recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קונור פול מיינרד** (באנגלית: **Conor Paul Maynard**; נולד ב-21 בנובמבר 1992) הוא זמר-יוצר בריטי.

שנותיו המוקדמות
---------------

מיינרד נולד בברייטון, לגארי והלן מיינרד. יש לו אח צעיר ממנו בשם ג'ק ואחות בשם אנה. ב-2006 החל מיינרד להעלות לאתר שיתוף הסרטונים יוטיוב סרטונים שלו מבצע קאברים לשירים אחרים כאשר השיר הראשון שהעלה היה "Breathe".

לאחר שהעלה מספר סרטונים וביניהם גרסת כיסוי לשיר "Beautiful Monster" של הזמר ני-יו. הקאבר משך את תשומת לבו של ני-יו אשר הפך למנטור של מיינרד ואף החתים אותו בחברת ההקלטות פרלופון. בנובמבר 2011 קיבל מיינרד מועמדות לפרס ה-"Brand New" של MTV לשנת 2012 מול זמרים מתחילים אחרים בתוכם גם הזמרת לנה דל ריי. ב-31 בינואר הוכרז כי מיינרד זכה במקום הראשון.

קריירה
------

### 2012-2013: אלבום בכורה

בתחילת 2012 החל מיינרד לעבוד על אלבום הבכורה שלו יחד עם הזמר ני-יו ואומנים נוספים דוגמת ריטה אורה ופארל ויליאמס. הסינגל הראשון היה "Can't Say No" ויצא ב-2 במרץ 2012. הסינגל הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ומכר מעל 70 אלף עתקים בשבוע הראשון ליציאתו. הסינגל השני מהאלבום היה "Vegas Girl" אשר יצא ב-22 ביולי והגיע למקום הרביעי. אלבום הבכורה של מיינרד אשר נשא את השם "**Contrast**" יצא לאור ב-30 ביולי 2012 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל השלישי מהאלבום היה שיתוף פעולה עם ני-יו בשיר "Turn Around" אשר יצא ב-11 באוקטובר והגיע למקום השמיני. הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה שיתוף פעולה עם הזמר ויילי בשיר "Animal".

### 2013-הווה: אלבום שני

ביוני 2013 פורסם כי מיינרד החל לעבוד על ספר מעריצים אשר יתן למעריציו מבט אל עולמו הפנימי. הספר יצא לאור באוקטובר של אותה שנה ונקרא "Take Off". מיינרד החל לעבוד על אלבום שני יחד עם לברינת' וטרווי מקוי. הסינגל הראשון מאלבומו השני של מיינרד היה "R U Crazy" אשר יצא ב-4 באוקטובר 2013.

דיסקוגרפיה
----------

* 2012: "Contrast"
* 2016: "Covers"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונור מיינרד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קונור מיינרד
* קונור מיינרד, ברשת החברתית פייסבוק

* קונור מיינרד, ברשת החברתית טוויטר

* קונור מיינרד, ברשת החברתית אינסטגרם

* קונור מיינרד, ברשת החברתית טיקטוק

* קונור מיינרד, סרטונים בערוץ היוטיוב

* קונור מיינרד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קונור מיינרד, באתר אייטונס (באנגלית)

* קונור מיינרד, באתר ספוטיפיי

* קונור מיינרד, באתר AllMusic (באנגלית)

* קונור מיינרד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קונור מיינרד, באתר דיזר

* קונור מיינרד, באתר Discogs (באנגלית)

* קונור מיינרד, באתר Songkick (באנגלית)

* קונור מיינרד, באתר Genius

* קונור מיינרד, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16698622s (data)
* GND: 1024386740
* ISNI: 0000 0003 7580 6693
* LCCN: no2013135182
* MusicBrainz: 7cc56e56-97a1-4b17-874f-e4b2ab11044b
* NKC: xx0156670
* VIAF: 252217953
* WorldCat: lccn-no2013135182

 |
**יורי מיכאילוביץ' אנטונוב** (ברוסית: **Юрий Михайлович Антонов**; נולד ב-19 בפברואר 1945 בטשקנט) הוא מלחין וזמר אסטרדה סובייטי ורוסי. אחד הזמרים הפופולריים ביותר בשנות ה-80 בברית המועצות. בשנת 1997 הוענק לו תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית.

ביוגרפיה
--------

יורי אנטונוב נולד ב-19 בפברואר 1945 בטשקנט. אביו של יורי היה חייל, כך ששלוש השנים הראשונות לאחר לידת בנו הוא ראה אותו מדי פעם, מכיוון ששירת במפקדת בגרמניה המזרחית. ואז, בביוגרפיה של יורי אנטונוב, היה מעבר לבלארוס, שם המשפחה התאחדה סוף סוף. לאחר המעבר לעיר מלדזייצ'נה, חיי השגרה הרגילים זרמו. יורי התעניין ברצינות במוזיקה, הלך ללמוד בבית ספר למוזיקה. לאחר סיום הלימודים המשיך את השכלתו ונרשם לבית ספר למוזיקה. למרות חיי התרבות הרגועים של עיירה קטנה, אנטונוב ניסה לארגן בעצמו תזמורת בבית התרבות העירוני. זה היה קשה - לא היו מכשירים או תווים.

לאחר סיום לימודיו בבית הספר, אנטונוב קיבל משרה כמורה בבית הספר למוזיקה במינסק אבל לא התכוון להישאר מורה בעתיד, החל אנטונוב לעבוד בפילהרמונית הממלכתית בבלארוס. לאחר שירותו בצבא חזר לפילהרמונית. ובשנת 1967 הוא הפך למנהיג הקבוצה הראשונה שארגן.
שנתיים לאחר מכן, אנטונוב הוזמן על ידי הסולן להרכב "גיטרות שרות". מספר שירים שכתב וביצע על ידי אנטונוב בלהקה זכו לפופולריות עצומה. להיט מיוחד, גם בקרב מאזינים וגם מוזיקאים, היה השיר "אין יותר נאה ממך" (Нет тебя прекрасней).

בשנת 1971 החל שלב חדש בקריירה של אנטונוב. הוא עבר למוסקבה, והחל להופיע בהרכב "דוברי מולודצי". באותה תקופה, יורי אנטונוב, החל בסיבוב הופעות. התקליטים שלו, שהוצאו על ידי חברת "מלודיה" זוכים להצלחה אדירה.

אנטונוב כותב שירים ומקליט אותם עם הלהקה "ארקס" ("אני נזכר" (Я вспоминаю), "עשרים שנה אחרי" (Двадцать лет спустя), "ים" (Море)), עם הלהקה "איירובוס" ("אונייה לבנה" (Белый теплоход), "אני הולך לפגוש אותך" (Я иду тебе на встречу)). הלהיט הבא של אנטונוב הוא השיר "גג ביתך" (Крыша дома твоего). מחזורי התקליטים שלו שברו את כל השיאים, ובכל קונצרט התאספו יותר מעשרת אלפים צופים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי אנטונוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יורי אנטונוב
* יורי אנטונוב, ברשת החברתית אינסטגרם

* יורי אנטונוב, ברשת החברתית VK

* יורי אנטונוב, סרטונים בערוץ היוטיוב

* יורי אנטונוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* יורי אנטונוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* יורי אנטונוב, באתר אייטונס (באנגלית)

* יורי אנטונוב, באתר Last.fm (באנגלית)

* יורי אנטונוב, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* יורי אנטונוב, באתר דיזר

* יורי אנטונוב, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* יורי אנטונוב, באתר Discogs (באנגלית)

* יורי אנטונוב, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 1702 6493
* LCCN: no2020042613
* LNB: 000152371
* MusicBrainz: a34efb25-b0f1-4ac0-9d16-e33ea2f5357c
* VIAF: 305090323
* WorldCat: viaf-305090323

 |
**יורי כץ** (נולד ב-19 בפברואר 1974) הוא צייר, מרצה לאמנות ואוצר ישראלי. במרכז עבודותיו האקספרסיביות ניצבות דמויות אנוש ללא תווים ברורים, נושאות הבעות של מצבים רגשיים שונים. 

כץ היה ראש מסלול ציור בבית הספר "בסיס" לאמנות ותרבות שבהרצליה. הוא אוצר תערוכות יחיד וקבוצתיות בחללים מובילים ומכהן כראש ועדת שיפוט פרס אוסקר הנדלר לאמן צעיר.

קריירה
------

כץ נולד בקייב שבברית המועצות (בהמשך עברה לשטחי אוקראינה). הוא למד אמנות בתיכון בקייב ועלה לישראל בתחילת שנות ה-90. כץ הוא בוגר תואר שני באמנות והוראה מטעם אוניברסיטת חיפה. 

מלמד אמנות בתיכון "מנור כברי" שבקיבוץ כברי. לימד ציור במחלקה לתקשורת חזותית במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה ובמכללה האקדמית עמק יזרעאל. החל משנת 2015 הוא מרכז את מסלול לימודי הציור בבית-הספר "בסיס" לאמנות בהרצליה.

