recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ז'אן-ז'ול-מרסל גרשרי** (בצרפתית: **Jeanny-Jules-Marcel Garchery**;‏ 16 ביוני 1876 – 25 באפריל 1961) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

גרשרי נולד ב-16 ביוני 1876, ובשנת 1894 התגייס לצבא צרפת ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. בזמנים שונים בקריירה שלו, שימש כרמטכ"ל ארמיית המזרח (לבנט). ב-16 ביולי 1930 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה ומונה למפקד החטיבה ה-85, וב-12 במאי 1932 מונה לראש מטה ארמיית המזרח. ב-8 ביוני 1934 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה, וב-12 בספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-25. ב-25 במאי 1936 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס ומונה למפקד האזור הצבאי ה-14, וב-21 במאי 1938 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמה ומונה למושל הצבאי של ליון. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא מונה למפקד הארמייה השמינית, ופיקד עליה עד ה-21 במאי 1940.  לאחר תבוסת צרפת הוא פרש מהצבא ב-20 באוגוסט 1940, והוא מת ב-25 באפריל 1961.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרסל גרשרי באתר הגנרלים במלחמת העולם השנייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Garchery, Jeanny-Jules-Marcel. Generals from France. General.dk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb108990686 (data)
* ISNI: 0000 0003 5999 185X
* VIAF: 220488985
* WorldCat: viaf-220488985

 |
**נתחן סגול** (שם מדעי: ***Zebrasoma xanthurum***) הוא מין של נתחן. הנתחן הסגול חי בשוניות אלמוגים, ובעבר נחשב אנדמי לים האדום, אך מאז נמצא גם במפרץ הפרסי ובעוד אזורים סביב חצי האי ערב. הנתחן הסגול חי גם בישראל במפרץ אילת.

הנתחן הסגול חי בשוניות אלמוגים בעומקים של עד 20 מטר, והוא ניזון מאצות בשונית. את האצות הוא מלקט מהקרקע ובין אלמוגים עם פה שמותאם לגריפתן וניתוקן מהסלע. נתחנים בוגרים חיים בקבוצות, בעוד נתחנים צעירים חיים בדרך כלל כיחידים בקרבת מערות ונקיקים בהם הם יכולים להתחבא.

נתחנים חיים מאוד קרוב לחוף, ולרוב נשארים בקרבת שולחן השונית או בלגונה הרדודה. הם לא נוטים להתרחק הרבה מעבר לקיר השונית. נתחנים צעירים נראים באותה דוגמת צבעים כמו הנתחנים הבוגרים, אך גופם וזנבם מעוגלים יותר.

הנתחן מגיע לגודל של עד 25 סנטימטר, והוא מתאפיין בגוף כחול-סגול בצורת דיסק, עם סנפיר גב וסנפיר בטן רחבים, וסנפיר זנב צהוב. הקצוות של סנפירי הצד שלהם נוטה להיות צהבהב. לנתחן הסגול יש על גבו, כמו לכל הנתחנים, להבים חדים בבסיס סנפיר הגב, בהם הוא משתמש להגנה עצמית, ומכאן שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נתחן סגול** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתחן סגול באתר הרשימה האדומה של IUCN

נתחן סגול מלקט אצות
**נתן (נתי) אפרתי** (נולד ב-1955) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף שכיהן כקצין לוגיסטיקה ראשי. מכהן כראש אגף המבצעים הלוגיסטיים והנכסים (אמו"ן) במשרד הביטחון.

ביוגרפיה
--------

אפרתי התגייס לצה"ל ב-1973 ושירת כמש"ק תחזוקה. ב-1976 סיים קורס קצינים ושירת כעוזר קצין אספקה באוגדה 560. ב-1977 מונה לקצין אספקה בחטיבה 8, ב-1978 למפקד פלוגה מפקדה בגדוד 84. לאחר מכן שימש קצין אספקה וקצין תחזוקה באגד ארטילרי 209. ב-1983 מונה למדריך תחזוקה בענף אימון יחידות בבה"ד 6 וב-1984 מונה לראש מדור מבצעים בענף תחזוקה באגף האפסנאות. ב-1987 מונה לקצין תחזוקה של אוגדה 560 וב-1988 לקצין התחזוקה של עוצבת הגליל. ב-1991 מונה לראש ענף תחזוקה באגף אפסנאות וב-1993 מונה לקצין התחזוקה של פיקוד המרכז בדרגת אלוף-משנה. ב-1996 מונה לראש מחלקת תחזוקה באגף הלוגיסטיקה והטכנולוגיה. בשנים 1998 עד 2001 כיהן כקצין לוגיסטיקה ראשי בדרגת תת-אלוף.

לאחר שחרורו עבד באגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון, שימש ראש מנהל המעבר דרומה במשרד ובנובמבר 2016 מונה לראש אגף המבצעים הלוגיסטיים והנכסים.

אפרתי אלמן ואב לארבעה. הוא בוגר תואר ראשון ושני במנהל עסקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* נתי אפרתי באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  נועם אמיר, ‏ראש אמו"ן חדש למשרד הביטחון: תא"ל (מיל') נתי אפרתי, באתר מעריב אונליין, 6 בנובמבר 2016
איור של זכר ונקבה
**שכווי ענק** או **שכווי מערבי** (שם מדעי: Tetrao urogallus) הוא מין של שכווי גדול החי ביערות המחט של צפון אירופה ואסיה והוא הגדול במיני השכוויים. משקלו של הפרט הגדול ביותר שנמדד היה 7.2 ק"ג.

השכווי הוא עוף גדול - אורכו הממוצע 74–85 ס"מ, מוטת כנפיו 90–125 ס"מ ומשקלו 4.1 ק"ג בממוצע. נצפו גם פרטים באורך 100 ס"מ ובמשקל של 6.7 ק"ג. הפרט הגדול ביותר בשבי שקל 7.2 ק"ג.

הנקבות קטנות בהרבה מהזכרים, אורכם הממוצע 54–64 ס"מ, משקלם 1.5-2.5 ק"ג ומוטת כנפיהם 70 ס"מ. הם גם הרבה פחות צבעוניות מהם, בעוד שלזכרים זנב גדול ומפואר לצורכי ראווה (ההבדלים בין הזכר לנקבה מכונים דו צורתיות זוויגית). השכווי הענק הזכר הוא שחור עם חזה ירוק ומנופח וכנפיו חומות. נוצות הגבות אדומות, מקורו לבן ומתחתיו צומח "זקן" שחור. הזכר נוהג להציג את זנבו וגופו בפני הנקבה במהלך החיזור המתרחש בזירת חיזור. 

השכווי חי ביערות מחט, מדרונות הרים ואזורי שיחים. הוא לא נוטה לעופף לעיתים קרובות ונפוץ רב הזמן על הקרקע שם הוא מחפש עלים של עצי מחט אותם הוא מסוגל לעכל. הוא אוכל גם זרעונים, פירות יער, פטריות, חרקים ועשב.

הטורפים של השכווי הם שועל אדום, עיט זהוב, זאב אפור ודוב חום. באזורים מסוימים הם מאוימים על ידי ציידים, אך יש מדינות בהם הוא מין מוגן כמו בסקוטלנד או גרמניה.

לשכווי כמה תת-מינים החיים באזורים שונים בצפון אירופה ואסיה. קרוב משפחתו הוא שכווי שחור מקור (Tetrao parvirostris) של יערות הטייגה ודרומה עד סין ומונגוליה:

* T. urogallus cantabricus - מצוי בספרד
* T. urogallus aquitanicus - מצוי בהרי הפירנאים מספרד עד צרפת
* T. urogallus major - מצוי במרכז אירופה (מהאלפים עד אסטוניה)
* T. urogallus rudolfi - מצוי בדרום מזרח אירופה (מבולגריה לדרום מערב אוקראינה)
* T. urogallus urogallus - מצוי בסקנדינביה ובסקוטלנד
* T. urogallus karelicus - מצוי בפינלנד ובחבל קרליה
* T. urogallus lonnbergi - מצוי בחצי האי קולה
* T. urogallus pleskei - מצוי בבלארוס ומרכז רוסיה האירופית
* T. urogallus obsoletus - מצוי בצפון רוסיה האירופית
* T. urogallus volgensis - מצוי בדרום מזרח רוסיה האירופית
* T. urogallus uralensis - מצוי בהרי אורל ובמערב סיביר

לעיתים השכווים הענקים מזדווגים עם המין שכווי שחור (Tetrao tetrix) ויוצרים בני כלאיים.

שכווי ענק עם מופע חיזור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שכווי ענק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* שכווי ענק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שכווי ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283353005171
* BnF: cb119753788 (data)
* LCCN: sh85019905
* NKC: ph690098

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביישוב יהודי בתקופת המקרא. אם התכוונתם למין הזכרי, ראו גבר.
**בחורים** היה יישוב יהודי בתקופת המקרא. היישוב היה ממוקם מזרחית לירושלים, בנחלת שבט בנימין. היישוב נזכר במקרא מספר פעמים. הפעם הראשונה שהיישוב בחורים מוזכר היא כשפלטי בן ליש מלווה את אשתו מיכל עד בחורים כשהיא מוחזרת על ידי אבנר בן נר על פי בקשת דוד (שמואל ב, פרק ג, פסוק טו). 

