recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פיוטר איוואנוביץ' אוואריאנוב** (ברוסית: **Пётр Ива́нович Аверья́нов**;‏ 5 באוקטובר 1867 – 13 באוקטובר 1937) היה לוטננט גנרל רוסי אשר שימש כראש המטה הכללי האחרון של צבא האימפריה הרוסית.

ביוגרפיה
--------

אוואריאנוב נולד ב-5 באוקטובר 1867 בקארגאלינסקאיה שבמחוז טרק. ב-1885 התגייס לצבא האימפריה הרוסית ולמד באקדמיה הצבאית "ניקולייב". ב-1888 סיים את לימודיו והחל לשרת בדרגת לוטננט משנה ברגימנט המהנדסים הקווקזי ה-2. ב-1894 החל לשרת במחוז הצבאי הקווקזי. ב-1897 נשלח לשרת במשך שנה בשגרירות הרוסית בקונסטנטינופול. ב-1900 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק. ב-1901 הוא חזר לטורקיה, הפעם כמזכיר הקונסוליה הרוסית בארזורום. ב-1904 הועלה לדרגת פולקובניק. ב-1905 הוא מונה לראש מטה מבצר ליבאו. ב-1908 הוא מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-16. ב-1910 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור. במרץ 1914 הוא מונה לראש מטה המחוז הצבאי אירקוטסק. בנובמבר של אותה שנה מונה לראש מחלקת הגיוס במטה הכללי. במרץ 1915 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט. ב-10 באוגוסט 1916 הוא מונה לראש מנהל המטה הכללי הרוסי, תפקיד שהיה חסר משמעות אותה תקופה, מכיוון שהצבא נוהל בידי הסטאבקה - הפיקוד העליון.

לאחר מהפכת פברואר, סולקו כל הקצינים המלוכנים מהמטה הכללי. אווריאנוב מונה לקצין האספקה הראשי בחזית הקווקזית. במקביל, שימש כמושל הצבאי של השטחים הטורקיים שנכבשו במהלך המלחמה. בעקבות פרוץ מלחמת האזרחים הרוסית, התגייס לצבא המתנדבים, ולחם עמו עד סוף המלחמה. ב-1920, לאחר כיבוש חצי האי קרים בידי הצבא האדום, נמלט לטורקיה ומשם ליוגוסלביה. הוא התגייס לצבא היוגוסלבי המלכותי ושימש כמפקד חיל המצב של וליקו גרדיסטה. לאחר מכן לימד באקדמיה הצבאית היוגוסלבית. ב-1936 הוא עזב את הצבא. הוא נפטר בבלגרד ב-13 באוקטובר 1937.

קישורים חיצוניים
----------------

* פיוטר אווריאנוב באתר כרונוס
* פיוטר אווריאנוב במילון האנציקלופדי הצבאי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1168848121
* LCCN: no2011081081
* RSL: 000160076
* VIAF: 83144648365983969597
* WorldCat: lccn-no2011081081

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באתחול המחשב. אם התכוונתם ללהקה בשם זה, ראו ריסט (להקה).
במחשב ובמערכת משובצת מחשב, פעולת **ריסט** (באנגלית: **reset**) היא קיצור למילה ריסטרט משמשת לחילוצו של המחשב ממצב תקלה (באג) שנקלע אליו, באמצעות אתחולו, כך שהוא חוזר למצבו ההתחלתי. פעולת ריסט גורמת להפסקת פעולתן של כל התוכניות הפועלות באותה עת, ולטעינתה מחדש של מערכת ההפעלה. הפעולה נעשית בדרך כלל במענה לתקלה המשבשת את פעולת מערכת ההפעלה, באופן שהיא אינה מתפקדת כראוי. מצבי תקלה קלים יותר, שאינם פוגעים במערכת ההפעלה, מאפשרים הפעלה מחדש של התוכנית הפגומה לבדה, בלי לפגוע בתפקוד הכולל של המחשב.

לעיתים, אף שפעולת מערכת ההפעלה משובשת ומצריכה ריסט, עדיין ניתן לתת למערכת ההפעלה הוראה לבצע את פעולת הריסט ("ריסט רך" - ריסט בתוכנה). במצבים קשים יותר, פעולת הריסט נעשית באמצעות לחיצה על כפתור מתאים במארז המחשב ("ריסט קשה" - ריסט בחומרה). 

תדירות ביצוע פעולת ריסט מהווה מדד לחוסנה של מערכת המחשב, ובפרט לחוסנה של מערכת ההפעלה. אתגר מובהק של מפתחי מערכת הפעלה הוא להביא את מספר פעולות הריסט בה למינימום. במערכת הפעלה נתונה, אתגר דומה של מתקיניה ומתפעליה הוא ליצור קונפיגורציה שבה מספר פעולות הריסט יהיה מזערי. במבחני קבלה הנערכים לתוכנה חדשה, כחלק מתהליכי הבטחת האיכות שלה, מצבים שבהם היא גורמת לצורך בריסט מהווים כישלון במבחן. 

ביצוע ריסט גורם לאתחול המחשב ללא שמירה של הנתונים המשמשים את התוכניות הפעילות, ובכך גורם לאובדן מידע שטרם נשמר. בעת ביצוע ריסט במחשב אישי, הנפגע מכך הוא המשתמש במחשב זה. בעת ביצוע ריסט בשרת, נפגעים מכך כל המנסים להשתמש בשירותי השרת באותה עת. לחיצה על כפתור הריסט במחשב אישי היא עניין פשוט, שהרי המשתמש נמצא בסמוך למחשבו. לחיצת ריסט בשרת אינה כה פשוטה, משום שלעיתים השרת נמצא בחוות שרתים מרוחקת - בקומה אחרת או בעיר אחרת. להתמודדות עם בעיה זו ניתן לצייד חוות שרתים באמצעים לביצוע ריסט מרחוק, בתקשורת.

גרסאותיה הראשונות של מערכת ההפעלה "חלונות" נודעו במסך "המוות הכחול" שהוצג בהן לעיתים קרובות, ופירושו היה שיש לבצע ריסט.

ראו גם
------

* אתחול

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4274851-3

 |
**המנסרה** blat(נקרא בטעות גם: **הנגרייה**) היא גבעה במכתש רמון המכוסה עמודי קוורציט בצורת מנסרות, ולהן צורה בעלת ארבע, חמש או שש פאות. גבעת המנסרה נמצאת כ-3 קילומטרים ממזרח למצפה רמון.

המנסרות נוצרו כתוצאה מסדקים שנוצרו בסלע הקוורציט בתהליך התקררותו. חלק מהמנסרות נשברו לאורך השנים והן מכסות כיום את הגבעה.

גבעת המנסרה נמצאת וכ-600 מטרים ממערב לכביש 40 ומוביל אליה שביל עפר נגיש לכל רכב היוצא מכביש 40. שביל צף נבנה כדי למנוע פגיעה במנסרות והוא מוביל אל ראש הגבעה. השביל מוקדש לזכרו של סרן גדי ערן, גאולוג שנפל במלחמת שלום הגליל.

גאולוגיה
--------

בעבר היה אזור גבעת המנסרה מורכב מאבן חול. בשלב מסוים בהיסטוריה הגאולוגית הגיע מחדר מגמטי קרוב לשכבות אבן החול וחימם אותן. אבן החול שהתחממה "נאפתה", הותמרה, והפכה לסלע קוורציט קשה. לאחר התקררות הגוף המגמטי התקררו גם סלעי הקוורציט. בתהליך הקירור נוצר סידוק בסלעי הקוורציט, והן קיבלו צורת מנסרות בעלות 4–6 פאות, בתהליך דומה לתופעת הסידוק בסלעי בזלת (למשל בבריכת המשושים). 

כאשר נחשף מכתש רמון נסחפו השכבות הרכות שכיסו את הגבעה. שכבות רכות שהיו מסביב לשכבת הקוורציט הקשה נסחפו גם כן והמנסרה נותרה כגבעה כפי שהיא מוכרת היום. 

ישנן שתי סברות לגבי הגוף המגמטי שחימם את האזור. ההשערה הראשונה הייתה שמדובר בסיל או דייק אשר חדרו לאזור וחיממו את אבן החול. עקבות של מחדרים כאלה נמצאו למרגלות הגבעה ובסביבתה הקרובה. ההנחה היא כי המגמה התקררה והוחלפה לקאוליניט אותו ניתן למצוא כשכבה בהירה למרגלות הגבעה ובסביבתה. 

ההשערה שנייה היא שתהליך החימום התרחש על ידי גוף מגמטי גדול אשר חדר מתחת לפני השטח. בעוד שמחדרים כמו דייק וסיל גורמים בדרך כלל להתמרה בשטח מצומצם מאוד, חדירת גוף מגמטי גדול יכול להסביר את אספקת החום לגבעה כולה. מחקר שנערך בשנת 2020 בדק את המגנטיות באזור הגבעה ומצא עדויות להימצאות גוף מגמטי ברדיוס של כ-180 מטרים ובעומק של כ-10 מטרים מתחת לפני השטח.

הגבעה
-----

במהלך השנים נפגעו ונשברו חלק ממנסרות הקוורציט על ידי מטיילים שצעדו על הגבעה. כדי להגן על המנסרות נבנה שביל צף העשוי פלסטיק ממוחזר בו ניתן לעלות אל ראש הגבעה.

בשל מראה המנסרות המפוזרות ברחבי הגבעה נקרא האתר לפעמים בטעות "הנגרייה", אולם שם זה אינו נכון.

