recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שלמה שפיר** (11 באפריל 1924 – 8 במאי 2013) היה עיתונאי והיסטוריון ישראלי, מבכירי עיתון "דבר".

ביוגרפיה
--------

נולד בשנברג, בברלין שבגרמניה ב-11 באפריל 1924, בשם זלימר פרנקל (Selimar Frenkel). אמו, אסתר פרנקל (לבית ברקמן), נפטרה בינקותו מדלקת המוח, ושלמה עבר לגור אצל סבתו, בעיירה איידטקונן (אנ') שבפרוסיה המזרחית, בגבול עם ליטא. אביו, הרמן פרנקל, עמד בעירייה בראש חברת משלח בינלאומי. לאחר מכן עבר לקובנה, באותה תקופה בירתה של ליטא, ולמד שם בנעוריו בגימנסיה העברית ע"ש שוואבה בקובנה. הוא סיים את חוק לימודיו התיכוניים בגימנסיה הריאלית העברית של קובנה.

בתקופת השלטון הסובייטי היה שלמה מראשי הארגון המחתרתי "ארגון ברית ציון" (א.ב.צ), ואף ערך את העיתון של ארגון זה - "ניצוץ". לאחר שהגרמנים כבשו את קובנה נשלח שלמה לגטו קובנה ועם חיסול הגטו ביולי 1944 הועבר למחנה הריכוז שטוטהוף ומשם למחנה קאופרינג (שהיה מסונף לדכאו) שם עבד בסלילת כבישים. לאחר ששוחרר מהמחנה בסיום המלחמה, עבד שפיר בעיתון ביידיש "דאס ווארט", ביטאון המפלגה הציונית-סוציאליסטית.

באפריל 1948, זמן קצר לפני הכרזת המדינה, עלה שפיר לארץ ישראל. לאחר שירות בצה"ל הצטרף לעיתון "דבר" במקביל היה בשנות ה-50 פרשן מדיני בקול ישראל. בשנות ה-60 היה שפיר כתב עיתון "דבר" בוושינגטון ובשנות ה-70 שימש עורך החוץ של העיתון. בין השנים 1974 ל-2005 היה עורך ביטאון "גשר" - כתב העת לעניינים יהודיים של הקונגרס היהודי העולמי.

שפיר היה בעל תואר דוקטור בהיסטוריה מאוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון. והרבה לחקור נושאי מדיניות חוץ ואף כתב ספרים ומחקרים בנדון. בין ספריו: "יד מושטת" על הסוציאל-דמוקרטים הגרמנים ויחסם ליהודים ולישראל 1945–1967.

נפטר ב-8 במאי 2013 בגיל 89, ונקבר בבית עלמין רמת השרון צומת מורשה. הותיר אחריו אשה, מינה שפיר, ושתי בנות.

לקריאה נוספת
------------

* שלמה שפיר, ועידת אוויאן, **ילקוט מורשת** (לחקר השואה והאנטישמיות) 45, 1993, עמ' 166-

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלמה שפיר** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, אחרי מות || העיתונאי ששמר על הניצוץ, באתר הארץ, 29 ביוני 2013
* שלמה שפיר (1924-2013), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007465337605171
* GND: 122614623
* ISNI: 0000 0000 4049 2821
* LCCN: no93000604
* SUDOC: 068675798
* VIAF: 25489139
* WorldCat: lccn-no93000604

 |
**The Man Who Sold the World** (**האיש שמכר את העולם**) הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי דייוויד בואי. זהו שיר הנושא מתוך אלבומו השלישי, ששוחרר בנובמבר 1970 ובבריטניה באפריל 1971.

מאוחר יותר השיר זכה לפופולריות מחודשת כאשר להקת הגראנג' נירוונה חידשה אותו באלבום ההופעה האקוסטי MTV Unplugged in New York. בואי סיפר שבעקבות אותה גרסת כיסוי, כשהיה מבצע את השיר בהופעות, היו חושבים שהוא מבצע שיר של נירוונה.

אמנים נוספים שביצעו לשיר גרסאות כיסוי היו לולו, מידג' יור, וריצ'רד בארון. 

נושאי השיר השוו ליצירות האימה והפנטזיה של ה.פ. לאבקרפט. 
ישנן סברות כי השיר מייצג את חששותיו של בואי לגבי פיצול אישיות, וכי חלקו נכתב בהשראת פואמה מאת ויליאם ה. מרנס בשם "Antigonish";

  
אמש למעלה במדרגה
  
הכרתי אדם שלא היה שם
  
הוא לא היה שם שוב היום
  
הלוואי שהאיש יעזוב

השיר מלווה בליין גיטרה מיוחד שחוזר על עצמו, ליין זה נוצר על ידי בואי ונגן הגיטרה שליוה אותו גם בהקלטות "זיגי סטארדאסט" - מיק רונסון.

הוצאות אחרות
------------

* "The Man Who Sold the World" מופיע כB-side בהוצאת הסינגלים האמריקאים של "Space Oddity" ו-"?Life on Mars". בנוסף זה מופיע באוספי בואי השונים.

* בואי הופיע עם השיר לראשונה ב-1979 עם קלאוס נומי וג'ואי אריאס בסאטרדיי נייט לייב. חלק מאותה תוכנית נמצא בסרט הדוקומנטרי "The Nomi Song."

* הקלטה מחודשת שהפיק בריאן אינו מופיע כB-side בסינגל של השיר מ-1995 "Strangers When We Meet".

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "The Man Who Sold the World" באתר מיוזיק בריינז
* גרסאות נוספות ל"The Man Who Sold the World" באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: e9af27ab-78b0-3f0a-ad4e-e11b4bb33f7d

 |
**סטיבן ר. רודר** (באנגלית: **Steven R. Rudder**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד הנחתים בגזרת פיקוד האינדו-פסיפי.

ביוגרפיה
--------

רודר נולד בקנטון שבקונטיקט. ב-1984 סיים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת בוסטון והתגייס לחיל הנחתים. 

שירת כקצין אספקה ומפקד מחלקה בגדוד התקיפה האמפיבית השלישי. עבר קורס טיס והוכשר בטייס מטוסי AH-1 קוברה. שירת בטייסת מסוקי התקיפה הקלים 367 והשתתף עמה במלחמת המפרץ. לאחר מכן שירת בטייסת המסוקים הבינוניים 161 שנטלה חלק ביחידת המשלוח ה-11 לאזור המפרץ הפרסי. שימש ראש מחלקת AH-1 בטייסת האימונים של הנחתים, שירת כקצין לוגיסטיקה ומבצעים בטייסת מסוקי התקיפה הקלים 167 וכקצין מבצעים בטייסת המסוקים הבינוניים 261. שירת כעוזרו הצבאי של ראש צוות החשיבה במחלקת ההגנה.

רודר פיקד על טייסת מסוקי התקיפה הקלים 167. שימש קצין תכנון לענייני אפגניסטן ופקיסטן בפיקוד מרכז של ארצות הברית. במהלך מלחמת אפגניסטן הוצב באפגניסטן, פקיסטן וקטר. פיקד על להק 26 שהוצב באל-אסד בעיראק. שימש ראש ענף באגף התעופה של חיל הנחתים ועוזר למפקד חיל הנחתים. 

ביולי 2013 מונה למפקד כנף הנחתים הראשונה. ב-2015 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לראש מחלקת תכנון בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. 

ביולי 2017 מונה לסגן לענייני תעופה של מפקד חיל הנחתים בדרגת לוטננט גנרל. ביולי 2020 מונה למפקד כוחות הנחתים בגזרת פיקוד האינדו-פסיפי. שירת בתפקיד עד פרישתו בספטמבר 2022.

רודר בעל תואר שני בלימודים צבאיים מהמכללה לפיקוד ומטה של חיל הנחתים ותואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיבן רודר** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל הנחתים

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סטיבן רודר"**.
**שמורת סרברנה** (בולגרית **Природен резерват Сребърна**) היא שמורת טבע בשטח של כ-9,000 דונם בצפון-מזרח בולגריה, בשטח מחוז סיליסטרה, כ-19 ק"מ ממערב לעיר סיליסטרה. השמורה ממוקמת סביב אגם קטן של מים מתוקים, כקילומטר בודד מדרום לנהר הדנובה, והיא שוכנת במישור ההצפה שלו. המקום הוכרז כאזור מוגן בשנת 1942 לאחר שהושב יחד עם דרום דוברוג'ה לשליטת בולגריה ב-1940. ב-20 בספטמבר 1948 זכה המקום במעמד של שמורת טבע, וב-1977 הוכר כשמורה ביוספרית. ב-1983 העניק ארגון אונסק"ו לשמורה מעמד של אתר מורשת עולמית. 

מראה האגם
קיימות מספר גרסאות למקור שמם של האגם והשמורה. לפי הראשונה, "סרבריסט" היה שמו של שליט מקומי אשר מצא את מותו במקום סמוך. לפי גרסה אחרת טבעה באגם סירה עמוסה בכסף ובבולגרית "סרברו" (Сребро) הוא "כסף"; ולפי הגרסה השלישית, וככל הנראה הסבירה ביותר, ניתן השם לאגם על שם נצנוץ מימיו בלילות ירח מלא.

