששלחה משם זכה במדליית זהב. היא סיימה את לימודיה ב-1854 עם מדליית זהב נוספת וביצעה ציור שהראה את עצמה מקבלת את המדליה, כמסר שדרך אקדמית זו פתוחה כעת לנשים.

ב-1857 היא נסעה להתגורר ברומא וביתה הפך למקום מפגש של אמנים רוסים שביקרו באיטליה. בהיותה שם, היא התרחקה בהדרגה מציור נוף לטובת ציור פרוטרטים. היא גם כתבה מאמרים עבור מגזינים רוסיים על רוסים מפורסמים שביקרו או חיו ברומא, שרבים מהם עדיין בעלי ערך להיסטוריונים לנוכחיים.

המידע על החודשים האחרונים לחייה לא ברורים. המילון האנציקלופדי של ברוקהאוז ואפרון אומר שהיא מתה ברומא, בעוד שהמילון הביוגרפי הרוסי אומר שהיא חזרה לאחוזת אביה ליד קובילינקה זמן קצר לפני מותה.

רטרוספקטיבה גדולה נערכה באקדמיה האימפריאלית ב-1868 ולמעלה מ-150 מיצירותיה נמכרו. רובם נופים של איטליה ודיוקנאות של איטלקים מפורסמים. רוב ציוריה נותרו באוספים פרטיים.

גלריה
-----

* נוף איטלקינוף איטלקי
* לפני הסערהלפני הסערה
* נוף באטליהנוף באטליה
* שלוש אחיותשלוש אחיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופיה סוחובו-קובילינה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  РБС/ВТ/Сухово-Кобылина, Софья Васильевна — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)
2. ↑  ЭСБЕ/Сухово-Кобылина, Софья Васильевна — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)
**ינוארי סוחודולסקי** (בפולנית: **January Suchodolski**‏; 19 בספטמבר 1797 – 20 במרץ 1875) היה צייר וקצין צבא פולני, וחבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות.

ביוגרפיה
--------

סוחודולסקי נולד בגרודנו והיה אחיו של ריינולד סוחודולסקי. בשנת 1810 הצטרף לחיל הצוערים של ורשה. בשנת 1812 עמד על המשמר במלון אנג'לסקי בוורשה כאשר נפוליאון שהה שם בסתר, במהלך בריחתו ממוסקבה. בשנת 1823 הוא הפך לסגנו של וינצ'נטי קרשינסקי, קצין לשעבר בצבא נפוליאון, שהיה באותה תקופה עם הגדוד המלכותי. דרך קשריו של קרשינסקי הוא קיבל גישה לגלריות האמנות של הארמון, וזכה לחשיפה לציורים צבאיים, במיוחד אלה של הוראס ורנה. הוא זכה גם לגישה למעגלים האמנותיים והאינטלקטואליים המובילים בפולין. בתקופה זו החל לצייר תמונות עם נושאים צבאיים, במיוחד קרבות ממרד קושיצ'יקו וממלחמות נפוליאון, כולל אלה שבהם היה מעורב קרשינסקי במהלך מלחמת חצי האי. הוא הכיר את אנטוני ברודובסקי והצליח בתחרות אמנות עם קומפוזיציה בשם "לקחת את דגלו של מוחמד בווינה" ו"מוות לאדיסלוס מוורנה".

בשנת 1830 ינוארי ואחיו השתתפו במרד נובמבר. ינוארי לחם בקרב הראשון בוואור, קרב אולשינקה גרוחובסקה וקרב איגאני. בזמנו הפנוי צייר את סצנות החיילים ועשה דיוקנאות של עמיתיו.

בעקבות תבוסת ההתקוממות - בה נהרג אחיו - נסע לרומא שם הפך לתלמידו של הוראס ורנה בין השנים 1832 עד 1837. כאן הוא התחבר עם זיגמונט קרשינסקי, בנו של וינצ'נטי, יוליוש סלובצקי, יוהאן פרידריך אוברבק, פטר פון קורנליוס ולואי ליאופולד רוברט.

הוא חזר לוורשה בשנת 1837 ובמהרה הוצע לו להצטרף לאקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות על ציורו "המצור על אכלציקה". הוא הוזמן לסנקט פטרבורג על ידי הצאר ניקולאי הראשון לצייר קרבות מפורסמים של הצבא הרוסי. לאחר שחזר לפולין, הוא נסע לפריז בשנת 1844. בשנת 1852 עבר לקרקוב.

בשנת 1860 הצטרף סוחודולסקי לוועדה של החברה לעידוד אמנויות יפות וסייע בהקמת המוזיאון לאמנויות יפות בוורשה.

ינוארי סוחודולסקי נפטר בבוימיי (ליד סידלצה) ב־20 במרץ 1875.

