recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אולוף גרהרד תורנל** (בשוודית: **Olof Gerhard Thörnell**;‏ 19 באוקטובר 1877 – 25 ביולי 1977) היה גנרל שוודי אשר היה המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) הראשון של צבא שוודיה.

ביוגרפיה
--------

תורנל נולד בטורנו ב-19 באוקטובר 1877. הוא היה בנם של הכומר פר תורנל, וגרהרדינה "דיין" מרגרטה (לבית לינדגרן). הוא היה אחיו של הפרופסור גוסטה תורנל. ב-1895 הוא התגייס לצבא שוודיה. תורנל הועלה לדרגת לויטננט ב-7 בדצמבר 1900 ברגימנט אפלנד. ב-7 ביולי 1906 סיים תורנל את לימודיו במכללת הסגל המלכותית של הצבא השוודי והוצב במטה הכללי. הוא הועלה לדרגת האופטמן ב-10 ביוני 1910. מ-1911 עד 1915 היה תורנל מורה במכללת הסגל המלכותית של הצבא השוודי. ב-1915 עזב את המטה הכללי ושירת כקפטן ברגימט אלבסבורג. ב-27 בנובמבר 1917 הועלה לדרגת מאיור וב-19 באוגוסט הועלה לדרגת אוברסט לויטננט.

ב-24 באוגוסט 1926 הועלה תורנל לדרגת אוברסט והפך למפקד רגימנט גרנדיירים ווקסהולם. ב-1 בינואר 1928 הוא מונה למושל הצבאי של גוטלנד ולמפקד רגימנט הרגלים של גוטלנד. ב-28 בדצמבר 1933 הועלה לדרגת בריגדה גנרל ומונה למפקח של חיל הרגלים השוודי. ב-1 ביולי 1936, תורנל, הועלה לדרגת גנרל לויטננט ובמקביל מונה לראש מטה ההגנה. ב-8 בדצמבר 1939 תורנל מונה להמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) הראשון של שוודיה. ב-1 בינואר 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל. הוא נודע כבירוקרטי ונוקשה, ולא היה פופולרי בקרב בכירי הצבא. עם זאת, הממשלה חיבבה אותו וראתה בו ממלא הוראות נאמן.

תורנל כיהן כמפקד העליון במהלך רוב שנותיה של מלחמת העולם השנייה. הוא היה נאמן למדיניותה של ממשלת שוודיה לשמור על נייטרליות. נייטרליות זו הייתה כרוכה לא אחת במחיר של ויתורים לגרמנים. תורנל עצמו נחשב בדרך כלל לפרו-גרמני. ב-31 במרץ 1944 הוא פרש מתפקיד המפקד העליון, ומונה לראש המטה הצבאי של הוד מלכותו עד למותו של גוסטב החמישי, מלך שוודיה ב-1950, אז פרש מהצבא.

הוא נפטר באופסלה ב-25 ביולי 1977.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולוף תורנל** בוויקישיתוף
* אולף תורנל בביוגרפיה השוודית
* אולוף תורנל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169325768 (data)
* ISNI: 0000 0004 5100 3201
* VIAF: 316738281
* WorldCat: viaf-316738281

 |
**HSM** (ראשי תיבות באנגלית של: **H**ardware **S**ecurity **M**odule, תרגום: **מודול אבטחת חומרה**) הוא מכשיר מחשוב פיזי השומר ומנהל מפתחות דיגיטליים, ומבצע הצפנה ופענוח לחתימות דיגיטליות, אימות חזק (Strong authentication) ופונקציות הצפנה אחרות. בדרך כלל מודולים אלו מגיעים בצורה של כרטיס פלאגין או התקן חיצוני המתחבר ישירות למחשב או לשרת ברשת. מודול אבטחת חומרה מכיל שבב Crypto-processor מאובטח אחד או יותר.

בשל התפקיד הקריטי שהם ממלאים באבטחת יישומים ותשתיות, HSMs או המודולים הקריפטוגרפיים מאושרים בדרך כלל בתקנים מוכרים בינלאומיים כגון Common Criteria או FIPS 140 כדי לספק למשתמשים אבטחה בלתי תלויה כי העיצוב והיישום של המוצר וכן אלגוריתמי ההצפנה חזקים. הרמה הגבוהה ביותר של הסמכת אבטחה של FIPS 140 שניתן להשיג היא רמת אבטחה 4 (כללית). כאשר משתמשים בה ביישומים פיננסיים, אבטחת HSM מאומתת לעיתים קרובות על פי דרישות HSM שהוגדרו על ידי מועצת התקנים של תעשיית כרטיסי התשלום (Payment Card Industry Security Standards Council).

שימושים
-------

ניתן להשתמש ב-HSM בכל יישום המשתמש במפתחות דיגיטליים. בדרך כלל המפתחות יהיו בעלי "ערך גבוה" – כלומר תהיה השפעה שלילית משמעותית על בעל המפתח אם תהיה פריצה וגניבת המפתח.

הפונקציות המרכזיות של HSM הן:

* ייצור מפתח קריפטוגרפי מאובטח
* אחסון מפתחות קריפטוגרפי מאובטח, לפחות עבור המפתחות ברמה העליונה והמפתחות הרגישים ביותר, המכונים לעיתים קרובות "Master keys"
* ניהול מפתחות
* שימוש בחומר קריפטוגרפי רגיש, למשל, ביצוע הצפנה עבור חתימה דיגיטלית
* הפחתה בעומס שרתי יישומים לקריפטוגרפיה אסימטרית וסימטרית מלאה.

יחידות HSM נפרסות גם לניהול מפתחות "הצפנת נתונים שקופה" עבור מסדי נתונים ומפתחות להתקני אחסון כגון דיסק.

הם מספקים גם הגנה לוגית ופיזית הן על חומרים אלה, כולל מפתחות קריפטוגרפיים, מפני חשיפה, שימוש שאינו מורשה ותוקפים פוטנציאליים.

### ארנק מטבעות קריפטוגרפי

ניתן לשמור מטבעות קריפטוגרפיים בארנק מטבעות קריפטוגרפי על HSM.

גלריה
-----

* כספת HSM של EngageBlackכספת HSM של EngageBlack
* HSM של NCipherHSM של NCipher

ראו גם
------

* העברת ממון אלקטרונית
* PKI
* FIPS 140-3

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **HSM** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ramakrishnan, Vignesh; Venugopal, Prasanth; Mukherjee, Tuhin (2015). *Proceedings of the International Conference on Information Engineering, Management and Security 2015: ICIEMS 2015*. Association of Scientists, Developers and Faculties (ASDF). p. 9. ISBN 9788192974279.
2. ↑  "Secure Sensitive Data with the BIG-IP Hardware Security Module" (PDF). F5 Networks. 2012. נבדק ב-30 בספטמבר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Gregg, Michael (2014). *CASP CompTIA Advanced Security Practitioner Study Guide: Exam CAS-002*. John Wiley & Sons. p. 246. ISBN 9781118930847.
4. ↑  "Official PCI Security Standards Council Site - Verify PCI Compliance, Download Data Security and Credit Card Security Standards". *www.pcisecuritystandards.org* (באנגלית). נבדק ב-2018-05-01.
5. ↑  "Support for Hardware Security Modules". paloalto. אורכב מ-המקור ב-26 במאי 2015. נבדק ב-26 במאי 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Gemalto and Ledger Join Forces to Provide Security Infrastructure for Cryptocurrency Based Activities". *gemalto.com*. נבדק ב-2020-04-20.
**תאגיד D-Link** היא חברה טאיוואנית רב-לאומית לייצור חומרה וציוד לרשתות. שמה הקודם של החברה היה Datex Systems Inc. החברה נוסדה במרץ 1986, בעיר טאיפיי, בירת טאיוואן.

D-Link מספקת פתרונות תקשורת החל מלקוחות פרטיים ועד ארגונים גדולים. החברה מייצרת ומשווקת ציוד תקשורת: קישוריות רשת, כרטיסי רשת, VOIP, נתבים, מתגים, ציוד DSL, מצלמות IP לאבטחה, ציוד מולטימדיה דיגיטלי ועוד.

החברה מוצבת במקום השלישי בעולם באספקת פתרונות של קישוריות רשת, עם נתח שוק של כ-17%. בתחום נקודות גישה אלחוטיות לשוק הארגונים הבינוניים והגדולים מוצבת החברה כמובילת שוק, עם נתח של יותר מ-45% מבחינת משלוחי יחידות נקודות גישה.

לחברה כ-189 משרדים ב-67 מדינות. מנכ"ל סניף ישראל הוא ערן שלומי.

המתחרים העיקריים של D-Link הם Cisco, HP ו-Netgear.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה על ידי Ken Kao ביחד עם ששת עמיתיו. באותה תקופה כרטיסי הרשת כמעט שלא היו בשימוש במחשבים אישיים בגלל גודלם (11 אינץ'), החברה הצליחה לפתח כרטיס רשת בגודל 5 אינץ' ובכך סללה את הדרך לשילוב כרטיסי רשת במחשבים אישיים.

עד שנת 1992 נקראה החברה Datex Systems Inc, באותה שנה החליטה לשנות את שמה ל-D-Link. השם D-Link מורכב מהאות D של שם החברה הקודם ומהמילה Link, שמשמעותו קשר.