כץ שימש כאוצר במספר גלריות נחשבות הממוקמות בפריפריה. הוא אצר תערוכות קבוצתיות ותערוכות יחיד רבות בגלריה של קיבוץ לוחמי הגטאות, בגלריה של קיבוץ ראש הנקרה וכן אצר את תערוכות בוגרי האקדמיות במסגרת יריד "צבע גליל".   

כץ הציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות רבות וזכה במספר פרסים: בשנת 1999 זכה בפרס אמן צעיר מטעם משרד החינוך. בשנת 2014 זכה בפרס שרת התרבות והספורט באמנות פלסטית.

במסלול הציור אותו הוא מוביל בבית הספר לאמנות "בסיס", פיתח כץ תוכנית לימודים ייחודית המאפשרת מבט רחב ומקיף על תחום הציור, בגישה המעודדת את הלומדים לבחור לעצמם את המקום והדרך כבר מתחילת לימודיהם. 

כצייר, כץ מתאפיין בציור פיגורטיבי. ממדי הציורים לא גדולים וחזותם הראשונית היא של ציור פשוט, ישיר, אפילו מסורתי. בצפייה שנייה ושלישית עוברים וחווים הצופים הבנה מטלטלת; הציור שעורר את החשדות מטיב להפר אותן ומה שנתפס כמוכר מתבהר כרענן, לא שמרני וטרי. התהיות הרבות מתקיימות בגוף הציור ומחיות אותו. הספקנות והפקפוק משותפים לצייר ולצופים. מתקבל ריאליזם חושפני, מביך, חודר, חסר נוסטלגיה, לא הפגנתי ולא וירטואוזי - מתבונן ומציאותי. 

כץ מיוצג על ידי גלריה גורדון שבתל אביב, בה נערכו תערוכות היחיד שלו מאז שנת 2010. כץ חי ויוצר בקיבוץ אדמית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרני עם-עד, פרס שרת התרבות לאמן יורי כץ מאדמית, באתר mynet‏ קיבוץ, 4 בדצמבר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524915805171
* LCCN: no2015146550
* ULAN: 500482368
* VIAF: 308269372
* WorldCat: lccn-no2015146550

 |
כריך BLT
**BLT** הוא כריך שמרכיביו העיקריים הם בייקון, חסה ועגבנייה; שמו נגזר מראשי התיבות של מרכיביו באנגלית: Bacon, Lettuce, Tomato. זהו הכריך השני בפופולריות שלו ברחבי ארצות הברית אחרי כריך שינקן.

בכריך המסורתי יש מספר רצועות של בייקון עשויות היטב, עלי חסה (לרוב מהזנים המכונים בישראל אמריקאית או ערבית) ופרוסות של עגבנייה; מרכיבים אלה נתונים בין שתי פרוסות של לחם, לרוב קלוי. מיונז מלווה פעמים רבות את המנה כממרח. 

הסברה היא שמוצאו של הכריך הוא בארוחות התה מהתקופה הוויקטוריאנית המאוחרת. בין שנות השלושים לשנות החמישים של המאה העשרים הייתה גבינה מרכיב רווח במתכונים לכריך זה בספרי בישול רבים.

הכריך נהיה פופולרי לאחר מלחמת העולם השנייה בשל התפשטותם המהירה של סופרמרקטים אשר הפכו את הרכיבים לזמינים לכל אורך השנה. 
השימוש בראשי התיבות של הכריך החל כנראה בתעשיית ההסעדה האמריקאית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **BLT** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Food Facts & Trivia : BLT". נבדק ב-2009-05-13.
2. ↑  Olver, Lynne (2000). "The Food Timeline". נבדק ב-2009-05-13.
3. ↑  Mariani, John F. (1999). *The Encyclopedia of American Food & Drink*. New York: Lebhar Freidman. p. 190.
**גרטרוד שטאט** (בגרמנית: **Gertrud Staats**‏; 1859 – 1938) הייתה ציירת גרמניה ומייסדת האיגוד האמנים השלזיים. היא הייתה ידועה בציורי הנוף שלה.

ביוגרפיה
--------

שטאט נולדה ב-21 בפברואר 1859 בורוצלב. היא קיבלה את הכשרתה הראשונה מאת אדולף דרסלר היא למדה גם אצל הנס גודה ופרנץ סקרבינה בברלין. היא הייתה מהאמנים המוכרים מ"דכאו החדשה" כולל אדולף הלצל ולודוויג דיל. שטאט שילבה את סגנונות הריאליזם הרומנטי, האימפרסיוניזם, האר נובו והאקספרסיוניזם.

היא הציגה את ציוריה בברלין בין השנים 1881 עד 1912, ובמינכן בין השנים 1888 ועד שנת 1908. כמו כן הציגה בווינה, דרזדן, המבורג, ברמן, גדנסק וביטום.

שטאט הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות ובבניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.

בשנת 1902 הקימה שטאט את איגוד האמנים השלזיים (Vereinigung Schlesischer Kűnstlerinnen).

בתחילת המאה העשרים נחשבה שטאט לאחת מציירי הנוף השלזיים הגדולים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה היא העבירה את המיקוד שלה מציור נוף לציור פרחים ודומם.

שטאט נפטרה ב-21 ביוני 1938 בורוצלב.

גלריה
-----

* נוףנוף
* גשר על ערוץגשר על ערוץ
* גדות הנהרגדות הנהר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרטרוד שטאט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Słownik Biograficzny Ziemi Jeleniogórskiej : Gertrud Staats, jbc.jelenia-gora.pl
2. ↑  German Women Painters: 1893 Exposition--page 3, arcadiasystems.org
3. ↑  "Wystawa śląskiej malarki Gertrud Staats w Pałacu Królewskim"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 12068893X
* RKD: 232470
* ULAN: 500426711
* VIAF: 850295
* WorldCat: viaf-850295

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גרטרוד שטאט"**.
**רשת** היא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה בשמי הדרום שהוגדרה לראשונה במאה ה-17 על ידי אייזק האברכט שקראה לה "**מעוין**" (Rhombus). במאה ה-18 שונה שמה על ידי האסטרונום ניקולא לואי דה לאקאי ל-Reticulum - השם בלטינית של רשת או סריג שהיה מורכב על עינית הטלסקופ לשם מדידת מיקומם המדויק של הכוכבים.

כוכבי הקבוצה
------------

**α ברשת** הוא ענק צהוב במרחק של כ-160 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.3. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.

**β ברשת** היא מערכת הכוללת לפחות שלושה כוכבים כתומים במרחק של כ-100 שנות אור עם בהירות כוללת מדרגה 3.8.

**γ ברשת** הוא ענק אדום במרחק של כ-490 שנות אור שבהירותו משתנה באופן סדיר למחצה בין דרגות 4.4 ו-4.6 במחזוריות של כ-25 יום.

**δ ברשת** הוא ענק אדום נוסף במרחק של כ-530 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.6.

**ε ברשת** הוא כוכב זוגי במרחק של כ-60 שנות אור המורכב מכוכב כתום עם בהירות מדרגה 4.4 ובן זוג ננס לבן עמום עם בהירות מדרגה 12, אותו ניתן לראות רק בטלסקופ גדול. בשנת 2000 התגלה כוכב לכת דמוי צדק המקיף את הכוכב הבהיר מבין השניים.

**ζ ברשת** הוא כוכב זוגי במרחק של כ-40 שנות אור המורכב משני כוכבים צהובים דומים לשמש המקיפים זה את זה במרחק גדול של כ-9,000 יחידות אסטרונומיות (כ-0.14 שנות אור או 51 ימי אור) בזמן מחזור של כ-מיליון שנים. דרגות הבהירות של הכוכבים הן 5.2 ו-5.5 ובשל קרבתם למערכת השמש והמרחק היחסי הגדול ביניהם, ניתן להבחין בשניהם ללא ציוד עזר בתנאי תצפית מיטביים או בעזרת משקפת. ζ ברשת זכתה לפרסום בעקבות התאמתה לסקיצה שצוירה בהיפנוזה על ידי בטי היל כ"ביתם" של חוטפיה החוצנים. על פי חובבי תאוריות קונספירציה כוכב זה מהווה כוכב הבית של החייזרים האפורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רשת** בוויקישיתוף
סיפורי כוכבים - רשת