השמורה שוכנת בגובה של 10-13 מטר מעל פני הים. עומקו של האגם שבמרכזה נע בין מטר לשלושה מטרים וסביבו משתרעות ביצות. שטחו של האגם הוא כ-6,200 דונם, מהם 1,200 דונם של מים פתוחים ו-4,000 דונם המכוסים בצמחייה סבוכה של קנה מצוי. האגם היה מחובר אל נהר הדנובה עד שנת 1949, מועד בו נותק ממנו. הניתוק מנע הצפות שנתיות, אך המצב הושב לקדמותו ב-1978. הקמת סכר על הדנובה הביאה להתייבשותו ההדרגתית של האגם, ובין השנים 1992 ל-2003 הוא נכלל ברשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון. סמוך לחופו הדרום-מערבי של האגם שוכן כפר קטן ובו כ-3,000 תושבים. 

בשמורה גדלים 139 מיני צמחים, והיא מתאפיינת בצמחייה עשירה של קנה מצוי המכסה כמחצית משטחה. עוד גדלים במקום נימפאה לבנה ומספר צמחי ביצות נדירים. אולם עיקר פרסומה של השמורה הוא בכך שהיא משמשת כאזור קינון ל-99 מיני עופות וכתחנה בנתיבם של כשמונים מיני ציפורים נודדות. על העופות במקום נמנים השקנאי המסולסל, העיטם לבן-הזנב, המגלן החום, הכפן האירופי, הלבנית הגדולה, הקורמורן הגמדי, האווז האפור ומספר מיני ברווזים. בנוסף חיים בשמורה 39 מיני יונקים, 21 מיני זוחלים ועשרה מיני דגים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמורת סרברנה** בוויקישיתוף
* טיול וירטואלי באגם סרברנה

| דגל ארגנטינהדגל ארגנטינה סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בבולגריה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כנסיית בויאנה • הרוכב ממדרה • העיר העתיקה של נסבר • הפארק הלאומי פירין • מנזר רילה • כנסיות איבאנובו • שמורת סרברנה • הקבר התראקי בקאזאנלק • הקבר התראקי בסוושטארי • יערות האשור העתיקים והבראשיתיים של הרי הקרפטים ושל אזורים אחרים באירופה (עם שבע עשרה מדינות נוספות) |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291963905171
* GND: 4732024-2
* LCCN: sh00009949
* SUDOC: 167673807
* VIAF: 243879074
* WorldCat: viaf-243879074

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי קריבי. אם התכוונתם לקטנית אכילה, ראו בקיה (צמח).

מפרץ אדמירליטי 1966
פורט אליזבט, 2005
**בקיה** (באנגלית: **Bequia**) הוא הגדול באיי הגרנדינים בסנט וינסנט והגרנדינים שבים הקריבי. האי מרוחק כ־15 ק"מ מבירת האיים קינגסטאון שבאי סנט וינסנט.

בירת האי היא פורט אליזבת) שמיקומה: 13°00′ צפון 61°16′ מערב. כפרים נוספים באי הם חוות פאג'ט (Paget Farm), לוור ביי (המפרץ התחתון – Lower Bay), לה פומפ (La Pompe), המילטון (Hamilton) ודריק (Derrick). באי מתגוררים כ־4,300 תושבים.
הנמל העיקרי של האי – מפרץ אדמירליטי (Admiralty Bay) ממוקם במפרץ טבעי גדול.

פירוש שמו של האי הוא "אי העננים" בארוואקית.

עיקר כלכלת האי מבוססת על תיירות, והוא מהווה יעד ליאכטות רבות. ניתן להגיע אל האי בטיסה ישירה מברבדוס או באמצעות מעבורת מסנט וינסנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בקיה** בוויקישיתוף
* חופי האי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541532605171
* LCCN: sh87007909
* VIAF: 236590915
* WorldCat (עם VIAF): 236590915

 |
סמל המועדון הישן
**הפועל טירת כרמל** היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר טירת כרמל, המשחקת בליגה ב'.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1949 ובילה את מרבית שנותיו בליגות הנמוכות. בשנת 1969 העפילה הקבוצה לליגה א', הליגה השנייה דאז, ושיחקה שש שנים רצופות בליגת המשנה. הישג השיא של הקבוצה היה המקום הרביעי, בו סיימה בעונת 1971/1972 ובעונת 1972/1973.

בסיום עונת 1975/1976 דורגה הפועל טירת כרמל במקום התשיעי. באותה עונה העפילה הראשונה בכל מחוז לליגה הלאומית (שהייתה הליגה הבכירה), והקבוצות שסיימו במקומות 2-5 בכל מחוז עלו לליגה הארצית שהוקמה כליגת המשנה החדשה. הפועל טירת כרמל נשארה בליגה א', שהפכה בסיום אותה עונה להיות הליגה השלישית, אך כעבור עונה אחת העפילה לליגה הארצית ובה שרדה שלוש עונות, עד שירדה חזרה לליגה א' בסיום עונת 1979/1980.

בשנת 1989 חזרה הפועל טירת כרמל לליגה הארצית לאחר היעדרות של תשע עונות, תחת הדרכתו של המאמן אלי גוטמן. בליגה הארצית שרדה הקבוצה למשך שתי עונות בלבד, עד אשר ירדה חזרה לליגה א' בתום עונת 1990/1991.

בשנת 1995 נשרה הפועל טירת כרמל לליגה ב', ובחלוף עונה נוספת ירדה לליגה ג'. בעונתה הראשונה בליגה ג' ניסתה הקבוצה להעפיל בחזרה לליגה ב' אך סיימה במקום השני, שתי נקודות פחות מהפועל דלית אל-כרמל, ובעקבות הכישלון פורקה הקבוצה.

בשנת 2013 הוקמה הקבוצה מחדש על ידי שמעון פרץ ועידן אליאס, ונרשמה לליגה ג'. בתום עונת 2015/2016 העפילה הקבוצה לליגה ב'.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפועל טירת כרמל, ברשת החברתית פייסבוק
* הפועל טירת כרמל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
**"דסקית! דסקית!"** (ברוסית: **Шайбу! Шайбу!**) הוא סרט אנימציה סובייטי, בבימויו של האנימטור בוריס דז'יוקין.

עלילה
-----

במשחק הוקי קרח[דרושה הבהרה] נפגשות הקבוצות "מטאור" ו"ווימפל", האחת קבוצה מקצוענית הכוללת שחקנים בכירים ויהירים, והשנייה קבוצה ידידותית של שחקנים חדשים. הרבע הראשון מסתיים עם ניצחון מוחץ צפוי 3:0 לטובת מטאור. במהלך ההפסקה מאמן קבוצת ווימפל, שמסביר את הטקטיקות החדשות, דוחף את השחקנים לניצחון. הרבע השני מוביל לנקודת מפנה במשחק. אבל התוצאה עדיין לטובת מטאור - 4:2. ברבע השלישי אחד משחקני ההוקי של ווימפל נפצע קשה, ולא הצליח להמשיך את המשחק, מה שנראה כי הוא מסכן את המשך המשחק. בכך, שחקן הוקי חובב, ג'ינג'י חסר שם, הדמות הראשית נחלצת לעזרת "ווימפל" - ובעזרתו הקבוצה מנצחת בתוצאה 6:5.

הפקה
----

|  |  |
| --- | --- |
| בימוי | בוריס דז'יוקין |
| תסריטאים | אלכסנדר קומה, סאקו רונגה, בוריס דז'יוקין |
| מעצבי הפקה | סבטוזר רוסאקוב, בוריס דז'יוקין |
| אנימטורים | ואדים דולגיך, ויקטור ארסנטייב, ויולטה קארפ, אנטולי סולין, סרגיי דז'יוקין, בוריס דז'יוקין |
| צילום | ילנה פטרובה |
| פסקול | אלכסנדר ורלמוב |
| מהנדס קול | בוריס פילצ'יקוב |
| עריכה | נינה מאיורובה |

קישורים חיצוניים
----------------

* "דסקית! דסקית!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דסקית! דסקית!", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "דסקית! דסקית!" סטילס מהסרט
המבנה הכימי של סוראמין
**סוראמין** (**Suramin**) היא תרופה המשמשת לטיפול במחלת השינה ובמחלות נוספות הנגרמות על ידי פרוטיסטים מהסוג טריפאנוזומה (*Trypanosoma*), וכן בעיוורון הנהרות (אונכוצריאזיס), מחלה הנגרמת על ידי התולעת *Onchocerca volvulus*.