ב-1994 הייתה לחברת התקשורת הראשונה אשר הונפקה בבורסת טאיוואן.

בשנת 2003 הוקם סניף D-Link ישראל.

מוצרים
------

לחברה מגוון רחב של נתבים, כרטיסי רשת, נקודות גישה אלחוטיות, ציוד לאבטחת מידע ועוד.

נתב אלחוטי מדגם DIR-600
מצלמת IP מדגם DCS-2120
בשנת 2007 הייתה החברה הראשונה אשר שיווקה נתבים ומתגים הפועלים בטכנולוגיה ירוקה, אשר מסייעת לחסכון בצריכת חשמל. הטכנולוגיה מכבה פורטים בציוד התקשורת אשר לא מחובר אליהם כבל רשת, בנוסף הציוד מסוגל לזהות את אורך כבל הרשת ולהתאים את צריכת החשמל כך שיוכל להעביר עליו את המידע.

בשנת 2010 השיקה החברה את ה-Boxee Box, מזרים מדיה המבוסס על תוכנה ישראלית.

בישראל מוצרי D-Link משווקים בין היתר ללקוחות בזק המתחברים לאינטרנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **D-Link** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של D-Link (באנגלית)
* D-Link, ברשת החברתית פייסבוק

* D-Link, ברשת החברתית טוויטר

* D-Link, ברשת החברתית אינסטגרם

* D-Link, ברשת החברתית LinkedIn

* D-Link, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  D-Link Corp, Bloomberg Businessweek
2. ↑  רון קסלר, אמטל חתמה על הסכם לייצוג D-Link בישראל, אנשים ומחשבים, 31 באוגוסט 2014
3. ↑  Corporate presentation 2013, עמוד 4
4. 1 2 3  D-link Brand Story, TaiwanExcellence
5. ↑  History of D-Link
6. ↑  דרור מרום, חברת D-Link פותחת נציגות בישראל, גלובס, 3 באפריל 2003
7. ↑  D-Link Announces Expansion of Green Ethernet Technology
8. ↑  אוהד צדוק, Boxee Box מבוססת התוכנה הישראלית מוכרזת ב-CES על ידי D-Link, באתר Gadgety, פורסם 6 בינואר 2010
9. ↑  אקסל ו-D-Link זכו במכרז של בזק לשיווק נתב ללקוחות החברה; היקף העסקה: כ-18 מיליון ש', באתר אנשים ומחשבים, 18 במאי 2009
כיכר לסטר
כיכר לסטר בשנת 1750 - מבט לכיוון צפון. המבנה הגדול בפינה הצפון מזרחית של הכיכר היא ביתו של פרדריק, הנסיך מוויילס
**כיכר לסטר** (באנגלית: **Leicester Square**) היא כיכר להולכי רגל בלבד, באזור וסט אנד שברובע וסטמינסטר של לונדון, אנגליה.

הכיכר נמצאת מערבה לדרך צ'רינג קרוס, צפונה לכיכר טרפלגר, מזרחה לכיכר פיקדילי. במרכז הכיכר פארק קטן, ובו פסל של ויליאם שייקספיר וסביבו דולפינים. בכל אחת מפינותיו של הפארק הקטן הוצב פסל. הפסלים הם של סר אייזק ניוטון, סר ג'ושואה ריינולדס, ג'ון האנטר וויליאם הוגארת. בהמשך הוצבו ברחבי הכיכר פסלי מתכת של צ'ארלי צ'פלין, ג'ין קלי מתוך "שיר אשיר בגשם", הארנב מבאגס באני, מיסטר בין, מרי פופינס, הארי פוטר ועוד.

כיכר לסטר היא המרכז הקולנועי של לונדון. בכיכר מספר רב של בתי קולנוע, בהם בית הקולנוע עם המסך הגדול בבריטניה, ובית הקולנוע עם מספר המושבים הרב ביותר. בכיכר נערכות כל הקרנות הבכורה בבריטניה. כמו כן יש בה מספר מועדוני לילה אופנתיים.

היסטוריה של הכיכר
-----------------

הכיכר הוקמה על שדות שהיו שייכים לרוזן רוברט סידני, הרוזן השני מלסטר, שהיו ממוקמים מול אחוזתו של הרוזן. הרוזן רכש את האדמות שנקראו אז שדות מרטין הקדוש (St. Martin's Field) בשנת 1630, ובשנת 1635 בנה לעצמו בית אחוזה גדול שכונה אז בית לסטר (Leicester House) בחלקו הצפוני של הרחוב. הרוזן תחם את האזור בגדר ומנע בכך מתושבי המחוז הכנסייתי סנט מרטין ( St. Martin's Parish) להשתמש באזור. התושבים פנו למלך צ'ארלס הראשון אשר מינה שלושה מחברי מועצת המלך לנהל בוררות בין הרוזן לבין תושבי המחוז, בסיומה ציווה המלך על הרוזן להשאיר חלק משטחו כשטח פתוח לטובת כל תושבי המחוז.

בשנת 1670 הותוותה צורת הכיכר והחלו להיבנות סביבה בתים. האזור נחשב לאזור אופנתי במיוחד למגורים, ובאחד הבניינים אף התגורר יורש העצר, פרדריק, הנסיך מוויילס. החל מסוף המאה ה-18 פחתה הפופולריות של האזור והוא החל לשמש אזור בו התמקמו מוסדות בידוריים. בית לסטר הפך למוזיאון לטבע שכונה הולופוסיקון ב-1780, ונהרס בשנת 1791 או 1792.

בשנת 1848 הייתה הכיכר בסיס לסכסוך משפטי. בפסק דין טולק נגד מוקסהי נדונה השאלה האם מחויבים דיירים חדשים שמתגוררים בכיכר לציית להסכם שנעשה על ידי הבעלים הקודמים של מבני הכיכר שהסכים לא להקים בניינים נוספים בכיכר. על פי החוק שהיה קיים באותה עת, לא ניתן היה לחייב אדם בגין חוזה שעשה אדם אחר. הלורד צ'ארלס פיפס, הלורד הראשון של קוטנהאם, פסק שבעלים של נכסים מחויבים להתחיבויות של הבעלים הקודמים, משהם רוכשים את הנכס עם התחייבויות אלה. בשל פסיקה זו נותרה הכיכר בצורתה המקורית כפי שהייתה במאה ה-18.
במאה ה-19 נפתחו בכיכר מספר מלונות, וכן תיאטראות ואתרי בידור. תיאטרון אלהמברה נבנה בכיכר בשנת 1854.

הכיכר נותרה עד ימינו כבסיס לתעשיית הבידור, וכיום מצויים בכיכר בתי קולנוע רבים ותיאטראות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **כיכר לסטר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כיכר לסטר** |

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |

* מצלמת אינטרנט - כיכר לסטר
* ההיסטוריה של כיכר לסטר
* תמונות מכיכר לסטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 76994f59-6282-4c13-a468-737652b26b99

 |
**כחול-זים** (שם מדעי: ***Lepomis macrochirus***) הוא מין של דג טורף ממשפחת החמנוניים. הוא חי בנחלים, נהרות, אגמים, בריכות וביצות בארצות הברית שממזרח להרי הרוקי. תפוצתם היא לרוב במזרח ארצות הברית שבין וירג'יניה לפלורידה ומערבה עד לטקסס וצפון מקסיקו. מין זה גם הופץ לאורך צפון אמריקה, אירופה, דרום אפריקה, זימבבואה, יפן, דרום אמריקה וכמה מדינות באוקיאניה.

לדג זה גוני ירוק בהיר-צהבהב המורכב מכרומטופורים על קשקשיו, המשתנה מעט בין האוכלוסיות אך מכיל פסים אנכיים בצבע זית כהה והבטן כתומה עד צהובה. הדג בעל אזור אוזן או זימים כחולים, מהם קיבל את שמו. דג זה יכול להגיע לאורך של 30 ס"מ ולמשקל של 2 ק"ג, אם כי נתפס גם דג במשקל 4 ק"ג.

כחול-הזים הוא דג השוכן במים מתוקים רדודים יחסית, בהם הוא יכול להימצא בין צמחי מים שונים ולהתחבא מטורפים. הוא ניזון בדרך ליקוט עם לסתותיו הרחבות ממגוון מזונות הכוללים בעיקר דגים קטנים יותר וחרקי מים. בתורם הם מהווים מזון חשוב למגוון אוכלי דגים שונים כמו אנפות, נחשוניים, סלמוניים, זאבי נהרות, פרקיים גדולים, צבים נשכניים, שלדגיים, עיטמים ולוטרות. הוא נטרף אפילו בידי חמנוניים גדולים יותר.

כחולי-זים הם גם דגי מאכל פופולרים ונפוצים הנידוגים לאורך בריכות רבות. למרות זאת אוכלוסייתם גבוהה והם אינם בסכנה בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כחול-זים** בוויקישיתוף
* כחול-זים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כחול-זים, באתר ITIS (באנגלית)

* כחול-זים, באתר NCBI (באנגלית)

* כחול-זים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* כחול-זים, באתר FishBase (באנגלית)

* כחול-זים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כחול-זים באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282548005171
* NDL: 00576996

 |
**דניאל דיאס דה לה פאיה** (בספרדית: **Dani Díez**; נולד ב-7 באפריל 1993) הוא כדורסלן ספרדי מקצועי המשחק בבסקוניה מליגת העל הספרדית בכדורסל.