* רשת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| 88 קבוצות הכוכבים המודרניות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוקטנט • אוריון • אינדיאני • אנדרומדה • ארידנוס • אריה • אריה קטן • ארנבת • ברבור • בתולה • גביע • גדי • ג'ירף • דג דרומי • דג זהב • דג מעופף • דגים • הדובה הגדולה • הדובה הקטנה • דולפין • דלי • דרקון • הר השולחן • הרקולס • זאב • זבוב • זיקית • חד קרן • חץ • טווס • טוקאן • טלה • טלסקופ • יונה • ירכתי הספינה • כלב גדול • כלב קטן • כלבי ציד • כן ציור • כתר דרומי • כתר צפוני • לווייתן • לטאה • לינקס • מאזניים • מגן • מזבח • מחוגה • מיקרוסקופ • מפסלת • מפרש • מצפן • משאבה • משולש • משולש דרומי • נבל • נושא הנחש • נחש • נחש מים • נחש מים קטן • נשר • סוסון • סקסטנט • סרגל • סרטן • עגור • עגלון • עוף החול • עורב • עקרב • פגסוס • פסל • פרסאוס • ציפור גן עדן • הצלב הדרומי • קנטאור • קסיופאה • קפאוס • קשת • רשת • שדרית • רועה דובים • שועלון • שור • שעון מטוטלת • שערות ברניקי • תאומים • תנור |

 |
**רשת החלל העמוק הרוסית** (לשעבר **הסובייטית**) הייתה רשת של אנטנות ומתקני תקשורת גדולים התומכים במשימות של חלליות, ותצפיות אסטרונומיה של רדיו ומכ"ם לחקר מערכת השמש והיקום בתקופה הסובייטית. הוא נבנה כדי לתמוך במשימות החלל של ברית המועצות. רשתות דומות מנוהלות על ידי ארצות הברית, סין, אירופה, יפן והודו.

כיום, רשת החלל העמוק מתוחזקת על ידי רוסיה.

היסטוריה
--------

אחת משתי אנטנות המקלט של התחנה הצפונית, בשימוש בתחילת שנות ה-60.
האנטנה בקוטר 32 מטר בשנת 2009, יחד עם הבניינים שהושלמו חלקית מהתקופה הסובייטית
לרשת התקשורת הסובייטית הראשונה בחלל היו 13 תחנות ותוכננה לעקוב אחר לוויינים המקיפים כדור הארץ ולא לבדיקות תווך בין-פלנטרי.

משימות בין-כוכביות דורשות אנטנות גדולות יותר, משדרים חזקים יותר ומקלטים רגישים יותר, וב-1959 החל מאמץ לתמוך בשיגור המתוכנן של סדרת המשימות ונרה ובמסגרת תוכנית מאדים. העיצוב שנבחר כלל שמונה צלחות באורך 16 מטר שהונחו על שני גופים של צוללות דיזל, מרותכות יחד ומונחות על מסגרות גשר הרכבת. שלוש אנטנות כאלה נבנו: שתי התחנות הצפוניות לצורך קליטה והתחנה הדרומית במרחק כמה קילומטרים משם לשידור.

בשנת 1978 הוגדלו אנטנות אלה באנטנות באורך 70 מטר ביבפטוריה ובאוסוריסק. בניית האנטנה השלישית בסופה, אוזבקיסטן הופסקה עם קריסת ברית המועצות. החל מ-16 באוקטובר 2018 הודיע מנהל מצפה הרדיו, גנאדי שאנין, כי רוסיה ואוזבקיסטן הסכימו על "מפת דרכים" לשנתיים להשלמת הבנייה.

מתקנים
------

אנטנת 70 מטר ביבפטוריה
היו שלוש אנטנות עיקריות ברשת החלל העמוק הרוסית:

* אנטנה של 70 מטר ביבפטוריה, בחצי האי קרים
* אנטנה באורך 64 מטרים באגם הדובים, ליד מוסקבה
* אנטנה של 70 מטר באוסוריסק, בפרימוריה

משימות
------

חלק ממשימות תוכנית החלל הסובייטית שהועברו על ידי הרשת הסובייטית כוללות:

* ונרה 11 וונרה 12
* ונרה 13, ונרה 14, ונרה 15, ונרה 16
* תוכנית וגה
* אסטרון
* תוכנית פובוס
* גרנאט
* אינטרבול
* ספקטר-R
* פובוס-גרונט (בשנת 2011)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Uzbekistan, Russia to sign Suffa observatory completion plan". *Tashkent Times*. 16 באוקטובר 2018. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Don P. Mitchel. Soviet Telemetry Systems. Deep-Space Communication Centers.
3. ↑  Wesley T. Huntress, JR. and Mikhail Ya Marov (2011). *Soviet Robots in the Solar System: Mission Technologies and Discoveries*. Springer. ISBN 978-1441978974. page 27
4. ↑  Molotov, I; Gorshenkov, Y; Dugin, N; et al. "Bear Lakes Radio Astronomy Station". נבדק ב-24 בנובמבר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Molotov, I. (2004). "Status and Plans of the Russian Deep Space Network with Emphasis on the VLBI/Delta-DOR Techniques". *18Th International Symposium on Space Flight Dynamics*. **548**: 443. Bibcode:2004ESASP.548..443M.
**מקסים וורוביוב** (ברוסית: **Максим Никифорович Воробьёв**;‏ 17 באוגוסט 1787 – 11 בספטמבר 1855) היה צייר נוף רוסי.

ביוגרפיה
--------

מקסים וורוביוב, הכנסייה בבית לחם
הוא היה בנו של חייל בדימוס ששירת מאוחר יותר כאפוטרופוס באקדמיה האימפריאלית לאמנויות . בגיל עשר הוא נרשם לכיתות היסוד והמשיך ללמוד ציור נוף אצל פיודור אלכסייב ואדריכלות אצל ז'אן פרנסואה תומאס דה תומון . בשנת 1809, אלכסייב הצטרף למשלחת לחקור את האזורים ההיסטוריים של מרכז רוסיה ווורוביוב הלך איתו כעוזר.

בשנים 1813–1814 ליווה את הצבא הרוסי במסעותיו בגרמניה ובצרפת. ב-1815 הוא הפך למורה באקדמיה, תפקיד שמילא עד מותו. בשנת 1820 הוא הצטרף למשלחת חקר בארץ ישראל, שתיעדה את המקומות הקדושים לנצרות. רוב העבודה הזו הייתה צריכה להיעשות בסתר כדי למנוע התערבות של השלטונות העות'מאניים המקומיים. מלבד ההריסות העתיקות, הוא גם צייר רישומים של ירושלים וים המלח וכן סצנות מאיסטנבול, סמירנה, יפו ומקומות נוספים בהם עבר. התוצאה הסופית הייתה אוסף של למעלה מ-90 דפי צבעי מים שישמשו בסיס לציורים רבים. הוא קיבל קצבה לכל החיים על עבודתו שם.

במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה הוא צורף לפמלייתו של הצאר ניקולאי הראשון כדי לשרטט ולצייר ציורים ממסעם, שכללו כמה סצנות מהמצור על ורנה.

מקסים וורוביוב, זריחה על נהר נייבה

אחרית ימיו
----------

לאחר מותה הפתאומי של אשתו קליאו בשנת 1840, הוא נקלע לתקופה של דיכאון כרוני ואלכוהוליזם שהובילו למחלה שבסופו של דבר הביאה למותו. התפוקה שלו ירדה מאוד, והורכבה בעיקר מסקיצות שנעשו מ-1844 עד 1846 בזמן שנסע דרך איטליה במאמץ לשכך את צערו. כאשר הוא נפטר, רוב ציוריו עדיין היו ברשותו או הועברו לחברים ומקורבים. רובם נמצאים כעת בארמונות או באוספים פרטיים.

כמה מתלמידיו הידועים ביותר היו לב לאגוריו, מיכאיל קלודט, אלכסיי בוגוליובוב, לונגין פריקה ואיוואן שישקין.

בנו המאומץ, סוקרט וורביוב, הפך גם הוא לצייר נוף ומורה לאמנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסים וורוביוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kenneth, Maxim Vorobyov, www.rusartnet.com (ב־British English)
2. ↑  ЭСБЕ/Воробьев, Максим Никифорович — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1228685517
* ISNI: 0000 0001 2211 2175
* LCCN: no2007042777
* RKD: 81848
* SUDOC: 149841108
* VIAF: 53924281
* WorldCat: lccn-no2007042777

 |
**קלאו חום-ציצית** (שם מדעי: *Rhinoplax vigil*) הוא מין במשפחת הקלאוניים. הוא אחד מן העופות הגדולים ביותר בעולם והקלאו הגדול ביותר, אורכו יכול להגיע למטר ושישים ס"מ. 

אורכו הרב של הקלאו נוצר בשל שתי נוצות זנב שאורכן עשוי להגיע למטר, ואורך הגוף עצמו שעשוי להגיע ל-120 ס"מ. הזכרים שוקלים בממוצע 3 קילוגרם בעוד שהנקבות שוקלות כשניים וחצי קילוגרם. לקלאו צוואר קירח, שצבוע באדום אצל הזכרים ובכחול אצל הנקבות. ה"קסדה" מתחילה מהראש ומסתיימת באמצע המקור. בניגוד לקלאונאים אחרים, אצלם הקסדה חלולה, אצל קלאו זה הקסדה מוצקה ומשמשת לקרבות על חורי קינון ועל מזון. בנוסף לכך הקסדה משמשת כאביזר לקדיחת חורים בעצים שבהם מחפש הקלאו חרקים. מהקסדה מייצרים בני האדם חומר נוי יקר, שנהב קלאויים וזו אחת הסיבות שבהם הקלאו בסכנת הכחדה חמורה. 