הפעם השנייה שהיישוב בחורים מוזכר במקרא היא כשדוד המלך עוזב את ירושלים לכיוון מזרח עקב מרד אבשלום (שמואל ב, פרק טז, פסוק ה). בבחורים נתקלים דוד ופמלייתו בשמעי בן גרא אשר מקלל ומשפיל את דוד בצורה חריפה. בחורים גם נזכרת שני פרקים לאחר מכן כמקום בו מסתתרים אחימעץ בן צדוק ויהונתן בן אביתר בבורחם מפני אנשיו של אבשלום.

ברשימת גיבורי דוד נזכר עַזְמָוֶת הַ**בַּרְחֻמִי** (שמ"ב כג, לא) או הַ**בַּחֲרוּמִי** (במקבילה בדה"א יא, לג), כלומר איש בחורים.

מקומו המדויק של היישוב בחורים
-----------------------------

זיהוי בחורים בימינו אינו ודאי. ידוע לנו שהיא בנחלת שבט בנימין וכן ידוע שהיא ממוקמת מזרחית לירושלים ודרומית למקום ששמו גלים אך בכל אלו אין די. התרגום יונתן במקורות שצוינו לעיל על ספרי הנביאים מתרגם את השם בחורים כ"עלימת". הרד"ק הבחין בשינוי בתרגום בין בחורים לעלימת וכתב על כך בפירושו לספר שמואל ב', פרק ג', פסוק ט"ז: 

> 
> "ובחורים הוא שם מקום בארץ בנימין כמו שמעי בן גרא הימיני מבחורים. ות"י עלמת ועלמת ובחורים עניין אחד וכן נזכר זה המקום בספר יהושע עלמין ובדברי הימים עלמות. ואפשר שנקרא כן על שם אדם הנקרא עלמת בן יערה משבט בנימין ולו הייתה העיר הזאת"
> 
> 
> 
> 

הזיהוי המקובל לעלמון/עלמת הוא בח'רבת עלמית המצויה במזרח ענתות.

משה גרסיאל הציע לזהות את בחורים עם האתר ראס ח'רובה הנמצא 3 ק"מ צפונית מהר הצופים, מעט לפני ענתות. לדבריו, השם הערבי שימר בשיכול עיצורים את השורש בח"ר.

זיהוי קדום אף יותר נעשה על ידי אנטונינוס פלקנטינוס אשר מיקם את בחורים (Baorin בלשונו) כשני מילים (שלושה קילומטר) ממזרח לירושלים. האנציקלופדיה המקראית ממקמת את בחורים על רכס הר הזיתים במקום הקרוי "ראס א תמים". זיהוי אחר של בחורים, אך עדיין באותו אזור, הוא באבו דיס.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר העוסק במיקומו של היישוב בחורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב וילנאי, אנציקלופדיה אריאל, כרך א, עמ' 572-573.
2. ↑  משה גרסיאל, **ראשית המלוכה בישראל: עיונים בספר שמואל, כרך 4**, עמ' 152
**שכווי אורנים** (שם מדעי: ***Falcipennis***) הוא סוג של שכווי בינוני החי ביערות הצפוניים והמחטניים של אמריקה הצפונית ושל סיביר. סוג זה הוא קרוב משפחה רחוק של הסוג שכווי.

זכרי שכווים אלה מצויים על ענפי האורנים ועצי המחט של הטייגה בה הם חיים. הם בעלי צווארון שחור ענקי בעל נוצות שחורות-לבנות המזדקרות כמו קפלי עור ואותו בר יש לו מצד הזנב הקצר והקוצני. הכנפיים חומות, הלחיים שחורות ומעל הראש ישנה כיפה אדומה. השכווי מסתתר מאויבים שונים בין הסבכים ורק ברגע האחרון של הסכנה יעופף הרחק. הוא ניזון בעיקר מנצרים וממחטים צעירים אך יגוון גם בחרקים ובתולעים.

כמו מרבית השכווים, הזכרים מקושטים וגדולים בהרבה מהנקבות.

מינים
-----

* שכווי סיבירי (*Falcipennis falcipennis*)
* שכווי האשוח (*Falcipennis canadensis*)
* שכווי פרנקלין (*Falcipennis franklinii*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שכווי אורנים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530495505171

 |
שוטון איקריוטי. 4 - הגוף הבזאלי
**הגוף הבזאלי** (גם **קינטוזום** או **גופיף בסיסי**) הוא אברון בתא הזהה במבנהו לצנטריול. אברון זה ממוקם בבסיסו של כל ריס (שערית, Cilia) או שוטון.

מבנה
----

קוטרו של הגוף הבזאלי הוא כ 0.15 nm, ואורכו כ- 0.5 nm. מבנה הגוף הבזאלי גלילי, ומורכב מ-9 שלשות מיקרוטובולי. בהמשך האברון, הוא מתהווה לריס או שוטון, אשר סידור המיקרוטובולי בהם שונה. המיקרוטובולי הפנימי מתוך כל שלשה (מכונה תת-סיב A), מתמשך אל תוך גוף הריס או השוטון. האמצעי (מכונה תת-סיב B), מתמשך אף הוא אל תוך הריס או השוטון. החיצוני (מכונה תת-סיב C) מסתיים בקצה העליון של הגוף הבזאלי והוא אינו חודר לריס או לשוטון. בכך נוצרים בהמשך האברון תשעה זוגות מיקרוטובולי המהווים את הרכב הריס או השוטון.

המיקרוטובולי של הגוף הבזאלי אינם עטופים בקרום התא, עקב הימצאותם בתוך הציטופלזמה (בניגוד לריס או השוטון).

בבסיס הגוף הבזאלי מצוי חלבון מבני המשמש כציר, ממנו מסתעפים לצדדים סיבים חלבוניים המקשרים בינו ובין שלושת המיקרוטובולי. 

בקרבת הגוף הבזאלי מצויים מיטוכונדריה רבים המספקים ATP לריס או לשוטון דרך הגוף הבזאלי.

לקריאה נוספת
------------

* "ביולוגיה של התא - מולקולה, אברון ותא", אליזמסקי, 2002.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TH: H1.00.01.1.01027

 |
**בחזית הכיתה** (באנגלית: **Front of the Class**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2008. הסרט, בכיכובם של ג'יימס וולק, טריט ויליאמס ופטרישיה היטון, מבוסס על ספר ביוגרפי שנכתב על בראד כהן: "בחזית הכיתה, איך תסמונת הטוראט הפכה אותי למורה שמעולם לא היה לי", שנכתב על ידי ליסה ווסקי ובוים על ידי פיטר וורנר.

שחקנים
------

* ג'יימס וולק - בראד כהן
* טריט ויליאמס -נורמן כהן
* פטרישיה היטון - אלן כהן
* ג'ואני פרקר-ג'ף - כהן דומיניק
* סקוט קיי-הילד - בראד כהן
* מייק פניווסקי - המנהל מאייר
* שרה דרו - ננסי לזרוס דרק
* ווינה גוהנסון - האחראית לקבוצת תמיכה בטוראט
* ג'ייק אוסטין ווקר - הבריון שמציק לבראד בילדותו

הפקה
----

התסריט התבסס על הספר והסרט, ובוים על ידי פיטר וורנר. ההפקה הייתה בשריבפורט, לואיזיאנה. כהן הופיע בתוכנית של אופרה וינפרי ב-2006, וב-2007 בוועידה בה נאם וריגש מאוד את הקהל שלפי שיריוור (מאולימפיאדת הנכים) "צחק ולאחר מכן בכה, שוב צחק ושוב בכה וכשסיים הריעו לו וכיבדו אותו". כתוצאה מאותה וועדה והפופולריות שכהן גרף, שיריוור הציע לעבד את סיפורו של כהן לסרט אותו שיריוור יפיק. כדי לשמור על רמת האמינות של הטיקים, צפו וולק וקיי בסרטונים ביתיים של כהן ונעזרו במדריך מיוחד לפיתוח קול כדי שיוכלו להעביר את הקולות המדויקים של הטיקים. (בדרך כלל, הטיקים עוברים בשלב הילדות, אך הטיקים של כהן נשארו גם בחייו הבוגרים, מה שגרם לו להגיד שהוא מקווה שלא יעיפו אותו מהסרט שלו עצמו). 

הסרט הופץ ב-DVD ב-2009. כהן פיקח במשך כל זמן ההפקה על הריאליזם והדיוק שבסרט הן מבחינות ביוגרפיות והן מבחינת התסמונת עצמה, אך הוא ציין שכמה אירועים מחייו הושמטו ותאריכים שונו כדי להתאים למגבלת הזמן של הסרט.

ראו גם
------

* תסמונת טורט
* לקות

לקריאה נוספת
------------

* על בראד כהן מתוך וושינגטון פוסט (אנגלית)
* על הסרט מתוך הוליווד ריפורטר (אנגלית)
* על הליהוק מתוך CBS News (אנגלית)
* על טיקים ותסמונת טורט

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בחזית הכיתה (באנגלית)

* "בחזית הכיתה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "בחזית הכיתה", באתר נטפליקס

* "בחזית הכיתה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**TeamViewer** היא תוכנת מחשב המאפשרת שליטה מרחוק, שיתוף שולחן העבודה, שיחות ועידה באינטרנט והעברת קבצים בין מחשבים. זו תומכת במערכות ההפעלה ווינדוס, לינוקס, OS X, iOS ואנדרואיד. ניתן אף לגשת למחשב בו פועלת התוכנה באמצעות דפדפן אינטרנט. למרות מטרתה העיקרית של התוכנה לשליטה מרחוק, תכונות נוספות כלולות בה.