הוא נחשב לאחד מהכישרונות הצעירים המבטיחים בכדורסל האירופי ואחד מהשחקנים הבינלאומיים הטובים בדורו (1993).

קריירה מקצועית
--------------

הוא החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 2005 בקבוצה אסטודיאנטס מדריד, ב-2009 עזב את הקבוצה כדי להצטרף לקבוצת הנערים של מועדון הכדורסל ריאל מדריד.

בעונה שלאחר מכן, 2009-10 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בריאל מדריד ב' אשר שיחקו בליגה השלישית בספרד. במהלך עונת 12–2011 עבר לקבוצה הראשונה של ריאל מדריד ושיחק עמם בליגה הראשונה בספרד, את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך נגד באסקט מנרסה בדצמבר 2011.

בקיץ 2013 חזר לריאל מדריד לאחר ששיחק בגיפוסקואה באסקט. עם ריאל הוא זכה באליפות הליגה הספרדית ובסגנות היורוליג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל דיאס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל
**פרנסואה לטסייה** (בצרפתית: **François Letexier**) (נולד ב-24 באפריל 1989) הוא שופט כדורגל צרפתי השופט בליגה הראשונה. הוא שופט פיפ"א מאז 2017 ומדורג כשופט בדרג העילית של אופ"א.

קריירת שיפוט
------------

בשנת 2016, לטסייה החל לשפוט בליגת העל הצרפתית. משחקו הראשון כשופט היה ב-23 בינואר 2016 בין מונפלייה לקן. בשנת 2017, הוא הוכנס לרשימת שופטי פיפ"א. משחקו הבינלאומי הראשון כשופט בפיפ"א נערך ב-23 במרץ 2018 בין בולגריה לבוסניה והרצגובינה.

באפריל 2019, שפט לטסייה את גמר ליגת הנוער של אופ"א 2021 בין פורטו לצ'לסי. 

ב-20 במאי 2021, שפט את גמר הקופה דה פראנס בין מונקו לפריז סן ז'רמן.

ב-26 במאי 2021, כשופט ה-VAR הראשי, הוא ניהל את גמר הליגה האירופית 2021 בין ויאריאל לבין מנצ'סטר יונייטד עם השופט המרכזי קלמנט טורפין. הוא שפט שלושה משחקים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 ב-2021 (כולל רבע הגמר בין פורטוגל לאיטליה).

ב-20 באוגוסט 2022, ניהל לטסייה משחק בליגת המשנה בצרפת בין סנט אטיין ללה האבר ובו נתן ארבעה כרטיסים אדומים לשלושה שחקנים של סנט אטיין; אנתוני בריאנסון, מתיו קפארו ואטיין גרין.

ב-24 באוקטובר 2022, על פי רבים, שיפוטו של לטסייה היה שנוי במחלוקת במהלך משחק ליגת העל הצרפתית בין ניס לנאנט. בדקה ה-19 החליט שלא לשפוט פנדל לזכות נאנט לאחר שהכדור פגע בשתי זרועותיו של מתיה ויטי. לקראת סיום המשחק, שפט פנדל שנוי במחלוקת לטובת ניס כאשר הכדור פגע בזרועו של ז'אן-שארל קסטלטו. כאמור, נתן גם שני כרטיסים אדומים לקאדר במבה, שחקנה של נאנט, כמו גם לשוערה אלבן לפונט (שספג כרטיס צהוב שני לאחר סיום המשחק). ימים לאחר מכן, כשהוא קיבל איומי מוות ברשתות החברתיות, לטסייה דיבר על החלטותיו במהלך ראיונו לעיתון הצרפתי "L'Équipe".

ב-12 באפריל 2023 שפט לטסייה במשחק רבע הגמר של ליגת האלופות בין ריאל מדריד לצ'לסי.

ב-16 באוגוסט 2023 שפוט לטסייה את הסופר קאפ בין מנצ'סטר סיטי לסביליה.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1222549808
* VIAF: 2046160728552610380006
* WorldCat (עם VIAF): 2046160728552610380006

 |

* 

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל השופט, באתר Transfermarkt
* פרופיל שופט ב-WorldFootball.net
* פרופיל שופט ב-EU-Football.info
* פרופיל שופט ב-FFF.fr
הרב **דן יואל ליווי** (ו' באב תש"ז, יולי 1947 – כ"ב בניסן תש"ף, אפריל 2020) היה יו"ר מערכת הכשרות הבינלאומית OK וחבר אגודת רבני חבר העמים.

ביוגרפיה
--------

נולד בניו הייבן לתלמה ולרב דובער ליווי, שכיהן כמשפיע בישיבת חב"ד במקום.

למד בישיבת אחי תמימים - חב"ד בפילדלפיה ובישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל בכפר חב"ד. קיבל הסמכה לרבנות מכמה רבנים, בהם הרב משה פיינשטיין.

בסיוון תשל"א נישא למלכה יפה למשפחת דייטש, ולמד בכולל אברכים בשכונת נחלת הר חב"ד בקריית מלאכי שנפתח אז.

בשנת תשל"ז חזר לארצות הברית, התגורר בשכונת קראון הייטס והחל לעזור לאביו בניהול מערכת הכשרות OK, שהאב החל לנהל באותה תקופה. בשנת תשמ"ז נפטר אביו, והוא החל לעמוד בראש מערכת הכשרות. הוא פיתח את הארגון בכל רחבי ארצות הברית ומחוצה לה, והפך אותו לארגון כשרות עולמי, המאגד למעלה מ-350 משגיחי כשרות ורבנים בכל רחבי העולם.

כמו כן ייסד לזכר אחיו את בית הכנסת "בית אליעזר יצחק" במרכז שכונת קראון הייטס, וכיהן כרב בית הכנסת.

בשנת תשנ"ב נמנה עם חברי הוועד המייסד של "אגודת רבני חבר העמים" המאגד את הרבנים ברוסיה, כיועץ לענייני כשרות.

הרב ליווי היה תורם גדול למוסדות צדקה וחסד. בין הפרויקטים המובילים שיזם ומימן נמנים מוזיאון הילדים היהודי בקראון הייטס, ופרויקט "חסידות מבוארת" של היכל מנחם.

נפטר באחרון של פסח תש"ף (אפריל 2020) ממחלת נגיף קורונה (COVID-19) ונקבר בניו יורק בבית הקברות מונטיפיורי.

לליווי ארבעה בנים וחמש בנות. בתו נפטרה בתשע"ט.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה של הרב דן יואל ליווי באתר הכשרות ok (באנגלית)
* לעבוד עם ארגונים אחרים- הרב ליווי מתראיין לתוכנית 'המפגש שלי' של ארגון jem, באתר בית חב"ד
* משה מרינובסקי, לעשות תיקונים בכשרות בכל העולם, עיתון כפר חב"ד מס' 1855
* הכשרות כמפעל חיים: חייו הסוערים של הרב דן יואל ליווי אתר col ניסן תש"ף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כחודש אחרי האמא: ראש מערכת הכשרות OK נפטר מנגיף הקורונה אתר חרדים 10, 17 באפריל 2020
***Üç*** (באנגלית: ***Three***; ובעברית: **שלוש**) הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת הטורקייה, אירם דריג'י. המיני-אלבום יצא לאור ב-24 ביוני 2014, על ידי חברות התקליטים GNL אנטרטיינמנט ודואן מיוזיק קומפני.

במיני-אלבום נכלל הלהיט הטורקי "Bir Miyiz", שצבר למעלה מ-86 מיליון צפיות ביוטיוב.

רקע והפקה
---------

המיני-אלבום הופק על ידי חולוסי דריג'י, בדומה לקודם *İki*, שהופק על ידו גם כן. ב-17 ביוני 2014, יצא לאור השיר "Nazende Sevgilim", שנכלל במיני-אלבום. האודיו של השיר הועלה ליוטיוב באותו היום, וזכה להצלחה כאשר צבר למעלה מ-4 מיליון צפיות. בהמשך, יצא הקליפ של השיר "Bir Miyiz", אשר הצליח לצבור למעלה מ-86 מיליון צפיות.

הקליפ של "Nabza Göre Şerbet" זכה להצלחה כאשר צבר למעלה מ-50 מיליון צפיות.

רשימת רצועות
------------


| *Üç* |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | Nazende Sevgilim | 3:46 |
| 2. | Bir Miyiz | 3:38 |
| 3. | Nabza Göre Şerbet | 4:05 |
| **משך כולל:** | **11:29** |

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Üç באתר MusicBrainz
* Discogs Üç באתר Discogs

הערות שוליים
------------

1. 1 2  İrem Derici - Üç, Discogs (באנגלית)
2. 1 2  *İrem Derici - Bir Miyiz*, נבדק ב-2020-01-18
3. ↑  İrem Derici - Üç, Discogs (באנגלית)
4. ↑  2 by İrem Derici, Genius (באנגלית)
5. 1 2  *Nazende Sevgilim (İrem Derici)*, נבדק ב-2020-01-18
6. ↑  *İrem Derici - Nabza Göre Şerbet*, נבדק ב-2020-01-18

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 4c54264f-380d-4e89-896d-39401019d529

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשחק הרכבה. אם התכוונתם לחברת תחבורה שנקראה בעבר "קונקס", ראו ויאוליה (ישראל).