הקלאו חי בדרום תאילנד, מלזיה, חצי האי המלאי, אינדונזיה, סינגפור, בורמה, סומטרה ובורנאו. הוא חי בגובה של עד 1500 מטר מעל פני הים. הקלאו הוא טריטוריאלי ומכריז בקול רם על הטריטוריה שלו. בעונת הקינון הקלאויים חיים בקבוצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאו חום-ציצית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קלאו חום-ציצית, אתר ליערנות.
* קלאו חום-ציצית, האתר המאלאזיאני לקלאויים
* מידע נוסף, אתר לחיות
* מידע פיזי, התנהגותי ומידע על שימור(הקישור אינו פעיל), אתר Birdlife

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלאו חום-ציצית באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555538705171
* LCCN: sh85060068

 |
**קורטיים** (שם מדעי: **Kurtidae**) היא משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים יחידה בתת-סדרה **Kurtoidei**. בתוך משפחה זו סוג יחיד - **קורטוס** (*Kurtus*) ובו רק 2 מינים. כמה חוקרים רואים בהם סדרה עצמאית (Kurtiformes).

מאפיינים
--------

דגים אלה חיים במים מתוקים, מים מליחים ומי חופים ברחבי האוקיינוס ההודי מהודו עד גינאה החדשה וצפון אוסטרליה באזורים טרופיים. הם מזכירים במראם את האפוגוניים. אורכם 12–33 סנטימטרים בממוצע, כשהמין *Kurtus gulliveri* גדול יותר.

דגים אלה ידועים כמדגירי ביצים על קרומים במצח הזכר, דבר שנצפה במין *Kurtus indicus*, אך כנראה שאיננו מבוצע בידי המין *Kurtus gulliveri*. לנקבה אין קרומים כאלה. הדגים בעלי גב מוגבה עם צלעות בולטות וזנבות ארוכים ביותר. הראש גדול ומרובע עם עיניים גדולות. צבע הגוף שקוף עם קשקשים כתומים עד ירוקים לאורך מרכז הגוף.

לא ידוע על דגים אלה הרבה וקשה להחזיק אותם בשביה.

מיון
----

* משפחה **קורטיים** (Kurtidae)
	+ סוג **קורטוס** (*Kurtus*)
		- מין *Kurtus gulliveri*
		- מין *Kurtus indicus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורטיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**מקסים סרגייביץ' גריגורייב** (ברוסית: **Максим Сергеевич Григорьев**; נולד ב-6 ביולי 1990 בליפצק שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הקשר בפאקל וורונז'.

קריירת מועדונים
---------------

מקסים גריגורייב התחיל את הקריירה שלו במועדון ספרטק מוסקבה כשחקן הרכב שני. ב-27 בנובמבר 2008 הוא הופיע לראשונה בהרכב הראשון במשחק מול דינמו זאגרב בגביע אופ"א, 

בעונה 2011/12 עבר למיתוס נובוצ'רקסק הנמצאת בליגה השנייה והושאל תוך זמן קצר לרוסטוב. את משחק הבכורה שלו במדי רוסטוב הוא ערך מול לוקומוטיב מוסקבה, כאשר הוא כבש בדקה ה-83 והשווה את התוצאה במשחק ל-1:1, כך גם הסתיים המשחק עצמו.

בינואר 2012 עבר ללוקומוטיב מוסקבה. בהיותו בלוקומוטיב, לא הצליח גריגורייב לתפוס מקום קבוע בהרכב, אף על פי שזכה לקבל זימון לנבחרת הבוגרת. באוגוסט 2014 מקסים שוב הושאל לרוסטוב עד לסוף העונה.

נבחרת לאומית
------------

לגריגורייב יש 3 הופעות בנבחרת הנוער של רוסיה, בהן הוא הבקיע שער, ו-6 הופעות בנבחרת הצעירה. ב-14 בנובמבר 2012 ערך הופעת בכורה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסים גריגורייב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית (ברוסית)
* עמוד השחקן באתר הרשמי של רוסטוב (ברוסית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מקסים גריגורייב"**.
**קהילת יהודי קאלוב** שכנה בעיר **נאג'קאלו** (בהונגרית: **Nagykálló)** שבצפון־מזרח הונגריה, וכונתה בפי היהודים "**קאלוב**" או "קאליב".

תולדות הקהילה
-------------

לפי המצבות בבית העלמין היהודי ניכר שבעיירה התקיים יישוב יהודי עוד בימי הביניים. רוב היהודים היו בעלי מלאכה וחקלאים, ורק מיעוטם עסקו במסחר והיו ביניהם בעלי מקצועות חופשיים ופקידים. במקום היו חברה קדישא, בית כנסת, מוסדות חינוך ומוסדות צדקה.

במאה ה-18 הוקמה בקאלוב חסידות קאלוב שהייתה החסידות הראשונה בהונגריה. במהלך השנים המוקד השתנה והיא נדדה מקאלוב אך לכל אורך הזמן התקיימה קהילה יהודית בעיר. 

היהודים השתתפו בצורה ניכרת במימון מוסדות חינוך ומוסדות תרבות בעיירה עצמה, ובכל זאת היה יחס התושבים ליהודים עוין. ב-1790 הואשמו יהודי נאגיקאלו ברצח נער נוצרי שנעלם. הרב יצחק טאוב ורבים מבני הקהילה נאסרו, ארבעה מהם נידונו לתלייה. לפני ביצוע גזר הדין הופיע הנער בביתו. יהודי נאגיקאלו השתלבו בחיי הצבור והחברה ההונגרית. הם תמכו במורדים ההונגרים בקיסרות אוסטריה ב-1848.

בשנת 1930, ערב מלחמת העולם השנייה, הקהילה מנתה 977 נפש.

### אישים מרכזיים בתולדות הקהילה

* רבי יצחק (אייזיק) מקאלוב - מראשוני האדמו"רים בהונגריה.  ייסד במאה ה-18 בקאלוב את חסידות קאלוב. ברבות השנים היא נדדה והתקיימה במקומות שונים.

* רבי ישעיה באנאט - (1840–1864) נודע בנאומיו בלשון ההונגרית והלהיב את בני קהילתו להצטרף ללוחמי מלחמת השחרור ההונגרית. עמד בראש המתנגדים להקמת בית המדרש לרבנים של הפלג הניאולוגי בבודפשט.

גורל יהודי הקהילה בשואה
-----------------------

בעקבות פרסום "החוקים היהודיים" (1938 ואילך) של ממשלת הונגריה, שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, פוטרו פקידי הרשות היהודים ונלקחו רישיונותיהם של בעלי מלאכה.

אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939) גויסו צעירים יהודיים מהעיירה לעבודות כפייה. במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נצטוו יהודי נאגיקאלו לענוד את הטלאי הצהוב. בליל 4 באפריל רוכזו בבניין בית הספר, שם הוחזקו שבעה ימים. הם הועברו לגטו נירג'האזה, אך משום הצפיפות הקשה ששררה בו, פוזרו בין כפרי הסביבה ועברו התנכלויות על ידי שוטרי המקום. ב-22 במאי רוכזו שוב בנ'ירגיהאזה, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר השואה
----------

בתום המלחמה חזרו לעיירה 98 ניצולים וחידשו את חיי הקהילה. בשנת 1948 ישבו בקאליב 72 יהודים.

לקריאה נוספת
------------

* ל. טוביה סילאג'י-ווינדט, הצדיק מקאלוב וקהילתו, חיפה, 1975
* פנקס הקהילות – הונגריה, יד ושם, ירושלים, תשל"ו עמ' 371-372

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הקהילה באתר בית התפוצות

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  בית התפוצות- קהילת נאגיקאלו, באתר בית התפוצות
2. ↑  רבי יצחק אייזיק מקאלוב – ויקישיבה, באתר www.yeshiva.org.il
3. 1 2 3  **פנקס הקהילות**, ירושלים: יד ושם, תשל"ו
**קלאו אפור הודי** (שם מדעי: *Ocyceros birostris*) הוא מין של קלאו מהסוג קלאו אפור במשפחת הקלאוניים, שמצוי בתת-היבשת ההודית. כל נוצותיו אפורות, אך בטנו בהירה משאר הגוף. המקור אפור כהה, וממנו מזדקר מבנה מיוחד, "קסדה", שמצביעה כלפי מעלה. זהו אחד ממיני הקלאויים היחידים שמצוי בערים גדולות, שם ניתן לראות אותו על עצים גדולים בשדרות.