סוראמין, אשר פותחה ב-1916 על ידי הכימאי הגרמני אוסקר דרסל (Oskar Dressel) מחברת באייר (Bayer), מפתחת האספירין, היא מולקולה סימטרית שבמרכזה קבוצת שתנן (**NH-CO-NH**). סוראמין, שנוסחתה **C51H34N6O23S6**, מכילה בנוסף שש קבוצות סולפונט (**HSO2OH**), שתי קבוצות מתיל (**CH3**), ארבע קבוצות אמיד (בנוסף לזו של קבוצת השתנן) ושמונה טבעות בנזן, מהן ארבע מאוחות בשני זוגות (נפתלן). כשהמולקולה ניתנת כתרופה היא מכילה בדרך כלל שישה אטומי נתרן הקשורים לקבוצות הסולפונט.

את התרופה נוטלים באמצעות זריקה שבועית בת גרם אחד במשך שישה שבועות. בין תופעות הלוואי ניתן למנות בחילה, הקאות, פריחה בעור ולעיתים נדירות נזק לכליות ודלקות עור.

לאחרונה התגלה השפעה מרפאת של סוראמין על חולים בסוגים מסוימים של סרטן.[דרוש מקור]
המינונים לא ידועים ולכן יכולים לגרום תופעות לוואי.
אין לקחת ולצרוך על דעת עצמכם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוראמין** בוויקישיתוף
* סוראמין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**קוציציים** (שם מדעי: Acanthaceae) היא משפחה בסדרת הצינוראים נפוצה בעיקר בהאזור הטרופי כולל דרום-מזרח אסיה,אפריקה,אמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית עם מעט מינים באזורים ממוזגים. היא נקראת על שם הסוג הבולט Acanthus הקרוי בעברית קוציץ, אך בניגוד לשמה מעט מבני המשפחה קוצניים. סוגים רבים במשפחה זו משמשים כצמחי נוי, ושני מינים מיוצגים בצמחיית ארץ ישראל.

מאפייני המשפחה
--------------

רוב המינים בני משפחה זו הם עשבים רב שנתיים, או שיחים. 

משפחה זו מאופיינת בעלים נגדיים. 

פרחי משפחה זו הם דו-מיניים, כלומר בעלי איברים זכריים ואיברים נקביים. הפרחים בלתי נכונים- כלומר **אינם** בעלי סימטריה רדיאלית מושלמת, והם מלווים בחפיות- עלים הצמודים לפרח. עלי הכותרת של הפרח מאוחים, דהיינו אינם ניתנים להפרדה ונראים מחוברים. מספר האבקנים ארבעה או שניים. 

גביע פרחי משפחה זו מחולק לארבע או חמש אונות. 

למשפחה פרי אופייני מטיפוס **הלקט**.

משפחת הקוציציים בצמחיית ארץ ישראל
---------------------------------

על אף גודלה של המשפחה, רק שני מינים ממנה מיוצגים בצמחיית הבר של ארץ ישראל: קוציץ סורי וריסן נאכל

**קוציץ סורי** הוא עשבוני רב שנתי הנמנה עם הסוג קוציץ. 

**ריסן נאכל** הוא בן-שיח רב-שנתי מדברי הנמנה עם הסוג ריסן.

בני משפחת הקוציציים כצמחי נוי
-----------------------------

מספר גבוה יחסית של סוגים ממשפחה זו משמשים כצמחי נוי. מדובר בעיקר בשיחים וברב-שנתיים עשבוניים אשר הוכנסו לגן הנוי בשל ערכם האסתטי. 

רוב מיני המשפחה המשמשים כצמחי נוי, מקור חינם בפרחיהם הגדולים והאופיניים של המשפחה. 
קבוצה אחת של צמחים נחשבת לאטרקטיבית עבור האדם בשל עליהם, אשר לעיתים הם צבעוניים כמו בסוג ברוד, או משנים את צבעיהם לאורך עונות השנה כדוגמת איצטרובלנית. 

רוב צמחי הנוי במשפחה הם צמחי גינה, וסוגים מסוימים משמשים כצמחי בית.

### רשימת הסוגים המשמשים כצמחי נוי

*מובאים על פי סדר הא'-ב*

* אביב (צמח)
* איצטרובלנית- בעברית נעשה שימוש גם בשמה הלטיני 'סטרובילנטס'
* ברוד - בעברית נפוץ יותר השם הלטיני 'היפואסטס' ובקיצור- 'היפו'
* ברלריה
* בת-אביב
* דיאנתרה
* דיקליפטרה
* המיגרפיס
* יוסטיציה
* מקיה
* עב-שיבולת
* פסאודרנתמום
* קוציץ
* קרוסנדרה
* רואליה
	+ רואליה טובורוזה
* רוספליה
* תונברגיה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קוציציים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **קוציציים** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* קוציציים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  

* קטלוג צמחים- משתלת מלצר. (2007). כפר ידידיה
* פינברון-דותן, נעמי ודנין, אבינעם. (1991). קוציציים. המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, (621-622). ירושלים, הוצאת כנה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292823005171
* NKC: ph115699

 |
**קוצנית מקור צהובת-שת** (שם מדעי: ***Acanthiza chrysorrhoa***) היא מין של ציפור שיר אוסטרלית ממשפחת אכנתיזיים.

מאפיינים
--------

זוהי ציפור קטנה שאורכה 9.5–12 ס"מ ומשקלה עד 9 גרם. בעלת נוצות חומות בהירות עם בטן צהובה, זנב בהיר ובקצהו אזור צהוב. הראש לבן והכיפה שחורה ומנוקדת בלבן. המקור קטן ומותאם לתפיסת עצמים קטנים. 

ציפור זו מצויה מדרום מזרח אוסטרליה ועד טסמניה. היא מצויה ביערות פתוחים, שדות, סוואנות, מישורים פתוחים, ביצות ויערות אך לא במדבר. היא ניזונה מפרוקי רגליים שונים כמו חיפושיות, זחלים או עכבישים אותם היא תופסת בין העלים והענפים או על הקרקע.

הציפור בונה קן על הענפים של האקליפטוס ושל עצים נוספים ומכינה קן נוסף מעליו ואת הקן האמיתי מסתירה. הקן הנוסף נבדק על ידי שודדי ביצים כמו עורבים, עורבני הפעמון ועורבני אוסטרלי, מינים של דבשניים ועופות נוספים וכן נחשים ופוסומים. היא מופרעת גם על ידי קוקיות המנסות להטיל ביצים בקינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוצנית מקור צהובת-שת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוצנית מקור צהובת-שת באתר הרשימה האדומה של IUCN
**דוד העשירי** (בגאורגית: **დავით X**, דָווית X;‏ 1482-1526) משושלת בגרטיוני היה מלך ממלכת כארתלי משנת 1505 ועד 1525.

היסטוריה
--------

דוד היה בנו הבכור של קונסטנטין השני (אנ') וירש אותו כמלך ממלכת כארתלי בשנת 1505. אף על פי שאביו קונסטנטין הכיר בעצמאותן של הממלכות הגאורגית שהתפרקו מממלכת גאורגיה - ממלכת אימרתי וממלכת קאחתי, נמשך המאבק כנגדן גם בתקופתו של דוד. הוא נאלץ להתגונן מפני תקיפות של אלכסנדר השני (אנ') מלך ממלכת אימרתי ממערב וגאורגי השני (אנ') מלך ממלכת קאחתי ממזרח.

באוגוסט 1509 כבש אלכסנדר השני את עיר המצודה גורי ואת הקצה הצפון-מערבי של כארתלי, אבל נאלץ לנטוש אותה בשנת 1510 לטובת דוד בעקבות פלישה עות'מאנית לאימרתי. שנה לאחר מכן פלש גאורגי מממלכת קאחתי לממלכת כארתלי, אולם נכשל בניסיונו לתפוס את המלך במצודה הנצורה באַטֵנִי (אנ').

בשנת 1513 פלש גאורגי שוב אולם נחל תבוסה ונשבה בידי אחיו של דוד, בגרט, נסיך מוחראני (אנ'). גאורגי נפטר בשבי וממלכתו סופחה לממלכת כארתלי.

בשנת 1518, שלח, השאה הפרסי אסמאעיל הראשון, מהאימפריה הספווית, שזה עתה עלתה לשלטון, צבא תחת פיקודו של דיב סולטאן רומלו, שהצטרף לנסיך הגאורגי קוויריקה השלישי ג'אק'לי, אטבאג (דוכס) סאמצחה. הפולשים כבשו את סוראמי וגורי, ודוד נחלץ לחתו על הסכם שלום עם הפרסים והבטיח להעלות מס שנתי.

בינתיים, בשנת 1520, ניצלו אצילים קאחים את ההזדמנות, והמליכו את לבאן, בנו של גאורגי השני (המלך האחרון לפני סיפוחה של קאחתי על ידי כארתלי), למלך ממלכת קאחתי. דוד הטיל מצור על מצודת מר'אני, שם נמצא לוואן, אולם זמן קצר לאחר מכן נטש את המצור בעקבות הופעתם של הטורקמנים שוב על אדמת גאורגיה.