יצירת חיבור
-----------

ניתן להתקין את התוכנה באמצעות הליך התקנה, אם כי ישנה גרסה ניידת שאינה כוללת חילוץ של קובצי ההתקנה על המחשב. על מנת להתחבר למחשב אחר, יש להפעיל את התוכנה על שני מחשבים. על מנת להתקינה יש צורך בגישת מנהל המערכת ואישורו, אולם ניתן להפעילה על ידי כל משתמש. עם הרצתה על המחשב, משתמש המערכת מקבל מספר פרטנר בדומה לשם משתמש רנדומלי, וזאת בצירוף קבלת סיסמה. אלו הם פרטי נגישות באמצעותם ניתן יהיה ליצור חיבור עם אותו משתמש דרך מחשב אחר באמצעות הזנת פרטי זהות.

ישנה אפשרות ליצור פגישה מקוונת, כלומר חיבור קבוצתי ממספר מחשבים, זאת ניתן לעשות באמצעות הגרסה המלאה או על ידי התחברות לאתר התוכנה ושם להקיש את קוד הזיהוי.

שימוש בלינוקס
-------------

TeamViewer למערכת לינוקס מתבסס על מערכת ווינדוס וניתן לשימוש באמצעות יישום Wine אשר מאפשר הרצת תוכנות שנכתבו בעיקרם למערכת ווינדוס על מערכות אחרות. 
קישור להפעלה: *exec "$TV\_BINDIR"/wrapper "c:\XXX\TeamViewer\Version$tv\_ver\TeamViewer.exe" "$@"*, זאת בהתאם למיקום התקנת התוכנה על המערכת.

אבטחה
-----

TeamViewer עושה שימוש בהצפנת RSA באמצעות שימוש באלגוריתמים שונים וחילופם, כמו כן ישנו שימוש בתשתית מפתח ציבורי המצפינה כל פעולה קודמת.

כברירת מחדל, התוכנה עושה שימוש באחד משרתי אתר האינטרנט שלה ובכך מקשרת בין לקוח מקומי לבין המארח, ומנתבת אותם. מלבד זאת, נוצר חיבור ישיר באמצעות UDP/TCP.

ראו גם
------

* פרוטוקול VNC לשליטה מרחוק
* שרת לקוח
* פרוטוקול התקשורת ושימושיו
* NetBus

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **TeamViewer** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של TeamViewer (באנגלית)
* TeamViewer, ברשת החברתית פייסבוק

* TeamViewer, ברשת החברתית טוויטר

* TeamViewer, ברשת החברתית אינסטגרם

* TeamViewer, ברשת החברתית LinkedIn

* TeamViewer, סרטונים בערוץ היוטיוב
**Team Seas** או **TeamSeas#** (בתרגום חופשי: קבוצת ימים) הוא פרויקט התרמה שיתופי משנת 2021 שמטרתו לגייס 30 מיליון דולר שישמשו כדי להסיר 30 מיליון פאונד (כ-13.6 מיליון ק"ג) של פסולת ימית עד סוף שנת 2021. הפרויקט הוקם על ידי היוטיוברים האמריקאים MrBeast ומארק רובר, בעקבות הפרויקט הקודם שלהם, TeamTrees#. חצי מהתרומות הולכות לארגון שימור האוקיינוסים (אנ') והחצי השני הולך ל-The Ocean Cleanup. הם יבצעו את המשימה של לנקות את הימים ואת הנהרות בהתאמה.

רקע
---

לאחר הפרויקט המוצלח Team Trees, מארק רובר ו-MrBeast החליטו לעשות פרויקט דומה, אבל הפעם לנקות פסולת ימית וחופית. ב-13 בפברואר 2020, MrBeast צייץ בטוויטר שכדי לחגוג 30 מיליון רשומים לערוץ היוטיוב שלו, הוא ישיק פרויקט דומה שבו הוא יאסוף 30 מיליון פאונד של פסולת ימית.

תגובות
------

ב-29 באוקטובר 2021, MrBeast ומארק רובר נסעו אל הרפובליקה הדומיניקנית במטרה לעזור לנקות חופים באותו האזור; בנוסף, הם עזרו לקהילות שהנהרות שלהם מזוהמים בפסולת שבסוף מגיעה אל הים. יוטיוברים רבים הצטרפו לפרויקט ויצרו תוכן כדי להדגיש ולחזק את Team Seas.

ראו גם
------

* Team Trees

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Team Seas** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Team Seas (באנגלית)
* Team Seas, ברשת החברתית פייסבוק

* Team Seas, ברשת החברתית טוויטר

* Team Seas, ברשת החברתית אינסטגרם

* Team Seas, ברשת החברתית טיקטוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  YouTube Stars MrBeast and Mark Rober To Launch The #TeamSeas Environmental Campaign, www.businesswire.com, ‏29 בפברואר 2021
2. ↑  @MrBeast (13 בפברואר 2020). "20 million subscribers = TeamTrees; 30 million subscribers = TeamSeas? 😳🤪" (Tweet) (באנגלית) – via Twitter. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "TeamSeas Will Be Transformational for Our Ocean—Let's Go!", Ocean Conservancy, ‏29 באוקטובר 2021
מרשל חיל האוויר המלכותי **יו מונטגיו טרנצ'רד**, הויקונט הראשון טרנצ'רד (באנגלית: **Hugh Trenchard, 1st Viscount Trenchard**; ‏3 בפברואר 1873 – 10 בפברואר 1956),‏ GCB‏ OM‏ GCVO‏ DSO, היה קצין בריטי שהיה מהתורמים העיקריים בהקמת חיל האוויר המלכותי. הוא תואר כ"אבי חיל האוויר המלכותי".

ביוגרפיה
--------

יו טרנצ'רד נולד למשפחה בעלת מורשת צבאית, אם כי צנועה, מצד שני הוריו. בעת היותו ילד עקרה משפחתו לבית אחוזה, ולפיכך, ילדותו עברה עליו בחיק הטבע. לצורך לימודיו, הזמינו הוריו מורה פרטי, אשר לא הצליח ביותר בחינוכו, והשכלתו נשארה לקויה-משהו, יחסית למעמד אליו הגיע, גם בהמשך.
במהלך השנים המעצבות של חייו, נאבק טרנצ'רד אקדמית, נכשל בבחינות רבות, והצליח להשיג רק את הרמה המינימלית על מנת להתקבל לשירות בצבא הבריטי. כקצין חיל רגלים צעיר טרנצ'רד שירת בהודו, ובפרוץ מלחמת הבורים השנייה הוא התנדב לשירות בדרום אפריקה. במהלך המלחמה בבורים נפצע טרנצ'רד אנושות, איבד ריאה, שותק חלקית וחזר לבריטניה. בעצת רופאיו נסע טרנצ'רד לשווייץ כדי להחלים ומתוך שעמום עסק בבובסלי. לאחר התרסקות קשה, מצא טרנצ'רד כי השיתוק שלו נעלם וכי הוא יכול ללכת ללא עזרה. בעקבות התאוששות נוספת, חזר טרנצ'רד לשירות פעיל בדרום אפריקה.

לאחר תום מלחמת הבורים, שירת טרנצ'רד בניגריה שם הוא היה מעורב במאמצים להביא את פנים הארץ תחת שלטון בריטי ולדכא את האלימות הבין-שבטית. בזמן שהותו במערב אפריקה, פיקד טרנצ'רד על הרגימנט הדרום ניגרי במשך מספר שנים.

בשנת 1912, למד טרנצ'רד לטוס ולאחר מכן מונה כסגן מפקד בית הספר המרכזי לטיסה של גיס התעופה המלכותי (RFC). הוא שירת בתפקידים בכירים בגיס במלחמת העולם הראשונה, בפרט כמפקד הגיס בצרפת בשנים 1915 - 1917. בשנת 1918, הוא שימש לזמן קצר כראש המטה של חיל האוויר (מפקד חיל האוויר המלכותי), הראשון ששירת בתפקיד זה, לפני שלקח את הפיקוד על חיל האוויר העצמאי בצרפת. לקראת סוף המלחמה, נותר ללא תפקיד. בינואר 1919 טרנצ'רד, אשר לא נשא תפקיד כלשהו בחיל האוויר באותה העת, נשלח לדכא מרידה של חיילים בסאות'המפטון. החיילים, אשר קיבלו ידיעה מוטעית כי עומדים לשחררם, קיבלו פקודה להפליג לצרפת. טרנצ'רד הצליח לדכא את המרידה בלא נפגעים ובלא אלימות. ב-1919, לבקשתו של וינסטון צ'רצ'יל, חזר טרנצ'רד לשרת כראש המטה האווירי ובילה את העשור הבא של חייו בהבטחת עתידו של חיל האוויר המלכותי.