גלריה
-----

* הנסיגה מברזינייה הנסיגה מברזינייה
* קרב טודלהקרב טודלה
* במרד נובמברבמרד נובמבר
* מותו של הנסיך פוניטובסקי בקרב לייפציגמותו של הנסיך פוניטובסקי בקרב לייפציג
* הקרב על גבעת הדקלים הקרב על גבעת הדקלים
* המצור על אוקחובהמצור על אוקחוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינוארי סוחודולסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  January Suchodolski – żołnierz i malarz w jednej osobie - Polskie Muzy, polskiemuzy.pl
2. ↑  Przewodnik po Warszawie (do 1944 roku), www.stalus.iq.pl
3. ↑  January\_Suchodolski (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1033380784
* ISNI: 0000 0000 7150 0150
* LCCN: no2013116234
* RKD: 460190
* ULAN: 500040889
* VIAF: 95945884
* WorldCat: lccn-no2013116234

 |
**אליזבת אמה סויר** (באנגלית: **Emma Soyer**‏; 5 בספטמבר 1813 – 30 באוגוסט 1842) הייתה ציירת צבעי שמן אנגליה, אשר הייתה ידועה בעיקר בתור **אמה ג׳ונס** או **אמה סויר**.

ביוגרפיה
--------

אליזבת אמה ג'ונס נולדה בלונדון בשנת 1813, ולמדה צרפתית, איטלקית ומוזיקה. בגיל צעיר מאוד היא הפכה לתלמידה של הצייר הבלגי פרנסואה סימונאו (1783–1859), שב-1820 נשא לאישה את אמה שלה. כשגילה כי לאמה יש כישרונות ציור, הקדיש סימונאו את כל זמנו להוראתה, ולפני גיל שתים עשרה היא "ציירה יותר ממאה דיוקנאות בנאמנות גדולה". היא גם הפכה לפסנתרנית מוכשרת בהדרכתו של ז'אן אנקוט.

האנדרטה על קברה של אמה סויר
ב-12 באפריל 1837 היא נישאה לאלכסיס סוייר, השף במועדון הרפורמים. לאחר מכן היא הפנתה את תשומת לבה לציור פורטרטים בשמן, ועם סימונאו נסעה ברחבי אנגליה ועבדה בקנטרברי, רמגסייט ושרוסברי וצברה פופולריות רבה. עם שובה ללונדון הפיקה את "הילד העיוור", וציורים אחרים. ב-1842 השלימה את עבודתה האחרונה, "שני נערי האורגן". היא גם הציגה שני ציורים בסלון פריז של 1842. דיוקנה של סויר נחקק על ידי הנרי בריאן הול.

ב-29–30 באוגוסט 1842 היו לה סיבוכים בזמן ההריון והיא מתה באותו לילה במגוריה ליד צ'רינג קרוס, לונדון. היא נקברה בבית הקברות קנסל גרין, לונדון ב-8 בספטמבר, שם הקים בעלה אנדרטה גדולה לזכרה.

בין 1823 ל-1843 ארבע עשרה מתמונותיה הוצגו באקדמיה המלכותית לאמנויות (RA), שלושים ושמונה הוצגו במוסד הבריטי, וארבע עשרה בגלריה של החברה המלכותית של האמנים הבריטים (RBA) שברחוב סאפוק, לונדון.

ביוני 1848 מאה וארבעים מיצירותיה הוצגו בבזאר של הנסיך מוויילס והודפס קטלוג.

שניים מיצירותיה, נחרטו על ידי ז'רארד. בפריז, שבה הוצגו רבות מתמונותיה, המוניטין שלה היה גבוה יותר מאשר בארץ הולדתה.

גלריה
-----

* אלקסי סואייה, 1843אלקסי סואייה, 1843
* שני ילדים "שחורים", 1830שני ילדים "שחורים", 1830
* מארי טליוני, 1840מארי טליוני, 1840

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת אמה סויר** בוויקישיתוף
* אליזבת אמה סויר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ruth Cowen (2010). *Relish: The Extraordinary Life of Alexis Soyer, Victorian Celebrity Chef*. Orion Publishing.
2. ↑  Brian Stewart & Mervyn Cutten (1997). The Dictionary of Portrait Painters in Britain up to 1920. Antique Collectors' Club
3. ↑  Alexis Benoît Soyer - National Portrait Gallery, www.npg.org.uk (באנגלית)
4. ↑  Paths of Glory. Friends of Kensal Green Cemetery. 1997. p. 94.
5. ↑  Boase, George Clement (1898). "Soyer, Elizabeth Emma". In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography. 53. London: Smith, Elder & Co.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AGSA: 3890
* BnF: cb147986847 (data)
* ISNI: 0000 0000 6658 3908
* LCCN: n97875755
* RKD: 74066
* ULAN: 500011825
* VIAF: 56875241
* WorldCat: lccn-n97875755

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אליזבת אמה סויר"**.