מין זה בינוני בגודלו ביחס לשאר מיני הקלאויים; אורכו כ-61 ס"מ. הכנפיים, הגב והגרון אפורים, והבטן והחזה בהירים מהם. יש מעין גבת עין שבה הניצוי בהיר יותר. האזור מסביב לאוזניים כהה. נוצות התעופה חומות כהות, ובעלות קצוות לבנים. קצה נוצות הזנב לבן, ומעליו יש כתם שחור. העיניים, המכוסות בריסים, אדומות. הקסדה של הזכר גדולה מעט מזו של הנקבה, והלסת התחתונה שלו צהבהבה (לעומת הנקבות, אצלן כל המקור בעל גוון צהבהב). העור מסביב לעין שחור תמיד אצל זכרים, ולעיתים ורוד אצל נקבות.

הקלאו האפור ההודי מצוי במישורים, ברום של עד 2,000 מ' מעל גובה פני הים. תפוצתו מתפרשת על פני רוב הודו, מהמדרונות הדרומיים של הרי ההימלאיה, ובין דלתת הגנגס במזרח לבין נהר האינדוס במערב. במהלך העונה היבשה, הקלאויים עשויים לנדוד.

התנהגות
-------

קריאתו של הקלאו האפור צווחנית, ומזכירה את זו של הדיה המצויה. המעוף כבד, ובמהלכו הקלאו דואה וחובט בכנפיו לסירוגין. זהו מין חברותי, והפרטים בו מתקבצים לעיתים קרובות בזוגות או בקבוצות קטנות של 5-6 פרטים, אם כי עשויות להיות קבוצות של כ-30 פרטים על עצי פרי. הקלאויים אינם עופות נודדים, אך הם עשויים לעבור מפעם לפעם למקומות בהם יש זמינות גדולה יותר של מזון.

עונת הרבייה נמשכת בין אפריל ליוני, אם כי החיזור מתחיל כ-3 חודשים לפניה; הוא כולל, בין השאר, מציאת מקום קינון, "התאבקות-מקור", האכלה הדדית ודחיפת זנבו של בן הזוג). הקלאו מקנן בחללים בעצים גבוהים, ואם החלל אינו גדול מספיק, הוא עשוי להיות מורחב על ידי בני הזוג. ככל שאר מיני הקלאויים, הנקבה נכנסת לקן וחוסמת את הכניסה אליו באמצעות לשלשת או בוץ שהזכר מביא, וכך משאירה רק חרך קטן שדרכו הזכר יכול להעביר לה מזון. בתוך הקן, הנקבה משירה את נוצותיה, ודוגרת על הביצים; גודל התטולה משתנה, ועשוי לכלול 1-5 ביצים. במהלך גידול הנוצות מחדש, הגוזלים גדלים, ולאחר סיום התהליך, הקן נפרץ בידי הנקבה והגוזלים.

הקלאויים האפורים ההודיים ניזונים בעיקר מפירות (בין השאר תאנים), רכיכות, עקרבים, חרקים, עופות קטנים, לטאות ולעיתים גם פרחים. הם בעיקר שוכני-חופה (החלק העליון של יער הגשם), ויורדים לקרקע לעיתים נדירות יחסית, על מנת לאסוף פירות שנשרו או כדי לעשות אמבטיית-אבק. לפרטים ממין זה יש "פעילויות חברתיות", כמו קרבות מקור וקרבות אוויריים.

גלריה
-----

* 
* קלאו אפור הודי ליד קנוקלאו אפור הודי ליד קנו
* קלאו אפור הודי בהיידראבאדקלאו אפור הודי בהיידראבאד

מדיה
----

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |
| --- |
| **קריאותיו של הקלאו האפור ההודי**
 
 |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאו אפור הודי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קלאו אפור הודי, באתר האגודה ההודית לקלאויים

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלאו אפור הודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
שטחי מואב
**עֶגְלַת שְׁלִשִׁיָּה** היא עיר מקראית במואב, בסמוך לצוער, שהמשיכה להתקיים גם בתקופות מאוחרות יותר כעיר מחוז.

העיר נזכרת במקרא פעמיים במסגרת "משא מואב" שנאמר הן על ידי ישעיהו הנביא: "לִבִּי לְמוֹאָב יִזְעָק בְּרִיחֶהָ עַד צֹעַר **עֶגְלַת שְׁלִשִׁיָּה** כִּי מַעֲלֵה הַלּוּחִית בִּבְכִי יַעֲלֶה בּוֹ כִּי דֶּרֶךְ חוֹרֹנַיִם זַעֲקַת שֶׁבֶר יְעֹעֵרוּ כִּי מֵי נִמְרִים מְשַׁמּוֹת יִהְיוּ" (ספר ישעיהו, פרק ט"ו, פסוקים ה'–ו'); והן על ידי ירמיהו הנביא: "מִזַּעֲקַת חֶשְׁבּוֹן עַד אֶלְעָלֵה עַד יַהַץ נָתְנוּ קוֹלָם מִצֹּעַר עַד חֹרֹנַיִם **עֶגְלַת שְׁלִשִׁיָּה** כִּי גַּם מֵי נִמְרִים לִמְשַׁמּוֹת יִהְיוּ" (ספר ירמיהו, פרק מ"ח, פסוק ל"ד).

בתרגומי המקרא העתיקים הובן בדרך כלל הצירוף "עגלת שלישייה" כצירוף הדומה לעגלה משולשת ומוסב על מואב או צוער כדי לייצג את עוצמתן.

העיר נזכרת גם במקורות מאוחרים יותר, כגון רשימת הערים שכבש אלכסנדר ינאי במואב, רשימות נבטיות, והאונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה).

בארכיון בבתא, שנמצא במערת האיגרות בנחל חבר, נזכרת מספר פעמים העיר "**עגלתין**" כעיר מחוז בדרום מזרח ים המלח, אשר התקיימה בה קהילה יהודית; זאת, כאשר אחת הערים המשויכות אליה הייתה הלוחית, הנזכרת לצד "עגלת שלישייה" גם בתיאור המקראי.

מקומה המדויק של העיר הקדומה טרם זוהה באופן מדויק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  י' ידין, **החיפושים אחר בר-כוכבא**, 176; **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 79.
2. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 79.
3. ↑  י' ידין, **החיפושים אחר בר-כוכבא**, 176; **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 79.
**הקרמיקה המתכתית** היא משפחה קרמית אופיינית למרחב הארץ-ישראלי בתקופת הברונזה הקדומה ב', (3000 - 2750 לפנה"ס). המשפחה נקראת בשמה על סמך איכויות החרס הלא אלסטי והצליל ה"מתכתי" שהוא משמיע בעת נקישה עליו.

מאפייני הכלים
-------------

הכלים במשפחה זו כוללים קערות, טסים, פכים, פכיות, אגנים וקנקנים, אך ללא סירי בישול. יחד עם כלי היום-יום, ניתן למצוא במשפחה זו גם פיטסים ואף צלמיות ודגמי מיטה אשר נעשו בטכנולוגיה זהה. אלה עשויים מחומר אדום-ורוד בעבודת יד, ונצרפו בצורה איכותית בטמפרטורות גבוהות - מעל 900 מעלות. הכלים הקטנים היו לרוב מחופים באדום וממורקים, בעוד שהכלים הגדולים - קנקנים ופיטסים ואף טסים - היו מסורקים ב"סירוק פרוע" או "סירוק דגמים", ייתכן כמצע לכיור.

תפוצה
-----

הקרמיקה המתכתית התחילה להופיע בצפון הארץ בתקופת הברונזה הקדומה 1 א' (EB Ia) והמשיכה עד הברונזה הקדומה 3 (EB III). שיא התפוצה היה בברונזה הקדומה 2 (EB II) ותחילת הברונזה הקדומה 3, אלה מהווים בין 50 ל-80 אחוז מסך המכלולים הקרמים בצפון הארץ. הימצאותם בצפון הארץ (הגליל, הגולן ודרום לבנון), וכמו כן הרכבם המינרלוגי, חומר בלית של בזלת וגיר, מצביעים על מרכזי ייצור במורדות הדרומיים של החרמון - אך אלה טרם נתגלו בשטח.

משמעויות תרבותיות
-----------------

יצירת הכלים במספר אתרים מצומצם מרמזת על מרכזי ייצור ריכוזיים, אשר בהם פעלו קדרים מתמחים. הטכניקה בה יוצרו דרשה התמחות גדולה, במיוחד בתהליך הצריפה, וזו קשורה למגמות העיור הנרחבות במרחב בתקופת הברונזה הקדומה 2. הסטנדטיזציה בחומר ובצורה של הכלים בכל האתרים בהם נתגלו, בצפון ובמרכז הארץ, מלמדת על אחידות חברתית בארץ.
הכלים, ובמיוחד הקנקנים והפיטסים, נטבעו לא פעם בחותם טביעה או גליל, דבר שמפורש או כציון לתכולתם או מידתם.

הפסקת הייצור
------------

כחלק ממגמות הקריסה שעבר המרחב בשלהי תקופת הברונזה הקדומה 3, והתחרותיות והרבגוניות במשפחות הקרמיות, התמעט ייצור הקרמיקה המתכתית, וזו הפכה להיות רק אחת מבין מספר משפחות קרמיות. רק הפיטסים המתכתיים המשיכו להיות מופצים, כנראה בשל ערכם המסחרי.

לקריאה נוספת
------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

* רות עמירן, **הקיראמיקה הקדומה של ארץ ישראל**, הוצאת מסדה, ירושלים, 1963.
**קרמיין ולנטינו קופולה** (באנגלית: **Carmine Valentino Coppola**; ‏11 ביוני 1910 – 26 באפריל 1991) היה מוזיקאי אמריקאי שעסק בהלחנה לסרטים. שיתוף הפעולה האמנותי שלו עם בנו, במאי הקולנוע פרנסיס פורד קופולה, זכה להצלחה רבה, והביא את קופולה לזכייה בפרס האוסקר.

ביוגרפיה
--------

קופולה נולד בניו יורק, וגילה כישרון מוזיקלי שהביא לקבלתו לבית הספר היוקרתי ג'וליארד, שם למד נגינה בחליל. לאחר מכן השלים את לימודי המוזיקה בבית הספר למוזיקה במנהטן. במהלך שנות ה-30 ושנות ה-40 שימש כחלילן בתזמורות רדיו שונות, ביניהן התזמורת של רשת השידור NBC (שעיקר פעולתה היה אז הפעלת תחנת רדיו) עליה ניצח ארתורו טוסקניני. באמצע שנות ה-50 עזב את הנגינה על מנת להיות למלחין ומנצח. בתחילה עבד כמנצח בתזמורות בברודוויי, ולאחר מכן החל לעבוד עם בנו, הבמאי פרנסיס פורד קופולה.

שיתוף הפעולה האמנותי ביניהם הביא ליצירת מוזיקה לסרטים כשלושת סרטי "הסנדק", "אפוקליפסה עכשיו" וההקרנה המחודשת של האפוס "נפוליאון" של אבל גאנס, שנוצר בשנת 1927, והוקרן מחדש ביזמת פרנסיס פורד קופולה בשנת 1980. על המוזיקה לסרט "הסנדק 2" (1974) זכה בפרס האוסקר בשיתוף עם המלחין נינו רוטה. על המוזיקה לסרט "הסנדק 3" (1989) היה מועמד לפרס האוסקר.

משפחה
-----

קופולה נישא לאיטליה קופולה, בתו של המוזיקאי יליד איטליה פרנצ'סקו פנינו. נישואי הזוג נמשכו עד מותו של קופולה ב-1991. רבים מצאצאי הזוג זכו להצלחה בתחום הקולנוע, ומשפחת קופולה, לצד משפחתו של ג'ון יוסטון, הן המשפחות היחידות שבהן שלושה דורות שונים במשפחה זכו בפרס האוסקר. קופולה הוא אביהם של הבמאי פרנסיס פורד קופולה והשחקנית טליה שייר. בן נוסף של קופולה הוא חוקר הספרות אוגוסט קופולה. בין ילדיו של אוגוסט קופולה נמצאים השחקנים ניקולס קייג' ומארק קופולה, והבמאי כריסטופר קופולה. בין ילדיו של פרנסיס פורד קופולה נמצא המפיק ג'אנקרלו קופולה, והבמאים רומן קופולה וסופיה קופולה, ובין ילדיה של טליה שייר נמצאים השחקן ג'ייסון שוורצמן והצלם ג'ון שוורצמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרמיין קופולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קרמיין קופולה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* קרמיין קופולה, באתר AllMovie (באנגלית)
* קרמיין קופולה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קרמיין קופולה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קרמיין קופולה, באתר Discogs (באנגלית)
* קרמיין קופולה, באתר SecondHandSongs
* קרמיין קופולה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008729368205171
* BIBSYS: 3116649
* BNE: XX851615
* BnF: cb13935000z (data)
* CANTIC: a10204726
* CiNii: DA17340648
* GND: 129619884
* ICCU: RAVV089813
* ISNI: 0000 0001 1436 3361
* LCCN: n83046547
* MusicBrainz: 87094766-7812-4238-9f90-3cc9bbb2a529
* NKC: xx0155601
* NLA: 35088664
* RERO: 02-A003134382
* SNAC: w67q04pv
* SUDOC: 080783783
* VIAF: 200212
* WorldCat: lccn-n83046547

 |
נכון לשנת 2015, רק משפחה יהודית אחת התגוררה במזקובאצ'האזה, עיירה של פחות מששת אלפים תושבים במחוז בקש בהונגריה. במאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20 היהודים היוו עד 6.5 אחוזים מכלל אוכלוסיית היישוב. הקהילה חיה את תקופת הזוהר שלה במחצית הראשונה של המאה ה-20. השבר הגדול היה בשואת יהודי הונגריה בשנת 1944 והיהודים ששרדו את השואה עזבו את העיר במחצית השנייה של המאה ה-20, בעיקר לישראל.

תולדות יהודי מזקובאצ'האזה
-------------------------

בשנת 1835 התגוררו רק ארבע משפחות יהודיות (דת ומוצא) במרכז נפת מזקובאצ'האזה. בשנת 1870 כבר היו יותר יהודים, ואילו בשנת 1880 היו כבר 92 (2.5 אחוזים) יהודים בכפר. החברה קדישא המקומית נוסדה בשנת 1895, ובשנת 1912 נבנה בית הכנסת החדש עם מקווה ובית הרב.

### השואה

 התפתחות מספר היהודים במזקובאצ'האזה בין השנים 1835-1949
מ-15 במאי 1944 נכלאו היהודים המקומיים בגטו שהוקם בחוות הרבעת הסוסים של האגודה לרווחה ציבורית. גם יהודי שני יישובי הסביבה הובאו לגטו זה. הצפיפות הייתה גדולה מאוד. במחנה היו גם מחלקת יולדות, חדר מתים ומטבח. בית הקברות של הגטו היה בית הקברות היהודי המקומי. ניסיונות התאבדות לא מוצלחים התרחשו באזור המחנה. היהודים מהגטו/מחנה האיסוף הזה הועברו לבקשצ'אבה ב-17 ביוני. בסופו של דבר הם גורשו למחנות ריכוז ולמחנות השמדה גרמניים. הרוב גורש ונרצח באושוויץ. ניתן להעריך את מספר הנספים מהעיירה בלמעלה מ-300 איש. הקהילה קמה מחדש לאחר 1945. בשנת 1949 היו ביישוב עדיין 108 אנשים בקהילה היהודית ששרדו. מאוחר יותר הרוב עלה לישראל או עזב את הונגריה כתוצאה מאירועי 1956 (המרד ההונגרי). בית הכנסת הפך לא שמיש ובנייניו נהרסו בשנת 1974. בשנת 2015 התגוררה בעיר רק משפחה יהודית אחת.

גידול היהודים במקום
-------------------

בני הקהילה היהודית מילאו מאז ומתמיד תפקיד חשוב בסחר המקומי; בניגוד למגמה הלאומית, מספר היהודים ביישוב גדל גם בעידן מיקלוש הורטי, בשנת 1910 197 (4.4 אחוזים), אך בשנת 1930 כבר היו 382 יהודים. בשנת 1941 נרשמו ביישוב 391 (6.5 אחוז).

קישורים חיצוניים
----------------

* מזוקובאצ'האזה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
* מזוקובצ'הזה (Mezőkovácsháza), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bizonytalan, hogy ekkoriban 4 zsidó vallású, vagy 4 zsidó származású család élt-e Mezőkovácsházán
2. ↑  Balogh István. "A holokauszt Békés megyei áldozatairól". *Bárka Online*.
3. ↑  Randolph L. Braham. "Mezőkovácsháza". *A magyarországi holokauszt földrajzi enciklopédiája*.(הקישור אינו פעיל, 2018-11)
4. ↑  Kocsis Katica (2014-06-12). "A Békés megyei zsidóság tragédiája". *Magyar Múzeumok*. Pulszky Társaság - Magyar Múzeumi Egyesület.
**קלאו אדום-צוואר** (שם מדעי: *Aceros nipalensis*) הוא מין יחידי בסוגו ממשפחת הקלאויים. הוא מצוי בצפון-מזרח תת-היבשת ההודית ודרום-מזרח אסיה. מין זה הוכרז על ידי ארגון IUCN כ"פגיע": אוכלוסייתו קטנה מאוד בשל ציד ואיבוד בתי גידול, והוא נכחד מקומית מנפאל. גודל אוכלוסייתו מוערך בכ-10,000 פרטים.

מאפיינים
--------

אורכו כ-117 ס"מ, והוא אחד מהמינים הגדולים ביותר במשפחת הקלאוניים. הצוואר, הראש, העורף, הבטן והחזה אדומים אצל הזכר, אך שחורים אצל הנקבה. קצה נוצות התעופה לבן, וחלק מהזנב לבן גם הוא; שאר הגוף שחור-ירקרק. קלאויים צעירים ממין זה דומים לזכרים, אך אין להם את הפסים השחורים על בסיס המקור; פסים אלה נוספים במהלך התבגרות הפרט. מעל המקור אין "קסדה", אך הוא עבה יותר בבסיסו.

תחום תפוצתו של הקלאו אדום-הצוואר התמשך בעבר מנפאל לווייטנאם, אך כיום הקלאו מצוי רק בצפון-מזרח הודו, בהוטן, בורמה, דרום-מזרח טיבט, צפון ומערב תאילנד, צפון לאוס וצפון וייטנאם.

קן הקלאו ממוקם בין 6 ל-33 מטרים מעל פני הקרקע, והוא בדרך כלל חור בעץ. הנקבה כולאת את עצמה בתוכו במשך כארבעה חודשים בשנה, על ידי חסימת הכניסה באמצעות עלים אכולים-למחצה ובוץ; היא משאירה רק חרך קטן שדרכו הזכר יכול להעביר לה מזון. הנקבה מטילה 2 ביצים, בדרך כלל באפריל, במהלך העונה היבשה, על מנת לסנכרן את בקיעת הביצים לעונה הגשומה.

הקלאויים ממין זה ניזונים בעיקר מפירות (חביבים עליהם במיוחד אגוזי מוסקט, אגסים ותאנים), אך תזונתם משתנה ביחס לפריחת עצי הפרי השונים. הפרטים ממין זה ניזונים לעיתים גם מסרטנים, חיפושיות, ציקדות, לטאות, שלשולים, צפרדעים ומיני עופות שונים.

למרות שאוכלוסייתו של הקלאו אדום-הצוואר מאוימת על ידי ציד, כיום חלקים מתחומי תפוצתו הוכרזו כשמורות טבע, בהודו, סין, תאילנד ובהוטן. ישנם מספר ארגונים שמסייעים בשימור הקלאו, בין השאר האגודה ההודית לטבע, פרויקט אימוץ קן הקלאו, ופרויקט נוסף, שמטרתו - החלפת השימוש במקור הקלאו בעותקים עשויים מסיבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאו אדום-צוואר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלאו אדום-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
קהילת יהודי קומרוב שבפולין. התקיימה החל מ-1915 עד להשמדתה בשואה. הקהילה התאפיינה בכך שרובם התפרנסו ממסחר זעיר, מרוכלות וממלאכה. בעיירה היו מוסדות מסורתיים של צדקה ועזרה הדדית, ובהם בנק הלוואה וחיסכון, קופת גמ"ח ואיגודים מקצועיים יהודיים. קהילת קומרוב הייתה מסורתית, בעיקר חסידית, אך הייתה בה גם פעילות ציונית ערה.

תולדות הקהילה
-------------

בשנת 1795, לאחר שהייתה את החלוקה השלישית של פולין אוסטריה נכנסה לשליטה. ב-1807 היא כבר הייתה חלק מ"דוכסות ורשה הגדולה", ומ-1815 עד סוף מלחמת העולם הראשונה היא נכללה תחת הממלכה בקונגרס בפולין. בשנת 1915 היא נכבשה על ידי הגרמנים שהם נשארו שם עד שנת 1918. ובעצם כשהגרמנים כבשו את המקום היהודים הקימו את קהילת קומרוב.

בתקופה זו עסקו היהודים במסחר זעיר, במלאכה ובגידול ושיווק עופות. מספר קטן ייצר גם משקאות חריפים.

בין שתי מלחמות העולם ישבו בקומרוב כ-1,750 יהודים – יותר ממחצית אוכלוסייתה. רובם התפרנסו ממסחר זעיר, מרוכלות וממלאכה. בעיירה היו מוסדות מסורתיים של צדקה ועזרה הדדית, ובהם בנק הלוואה וחיסכון, קופת גמ"ח ואיגודים מקצועיים יהודיים. קהילת קומרוב הייתה מסורתית, בעיקר חסידית, אך הייתה בה גם פעילות ציונית ערה.

ב-1920 רצחו חיילים אוקראינים שסייעו לפולין במלחמתה נגד ברית-המועצות 16 מיהודי קומרוב ופצעו רבים מהם.

#### ארגוני קהילה וחסד

לפני מלחמת העולם הראשונה היו מוסדות צדקה יהודיים, כמו שירותי הבריאות של "ביקור חולים", וקופת גמל שנתנה הלוואות בריבית נמוכה לסוחרים ובעלי מלאכה קטנים.

השואה
-----

הגרמנים כבשו את קומרוב ב-13 בספטמבר 1939 (בערב ראש השנה), אך נסוגו ממנה כעבור שבועיים. ב-28 בספטמבר 1939 נכנס לעיירה הצבא האדום, אבל כעבור 12 ימים ברחו ממנה על-פי הסכם מולוטוב-ריבנטרופ. רבים מיהודי קומרוב התלוו לחיילי הצבא האדום הנסוגים מזרחה. עם חזרת הגרמנים לעיירה הוחרמו ונגנבו מהיהודים דברי ערך והחלו חטיפות לעבודת כפייה במחנה העבודה בזמושץ' (Zamosc).

עשרה ימים לאחר חזרתם לקרומרוב ריכזו הגרמנים את היהודים בשוק ואספו מהם את פריטי הערך שברשותם, ובו בזמן תקפו אותם. באותו יום יהודים רבים פונו בכוח מבתיהם והועברו במשאיות להרוביישוב ומשם הובלו למחנה העבודה בזמושץ'. במהלך אוקטובר עד דצמבר של אותה שנה גורשו 200 יהודים לקומרוב 'מלודז', ולוקאווק, קולו וסייארפייץ. בזמן האביב 1941 הגיעו עוד 400 יהודים מזמושץ', יחד עם כ־700 יהודים מגורשים מצ'כוסלובקיה.

בקיץ 1941 הוקם גטו בקומרוב והיהודים נדחסו בו, עם כמה משפחות בכל דירה. ב-23 במאי 1942 גורשו רבים מיושבי הגטו, בעיקר הפליטים שבהם, למחנה ההשמדה בלז'ץ. באוקטובר ובנובמבר 1942 נורו רוב יושבי הגטו, והנותרים גורשו לבלז'ץ. מעטים מאוד הצליחו להימלט.

לאחר השואה
----------

לאחר השבת הסדר באזור היו יהודים שהחלו לבנות את חייהם מחדש. כמו בעבר, רובם עסקו בסחר זעיר, רוכלות ומלאכות. בתקופה הוקמו כמה ארגונים ומוסדות לעזרה כלכלית והדדית. בעלי המלאכה והסוחרים היהודים הקימו גילדות מקצועיות ו"בנק סוחר". קופת הגמל שהוקמה לפני המלחמה חידשה את פעילותה.

לקריאה נוספת
------------

* ספר פנקס הקהילות פולין, קומרוב (נפת טומשוב, מחוז לובלין), עמוד 467–468.

קישורים חיצוניים
----------------

* קהילת קומרוב, יד ושם.
* קהילת קומרוב, מרכז מורשת יהדות פולין

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  **קומרוב KOMAROW**, ספר פנקס הקהילות פולין, קומרוב (נפת טומשוב, מחוז לובלין), עמוד 467–468.
2. 1 2 3  קומרוב (Komarów), באתר www.yadvashem.org
דגם כדור-מקל של המבנה המולקולארי של גז העצבים VX. אטומי הפחמן בצבע אפור, המימן בצבע לבן, חנקן מיוצג בצבע כחול, הגופרית בצבע צהוב, הזרחן בצבע כתום והחמצן בצבע אדום.
מזרק אטרופין מהסוג שחולק לאזרחי ישראל לצורך התגוננות מפני חשיפה אפשרית לגז עצבים
**גז עצבים** הוא חומר לחימה כימי המבוסס על תרכובות זרחן אורגניות נוזליות בטמפרטורת החדר. תרכובות אלו משבשות את העברת המסרים בעצבי הגוף על ידי חסימת תפקוד האנזים אצטילכולין אסטראז, אשר באופן רגיל מווסת את פעילות הנוירוטרנסמיטור אצטילכולין.

על פי החלטת מועצת האו"ם 687: מסווג כל הנשק הכימי, ובכלל זה גז העצבים, כנשק להשמדה המונית שייצורו ואגירתו אסורים החל מ-1997.

תסמיני ההרעלה בגז עצבים הם התכווצות האישונים, הפרשת רוק מוגברת, פרכוסים ועוויתות, אובדן שליטה על הסוגרים ולבסוף מוות בחנק בשל אובדן השליטה על שרירי הנשימה. גז העצבים מגיע בדרך כלל לגוף קרבנו על ידי שאיפה של תרסיס או אדים שלו, אם כי הוא פוגע באדם גם במגע עם העור, ולכן נדרשת חליפת מיגון בנוסף למסכת אב"כ כדי להתגונן בפניו.

השפעה ביולוגית
--------------

כפי שמרמז שמם, גזי העצבים תוקפים את מערכת העצבים של האדם. כולם פועלים באופן דומה: שיבוש פירוקם של נוירוטרנסמיטורים השולטים בהתכווצות השרירים, כך נמנעת הרפיית שרירים בגוף.

התסמינים של חשיפה לגז עצבים כסארין הם נזלת, קושי בנשימה והתכווצות האישונים, טשטוש ראייה והפרשה מרובה של דמעות. לאחר מכן ממשיך הקורבן לאבד שליטה על שריריו, חלה האטה בקצב הלב, הוא סובל מהזעה מרובה, בחילות, הקאות, בלבול והתכווצויות אפילפטיות. הסיבוכים במערכת הנשימה בשל שיתוק שרירי הנשימה עשויים להוביל למוות. 

לעיתים, השפעתו של גז עצבים היא ממושכת ומצטברת, ועלול להיגרם לו נזק נוירולוגי קשה. אולם אם הנפגע מקבל טיפול ראוי (כמו מתן זריקת אטרופין מיד לאחר התקפת סארין), הוא עשוי לעבור את התקפת הגז ללא נזק משמעותי. הטיפול באטרופין הוא טיפול עם אנטגוניסט מוסקריני החוסם רצפטורים מוסקריניים של אצטילכולין.

סוגי גז עצבים
-------------

* סארין
* VX
* Tabun
* Soman
* ציקלוסארין
* נוביצ'וק

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גז עצבים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גז עצבים** |

* איתי נבו, איך פועל גז עצבים?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 6 באפריל 2017
* גז עצבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קריאה של קלאו מקומט
**קלאו מקומט** (שם מדעי: *Rhabdotorrhinus corrugatus*) הוא מין של קלאו בינוני-גדול ממשפחת הקלאוניים. ישנם שני תת-מינים: Rhabdotorrhinus corrugatus corrugatus ו-Rhabdotorrhinus corrugatus megistus. הוא חי בתאילנד, מלזיה, בורנאו וסומטרה ומאכלס יערות שפלה עד לגובה של כ-1798 מ' מעל פני הים. מכו כל שאר הקלאויים הוא נווד, ועף ממקום למקום בחיפושו אחר אוכל. משדר רדיו שהושם על מספר קלאויים מראה שהם עוברים בממוצע כ-37 ק"מ ביום בחיפושו אחר מזון. תוחלת חייו הממוצעת של הקלאו היא בין 20 ל-30 שנים, אך החוקרים זקוקים למחקרים בטווח ארוך יותר כדי לחשב את תוחלת החיים המדויקת של הקלאו. פרטים החיו בשבי בעבר סיפקו מידע מוטעה, כי ניהול גני החיות היה אז עדיין לא מפותח, וקלאויים מתו לאחר שנים ספורות. נכון להיום, הפרט הבוגר ביותר בשבי נקנה על ידי גן חיות ב-1989. בגלל שהוא נתפס בטבע, גילו המדויק לא ידוע.

אורך הקלאו 70 ס"מ. גוף הקלאו בצבע שחור, סנטרו וצווארו צהובים ומעליהם פס שחור. העין שחורה, ומסביבה עיגול בצבע טורקיז. המקור בשלל צבעים: אדום, חום, וצהוב. טבעת העין כחולה. הגרון והצוואר צהובים, העורף שחור. הבטן והכנפיים שחורות. אצל הגוזל הסנטר בצבע טורקיז, והמקור בצבע צהוב בהיר. הקלאו ניזון מתאנים, צפרדעים וחרקים. הוא לעולם לא שותה מים, אלא מקבל את כל המים הדרושים לו מהמזון אותו הוא אוכל. הקלאו משמיע את הקול "קאק קאק" או "רו ואוו".

מתי שהקלאו עף, הוא נשמע למרחוק מכיוון שאין להם נוצות המכסות את הפערים בין נוצות הכנף שלהם, ולכן האוויר עובר דרכם ומשמיע צליל הדומה לרכבת נוסעת.

הקלאו המקומט מגיע לבגרות מינית בגיל 5. עונת הרבייה שלו בתאילנד מתרחשת בין החודשים ינואר-יוני. הקלאויים מקננים בגזעי עצים חלולים בסגנון הרבייה הייחודי להם, בו נחסם הקן בבוץ בעת הדגירה, וכליאת הנקבה בתוכו - וכך גם אצל הקלאו המקומט. הזכר מאכיל את הנקבה לאורך כל תקופת הדגירה.הקלאו נמצא בסכנת הכחדה עקב הרס יערות הגשם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאו מקומט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

מידע על הקלאו המקומט (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלאו מקומט באתר הרשימה האדומה של IUCN
**צבא פרו** (בספרדית: **Fuerzas Armadas del Perú**) הוא שמם של כלל הכוחות המזוינים של פרו. הצבא הוקם בשנת 1821 ומורכב משלושה חיילות: חיל היבשה של פרו, חיל האוויר של פרו וחיל הים של פרו. מטרתו העיקרית של הצבא היא להבטיח את ריבונותה של פרו ולהגן עליה מאיומים חיצוניים, ומפקדתו הראשית נמצאת בעיר הבירה לימה.

חיל היבשה
---------

חיל היבשה של פרו מונה כ-75,000 חיילים. מפקדתו הראשית בלימה אך יש לו מספר מפקדות אחרות בעלות חשיבות משנית.
חיל היבשה פורס את כוחות לפי אזורים בפרו- בכל אזור יש בריגדה שאחראית על ביטחונו (ולרוב גם מפקדה באותו אזור).
החיל משתמש בטנקים מסוג T-55 וטנקים מסוג AMX-13, מספר סוגים של משאיות נושאות חיילים מסוג M-113 ו- UR-416, מספר סוגים של תותחים מיושנים כמו: D30,‏ M-101,‏ M-109 ו-M-114.
החיל מפעיל שני סוגים של מסוקים: MIL MI-2, MIL MI-17.

הצי
---

ספינה של הצי של פרו יורה בתותחיה
הצי של פרו (Marina de Guerra del Perú) מונה כ-25,000 חיילים ומפקדתו הראשית נמצאת בלימה אך יש לו מספר מפקדות בערים אחרות בעלות חשיבות משנית.
תפקידו הוא להגן על המים הטריטוריאליים של פרו.

ספינת הדגל של הצי היא BAP Almnte Grau. הצי מפעיל 8 ספינות טילים מסוג Lupo class, שש ספינות מסוג PR-72P class, ארבע ספינות נחיתה אמפיביות, ארבע צוללות דיזל מסוג Type 209/1100 ושתי צוללות מסוג Type 209/1200- צי הצוללות הגדול ביותר בדרום אמריקה. לצי מספר ספינות סיור, ספינות תובלה ומכולות.
לצי יש גם כוח תעופה ימי, מספר גדודי נחתים ויחידות של כוחות מיוחדים.

חיל האוויר
----------

מיג 29 בשירות חיל האוויר של פרו
רונדל חיל האוויר של פרו
חיל האוויר של פרו (CAP, Cuerpo de Aviación del Peru) הוקם ב-20 במאי 1929 כשרות האוויר של פרו.
ב-1950 החיל שינה את שמו לחיל האוויר של פרו (FAP, Fuerza Aérea del Perú).
לחיל האוויר מפקדה ראשית בלימה ומספר מפקדות בעלות חשיבות משנית בערים אחרות.
לחייל האוויר שש מפקדות כנף, 35,00 חיילים והוא מפעיל כלי טיס מסוג: מיג-29 ו- מיראז' 2000.  

החייל מפעיל מטוסי סיוע למצבי חירום ומסוקים מסוג: 
סוחוי 25, מי 24, מיל מי 17.
החייל מפעיל מטוסי אימונים מסוג:אארמקי MB-339 ו- Embraer EMB 312 Tucano.
החייל גם מפעיל את מטוס התקיפה הקל A-37 Dragonfly.

ב-1995, חיל האוויר לקח חלק במלחמת קנפה שבה נלחמה פרו נגד אקוודור.
לאחר המלחמה, החל החייל לרכוש מטוסים וכלי נשק, בעיקר את המטוס מיג-29 ו- סוחוי 25 שהפכו להיות, ביחד עם המיראז' 2000, מטוסי הקרב העיקריים של החיל.

כוח אדם
-------

קצינים: 10,337

משק"ים: 38,008

משק"ים שעוברים הכשרה לקצונה: 2,108

טירונים שעוברים הכשרה למשק"ים: 2,549

חיילים בשרות סדיר: 67,356

אזרחים: 26,570

בסך הכול: 120,658

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבא פרו** בוויקישיתוף