דוד הכיר בלוואן כמלך ממלכת קאחתי במטרה לזכות בתמיכתו כנגד הפולשים. בשנת 1522, סירב דוד לדרישתו של שאה איסמעיל להתאסלם. הדבר הביא לפלישה נוספת של הפרסים שהונהגה הפעם אישית על ידי השאה. דוד ובנו לוארסאב הראשון (אנ') התנגדו התנגדות עזה אולם, בסופו של דבר, נחלו תבוסה אל מול הפרסים שעלו עליהם במספר, בקרב תֶלֶתי. הבירה טביליסי נכבשה בעזרת בוגדים והושם בה חיל מצב פרסי גדול.

עם מותו של איסמעיל, בשנת 1524, שחרר את טביליסי וגרש את הפרסים מהממלכה. בשנת 1525 הוא כבש מחדש את ארג'קלה (כיום בנפת מרנאולי, כארתלי תחתית) וטבח בכל הטורקמנים שהתיישבו שם. ממש באותה שנה הוא ויתר על כס המלוכה לטובת אחיו, גיאורגי התשיעי, ופרש למנזר תחת השם דאמיאנה.

דוד העשירי נפטר בשנת 1526 ונקבר בקתדרלת סווטיצחובלי במצחתה. הוא הותיר אחריו חמישה בנים ושלוש בנות:

* לוארסאב הראשון (אנ') (נולד בין 1502-1509 ונפטר ב-1556 או 1558)
* אַדַארנַאסֶה - (פעל 1512-1558)
* רָמַז (אנ')‏ (1512 לערך - 1546 לערך)
* דמטרה (פעל 1516-1540)
* בֵּזַ'אן - נפטר מצרעת
* בת. שם לא ידוע (פעלה 1519–1560), אשתו של בַּאִינדוּר דוכס אראגווי (אנ')
* בת. שם לא ידוע (פעלה 1532–1534), אשתו של ג'אוואח צ'ילאדזה
* בת. שם לא ידוע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד העשירי, מלך כארתלי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של דוד העשירי, באתר www.istoria.ge, בגאורגית
* מלכי כארתלי, (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנין המלכים עבר באופן מסורתי ממניין מלכי ממלכת גאורגיה.
"**דוד ואני**" (1973–1974) הוא הדפס רשת מאת האמנית הישראלית דגנית ברסט.

תיאור
-----

הדפס-הרשת "דוד ואני" נוצר בשנים 1974–1973 במהדורה של 10 עותקים. האמנית הדפיסה אותו בסדנת ההדפס של בית הספר לאמנות "בצלאל" בשנת הלימודים הרביעית או החמישית שלה. הוא מציג את פסלו של מיכלאנג'לו "דוד" ולצידו את דמותה של האמנית, העומדת בתנוחה הדומה לזו של הפסל. הדמויות מבוססות על תצלומים שהודפסו בצבע שחור על גבי הרקע האפור של המשטח. מעל דימויים אלו הוסיפה האמנית דגם צבעוני של מעוינים תלת-ממדים וצבעוניים. בנוסף לסדרת ההדפסים יצרה האמנית ציור עם מוטיב זהה, שאף הוא הועבר אל הבד בדפוס-רשת.

העבודה יוצרת השוואה בין דמות האמנית לדמות הפסל. אלן גינתון הצביע על היחסים השונים שבין דמות האמנית הלבושה לפסל העירום וטענה כי הוא מהווה בחינה וערעור על מוסכמות חברתיות ומגדריות, לצד "צורה של התקשרות" אל האמנות בכלל והאמנות הקלאסית בפרט. מרדכי עומר קשר את הגריד המופיע בעבודה כביטוי של "הסעת גבולות, עיבוי משמעויות ופירוק הזהויות".

גלריה
-----

* דוד ואני, 1974–1973עירוב טכניקות על בדגובה 100 ס"מ, רוחב 140 ס"מדוד ואני, 1974–1973  
עירוב טכניקות על בד  
גובה 100 ס"מ, רוחב 140 ס"מ

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: גינתון, אלן, "המגדר של הנפש", בתוך: **דגנית ברסט: המזימה של הטבע: עבודות 2013-1972**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2013, עמ' 12-11.
2. ↑  ראו: עומר, מרדכי, **גבולות השפה**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1998, עמ' 136.
**תרנגול קוצ'ין** הוא גזע של תרנגול מבוית הקרוי על שם העיר קוצ'ין (כיום קוצ'י) אשר במדינת קרלה בהודו.

היסטוריה
--------

מקורותיו של הגזע אינם ברורים. לראשונה הגיע למערב מסין באמצע המאה ה-19 וכונה בשם תרנגול שנגחאי. העופות הראשונים שהגיעו לבריטניה ולאמריקה היו לרוב בעלי ניצוי חלקי ברגליים או בעלי רגליים נקיות. גם המראה הכללי היה מנופח פחות מהנוכחי. לאחר הגיעו לארצות הברית עבר תהליך השבחה עם תרנגולים יותר מנוצים עד הגיעו לקוצ'ין במראהו הנוכחי.

עם הגיעו לארצות המערב גרם בתחילת המאה ה-20 למה שכונה "שגעון התרנגולים", משום שנחשב בטעות לבעל משקל רב ובשל שמועה על כך שתרנגולות קוצ'ין מסוגלות להטיל מספר ביצים ביום. בהמשך התגלה שתרנגולת קוצ'ין מטילה דווקא פחות מהממוצע ושזמן רב חולף בטרם התרנגול מגיע למשקלו הסופי. למרות זאת העלה הגזע את המודעות לתערוכות התרנגולים, ונותר אחד מ"כוכבי" תערוכות אלו.

מאפיינים פיזיים ומראה
---------------------

הגזע הוא אחד מהגדולים בעולם התרנגולים, הזכר שוקל כ-5.5 ק"ג ומשקל הנקבה מגיע ל-3.9 ק"ג. הכרבולת בינונית, בעלת חמישה זיזים בולטים במיוחד, כאשר הזיז המרכזי הוא גם הגבוה מביניהם. המקור צהוב עם גוון שחור. הרגליים צהובות. צבע הביצה חום עד חום בהיר. לעוף זה קיימת גרסת בנטם מוקטנת, שממדיה כחמישית מממדי הגזע המקורי. 

### מאפייני הטלה

אף על פי גודלו המרשים של תרנגול הקוצ'ין, יכולות ההטלה של הנקבות לא מרשימות במיוחד. הן מסוגלות להטיל 180-220 ביצים בשנה כאשר כל ביצה שוקלת 60 גרם בממוצע. נוסף על כך התרנגול מתקשה להטיל בחורף ויכולת ההטלה בחורף במקרה שלו היא פחות מחצי מאשר הממוצע.

מזג
---

תרנגול הקוצ'ין נחשב לבעל אופי נח לגידול, אינו דורש שטח מחיה נרחב שכן תנועותיו מגושמות, ואין הוא מתעופף. גדר של 2 מטרים מספקת על מנת לתחום אותו. הגזע אינו רגיש לאקלים קיצוני והתרנגולת מטילה גם לאורך החורף. כמו כן היא נחשבת לדוגרת טובה ויכולה להיות אומנת לעופות אחרים.

משקלים ממוצעים
--------------

*קוצ'ין בגרסתו הרגילה*| זכר | 5.5 ק"ג |
| נקבה | 3.9 ק"ג |
| פרגית | 3.2 ק"ג |

*קוצ'ין בגרסת בנטם*| זכר | 680 גרם |
| נקבה | 570 גרם |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוצ'ין** בוויקישיתוף
* תרנגול קוצ'ין, באתר לול (בעברית)
* מועדון הגידול הבינלאומי של תרנגולי קוצ'ין (באנגלית)

| גזעי תרנגולים נפוצים בישראל |
| --- |
| במשקים תעשייתיים | ברוילר • לגהורן • הייליין • לוהמן • י.ס.א. בראון • קורניש • שייבר |
| במשקים ביתיים | אמראקונה • אורפינגטון • ברהמה • ברנבלדר • משי • סאסקס • סולטאן • פולני • פליימות' רוק • בראקל • פקין • קוצ'ין • רוד איילנד אדום • שבו • שחף כרונינגן • תרנגול קרב תאילנדי |
| ראו גם | ביצי חופש • בנטם • לול • תרנגולות כחיות מחמד |
**אלכסנדר מסקוטלנד** (באנגלית: **Alexander of Scotland**;‏ 21 בינואר 1264 – 17 בינואר 1284) היה יורש העצר של סקוטלנד ובנם של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד ורעייתו מרגרט מאנגליה בתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר נולד בג'דבורג ונשא לאישה את מרגרט מפלנדרס, בתם של גי מדמפייר, רוזן פלנדרס. הנישואים נערכו ב-14 בנובמבר 1282 ברוקסבורג. לבני הזוג לא נולדו ילדים, בשל מותו של אלכסנדר בשנת 1284 בעת היותו במנזר לינדורס. אלכסנדר נקבר במנזר דנפרמליין - מקום הקבורה המסורתי של בית המלוכה הסקוטי. מרגרט מפלנדרס נפטרה בשנת 1331.