בשנות השלושים של המאה העשרים היה טרנצ'רד מפכ"ל משטרת המטרופולין של לונדון. בשנות חייו האחרונות הוא היה אחד ממגניו של חיל האוויר המלכותי, והוא מוכר כיום כאחד התומכים הראשונים בהפצצות האסטרטגיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יו טרנצ'רד** בוויקישיתוף
* יו טרנצ'רד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* יו טרנצ'רד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007428710405171
* BIBSYS: 8014316
* GND: 124988733
* ISNI: 0000 0001 0980 8063
* LCCN: nb99150247
* NLP: A18890544
* NTA: 147710243
* SNAC: w6974mcx
* SUDOC: 150143591
* VIAF: 64954601
* WorldCat: lccn-nb99150247

 |
**השרפה הגדולה ב-1910** הייתה שרפת יער אדירה, שכילתה שטח של 12,140 קילומטרים מרובעים בצפון מערב ארצות הברית בתוך יומיים בלבד (20-‏21 באוגוסט 1910) וגרמה למותם של 87 אנשים, מרביתם כבאים. השרפה כילתה שטחים בשלוש מדינות - בצפון מזרח וושינגטון, צפון איידהו ומערב מונטנה, ופגעה בשטחיהם של עשרה יערות לאומיים. היא נחשבת לשרפת היער הגדולה ביותר בתולדות ארצות הברית, אך לא הקטלנית שבהן. היה זה גם האירוע הקטלני ביותר למכבי האש בארצות הברית קודם לפיגועי 11 בספטמבר.

גורמי השרפה
-----------

בקיץ 1910 הצטרפו גורמים שונים זה לזה וגרמו לפרוץ השרפה. הקיץ היה חם ויבש ללא תקדים, ולכן גם החלה עונת השרפות מוקדם מהרגיל. היובש גרם להצטברות צמחייה יבשה והיערות התמלאו בחומר דליק. גיצים שהועפו מקטרי רכבת גרמו לשרפות וכך גם ברקים ועבודתם של צוותים שהציתו שרפות מבוקרות. עד אמצע חודש אוגוסט בערו כבר 1,000 עד 3,000 שרפות קטנות ממדים בוושינגטון, איידהו, מונטנה וקולומביה הבריטית שבקנדה.

השרפה
-----

ב-20 באוגוסט 1910 חדרה לאזור חזית קרה שהביאה עמה רוחות עזות. אלו ליבו את אלפי השרפות הקטנות לכלל סופת אש אחת אדירה. לא היה סיכוי לבלום את האש בשל מחסור בכוח אדם וציוד. שירות היערות של ארצות הברית (שנקרא אז שירות היערות הלאומי) היה בן חמש שנים בלבד ולא היה מוכן כלל להתמודדות עם השלכות הקיץ היבש. חטיבת חיל רגלים של צבא ארצות הברית הוזעקה לסייע בלחימה באש.

לפי עדויות נסחף עשן השרפה מזרחה עד למדינת ניו יורק ודרומה עד לדנוור שבקולורדו. בלילות, עד למרחק של 800 קילומטרים מחוף האוקיינוס השקט לא היו כלי שיט מסוגלים לנווט על פי הכוכבים מאחר שהשמיים היו מכוסים בעשן.

קבוצות כבאים לחמו באש תוך סיכון חייהן, ועשרות כבאים נספו אגב כך. אנשי קבוצה שלמה בת 28 כבאים נספו כאיש אחד באיידהו. קבוצה אחרת באיידהו, בת 45 אנשים, הוקפה על ידי להבות ומפקדה אד פולסקי הוביל אותה לתוך מכרה קטן נטוש ששימש לה כמחסה. הכבאים כמעט נחנקו בעשן בתוך המכרה, אך 39 מתוכם שרדו לבסוף.

רכבות פינו אלפי אזרחים מאיידהו וממונטנה. רכבת אחת בה נמצאו 1,000 נוסעים דהרה לרוחבו של שטח עולה באש עד שמצאה מחסה במנהרה. 

השרפה כבתה לבסוף לאחר שחזית קרה נוספת נכנסה לאזור והביאה עמה גשם רב.

שש עיירות באיידהו ובמונטנה נהרסו כליל באש ואחרות ניזוקו קשות. עיירות אחדות ניצלו מפגיעה הודות להצתת שרפות מבוקרות בקרבתן.

לשרפה הייתה השפעה נרחבת על אופיו של שירות היערות של ארצות הברית. עד אליה התגלעו ויכוחים רבים בנוגע לאופן הטיפול הנכון בשרפות יער, כאשר רבים טענו שיש להניח להן לבעור משום שהן היו בעלות חשיבות טבעית ליער ומשום המחיר הגבוה של כיבוין. לאחר השריפה הגדולה אימץ השירות מדיניות של מניעת שרפות ולחימה בכל אחת מהן.

ראו גם
------

* שרפות היער של השבת השחורה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השרפה הגדולה ב-1910** בוויקישיתוף
* על השריפה באתר Forest History
* עדות ראייה על השריפה באתר Forest History
* על השריפה באתר Idaho Forests
* השרפה הגדולה ב-1910, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המכרה שבו מצאו פולסקי ואנשיו מחסה הוכלל לימים במרשם הלאומי של אתרים היסטוריים בארצות הברית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007402018305171
* LCCN: sh2016002754

 |
**יו אלפרד באטלר** (באנגלית: **Hugh Alfred Butler**‏; 28 בפברואר 1878 – 1 ביולי 1954) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה בין השנים 1941–1954.

ביוגרפיה
--------

יו באטלר נולד בחווה ליד בעיר מיזורי ואלי שבמערב מדינת איווה, בשלהי פברואר 1878. ב-1900 הוא סיים את לימודיו במכללת דוויין שבעיר קריטי בנברסקה, שם הקים ב-1897 את אחוות "אלפא אומגה". באטלר עבד כמהנדס בניין ב"רכבת שיקגו, ברלינגטון וקווינסי" בשנים 1900–1908. הוא נכנס לפוליטיקה של ארצות הברית כחבר מועצת העירייה בקרטיס שבנברסקה, והיה חבר המועצה מ--1908 עד 1913. מאוחר יותר היה חבר מועצת החינוך של העיר אומהה. במקביל, בין השנים 1908 עד 1940, עבד באטלר בטחינת קמח ובעסקי התבואה.

ב-1936 היה באטלר לחבר הוועדה הרפובליקנית הלאומית. ב-1940 עזב את הוועדה עם היבחרו לסנאט של ארצות הברית. הוא נבחר לסנאט פעמיים נוספות לתקופות כהונה בת שש שנים כל אחת, בבחירות אמצע הכהונה ב-1946 ובבחירות 1952. באטלר כיהן כיו"ר הוועדה לאדמות ציבוריות של הסנאט במהלך הקונגרס ה-80 של ארצות הברית (1949-1947) וכיושב ראש "ועדת הפנים ולענייני איים" בקונגרס ה-83. אף על פי שהיה מתנגד איתן להקמת מדינה בשטחי אלסקה במהלך רוב הקריירה שלו בסנאט, נמלך באטלר בדעתו במהלך החודשים האחרונים לחייו.

באטלר, ביחד עם עמיתו לייצוג נברסקה בסנאט קנת' ורי, נודע בעיקר בזכות התנגדותו העזה למעורבות אמריקאית בקהילה הבינלאומית, כולל כניסה למלחמת העולם השנייה, למלחמה הקרה ולמלחמת קוריאה. הוא שיקוף את עמדת ההתבדלות בה נקטו תושבי נברסקה האמריקאים-גרמנים, שהיו מיעוט גדול במדינה זו. הוא התנגד נמרצות לכל מתן הלוואות או סיוע חוץ לאירופה, כולל לתוכנית מרשל. באטלר לא האמין כי ברית המועצות מאיימת על האינטרסים המדינתיים של נברסקה, והתנגד באופן נחרץ לדוקטרינת טרומן ולהקמת ארגון האמנה הצפון אטלנטית. כמעט בכל תחום אפשרי של מדיניות ואידאולוגיה יצא באטלר חוצץ נגד נשיא ארצות הברית הארי טרומן.

באטלר נפטר בלילה של 1 ביולי 1954, בעודו מכהן בתפקיד, כתוצאה מאירוע מוחי שתקף אותו מוקדם יותר באותו היום. רוברט ב. קרוסבי, אז מושל מדינת נברסקה, מינה את סמואל ויליאמס ריינולדס למלא את מקומו של באטלר בסנאט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יו באטלר** בוויקישיתוף
* יו באטלר באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* יו באטלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hugh Alfred Butler, 1878-1954, באתר היסטוריית נברסקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1571 5787
* LCCN: n91092162
* SNAC: w68p97pg
* US Congress: B001177
* VIAF: 58261320
* WorldCat: lccn-n91092162

 |
**יוסטוס פראנץ** (בגרמנית: **Justus Frantz**; נולד ב-18 במאי 1944 באינוורוצלב, פולין, אז הוהנזאלצה, גרמניה) הוא פסנתרן ומנצח גרמני.

ביוגרפיה
--------

### ילדות ולימודים

פראנץ החל לנגן בפסנתר בגיל עשר ובהמשך למד אצל אליזה האנסן ואצל וילהלם קמפף בבית הספר הגבוה למוזיקה ותיאטרון בהמבורג, במלגת לימודים מקרן המלגות הלאומית של גרמניה. הוא ומתחרה נוסף, צ'לן, זכו יחד במקום השני בתחרות בנגינת דואט לצ'לו ופסנתר. בשנת 1967 זכה בתחרות מוזיקה בינלאומית, בחסות תחנת טלוויזיה גרמנית.