הלוגו של החברה
גשר מחלקי קונקס
"**קונקס**" (באנגלית: **K'Nex**, "קנקס") הוא שם המותג של משחק הרכבה שהומצא על ידי ג'ואל גליקמן ומיוצר על ידי "תעשיות קונקס", בהאטפילד שבפנסילבניה בארצות הברית. מקורו של שם המוצר הוא ככל הנראה מהמילה Connects, המבוטאת באנגלית באופן דומה למילה "קונקס".

קונקס הוא משחק הרכבה הכולל בעיקר מוטות ומחברים העשויים מפלסטיק. הוא דומה למשחקי הרכבה נוספים כמו לגו, מגה בלוקס, לייזי ועוד.
חלקי הקונקס מחולקים לפי צבעים. לכל אחד מסוגי החלקים – צבע משלו (זאת לעומת חלקי לגו המגיעים בכל צבע).

היסטוריה
--------

### השנים הראשונות

את הרעיון הגה במקור ג'ואל גליקמן בזמן שהתארח בחתונה. בזמן שהוא ישב עם חבריו סביב שולחן האוכל ושיחק עם קשי השתייה, הוא דמיין מה ניתן לבנות לו יכול היה לחבר את הקשים זה לזה וליצור מבנים שונים. יואל שיתוף ברעיונו את אחיו בוב גליקמן (Bob Glickman) וכך הם ייסדו את חברת "קונקס".

עם הזמן נכללו עוד ועוד חלקים מכניים כמו גלגלים וגלגלות שאפשרו גמישות רבה יותר בבניית מנגנונים.
ערכת הקונקס הראשונה נמכרה בארצות הברית ב-1993 וכללה מנואלה שבעזרתה ניתן היה להניע את הערכה. עד מהרה נוספו לערכות גלגלי שיניים ומנועים שאפשרו לדגמים לנוע בכוחות עצמם.

כאשר פנתה קונקס לחברות צעצועים גדולות כמו Hasbro הן דחו את הרעיון שלה, והפנו אותה לחברת הענק [[לגו]], אך גם היא סירבה לשמוע על הרעיון שלהם.

כיום קונקס מופץ באירופה על ידי חברת טומי (TOMY).

### היום

עד שנת 2001 קונקס לא שיווקה ערכות שכללו מותגים (לעומת לגו ששיווקה סדרת ערכות של הארי פוטר, מלחמת הכוכבים וכדומה) אלא נצמדה לקטגוריות פופולריות כמו מכונות מלחמה רובוטיות ומכוניות על שלט.

בשנת 2001 הפסיקה החברה לנקוט בגישה זו והחלה לשווק ערכות שהתבססו על מותגים כמו רחוב סומסום, מריו ו OCC.

שימושים
-------

הודות לשלל החלקים בערכה ניתן להרכיב מבנים רבים. החל מדמויות קטנות וכלי תחבורה, ועד לדגמים של מבנים, מתקני שעשועים ורכבות הרים. 
רבים ממעריצי המותג לומדים לנצל את תכונות החוזק, הפשטות והחלקים השונים של הקונקס על מנת לבנות מכלולים גדולים ומורכבים מאוד, ולשתף את יצירותיהם באינטרנט. החברה הציגה גם סדרת ערכות המיועדות למוסדות חינוכיים, בעזרתן ניתן ללמוד אודות עקרונות המכניקה וחוקי הפיזיקה.

חברת מהנדסים צעירים מנצלת תוצרים של קונקס לצרכים חינוכיים בתחום הנדסה ומדע.

תצוגות ותערוכות
---------------

קונקס תרו ברחבי ארצות הברית עם תערוכות של דגמים ענקיים ומיוחדים. הדגמים לעיתים בנויים מעשרות אלפי חלקים. לדוגמה – דגם של בניין הקפיטול האמריקני באורך 24 מטרים. זהו הדגם הגדול ביותר שנבנה עד כה.
במסגרת כנס "נשים בהנדסה" באוניברסיטת קונקורדיה הוקמו דגמים גדולים של מגדל סירס, מעבורת חלל ומגדל אייפל.

משחקים דומים
------------

* לגו
* קונסטרקטס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונקס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קונקס
* טיפ מצולם לשימוש בהילוכים
* טיפ מצולם לשימוש בשרשרת
צילום תוכנית בישול - הכנת צ'אודר צדפות
**תוכנית בישול** היא תוכנית טלוויזיה שמציגה הכנת מאכלים, בדרך כלל במטבח שבאולפן צילומים. לעיתים התוכנית אינה מצולמת באולפן צילומים, לדוגמה התוכנית הישראלית "עושים שוק עם גיל חובב" שצולמה ברובה בשווקים שונים ברחבי ישראל ובמקומות ממכר מזון אחרים. בדרך כלל, מנחה התוכנית, לרוב שף מפורסם, מכין מנת אוכל אחת או יותר במהלכה, מול קהל הצופים, ומדגים את כל שלבי הבישול של המנה. לעיתים אין זה שף אשר מכין את המאכלים, אלא טבח חובב, כמו בתוכנית "במטבח עם מרגול", בה הכינו את המאכלים אנשים שונים חסרי רקע מקצועי בבישול.

תוכניות בישול מייצגות את אחד הז'אנרים הוותיקים ביותר במדיום הטלוויזיוני. התוכנית הראשונה שודרה על ידי ב-BBC בינואר 1937. הן התרחבו בשנות החמישים של המאה ה-20 בארצות הברית סמוך לחדירתו הרחבה של מדיום זה. תוכניות אלה היוו גם במדינות אחרות את אחד הסוגות הטלוויזיוניות היציבות בלוח המשדרים[דרוש מקור].

  

אף כי ניתן לראות החל מראשית המאה ה-21 שינויים באופן בו מוכנים המאכלים ומוצגים במהלך התוכנית, עדיין נשמרת מקומה של התבנית המסורתית, זו המאופיינת בשף או טבח כשהוא ניצב מצולם במטבח שהוקם במיוחד באולפן שמסביר שלב אחר שלב את מה שרואה הצופה לנגד עיניו. עצם המראה של מהלך ההכנה, והתוצאה הסופית, אמורים להעניק לצופה תחושה שמתכון כתוב, איננו מצליח להעביר. 

בשנת 1993 הושק ערוץ "Food Network" שמוקדש כולו לתחום הבישול.

אף על פי שלרוב תוכניות הבישול אינן מגיעות למעלה טבלות הרייטינג, הן זוכות לפופולריות גבוהה יחסית מאז ימיה הראשונים של הטלוויזיה. ברוב המקרים, הן אינן יקרות מדי להפקה, ולכן ערוצי הטלוויזיה נהגו לשים אותן בשעות מתות מבחינת מדרוג. בעיקר בשעות אחר הצהריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכנית בישול** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539933805171
* GND: 1105592510
* LCCN: sh2007007146

 |
**לושיוס ריצ'רד אובראיין** (באנגלית: **Lucius Richard O'Brien**‏:  15 באוגוסט 1832 – 13 בדצמבר 1899) היה אמן נוף קנדי של צבעי שמן וצבעי מים מהמאה ה -19.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

לושיוס אובראיין נולד במפרץ שאנטי, קנדה, כפר שאביו ייסד על שפת אגם סימקו.

הוא סיים את לימודיו במכללת קנדה בשנת 1847, וכנראה התחיל לעבוד ישירות במשרד אדריכלים. בשנת 1852 הוא זכה בשני פרסים לציור בתערוכה המחוזית באונטריו. בשנת 1856 הוא נרשם כאמן במדריך הערים של טורונטו.

בשנת 1872 החל לוציוס בציור נוף, והצטיין במהרה בז'אנר. שנתיים לאחר מכן, לאחר סכסוך עם האמן ג'ון ארתור פרייזר, נכנס אובראיין לתפקידו של פרייזר כסגן נשיא אגודת האמנים באונטריו, תפקיד אותו מילא עד 1880, אז הפך לנשיא מייסד האקדמיה המלכותית לאמנויות.

הוא נודע בעיקר בזכות ציורי נוף מכל רחבי קנדה בצבעי שמן ובצבעי מים, כגון, Sunrise on the Saguenay משנת 1880, שהייתה היצירה הראשונה בתערוכה השנתית הראשונה של האקדמיה המלכותית.

ב־1880 החל אובראיין לעבוד על הספר "קנדה הציורית" (1882–1884), אותו ערך. אובראיין סייר ברחבי קנדה, נפגש עם אמני המדינה והזמין אמנים לייצר הדפסי עץ להמחשת הטקסט. האמנות של אובראיין, ובמיוחד קנדה הציורית, כוונה לחגוג את הנוף הטבעי של קנדה המאוחדת תחת הקונפדרציה.

אובראיין היה אחד האמנים הראשונים שהוזמנו לנסוע ולצייר את הרי הרוקי ברכבת הפסיפית הקנדית שהושלמה בשנת 1886.

פלורנס הלנה מקגיליברי הייתה בין תלמידיו.

הוא נפטר בטורונטו, אונטריו בגיל 67.

גלריה
-----

* קוויבקקוויבק
* דייגים אמריקאיםדייגים אמריקאים
* כף טרינטיכף טרינטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לושיוס ריצ'רד אובראיין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Reid, Dennis. A Concise History of Canadian Painting. 2nd Edition. Toronto: Oxford University Press, 1988 pp. 85-86
2. ↑  Harper, Russell. Painting in Canada: A History. 2nd Edition. Toronto: University of Toronto Press, 1981 pp.194

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb121947669 (data)
* GND: 119083957
* ISNI: 0000 0000 7995 2055
* LCCN: n91111259
* RKD: 60206
* SUDOC: 060906723
* ULAN: 500001505
* VIAF: 50027857
* WorldCat: lccn-n91111259

 |
**פסטיבל שנטיפי** היה פסטיבל מוזיקה וטבע שהתקיים בישראל מדי שנה בין השנים 1997 ל-2007. הפסטיבל, שהתקיים על פי רוב במהלך חג השבועות ונמשך שלושה ימים, הציע מגוון רחב של מופעים ותכנים בנושאים כגון איכות הסביבה, תזונה, רפואה אלטרנטיבית, קידום זכויות בעלי חיים, סדנאות יוגה, מדיטציה, טנטרה, תיאטרון ואומנות.

בשל תכניו המגוונים סיפק הפסטיבל חוויה שונה מפסטיבלים אחרים שהתקיימו עד אז בישראל כגון פסטיבל ערד או פסטיבל מחול כרמיאל ומשך עשרות אלפי מבקרים מדי שנה. הפסטיבל שהתקיים בשנת 2004 בחוף אכזיב משך אליו מספר שיא של 38,000 מבקרים.

חזון הפסטיבל
------------

חזונם של יוזמי הפסטיבל כפי שהם עצמם הגדירו אותו היה "חזון של פשטות, אמת ואהבה". מטרת הפסטיבל הייתה להוציא חזון זה לפועל באמצעות חוויית הפשטות אשר סיפקה כר נוח לפתיחות, הבנת הזולת והתקרבות בין אנשים. השם "שנטיפי" הוא הלחם של המילה "שנטי", שפירושה "שלווה" בשפה ההודית, והמילה טיפי, שפירושה אוהל אינדיאני.

הפעילויות בפסטיבל והופעות אומנים
--------------------------------

שטח הפסטיבל חולק למתחמים בהתאם לאופי הפעילות שהתקיימה בו: מתחם טיפולים, מתחם סדנאות, מתחם מיסטיקה, מתחם ילדים וכו'. מתחם הבמות היווה את האטרקציה המרכזית ובו התקיימו מידי ערב הופעות מוזיקליות של אמנים מפורסמים מישראל ומחו"ל.
על האמנים הישראלים שהופיעו במסגרת פסטיבל שנטיפי נמנים מוש בן ארי ולהקת שבע, ברי סחרוף, אריאל זילבר, אביב גפן, בית הבובות, אהוד בנאי מאיר בנאי ועוד. בנוסף אליהם הופיעו בפסטיבל גם אמנים בינלאומיים רבים, בעיקר מתחום הרגאי ומוזיקת העולם. פסטיבל שנטיפי השני שהתקיים בשנת 1998 הפגיש בין חברי להקת שוטי הנבואה והיווה כר מוצלח להקמת הלהקה אשר אף הופיעה בעצמה בפסטיבל מספר שנים מאוחר יותר.
ומלא טראנס

היווצרות בעיית הסמים
--------------------

על אף שבסדר היום אותו הציג הפסטיבל לא נמצא מעולם עידוד לשימוש בסמים, החל שמו של הפסטיבל להקשר בשימוש בסמים קלים. בפסטיבל שהתקיים בשנת 2003 בגני חוגה שבעמק בית שאן, פשטה המשטרה על המקום במהלך הפסטיבל ולכ-150 מבאי הפסטיבל נפתחו תיקים בגין שימוש והחזקת סמים. גם שנה מאוחר יותר, בפסטיבל שהתקיים בחוף אכזיב, נחקרו עשרות ממבקרי הפסטיבל ולחלקם אף נפתחו תיקים באותו נושא.
הנהלת הפסטיבל בשיתוף משטרת ישראל השקיעו מאמצים רבים כדי להילחם בתופעת השימוש בסמים בפסטיבל אולם בהצלחה חלקית בלבד.

שנים ומקומות בהם התקיים הפסטיבל
-------------------------------

* 1997 – מושב גן השומרון
* 1998 – מושב עמיקם
* 1999 – קיבוץ רגבים
* 2000 – קיבוץ מגל
* 2001 – קיבוץ מגל
* 2002 – גני חוגה, עמק בית שאן
* 2003 - גני חוגה, עמק בית שאן
* 2004 – חוף אכזיב
* 2005 – חוף אכזיב
* 2006 – חוף אכזיב
* 2007 – חוף גולן כנרת

קישורים חיצוניים
----------------

* שרון רופא-אופיר, פסטיבל "שנטיפי": 150 נחקרו בחשד לשימוש בסמים, באתר ynet, 7 ביוני 2003
* הדר פרבר, פסטיבל שנטיפי - השנה באכזיב, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 10 במאי 2004
* ארי קטורזה, ערד מת, יחי שנטיפי, באתר ynet, 29 במאי 2001
**סיקוזאורוס** (שם מדעי: *Sycosaurus*) הוא סוג נכחד של תראפסיד ממשפחת הגורגונופסיים, אשר התקיים בסוף הפרם בטנזניה שלפני 259 עד 252.3 מיליון שנה מזמננו.

תיאור
-----

הסוג תואר למדע ב-1924 בידי החוקר סידני ה. הויטון (אנ') ממאובנים מ-"Usili Formation" שבטנזניה, כשבעבר זוהה עם הסוג ליקנופס. נכללו בסוג 2 מינים:

* *Sycosaurus laticeps* - תואר ב-1924
* *Sycosaurus nowaki* - תואר ב-1936

הסינאפסיד היה בינוני בגודלו באורך של 1.2 עד 2.5 מטרים, כשהיה דומה מאוד לרובידגיה מאותו אזור. אורך הגולגולת הגיע ל-34 עד 24 ס"מ והוא היה בעל לסתות ארוכות בעלות נשיכה מרשימה אך חלל עיניים קטן יחסית. מבנה הלסתות כלל 5 שיניים חותכות עליונות ולצידיהם שיניים דמויות-ניבים ומקדמת הלסת זוג אחד של ניבים ארוכים שבלטו מחוץ ללסת. מבנהו של הסיקוזאורוס מרמז שהיה צייד מהיר של אוכלי צמחים מתקופתו, בעיקר תראפסידה אחרים כמו הכיסטצפאלוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיקוזאורוס** בוויקישיתוף
* סיקוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* סיקוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sycosaurus". Fossilworks.
2. ↑  Kammerer CF. (2016) Systematics of the Rubidgeinae (Therapsida: Gorgonopsia) PeerJ 4:e1608
3. ↑  Sycosaurus - Palaeocritti - a guide to prehistoric animals". www.palaeocritti.com. Retrieved 2022-09-09.
**חוזה הונקאר איסקלסי** (**Hünkâr İskelesi**) נחתם בין רוסיה לאימפריה העות'מאנית בשנת 1833, ובא בעקבות מלחמת רוסיה-טורקיה של 29–1828.

רקע
---

בסוף שנת 1831, כשהוא מנצל את ימי חולשתה של האימפריה העות'מאנית, מוחמד עלי ממצרים, שהיה עד אז שליט של מדינת חסות עות'מאנית, גייס את צבאו ויצא במרד נגד הסולטאן מהמוט השני. הוא כבש במהרה את ארץ ישראל, סוריה וחלקים בחצי האי ערב, כשהוא מביס בקלות את הצבא העות'מאני ומאיים על הבירה קונסטנטינופול עצמה.
בשעה שבריטניה וצרפת אהדו את מוחמד עלי, הצאר הרוסי ניקולאי הראשון, שחשש מהשלכות התמוטטות האימפריה העות'מאנית, החליט להתערב ושלח כוחות לסייע לעות'מאנים. ההתערבות הביאה להסכם שלום שהותיר את מוחמד עלי כשליט בחלק מהשטחים שכבש.

החוזה
-----

ב-8 ביוני 1833, חתמו הרוסים והטורקים על חוזה הונקאר איסקלסי, בו הובטחה ערבות הדדית בין הצדדים למקרה שיותקפו בידי כוח זר. סעיף סודי בחוזה פטר את הטורקים משליחת כוחות צבא לעזרת הרוסים. במקום זאת, הם התחייבו לסגור את מיצרי הים השחור בפני אוניות זרות, במקרה של מלחמה.

בריטניה וצרפת הסתייגו מההסכם, כשהן חוששות כי טורקיה העניקה לצי הרוסי יד חופשית לפעול בים השחור. חששות אלה התפוגגו לאחר ועידת לונדון ב-1841, שם הובטחו זכויותיהן של שאר מעצמות אירופה בבוספורוס ובדרדנלים.

גם ברחבי האימפריה העות'מאנית הייתה הסתייגות ממתן זכויות יתר לאויב המסורתי - רוסיה, שרק שנים ספורות קודם לכן גרם לאבדן הנחלות העות'מאניות בבלקנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוזה הונקאר איסקלסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: hunkar-iskelesi-antlasmasi

 |
אופן ההגשה הקלאסי
**קייזרשמרן** (בגרמנית: **Kaiserschmarrn**, בתרגום חופשי: סמרטוטי הקיסר) הוא שמה של מנת קינוח מן המטבח האוסטרי.

מקור ההשראה למנה המתוקה הוא ככל הנראה מאכל בווארי בסיסי בשם Kartoffelschmarrn המורכב מחתיכות של תפוחי אדמה מבושלים המטוגנים בשמן, לעיתים בתוספת בצל, בתערובת עם קמח או ביצה.
המילה שמארן פירושה לרוב הבל או שטות. נעשה בה שימוש גם בהקשר לבגדים באיכות ירודה ("סמרטוטים").

על פי המסורת המנה הוכנה בראשונה עבור הקיסר האוסטרי פרנץ יוזף והייתה חביבה עליו במיוחד, עד שנהג לאכול גם את המנה שהוגשה לאשתו הקיסרית סיסי, שהעדיפה להימנע מלאכול אותה ולשמור על גיזרתה הדקה.

הכנה והגשה
----------

קייזרשמרן מכינים מקרעי פנקייק עבה, המורכב מקמח ביצים וחלב, ומטוגן בחמאה ליצירת חביתיה אוורירית. לעיתים מוסיפים לתערובת הבסיס גם צימוקים, אגוזים, או חתיכות פרי. לאחר הטיגון ובטרם ההגשה נהוג לבזוק על המנה אבקת סוכר. לצד המנה נהוג להגיש רוטב סמיך העשוי משזיפים מבושלים בסוכר. 

קייזרשמרן נפוץ בבוואריה ונאכל לרוב כמנה עיקרית בלווית רסק תפוחים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מתכון לקייזרשמרן, וואלה אוכל

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קייזרשמרן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קייזרשמרן** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי רות סירקיס ב-
**ברנדון ג'ונסון** (באנגלית: **Brandon Johnson**, נולד ב-27 במרץ 1976) הוא איש חינוך ופוליטיקאי מארצות הברית, המכהן כראש עיירית שיקגו החל ממאי 2023. משנת 2018 שימש כחבר במועצת עיריית שיקגו.

ג'ונסון חבר במפלגה הדמוקרטית, ונחשב לפרוגרסיבי בדעותיו.

קורות חיים
----------

ג'ונסון נולד באלגין, אילינוי (אנ'), למשפחה בת 9 ילדים. התחתן בגיל 22. השלים תואר ראשון בניהול משאבי אנוש וטיפול בנוער באוניברסיטת אורורה (אנ'), ותואר שני בהוראה באוניברסיטת אורורה.

קריירה פוליטית
--------------

ג'ונסון עבד כמורה למדעי החברה בבתי ספר בשיקגו, והחל לפעול באיגוד המורים של שיקגו בשנת 2011. נטל חלק בארגון שביתת מורים בשיקגו בשנת 2012, ולאחר מכן היה פעיל בבחירות המקומיות.

בשנת 2018 נבחר למועצת העיר, כאחד מנציגי מחוז קוק, והוביל מספר שינויי חקיקה בתחומי הדיור והחינוך. בשנת 2022 נבחר לכהונה נוספת.

באוגוסט 2019 תמך ג'ונסון באליזבת וורן בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית.

הוא התמודד בבחירות לראשות עיריית שיקגו בשנת 2023. במסע הבחירות הדגיש את הנושאים הבאים:

* הגדלת מימון ומשאבים לבתי ספר ציבוריים
* מענה לא-משטרתי לבעיות של ביטחון אישי וציבורי
* מיסוי מקרקעין למימון הטיפול בחסרי בית
* גידול של מיליארד דולר בהכנסות ממיסים, באמצעות מיסים מוגדלים על חברות תעופה, עסקאות פיננסיות, עסקאות נדל"ן גבוהות ובתי מלון.

כמו כן הביע התנגדות נחרצת להפרטה של שירותים ציבוריים.

ב-28 בפברואר זכה במקום השני בסיבוב הראשון, ועלה לסיבוב שני של הבחירות, מול פול ולאס (אנ'). ב-4 באפריל זכה בסיבוב השני, ונבחר לראשות עיריית שיקגו, במקום לורי לייטפוט. ג'ונסון ייכנס לתפקידו ב-15 במאי.

סקרים מצאו שרוב המצביעים לג'ונסון נמנו בשכונות בעלות רוב שחור בחלק הדרומי והמערבי של העיר, וכן במספר שכונות של לבנים ושל היספנים בצפון-מערב העיר.

חיים אישיים
-----------

ג'ונסון מתגורר בשכונת אוסטין (אנ'), במערב שיקגו. נשוי לסטייסי, ולהם שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנדון ג'ונסון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד משי קורן, למסות את העשירים, לסגור את הגירעון: כך נבחר לשיקגו ראש עיר פרוגרסיבי, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2023.
תעודת זהות של הרשות הפלסטינית, חדשה ללא סעיף "הדת".
תעודת זהות של הרשות הפלסטינית, ישנה עם סעיף "הדת".
נרתיק תעודת הזהות
**תעודת הזהות הפלסטינית** היא מסמך רשמי המנופק על ידי המשרד לעניינים אזרחיים של הרשות הפלסטינית.

תעודה זהות כתומה
----------------

בעבר ניתנה לתושבי יהודה והשומרון וחבל עזה הפלסטינים תעודת זהות על ידי גורמי המנהל האזרחי, כאשר מספרי הזהות הוקצו להם על ידי גורמי הממשל. מבנה התעודה היה דומה לזה של תעודת הזהות הישראלית, אך הנרתיק של תעודה זו היה בצבע כתום (רוב תושבי השטחים) או ירוק (תושבי מזרח ירושלים), והוטבע על הנרתיק סמל צה"ל במקום סמל מדינת ישראל. בתעודות אלה הופיע השם הפרטי, שם האב, שם הסב ורק לאחר מכן שם המשפחה, ובמקום סעיף הלאום הופיע סעיף "דת". מתחת לכל כיתוב בעברית הופיע כיתוב גם בערבית.

תעודת זהות ירוקה
----------------

לאחר הקמת הרשות הפלסטינית, המשרד לעניינים אזרחיים שלה החל להנפיק תעודות זהות באישור ישראל, שהעבירה לרשותה את מסד הנתונים שבו מספרי הזהות של תושבי השטחים וממשיכה להקצות את מספרי הזהות. בשנת 1996 חזרה בה ישראל מהסכמה זו, ומאז היא שולטת במרשם האוכלוסין הפלסטיני, המשותף לרצועת עזה ולגדה המערבית. במקרים של שינוי במרשם האוכלוסין, הרשות הפלסטינית יכולה להנפיק תעודה או ספח רק לאחר קבלת אישור ישראלי. קובץ מרשם האוכלוסין מוחזק על ידי ישראל, ועל בסיס מידע זה נקבע מי מוכר כתושב פלסטיני לצורך קבלת היתר כניסה לישראל. פלסטיני הרשום כתושב רצועת עזה נחשב לשוהה בלתי חוקי אם הוא נמצא בתחומי הגדה המערבית.

תעודות הזהות הפלסטיניות הן בעלות נרתיק בצבע ירוק ועליו מוטבע סמל הרשות הפלסטינית והכיתוב "הרשות הפלסטינית" (السلطة الفلسطينية) ו"תעודת זהות" (بطاقة هوية) בערבית. בנוסף, בתעודה מופיע הכיתוב "הרשות הפלסטינית" בצבע אדום והיא ממוסגרת בעיטור הדגל הפלסטיני.

הפרטים המופיעים בתעודה, כאשר כיתוב בערבית קודם לזה שבעברית, הם: שם פרטי, שם האב, שם הסב, שם המשפחה, שם האם, תאריך הלידה, מקום הלידה, המין, ומקום ותאריך הרישום, עם חותמת הרשות שהנפיקה את התעודה (סעיף הדת הוסר[דרוש מקור]).

### מסמכים נלווים

לתעודת הזהות מצורף ספח ובו מופיעה כתובת המגורים ופרטי בן הזוג והילדים. לצד הספח, נוהגים הפלסטינים העובדים בישראל לשאת את אישורי הכניסה שלהם לישראל בחלק התחתון של נרתיק תעודת הזהות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תעודת זהות** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרשם האוכלוסין, באתר גישה, ‏14 בנובמבר 2011.
ספר שלחן מלכים
הרב **יצחק בואינו** (סביב ה'ש"פ, 1620 - לפני ה'תנ"ה, 1695) היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של ירושלים במאה השבע עשרה. מחבר הספר 'שלחן מלכים'.

קורות חייו
----------

נולד לאביו רבי אברהם. מקור המשפחה ככל הנראה מפורטוגל. גדל בירושלים, ולמד אצל רבי ישראל בנימין ורבי יצחק צבאח. סביב שנת ה'שצ"ט, נשא את ריקא בת רבי דוד בואינו שהיה מעשירי ליוורנו. לאחר שנה, אשתו נפטרה, וזמן קצר לאחר מכן, גם ביתו היחידה נפטרה עמה. לא יאוחר משנת ה'תל"ז, שימש כאב בית הדין בירושלים, כשלצידו מכהנים הרב משה בן חביב, ורבי משה בן יעיש. בשנים ה'תל"ט-ה'ת"ם שהה בליוורנו שבאיטליה, ונשא ונתן בהלכה עם רבי יעקב ששפורטש, ועם שאר חכמי ליוורנו כדוגמת הרבנים: אהרן אלחדב, אברהם קאנסינו, יעקב ישורון לופיס, שמואל קושטא, אלישע מטירנו ואלישע נאווי. בדצמבר 1680, חתם יחד עם חכמי קהילת ליוורנו על אגרת חריפה כנגד רבי יעקב ששפורטש.

הרב שהה תקופת מה במצרים.

הרב נפטר בין השנים תנ"א לתנ"ה.

חיבורו
------

הרב יצחק ליקט את חידושי הדינים של מהריק"ש והרדב"ז וסידרם על סדר ה'שולחן ערוך'. לאחר מכן צירף לחיבורו חידושי דינים מחכמי ארץ ישראל מהדורות שקדמוהו, וחידושים אישיים שלו. בין החכמים שליקט, יש למנות את הרבנים: אברהם אזולאי, משה גלנטי, שמואל גרמיזאן, אברהם אמיגו, חזקיה די סילווא, ועוד. חידושי ההלכה הללו נקבצו על ידו לספר "**שלחן מלכים**". סביב שנת ה'תנ"א, סיים לסדר את הספר לדפוס, וזכה לקבל הסכמות מחכמי ירושלים, חברון ומצרים. מסיבה לא ידועה, הספר לא נדפס בזמנו. כיום הספר נדפס בשני כרכים על 'אורח חיים' ו'יורה דעה' על ידי מכון ירושלים (תשע"א, תשע"ב).

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: מאיר בניהו, 'דור אחד בארץ', עמ' נא.
2. ↑  ראו: מאיר בניהו, מבוא ל'מאמרים - רבי שמואל גרמיזאן חייו וחיבוריו', עמ' ז. ובהערה 19 שם.
3. ↑  שלחן מלכים או"ח סימן תיז אות ט.
4. ↑  ראו: מאיר בניהו, 'דור אחד בארץ', עמ' קעה.
5. ↑  ראו שו"ת רבי יוסף מליריאה סימן כא.
6. ↑  ראו שו"ת מהר"ם בן חביב מפתחות אה"ע סימן ו.
7. ↑  שנת תל"ט - ראו שו"ת אהל יעקב סימן נא. שנת ה'ת"ם - ראו: כ"י ספריית היברו יוניון קולג', סינסינטי, אוהיו, ארצות הברית Ms. 164 עמ' 24 [עימוד דיגיטלי]. ב'דברי פתיחה' לספר שלחן מלכים (עמ' 7), כתב בטעות שהשנה שהיה בליוורנו הייתה תמ"ה, אך זו טעות, משום שבכתב יד מצוין שהתשובה הייתה בשנת 'המ"ת' ליצירה, כלומר יש להחסיר ה' בשביל חשבון האלפים, כך שיוצא שהתשובה הייתה בה' אלפים ת"ם.
8. ↑  ראו ספונות חלק ט עמ' קפט.
9. ↑  הקדמת המחבר לספר 'שלחן מלכים'.
10. ↑  ראו הקדמה ל'שלחן מלכים' עמ' 7.
11. ↑  לרשימה המליאה ראו 'דברי פתיחה לספר שלחן מלכים', עמ' 8.
העיר טקוץ' (מכונה בפי היהודים גם טעקוץ, טעקוטש) שכנה בנסיכות מולדובה ולאחר איחודה של זו עם נסיכות ולאכיה, הפכה לעיר במדינה המאוחדת, ברומניה.

יהודים התחילו להתיישב בטקוץ' בשלהי המאה ה-18 ויש ראיות לכך בכתובות, שנמצאו על המצבות בבתי העלמין היהודים של טקוץ'. מ-1870 התחיל גירוש יזום על ידי השלטונות של יהודי הכפרים בסביבה. המגורשים הגיעו לטקוץ' וחלקם נשארו בה. ייסוד הקהילה היה באמצע המאה ה-19, אולם ארגונה היה רופף. לקהילה היו שלושה בתי כנסת, בית הכנסת של החייטים, בית הכנסת של הפחחים ובית הכנסת של הסוחרים.

יהודי טקוץ' היו סוחרים ובעלי מלאכה ורבים מהם התגוררו ברחוב הראשי בבתים דו קומתיים עם בית מלאכה או חנות בקומה הראשונה ומגורים בקומות העליונות.

עד 1880 למדו ילדי היהודים בבתי הספר הממלכתיים, אך לאחר מכן, כשנמנעה מהם הגישה לחינוך הממלכתי, ניסו להתארגן ולהקים בית ספר יהודי, ניסיונות שצלחו לבסוף ב-1897 כשקם בית ספר ל-120 ילדים. ב-1910 למדו בו 115 בנים ו-76 בנות.

דמוגרפיה של יהדות טקוץ'
-----------------------

דמוגרפיה של יהודי טקוץ'| **השנים** | **מספר היהודים בטקוץ'** | **אחוז מתוך האוכלוסייה** |
| 1803 | 44 |  |
| 1831 | 77 |  |
| 1838 | 96 |  |
| 1859 | 161 | 2,8 |  |
| 1894 | 1,179 |  |  |
| 1899 | 1,606 |  |  |
| 1930 | 1,577 | 9,1 |  |
| 1941 | 1,430 | 5,6 |  |
| 1942 | 2,311 |  |  |
| 1947 | 2,600 |  |  |
|

הציונות בטקוץ'
--------------

לציונות היו שורשים עמוקים בטקוץ', כבר ב-1870 התקיים בה חוג "חברת שומרי ציון וירושלים" וב-1876 קהילת יהודי טקוץ' שלחה נציג, שיבדוק את תנאי ההתיישבות בארץ ישראל. ב-1880 עלו לארץ ישראל שניים מיהודי טקוץ' והתיישבו בפתח תקווה.

לקריאה נוספת
------------

* כריסטינה בז'ן (אנ') ואובידיו קראנגה, טקוץ', **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך III, עמ' 788–789), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב גלר, מפתח דו לשוני לשמות מקומות שהוזכרו בספר (כפי שמופיעים במקורות היהודיים והרומניים), **צמיחתה ושקיעתה של קהילה**, 1985, עמ' 10
2. ↑  פנקס הקהילות רומניה, כרך א', עמוד 138, הוצאת יד ושם, ירושלים תש"ל
מעבר מים באוסמוזה דרך קרום חדיר למחצה. מהמצב ההתחלתי (איור ימני) של תמיסות לא שוות בריכוזן עד למצב הסופי (איור שמאלי) לאחר מעבר מים דרך הקרום עד להשוואת הריכוזים משני צידי הקרום
**אוֹסְמוֹזָה** היא מעבר של ממס דרך ממברנה חדירה למחצה, במעלה מפל ריכוזים, דהיינו, מתמיסה דלילה יותר (שבה ריכוז המומסים הכולל נמוך יותר), לתמיסה מרוכזת יותר (שבה ריכוז המומסים הכולל גבוה יותר), עד ליצירת איזון בין ריכוזי המומסים הכוללים משני צידי הקרום. אוסמוזה היא סוג של פעפוע (דיפוזיה) במהלכו רק הממס יכול לעבור דרך קרום שבין שתי התמיסות. כאשר חלקיקי המומסים מסוגלים גם כן לעבור דרך הקרום, אז מתרחשת האוסמוזה בו-זמנית עם פעפוע של המומסים, שכל אחד מהם עובר דרך הקרום לפי מפל הריכוזים שלו. 
חומרים שנמצאים בתמיסה, אך לא מומסים בה, כמו ליפידים ורב-סוכרים, אינם נכללים לריכוז הכולל של המומסים ולכן אינם גורמים לאוסמוזה ואינם משפיעים על עוצמתה ומהירותה.

טוניות
------

תמיסה בה ריכוז המומסים בסביבה נמוך יותר לעומת התא מכונה **תמיסה היפוטונית**, ותמיסה בה ריכוז המומסים גבוה יותר לעומת התא מכונה **תמיסה היפרטונית**. הבדל הריכוז בין שתי התמיסות הוא **טוניות**. ככל שהטוניות גבוהה יותר, כך ישנה זרימה מואצת יותר של הממס מהתמיסה ההיפוטונית להיפרטונית, מכיוון שצריכות לעבור יותר מולקולות ממס דרך הקרום, יחסית לנפח הכללי, על מנת להגיע לאיזון. כאשר ריכוז המומסים שווה בשני הצדדים התמיסה נקראת **תמיסה איזוטונית**.

לחץ אוסמוטי
-----------

כאשר מעבר הממס משנה את הלחץ ההידרוסטטי (לחץ הנוזל) בהן נמצאות התמיסות, לחץ זה משפיע על המעבר ובנקודה מסוימת, הנמצאת לפני איזון הריכוזים משני צידי הקרום, משתווה לטוניות וכך גורם להפסקת מעבר הממס. בעת הפסקת זרימת הממס, הלחץ ההידרוסטטי שווה ערך לטוניות בין שתי התמיסות, ולכן, כאשר הטוניות גבוהה יותר, הלחץ ההידרוסטטי הדרוש על מנת להתנגד לה גדול יותר, ולהפך. לחץ זה הוא הלחץ הדרוש על מנת להפסיק את האוסמוזה והוא נקרא **הלחץ האוסמוטי**.

חשיבות
------

לאוסמוזה חשיבות עליונה בעולם החי: בזכותה מתפזרים המים ברחבי גופם של יצורים חיים. מאזן הנוזלים בתאים נשמר גם הוא על ידי אוסמוזה. בתאי צמחים, לעיתים, מופסקת האוסמוזה כתוצאה מהלחץ שמפעיל דופן התא על הנוזל התוך-תאי - הלחץ האוסמוטי - שנקרא במקרה זה לחץ טורגור.

זיקוק מים בשיטת אוסמוזה הפוכה
-----------------------------

 ערך מורחב – **אוסמוזה הפוכה**  

קיים גם תהליך של זיקוק מים בשיטת אוסמוזה הפוכה. לשם קיום תהליך זה דרושים שני תאים: תא א' ותא ב'. נוסף על שני אלו דרוש קרום בררני, החדיר רק למים. את תא א' ממלאים במים שבהם ריכוז מלחים גבוה, ואת תא ב' ממלאים במים ללא מומסים (ריכוז המלחים אפסי). ביניהם ממקמים את הקרום החדיר רק למים. מפעילים לחץ גבוה על תא א' (ריכוז המלחים הגבוה), ובערכים הגבוהים מהלחץ האוסמוטי של התמיסה שבתא א', המים יעברו ללא מלחים לתא ב'.

ראו גם
------

* פעפוע
* לחץ טורגור
* לחץ אוסמוטי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אוסמוזה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אוסמוזה** |

* אבי סאייג, מה המנגנון המולקולרי המסביר אוסמוזה?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 15 אוגוסט 2010
* אוסמוזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אוסמוזה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553480705171
* BnF: cb119782463 (data)
* GND: 4043973-2
* LCCN: sh85095934
* NDL: 00571168
* NKC: ph556172

 |
**סומרסבי** הוא סיידר המיוצר על ידי קבוצת קרלסברג.

סיידר התפוחים הושק לראשונה במרץ 2008, ובשנת 2009 זכה בפרס "נילסן" היוקרתי להשקת השנה.

המשקה יועד בתחילה עבור השוק הדני, אך במשך הזמן הורחב שיווקו למעל 45 מדינות באירופה, רוסיה, אוסטרליה, מלזיה, טייוואן, קנדה וארצות הברית.[דרוש מקור] בשנת 2012, פותחה גרסה ייעודית של המשקה לשוק הבריטי בידי הסניף המקומי של קרלסברג. הסיידר משווק במדינות רבות כיצירה של "לורד סומרסבי", דמות דמיונית של בעל אחוזה בריטית.

המשקה משווק בעולם בטעמים: תפוחים, אגסים, אוכמניות והדרים. בישראל הוא משווק רק בטעמי תפוחים ואוכמניות.

המשקה מיוצר ללא חומרים משמרים, ללא גלוטן, וללא ממתיקים מלאכותיים, מכיל נוגדי חמצון טבעיים. המשקה מכיל 4.5% אלכוהול (ABV). ערכו הקלורי, 59 קלוריות ל-100 מ"ל; ואורך חיי המדף שלו תשעה חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סומרסבי סיידר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סומרסבי סיידר
* סומרסבי סיידר תפוחים אלכוהולי - האתר הישראלי הרשמי
* עמוד הפייסבוק של סומרסבי ישראל
* סומרסבי סיידר הבינלאומי
* חדש בארץ: קטגוריית סיידר תפוחים אלכוהולי, באתר ynet, 4 בנובמבר 2014
* קרלסברג משיקה את סיידר סומרסבי, באתר וואלה!‏, 12 בנובמבר 2014
* "סיידר התפוחים האלכוהולי הבינלאומי סומרסבי מגיע לישראל". כתבה שפורסמה באתרה של רות סירקיס
* "כמו שלגייה אל התפוח.. גרסת האלכוהול". כתבה במגזין סלונה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ידיעה באתר הרשמי של סומרסבי ישראל.
2. ↑   סומרסבי סיידר, סרטון באתר יוטיוב.
הכומר גפון
**גאורגי אפולונוביץ' גפון** (17 בפברואר 1870 – 10 באפריל 1906) היה כומר רוסי אורתודוקסי והיה מנהיג פועלים פופולרי לפני מהפכת 1905.

ביוגרפיה
--------

גפון היה בן של איכר אמיד באזור פולטבה. הוא רכש השכלה בסמינר תאולוגי. אחרי מות אשתו הוא עבר להתגורר בסנקט פטרבורג, והיה בוגר האקדמיה התאולוגית שם ב-1903.

גפון, שהיה איש של המשטרה החשאית הצארית - האוכרנה, ארגן תנועה שנקראה "התאגדות פועלי המפעלים הרוסיים" בסנקט פטרבורג. מטרות התנועה היו להגן על זכויות הפועלים ברוסיה ולרומם את המורל הדתי שלהם. רק אנשי הכנסייה האורתודוקסית היו רשאים להיות חברים בתנועה. תוך זמן קצר היו לתנועה 12 סניפים ו-8,000 חברים וגפון שאף להתפשטות המפלגה אף לקייב ומוסקבה.

גפון, שבתחילה היה סוכן שתול של המשטרה כדי למנוע פעילות מהפכנית, ניתק את הקשר עמם ורצה לשאוף לתוכניותיו שלו. מסוף 1904 גפון שיתף פעולה עם החוגים הרדיקליים, ורצה בחיסול המשטר האוטוקרטי של הצאר ניקולאי השני.

ב-22 בינואר 1905 הוא ארגן יחד עם חבריו לתנועה צעדה שנועדה למחות על תנאי הפועלים, לעבר ארמון החורף של הצאר בסנקט פטרבורג. תהלוכה זו נסתיימה בטרגדיה (יום ראשון העקוב מדם, 1905). באותו אירוע פתחו חיילי הצאר באש על המפגינים ואלו הגנו על גפון והוא אפילו לא נפצע. לאחר האירוע, שהחל את מהפכת 1905, נמלט גפון מרוסיה, וחזר רק לאחר פרסום מנשר אוקטובר. גפון שמר על קשר עם האוכרנה. בתור חשוד בהיותו סוכן שתול, גפון נתלה בצריף פיני על ידי פנחס רוטנברג (לימים מייסד חברת החשמל בארץ ישראל) בהתאם לגזר דין של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורגי גפון** בוויקישיתוף
* גאורגי גפון (1870-1906), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007600150605171
* BNC: 000466891
* BnF: cb10469990j (data)
* CiNii: DA03658660
* GND: 118716298
* ISNI: 0000 0001 0905 1443
* LCCN: no89005363
* NKC: jn20000700585
* NLP: A28937867
* NTA: 06770042X
* RERO: 02-A023087705
* SUDOC: 113488211
* VcBA: 495/90930
* VIAF: 59072430
* WorldCat: lccn-no89005363

 |
סמל משפחת פיירלאוני
**משפחת פיירלאוני**, (באיטלקית: **Pierleoni**) כלומר "בני פיטר ליאו", הייתה שושלת אצילים איטלקית ממוצא יהודי בימי הביניים. בני המשפחה הם צאצאים של היהודי המומר ליאו דה בנדיקטו (אנ'). ראשי המשפחה נשאו לעיתים קרובות את התואר "קונסול הרומאים".

בני המשפחה היו בנקאים וגיבו כלכלית את הרפורמות של האפיפיור לאו התשיעי.

בעוד שבני משפחת פיירלאוני בתקופת גדולתם טענו בשקר כי הם צאצאים ממשפחת האצילים הרומית העתיקה של בני האניצ'ים (אנ'), אויביהם ברומא עשו הרבה ממוצאם היהודי ועיסוקם כמלוים בריבית. בנו של ליאו היה פיטר ליאו פיירלאוני (אנ'), ובניו גרפו למשפחה תהילה כמגיני האפיפיורים: אורבנוס השני מת ביולי 1099 באחד מבתי המשפחה.

כשהקיסר הנרי החמישי הגיע לרומא (1111), עמד פטרוס לאוניס בראש משלחת האפיפיור שבאה להתפייס עם הקיסר. האפיפיור פסקליס השני הפך את בנו של פיירלאוני, פיטר פיירלאוני, לקרדינל, וכן העניק את טירת סנטאנג'לו לפטרוס. ניסיונו של פיירלאוני להעמיד את אחד מבניו כנציב רומא ב-1116, אף על פי שנתמך על ידי פסקל השני, עורר התנגדות שלוותה במהומות ושפיכות דמים. פטרוס, יהפוך מאוחר יותר לאנטי אפיפיור אנקלטוס השני, ואחיו, ג'ורדנו פיירלאוני (אנ'), עם תחיית הקומונה של רומא ב-1144, הפך לראש הרפובליקה כפטריק. המשפחה תמכה בדרך כלל באפיפיור וייצגה את פלג הגואלפים בעיר נגד הגיבלינים, לעיתים קרובות בהנהגתם של משפחת פרנג'יפאני.

שטח המשפחה רחב וכולל את אי הטיבר ובית מגדל נוסף ליד תיאטרון מרקלוס.

שני ענפים של משפחת פיירלאוני עדיין קיימים. הראשון הוא זה של מטליקה ופזארו במרקה והשני הוא של צ'יטה די קאסטלו באומבריה. שניהם עדיין בני האצולה האיטלקית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משפחת פיירלאוני** בוויקישיתוף