מותו של אלכסנדר החל משבר ירושה בסקוטלנד. אחיו הצעיר, דייוויד מסקוטלנד נפטר בשנת 1281, ולמלך אלכסנדר השלישי לא היו בנים נוספים. בעקבות מותו, כינס המלך את הפרלמנט הסקוטי על מנת שיכריזו כי מרגרט, העלמה מסקוטלנד, נכדתו של המלך, ובתה של מרגרט מסקוטלנד, שהייתה נשואה למלך נורווגיה, תהיה יורשת העצר. המלך נשא לאישה את יולנד דה דרה ב-1 בנובמבר 1285 בתקווה שיוולדו לו בנים בכורים, אולם לאחר מותו הפתאומי של המלך הפילה יולנד את תינוקה. מותו של אלכסנדר, והעדר יורש עצר הביא לכך שאדוארד הראשון, מלך אנגליה המליך את ג'ון דה באליול כמלך סקוטלנד וכך החלו מלחמות העצמאות של סקוטלנד בניסיון הסקוטים להשתחרר משלטון אנגליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסנדר מסקוטלנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **קודמת**:**מרגרט מסקוטלנד** | **יורשי עצר בסקוטלנד** | **הבאה**:**מרגרט, העלמה מנורווגיה** |
**קסטיאנה 81** (בספרדית: **Castellana 81**; בעבר: מגדל בנק בילבאו) הוא גורד שחקים במדריד, בירת ספרד.

היסטוריה
--------

המגדל נבנה באזור העסקים AZCA בין השנים 1979–1981, מתנשא לגובה של 107 מטר ומשמש כיום כמטה בנק BBVA. המגדל הוא אחד מסימני ההיכר האדריכליים הבולטים של מדריד, זאת בעיקר בשל צבע האוכרה של הברזל בחזית הבניין, שהולך ומתעצם בשל תהליך החמצון.

צורתו של המגדל מלבנית וחזיתו עשויה זכוכית וברזל. מבנה המגדל נתמך על שתי ליבות בטון, המשמשות גם למתקנים הטכניים ולפירי המעליות. שלושה גרמי מדרגות מקשרים בין כל קומות המגדל, לצד ארבע עשרה מעליות המחולקות לפי אזורים אנכיים ושימושים (ציבורי, שירות, דירקטוריון).

המגדל מכיל 28 קומות עבודה, חמש העליונות שבהן משמשות את דירקטוריון הבנק וכוללות משרדים, חדרי ישיבות ודיונים ומסעדה פרטית. קומת המרתף העליונה מכילה אודיטוריום ומרחב תצוגה. המתקנים הטכניים ממוקמים בארבע קומות ייעודיות: קומת מרתף 4 ושלוש קומות טכניות הנמצאות מעל קומות 11, 20 ו-28. חניה תת-קרקעית ממוקמת בקומות מרתף 1, מרתף 2 ומרתף 3.

בשנת 2007 מכר בנק בילבאו את המבנה לחברת נדל"ן, אך הוא ממשיך לעשות בו שימוש כמקודם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסטיאנה 81** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קסטיאנה 81 (בספרדית)
* קסטיאנה 81 באתר גורדי השחקים Emporis (באנגלית)


**גורדי השחקים הגבוהים ביותר במדריד**| 108מטר | 114מטר | 114מטר | 116מטר | 117מטר | 121מטר | 142מטר | 156מטר | 224מטר | 236מטר | 249.5מטר | 250מטר | {\displaystyle {\begin{bmatrix}250\\225\\200\\175\\150\\125\\100\\75\\50\\25\\0\end{bmatrix}}} |
| בנקבילבאו | שעראירופה 1 | שעראירופה 2 | מגדליקולון | בנייןספרד | מגדלאירופה | מגדלמדריד | מגדלפיקאסו | מגדלהחלל | מגדלPwC | מגדלהקריסטל | קאחהמדריד | שם |

עדכון נתונים: פברואר 2012
**קסטל** (בקטלאנית: **Castell** - "טירה") הוא מגדל אנושי, הנבנה באופן מסורתי בקטלוניה ובאזורים סמוכים, אם בחגים ובפסטיבלים כלליים, ואם בתחרויות ייעודיות המתארגנות לשם כך. 

מי שעוסק במסורת זו מכונה **קסטלייר** (Casteller ו-Castellers ברבים), והמועדונים שהוקמו לשם כך נקראים **קולייס קסטליירס** (Colles castelleres). מקורה של המסורת בסוף המאה ה-18 באזור העיר טרגונה שעדיין נחשבת למובילה בתחום, ומשם היא התפשטה ליתר חלקיה של קטלוניה ועד לאיים הבלאריים. 

בשנת 2010 הכיר ארגון אונסק"ו במגדל האנושי כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.

מאפייני הקסטל
-------------

הקסטל עשוי להתנשא לגובה של עד 10 קומות, והוא נחשב למוצלח כאשר הוא מוקם ומפורק בשלמות ובשלום. על הקסטלייר שעליו מוטל לעמוד בקומה האחרונה, ילד או ילדה המכונים "אנשנטה" (Enxaneta), להגיע למקומו ולהניף את אחת מידיו כשארבע אצבעותיה פונות אל על, ולפי המסורת, אלה מייצגות את הפסים בדגל קטלוניה. עליו לרדת מהקסטל בצד הנגדי לצד ממנו טיפס, ובעקבותיו מפורק המגדל כולו. תאונות מתרחשות בדרך כלל בשלבי ההקמה, אך תאונות קטלניות נדירות למדי. מקרה המוות האחרון שתועד אירע ב-2006 ולפניו ב-1981.

הקסטליירס לובשים בגדים מסורתיים הכוללים מכנסיים לבנים, חולצה צבעונית ועליה סמל המועדון, אבנט שחור, והם בדרך כלל יחפים בעת הטיפוס כדי לא לפגוע בחבריהם וכדי לשמור על התחושה ברגליהם. האבנט משמש כחגורת תמיכה לגב התחתון, ומאפשר לקסטליירס המטפסים אל הקומות הגבוהות יותר להיאחז בו. אורכו של האבנט משתנה לפי הטעם האישי ובהתאם לקומה שבה ניצב הקסטלייר, ונע בין מטר וחצי ועד 8 מטר.

מקור ומסורת
-----------

סיסמת הקסטליירס היא "כוח, איזון, אומץ והיגיון" (Força, Equilibri, Valor i Seny), הנחשבים לארבע התכונות הנדרשות מהעוסקים במסורת. על הקסטלייר, ובמיוחד אלה שבקומות התחתונות, להיות חזקים, והמסורת צמחה במנהגי הכפריים שהיו מורגלים בנשיאת משאות כבדים. האיזון נדרש הן כדי לשמור על יציבותו של הקסטלייר עצמו והן כדי לשמור על יציבותם של אלה הניצבים מעליו. אומץ נדרש מכל העוסקים בבניית המגדל, אך במיוחד מהילדים שעליהם מוטל התפקיד לאייש את הקומות העליונות במגדל. היגיון נדרש בשלבי התכנון והביצוע, וכל שגיאה עלולה לגרום להתמוטטות המגדל.

מילון מושגים הקשור לענף
-----------------------

לענף מילון מושגים עשיר: קסטל שבו שני קסטליירס בכל קומה מכונה "טורה" (Torre - מגדל), וקסטל שבו קסטלייר בודד בכל קומה הוא "פילאר" (Pilar - עמוד). "אגוליה" (Agulla - מחט) הוא פילאר במרכזו של קסטל היקפי.

בדרך כלל מכונים הקסטלס לפי הנוסחה "X de Y" (או "X של Y") כאשר X מסמן את מספר הקסטליירס בכל אחת מהקומות, ו-Y את מספר הקומות. לחלק מהקומות במגדל שמות משלהן. קבוצת האנשים שניצבים בבסיסו של המגדל, תומכים בו ומשמשים כרשת ביטחון אנושית מכונה "פיניה" (Pinya). ה"אנשנטה" (Enxaneta - "רוכב") הוא הקסטלייר שניצב בקומה העליונה, מתחתיו ניצב ה"איישקאדור" (Aixecador - "המקים"), ומתחת לזה האחרון ה"דוזוס" (Dosos - "שניים"). שלוש הקומות האלה מכונות "פום דה דאלט" (Pom de dalt - "הקבוצה העילית").

גלריית תמונות
-------------

* קסטלייר בתלבושת מסורתיתקסטלייר בתלבושת מסורתית
* קסטלייר בתלבושת מסורתיתקסטלייר בתלבושת מסורתית
* קסטל מסוג 4 של 6קסטל מסוג 4 של 6
* קסטל מסוג 7 של 8קסטל מסוג 7 של 8
* קסטל מסוג 3 של 7 נבנה בז'ירונהקסטל מסוג 3 של 7 נבנה בז'ירונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסטל** בוויקישיתוף
* קסטל - תמונות וסרטונים
* התאחדות הקסטליירים של קטלוניה
* קסטל במיורקה
* מילון מונחים (קטלאנית)
הרכבל סמוך לתחנה העליונה על רקע המפרץ
**רַכֶּבֶל גיברלטר** (באנגלית מכונה בפשטות **The Cable Car**) הוא רכבל המוליך מתחנה הממוקמת בגרנד פרייד (Grand Parade) ליד נמל גיברלטר במערב בגיברלטר, דרך תחנת הביניים "מאורת הקופים" (Ape's Den), ועד ל"טופ אוף דה רוק" (Top of the Rock - משמעות השם "ראש הצוק") על גבעת סיגנל (Signal hill) במרכזו של צוק גיברלטר. גובהה של גבעת סיגנל הוא 387 מטר מעל פני הים, ולמרות כינויו של המקום, "ראש הצוק" הוא אינו הנקודה הגבוהה בצוק.