### קריירה מוזיקלית

פראנץ הופיע לראשונה עם הפילהרמונית של ברלין, בניצוח הרברט פון קאראיין בשנת 1970. ב-1975, ניגן לראשונה בארצות הברית עם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוח ליאונרד ברנשטיין, שהיה לידידו עד יומו האחרון. עוד מנצחים שתחת שרביטם ניגן היו קרלו מריה ג'וליני ורודולף קמפה. 

בשנת 1986 ייסד פראנץ את פסטיבל המוזיקה שלזוויג-הולשטיין וב-1989 התמנה לשגריר רצון טוב מטעם האו"ם, עמדה שפרש ממנה לאחר זמן. הוא ייסד גם את פילהרמוניה של האומות בשנת 1966, זאת משום שלאחר התפרקות פסטיבל שלזוויג-הולשטיין נשארו נגניו מובטלים והוא ביקש לספק להם תעסוקה ומקור פרנסה.

בין השנים 2013 - 2018 היה פראנץ המנהל המוזיקלי של הסינפונייטה הישראלית באר שבע וכיום מכהן שם כמנצח אורח כבוד.

משפחה
-----

ליוסטוס פראנץ שני בנים, כריסטופר טיינטון, עם הפסנתרנית קרול טיינטון, ויוסטוס קונסטנטין פראנץ, עם קסניה דוברובסקאיה.

רפרטואר
-------

פראנץ מנגן בעיקר מוזיקה מן התקופה הקלאסית והרומנטית, בעיקר מיצירות מוצרט. הוא מרבה לנגן בשני פסנתרים או בארבע ידיים עם כריסטוף אשנבאך. בין השאר הופיע בנגינת הקונצ'רטו של מוצרט לשלושה פסנתרים עם אשנבאך ועם קאראיין, שניצח מן הפסנתר השלישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסטוס פראנץ** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של יוסטוס פראנץ

* יוסטוס פראנץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* יוסטוס פראנץ, באתר AllMusic (באנגלית)

* יוסטוס פראנץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* יוסטוס פראנץ, באתר Discogs (באנגלית)

* יוסטוס פראנץ, באתר Songkick (באנגלית)
* חגי חיטרון, גלריה "הארץ" יוסטוס פראנץ לניהול הסינפונייטה הישראלית באר שבע 27 במאי 2013
* סרטוני נגינה, ניצוח והרצאה (בגרמנית) עם יוסטוס פראנץ, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Justus Frantz auf Mallorca: ´Ein Tag allein am Klavier - das ist Glück´* in: *Mallorca Zeitung* vom 22. Juli 2010
2. ↑  "אינטרמצו עם אריק", הטלוויזיה הישראלית, 14 באפריל 2015
3. ↑  "אינטרמצו עם אריק", 14 באפריל 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007589978505171
* BnF: cb13894135q (data)
* CiNii: DA08479873
* GND: 129369586
* ISNI: 0000 0000 8411 1330
* LCCN: n82144219
* MusicBrainz: ba3b9866-fe0e-44d5-b98c-a3f47f0636de
* NLP: A26145510
* NTA: 087559951
* SNAC: w6834ng0
* SUDOC: 25157475X
* VIAF: 113908997
* WorldCat: lccn-n82144219

 |
**דוד שאפל** (באנגלית: **David Shapell**;‏ 4 בפברואר 1921 – 8 בפברואר 2015) היה יזם ואיש נדל"ן אמריקאי יליד פולין מלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא היה ניצול שואה והמייסד של אחת החברות הגדולות לפיתוח נדל"ן בדרום קליפורניה. הוא תמך בענייני צדקה יהודיים בארצות הברית ובישראל.

ראשית חייו
----------

דוד שאפל נולד כדוד שאפלסקי (Czapelski) בוולברום, שטעטל בפולין. אביו היה בעל חוות אווזים.

במהלך מלחמת העולם השנייה נשלח שאפל למחנות עבודה סובייטים ובהמשך שירת בצבא האדום נגד הנאצים. עד סוף המלחמה נרצחו מרבית בני משפחתו על ידי הנאצים, למעט אח אחד, נתן שאפל, ואחות.

תקופת מה לאחר המלחמה גר בגרמניה, והיגר לארצות הברית בראשית שנות ה-50.

קריירה
------

שאפל עבד תחילה אצל קרוב משפחה שהיה בעל חנות מכולת בדטרויט, מישיגן, לצד אחיו נתן.

בשנת 1955 עברו השניים ללוס אנג'לס והקימו יחד עם גיסם, מקס ווב, חברה לפיתוח נדל"ן. זו התפרסמה בשם Shapell Industries, והחברה הפכה לאחת היזמיות הגדולות בדרום קליפורניה. היא נרכשה על ידי האחים טול בשנת 2013.

פילנתרופיה
----------

שאפל תרם תרומות לצדקה לידידי צה"ל, ארגון התרמה לצבא ההגנה לישראל. הוא חנך את ישיבת "דרכי נועם" ואת הסמינר לנשים מדרשת רחל בירושלים. בשנת 2006 תרם להקמת המרכז החינוכי לנוער בנושא השואה והגבורה על שם משפחת דוד ופלה שאפל ביד ושם בירושלים. באמצעות הקרן המשפחתית דוד ופלה שאפל, חנך את פרויקט הדיגיטציה של דוד ופלה שאפל בספרייה הלאומית בירושלים. כמו כן, חנך את מרכז המשפחה לחקר הפרעות גנטיות על שם דוד ופלה שאפל במכון ויצמן למדע ברחובות.

שאפל כיהן בחבר הנאמנים של מרכז שמעון ויזנטל בלוס אנג'לס. בשנת 2013 תרם 15 מיליון דולר למוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון די. סי. שם נקרא על שמו מרכז האוספים והשימור.

משנת 1979 ועד מותו ביקרו שאפל, אשתו ומשפחתו מדי שנה בוולברום או באושוויץ לזכר קרוביהם שהיו קרבנות גרמניה הנאצית. במהלך ביקורים אלה אמרו תפילות קדיש והדליקו נרות לזכרם.

חיים אישיים
-----------

שאפל היה יהודי אורתודוקסי. הוא היה נשוי במשך שישים וחמש שנים לפלה שאפל, ניצולת שואה ששוחררה ממחנה הריכוז ברגן-בלזן בסוף המלחמה. נולדו להם שלושה ילדים: רושל, בנג'מין ואירווין. הם התגוררו בלוס אנג'לס.

מותו
----

שאפל נפטר ב-8 בפברואר 2015 בישראל לאחר מאבק בסרטן ריאות ובדלקת ריאות. הוא היה בן תשעים וארבע. הוא נקבר בבית העלמין ארץ החיים ליד בית שמש.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  David Shapell, developer and philanthropist, dies at 94, *The Jewish Journal of Greater Los Angeles*, February 10, 2015
2. ↑  Steve Chawkins, David Shapell dies at 94; immigrant was devoted to Holocaust remembrance, *The Los Angeles Times*, February 26, 2015
3. ↑  Jeremy Sharon, David Shapell, philanthropist and Holocaust survivor, dies at age 94, *The Jerusalem Post*, February 11, 2015
4. ↑  חנוכת המרכז ללימודי שואה וגבורה לנוער ע"ש משפחת דוד ופלה שאפל, יד ושם, 16 באוקטובר 2006
5. ↑  National Library of Israel: The David and Fela Shapell Digitization Project
6. ↑  Weizmann Institute of Science: David and Fela Shapell Family Center for Genetic Disorders Research
7. 1 2  United States Holocaust Memorial Museum: The David and Fela Shapell Family: Securing the Past, Building for the Future (ארכיון)
8. ↑  United States Holocaust Memorial Museum: The David and Fela Shapell Family Collections and Conservation Center (ארכיון)
**יריחו** (באנגלית: **Jericho**) היא סדרת דרמה המשכית פוסט אפוקליפטית אשר הופקה על ידי רשת CBS האמריקאית. העונה הראשונה החלה ב-20 בספטמבר 2006. למרות הצלחתה היחסית של הסדרה, היא לא עמדה בציפיות של קברניטי רשת CBS והיא בוטלה בתום עונתה הראשונה. אולם, עקב מחאה נמרצת של צופים אדוקים, ששיאה היה משלוח ענקי של בוטנים (nuts, מילה הקשורה למשחק מילים המופיע בפרק האחרון בעונה הראשונה) למשרדי CBS, הודיעה הרשת ב-6.6.07 כי תחזיר את הסדרה לעונה שנייה. עם זאת, הודיעה הרשת כי לעת עתה יוזמנו שבעה פרקים בלבד, ורק אם תצליח הסדרה למשוך אליה מספיק צופים, תושלם העונה השנייה. צולמו שני סיומים לפרק האחרון, כשהראשון הוא עם סוף פתוח (שצורף ל-DVD) והשני עם סוף סגור (זה ששודר בטלוויזיה).

הפרק הראשון של העונה השנייה שודר בארצות הברית ב-12 בפברואר 2008. בעונה השנייה שודרו שבעה פרקים בלבד ולאחר מכן הוחלט על ידי המפיקים לבטל את הסדרה והפרק האחרון שודר בתאריך 25 במרץ 2008.