במכתש רמון קיימות מספר מנסרות נוספות, ביניהן המנסרה הלבנה מול גבעת געש, המנסרה המזרחית בגבעת ארדון, והמנסרה המערבית מול מעבר רמון.

גלריה
-----

* השביל הצף המוביל לראש הגבעההשביל הצף המוביל לראש הגבעה
* עמודי המנסרהעמודי המנסרה
* המנסרה הלבנה מול גבעת געש במכתש רמוןהמנסרה הלבנה מול גבעת געש במכתש רמון
* המנסרה הלבנההמנסרה הלבנה

לקריאה נוספת
------------

* עמיר אידלמן וליאור אנמר, **אתרים גאולוגיים בישראל**, 2014, עמ' 260–262.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המנסרה** בוויקישיתוף
* המנסרה, באתר טיולי
* סוד היווצרות המנסרה במכתש רמון, באתר מו"פ מדבר וים המלח, 22 באפריל 2020
* המנסרה, באתר talibrill
* המנסרה, באתר "בשביל המשפחה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמיר אידלמן וליאור אנמר, אתרים גאולוגיים בישראל, עמ' 262
2. ↑  אורי שטאובר, רועי גרנות, מקור החום במנסרת הקוורציט, מכתש רמון המרכזי, 2020
3. ↑  עמנואל מזור ושלמה שובאל, מכתש רמון כמוזיאון גאולוגי בגודל טבעי, כנס החברה הגאולוגית 1987

מקרא: (1) מעלה העצמאות, (2) "המנסרה", (3) "קיר האמוניטים" - מאובנים מתק' הטורון, (4) שן רמון - סלע מחדר מגמתי, (5) הר ארדון, (6) הר גמל, (7) "גבעת געש" - בזלת, (8) הר ערוד - בזלת, (9) "קניון הפריזמות" - משושי בזלת.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח בגאוגרפיה. אם התכוונתם לספר בעל שם זהה, ראו קו פרשת המים (ספר).
קווי פרשת המים בין האוקיינוסים
**קַו פָּרָשַׁת הַמַּיִם** הוא קו דמיוני המפריד בין שני אגני ניקוז. קו פרשת המים עובר לרוב בשיא הטופוגרפי של האזור, וממנו מתפלגת זרימת המים לשני צידיו.

* **קו פרשת המים העליון** הוא הקו המפריד את הנגר העילי, כלומר המים הזורמים על פני השטח, לשני אגני ניקוז שונים. קו פרשת המים העליון מושפע מהמבנה הטופוגרפי של פני השטח.
* **קו פרשת המים התחתון** מפריד את הנגר התחתי, כלומר המים המחלחלים בקרקע וזורמים מתחת לפני השטח. קו פרשת המים התחתון מושפע מהמבנה הגאולוגי של שכבות הסלע בעומק הקרקע.
* **קו פרשת מים מקומי** הוא קו העובר על גב שלוחה או רכס הרים המפרידים בין שני ערוצים ובין אגני הניקוז שלהם.

בישראל
------

קו פרשת המים בישראל - מסומן בשחורקו פרשת המים בישראל – מסומן בכחול
"קו פרשת המים הארצי" הוא קו פרשת המים המחלק את ארץ ישראל לאורכה, ומפריד בין מי הגשמים המתנקזים דרך נחלי ישראל לכנרת ולים המלח ולערבה במזרח, ובין אלו המתנקזים לים התיכון במערב ולים סוף בדרום. הקו נמתח מגבול סיני בסביבות הר רמון, לאורך שדרת ההר המרכזית – יהודה, בנימין הרי השומרון ובצפון עובר בהרי נצרת, הר מירון עד ברעם בגבול לבנון. בצפון עובר קו פרשת המים הארצי במרכז בקעת בית נטופה, וחלקה המזרחי (שאינו מתנקז לים) מוצף בחורפים גשומים.

### קו פרשת המים הארצי והתפתחות מפת ההתיישבות בארץ ישראל

לאורך קו פרשת המים הארצי עוברות דרכים עתיקות, ובהן "דרך האבות", ולאורכו צמחו ערים חשובות מהעתיקות בארץ ישראל - שכם, ירושלים, בית לחם וחברון. התנאים הטופוגרפיים של במת ההר הם שאיפשרו מעבר נוח של דרכים והתפתחות יישובים עירוניים.

### קו פרשת המים הארצי בירושלים

העיר העתיקה בירושלים ממוקמת בסמוך לקו פרשת המים הארצי, אך מעט ממזרח לו. גיא בן הינום, שהוא יובל של נחל קדרון, מפריד בין העיר העתיקה בירושלים לבין קו פרשת המים הארצי. קו פרשת המים הארצי מקיף את העיר העתיקה מצפון וממערב: הר הצופים, רחוב בר-אילן, רחוב יפו מהכניסה לעיר ועד לשוק מחנה יהודה, שכונת נחלאות, רח' קינג ג'ורג', רח' קרן היסוד, גבעת התנ"ך ודרך חברון. הסיבוב של קו פרשת המים הארצי סביב העיר העתיקה, הוא שיוצר את הנוף של "ירושלים הרים סביב לה" (תהילים קכ"ה, ב').

בתכנון העיר נקבע המושג "האגן החזותי של העיר העתיקה", המתייחס לכל האזורים הצופים אל העיר העתיקה, ולשמירה על מבטים פתוחים מן העיר החדשה לכיוון העיר העתיקה.

כניב
----

ב"קו פרשת המים" משתמשים גם כניב, המציין נקודת שיא בזמן, שאחריה לא ישוב המצב לקדמותו. לדוגמה: "גזירות הקיסר אדריאנוס היו "קו פרשת המים" ביחסי היהודים והרומאים בארץ ישראל".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קו פרשת המים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קו פרשת המים** |

* מפה פיזית של ישראל, הנחלים, החלוקה לאזורים וקו פרשת המים, באתר "הספרייה הווירטואלית" של מט"ח

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4189240-9

 |
**שוגון** הוא הספר הראשון בסאגה האסיאתית של ג'יימס קלאוול. עלילת הספר מתרחשת ביפן בשנת 1600, ומתארת את עלייתו של טוקוגאווה איאיאסו לכס השוגון. הסיפור מסופר מנקודת מבטו של ימאי אנגלי, אשר דמותו מבוססת בחופשיות על מעלליו של ויליאם אדמס.

הסיפור עובד למיני סדרת טלוויזיה, סרט קולנוע, מחזמר בברודוויי ומשחקי מחשב.

עלילה
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
ג'ון בלאקתורן (המקבל מהיפנים את הכינוי אנג'ין, נווט, מאחר שהם לא יכלו לבטא את שמו), נווט והקפטן בפועל של ספינת הסחר ההולנדית אראסמוס, נקלע לחוף יפן כאשר ספינתו התרסקה. הוא נכנס לשירות טורנגה, מצביא פיאודלי רב עוצמה השולט במישור הקאנטו (קוונטו), האזור של טוקיו העכשווית, ומתאהב במריקו, מומרת לנצרות אשר קרועה בין דתה לבין תרבותה, אשר לא מקבלת את הנצרות.

על אף קבלת פנים עוינת, לומד בלאקתורן לומד לאיטו את היפנים ואת תרבותם, ומשתלב כיועץ לטורנגה. נקודת מפנה בעלילה היא ניסיונו של בלאקתורן לבצע ספוקו (התאבדות טקסית). גם היפנים לומדים לכבד את ה"ברברי" ולבסוף הוא מקבל את התואר סמוראי והטמוטו.

מטרותיו של בלקת'ורן הם לצבור הון למען הכתר האנגלי ולחזור לביתו בלונדון. הוא מאמין שהדרך להשיג את מטרות אלו היא על ידי השתלטות על ה"ספינה השחורה", ספינה שיוצאת פעם בשנה עמוסה אוצרות לסין - היפנים השתמשו בפורטוגלים בתור מתווכים לסחר במשי. הפורטוגלים היו אויביהם המושבעים של הבריטים באותה תקופה בהיסטוריה והדרך להשתלטות על הספינה השחורה רצופה סכנות - עליו להשתמש בעורמה אותה למד מהיפנים כדי להשיג מטרות אלו.

דמויות מפתח
-----------

הדמויות בשוגון מבוססות על הדמויות ההיסטוריות הבאות:

* גורודה: אודה נובונאגה
* נאקאמורה: טויוטומי הידיושי
* טורנגה: טוקוגאווה איאיאסו
* בלאקתורן: ויליאם אדמס
* יאמון: טויוטומי הידיורי
* סודרה: טוקוגאווה הידטאדה
* אישידו: אישידה מיטסונארי
* מריקו: הוסוקאווה גראשה
* מרטין אלוויטו: ג'ואו רודריגז

שמה של הספינה אראסמוס ככל הנראה נלקח משמה המקורי של הספינה דה ליפד, הספינה ההולנדית שנווטה בידי ויליאם אדמס אשר הגיע לחופי יפן בשנת 1600. אראסמוס האמיתית שינתה את שמה כדי להתאים עם שמות ארבע הספינות האחרות במשלחת שעזבה את הולנד בשנת 1598.

אזכורים נוספים
--------------

שוגון הוא הראשון בסדרת ספרים שקלאוול כתב על אסיה (אך לא הראשון שכתב קלאוול בסדרה). ניתן למצוא אזכורים נוספים לדמויות משוגון בספרי ההמשך: טאי פאן, גאי ג'ין ובית האצילים.

טלוויזיה
--------

בשנת 1980 עלתה לשידור מיני-סדרה בשם "שוגון", אשר אורכה היה תשע שעות והיא שודרה במשך חמישה לילות. בסדרה כיכבו בין השאר ריצ'רד צ'מברלין, טושירו מיפונה, יוקו שימדה, וג'ון ריס דייוויס. בשנת 2018 הוכרז שגרסה מחודשת למיני-סדרה תעלה לשידור ברשת השידור FX Networks.

קישורים חיצוניים
----------------

* שוגון, באתר OCLC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4324723-4
* VIAF: 181449095
* WorldCat (עם VIAF): 181449095

 |
**יבגני אלכסנדרוביץ' גרנגרוס** (ברוסית: **Евгений Александрович Гернгросс**;‏ 10 בפברואר 1855 – 15 במאי 1912) היה לוטננט גנרל רוסי אשר שימש במשך תקופה קצרה כראש מנהל המטה הכללי הרוסי.

ביוגרפיה
--------

גרנגרוס נולד בסנט פטרבורג ב-10 בפברואר 1855. הוא היה בן למשפחת אצולה. ב-1873 הוא התגייס לחיל הפרשים של צבא האימפריה הרוסית. ב-1877 הוא החל לשרת במשמר הקיסרי כלוטננט. ב-1881 הוא סיים את לימודיו באקדמיית המטה הכללי "ניקולייב". ב-1888 הוא מונה למפקד גדוד פרשים במשמר הקיסרי. ב-1889 הוא הועלה לדרגת קפטן, וב-1892 הועלה לדרגת פודפולקובניק. ב-29 ביולי 1896 הוא מונה למפקד הזמני של דיוויזיית קרים עד 2 בספטמבר של אותה שנה. לאחר מכן מונה למפקד רגימנט הדרגונים ה-35 עד 1901. באותה שנה הוא הועלה לדרגת פולקובניק ומונה למפקד רגימנט הפרשים של המשמר. ב-1904 הוא מונה לראש מטה המשמר הקיסרי. ב-1906 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור. ב-1909 הוא הועלה לדרגת גנרל-לוטננט. בספטמבר של אותה שנה, הוא מונה לראש מנהל המטה הכללי. בתפקידו זה, הוא חרג ממדיניותם של קודמיו בתפקיד שהסתפקו בתפקידים רשמיים והפכו את המטה הכללי הקיסרי לגרורה של משרד המלחמה. גרנגרוס הצליח להעניק למטה הכללי עצמאות מסוימת, והעביר סמכויות מסוימות לאחריותו הבלעדית. ב-22 בספטמבר 1911 הוא הועבר מהתפקיד לאחר שמצבו הבריאותי הורע. הוא נפטר בסנט פטרבורג ב-15 במאי 1912.

קישורים חיצוניים
----------------

* יבגני גרנגרוס במילון האנציקלופדי הצבאי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1194116272
* VIAF: 3966156811374945390003
* WorldCat (עם VIAF): 3966156811374945390003

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביחידה לכמות מטען חשמלי. אם התכוונתם לכותרת לזיהוי בפרוטוקול IPsec, ראו IPSec.
סוללה בקיבול של 1,800 מיליאמפר שעה
מסור "ג'יגסו" של מקיטה עם סוללה נטענת חזקה 4.0Ah
**אמפר שעה** (ובראשי תיבות: **אמפ"ש**) היא יחידת מידה לכמות מטען חשמלי (במטען אגורה אנרגיה פוטנציאלית חשמלית). היחידה מסומנת באותיות Ah, ויחידות משנה נפוצות שלה הן מיליאמפר־שעה (mAh) השווה לאלפית אמפר שעה, יחידת מידה נפוצה נוספת היא מיליאמפר־שנייה (mA·s), הנפוצה במדידת קרני רנטגן. יחידת אמפר שעה שקולה ל־3,600 קולון. משמעות היחידה היא משך הזמן בו יכולה סוללה חשמלית לספק זרם חשמלי בכמות מסוימת. לדוגמה, כאשר מצוין על גבי סוללה שהיא בעלת קיבולת של 1Ah (1000mA), הכוונה היא שהסוללה מסוגלת לספק זרם של אמפר אחד למשך שעה אחת.

יחידת המידה אמפר שעה קשורה למשך הזמן בו מכשיר אלקטרוני יכול להיות מוזן מהסוללה שלו. לדוגמה, מכשיר אלקטרוני שצורך 100mA, וניזון מסוללה שהקיבולת שלה 1,300mAh, ירוקן את הסוללה תוך 13 שעות עבודה. אולם, חישוב זה הוא פשטני למדי שכן בפועל מתרחשות תופעות נוספות, כגון שינויים בצריכה של המכשיר (כתוצאה משימוש מוגבר, או ממצבי "חיסכון בסוללה" כאשר המכשיר אינו בשימוש), וכמו כן, כאשר סוללה קרובה להתרוקן, יורד בהדרגה גם המתח בין הדקיה.

סוללה של 50 אמפר שעה שנטענת בזרם של 5 אמפר תטען במלואה בתוך 10 שעות. אם זרם הטעינה הוא 50 אמפר, זמן הטעינה יתקצר לשעה אחת בלבד.

ראו גם
------

* ואט־שעה
* קולון
**ג'אנט מילס** (באנגלית: **Janet Mills**;‏ נולדה ב-30 בדצמבר 1947) היא עורכת דין ופוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, אשר מכהנת מאז ינואר 2019 כמושלת מיין. היא האישה הראשונה שמחזיקה בתפקיד זה. בעבר כיהנה פעמיים כתובעת הכללית של מיין (2009–2011, 2013–2019) וכחברה בבית הנבחרים המקומי.

ביוגרפיה
--------

מילס נולדה במערב מיין ב-30 בדצמבר 1947. אמה הייתה מורה ואביה היה עורך דין. בצעירותה הייתה משותקת כשנה למיטה בעקבות עקמת חמורה. בשנת 1970 סיימה תואר ראשון באמנויות. בשנים שלאחר מכן מיילס למדה משפטים באוניברסיטת מיין והתמחתה באיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות. לאחר הלימודים עבדה כתובעת הפלילית הראשונה במיין. בשנת 1994 ניסתה מילס להיבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ולהחליף את אולימפיה סנואו, אך נכשלה. בשנת 1998 הקימה את שדולת הנשים של מיין. כארבע שנים לאחר מכן נבחרה לבית הנבחרים של המדינה.

ביולי 2017 הכריזה מילס כי היא מתמודדת לתפקיד המושלת. ביוני 2018 ניצחה בפריימריז הדמוקרטיים, לאחר שקיבלה כ-54% מהקולות. בבחירות אשר נערכו בנובמבר של אותה השנה, מילס קיבלה כ-50.9% מהקולות והיא הושבעה לתפקיד כחודשיים לאחר מכן.

בספטמבר 2019 מילאה מילס את בקשתו של מזכיר האומות המאוחדות אנטוניו גוטרש ונאמה מול העצרת הכללית בנוגע לההתחממות הגלובלית. היא המושלת הראשונה ממיין שנואמת מול קהל זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אנט מילס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'אנט מילס (באנגלית)
* ג'אנט מילס, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'אנט מילס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'אנט מילס, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'אנט מילס, ברשת החברתית LinkedIn

* ג'אנט מילס, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'אנט מילס, באתר פליקר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1178820718
* SNAC: w61w33ss
* VIAF: 6328155105786276320008
* WorldCat: viaf-6328155105786276320008

 |
אישה עם אייליינר בצבע כחול
**אייליינר** (מאנגלית: **eyeliner**) הוא תמרוק המשמש כאיפור לעיניים, האייליינר צובע את האזור משמסביב לקווי המתאר של העיניים ומטרתו היא ליצור אפקטים אסתטיים באזור העין. כיום אייליינר משמש בעיקר נשים אך לא רק.
האייליינר שומש לראשונה בהודו העתיקה, במצרים העתיקה ובמסופוטמיה כקו שחור כהה סביב העיניים והיה בשימוש רב לא רק בשביל האסתטיקה אלא גם כדי להגן על העור מפני השמש המדברית. המחקר גם העלה השערה שהרבה אנשים באותה תקופה ראו את האייליינר כדבר שמביא מזל. 

בשנות ה-60 של המאה העשרים החלה גדילה בפופולריות של האייליינר. בשנות ה-60 וה-70 נראו גם מגמות אופנה חדשות שהשתמשו באייליינר ואף במסקרה. עם התפתחות האופנה הגותית והפאנקית השימוש באייליינר נעשה כבר עניין שגרתי ואף נפוץ.

בסוף המאה העשרים וכן בתחילת המאה העשרים ואחת, השימוש באייליינר בדרך כלל מתקשר לאופנה גותית, הוא גם נחשב מאוד מקובל בתת-תרבות של הגותים ונמצא בשימוש רב אצל להקות וזמרים בסגנון האימו אשר נוטים נוטה להשתמש בו. הבסיסט של פול אאוט בוי, פיט ונץ הכריז כי הוא משתמש באייליינר באופן תדיר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אייליינר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אייליינר** |

* המדריך המושלם לאייליינר, באתר ערוץ 7, 26 ביולי 2020
* זיוה מוגרבי-קובני, האייליינר שהוא גם צללית, באתר ישראל היום, 5 במרץ 2019
* פייגי שטרן, ילד הפלא שעושה קריירה עם אייליינר, באתר ynet, 4 בפברואר 2018
פירוש נוסף ערך זה עוסק בטייס ארצישראלי שנהרג במלחמת העולם השנייה. אם התכוונתם לסוציולוג נח לוין-אפשטיין, ראו נח לוין-אפשטיין (סוציולוג).

קפטן **נח לוין-אפשטיין** (6 באוקטובר 1921 – 17 בנובמבר 1944) היה צעיר ארץ ישראלי, שהתגייס לשירות בחילות האוויר של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. הוא שירת כטייס קרב בזירה האירופית עד שנפל בקרב. עוטר במדליית האוויר.

ביוגרפיה
--------

נח לוין-אפשטיין נולד בתל אביב. בגיל חמש עבר עם משפחתו לירושלים. הוא למד בגימנסיה העברית והיה חבר בתנועת הצופים. בילדותו הרבה לקרוא על טיסה ולבנות דגמי מטוסים. לאחר תום לימודיו התיכוניים נסע עם אחיו ללמוד בארצות הברית. הוא החל ללמוד הנדסה אווירונאוטית באוניברסיטת מישיגן.

### במלחמת העולם השנייה

לאחר הצטרפות ארצות הברית למלחמה רצה לוין-אפשטיין להתגייס לשירות צבאי. בשל גילו נדרש להציג אישור לכך מהוריו. כדי לקצר את הליכי הגיוס פנה במכתב לנשיא ארצות הברית רוזוולט ובו ביקש את התערבותו על מנת שלא יבוזבז הזמן הנדרש לקבלת תשובת הוריו. לאחר שהנשיא התערב הוא גויס לשירות במרץ 1942. הוא סיים קורס טיס ועסק מ-1943 בהטסות ניסיון של מטוסי קרב חדשים. לאחר מכן הוצב בחזית מערב אירופה והשתתף בקרבות מהמערכה על נורמנדי. הוא השתתף בכ-90 קרבות אוויר.

ב-17 בנובמבר 1944 הוביל לוין-אפשטיין רביעיית מטוסים לתקיפת מטרות על הקרקע ליד העיירה הצרפתית ולדוויס (Waldwisse) שבקרבת העיר מץ. מטוסו נפגע מאש נגד מטוסים והתרסק. גופתו נמצאה רק בינואר 1947 באדמת שדה חקלאי ליד מץ וזוהתה לפי מסמכים. הוא הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי האמריקאי של הארדנים ליד לייז' שבבלגיה.

לוין אפשטיין עוטר במדליית האוויר עם 11 צרורות עלי אלון (שמשמעם שהמדליה הוענקה לו מספר פעמים נוספות).

הנצחה
-----

שמו של לוין-אפשטיין הונצח באנדרטה בתיכון שבו למד וכן באנדרטת מתנדבי היישוב במלחמת העולם השנייה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.

משפחתו
------

אביו של נח לוין אפשטיין היה ד"ר שמואל לוין אפשטיין, ממייסדי רפואת השיניים בארץ ישראל וממנהלי הוצאת א. לוין אפשטיין, בנו של אליהו זאב לוין אפשטיין. אחיו של נח הוא פרופסור יעקב לוין אפשטיין, שהיה מנהל המחלקה לכירורגיית פה ולסת בבית הספר לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית והדסה בירושלים. אחד מבניו של יעקב הוא נח לוין-אפשטיין (סוציולוג), פרופסור אמריטוס לסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב שכיהן בעבר כנשיא האגודה הסוציולוגית הישראלית, ושנקרא על שם דודו.

ראו גם
------

* אהרן גרושקביץ

קישורים חיצוניים
----------------

* נח לוין-אפשטיין, באתר יזכור
* נח לוין-אפשטיין, באתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב (באנגלית)
* נח לוין-אפשטיין, באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* נח לוין-אפשטיין, באתר Honorstates (באנגלית)
* נח לוין-אפשטיין אתר GENI
* נמצא קברו של קפטן נ. לוין-אפשטיין, הארץ 26 בינואר 1947
* נח לוין-אפשטין, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: אתר יזכור. נראה שהכוונה למספר הגיחות שביצע.
**פרס קיוטו** הוא פרס יפני בינלאומי המוענק מדי שנה, מאז שנת 1985, לתורמים משמעותית לשיפור מדעי, תרבותי, ורוחני של האנושות. דומה במהותו לפרס נובל וניתן בשלוש קטגוריות: טכנולוגיה מתקדמת, מדע ואמנות ופילוסופיה. קרן אינאמורי (Inamori Foundation), שנוסדה על ידי קזואו אניאמורי (Kazuo Inamori), מחלקת את הפרסים הניתנים לא רק לאלה המייצגים את הבכירים מתחומם, אלא גם למי שתרמו לאנושות בעבודתם. הפרס נחשב לאחד מהפרסים היוקרתיים בתחומים שבאופן מסורתי אינם זוכים לפרס נובל, וזכה לכינוי "המקבילה היפנית לפרס נובל".

חתני וכלות הפרס הם אנשים ולא ארגונים (אדם אחד לכל קטגוריה). עם זאת, במקרים מיוחדים פרס בודד עשוי להיות משותף בין יותר מאדם אחד. הבחירה נעשית ללא קשר ללאום, גזע, מין, גיל, או דת. ולמקבלי הפרס מוענקים תעודה, מדליית זהב 20 קראט, ופרס כספי בגובה של 100 מיליון ין (כ-927,400 דולר) לכל קטגוריה.

בכל קטגוריה קיימים ארבעה תחומי דעת ספציפיים מתוכם נקבעים מדי שנה מקבלי הפרס, בכל קטגוריה מחולק פרס אחד בלבד.

| קטגוריה | טכנולוגיה | מדע | אמנות ופילוסופיה |
| --- | --- | --- | --- |
| דיסציפלינה | אלקטרוניקה | מדעים ביולוגיים (אבולוציה, התנהגות, אקולוגיה, איכות סביבה) | מוזיקה |
| ביוטכנולוגיה וטכנולוגיה רפואית | מדעי המתמטיקה (כולל מתמטיקה טהורה) | אמנויות (ציור, פיסול, אומנות, אדריכלות, צילום ועיצוב) |
| מדע והנדסת חומרים | כדור הארץ ומדעים פלנטריים, אסטרונומיה ואסטרופיזיקה | תיאטרון, קולנוע |
| מידענות | מדעי החיים (ביולוגיה מולקולרית, ביולוגיה של התא, נוירוביולוגיה) | מחשבה ואתיקה |
|

המועמדים לפרס מתמנים על ידי הממנים הרשמיים, שנבחרים מדי שנה על ידי קרן אינאמורי, מבין הרשויות המקומיות והבינלאומיות המוכרות. הבחירה נעשית בשלושה שלבים, במהלכם פועלות ועדות נפרדות עבור כל תחום דעת בכל קטגוריה, בנוסף לוועד הפועל של הפרס. לאחר מכן, במהלך חודש יוני מכריזים על חתני וכלות הפרס, ובחודש נובמבר של אותה השנה מתקיים טקס הענקת הפרסים.

גם בפרס זה, שיעור מקבלי הפרס ממוצא יהודי הוא מעל 20 אחוז, בדומה לפרס נובל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרס קיוטו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פרס קיוטו (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kyoto Prize honors achievement and character, באתר USA TODAY (באנגלית)
2. ↑  ישראלים, יהודים וזכייה בפרסים בינלאומיים, אתר הידען, 10 בדצמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph400086

 |
**הוורידים הנבובים** (בלטינית: **venae cavae** (צורת הרבים של **vena cava**); מכונים גם **הוורידים החלולים**) – הווריד הנבוב העליון והווריד הנבוב התחתון – הם שני כלי הדם הוורידיים העיקריים המנקזים דם מחוזר מכל רקמות הגוף לתוך הלב (מלבד הריאות, שמתנקזות דרך ורידי הריאה).

**הווריד הנבוב העליון** (Vena cava superior) מנקז את וריד הזרוע והראש (vena brachiocephalica) הימני והשמאלי, שאחראים על ניקוז הדם המחוזר בעיקר מן הראש, החזה והגפיים העליונות. וריד מרכזי נוסף המתנקז לווריד הנבוב העליון הוא הווריד האי-זוגי (Azygos vein), אשר מנקז דם מכלי הדם העוטפים את עמוד השדרה והשרירים הבין-צלעיים.

**הווריד הנבוב התחתון** (Vena cava inferior), לעומת זאת, מנקז את איברי הבטן, האגן והגפיים התחתונות. הסעיפים העיקריים של הווריד הנבוב התחתון הם וריד הכבד, ורידי הכליה והוורידים הפמורליים המגיעים מן הירך ומנקזים את הדם הוורידי ברגליים. בשונה משאר הגוף, כלי הדם המנקזים את מערכת העיכול אינם מנוקזים ישירות לווריד הנבוב התחתון, אלא עוברים שלב של סינון הכרוך במעבר דרך הכבד. סינון זה נועד למנוע הגעה לא מבוקרת של מרכיבים מתהליך העיכול אל יתר חלקי הגוף מבלי שעברו "מיון".

בסופם, מתנקזים שני הוורידים הנבובים לחלל העלייה הימנית בלב. העלייה הימנית מעבירה את כלל הדם המחוזר שקיבלה לחדר הימני, ומשם עובר הדם דרך ארבעה עורקים עיקריים לחימצון בנאדיות הריאה.

בזמן ההתפתחות העוברית משמש הווריד הנבוב התחתון כצינור המרכזי שדרכו מגיע דם מחומצן למערכת כלי הדם של העובר. במסגרת סדרה של כלי דם עוקפים ופתחים זמניים מסופקים צורכי העובר על אף שריאותיו אינן מסוגלות לחמצן דם.

ראו גם
------

* תסמונת הווריד הנבוב העליון
* וריד
* משוואת האגן-פואזיי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **וריד נבוב** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **וריד נבוב עליון** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **וריד נבוב תחתון** |

* וריד נבוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joshua Henrina Sundjaja, Bruno Bordoni, **Anatomy, Thorax, Lung Veins**, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4160450-7

 |
רבי **אליעזר הורוביץ** (ה'תק"ן, 1789/1790 - ג' בחשוון ה'תרכ"א, אוקטובר 1860) היה בנו של הרב נפתלי צבי הורוביץ, מייסד שושלת חצר החסידות רופשיץ. הרב אליעזר היה מייסד שושלת חסידות דז'יקוב והאדמו"ר הראשון בשושלת.

תולדותיו
--------

נולד בגליציה, לרב נפתלי צבי הורוביץ – מייסד שושלת חסידות רופשיץ. סבו של הרב אליעזר היה הרב מנחם מענדל רובין מלינסק, "מענדלע מלינסק". אמו של הרב אליעזר הייתה הרבנית רבקה גולדהמר, בתו של הנגיד צבי הירש גולדהמר מדוקלא.

אחיו של הרב אליעזר הורוביץ היו הרבנים אברהם חיים הורוביץ (נפטר ה'תקצ"א–1830/1831) ויעקב הורוביץ (מעליץ) (נפטר ה'תקצ"ט–1838/1839). אחותו של הרב אליעזר הייתה הרבנית רייצא הורוביץ, אשת הרב אשר ישעיה רובין.

הרבנות והאדמו"רות
-----------------

בנעוריו למד אצל אביו ואצל רבי ישכר בר מרדושיץ. לאחר מכן היה גם תלמיד של הרב צבי הירש מרימנוב. כמו כן היה חזן בבית הכנסת ברופשיץ.

נישא לחיה בת הרב יחיאל מיכל רוזנפלד מראווה רוסקה. הוא לא שימש כרב של עיר כלשהי עד שנת ה'תר"ח (1847/1848). בשנה זו ייסד את חסידות דז'יקוב בעיר טרנובז'ג שבדרום-מזרח פולין. בסוף ימיו נודע כאדם המרבה להסתגר עם עצמו. 

נפטר בג' חשוון ה'תרכ"א, ובנו הרב מאיר הורוביץ הוכתר כממלא מקומו כאדמו"ר השני לחסידות דז'יקוב.

משפחה
-----

הורוביץ נישא לרבנית חיה בת הרב יחיאל מיכל רוזנפלד מרווה רוסקה, בנו של הרב שלום מקמינקא. ילדיהם:

* ישראל הורוביץ, רב בבארנוב (נפטר ה'תר"ל, 1869/1870)
* מאיר הורוביץ, האדמו"ר השני מדז'יקוב (נפטר ה'תרל"ז, 1876/1877)
* ראובן הורוביץ, רב בדאמביץ (נפטר ה'תרמ"ה, 1884/1885)
* משה הורוביץ, רב ברוזבדבוב (נפטר ה'תרנ"ד, 1893/1894)
* ביילא, אשת הרב מאיר נתן הלברשטאם (בנו של רבי חיים הלברשטאם, ואביו של רבי שלמה מבאבוב)
* אשת הרב חנינא הורוביץ, רב באולינוב. בן הרב יעקב האדמו"ר ממעליץ
**אסיל אל-עודי** (בערבית: **أسيل العوضي**, בתעתיק מדויק: **אסיל אלעוצ'י**; נולדה ביוני 1969) היא פרופסור אמריטה לפילוסופיה ופוליטיקאית כוויתית, חברה לשעבר בפרלמנט בכווית.

ביוגרפיה
--------

אל-עודי נולדה ביוני 1969. ב-1993 קיבלה תואר ראשון בפילוסופיה ומדע המדינה מאוניברסיטת כווית ותואר שני בפילוסופיה פוליטית מאוניברסיטת טקסס באוסטין שם גם עשתה את עבודת הדוקטורט שלה בנושא זה. עם חזרתה לכווית התמנתה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת כווית.

### התנדבות לאחר פלישת עיראק לכווית

ב-1990 במהלך הפלישה העיראקית לכווית התנדבה אל עודי בוועדת התקשורת בשגרירות כווית בבחריין. היא הייתה אחת הראשונות שנכנסה לכווית לאחר שחרורה במסגרת צוות הסהר האדום של כווית ב-1991. היא הייתה חלק ממערך מתנדבים של הוועד הארצי לאסירים ונעדרים, במסגרת זו היא תרמה לתיעוד ועדכון תיקי האסירים והנעדרים שיימסרו לצלב האדום והאו"ם. בשנים 1991–1993 התנדבה באגודה הכוויתית להגנה על קורבנות המלחמה.

קריירה פוליטית
--------------

אל-עודי התמודדה בבחירות הכלליות בכווית ב-2008 כחלק מבלוק "הברית הלאומית הדמוקרטית". היא זכתה במספר הקולות הגבוה ביותר שקיבלה אישה כווייתית מאז שנשים הורשו לעמוד בפני האספה הלאומית בשנת 2005, אם כי לא זכתה במספיק קולות כדי לקבל מושב. בבחירות 2009 היא נכנסה להיסטוריה כאחת מארבע הנשים שזכו בפעם הראשונה בחברות באספה הלאומית של כווית, כשזכתה במקום השני בדירוג. היא נבחרה כנציגה למחוז השלישי בכווית.

ראו גם
------

* מעסומה אל-מובארכ
* נוריה א-סובייח
* רולא דשתי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסיל אל-עודי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carnegie Mellon University in Qatar | Distinguished Lecture Series hosts Kuwaiti Parliamentarian Aseel Al-Awadi, Ph.D. web.archive.org, ‏2014-02-25
2. ↑  U.s. Programs Propel Kuwaiti Women to Green Chairs of Parliament
3. ↑  First women elected to Kuwait parliament, the Guardian, ‏2009-05-17 (באנגלית)
הר עריף (מימין), מכתש עריף לכיוון מערב. ניקוז נחל מעזר
המכתש הקטן, דוגמה למכתש סחיפה כמו מכתשי עריף
המכתש המערבי בהר עריףהמכתש המערבי בהר עריף (הגדול יותר), מבט לכיוון דרום מערב
המכתש המערבי (קיר)
המכתש המזרחי (הקטן) מהר עריף
**מכתשי עריף** הם זוג מכתשי סחיפה השוכנים בישראל על הר עריף. הם הקטנים ביותר מבין מכתשי הנגב וחצי האי סיני. אחד המכתשים נמצא על דופנו הדרום מזרחי של ההר והשני על דופנו המערבי של הר עריף, אשר שוכן לא רחוק ממצפה רמון וגובהו 965 מטרים. בשנת 1995 מכתשי עריף הוגדרו כחלק מארץ המכתשים, ובכך הוגדרו כאתר גאולוגי לאומי.

גאולוגיה
--------

מכתשי עריף הם מכתשי סחיפה, כלומר מכתשים שנוצרו כתוצאה מגידוע וסחיפה של שכבת סלע קשה שכיסתה שכבת סלע רכה. במכתשי עריף נחשפות שכבות מעידן הקרטיקון, היורה והטריאס. קירות המכתש בנויים שכבות של דולומיט וגיר מגיל קנומן, ובתוכו בנויות דפנות המכתש שכבות של אבן חול מתצורת חתירה מגיל קרטיקון תחתון.

המכתשים התפתחו על גבי קמר מעוות שנוצר לאורך העתק הרוחב עריף-בתור, והם מהווים חלון גאולוגי ייחודי, מכיוון שנתגלו בקרקעיתם שכבות סלעים מתקופות שאינן חשופות במקום אחר בארץ ישראל (תצורת רעף מגיל טריאס). בלב המכתש המזרחי מצוי סדן של סלע מגמתי בדומה לשן רמון המופיעה במכתש רמון. באזור מצויים מאובנים רבים של פרוקי-רגליים קטנים יבשתיים וימיים.

המכתש המערבי רדוד יחסית כיוון שאבני החול של תצורת חתירה דקות כאן במיוחד (80 מ' במכתש עריף ומכתש עריף א-נאקה לעומת 200–250 מ' באילת ו-600 מ' בנגב הצפוני)[דרושה הבהרה].

אתרים באזור
-----------

באזור המכתשים יש אתרים רבים, בהם בתי קברות בדואיים עתיקים ומספר בארות מים. המכתשים נמצאים בקרבת הר כרכום המאופיין בציורי סלעים רבים ובממצאים ארכאולוגיים קטנים. בנחל כרכום קיימים גבים מועטים ומפל גדול הנקרא מפל נחל כרכום. באזור גם נמצאים הרים כמו הר שגיא, הר דמוי טרפז בגובה של 996 מטר במערב הר הנגב והוא ההר השלישי בגובהו באזור זה לאחר הר רמון והר חריף, הר כרכום, והר חסון. המכתשים נמצאים בקרבת נחל ערוד שבו נמצאים כמו מצפה ערוד, בארות ערוד, הר עודד וכדומה. כל האזור גם מצוי בתחומי שמורת הר הנגב, אשר נמצאת דרומית למכתש רמון. אזור המכתשים הפך את הנגב לאתר תיירות אטרקטיבי לחובבי טבע וגאולוגיה.

ראו גם
------

* מכתש רמון
* המכתש הגדול (מכתש חתירה)
* המכתש הקטן (מכתש חצרה)
* המכתשים בנגב

קישורים חיצוניים
----------------

* מכתשי עריף, באתר עמוד ענן
* מסלולים מומלצים באזור המכתשים
* מידע על מכתשי עריף, באתר טיולי

הערות שוליים
------------

1. ↑  היווצרות מכתשי הנגב, באתר פטרה ג'יפ
2. ↑  מכתשי עריף נוצרו מאוחר יותר מהמכתש הגדול והקטן ולכן הוא עוד השתנה והתעצב. חלון גאולוגי הוא אזור בעל ייחודיות גאולוגית שאינה נפוצה לאזור זה. לדוגמה, פארק תמנע.
**לאי סאנג לילי יאנג** (באנגלית: **Lai Sang Lili Young**, נולדה ב-5 בינואר 1952) היא מתמטיקאית אמריקאית ממוצא סיני המשמשת כפרופסור למדעים מן המניין על שם הנרי ולוסי מוזס, וכפרופסור למתמטיקה ולמדעי המוח באוניברסיטת ניו יורק. היא עשתה עבודה חלוצית על מערכות דינמיות, תחומי העניין שלה בתאוריה הארגודית (אנ') כוללים חיבורים לתורת ההסתברות ולפיזיקה סטטיסטית, ומערכות כאוטיות דינמיות הן המומחיות שלה. יאנג עוסקת גם במודלים חישוביים ובמדעי המוח.

קורות חייה
----------

יאנג נולדה בשנת 1952 בהונג קונג, שם גדלה ולמדה, והיגרה לארצות הברית כדי לקבל השכלה גבוהה במתמטיקה. היא למדה באוניברסיטת ויסקונסין וקיבלה תואר ראשון בשנת 1973. היא עברה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם קיבלה תואר שני (בשנת 1976) ודוקטורט (בשנת 1978). אחרי הדוקטורט היא לימדה באוניברסיטת נורת'ווסטרן, באוניברסיטת מישיגן (בשנים 1980–1986), באוניברסיטת אריזונה (בשנים 1987–1990), ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (בשנים 1991–1999). החל משנת 1999 היא משמשת כפרופסור למדעים בתקן על שם הנרי ולוסי מוזס במכון קורנט למדעי המתמטיקה (CIMS) של אוניברסיטת ניו יורק

מחקר
----

תחום המחקר העיקרי של יאנג הוא מערכות דינמיות (ענף של המתמטיקה המודרנית העוסק בהתפתחותיות זמן של תהליכים טבעיים איטרטיביים). מוקדם יותר בקריירה שלה, עבודתה סבבה סביב תאוריית הכאוס המתמטית, ובמיוחד בנושאים כמו אקספוננטי ליאפונוב, אנטרופיה, ממד פרקטלי, ומושכים מוזרים. היא גילתה שהרבה פעמים מערכות דטרמיניסטיות כאוטיות מייצרות סטטיסטיקה דומה לסטטיסטיקה המיוצרת על ידי תהליכים אקראיים. היא עבדה גם עם מודלים ממשיים, כמו מערכות חלקיקים (ביליארדים).

בעשר השנים האחרונות תחום המחקר שלה עבר למערכות דינמיות גדולות, אקראיות, ולא מאוזנות (מחוץ לשיווי משקל). דוגמה למערכת כזו היא רשת המורכבת מהרבה מערכות דינמיות קטנות.

במקביל, יאנג פיתחה עניין במערכת דינמית מורכבת מסוימת: המוח. חלק גדול מהמחקר שלה כיום הוא במדעי המוח התאורטיים.

יאנג זכתה במלגת אלפרד סלואן בשנת 1985 (מענק השמור לבודדים אשר בזמן שש השנים של השגת הדוקטורט מפגינים את "ההבטחה הבולטת ביותר לתרום תרומה מכריעה לידע חדש"). היא גם זכתה במלגת גוגנהיים בשנת 1997.

בשנת 1993 יאנג זכתה בפרס סאטר המוענק בשל "תרומות מחקר מצטיינות המתמשכות על פני תקופה של חמש שנים על ידי מתמטיקאית".

בשנת 2004 יאנג נבחרה להיות חברה באקדמיה האמריקנית לאומניות ומדעים ("חברה בינלאומית המורכבת ממדענים, חוקרים, אמנים, אנשי עסקים, ומנהיגים המובילים בעולם").

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של לאי סאנג יאנג (באנגלית)

* לאי סאנג יאנג, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה

* לאי סאנג יאנג, באתר MacTutor (באנגלית)

* לאי סאנג יאנג, באתר dblp
* ביוגרפיה של יאנג באתר MacTutor (באנגלית)
* ביוגרפיה של חייה של לאי סאנג יאנג באתר של האגודה לנשים במתמטיקה (באנגלית)
* ביוגרפיה של יאנג באתר של אגנס סקוט קולג' (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Lai-Sang Young, Association for Women in Mathematics, ‏2005 (ארכיון)
2. 1 2 3 4  לאי סאנג יאנג, LAI-SANG YOUNG, האתר של לאי סאנג יאנג
3. 1 2  לארי רידל, Lai-Sang Young, Agnes Scott College, ‏February 25, 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007423407505171
* BIBSYS: 90129723
* dblp: 83/8139
* GND: 1037696441
* ISNI: 0000 0001 1723 7248
* LCCN: n83328022
* MGP: 31479
* NTA: 068908512
* SUDOC: 170958612
* VIAF: 165998481
* WorldCat: lccn-n83328022

 |
**טל אלכסנדרוביץ'-שגב** (נולדה ב-4 במאי 1973) היא יועצת תקשורת, מנכ"לית שותפה ובעלים של משרד האסטרטגיה, הייעוץ התקשורתי וניהול המשברים - "בן חורין אלכסנדרוביץ'".

ביוגרפיה
--------

אלכסנדרוביץ' נולדה וגדלה בתל אביב. אימה הייתה מורה ואביה עורך דין. במהלך לימודיה בתיכון עירוני ד' בתל אביב כיהנה כיו"ר מועצת התלמידים.

את שירותה הצבאי עשתה בענף תקשורת בדובר צה"ל. עם שחרורה החלה לעבוד במשרד העבודה והרווחה כעוזרת-דובר המשרד.

לאלכסנדרוביץ' תואר ראשון (בהצטיינות) בתקשורת ומדע המדינה ותואר שני בתקשורת מהאוניברסיטה העברית.

בשנת 1996 שימשה כעוזרת ראש המינהל לתקשורת בהסתדרות החדשה ודוברת האגף לאיגוד מקצועי.

בשנת 1999 הצטרפה לצוות של מתן וילנאי במהלך כהונתו כשר המדע, התרבות והספורט כיועצת תקשורת. במסגרת זו מיתגה את מיזוג מערכי התקשורת של המשרד המאוחד.

בהמשך מונתה לסמנכ"לית שיווק ותקשורת של ארגון "אמון הציבור", והייתה חלק מצוות ההקמה והפיתוח של הארגון.

בשנת 2008 הקימה את משרד האסטרטגיה והתקשורת "בן חורין אלכסנדרוביץ'" עם איתי בן חורין. המשרד הוביל קמפיינים שיווקיים ופוליטיים, בהם קמפייני בחירות של מפלגות וקמפיינים לרשויות המקומיות. בשנת 2019 הובילה יחד עם שותפה איתי בן חורין את קמפיין הבחירות הראשון של חוסן לישראל בראשות בני גנץ ובמסגרת זאת המציאה את הסיסמה – "ישראל לפני הכל" עבור כחול לבן. משמשת יועצת אסטרטגית לארגונים, ולגופים במשק הישראלי.

אלכסנדרוביץ' דורגה במגזין "פורבס" כאחת מ־50 הנשים המשפיעות בישראל בשנת 2015 וברשימת המשפיעים בתקשורת הישראלית של מגזין ליברל בשנים 2018–2020.

אלכסנדרוביץ' מרצה בנושאי תקשורת, ניו-מדיה, וניהול קמפיינים פוליטיים.

חברת הוועד המנהל (בהתנדבות) של קרן שמש, עמיתת תוכנית מעוז מחזור י’.

נשואה לאיתן שגב ולהם שתי בנות. מתגוררת ברעות.

קישורים חיצוניים
----------------

* טל אלכסנדרוביץ', ‏חוזרים הביתה מהאינטרנט, באתר גלובס, 23 ביוני 2011
* גיל קריא, מהנשים המשפיעות בשוק התקשורת המקומי: טל אלכסנדרוביץ’, באתר פורבס ישראל, 23 באוגוסט 2015
* יעל ליבוביץ גרנות, טל ומטר, באתר מודיעין ניוז, 8 במרץ 2017
* יהודה לוינגר, טל אלכסנדרוביץ' בריאיון: "נשים חייבות להיות חלק משולחן קבלת ההחלטות", באתר אייס, 2 ביוני 2021
* ראם שרמן, geekonomy פרק #553, 16 ביוני 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  אישיווק השבוע: טל אלכסנדרוביץ – שגב, סמנכ"לית מחוייבות עסקים ותקשורת (שיווק) בארגון 'אמון הציבור', באתר www.allmarketing.co.il
2. ↑  אתר למנויים בלבד רותם שטרקמן, "לנתניהו יש שיטה: מפרסמים באתר עלום ועד שמספיקים לאיים שיורידו את זה, זה כבר נשלח ב-SMS", באתר TheMarker‏, 20 באפריל 2019
3. ↑  מהנשים המשפיעות בשוק התקשורת המקומי: טל אלכסנדרוביץ', באתר Forbes Israel, ‏2015-08-23
4. ↑  משפיעים 2018: כל השמות, באתר מגזין ליברל, ‏2018-09-12
5. ↑  משפיעים 2019 - כל השמות, באתר מגזין ליברל
6. ↑  משפיעים 2020 | המחוברים, באתר מגזין ליברל, ‏2020-09-16
7. ↑  חברי הדירקטוריון, באתר קרן-שמש
8. ↑  טל אלכסנדרוביץ - שגב, באתר Maoz
**שרה אראני** (באיטלקית: **Sara Errani**; נולדה ב-29 באפריל 1987) היא שחקנית טניס מקצוענית מאיטליה. בשיאה דורגה במקום חמישי בעולם ב-20 במאי 2013 בדירוג ה-WTA.

הישג השיא של אראני הוא זכייה באליפות צרפת הפתוחה בטורניר זוגות נשים ביחד עם רוברטה וינצ'י אף היא מאיטליה לאחר ניצחון על מריה קירילנקו ונדיה פטרובה שתיהן מרוסיה 4–6, 6–4, 6–2 וכן הגעה לשלב הגמר בטורניר זה בטורניר לנשים. בשלב הגמר היא הפסידה למריה שראפובה מרוסיה 3-6, 2-6 שזכתה לראשונה בטורניר זה ועלתה למקום הראשון בעולם.

אראני זכתה פעמיים ברציפות ביחד עם נבחרת איטליה בגביע הפדרציה בשנים 2009, 2010.

ביוגרפיה
--------

בגיל 12 נסעה אראני לפלורידה, ארצות הברית ללמוד ולהתאמן באקדמיית הטניס של ניק בולטיירי. בגיל 16 עברה להתאמן בוולנסיה, ספרד בהדרכתם של פאבלו לוזנו ודוד אנדרס.

ב-13 ביולי 2008 זכתה אראני בתואר הראשון שלה במסגרת הסבב העולמי לנשים (WTA), בטורניר פלרמו, איטליה לאחר ניצחון בשלב הגמר על מריה קוריצ'בה מאוקראינה 6–2, 6–3.

בשנת 2012 זכתה אראני בשלושה תארים ובפרסים בסכום של יותר מ-1.8 מיליון דולר. בתחילת השנה היא הגיעה לראשונה בקריירה שלה לשלב רבע גמר בטורניר גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה ודורגה במקום 33 בעולם דירוג השיא שלה. היא הגיעה למשחק הגמר בטורניר זה בטורניר לנשים ביחד עם רוברטה וינצ'י שבו הפסידו לסבטלנה קוזנצובה ולורה זבונרבה מרוסיה 7–5, 4–6, 3–6. אל אליפות צרפת הפתוחה שנערכה ביוני אותה שנה הגיעה אראני במקום 21 בעולם. בטורניר עצמו היא הגיעה לשלב הגמר לאחר ניצחונות על קייסי דלאקווה מאוסטרליה 6-4, 2-6, 2-6, מלני אודין מארצות הברית 2-6, 3-6, אנה איבנוביץ' מסרביה (14 בעולם) 6-1, 5-7, 3-6, סבטלנה קוזנצובה (28 בעולם) 0-6, 5-7, אנגליקה קרבר מגרמניה (10 בעולם) 6–3, 7–6 השחקנית הראשונה מהטופ 10 שאותה ניצחה ואת סמנתה סטוסור מאוסטרליה (6 בעולם) 7–5, 1–6, 6–3. בשלב הגמר היא הפסידה למריה שראפובה (2 בעולם) 3-6, 2-6. נוסף לכך, היא זכתה בתואר לזוגות נשים ביחד עם רוברטה וינצ'י לאחר ניצחון בשלב הגמר על מריה קירילנקו ונדיה פטרובה 4–6, 6–4, 6–2.

בעונת 2013 הרוויחה אראני 3,073,992 דולר, רק מפרסים על תחרויות בהן השתתפה.

אל טורניר ווימבלדון שנערך ביולי 2015 הגיעה אראני במקום 19 בעולם. בסיבוב הראשון גברה אראני על פרנצ'סקה סקיאבונה מאיטליה המדורגת במקום 80 בעולם בתוצאה 6:2 5:7 6:1. בסיבוב השני של הטורניר הודחה אראני על ידי אלכסנדרה קרוניק מסרביה המדורגת 82 בעולם לאחר שהפסידה 6:3 7:(2)6 6:2.

ב-2018 לאחר שנכשלה בבדיקת סמים אסורים והודתה בשימוש בלטרוזול הושעתה לעשרה חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שרה אראני** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שרה אראני
* שרה אראני, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* שרה אראני, ברשת החברתית אינסטגרם

* שרה אראני, באתר olympedia.org

* שרה אראני, באתר ה-WTA

* שרה אראני, באתר ה-ITF

* שרה אראני, באתר גביע הפדרציה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמיר ענבר, האיום האראני, באתר הארץ, 7 ביוני 2012
2. ↑  אורן אהרוני, הטניסאית שרה אראני הושעתה לעשרה חודשים, באתר ynet, 11 ביוני 2018
**דמיטרי סרגייביץ' סיפיאגין** (נולד ב-20 במרץ (8 במרץ) 1853, קייב — 2 בפברואר (15 בפברואר) 1902, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, שר הפנים של רוסיה בשנים 1899–1902. נכדו של הגנרל נ. מ. סיפיאגין, אשר התפרסם במהלך המלחמה הפטריוטית של שנת 1812.

ביוגרפיה
--------

דריה פרופירייבנה בדיוקן מאת גולפיין (1855)
מוצאו ממשפחת האצולה סיפיאגין. אביו סרגיי סיפיאגין (1826–1856) נפטר בגיל מאוד צעיר בפרוץ מגפת הטיפוס באודסה. אמו — דריה פרופירייבנה, קרסובסקאיה טרם נישואיה (1835–1877), הייתה נשואה בשנית לנסיך וסילי ואסילייביץ' מצ'רסקי (1830–1880). אחותו אלכסנדרה (1854–1928) הייתה נשואה לאדמירל פ. ו. דובאסוב.

הוא סיים את לימודיו בתחום המשפטי באוניברסיטת סנקט פטרבורג (1876). מאז 1878 נבחר שוב ושוב לשופט בבית המשפט השלום של מחוז וולוקולאמסק;

ב-1893 — מונה לשר רכוש המדינה, מ-1 בינואר 1894 — כיהן כסגן שר הפנים. ב-20 באוקטובר 1899 מונה למנהל משרד ולבסוף ב-26 בפברואר 1900 התמנה לתפקיד שר הפנים, האחראי על כוחות השיטור והכיבוי. בתקופת כהונתו הנהיג צעדי ענישה מחמירים כנגד הפועלים, החקלאים והסטודנטים שנחשדו כחברים בתנועה המהפכנית, הוא הנהיג את מדיניות הרוסיפיקציה בפינלנד.

### רצח סיפיאגין

המתנקש סטפן בלמאשב.
שר הפנים דמיטרי סיפיאגין נרצח ב-2 באפריל (15 באפריל) 1902, בשעה 13:00. התנועה המהפכנית דנה אותו ל"גזר דין מוות", שבוצע על ידי המתנקש המהפכן סטפן בלמאשב, חבר הארגון הלוחם של הס"ר, הסוציאליסטים-המהפכנים, שהגיע למבנה מועצת המדינה במדי קצין, עם חבילה לכאורה מן הדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ' עבור סיפיאגין. כאשר סיפיאגין לקח את החבילה לידו, בלמאשב ירה חמש יריות שהביאו למות השר. 

בספרו של יוסף קרוק, "תחת דגלן של שלוש מהפכות" (1968), מוזכר הרצח כמקרה שני לרצח פוליטי שביצעו "טירוריסטים" כהגדרתו , וכפי שמקובל היה לכנות פעילות זו בתקופה ההיא (הראשון היה רצח שר החינוך בוגוליפוב בידי הסטודנט פטר קארפוביץ' בפברואר 1901). 

עפ"י מידע שהגיע לידיו של קרוק, בלמאשב (קרוק מאיית את שמו: 'בלאמאשוב'), אמר במשפטו כי "שינוי יחסו של המשטר אל הסטודנטים אפשרי רק עם שינוי המשטר החברתי כולו. לפיכך חייבים הסטודנטים לשאוף להשמדת המשטר הבורגני המונארכיסטי הנוכחי". מפלגתו הכריזה:

  

"את העתונות הם החניקו, את האוניברסיטאות הפכו לקסרקטינים של חיילים ושוטרים. הם מדכאים יהודים, פולנים, סינים וכל שאר אומות. בכל מקום שורקים המגלבים ומנצנצות החרבות השלופות. פועלים בלתי מזויינים נורים ברחובות".

  

סיפיאגין נקבר בבית הקברות טיחווין שבתחומי מנזר אלכסנדר נייבסקי בסנקט פטרבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמיטרי סיפיאגין** בוויקישיתוף
* דמיטרי סיפיאגין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דמיטרי סיפיאגין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף קרוק, **תחת דגלן של שלוש מהפכות**, תל אביב: מחברות לספרות, 1968, עמ' 143

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120145025X
* VIAF: 97144648415016568093
* WorldCat: viaf-97144648415016568093

 |
**קים מין-וו** (בקוריאנית: **김민우**; נולד ב-25 בפברואר 1990) הוא כדורגלן דרום-קוריאני, המשחק בעמדת הקשר בצ'אנגדו רונגצ'נג.

קריירת מועדונים
---------------

קים את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת יונסיי. בקיץ 2009 נבחן בפ.ס.וו. איינדהובן, אך לא חתם בקבוצה.

ב-8 בינואר 2010, קים חתם בסגאן טוסו ששיחקה אז בליגה השנייה ביפן. ב-7 במרץ 2010, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד קונסאדולה סאפורו. ב-9 במאי 2010, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–4 נגד אויטה טריניטה. בעונת 2011, רשם 7 שערים ב-28 משחקים ובסיום העונה עלתה סגאן לליגת העל היפנית. בסיום עונת 2016, סיים את חוזהו בקבוצה ושוחרר.

ב-6 בינואר 2017, קים חתם בסוואן סמסונג בלווינגס מליגת העל של קוריאה הדרומית. ב-15 בינואר 2018, הושאל לסאנגג'ו סאנגמו, בה שיחק כשנה וחצי.

בקיץ 2022 קים חתם בצ'אנגדו רונגצ'נג מליגת העל הסינית.

קריירה בינלאומית
----------------

קים השתתף עם נבחרת הנוער של קוריאה הדרומית בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בשנת 2009.

שנה לאחר מכן, זומן לראשונה לסגל הנבחרת לקראת משחק ידידות נגד ניגריה. ב-10 באוקטובר 2014, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד פרגוואי.

קים השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2015 ומונדיאל 2018.

תארים
-----

סוואן סמסונג בלווינגס
* גביע ה-FA הקוריאני: 2019

נבחרת קוריאה הדרומית
* גביע מזרח אסיה בכדורגל: 2015, 2017

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קים מין-וו** בוויקישיתוף
* קים מין-וו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת קוריאה הדרומית – מונדיאל 2018** |
| --- |
| 1 סאונג-גיו • 
2 יונג • 
3 סונג-יון • 
4 באן-סוק • 
5 יונג-סון • 
6 ג'ו-הו • 
7 יונג-מין • 
8 סה-ג'ונג • 
9 שין-ווק • 
10 סונג-וו • 
11 הי-צ'אן • 
12 מין-וו •
13 ג'ה-צ'אול • 
14 צ'ול •
15 וו-יונג •
16 סונג-יונג •
17 ג'אי-סונג •
18 סון-מין •
19 יאנג-וון •
20 יון-סו •
21 ג'ין-יון •
22 יו-האן •
23 יון-וו •
מאמן: טיי-יונג | קוריאה הדרומיתקוריאה הדרומית |
הרב צמח מאזוז פותח את כנס "איגוד בני התורה" הספרדים, בירושלים (2006)
הרב **צמח מאזוז** (נולד בכ"ז בשבט ה'תש"ז, 17 בפברואר 1947), הוא ממייסדי מוסדות "ישיבת כסא רחמים", ומשמש כמנהל הישיבה, משגיח, ור"מ. הוא בנו של הרב מצליח מאזוז, ואחיו הצעיר של הרב מאיר מאזוז.

ביוגרפיה
--------

נולד בתוניס שבתוניסיה לכמסאנה חנה והרב מצליח מאזוז, מייסד ישיבת "כיסא רחמים" המקומית. בילדותו סבל מגמגום קשה, עד שאביו הורה לו לדבר לאט, והדבר עזר לו לדבר בצורה טובה. בגיל 16 מונה לרב בישיבת אביו. לאחר שהאב נרצח על ידי מתנקש מוסלמי בשנת ה'תשל"א (1971), עלה יחד עם אחיו לישראל, והם ייסדו מחדש בבני ברק את ישיבתו של אביהם.

הרב צמח מכהן כר"מ שיעור א' בישיבה הקטנה, בשיטת הלימוד של הישיבה בדרך ה"עיון תוניסאי". כמנהלה הרוחני של הישיבה הוא מעביר שיחת מוסר שבועית לבחורי הישיבה הגדולה. הוא עוסק בחינוך למעלה מ-50 שנה, והעמיד מאות תלמידים בתוניס ובישראל. במקביל הוא מנהל את הישיבה ועוסק בביסוסה ובהרחבת מוסדותיה, בשנת ה'תשל"ז הקים את מכון הרב מצליח להוצאת כתבי היד של אביו, ובמשך השנים התפתח המכון בניהולו והוציא מאות ספרים. בעידודו וביוזמתו הקימו תלמידי הישיבה מוסדות תורה ברחבי הארץ, בהם מספר תלמודי תורה וישיבות, וסמינר לבנות ספרדיות בשם "עטרת רחל", כיום לומדים בכלל המוסדות שתחת הנהגתו למעלה מאלף תלמידים.

למרות הגימגום ממנו סבל בילדותו, הוא מרבה לעסוק בנאומים ודרשות בכנסים ציבוריים.

ספרו
----

* **חזקו ויאמץ לבבכם** - מדרשותיו המוסריות

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב צמח מאזוז, (אתר כיסא רחמים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007411420705171
* LCCN: no2015086083
* VIAF: 316565821
* WorldCat (עם VIAF): 316565821

 |
באלגברה ליניארית, מתאימים לכל מטריצה ריבועית פולינום שנקרא **הפולינום האופייני**, והוא מקודד כמה תכונות חשובות של המטריצה.

אם {\displaystyle A} היא מטריצה ריבועית מסדר {\displaystyle n}, הפולינום האופייני שלה מוגדר כפולינום {\displaystyle p\_{A}(\lambda )=\left|\lambda I-A\right|}, כאשר {\displaystyle I} היא מטריצת היחידה ו- {\displaystyle |\cdot |} מסמן את הדטרמיננטה. זהו פולינום מתוקן שמעלתו שווה למספר הרכיבים שבמטריצה (הסדר שלה שסומן ב-{\displaystyle n}), ושורשיו הם הערכים העצמיים שלה.

כשכותבים {\displaystyle p\_{A}(\lambda )=\lambda ^{n}+t\_{n-1}\lambda ^{n-1}+t\_{n-2}\lambda ^{n-2}+\dots +t\_{0}}, המקדם החופשי של הפולינום האופייני הוא {\displaystyle t\_{0}=(-1)^{n}|A|}, ואילו {\displaystyle t\_{n-1}} שווה למינוס העקבה של {\displaystyle A}. בפרט הפולינום האופייני של מטריצה 2x2 הוא מהצורה {\displaystyle p\_{A}(\lambda )=\lambda ^{2}-\operatorname {tr} (A)\cdot \lambda +\det(A)}. באופן כללי יותר, מקדמי הפולינום הם פונקציות סימטריות של הערכים העצמיים.

השורשים של הפולינום האופייני הם הערכים העצמיים של {\displaystyle A}.

התכונה החשובה ביותר של הפולינום האופייני נתונה במשפט קיילי-המילטון, שלפיו {\displaystyle A} מאפסת את הפולינום האופייני שלה, כלומר {\displaystyle p\_{A}(A)=A^{n}+t\_{n-1}A^{n-1}+\dots +t\_{0}I=0}. לכן הפולינום המינימלי מחלק את הפולינום האופייני.

לשתי מטריצות דומות יש אותו פולינום אופייני, אם כי ההפך אינו תמיד נכון (אפילו מעל שדה סגור אלגברית).

ראו גם
------

* מטריצה
* פולינום
* פולינום מינימלי
* ערך עצמי
* דמיון מטריצות
* צורת ז'ורדן

קישורים חיצוניים
----------------

* פולינום אופייני, באתר MathWorld (באנגלית)

| נושאים באלגברה ליניארית |
| --- |
| מושגי יסוד | שדה • מרחב וקטורי • משוואה ליניארית • מערכת משוואות ליניאריות • העתקה ליניארית • מטריצה |
| וקטורים | תלות ליניארית • צירוף ליניארי • קבוצה פורשת • בסיס • קואורדינטות |
| מטריצות | כפל מטריצות • שחלוף • דטרמיננטה • דרגה • עקבה • מטריצה מצורפת • מטריצת מעבר • מטריצה משולשית • דמיון מטריצות • ערך עצמי • פולינום אופייני • לכסון מטריצות • צורת ז'ורדן |
| העתקות | העתקה ליניארית • קואורדינטות • מטריצה מייצגת • גרעין (אלגברה) • אנדומורפיזם • איזומורפיזם • העתקה אפינית • העתקה פרויקטיבית |
| מרחבי מכפלה פנימית | מכפלה סקלרית • מכפלה וקטורית • אורתוגונליות • מטריצה סימטרית • אופרטור הרמיטי • אופרטור אוניטרי • טרנספורמציה נורמלית |
| תבניות | תבנית ביליניארית • תבנית סימטרית • תבנית הרמיטית • תבנית סימפלקטית • חפיפת מטריצות • משפט סילבסטר • תבנית מולטי-ליניארית אנטי-סימטרית • אוריינטציה • צפיפות • טנזור |