המרחק בין שתי התחנות הוא 673 מטר והפרש הגבהים ביניהן הוא 352 מטר. לאורך הכבל יש שלושה עמודים תומכים, והוא נע במהירות של 5 מטרים בשנייה. כל אחת משתי הקרוניות התלויות עליו מסוגלת לשאת 30 נוסעים בנוסף לנהג. 

ברכבל הראשון שהוקם בגיברלטר היה סל שיכול היה לשאת אדם בודד או מעט סחורה דוגמת תחמושת, ולהביאם עד לסוללת התותחים ששכנה בסמוך לתחנה העליונה של הרכבל הקיים. שרידי תחנת הרכבת העליונה הישנה שוכנים בסמוך מדרום לתחנה הקיימת. הרכבל הנוכחי נבנה בשנת 1966 על ידי חברה שווייצרית ושופץ בשנת 1986. 

מהתחנה העליונה של הרכבל נשקף נוף פנורמי לכל הכיוונים, ויש בה מסעדה, בית קפה וחנות מזכרות.

גלריה
-----

* מראה העמודים והכבלמראה העמודים והכבל
* מפת גיברלטר והרכבל במרכזהמפת גיברלטר והרכבל במרכזה
* התחנה התחתונההתחנה התחתונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רכבל גיברלטר** בוויקישיתוף
*
**ויליאם מונסון** (באנגלית: **William Monson**;‏ 1569 – פברואר 1643) היה אדמירל ומדינאי אנגלי וחבר הפרלמנט של אנגליה ב-1601 וב-1621.

חייו
----

מונסון היה בנו השלישי של סר ג'ון מונסון מסאות' קרלטון, לינקולנשייר. הוא נרשם ללימודים בבייליול קולג', אוקספורד, ב-2 במאי 1581, בהיותו בן 14.

ב-1585, כשהיה – לדבריו – בן שש־עשרה, ברח לים. את טבילת האש הראשונה שלו עשה בפריבטיר, בקרב עם אונייה ספרדית במפרץ ביסקאיה, אותו הוא מתאר ב-*Naval Tracts* שלו. ב-1588, במהלך העימות עם הארמדה הספרדית, שירת מונסון כלפטננט ב-"צ'ארלס", אונייה קטנה בצי המלכה. באותה תקופה לא היה עדיין שירות סדיר בצי, ואחר כך הצטרף מונסון אל הפריבטיר ארל קמברלנד ושירת תחת פיקודו בשלוש הפלגותיו בשנים 1589, 1591 ו-1593. בהפלגה השנייה, במהלך קרב עם גליאות ספרדיות ליד איי בחלנגס (Berlengas), הוכנעה אונייתו והוא נפל בשבי. מונסון נלקח אל פורטוגל והיה כלוא משך שנתיים בקשקייש ובליסבון.

ב-1594 קיבל תואר MA מאוניברסיטת אוקספורד, ובאותה שנה למד גם באכסניית המשפט גרייז אין. הפלגותיו כפריבטיר ודאי הכניסו לו רווחים, שכן ב-1595 יכול היה להינשא. הוא עזב את ארל קמברלנד לאחר שזה היטה את חיבתו לאיש אחר מפקודיו. ב-1596, במהלך כיבוש קדיס, פיקד מונסון על "ריפאלס". מזמן זה ועד סיומה של המלחמה בין אנגליה לספרד נטל מונסון חלק פעיל בלחימה. ב-1596 הוענק לו תואר אביר על חלקו בכיבוש קדיס וביזתה. ב-1602 עמד בראש אחד מציי המשלוח האחרונים ששיגרה המלכה אליזבת; בקרב במפרץ ססימברה, ליד ליסבון, ניצח צי ספרדי-פורטוגלי ולכד קאראק גדולה ויקרת ערך. כמו כן לקח בשבי את דון פרנסישקו קולונה, מפקד ה-*Armada de Guarda Costa* של פורטוגל ומי ששבה אותו עצמו בקרב בחלנגס עשר שנים קודם לכן.

ב-1601 נבחר מונסון לחבר הפרלמנט מטעם מחוז ממסבורי. ב-1602 פיקד על השייטת האחרונה שנשלחה לים בתקופת מלכותה של אליזבת. ב-1604 מונה לאדמירל צי התעלה (Admiral of the Narrow Seas). ב-1614 נשלח אל חופי סקוטלנד ואירלנד כדי לדכא את הפירטים ששרצו בחופים אלה. מונסון טען כי הצליח להכרית את הנגע, אך האמת היא כי הפירטים שבו לסורם דור אחד אחר כך. מ-1614 ועד 1635 לא נטל חלק בפעילות מבצעית של הצי. הוא נבחר לחבר הפרלמנט מטעם מחוז רייגייט ב-1626. ב-1635 שוב יצא לים, הפעם כסגן אדמירל בצי הראשון שהתקין המלך צ'ארלס הראשון מהכנסות מס האוניות (Ship money). 

בשנות חייו האחרונות עסק בכתיבת זכרונותיו, ה-*Naval Tracts*. מונסון מת בפברואר 1643 ונקבר באזור קהילת סנט מרטין בשדות, באזור לונדון.

לקריאה נוספת
------------

* Oppenheim, M. (editor). *The Naval Tracts of Sir William Monson in six books*. London, Navy Records Society, 1902. Digitized copy in archive.org.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויליאם מונסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Joseph Foster (editor). *Alumni Oxonienses 1500-1714*. 1891. pp. 1007-1026. Digitized copy in: british-history.ac.uk

ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1062803078
* ISNI: 0000 0001 1591 9966
* LCCN: n85112304
* NKC: xx0219344
* NTA: 070931194
* SNAC: w64b3khd
* VIAF: 7734590
* WorldCat: lccn-n85112304

 |
מקדש הבאב בחיפה
**ויליאם סאת'רלנד מקסוול** (באנגלית: **William Sutherland Maxwell**; ‏14 בנובמבר 1874–1952) היה אדריכל קנדי ובן האמונה הבהאית. הוא נודע במיוחד כמי שתכנן את כיפת הבאב במרכז הבהאי העולמי בחיפה, וכן נמנה עם קבוצת "ידי האמונה" הבהאית.

קורות חייו
----------

מקסוול נולד במונטריאול שבקנדה ולמד אדריכלות בבוסטון ובפריז. הוא היה מעורב בהקמתם ובחידושם של מספר מבנים ידועים ברחבי קנדה, ובהם הפרלמנט של ססקצ'ואן ושאטו פרונטנאק בקוויבק סיטי. מקסוול התוודע לדת הבהאית בעת שהותו בפריז, והיה לבהאי ב-1909, לאחר שפגש את עבד אל-בהאא', מנהיג התנועה באותה עת. ביתו של מקסוול היה למרכז פעילות בהאית בקנדה, ומקסוול אף אירח את עבד אל-בהאא' בעת ביקורו במונטריאול ב-1912. ב-1937 נישאה בתו של מקסוול לשוגי אפנדי, מנהיג הדת הבהאית באותה עת, ולאחר מות אשתו ב-1939 עקר מקסוול לחיפה. בעת שהותו בעיר תכנן את מקדש הבאב, שהוקם החל בשנת 1948. לאות תודה על מלאכתו זו ועל תרומתו לאמונה הבהאית בכלל, מינה אותו שוגי אפנדי ב-24 בדצמבר 1951 כחבר בקבוצת "ידי האמונה" הבהאית. מקסוול נפטר ב-1952 ושערו הדרומי של מקדש הבאב קרוי על שמו. ביתו במונטריאול הוכרז כמקדש והוא נחשב למבנה הקדוש ביותר לבהאים בקנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם מקסוול** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של ויליאם מקסוול

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12295631s (data)
* GND: 123764718
* ISNI: 0000 0000 7374 0019
* LCCN: nr89003162
* SNAC: w64494t8
* SUDOC: 177145196
* ULAN: 500033358
* VIAF: 40294434
* WorldCat: lccn-nr89003162

 |
בלוגיקה, **פרדוקס התלויות האינסופיות** הוא פרדוקס המבוסס על התייחסות עצמית, ומשתמש במספר  אינסופי של פסוקים. קיימת מחלוקת האם הפרדוקס כולל התייחסות מעגלית לעצמו, או לא.

רקע
---

התייחסות עצמית של קבוצת פסוקים כוללת התייחסות שלהם לערך האמת של עצמם, כגון פרדוקס השקרן:

1. משפט מספר 1 הוא שקר.