בישראל שתי העונות של הסדרה שודרו ברשת HOT.

תקציר העלילה
------------

הסיפור מתרחש סביב עיירה כפרית בשם יריחו (ג'ריקו) במדינת קנזס, ארצות הברית אחרי סדרה של פיצוצים גרעיניים ברחבי המדינה, כאשר בפרק הראשון ניתן לראות ענן פטרייה ענק מיתמר מעל לעיר דנוור, קולורדו. למרות שהתושבים יודעים שגם דנוור וגם אטלנטה נהרסו בפיצוצים הם מנהלים שגרת חיים רגילה עקב העובדה שהתשתיות כמו חשמל ומים עדיין פועלות. לאחר כמה פרקים גל אלקטרו-מגנטי משתק את כל המוצרים האלקטרוניים וכל התקוות לעזרה מצד הממשלה מתחילות להתבדות.

הגיבור בסדרה הוא ג'ק גרין, בנו של ראש העירייה שכ-5 שנים לפני תחילת העלילה עזב את העיר וחזר לאחר מות סבו. לא הרבה ידוע על עברו והצופים כמו הדמויות בסדרה מגלים את עברו פרק אחר פרק. אחד מתושבי העיירה, רוברט הוקינס מחזיק בפצצת האטום האחרונה שלא הגיעה ליעדה ותושבי העיירה פרט לג'ק גרין לא יודעים זאת. העונה הראשונה מסתיימת בכך שפורצת מלחמה בין תושבי יריחו לאנשי ניו-ברן. מדינות המערב שנשארו לאחר מתקפת ספטמבר מתאחדות למדינת שאיין. צבא שאיין שולט ביריחו ומקים בה בסיס צבאי. במהלך העונה השנייה מתברר שהשלטון של מדינת שאיין הוא מושחת והוא זה שאחראי למתקפות ספטמבר. הוקינס וג'ק מנסים למנוע את הצטרפותה של טקסס למדינת שאיין על ידי הפצצה שאצל הוקינס שאמורה להפליל את המנהיגים של שאיין. העונה השנייה מסתיימת כאשר הוקינס וג'ק מצליחים להעביר את הפצצה לשליט טקסס ולמנוע את הצטרפותה לשאיין. מלחמה פורצת בין שאיין לטקסס. מנהיג מחנה צבא שאיין ביריחו מודיע שלא יקשיב עוד להוראות מפקדיו משאיין לאחר שרואה את מעשיי מנהיגיו במחשבו של הוקינס.

השחקנים הראשיים
---------------

* סקיט אולריך - ג'ק גרין
* לני ג'יימס - רוברט הוקינס
* קנת' מיטשל - אריק גרין
* ספראג גריידן - הית'ר ליסינסקי
* דרבי סטנצ'פילד - אפריל גרין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יריחו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יריחו

* "יריחו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "יריחו", באתר נטפליקס

* "יריחו", באתר Metacritic (באנגלית)

* "יריחו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "יריחו", באתר CBS (באנגלית)
**דוד (דודיק) רונן (כהן)** (נולד ב-28 במאי 1928) הוא איש מערכת הביטחון הישראלית בדימוס, כיהן כסגן ראש שירות הביטחון הכללי וכמפקד מרחב ירושלים, יהודה ושומרון.

ביוגרפיה
--------

רונן נולד בעיר העתיקה בירושלים. בגיל 14 הצטרף לארגון ההגנה, ב-1945 הצטרף לפלמ"ח והוצב במחלקת כנרת. ב-1947 שירת בש"י. ב-1948 חזר לשירות בפלמ"ח, עבר קורס מ"כים ושירת בפלוגה ד' של הגדוד הראשון. הוא השתתף בקרבות מלכיה, בקרב לטרון, קרב חוליקאת, קרב תל קוניטרה, קרב חרבת מחאז, וטריז בית חנון במבצע יואב. בספטמבר 1949 השתחרר מהשירות הצבאי והצטרף לקיבוץ צובה.

ב-1952 התגייס לשירות הביטחון הכללי ועבד בו עד עזיבתו ב-1955. ב-1957 חזר לשב"כ, במהלך שירותו הושאל למוסד ופעל תחת זהות בדויה ערבית באיראן במשך חמש שנים. כאיש השב"כ היה מפעילו במשך שש שנים של רפעת אל גמאל, סוכן מצרי שהוכפל על ידי השב"כ אחרי שהגיע לישראל בשם "ז'אק ביטון" וקיבל את הכינוי "יתד" על ידי מפעיליו הישראלים. ב"יתד" נעשה שימוש לשם הונאת המצרים לפני מלחמת ששת הימים. בהמשך שירותו מונה רונן לראש מרחב ירושלים, יהודה ושומרון. כמו כן שימש סגן ראש השב"כ עד פרישתו ב-1988.

רונן מונה לחבר הנהלה בחברת הכשרת היישוב של יעקב נמרודי אותו הכיר משירותם המשותף במערכת הביטחון ובאיראן. הוא שימש כסמנכ"ל החברה וכן אחראי על הביטחון בעיתון מעריב שתחת שליטתה. בעקבות חלקו בפרשת האזנות הסתר הורשע ב-1998 יחד עם מנכ"ל החברה עופר נמרודי בעבירות של האזנת סתר ושיבוש מהלכי משפט. הוא נידון לשישה חודשי עבודות שירות וקנס של 100,000 ש"ח. ב-2002 פרש מהחברה.

על תקופת שירותו בשב"כ פרסם שני ספרים:

* "שנת שב"כ: ההיערכות ביהודה ושומרון, שנה ראשונה", הוצאת משרד הביטחון, 1989
* "עקיצת הדבור: סיפורו של סוכן כפול", הוצאת מעריב-הד ארצי, 1998 - עלילת הספר קשורה לאירועי פרשת "יתד"

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד רונן, באתר הפלמ"ח

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב נמרודי, "מסע חיי", הוצאת מעריב, 2003, עמ' 218
2. ↑  יוסי מלמן, "מבצע יתד" אחד ממבצעי ההונאה המוצלחים ביותר בתולדות המודיעין הישראלי, באתר הארץ, 31 במרץ 2011
3. ↑  ביהמ"ש גזר 8 חודשי מאסר בפועל על עופר נמרודי, באתר גלובס, 5 ביולי 1998

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009128177805171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בציוד לטיפול במסילת רכבת. אם התכוונתם למתקן לעיבוד בדים הידרודינמית שדוגמה שלו נמצאת בנחל עמוד, ראו מבטשה (טחנת מים).

**מבטשה** או **מהדק רבד** היא ציוד מסילה נייד המיועד לטיפול ברבד עליו מונחת מסילת רכבת. הרבד הוא מצע החצץ שעליו מונחת המסילה ושמכסה את האדנים שלה, והוא תומך ומייצב אותה. לשם כך על הרבד להיות דחוס ומהודק כך שהמסילה תהיה יציבה ולא תזוז או תשקע בזמן שרכבת עוברת עליה. בעבר בוצע הידוק הרבד באופן ידני, אך כיום המסילות והאדנים כבדים בהרבה ולא ניתן לבצע זאת ללא מיכון.

המבטשות הראשונות הרימו את המסילה והידקו את הרבד מתחתיה, כיום העבודה מתבצעת בלי להזיז את המסילה כאשר חלק מהמבטשות המודרניות גם מיישרות את המסילה תוך כדי עבודה ומתקנות סטיות שנוצרו במרחק שבין הפסים, כך שהנסיעה ברכבת נעשית חלקה ונוחה יותר.

אופן העבודה
-----------

מבטשה מס' 801 של חברת בן ארי (בעבר של רכבת ישראל) מתוצרת Plasser & Theurer דגם Unimat 08-275 בעבודות על הקו החדש ירושלים תל אביב.
מבטשה מס' 801 של חברת 'בן ארי' (בעבר של רכבת ישראל) מתוצרת Plasser & Theurer דגם Unimat 08-275. מנגנון ההידוק רבד
מכונת הידוק (מבטשה) מספר 804, תוצרת חברת Plasser & Theurer, דגם 08-275 UNIMAT 3S, במתחם הצמ"ה בתחנת חיפה מזרח
המבטשה מונעת עצמאית (בדרך כלל על ידי מנוע דיזל) ויכולה לנוע על המסילה אל המקום בו יש צורך להדק את הרבד. במרכז המבטשה נמצאת יחידת ההידוק הכוללת 16 זרועות הידוק ומנועים הידראולים המשמשים להנעת הזרועות ולהפעלת רטט. העבודה מתבצעת במחזור בן שלושה שלבים:

* החדרת זרועות אל הרבד מסביב לאדן של המסילה
* דחיסת הרבד והידוקו באמצעות רטט
* הוצאת הזרועות ומעבר אל האדן הבא

במבטשות הכוללות יחידת ישור מסילה יש חוגונים מיוחדים המודדים את המרחק בין הפסים ואת הפרש הגבהים ביניהם ומתקנים אותו אם יש בכך צורך.

הידוק הרבד מתבצע לאחר הנחת מסילה חדשה ופיזור הרבד מסביבה וכאשר יש צורך בתחזוקה של הרבד עקב שחיקה לאחר תקופה של שימוש במסילה.

ראו גם
------

* מווסת רבד

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מבטשה** |

* הסבר באנגלית על פעולת ההידוק - אתר Plasser & Theurer.
* סרטון בדיקת מערכות של מכונת הידוק מס' 801 של רכבת ישראל מתוצרת Plasser & Theurer (דגם Unimat 08-275) בחצר מוסך הציוד ההנדסי בתחנת חיפה מזרח 12.05.2009, סרטון באתר יוטיוב
בעיטת קרן
כדורגלן מרים כדור "קרן ארוכה" היישר אל הרחבה
בכדורגל, כאשר שחקן באחת הקבוצות נוגע אחרון בכדור, הנהדף אל מאחורי קו השער של קבוצתו שלו, וזה עובר את הקו במלוא היקפו אך לא בתחומי השער, כלומר לא הובקע שער - תיפסק **בעיטת קרן**. הבעיטה מבוצעת מפינת המגרש הקרובה ביותר למקום יציאת הכדור מתחומיו על ידי שחקן הקבוצה היריבה.

על הכדור להיות נייח, ורק במצב כזה השחקן יוכל להמשיך את המהלך. על שחקני היריבה לשמור מרחק של כתשעה מטרים מן הכדור. השחקן שמבצע את בעיטת הקרן לרוב מעדיף להרים את הכדור לתוך הרחבה ("**קרן ארוכה**"), שם מתמקמים שחקנים מקבוצתו על מנת לנגוח את הכדור לתוך שער היריבה. שיטה מוכרת נוספת היא למסור לשחקן הנמצא קרוב לאזור בעיטת הקרן ("**קרן קצרה**") ולאפשר הרמה מזווית נוחה יותר. 

ייתכן מצב בו יובקע שער מבעיטת קרן, ללא נגיעה של שחקן אחר מלבד בועט הקרן, על ידי בעיטה מסובבת אל תוך השער- שער שכזה מכונה בשפת הכדורגל "**שער אולימפי**". 

על-פי חוקת המשחק, לא תיתכן עבירת נבדל כתוצאה מעמדת נבדל בבעיטת קרן, כפי שלא תיתכן בהוצאת חוץ או בבעיטת שער.

במקרה של בעיטה חופשית, בעיטת קרן או זריקת חוץ רגילה שנכנסת לשער הקבוצה שזרקה או בעטה אותה, ללא נגיעה של שחקן אחר, תינתן בעיטת קרן לקבוצה היריבה, ולא שער עצמי כפי שהיה מתבקש. מצב כזה הוא נדיר.

ראו גם
------

* הכדור בתוך ומחוץ למשחק

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בעיטת קרן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בעיטת קרן** |

* שאלות ותשובות על בעיטות קרן, Ask The Ref
**בעיית הדוויגר–נלסון** היא בעיה פתוחה במתמטיקה השואלת מהו המספר הקטן ביותר של צבעים שבו ניתן לצבוע את כל הנקודות במישור, אם אסור לצבוע באותו צבע שתי נקודות שמרחקן זו מזו הוא 1. בלשון טכנית, השאלה היא מהו המספר הכרומטי {\displaystyle \chi } של **גרף מרחקי היחידה** במישור האוקלידי.

את הבעיה הציג אדוארד נלסון (אנ') ב-1950, לאחר שהוגו הדוויגר (אנ') דן בבעיה דומה ב-1945. בתוך זמן קצר הוברר שמספר הצבעים מקיים {\displaystyle 4\leq \chi \leq 7}. את ריצוף חלת הדבש של המישור (במשושים משוכללים) אפשר לצבוע בשבעה צבעים, וזה מוכיח שאכן {\displaystyle \chi \leq 7}. מאידך, מכיוון ש"הפלך של מוזר" הוא גרף מרחקי יחידה (בן 7 קודקודים) שהמספר הכרומטי שלו 4, מתקיים גם {\displaystyle 4\leq \chi }.

לפי תוצאה כללית של ניקולאס חוברט דה ברויין (אנ') ופול ארדש (1951), אם המספר הכרומטי של גרף הוא לפחות k, אז יש לו תת-גרף סופי כזה. לכן, כל חסם תחתון על \ \chi  יתקבל מהצגת גרף מרחקי יחידה בעל מספר כרומטי מתאים. ב-1998 הראה פריטיקין (Pritikin) שגרף מרחקי יחידה בעל מספר כרומטי 5 הוא בן 13 קודקודים לפחות; וגרף מרחקי יחידה בעל מספר כרומטי 6 (אם יש כזה) הוא בן 6,198 קודקודים לפחות.

ב-1981 הראה פלקונר (Falconer) שאם כל קבוצות הצבע הן מדידות, אז מספר הצבעים הוא לפחות 5. ב-2018 מצא אוברי דה גריי גרף מרחקי יחידה (בן 1,581 קודקודים) שהמספר הכרומטי שלו הוא 5, ובכך שיפר את החסם ל-{\displaystyle 5\leq \chi }.

הכללות
------

שאלה דומה אפשר לשאול עבור גרף מרחקי היחידה במרחב התלת-ממדי, שגם המספר הכרומטי שלו אינו ידוע. הבעיה נחקרה גם עבור "גרף מרחקי ה-d" בספירה ובמישור ההיפרבולי, שם המספר הכרומטי עלול להיות תלוי ביחידת המרחק d.

ראו גם
------

* בעיית ארבעת הצבעים

קישורים חיצוניים
----------------

* בעיית הדוויגר–נלסון, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "An Anti-Aging Pundit Solves a Decades-Old Math Problem". *WIRED* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-07.
2. ↑  אחרי 60 שנה: חידה מתמטית לקראת פתרון, באתר ynet, 6 במאי 2018
**גוסטב פון אלבנסלבן** (בגרמנית: **Gustav von Alvensleben**;‏ 30 בספטמבר 1803 – 30 ביוני 1881) היה גנרל פרוסי אשר לחם במלחמות איחוד גרמניה.

ביוגרפיה
--------

אלבנסלבן נולד ב-30 בספטמבר 1803 בעיר אייכנברלבן שבפרוסיה. משפחת פון אלבנסלבן הייתה משפחת אצולה ותיקה. אביו, גבהרד יוהאן פון אלבנסלבן, היה אוברסט לוטננט בצבא הפרוסי, ואמו נקראה קרוליין פרדריקה אלאונור. היו לו שלושה אחים גדולים, מהם שניים ורנר וקונסטנטין הגיעו לדרגות גנרלים. כמו אחיו, הוא התחנך בבית הספר לקצינים בברלין, וב-1821 התגייס לצבא הפרוסי. הוא הוצב כלויטננט ברגימנט הגרנדירים ה-1 של המשמר ("קייזר אלכסנדר"). בשנת 1841 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ובשנת 1847 הוא הועלה לדרגת מיור. בשנת 1849 הוא מונה לראש מטה של הכוח בבאדן במהלך מערכת פאלץ-באדן. בשנת 1850 הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-8, וכעבור ארבע שנים הוא מונה לקצין במטה המחוז הצבאי של מחוז הריין וווסטפאליה. בשנת 1855 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ובשנת 1858 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ושירת שלוש שנים עם וילהלם, נסיך פרוסיה. ב-8 בפברואר 1863 הוא חתם על אמנת אלוונסלבן עם רוסיה, ושנתיים לאחר מכן הוא הפך לדרגת גנרל לוטננט.

במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 הוא שירת במטה המלך, וב-30 באוקטובר הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-4. בשנת 1868 הוא הועלה לדרגת גנרל של הרגלים. במהלך מלחמת צרפת-פרוסיה הוא פיקד שוב על הקורפוס ה-4, בעוד אחיו קונסטנטין פון אלבנסלבן פיקד על הקורפוס ה-3, והוביל אותו בקרבות של בומון וסדאן. הוא גם התקדם עם כוחותיו נגד פריז, ועל שירותיו במלחמה זו הוא קיבל מענק של 100,000 טלארים. ב-10 באוקטובר 1872 הוא פרש מהצבא, וב-30 ביוני 1881 הוא מת בביתו בגרנרודה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוסטב פון אלבנסלבן** בוויקישיתוף
* גוסטב פון אלבנסלבן באתר הביוגרפיה הכללית הגרמנית (בגרמנית)
* מידע על משפחת אלבנסלבן (בגרמנית)
* גוסטב פון אלבנסלבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16296466p (data)
* GND: 138118507
* ISNI: 0000 0000 6034 8691
* VIAF: 88180171
* WorldCat: viaf-88180171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במערך אחסון נתונים לשרת. אם התכוונתם לשירות הביטחון הקולומביאני, ראו מחלקת הביטחון האדמיניסטרטיבית של קולומביה.
**Direct-Attached Storage**) **DAS**) הוא מונח המתייחס למערכת אחסון נתונים המחוברת ישירות לשרת או לתחנת עבודה, ללא תיווך של רשת נתונים. מונח זה משמש בעיקר להבחנה בין התקנים כאלו לבין SAN ו־NAS שבהם המחשב מחובר להתקן הנתונים דרך רשת.

תכונות
------

מערכת DAS הטיפוסית מורכבת מהתקני אחסון נתונים (למשל מספר כוננים קשיחים) המחוברים ישירות למחשב. בין שתי נקודות אלה אין התקן רשת (כמו רכזת, מתג או נתב), וזהו המאפיין העיקרי של DAS.

הפרוטוקולים העיקריים בהם משתמשים ב־DAS הם ATA, SATA, SCSI, SAS, ו-Fibre Channel.

מערכות אלו בדרך כלל מהווים תשתית ל-HCI.

תכונות אחסון משותפות ל־SAN ,DAS ו־NAS
-------------------------------------

רוב הפונקציות של מערכת אחסון מודרנית לא תלויות האם האחסון מחובר ישירות לשרתים (DAS), או באמצעות רשת (SAN ו־NAS).

ניתן לשתף התקן DAS בין מחשבים מרובים (ברמה הפיזית), רק אם הוא מספק יציאות רבות, המאפשרות גישה ישירה מקבילה ובדרך זו הוא יכול להיות שמיש עבור אשכולות. למעשה, רוב התקני אחסון של SAN או NAS ניתנים לשימוש בקלות כהתקני DAS - כל מה שצריך זה לנתק את היציאות שלהם מרשת הנתונים ולחבר אחת או יותר מהיציאות ישירות למחשב (עם חיבור ישיר בודד). אפשרות שונה לשיתוף מידע היא להשתמש במחשב אליו מחובר ההתקן בתור שרת קבצים ובכך לאפשר למחשבים מרוחקים לכתוב על ההתקן.

התקני DAS מתקדמים יותר, כמו אלו של SAN ו־NAS, יכולים להציע עיצוב עמיד לתקלות בתחומים רבים: יתירות בקר, יתירות קירור, ודפוסי אחסון יתירים המכונים RAID. חלק ממערכות DAS מספקות יכולת RAID פנימית בבקר מערך דיסקים המאפשר עיבוד בלתי תלוי בשרת ובכך מקטינים את העומס עליו. התקני DAS ללא תכונות כאלה (כלומר כאלו בהם השרתים עצמם אחראים על היתירות ותכונות מתקדמות אחרות) מכונים **JBOD** ‏ (**J**ust a **B**unch **O**f **D**isks).

התקן DAS יכול, כמו SAN או NAS, לאפשר הרחבת קיבולת האחסון, תוך שמירה על רוחב פס נתונים גבוה וקצב גישה גבוה ויש התקנים כאלו התומכים אף בהחלפה חמה (כלומר החלפה של דיסק שכשל בלי לכבות את המחשב או אף להוריד את התוכנה המשתמשת בדיסק).

חסרונות
-------

טכנולוגית DAS יוצרת "איי מידע" וזאת בשל חוסר היכולת לשתף מידע או משאבים בשימוש עם שרתים אחרים. הן NAS והן SAN הן ארכיטקטורות המנסות לפתור את הבעיה הזאת, אולם הן מציגות כמה בעיות חדשות כמו העלות הראשונית הגבוהה, קושי בניהול, צורך במערכת אבטחה לוגית (ולא רק פיזית כמו ב־DAS) עבור הגישה לנתונים ומאבק על משאבים בין הלקוחות השונים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **DAS** |
בתורת הגרפים, **בעיית k המרכזים** היא בעיית אופטימיזציה, המבקשת להקים ברשת נתונה מספר קבוע מראש של "מרכזי שירות", כך שהמרחק של ה"לקוח" הרחוק ביותר מכל המרכזים יהיה קטן ככל האפשר.

פורמלית, הבעיה מקבלת גרף ממושקל בעל n צמתים ומטרתה למצוא תת-קבוצה בגודל k, המביא למינימום את המרחק בין כל צומת בגרף לאחד הצמתים בקבוצה k. האלגוריתמים הידועים לבעיה מניחים שהמרחקים בגרף מקיימים את אי-שוויון המשולש.

הגדרה פורמלית
-------------

* יהי G גרף מלא לא מכוון ממושקל ותהיינה V ו-E קבוצת הצמתים והקשתות בגרף בהתאמה. יהי המרחק {\displaystyle d(V\_{i},V\_{j})\in N} המרחק בין הצמתים i ו-j המקיים את אי-שוויון המשולש.
* יש למצוא תת-קבוצה S של V בגודל k כך שהערך המקסימלי (על-פני \ v\in V) של כל ערכי המינימום {\displaystyle \min \_{s\in S}d(v,s)}, הוא הקטן ביותר האפשרי.

סיבוכיות
--------

בעיית k המרכזים ידועה כבעיה NP שלמה מכיוון שניתן באמצעות רדוקציה חישובית להראות שבהינתן פתרון לבעיית k המרכזים ניתן למצוא פתרון לבעיית הקבוצה השולטת (Dominating set) בגרף כלשהו.

### אלגוריתמי קירוב

קיימים מספר אלגוריתמי קירוב לבעיה. בשנת 1985 הראה טופילו גונזלס אלגוריתם חמדן הפותר את הבעיה עם שגיאת קירוב 2 ובונה את הפלט S תוך שימוש ב-k איטרציות. באיטרציה הראשונה האלגוריתם בוחר צומת שרירותי ומוסיף אותו ל-S. לאחר מכן, בכל איטרציה בוחר האלגוריתם את הצומת הרחוק ביותר מצומת כלשהו ב-S ומוסיף אותו ל-S. זמן הריצה הכולל של האלגוריתם הוא (O(kn.

אלגוריתם קירוב נוסף בעל שגיאה דומה מבצע רדוקציה לבעיית מציאת קבוצה בלתי תלויה מקסימלית (Maximal independent set) בגודל k בגרפים המתקבלים על ידי הוספת צומתי G לקבוצה הריקה, העלאת G בחזקה (Power Graphs) ומציאת הגרף הקטן ביותר עבורו ניתן למצוא קבוצה שולטת מלאה בגודל k.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Approximation algorithms, Vijay Vazirani, עמודים 47-48
2. ↑  כלומר, אורך המסלול המקסימלי בו הוא לכל היותר פי 2 מאורך המסלול המקסימלי בפתרון האופטימלי.
3. ↑  Dorit S. Hochbaum & David B. Shmoys, A unified approach to approximation algorithms for bottleneck problems, **Journal of the ACM (JACM)**, 1986, Volume 33, Issue 3 (July 1986).
**גוסטב ריכטר**, (בגרמנית: **Gustav Richter**, 1912-1997), היה קצין אס אס, פושע מלחמה נאצי, מעוזריו של אדולף איכמן, "מומחה לענייני יהודים" שנשלח מגרמניה הנאצית לסייע לשלטונות רומניה, בתקופת יון אנטונסקו, ביישום "הפתרון הסופי" לגבי יהודי רומניה.

ריכטר נשלח לרומניה באפריל 1941, כמומחה לטיפול ביהודים, והוא שיתף פעולה עם השגריר הגרמני ברומניה, מנפרד פון קילינגר, בארגון חיסול יהדות רומניה. על פי עצותיו של ריכטר פוזרו כל המוסדות היהודיים ברומניה, והוקם מרכז היהודים, בראשותו של ראדו לקה. על כל יהודי רומניה הוטלה חובת נשיאת הטלאי הצהוב (חובה שבוטלה חלקית על ידי אנטונסקו בעקבות פנייתו של וילהלם פילדרמן). כמו כן הוכנו התוכניות לריכוזם של יהודי רומניה בגטאות ושילוחם אחר כך ברכבות להשמדה במחנה בלז'ץ שבפולין הכבושה. ריכטר גם הצליח חלקית להפסיק את עליית יהודי רומניה, אפילו זו של ילדים יתומים ממחנות טרנסניסטריה) לארץ ישראל).

ב-22 ביולי 1942 קיבל ריכטר את הסכמתו של פרופסור מיכאי אנטונסקו, שר החוץ של רומניה והשני בהייררכיה השלטונית, לתוכנית הובלת יהודי רומניה להשמדה במחנה בלז'ץ, ואי-לכך חברת הרכבות נדרשה להכין תוכנית היסעים למאות אלפי יהודי רומניה. ההתפתחויות שחלו בהמשך בחזית המזרחית הביאו את המארשל יון אנטונסקו לגרירת רגליים ביישום ההסכם ולדחייתו האינסופית.

ב-23 באוגוסט 1944, כשהרודן יון אנטונסקו נעצר בפקודת מלך רומניה על ידי נאמניו, נעצר גם ריכטר, בעת ששהה בשגרירות הגרמנית, ולאחר מכן נמסר לצבא האדום. ריכטר הועבר לברית המועצות, שם הוחזק כשבוי עד שנת 1955, אז נמסר לגרמניה המערבית. בחקירתו במערב טען ריכטר שבשנת 1945 הוא שהה בכלא לוביאנקה, בתא אחד עם שוודי בשם ראול וולנברג.

ריכטר הואשם בגרמניה בפשעי מלחמה ולאחר סחבת ממושכת החלו ההכנות למשפטו בשנת 1961, אך המשפט עצמו נפתח רק 20 שנה מאוחר יותר, ב-1981, והסתיים כעבור שנה. ריכטר נידון ל-4 שנות מאסר. הבסיס להרשעתו היה ההסכם בכתב לשילוח יהודי רומניה למחנה בלז'ץ. מתקופת מאסרו קוזז הזמן שהוחזק בידי הסובייטים, כך שלא נכלא בבית הסוהר בגרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נספחי משטרת אס אס במסגרת המשלחת הגרמנית בבוקרשט והשפעת פעולותיהם על התפתחות היחסים הרומנים-גרמנים 1940 - 1944 (ברומנית)