לא ניתן לשים ערך אמת למשפט זה: אם הוא אמת הוא שקר, ואם הוא שקר הוא אמת.

גם אם אוסרים התייחסות של משפט לעצמו, ניתן למצוא פרדוקס עם התייחסות מעגלית בצורה הבאה:

1. משפט 2 הוא אמת.
2. משפט 1 הוא שקר.

גם קבוצה זאת היא פרדוקסלית: אם משפט 1 הוא אמת, גם 2 הוא אמת, ואז 1 הוא שקר. ואילו אם 1 הוא שקר, אז 2 הוא שקר, ואז 1 הוא אמת.

עם זאת, ניתן להראות שכל עוד קבוצת המשפטים היא סופית, תלות שאיננה מעגלית לא תוביל לסתירה. כדי להגדיר תלות מעגלית, נכין גרף שקודקודיו הם המשפטים, ויש קשת מפסוק i לפסוק j אם i מתייחס לערך האמת של j. אז אם יש בגרף מעגל, הקבוצה עשויה להכיל סתירה. אך אם אין מעגל, היא לא. הוכחה: נגדיר מיון טופולוגי על הגרף, ונעבור על הקודקודים שלו לפי הסדר ההפוך, כאשר עוברים על משפט רק לאחר שעברנו על כל המשפטים שהוא מתייחס אליהם. אז כאשר הגענו למשפט, ערך האמת של כל המשפטים שהוא מתייחס אליהם כבר נקבע, לכן גם ערך האמת שלו יכול להיקבע מבלי לחשוש לסתירה עם הפסוקים הקודמים.

לעומת זאת, כאשר הגרף אינסופי, גם אם אין בו מעגלים, ההוכחה הזאת לא תעבוד כי לא בהכרח אפשר להתחיל ממשפט שלא תלוי באף משפט אחר. ואכן ניתן למצוא קבוצה פרדוקסלית.

הפרדוקס
-------

נתבונן בקבוצת המשפטים האינסופית הבאה:

1. לכל i>1, משפט מספר i הוא שקר.
2. לכל i>2, משפט מספר i הוא שקר.

באופן כללי, משפט מספר n אומר שלכל i>n, משפט מספר i הוא שקר.

אין פה תלות מעגלית, שכן כל משפט תלוי רק בערך האמת של המשפטים שאחריו.

נראה שלא ניתן להציב למשפטים ערך אמת: תחילה נניח שקיים משפט אמת, נסמנו n. אז לכל i>n, משפט i הוא שקר, ועל כן גם משפט n+1 הוא אמת, בסתירה לכך שהוא שקר.   

כעת נניח שכל המשפטים הם שקר, אז נובע שמשפט 1 (ולמעשה כל משפט) הוא אמת.   

שתי האפשרויות מובילות לסתירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Stephen Yablo, Truth and reflection

הערות שוליים
------------

1. ↑  Is Yablo's paradox non-circular?
**פרדוקס** (אנגלית: Paradox) הוא סרט מתח ומדע בדיוני אמריקאי משנת 2016, את הסרט ביים מייקל הרסט שגם כתב את התסריט.

עלילה
-----

משקיע עם מבטא זר, שנמצא במעקב של רשות המיסים האמריקנית, איגד סביבו חבורת מדענים צעירים. את פרטי המיזם המשותף שלהם, הם שומרים בסוד - במרתף עמוק מאוד, הם בונים מכונת זמן. המכונה יכולה לשגר אותם לזמנים אחרים, אך לא לשנות את המקום שלהם. מסע הזמן שלהם תמיד יתחיל ויסתיים בחדר השיגור, שבמרתף (בניגוד למכונת הזמן מהסדרה "מנהרת הזמן", שמשנה גם את המקום וגם את הזמן).

כבר בלילה הראשון בו מופעלת המכונה, מתעוררות בעיות קשות. מתעוררות מריבות בין אנשי הצוות, ואיש הצוות המבצע את נסיעת הזמן הבכורה, ואמור להיות משוגר שעות אחדות קדימה, אל העתיד, חוזר מיד, כשהוא מבוהל. הוא טוען, כי עוד באותו לילה, מישהו עומד לרצוח את אנשי הצוות, בתוך המרתף. לא ברור מי הרוצח, אך אנשי הצוות מבינים כי זה חייב להיות אחד מהם.

בניסיון התגוננות מהרצח, אנשי הצוות משגרים עצמם אל העבר הקרוב, בזה אחר זה. כך נוצר מצב בו, בו זמנית, יש מספר עותקים מכל אחד מהם - עצמו של הרגע ועצמו של העתיד, שהוא שיגר אל אותו רגע. זיהוי הרוצח הופך למסובך מאוד.

הצוות מגלה גם, שהמשקיע רק מזייף מבטא זר, ומגלה את מקור ההון הרב של המשקיע. המשקיע הוא נוסע בזמן מן העתיד הרחוק, שמחזיק במידע על ההולך להתרחש בבורסות העולם, במהלך מספר עשורים. תגלית זו יוצרת את המניע לרצח - השתלטות על המידע הזה יכולה להפוך כל אדם לעשיר מאוד. מרגע היווצרות המניע, אחד מאנשי הצוות משגר עצמו אל העבר, כדי לבצע את הרציחות וכדי לסכל את ניסיונות מניעתן. אך לא ברור מי זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "פרדוקס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פרדוקס", באתר נטפליקס
* "פרדוקס", באתר AllMovie (באנגלית)
* "פרדוקס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "פרדוקס", באתר Metacritic (באנגלית)
* "פרדוקס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   "פרדוקס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**אלכסנדר אוגוסט ליפמן** (בצרפתית: **Alexandre Auguste Lippmann**; ‏11 ביוני 1881 – 23 בפברואר 1960) היה סייף יהודי-צרפתי. אלוף אולימפי בעל חמש מדליות, מהן שתי מדליות זהב, בדקר.

ביוגרפיה
--------

ליפמן נולד בפריז. נכדו של הסופר הצרפתי אלכסנדר דיומא הבן ונינו של אלכסנדר דיומא האב, מחברם של שלושת המוסקטרים.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה ליפמן בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית כסף. מדליית זהב בתחרות בדקר קבוצתי, לפני בריטניה ובלגיה. בשורות הנבחרות הזוכות במדליות סייפו שלושה סייפים יהודים: בנבחרת צרפת ז'אן שטרן, בנבחרת בריטניה אדגר זליגמן ובנבחרת בלגיה פאול אנספך. מדליית כסף בתחרות בדקר אישי, במדליית זהב זכה גסטון אליבר ובמדליית ארד זכה אז'ן אוליבייה שניהם מצרפת.

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה ליפמן בשתי מדליות, מדליית כסף בתחרות בדקר אישי, במדליית זהב זכה ארמנד מסרד ובמדליית ארד זכה גוסטב בושרד שניהם מצרפת ומדליית ארד בתחרות בדקר קבוצתי, במדליית זהב זכתה נבחרת איטליה ובמדליית כסף זכתה נבחרת בלגיה בשורותיה סייף אנספך.

באולימפיאדת פריז (1924) זכה ליפמן במדליית זהב בתחרות בדקר קבוצתי, במדליית כסף זכתה נבחרת בלגיה בשורותיה סייף אנספך ובמדליית ארד זכתה נבחרת איטליה.

בשנת 1960 נפטר ליפמן בפריז.

תארים והישגים
-------------

* ב-1984 הונצח ליפמן ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אלכסנדר ליפמן** |

* אלכסנדר ליפמן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אלכסנדר ליפמן, באתר olympedia.org
* אלכסנדר ליפמן, באתר "היכל התהילה של הספורט היהודי" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stephane Gachet, Un jour, un médaillé olympique : Alexandre Lippmann, l'escrimeur descendant d'Alexandre Dumas, Dictionnaire des médaillés olympiques français (בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17146255d (data)

 |
**פרדוקס בנטלי** הוא שמו של פרדוקס-לכאורה שהציג הכומר ריצ'רד בנטלי בפני אייזק ניוטון ב-1692, זמן-מה לאחר פרסום הפרינקיפיה מתמטיקה. לפי ניוטון, כוח הכבידה אינו מוגבל בטווח, והוא מושך כל שני גופים זה אל זה. אם כך, שאל בנטלי, אם נניח שהיקום סופי - היה עליו לקרוס לתוך עצמו לפני זמן רב; ואם נניח שהוא אינסופי - הרי שעל כל כוכב מופעל כוח אינסופי, ושוב צריך היקום לקרוס. ניוטון השיב שאם היקום אינסופי אבל סימטרי לחלוטין, המשיכה הפועלת מעברים שונים של אותו כוכב מאוזנת כך שהכוח הכולל הוא אפס. עם זאת, הוא הבין שזהו פתרון בלתי יציב, ושכל תנודה תגרום ליקום כזה לקרוס, משום שהכוחות בצד אחד יגברו על אלה שניצבים מנגד. פתרונו היה דאוס אקס מכינה: "דרוש נס מתמשך אשר ימנע מהשמש ומכוכבי השבת לדהור זה לקראת זה מכוח הכבידה". 

ההנחה המקובלת היום היא שהיקום אינסופי ומתפשט, ושכוח הכבידה המשולב מאט את ההתפשטות באופן מקומי (בין עצמים מאותה גלקסיה) אך מתגמד לעומת הכוח הדוחה של האנרגיה האפלה במרחקים גדולים יותר (בין גלקסיה אחת לשנייה) והיא נתמכת בתצפיות.

מקורות
------

* מיצ'יו קאקו, **עולמות מקבילים**, עמ' 41-40.

ראו גם
------

* פרדוקס אולברס
* המצב היציב
**גאומטריה סינתטית** היא ענף של הגאומטריה המתבסס על אקסיומות, משפטים וטיעונים לוגיים כדי להתוות את התפתחות הגאומטריה, זאת בניגוד לגאומטריה אנליטית וגאומטריה אלגברית אשר עושות שימוש באנליזה ואלגברה כדי לבצע חישובים גאומטריים ולפתור בעיות.

סינתזה לוגית
------------

התהליך של סינתזה לוגית מתחיל מנקודת התחלה שרירותית אך שחייבת להיות מוגדרת.

* רעיונות פרימיטיביים הם הרעיונות הבסיסיים ביותר. הם כוללים אובייקטים ויחסים ביניהם. בגאומטריה, האובייקטים הם דברים כמו **נקודות, קווים ומישורים** בעוד שהיחס היסודי הוא זה של **חיתוך** - האם שני אובייקטים נפגשים או לא.
* אקסיומות הם טיעונים על הרעיונות הפרימיטיביים הללו, לדוגמה **כל שתי נקודות ניתנות לקישור באמצעות קו ישר אחד בלבד** (ניסוח חלופי: **דרך כל שתי נקודות עובר רק קו ישר אחד**).

עבור סט התחלתי של אקסיומות, סינתזה מתבצעת כתהליך הדרגתי וזהיר של בנייה לוגית. כאשר תוצאה משמעותית מוכחת ריגורוזית, היא זוכה לשם משפט.

כל סט התחלתי של אקסיומות מוביל למערכת לוגית אחרת, ובמקרה של גאומטריה, סטים שונים של אקסיומות מובילים לגאומטריות שונות.

היסטוריה
--------

הגאומטריה של אוקלידס הייתה סינתטית, אף על פי שלא כל ספריו עסקו ב*גאומטריה טהורה*. 

החקר האקסיומטי האינטימי של הגאומטריה האוקלידית במאה ה-19 הוביל לגילוי של גאומטריות לא אוקלידיות, המתבססות על אקסיומות אחרות. גאוס, בויאי ולובצ'בסקי גילו במקביל את הגאומטריה ההיפרבולית, בה אקסיומת המקבילים האוקלידית מוחלפת באחרת. פואנקרה גילה את המודל הגאומטרי הפיזיקלי הראשון של הגאומטריה ההיפרבולית, הידוע כמודל הדיסק של פואנקרה. 

תור הזהב של הגאומטריה הסינתטית היה במאה ה-19, כאשר שיטות אנליטיות מורכבות שהתבססו על קואורדינטות וחשבון אינפיניטסימלי נזנחו כמעט לחלוטין בידי גאומטרנים כמו יאקוב שטיינר, זאת לטובת התפתחות סינתטית טהורה של גאומטריה פרויקטיבית. גאומטריה פרויקטיבית היא למעשה הביטוי הפשוט והאלגנטי ביותר של כל מערכת גאומטרית אפשרית.

דוגמה אחרת היא התפתחותה של שיטת האינוורסיה באמצעות לודוויג עמנואל מגנוס, אשר היא סינתטית ברוח שלה. הפעולה של היפוך מבטאת אנליזה של המישור.

מאידך, התאוריה של תורת היחסות הפרטית התפתחה במקורה באופן אנליטי; דרך האלגברה הליניארית של טרנספורמציות לורנץ, ורק ב-1912 גילברט ניוטון לואיס ואדווין בידוול ווילסון פיתחו גישה סינתטית לתאוריה, אשר נתנה אמון רב יותר ביסודות התאוריה של המרחב-זמן.

גאומטריה חישובית סינתטית
------------------------

בצמידות לגאומטריה חישובית, ענף ה**גאומטריה סינתטית חישובית** נוצר, ויש לו קשרים, למשל, עם תורת המטרואיד. גאומטריה דיפרנציאלית סינתטית היא יישום של תורות הטופוס לביסוס יסודות התאוריה של יריעות חלקות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאומטריה סינתטית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4508971-1

 |
**דסק** (בהונגרית: **Deszk**; בסרבית: **Деска**, בקרואטית: **Deska**, דסקה) הוא כפר בסמוך למשולש הגבולות הונגריה-רומניה-סרביה, ליד העיר סגד, במחוז צ'ונגראד-צ'נאד בדרום הונגריה. בדסק יש מיעוט סרבי בעל חשיבות היסטורית שהיווה 4.9% מכלל האוכלוסייה ב-2001.

היסטוריה
--------

שמו של הכפר מופיע ברשומות מסוף המאה ה-15, עת היה בידי אצילים. הוא היה מחולק לשני חלקים; האחד בבעלות משפחת אסטארי ממחוז ביהאר, והשני - של משפחת בודו מטימישוארה. בשנת 1490 המלך אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה, לקח את חלקו של באלינט אסטארי משום שזה הצטרף לנסיך אלברט מפולין, והעניק שטח זה ללאסלו לושונצי (László Losonczi).

בתחילת המאה ה-16 הזכיר איש הדת, הסופר וההיסטוריון מיקלוש אולה (Oláh Miklós) (אנ') את המקום ביצירתו.

במאה ה-16 נכבש הכפר על ידי האימפריה העות'מאנית, אך תושבי דסק שילמו מיסים למלך הונגריה דרך פקידיו בגיולה ב-1558. כעבור שנתיים כבר נרשם דסק בין המקומות שלא ניתן היה לגשת אליהם עקב הכיבוש.

ב-1746 היה המקום אתר קרב בין ההונגרים לבין מיליטריסטים סרבים.

הקהילה היהודית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
לאחר מלחמת העולם השנייה פעל בעיר בית יתומים לילדים יהודים ניצולי השואה.

אקלים
-----

לאקלים באזור זה יש הבדלים קלים בין שיא לשפל, ויש גשמים כל השנה. סיווג האקלים לפי שיטת קפן הוא "Cfb": אקלים ימי מערבי.

ערים תאומות
-----------

לדסק ברית ערים תאומות עם:

* רומניהרומניה דאלו (אנ'), רומניה
* צרפתצרפת דונרי (אנ'), צרפת
* רומניהרומניה דומברבה (אנ'), רומניה
* גרמניהגרמניה קניגשטיין (אנ'), גרמניה
* סרביהסרביה נובי קנז'באץ, סרביה
* בלגיהבלגיה נינובה (אנ'), בלגיה
* אוקראינהאוקראינה רחיב, אוקראינה
* גרמניהגרמניה ויזנבאך (אנ'), גרמניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דסק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דסק

הערות שוליים
------------

1. ↑  תערוכה על בתי ילדים לאחר השואה, באתר יד ושם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564727005171
* LCCN: n85250169
* VIAF: 167675461
* WorldCat (עם VIAF): 167675461

 |
**דסמנטופוקיים** (שם מדעי: Desmatophocidae) היא משפחה נכחדת של טורפים דמויי כלב מהקבוצה טורפים ימיים. משפחה זו כללה שלושה סוגים אשר חיו בתקופת המיוקן. המאובנים שלהם נמצאו לחופי יפן והחוף הפסיפי של אמריקה הצפונית, כך שהם חיו בעיקר במימי צפון האוקיינוס השקט.

הדסמנטופוקיים דמו במראם לכלבי הים המודרניים והתאימו לחיים במים באותה מידה. היו אלה יצורים גדולים כמו האלודסמוס (*Allodesmus*) שהגיע לאורך 2.5 מטר ולמשקל 360 קילוגרם והיה טורף מרשים בעל ניבים גדולים שנועדו לרסק טרף במלתעותיו. סוגים אחרים לעומתו היו בעלי מבנה שיניים המותאם יותר לציד דגים מתמחה והם אולי היו יכולים לאכול מתחת למים. לטורפים אלה הייתה אוזן פנימית ששימשה לשמיעה תת-מימית ושפמים ארוכים. עם זאת היו להם כפות רגליים רחבות מעט והיה להם זנב קצר בקצה גופם, זנב שהתנוון אצל כלבי הים החיים כיום.

הם חיו במימי המיוקן לצידם של לווייתנאים גדולים לחופיה המערביים של אמריקה הצפונית כמו בקליפורניה ואורגון.

סוגים
-----

* אלודסמוס (*Allodesmus*)
* *Atopotarus*
* *Desmatophoca*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דסמנטופוקיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |