recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Verilog** היא שפת תיאור חומרה (Hardware Description Language, בקיצור HDL), המשמשת לתכנון, אימות ויישום של מעגלים חשמליים ספרתיים ואנלוגיים ומעגלים משולבים בצורה המזכירה תכנות בשפת C. השפה שימושית מאוד בתכנון מעגלים ברמת מעברי אוגר (Register Transfer Level, בקיצור RTL).

ב-2009 אוחד תקן ורילוג (IEEE 1364-2005) עם תקן SystemVerilog.

היסטוריה
--------

Verilog הוצגה לראשונה בשנת 1984. הצורך בשפה לתיאור החומרה התפתח עם המעבר לתכנון מעגלים משולבים המכילים מאות אלפי טרנזיסטורים. תכנון בסדר גודל כזה נקרא VLSI (ראשי תיבות של Very Large Scale Integration).
בשלב הזה אי אפשר היה עוד להסתפק בתכנון המסורתי הסכמטי (תב"ם), ואצל מתכנני המעגלים נוצר צורך בשפה שתאפשר תכנון מהיר של מעגלים, על ידי תיאור מעגלים מורכבים ברמה אבסטרקטית, במונחים של פונקציונליות וזרימת נתונים. שפות התכנות הקיימות בעת פיתוח השפה, כמו C ו־Pascal, לא איפשרו בנייה של מעגלים חשמליים בצורה נוחה, כיוון שהן אינן מותאמות לתיאור של חומרה.

קיימות שפות תיאור חומרה מתחרות לוורילוג, אשר הבולטת בהן היא VHDL.

מבנה השפה
---------

שפת ורילוג מותאמת לתיאור חומרה ומאפשרת כתיבה ברמות שונות של אבסטרקציה: מהרמה החשמלית (switch level) שהיא הקרובה ביותר לחומרה, דרך השערים הלוגים (gate level), רמת מעברי אוגר (RTL) ועד לרמת האלגוריתם (behavioural) שהיא רמת האבסטרקציה הגבוהה ביותר המתארת את הפונקציונליות ודומה בצורת הקידוד לשפות כמו C.

אחד ההבדלים החשובים בין שפת חומרה לשפת תוכנה הוא, שבשפת חומרה השורות ("הפקודות") מתבצעות במקביל ולא בטור.

ורילוג היא שפה קלה ללימוד ולשימוש, ונתמכת על ידי כלים רבים המשמשים בתהליך התכנון של השבב – כלי הסימולציה וכלי הסינתזה.

דוגמאות
-------

* דוגמה לקוד ומעגל ספרתי של TFF:

```
always@(posedge clk)
 Q<=~Q;

```

* דוגמה לקוד המתאר מימוש של "ממספר אוטומטי" (מונה):

```
module Div20x (rst, clk, ce, count,tc);
/\*מונה חילוק ב-20 עם כניסת בקרה
enable CE is a clock enable 
a counter using the Verilog 95 language \*/

parameter size = 5;
parameter max\_value = 20;
input rst;//These represent the module connections 
input clk; 
input ce;
output [size-1:0] count; 
output tc;

reg [size-1:0] count;// Signals assigned within an always 
// (or initial) block must be of type reg
wire tc; // Other signals are of type wire
/\* The always statement below is a parallel 
execution statement that executes any time 
the signals rst or clk transition from low to high \*/
always @ (posedge rst or posedge clk) 
 if (rst) //This simulates a reset of the counter 
 count<=5'b0;
 else if (ce) 
 //This simulates the enables both being true
 if (count==max\_value-1)
 count<=5'b0;
 else
 count<=count+5'b1;

//the value of tc is continuously assigned 
assign tc = (ce && (count == max\_value-1));

endmodule

```

תחביר השפה ופקודות
------------------

### קבועים

ההגדרות של קבועים ב-Verilog כוללות גם את רוחב המשתנים. התחביר כדלהלן: <רוחב הקבוע>'<אות הבסיס><הערך>

דוגמאות:

* 12'h123 - Hexadecimal 123 (using 12 bits)
* 20'd44 - Decimal 44 (using 20 bits - 0 extension is automatic)
* 4'b1010 - Binary 1010 (using 4 bits)
* 6'o77 - Octal 77 (using 6 bits)

ראו גם
------

* VHDL

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור השפה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536924105171
* LCCN: sh90004761
* NKC: ph756338

 |
**חוקי יום-רותרי** (**Hume-Rothery Rules** על שם William Hume-Rothery) הם חוקים בתחום מדע החומרים הקובעים לגבי מבנה גבישי, מתי תיווצר תמיסה מוצקה תחליפית ומתי תמיסה מוצקה מרווחית.

חוקי יום-רותרי אומרים כי כדי שתיווצר תמיסה תחליפית מסודרת צריכים להתקיים 4 תנאים:

* שני החומרים המעורבבים צריכים להיות כאלו שבמצב טהור יוצרים את אותו מבנה גבישי (FCC, BCC, וכו').
* הפרש גודל האטומים ביניהם לא יעלה על 15%.
* אלקטרושליליות של שני החומרים צריכה להיות קרובה.
* ערכיות שני החומרים צריכה להיות זהה.

תמיסה תחליפית ומרווחית
----------------------

**תמיסה מרווחית** היא תמיסה מוצקה בה מבנה הגביש נותר זהה עבור אטום אחד כאשר האטום האחר המתמוסס בו נכנס למרווחים בין האטומים. תמיסה זו מתקיימת כאשר ישנם הפרשי גודל גבוהים בין שני האטומים.
דוגמה נפוצה היא פלדה, בין אטומי הברזל הגדולים נכנסים אטומי הפחמן הקטנים ללא שהם משפיעים על מיקום אטומי הברזל בגביש.

**תמיסה תחליפית** היא תמיסה מוצקה בה מבנה הגביש נותר זהה אבל את מקום אחד האטומים תופס אטום אחר, כך שביחד הם יוצרים את מבנה הגביש המקורי.
דוגמה נפוצה: סגסוגת של זהב ונחושת אשר יוצרים מבנה FCC כאשר אטומי הזהב נמצאים בפינות הגביש ואטומי הנחושת נמצאים בפאות הגביש.

קישורים חיצוניים
----------------

* H. K. D. H. Bhadeshia, Solid Solutions: The Hume-Rothery Rules
**עמוס לוזון** (נולד ב-6 בספטמבר 1962) הוא איש עסקים ישראלי, בעל השליטה בחברה הציבורית "קבוצת עמוס לוזון יזמות ואנרגיה" בה הוא מכהן כמנכ"ל וכדירקטור. הוא יושב ראש דירקטוריון חברת האשראי טריא, בעבר היה בעלי מכבי פתח תקווה ובעלי הפועל ראשון לציון.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חיים ומשפחתו

לוזון נולד במעברת שבות, לימים פרדסיה, אחד מתוך שבעה ילדים במשפחת עולים מטריפולי שבלוב. אביו חלפון עסק בפרנסת המשפחה, ואימו עליזה עסקה בגידול הילדים.

### עסקים

לוזון החל את דרכו כקבלן שיפוצים, ובמהרה החל להשקיע בנדל"ן. את החברה שנושאת את שמו, העוסקת ביזמות נדל"ן למגורים, מסחר ומשרדים, הקים בשנת 1986.

בינואר 2016 רכש את השליטה ב"קבוצת א. דורי" תמורת כ-10 מיליון שקלים ולאחר מכן שינה את שמה ל"קבוצת לוזון". את השליטה בחברה הוא מחזיק באמצעות החברה הפרטית "ע. לוזון נכסים והשקעות". באותה השנה רכש גם וילה בארסוף תמורת כ-21 מיליון שקל.

### כדורגל

ב-1992 רכש יחד עם אחיו אבי לוזון את מכבי פתח תקווה מידי העמותה העירונית. במהלך השנים שינו השניים את תפקידם הרשמי במועדון ובזמן כהונתו של אבי לוזון כיושב ראש התאחדות לכדורגל בישראל, היה לוזון היושב ראש והבעלים הבלעדי של המועדון. ב-2019 עזב לוזון את מכבי פתח תקווה, ורכש את הפועל ראשון לציון.

בנובמבר 2023 עזב את הפועל ראשון לציון אותה החזיר לניהול העירייה.

חיים אישיים
-----------

לוזון אב לשלושה ילדים. בתו הבכורה ליה לוזון מועסקת כמשנה למנכ"ל בקבוצת לוזון. בת נוספת אור לוזון עובדת כסטייליסטית ובנו הנוסף עומרי לוזון הוא כדורגלן. שלושת אחיו הנוספים הם אבי לוזון, איציק לוזון, מנכ"ל מכבי פתח תקווה, ויעקב לוזון, מנכ"ל דורי בניה. אחייניו הם: עידן מליחי וגיא לוזון.

באפריל 2012 נעצר חשוד באיומים על חייו.

בין השנים 2015–2023 היה בזוגיות עם מפיקת האירועים אירית רחמים.

ב-2023 הגיש תלונה במשטרה בטענה שעבר ניסיון סחיטה באיום שיופץ אודותיו סרטון הפוגע בפרטיותו.

לוזון מחלק את זמנו בין ביתו ביישוב ארסוף ודירה במגדל יוקרה בצפון תל אביב.[דרוש מקור]

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד ערן אזרן, לוזון: "הפתעתי את עצמי בעסקת דורי. צילצלו אלי ב–12:30, ב–18:00 הכסף עבר", באתר TheMarker‏, 17 בינואר 2016
2. 1 2  טל וולק, ‏כך הפנה עמוס לוזון גב לאחיו במכבי פ"ת, והלך לרכוש קבוצה בראשל"צ, באתר גלובס, 25 ביולי 2019
3. ↑  גידי ליפקין, ‏סופית: עמוס לוזון יעזוב את הפועל ראשון לציון, באתר ONE‏, 23 בנובמבר 2023
4. ↑  מור שמעוני‏, צעיר נעצר בחשד שאיים על משפחתו של עמוס לוזון, באתר וואלה!‏, 16 באפריל 2012
5. ↑  בר חיים, עמוס לוזון מאשר בשיחה עם עכשיו 14: "ניסו לסחוט אותי, לא שילמתי", באתר עכשיו 14, 20 ביולי 2023
6. ↑  שמעון איפרגן, ליאור שלו, ‏מישהו מנסה לסגור חשבון עם עמוס לוזון. במשטרה מאמינים שהוא יגלה להם מי, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2023
**מתיו אוון "מאט" גריבל** (באנגלית: **Matthew Owen "Matt" Gribble**; ‏28 במרץ 1962 – 21 במרץ 2004) היה שחיין אמריקאי, אלוף עולם (גואיאקיל 1982) ושיאן עולם (1983–1984) במשחה ל-100 מטר פרפר ושותף לשיא עולם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

ביוגרפיה
--------

גריבל נולד וגדל ביוסטון, טקסס. הוא למד באוניברסיטת מיאמי‎ (1984–1980) והתאמן בהדרכתו של ביל דיאז (אנ').

### 1980

גריבל נכלל במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת מוסקבה אבל בשל החרם שהטילה מדינתו על המשחקים האולימפיים הוא לא זכה להשתתף בהם. 

### 1982

#### אלוף ושיאן עולם

באליפות העולם שנערכה בגואיאקיל, אקוודור באוגוט 1982 זכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 53.88 שניות (7 מאיות השנייה איטי משיא העולם), לפני מיכאל גרוס מגרמניה המערבית (54.26 שניות) ובנט בארון משוודיה (54.47 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחש עם ריק קארי, סטיב לנדקוויסט וראודי גיינס בשיא עולם חדש של 3:40.84 דקות, לפני ברית המועצות (3:42.86 דקות) וגרמניה המערבית (3:44.78 דקות).

### 1983

#### שיאן עולם

בתחרות שנערכה בכלוביס, קליפורניה ב-6 באוגוסט 1983 קבע במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 53.44 שניות, שיפורלשיא בן השנתיים של בן ארצו וויליאם פאולוס (53.81 שניות). שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי בן ארצו פאבלו מוראלס (53.38 שניות). שבועיים לאחר מכן, במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בקראקס, ונצואלה הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא משחקים חדש של 54.25 שניות ובמשחי השליחים 4x100 מטר חופשי (3:21.41 דקות) ו-4x100 מטר מעורב בישח עם ריק קארי, סטיב לנדקוויסט וראודי גיינס בשיא עולם חדש של 3:40.42 דקות.

### 1984

במרץ 1984 הוא נפצע בגבו. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לוס אנג'לס הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר ונכלל במשלחת האמריקאית. במשחקים עצמם הוא סיים במקום 11 בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.39 שניות ופרש מהמשך התחרות.

לאחר שפרש משחייה תחרותית עבד כרואה חשבון. ב-21 במרץ 2004 הוא נהרג בתאונת דרכים.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאט גריבל** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
**קרקיר** (שם מדעי: ***Spatula querquedula***) הוא מין של ברווז קטן ממשפחת הברווזיים. הוא חי במקווי מים רדודים ברחבי העולם הישן וחולף גם בישראל.

מקור השם
--------

משמעות שמו של הקרקיר באנגלית (Garganey) היא ככל הנראה שיבוש של המילה האיטלקית ל"קנה נשימה". הקרקיר קיבל את שמו בזכות קריאות החיזור החזקות של הזכר, שאולי נשמעו כמו נהימה חזקה.

מידע כללי
---------

### תפוצה

מקנן בכל אירואסיה - באזורים הממוזגים, ונודד דרומה במהלך החורף לדרום אסיה, אפריקה ואוסטרליה. נוטה לנדוד בלהקות גדולות. 

בישראל, הקרקיר נחשב לברווז חולף מצוי הנפוץ בתקופת מסעיו דרומה, בחודשיםאוגוסט-ספטמבר, וצפונה, ממרץ עד תחילת מאי. בחורף הוא כמעט לא נראה בישראל. בעונת הנדידה הוא נצפה בבריכות דגים ובמקווי מים גדולים אחרים במרבית אזורי הארץ; מעל הים ובמאגרי הצפון והמרכז - שם לעיתים נצפה בלהקות גדולות. הוא נוטה "להתערבב" עם להקות שרשירים ומריות. 

נרשמו עד כה רק 2 עדויות לדגירת קרקירים בישראל, והוא נחשב למקנן נדיר ביותר. שתי הדגירות נצפו בין השנים 1977-1999 באגן החמצון של אשדוד.

### מבנה גוף והתנהגות

בתי גידולו האופייניים של הקרקיר הם ביצות, אגמים ושאר גופי מים עשירים בצמחייה. הקרקיר הוא ברווז קטן, שבדומה לברווזים "קטנים-בינוניים" אחרים, יכול להמריא במהירות מפני המים - וכך גם להימלט בשעת סכנה.

ממדי קרקיר הם צנועים למדי. אורכו מגיע ל-39 ס"מ בלבד. אורך מוטת כנפיו הוא 62 ס"מ. משקלו של פרט בוגר מגיע עד ל-500 גרם. לבוגר בתקופת הדגירה יש ראש וחזה חומים כהים, עם גבה לבנה עבה היורדת לכיוון העורף. לנקבה ראש כהה למדי, מפוספס, עם גבה בהירה ופס בהיר היוצא מבסיס מקורה עד אחרי העין. הנקבה בעלת דגם קשקשים כהים על גבה וקשקשים בהירים יותר לצידי גופה. הקרקיר הצעיר דומה מאוד לנקבה. לזכר סוככות אפורות בהירות ודגל לא בולט, אבל ניגוד חזק בין הצוואר והחזה לבטן הבהירה. הנקבה בעלת דגם חדגוני בכנף עם פס זרימה לבן רחב יחסית.

הקרקיר דומה לשרשיר אבל גדול ממנו במעט ובעל דגם ראש וכנף שונים. בשעת התעופה, נקבת השרשיר מציגה דגל כנף ירוק ופס כנף לבן ורחב. בשחייה, לנקבת הקרקיר חסר הכתם הבהיר באזור הזנב שמאפיין את נקבת השרשיר.

תזונת קרקיר מבוססת על צמחים, זרעים, שורשים, חסרי חוליות ואף דגים קטנים (לעיתים נדירות). כאשר הוא שוחה, הוא מסנן את המים או שהוא טובל את כל קדמת גופו בתוכם.

הקן הוא גומה מרופדת על הקרקע בין צמחי גדת נחל. בהטלה אחת מוטלות לרוב 9-8 ביצים חומות מבריקות. הנקבה דוגרת לבדה במשך 23-21 יום. האפרוחים מסוגלים לעוף לאחר 40-35 יום.

* קרקירים בהריאנה שבהודוקרקירים בהריאנה שבהודו
* זכר קרקיר בתעופה, ליד הונג קונגזכר קרקיר בתעופה, ליד הונג קונג
* זכרי קרקיר ליד ברצלונה, ספרדזכרי קרקיר ליד ברצלונה, ספרד
* זוג נקבות קרקיר באנדרה פרדש, הודוזוג נקבות קרקיר באנדרה פרדש, הודו
* ביצי קרקיר, אוסף מוזיאון טולוזביצי קרקיר, אוסף מוזיאון טולוז

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרקיר** בוויקישיתוף
* קרקיר, באתר ITIS (באנגלית)
* קרקיר, באתר NCBI (באנגלית)
* קרקיר, באתר GBIF (באנגלית)
* צלילים, תמונות וסרטונים של קרקיר, The Internet Bird Collection

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרקיר באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  קרקיר - Anas querquedula, אתר הצפרות הישראלי
3. ↑  לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך 2 - בעלי חיים, קרקיר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור
4. ↑  קרקיר, באתר דיסקוס הגליל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535095005171

 |
חיילי צבא ארצות הברית בלחימה בזירת האוקיינוס השקט, 1943
**G.I.**‎ (מבוטא גִ'י אָיי) הוא ביטוי באנגלית המהווה כינוי לחיילי צבא ארצות הברית וציודם.

המשמעות המיוחסת כיום לביטוי היא ראשי תיבות של **G**overnment **I**ssue (בתרגום חופשי - "פריט ממשלתי") וכן – באופן מוטעה – General Infantry (חיל רגלים כללי), אך המשמעות המקורית שלו הייתה ראשי תיבות של **G**alvanised **I**ron (ברזל מגולוון).

הביטוי Galvanised Iron הופיע לראשונה ברשומות צבא ארצות הברית עוד בטרם מלחמת העולם הראשונה, ככינוי לפריטי ציוד במחסני הצבא העשויים ברזל מגולוון. באותה מלחמה כינו החיילים האמריקניים בציניות את פגזי הארטילריה הגרמנית שהונחתו עליהם "G.I. Cans" (פחיות ברזל מגולוון) ובמהלכה הפך הביטוי לראשית תיבות של **G**overnment **I**ssue, כלומר כל אדם וחפץ הקשורים לצבא. הביטוי נעשה מוכר ונפוץ יותר במהלך מלחמת העולם השנייה.

הדור של ילדי 1901–1924 שלחמו במלחמת העולם השנייה נקרא לעיתים דור ה-GI.

גנרל הצבא עומר בראדלי כונה The G.I.'s General (״גנרל החיילים״).

G.I. Joe
--------

גיליון מס' 6 של הקומיקס "G.I. Joe", דצמבר 1951
הקומיקסאי דייב ברגר (אנ'), שגויס לצבא ארצות הברית בשנת 1941 (תקופת מלחמת העולם השנייה), פרסם רצועת קומיקס שבועית בשם גִ'י. אָיי. ג'וֹ (אנ') בשבועון הצבא "יאנק" החל משנת 1942. פרסום זה הפך את המונח "ג'י. איי. ג'ו" (להבדיל מ"ג'י. איי." הכללי יותר) לכינוי נפוץ נוסף לחייל בצבא ארצות הברית. בהשפעת ביטוי זה נקראו בין היתר:

* סרט המלחמה האמריקאי סיפורו של ג'י. איי. ג'ו (אנ') משנת 1945, אשר הסתמך על עבודתו של הכתב הצבאי ארני פייל ונכתב מנקודת מבטו.
* סדרת דמויות הפעולה ג'י. איי. ג'ו של חברת הסברו, שעל בסיסה נוצרו משנת 1967 ואילך סדרת הקומיקס וסדרות האנימציה G.I. Joe: A Real American Hero (מוכרות בישראל כ"כוח המחץ"), וסרטי הקולנוע ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ (G.I. Joe: Rise of Cobra‏; 2009), ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון (G.I. Joe: Retaliation‏; 2013) וג'י איי ג'ו: עיני נחש (Snake Eyes‏; 2021).
* משחק המחשב ג'י איי ג'ו, שהיה פופולרי מאוד בשנות ה-80 ושוחק בעיקר במחשבי הקומודור 128.
* סרט הפעולה ג'י איי ג'יין, ששמו הוא משחק מילים על הביטוי "ג'י איי ג'ו", שכן הסרט עוסק בחיילת ("ג'יין") ולא בחייל ("ג'ו").

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **G.I.** בוויקישיתוף
* G.I. באתר Wordorigins
* G.I. באתר Dictionary.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  .
2. ↑  Yank, the Army Weekly בוויקיפדיה באנגלית
**תנאי בל יעבור** (בלטינית: **Sine qua non** או **condicio sine qua non**; ברבים: condiciones sine quibus non) הוא מונח משפטי לטיני המתייחס לפעולה, תנאי או מרכיב יסודי וחיוני שלא ניתן לוותר עליו. משמעותו המילולית של הביטוי היא '(תנאי) שבלעדיו לא ניתן שיהיה' ותרגומו הנפוץ לעברית הוא "תנאי בל יעבור" או "כלל בל יעבור".

שימוש בספרות
------------

הביטוי הלטיני מופיע לראשונה בכתביו של בואתיוס, ומקורו בביטויים המיוחסים לאריסטו. בזמנים המודרניים עבר הביטוי משימוש משפטי גרידא לשימוש יומיומי יותר בשפות רבות, בהן אנגלית, גרמנית, צרפתית, איטלקית, ספרדית ועברית. בלטינית קלאסית השימוש התקין בביטוי מכיל את המילה condicio (מהפועל הלטיני condicere – להסכים), אולם כיום מצוטט הביטוי לעיתים עם המילה conditio שמקורה הלטיני הוא השורש condo שהוראתו 'לבסס' או 'להניח'. מעבר לתחום המשפטי, הביטוי מופיע בספרות הכלכלית, הפילוסופית והרפואית.

דוגמה לשימוש מפורסם בביטוי נעשה בביוגרפיה של אנדרו ג'קסון, נשיאה השביעי של ארצות הברית. בספר, פרי עטו של הנרי ויליאם ברנדס (אנ'), מופיעה מובאה מנאום של ג'קסון במעמד הרמת כוסית לכבוד תואר דוקטור לשם כבוד שקיבל מאוניברסיטת הרווארד. ג'קסון מצוטט כאומר למאזינים: "*E pluribus unum, my friends. Sine qua non.*" – "מתוך רבים אחד, ידידיי. (זהו) תנאי בל יעבור". דוגמה נוספת היא דרישתו של המזכיר הכללי לשעבר של מועצת האיחוד האירופי, חאבייר סולאנה, כי סרביה תעמיד לדין את רדובאן קרדז'יץ' כתנאי בל יעבור להצטרפותה של המדינה לאיחוד האירופי.

הביטוי מופיע גם בהערות לסעיף 59 של אמנת ז'נבה הרביעית הנוגע להגנה על אוכלוסייה אזרחית בזמן מלחמה. בהערה מצוין כי תנאי בל יעבור להעברת סיוע הומניטרי לשטח כבוש הוא הוודאות כי הציוד אכן יגיע לאוכלוסייה האזרחית הפגועה ולא יגיע לידיו ולטובתו של הכוח הכובש.

שימוש ברפואה
------------

הביטוי "sine qua non" משמש ברפואה לעיתים תכופות בהקשר של סימן, תסמין או ממצא שהיעדרם מאפשר לשלול מחלה או הפרעה מסוימת בסבירות גבוהה. בדיקה לתסמין שכזה היא בעלת מדד רגישות גבוה, ונדיר שתוביל לאבחון שגוי. כתוצאה מכך, תוצאה שלילית בבדיקה מסוג "sine qua non" מספקת אישוש מובהק להיעדרה של מחלה או הפרעה. דוגמה לממצא מסוג זה היא הימצאות מוטציה בתאים הנגועים בסוגים מסוימים של סרטן המעי הגס.

האבחון הנגדי לאבחון מסוג "sine qua non" הוא סימן פתוגנומוני – מאפיין ייחודי המזוהה עם מחלה. הימצאותו של סימן כזה מעידה בסבירות גבוהה על נוכחותה של מחלה.

ראו גם
------

* ייהרג ואל יעבור
* תנאי הכרחי

הערות שוליים
------------

1. ↑  "sine qua non". Oxford English Dictionary. Oxford University Press. 3rd ed. 2001.
2. ↑  International Humanitarian Law – Fourth 1949 Geneva Convention
3. ↑  Lynch, H. T.; Lynch, J. F.; Lynch, P. M.; Attard, T. (2007). "Hereditary colorectal cancer syndromes: Molecular genetics, genetic counseling, diagnosis and management".Familial Cancer 7 (1): 27–39. DOI:10.1007/s10689-007-9165-5. PMID 17999161
4. ↑  Lynch, H. T.; Lanspa, S. J. (2010). "Colorectal Cancer Survival Advantage in MUTYH-Associated Polyposis and Lynch Syndrome Families". JNCI Journal of the National Cancer Institute 102 (22): 1687. DOI:10.1093/jnci/djq439.
**ג'לאל אבו טועמה** (1946 - 22 ביוני 2006) היה ראש עיריית באקה אל גרבייה, ופעיל פוליטי וחברתי במגזר הערבי בישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד בבאקה אל גרבייה. סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. מיד לאחר מכן נבחר לכהן כראש מועצה בכפרו באקה אל גרבייה, עוד בטרם מלאו לו 23 שנים, ובכך היה ראש המועצה הצעיר ביותר בארץ. הוא הקים את תנועת הנוער הראשונה בבאקה אל גרבייה, הפעיל פרויקטים חינוכיים וספורטיביים, וייסד את קבוצת הכדורגל "הפועל באקה". בשנת 1992 נבחר בפעם השנייה לראשות המועצה. בתקופת כהונתו הוכרזה באקה אל גרבייה כעיר.

אבו טועמה כיהן כיו"ר העמותה לקידום הדמוקרטיה במגזר הערבי בישראל, והיה חבר הנהלת המרכז האקדמי ע"ש רופין, חבר המועצה הציבורית של קרן ירושלים, ויו"ר ארגון החקלאים הערבים בישראל. בתקופה האחרונה בחייו פעל לפיתוח נושא מטעי הזיתים במגזר הערבי והיהודי. כיהן כחבר במספר רב של וועדות ומועצות ציבוריות לקידום ההבנה בין ערבים ויהודים (בהן עמותת ברית בני שם).

אבו טועמה מת בגיל 59 במהלך כנס קיסריה, בו נאם על סוגיית העוני במגזר הערבי. השאיר אחריו אישה, חמישה ילדים ותשעה נכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב שטרן, ג'לאל אבו טועמה, ראש העיר באקה אל-גרביה לשעבר, מת, באתר הארץ, 22 ביוני 2006
**ג'ריס ג'ריס** (בערבית: **جريس جريس**; נולד ב-1948) הוא איש ציבור ערבי-ישראלי שכיהן כראש מועצת פסוטה בשנים 2001–2003. הורשע ב-2006 במגע עם סוכן איראני.

ביוגרפיה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
ג'ריס הוא אחיו של סברי ג'ריס, בכיר באש"ף וחבר המועצה הלאומית הפלסטינית.

ב-1970 יצא ג'ריס מישראל. הוא שהה בין השאר בלבנון ופעל לטובת פת"ח. ב-1996 שב לישראל במסגרת הסכם אוסלו. במאי 2001 החל לכהן כראש מועצת פסוטה, וכיהן בתפקיד זה עד נובמבר 2003.

ב-6 בינואר 2006 דווח כי ג'ריס נעצר ב-12 בדצמבר 2005 על ידי כוחות הביטחון בחשד של ריגול חמור למען המודיעין האיראני, במסגרתו היה אמור לאסוף מידע במסווה של ניהול מרכז מחקרים. עוד דווח, כי הוטל על ג'ריס להתפקד לאחת המפלגות ולחדור דרכה למערכת הפוליטית. ג'ריס התפקד למפלגת מרצ-יחד, ככל הנראה על מנת להתמודד על מקום בכנסת בבחירות המקדימות במפלגה.

עם הגשת כתב אישום התברר שההאשמות נגד ג'ריס קלות יחסית לפרסום הראשוני, והוא הואשם בעבירות של קשירת קשר למסור מידע לאויב, מגע עם סוכן חוץ ועבירת חיפוי. משרד המשפטים הודיע כי "הפרסומים הקודמים בכלי התקשורת, לפיהם ג'ריס נאשם בריגול חמור לטובת האיראנים, היו שגויים"
בעסקת טיעון הודה ג'ריס כי נפגש עם סוכנים איראנים בקפריסין בשנים 2004 ו-2005.
בנובמבר 2006 הורשע ג'ריס בעבירה של מגע עם סוכן זר ונגזרו עליו ארבע שנות מאסר, מתוכן 34 חודשים בפועל.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי שריד, המרגל שאהב אותי, באתר הארץ, 8 בינואר 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפרת וייס, חשד: איראן התכוונה לשתול סוכן בכנסת, באתר ynet, 7 בינואר 2006
2. ↑  אפרת וייס ואחיה ראב"ד, חילופי האשמות: מי קבע שג'ריס הוא "מרגל איראני"?, באתר ynet, 9 בינואר 2006
**שאוקי ח'טיב** (בערבית: **شوقي الخطيب**; נולד ב-15 ביוני 1956) הוא יושב ראש ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל לשעבר וראש מועצת יפיע לשעבר.

חייו
----

שאוקי ח'טיב, מהנדס בניין במקצועו, נכנס אל החיים הפוליטיים בשנת 1988 (בגיל 32) כאשר נבחר לנציג מטעם המפלגה הקומוניסטית הישראלית בבחירות לתפקיד ראש מועצת יפיע, תפקיד לו נבחר ואותו מילא במשך 20 שנה עד לבחירות לרשויות המקומיות בישראל של 2008.

בשנת 2001 מונה לתפקיד יו"ר ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל ויו"ר ועד ראשי הרשויות המקומיות הערביות, תפקיד זה מילא במשך כ-7 שנים עד לשנת 2008, אז הודיע על פרישה מן החיים הפוליטיים.

קרוב לסיום תפקידו כיו"ר ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל, בסוף שנת 2008, הציע שאוקי ח'טיב להכפיל את מספר נציגי ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל מטעם המפלגות הערביות, זאת על ידי הוספת נציגה מכל מפלגה - כדי ליצור נציגות שווה לנשים ולגברים בוועדה, סוגיה זו יצרה מחלוקת שטרם נפתרה והביאה עליו ביקורת רבה מצד השייח' כמאל חטיב, סגן יו"ר התנועה האיסלאמית הצפונית ואישים נוספים שטענו שמקומן של נשים אינו בוועדה כזו.

בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב ח'טיב במקום ה-115 הסמלי ברשימת חד"ש לכנסת.

בשנת 2008 הקים יחד עם ג'ידא רינאווי זועבי את עמותת **אינג'אז** ומשמש כנשיא העמותה.

ב-2013 הקים יחד עם סטף ורטהימר את הגן התעשייתי בנצרת, והחל מאותה השנה משמש כיושב הראש הוועד המנהל של ארגון "אלפאנר" לקידום ושילוב מיעוטים, נשים ומבוגרים בתעשייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב שטרן, משבר זהות אצל ערביות ישראל: גם לבשל וגם להחליט, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2008
* שרון רופא-אופיר, חטיב: "לא נשב בחיבוק ידיים מול השואה בעזה", באתר ynet, 4 במרץ 2008
* שאוקי ח'טיב - התקשורת המקומית ככלב שמירה, סרטון באתר יוטיוב
* נאומו של שאוקי ח'טיב בפאנל האתגר של דו הקיום בין ערבים ויהודים בישראל - שנת 2008, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרון רופא-אופיר, יו"ר ועדת המעקב של ערביי ישראל פורש, באתר ynet, 19 באוגוסט 2008
2. ↑  יואב שטרן, משבר זהות אצל ערביות ישראל: גם לבשל וגם להחליט, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2008
3. ↑  רשימת חד"ש לכנסת השמונה עשרה באתר ועדת הבחירות המרכזית.
**יעקב עשהאל** (24 בדצמבר 1924 – 2 באוקטובר 2012), שנודע בכינויו **הסוס הלבן**, היה רב-נגד בצה"ל ששימש כנגד המשמעת של בית הספר לשריון במחנה ג'וליס מ-1957 ועד לשחרורו משירות הקבע בשנת 1985 והיה מהבולטים שברס"רים והנערצים בצה"ל.

קורות חייו
----------

עשהאל נולד ב-24 בדצמבר 1924 בסלוניקי, והתחנך באיסטנבול שבטורקיה, לאחר שמשפחתו ברחה מהנאצים עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
עשהאל התגייס לצבא הטורקי.
הוא עלה לישראל בגפו במסגרת עליית הנוער בשנת 1949 בגיל 25, זמן קצר לאחר קום המדינה.

חודשים ספורים לאחר עלייתו התגייס לגדוד 79 של חיל השריון. הוא לקח חלק במבצע קדש, במהלכו שימש כרב-סמל פלוגתי של סיירת חטיבה 7. בשנותיו הראשונות בצה"ל שירת עשהאל גם במפקדת חטיבה 7.

מיד לאחר מבצע קדש קיבל על עצמו את תפקיד רס"ר בית הספר לשריון. הוא מילא את התפקיד קרוב לשלושים שנה, מ-1957 ועד ליציאתו לגמלאות ב-1985 בגיל 61. בשנה זו עבר בסיס ההכשרות של החיל למחנה סיירים שבדרום.

מורשת
-----

עשהאל היה בשירות קבע במרבית מלחמות ישראל - במבצע קדש, במלחמת ששת הימים, ביום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה. הוא זכה כבר בשנות החמישים לכינוי "הסוס הלבן", בשל צבע שערו והליכתו הזקופה והאצילית. אולם אסור היה להשמיע כינוי זה בנוכחותו.

דורות של לוחמים וקצינים עברו תחת עשהאל, ורבים מהם טיפסו אחר כך לדרגות הקצונה הבכירות. בבסיסו בוצעו כל ההכשרות של חיל השריון, שכללו פרק הטירונות, מקצועות טנקים, קורס מפקדי הטנקים, קורס קציני השריון וקורסים מקצועיים נוספים. כרס"ר הבסיס, היה מסמליו הבולטים של המחנה.

רבים מבוגרי חיל השריון רואים בו כמעצבה הגדול של המשמעת השריונאית. הוא היה ידוע במשמעת הקפדנית שהוביל, לצד האהבה והדאגה הרבה שהפגין כלפי החיילים הרבים שעברו תחת פיקודו.

עשהאל ראה בכאב רב את האובדן הגדול של חיל השריון במלחמת יום הכיפורים, ונפילת רבים שאותם הכיר אישית.

יום הולדתו ה-80 נחגג על ידי צה"ל ובכיריו אירוע לכבודו באנדרטת השריון בלטרון.

עשהאל התגורר באשקלון. היה אב לבן ובת, שהלכו בעקבותיו והיו לקצינים בחיל השריון.

עשהאל נפטר בט"ז בתשרי ה'תשע"ג (2 באוקטובר 2012), ונטמן בבית העלמין אשקלון.

קישורים חיצוניים
----------------

* יונה שמשי, "הסוס הלבן" וביתו, דבר, 29 באוקטובר 1976
* דב גולדשטין, משפחת השיריונרים של "הסוס הלבן" | ספל קפה עם רב-סמל בכיר עשהאל יעקב, מעריב, 10 בנובמבר 1978
* עידן סונסינו, אתר צה"ל, נפטר רנ"ג יעקב עשהאל, הרס"ר המיתולוגי של חיל השריון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 3 באוקטובר 2012
* יואב זיתון, הלך לעולמו "הסוס הלבן", רס"ר השריון המיתולוגי, באתר ynet, 2 באוקטובר 2012
* אתר "יד לשריון": "9 באוקטובר 2012: יעקב עשהאל - "הסוס הלבן" - הרס"ר המיתולוגי של השריון איננו"
* לילך שובל, "הוא היה קשוח, אבל עם לב זהב", באתר ישראל היום, 26 בפברואר 2013
* אמיר בוחבוט ואבנר בורוכוב‏, הרס"ר הראשון של בית הספר לשריון הלך לעולמו, באתר וואלה!‏, 2 באוקטובר 2012
* יעקב עשהאל, באתר "מוזיאון משפחות ראשון לציון"
* גיא ורון ניר דבורי, ‏רס"ר השריון המיתולוגי, רנ"ג יעקב עשהאל, הלך לעולמו בגיל 88, באתר ‏מאקו‏, 2 באוקטובר 2012
* יעקב עשהאל, באתר israeldefense, תאריך 2 באוקטובר 2012
* עוזי ברוך, מפקדים וחיילים מצדיעים לרס"ר המיתולוגי, באתר "ערוץ 7", 2 באוקטובר 2012
* יעקב עשהאל, באתר "פרש"

הערות שוליים
------------

1. ↑  עידן סונסינו, אתר צה"ל, נפטר רנ"ג יעקב עשהאל, הרס"ר המיתולוגי של חיל השריון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 3 באוקטובר 2012.
2. ↑  אתר "Billiongraves"
3. ↑  יואב זיתון, הלך לעולמו "הסוס הלבן", רס"ר השריון המיתולוגי, באתר ynet, 2 באוקטובר 2012.
צנצנת נוטלה ונוטלה מרוחה על לחם
**נוּטֶלָה** (באיטלקית: **Nutella**) הוא שם מותג של ממרח אגוזי לוז עם קקאו מתוצרת חברת המזון האיטלקית פררו.

הממרח יוצר לראשונה בשנות ה-40 של המאה ה-20. באותו זמן, ייצור שוקולד היה מוגבל עקב מלחמת העולם השנייה, דבר שהביא להכללת קרם אגוזים כמרכיב העיקרי בממרח, מה שמאפיין עד היום את נוטלה.

נוטלה מופצת כיום בכ-160 מדינות ברחבי העולם. ממרח הנוטלה מיוצר בשלוש ארצות שהן איטליה, קנדה ופולין.

ממרח נוטלה בגרסה הכשרה לפסח מיוצרת באיטליה. החברה המיבאת את ממרח הנוטלה לישראל היא "פרימיום - חברה לדברי מתיקה ולמסחר בע"מ". לפני כן הייתה חברת ליימן שליסל היבואנית של נוטלה ושל כל מותגי פררו, אך ב-2016, לאחר כ-45 שנים רצופות, נלקח מליימן שליסל הזיכיון על ידי פררו העולמית.

היסטוריה
--------

פייטרו פררו, המייסד והבעלים של חברת פררו, קנה אזור לגידול אגוזים באלבה, איטליה. מטרתו הייתה להפיק קרם אגוזים במקום שוקולד, כיוון שמחירו של השוקולד היה גבוה עקב מלחמת העולם השנייה. ב-1946 פיתח את תערובת ממרח השוקולד שלו, ומכר כמות של 300 קילוגרם של "פסטה ג'נדויה", שיוצרה מג'נדויה. החל מ-1951 התערובת נמכרה בשם Supercrema gianduja*.*

ב-1963, בנו של פייטרו, מיקלה פררו, מיתג מחדש את הממרח "Supercrema" עם כוונה לשווק אותו לשוק האירופי. הוא הציג את המוצר תחת השם "נוטלה" (שם שמקורו במילה האנגלית "nut", שפירושה אגוז), והלוגו עבר שינוי לקראת סוף אותה שנה ונשאר כפי שהוא עד ימינו. הצנצנת הראשונה של ממרח נוטלה עזבה את מפעל פררו שבאלבה ב-20 באפריל 1964. המוצר זכה להצלחה מיידית ונותר פופולרי. למעלה מ-200,000 טונות של ממרח נוטלה מיוצרים בשנה בממוצע.

רשת שיתוף הקבצים גנוטלה קרויה על שם הממרח.

הגייה
-----

באיטלקית נהגה השם "נוּטֶלָה"; אותה הגייה נפוצה כך גם ברוב השפות, לרבות האנגלית האמריקאית והעברית. לעומת זאת, בבריטניה נהגה השם "נָאטֶלָה".

ביקורת על תנאי העבודה בחוות לגידול אגוזי לוז
--------------------------------------------

אגוזי הלוז מהווים מרכיב חשוב בייצור ממרח הנוטלה. מקורם של כ־70% מאגוזי הלוז בעולם בטורקיה המיוצרים בכ-600 אלף חוות זעירות.

בתחקיר שנערך על ידי הניו יורק טיימס פררו היא הקונה הגדולה ביותר של אגוזי הלוז הטורקיים, אבל היא לא מוכנה לחשוף את שמות החוות שמהן היא רוכשת את האגוזים, אף שחישוב פשוט מראה שהיא עובדת עם מרביתן.

בחוות רבות תנאי העבודה מחפירים ונצלניים הכוללים לדוגמה העסקת קטינים, העסקת פליטים סורים בתנאי ניצול ועוד.

בבדיקה של האיגוד העולמי להעסקה הוגנת (Fair Labor Association), שבחן את ענף אגוזי הלוז בטורקיה נאמר :"בשש שנות מעקב, לא מצאנו בכל טורקיה אפילו חווה אחת לגידול אגוזי לוז שהקפידה על כל עקרונות ההעסקה ההוגנת. אף לא אחת".

ראו גם
------

* ממרח שוקולד השחר העולה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נוטלה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נוטלה (בשפות מרובות)
* נוטלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אתר נוטלה בישראל
* רועי ירושלמי, שוקולד ואגוזים - זה כל הסיפור: 7 מתכונים עם נוטלה, באתר ynet, 15 בפברואר 2015
* וואלה! NEWS‏, צפו במהומות: בצרפת הורידו את מחירי הנוטלה, זה כמעט גרם לאסון, באתר וואלה!‏, 28 בינואר 2018
* אתר למנויים בלבד  תמר שבק, לוז לחוץ, באתר "ידיעות אחרונות", 13 ביוני 2019

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אתר למנויים בלבד ניו יורק טיימס, בקצה שרשרת הייצור של נוטלה: פליטים סורים שמועסקים בתנאים קשים בטורקיה, באתר הארץ, 1 במאי 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561522705171
* GND: 4796923-4
* LCCN: sh2004006965

 |
הרב **עופר שלמה גיסין** (נולד בשנת 1959) הוא מרצה ליהדות חסיד ברסלב, עורך סדרה מכתבי רבי נחמן מברסלב, יזם בתחום ההיי-טק והמוזיקה היהודית. נודע כ"רב הסלבס" בשל זמרים ושחקנים שונים הנמנים עם תלמידיו.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בראשון לציון, מצאצאיו של אריה לייב גיסין, מאנשי העלייה הראשונה שהתיישב בראשון לציון. אביו הוא מידד גיסין, יו"ר עמותת "צב"י" (צרכני הבריאות בישראל) שהוצב במקום השני ברשימת הגמלאים לכנסת ה-19. 

בעקבות נפילתו של בן דודו, איתן גיסין, במלחמת יום הכיפורים, החל בפעילות פוליטית והיה ממקימי "חוג הנוער השמאלי הפתוח", לימים נוער מרצ. לאחר מכן היה חבר במפלגת מוקד שלימים הפכה למפלגת של"י.

בשנת 1979, בזמן שירותו הצבאי בנח"ל, החל בתהליך של חזרה בתשובה. בתחילת שנות ה-80 נישא ועבר להתגורר בירושלים. במשך עשר שנים הקדיש עצמו ללימוד תורה וחסידות, התקרב לחסידות ברסלב והיה בין תלמידיו של הרב לוי יצחק בנדר (גיסין גם ערך והוציא לאור את סדרת שיחותיו של הרב בנדר "דיבורי אמונה" בחמישה כרכים). 

לאחר מכן למד תכנות והחל לעסוק בתחום המחשבים. בשנת 1996 הקים ביחד עם אחיו שי גיסין את אתר קהילות האינטרנט והפורומים הישראלי הנודע "תפוז אנשים", וכעבור שלוש שנים הוא נמכר תמורת מיליון דולר. גיסין ממשיך לעסוק בתכנות ובייעוץ בתחום האינטרנט. 

במקביל עוסק גיסין בעריכת כתבי רבי נחמן מברסלב. הוא העורך הראשי של הסדרה המחודשת של כתבי רבי נחמן מברסלב שבהוצאת מכון "אב"ן שתייה". ערך את הכרך "רבי נחמן מברסלב" בסדרת "עם הספר" של "ידיעות ספרים" וכתב וערך את הפרויקט "בשמחה תמיד" על תורתו של רבי נחמן מברסלב, במסגרת פרויקט של השירות הבולאי בדואר ישראל.

גיסין עוסק במתן הרצאות ושיעורים בנושאי יהדות בהם משתתפים אמנים ואנשי במה, עיתונאים ואנשי תקשורת. רוב הרצאותיו הן בתל אביב ובחלק מהן משולבת הופעה של זמרים ויוצרים במוזיקה היהודית, בהם ברי סחרוף, שולי רנד, אביתר בנאי, מאיר בנאי ואהרן רזאל. 

גיסין הוא מוזיקאי חובב. בשנת 2000 הקים יחד עם המפיק המוזיקלי ניצן זעירא וצפריר ארן את חברת "מי"ם" ('מוזיקה יהודית מקורית') עבור יוצרים חוזרים בתשובה. כעבור כמה שנים פרש גיסין מהשותפות, אך המשיך לעסוק עם זעירא ביוזמות שונות בתחום המוזיקה היהודית. 

בשנת 2015 הקים יחד עם הרב דן טיומקין את עמותת "ביחד - תנועת בעלי התשובה בישראל" המפעילה את מרכז "מענה - הדרכה וסיוע לבעלי תשובה". בין חברי העמותה היה גם הרב אורי זוהר ואביתר בנאי. העמותה עוסקת בהדרכה מאוזנת לבעלי תשובה, בהפעלת אתר מענה, ופעילות תקשורתית, הכוללת את תוכנית הרדיו **בירורי תשובה** בקול ברמה, שאותה הוא הגיש יחד עם טיומקין.

באותה שנה הקים עם יזם ההייטק אילון תירוש, מבקר הקולנוע יאיר רוה וצבי שפיגל, טייס בדימוס ואיש חינוך, את מיזם ליבא, הכולל אתר תוכן העוסק ביהדות, תרבות, חברה ורוח, ובין השאר הפעיל גם מרכז תרבות בשכונת נוה צדק בתל אביב, כמו גם בתים יהודים בהודו.

משפחתו
------

גיסין מתגורר בירושלים ונשוי לשפרה ולהם 10 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ענת משה, הגורו: רב הסלבס, עופר גיסין, מדבר לראשונה, באתר nrg‏, 10 בינואר 2010
* אתר "מענה"
* אתר "נקודה טובה" - שיעורי הרב עופר גיסין
* אתר "ליבא" - דף מאמרים וסרטים של הרב עופר גיסין
* כל הכתבות על הרב עופר גיסין, באתר ערוץ 7
* עופר שלמה גיסין, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463115605171
* VIAF: 297029380
* WorldCat (עם VIAF): 297029380

 |
*L.H.O.O.Q.*. יצירה נגזרת שיצר מרסל דושאן על בסיס המונה ליזה שצייר לאונרדו דה וינצ'י
**יצירה נגזרת** (Derivative Work, או Adaptation) היא מונח מתחום דיני זכויות יוצרים, שפירושו יצירה מקורית שמתבססת באופן מהותי על יצירה אחרת, תוך כדי שינוי כלשהו. למשל, השינוי יכול להיות מדיום אחר, פורמט אחר, שינוי גודל או צורה, או שימוש חלקי ביצירה. למשל, תרגום של יצירה ספרותית משפה אחת לשנייה, צילום של ציור או ציור של צילום, פסל שנעשה על בסיס ציור או צילום, הפיכת טקסט כתוב למחזה, הקטנה של צילום לצילום ממוזער, דיגיטיזציה של טקסט וכדומה.

הזכות להכין יצירה נגזרת נתונה באופן בלעדי לבעלי זכות היוצרים ביצירה המקורית, בהנחה שהיצירה המקורית מוגנת בזכויות יוצרים. הזכות היא מרכיב אחד באגד הזכויות שניתן לבעלי היצירה הראשונה. משמעות הדבר היא שמי שמכין יצירה נגזרת ללא רשות בעלי היצירה המקורית, מפר את זכות היוצרים של היוצר המקורי.

היצירה הנגזרת, למרות שמבחינת תוכנה היא מבוססת על יצירה אחרת, היא יצירה עצמאית מבחינה משפטית, ובעליה זכאי לכל ההגנות האפשריות הנתונות לו בדין, בתנאי שהיצירה מקורית, וכפוף לחריגים והגנות הקבועות בדין.

מקור ההגנה על יצירות נגזרות הוא באמנת ברן (1886), להגנה על יצירות ספרותיות ואומנותיות, כפי שתוקנה במהלך השנים. ישראל, כמו מרבית מדינות העולם, מחויבת לאמנת ברן וקלטה אותה לתוך דיני זכויות יוצרים.

בדיני זכויות יוצרים בישראל, עד מאי 2008, מועד שבו נכנס לתוקף חוק זכות יוצרים, התשס"ח-2007, לא הוכרה זכות כללית להכין יצירה נגזרת. חוק זכות יוצרים משנת 1911 הכיר במפורש בזכות נגזרת בקשר לתרגומים ובקשר לדרמטיזציה של מחזה. עם זאת, בתי המשפט ראו ביצירה הנגזרת משום העתקה של היצירה המקורית, למרות שמדובר בהעתקה תוך כדי שינוי. 

חוק זכות יוצרים, התשס"ח-2007, קובע במפורש את הזכות ליצירה נגזרת בסעיף 11(6), ומגדיר, בסעיף 16, כך: "עשיית יצירה נגזרת היא עשיית יצירה מקורית, המבוססת באופן מהותי על יצירה אחרת, כגון תרגום או עיבוד".

ראו גם
------

* קניין רוחני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצירה נגזרת** בוויקישיתוף
* א (ת"א) 1639/08 בית שוקן להוצאת ספרים בע"מ נגד פרופ' דן לאור ומרכז זלמן שזר לתולדות ישראל(הקישור אינו פעיל), ניתן ב-31.5.2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012196359905171
* LCCN: sh2018001437

 |
**הוצאת ספרים על-שם י"ל מאגנס** הידועה בקיצור בשם **הוצאת מאגנס** היא הוצאת הספרים של האוניברסיטה העברית בירושלים.

היסטוריה
--------

ההוצאה נוסדה בשנת 1929, ארבע שנים לאחר היווסדה של האוניברסיטה העברית, והיא הוצאת הספרים האוניברסיטאית הוותיקה בישראל. ההוצאה קרויה על שמו של יהודה לייב מאגנס, נשיאה הראשון של האוניברסיטה.

ספרים בסדרת "ספרי מופת" של הוצאת מאגנס
ייעודה הראשוני של ההוצאה היה להפיק ולהפיץ בארץ ישראל ובעולם ספרות מדעית בכלל וחכמת ישראל בפרט, בעברית ובאנגלית, מקור ותרגום לשימושם של תלמידים וחוקרים בקהילה המדעית ובקרב הציבור הכללי. ההוצאה מקבלת הצעות להוצאה לאור של ספרים מחוקרים מכל המוסדות האקדמיים בישראל.

הוצאת מאגנס מקפידה על הרמה האקדמית של הספרים אותם היא מפרסמת באמצעות תהליך ביקורת עמיתים, כנהוג בקרב הוצאות ספרים אוניברסיטאיות. לאחר מכן כתבי היד שההוצאה מקבלת מועלים לדיון במועצה האקדמית של ההוצאה המשמשת כמערכת. החלטות המועצה המדעית מובאות בפני הנהלת ההוצאה, אשר משלבת שיקולים מסחריים וכלכליים בהחלטה האם להוציא לאור.

הוצאת מאגנס מפרסמת בכל שנה כ-60 ספרים חדשים וכתבי עת בכל תחומי העשייה האקדמית בישראל. בנוסף היא מדפיסה הדפסות ומהדורות חוזרות של ספרים שנדפסו בעבר.

בשנת 1978 הפכה ההוצאה לחברה בע"מ בשם "הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס האוניברסיטה העברית (1978) בע"מ", במעמד של מלכ"ר. בשנת 2005 שינתה את מעמדה לעוסק מורשה, ומאז מתנהלת כחברה פרטית בבעלות האוניברסיטה.

כתבי עת
-------

בין השאר מאגנס מוציא לאור את כתבי עת:

* מארג, כתב עת ישראלי לפסיכואנליזה
* איטליה – כתב עת לחקר תולדותיהם, תרבותם וספרותם של יהודי איטליה
* מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי
* המזרח החדש – כתב עת ישראלי לחקר האסלאם, המזרח התיכון, וכן אפריקה ואסיה
* שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום

לקריאה נוספת
------------

* בני מר, אסף זלצר (עורכים), **הוצאת מאגנס: אחרי תשעים שנה**, הוצאת מאגנס, 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס
* הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ברשת החברתית פייסבוק

* הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ברשת החברתית LinkedIn

* הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* קובי בן-שמחון, כיצד הפכו כריכות ספרים של הוצאת מאגנס הפכו לגלריה חברתית, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2009
* הוצאת ספרים: מבט מהוצאת מאגנס ומההוצאה לאור של מרכז שלמן שזר, סרטון בערוץ "Academia Israel", באתר יוטיוב (אורך: 01:08:11)
* הוצאת ספרים על שם י"ל מאגנס, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311546905171
* ISNI: 0000 0001 2315 5492
* LCCN: nr2002039351
* SUDOC: 202685128
* VIAF: 169348716
* WorldCat (עם VIAF): 169348716

 |
**מירה בן ארי** (נולדה ב-1971) היא פוליטיקאית ישראלית, המכהנת כראש מועצה אזורית גן רווה. מייסדת ומקימת עמותת "בדרך אל – בית ספר בטב"ע" לחינוך ילדים בעלי צרכים מיוחדים.

ביוגרפיה
--------

בן ארי נולדה בשנת 1971 לרוני בן ארי (הלפרן) (צלמת, אוצרת ואמנית) ולדני (אל"ם במיל' ובעל חברה להנדסה אזרחית - "אליקים בן ארי"). נקראת על שם סבתה, מירה בן ארי, שנהרגה בקרב ניצנים במלחמת העצמאות.

מירה גדלה והתחנכה במושב נטעים שבמועצה אזורית גן רווה. בשנת 1996 סיימה את לימודיה האקדמיים לתואר ראשון במשפטים. בשנת 1997, בתום תקופת ההתמחות הוסמכה לעריכת דין.

בשנת 1999 הצטרפה לפרקליטות מחוז תל אביב, שם עבדה בתפקידים שונים במשך עשור, בהם כנציגת שר המשפטים בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז דרום, עוזרת פרקליט מחוז תל אביב (אזרחי) וחברת בית הדין המשמעתי בלשכת עורכי הדין בישראל.

בשנת 2009 פרשה מפרקליטות המדינה והקימה את עמותת "בטב"ע" – מסגרת חינוכית לילדים בעלי מוגבלויות. בשנת 2022 החלה לעבוד כעורכת דין בחברה המשפחתית "בן ארי".

פעילות ציבורית
--------------

במשך השנים פעלה בן ארי במגוון מסגרות לשילוב ילדים ובוגרים בעלי מוגבלויות באופן עצמאי בחברה.

בשנת 2009 הקימה את עמותת "בדרך אל – בית ספר בטב"ע" – מסגרת חינוכית משלבת לילדים בעלי מוגבלויות במושב בית עובד. בהמשך יזמה את תוכנית 'שילוב זרועות' לשילוב בעלי מוגבלויות במערכת הביטחון. התכנית מאפשרת לאנשים עם צרכים מיוחדים להתנדב בצה"ל במשך יום בשבוע, יחד עם חיילי היחידות. לתוכנית הוענק פרס הרמטכ"ל.

בהמשך הקימה מסגרת נוספת בשם "בטב"ע שלנו", תוכנית להעסקת אנשים בעלי מוגבלות בשוק העבודה, בדגש על מתן שכר הולם, תוך מתן תמיכה וליווי שיקומיים בבית העסק.

בשנת 2013 השתלבה בן ארי בפעילות פוליטית במועצה אזורית גן רווה ושימשה כחברת מליאת גן רווה וחברת ועדת חינוך, לצד אלה כיהנה כחברת ועדת ביקורת באגודת מושב נטעים.

בחודש מרץ 2023 הכריזה בן ארי על התמודדותה לראשות המועצה האזורית גן רווה והשיקה את הקמפיין "מנהיגה בדרך חדשה". בבחירות שנערכו בפברואר 2024 נבחרה לראשות המועצה.

חיים אישיים
-----------

בן ארי אם לשלושה ומתגוררת במושב נטעים.

קישורים חיצוניים
----------------

* בדרך הטב"ע, באתר וואלה!‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעלי תפקידים, באתר בית ספר בטב"ע
2. ↑  רותי קדוש, ‏בשם האם: בנה של מירה בן ארי חוזר לסיפורי הגבורה לקראת הסרט "תמונת הנצחון", באתר מעריב אונליין, 29 בדצמבר 2021
**ג'ורג' מייקל סטיינברנר השלישי** (באנגלית: **George Michael Steinbrenner III**; ‏4 ביולי 1930 – 13 ביולי 2010) היה הבעלים ושותף בהנהלה של קבוצת הבייסבול האמריקאית הניו יורק יאנקיז. סטיינברנר היה הבעלים של הקבוצה משנת 1973 ועד מותו, סה"כ 37 שנים, התקופה הארוכה ביותר בתולדות הקבוצה. במשך תקופה זו זכתה הקבוצה שבע פעמים בוורלד סיריס וב-11 תוארי האמריקן ליג. התבטאויותיו הישירות והקיצוניות וחלקו בהקפצת שכר השחקנים הפכו אותו לאחת הדמויות השנויות במחלוקת בספורט האמריקאי. סטיינברנר עסק גם בתעשיית הספנות.

בגלל מעורבותו הרבה והישירה בהנהלת הקבוצה דבק בו הכינוי **"הבוס"**. היה ידוע כאדם החותר כלפי הניצחון בכל דרך ולא היה מוכן לקבל הפסדים. בריאיון לעיתון אמר פעם כי "ניצחון הוא הדבר הכי חשוב בחיי אחרי הנשימה". סטיינברנר נטה להתערב בהחלטות בסיסיות בניהול השוטף והיומיומי של הקבוצה וגם למנות ולפטר מנג'רים (ולפעמים לשוב ולמנותם). המנג'ר לשעבר, דאלאס גרין, קרא לו בלגלוג "מנג'ר ג'ורג'". 

סטיינברנר הורשע בתרומות בלתי חוקיות לנשיא ריצ'רד ניקסון. הוא זכה לחנינה מהנשיא רונלד רייגן.

למרות דמותו השנוייה במחלוקת סטיינברנר לא נמנע מלצחוק על עצמו בתקשורת, ודמותו הופיעה בתוכניות טלוויזיה רבות, ביניהן משפחת סימפסון, סאטרדיי נייט לייב ועוד. בולטת במיוחד הייתה דמותו בסדרה סיינפלד בתקופה שג'ורג' קוסטנזה עבד במועדון. הדמות צולמה רק מגבה, בדרך כלל כשהוא יושב ליד השולחן במשרדו. את הדמות גילמו לי בר ומיץ' מיטשל ואת קולה תרם לארי דייוויד.

סטיינברנר נפטר מהתקף לב בביתו בטמפה בבוקר 13 ביולי 2010, יום משחק האול-סטאר ה-81.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ג'ורג' סטיינברנר** |

* nrg מעריב, הבעלים של היאנקיס ג'ורג' סטיינברנר הלך לעולמו, באתר nrg‏, 13 ביולי 2010
* ג'ורג' סטיינברנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ג'ורג' סטיינברנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2368 6210
* LCCN: n82030256
* NTA: 324504098
* SNAC: w67d4fbh
* VIAF: 72731280
* WorldCat: lccn-n82030256

 |
**אוסטיאוקלסט** (**Osteoclast**, מיוונית ὀστέο - עצם ו-κλαστός - שבור) הוא אחד משלושת התאים ברקמת העצם. האוסטיאוקלסט, הוא תא שמוצאו מן מערכת המטופואטית (אנ') (זו שאחראית ליצירת תאי הדם לסוגיהם), ומשתייך למערכת התאים הבלעניים (אנ') (חלק ממערכת החיסון). הוא מפרק עצם שהתגרמה ויוצר בה "מפרצי ספיגה" ותעלות, בהן עוברת אספקת הדם של העצם ועיצבובה. האוסטיאוקלסט חיוני מאוד לממשק המינרלים של הגוף, בעיקר סידן וזרחן, מכיוון שפעילותו מביאה לשחרור מינרלים מתוך מטריקס העצם. אוסטיאוקלסט טיפוסי הוא תא רב גרעיני (סינקיטיון).

תפקוד לקוי של אוסטיאוקלסטים גורם למחלה בשם אוסטיאופרוזיס (דילדול עצם) שבה העצמות צפופות מאוד ושבירות. אוסטיאוקלסטים ענקיים, המכילים עשרות גרעינים, מאפיינים מחלה אחרת - מחלת פאג'ט של העצם וכן יוחסו להשפעה של טיפול ממושך בביספוספונטים (תרופות נגד אוסטאופורוזיס). ביספוספונאטים, הנקשרים לסידן שבעצמות, פוגעים באוסטיאוקלסטים פעילים, וכך מעלים את צפיפות העצם ומפחיתים את רמת הסידן בדם.

רקמת העצם ותאיה
---------------

העצם היא רקמת חיבור מיוחדת המכילה מטריקס בין תאי קשיח. הרקמה דינמית, כלומר היא נבנית ונהרסת פעמים רבות במהלך חייה. פעילות דינמית זו מבטיחה בעת פירוקה את יכולתה של העצם לשמש כמאגר זמין של מינרלים ומלחים, ובעת בנייתה מחדש לאפשר שינויים אנטומיים (כמו התעבות) המתאימים את גודלה לגודל בעל החיים שבה היא נמצאת. רקמת העצם כוללת שלושה סוגים של תאים: 

* אוסטיאובלסט - תא עצם צעיר.
* אוסטיאוציט (אנ') - תא עצם בוגר.
* אוסטיאוקלסט - תא עצם מפרק.

האוסטיאובלסטים אחראים לעיצוב העצם ולהנחת המטריקס המיוחד המעניק לעצם את תכונותיה הפיזיקליות. המטריקס המיוחד לעצם בנוי פיגום של חלבון הקולגן אליו מצטרפים מלחי סידן, מגנזיום וזרחן. מהטריקס מתקשה ויוצר עצם קומפקטית, קשיחה ועמידה בפני עומסים ושחיקה. עם הקשחת מבנה המטריקס הופך התא הצעיר לתא הבוגר, האוסטיאוציט. תפקידו של תא זה לסייע בתחזוקה הפיזיקלית של הרקמה. מדי פעם, כתוצאה משחיקה יומיומית או כתוצאה מצרכים פיסיולוגיים, עולה פעילות התאים המפרקים, האוסטיאוקלסטים, הממוקמים בחללים של העצם הגרומה. לאחר פעילותם, המאפשרת לעצב מחדש את מבנה המטריקס, תוך ניצול המינרלים האגורים בו, חודרים אוסטיאובלסטים המניחים מטריקס חדש המייצב והמחזק את מבנה העצם. כך, האוסטיאוקלסט ממלא שני תפקידים חשובים בפיזיולוגיה של העצם: 1) הם מאפשרים לנצל את מאגרי המלחים (בעיקר מלחי זרחן) והמינרלים (בעיקר סידן) לטובת צרכי הגוף. 2) הם מפרקים עצם גרומה ובכך מאפשרים לעצב מחדש את מבנה האיבר בהתאם לצרכי הגוף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסטאוקלסט** בוויקישיתוף
* אוסטאוקלסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nidhi Jain, Robert S. Weinstein, Giant osteoclasts after long-term bisphosphonate therapy: diagnostic challenges, **Nature Reviews. Rheumatology** 5, 2009-6, עמ' 341–346 doi: 10.1038/nrrheum.2009.87

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529893805171
* BnF: cb13185938s (data)
* GND: 4246713-5
* LCCN: sh90003255
* NKC: ph398374
* TH: H2.00.03.7.00005

 |
**התחנה הישנה** הוא שיר עברי משנת 1995 שכתב והלחין קובי אוז וביצעה להקת טיפקס.

רקע
---

השיר נכלל באלבומה השלישי של הלהקה, "החיים שלך בלאפה". בשיר מתייחס הדובר באופן נוסטלגי לתחנה המרכזית הישנה בתל אביב.

על השיר אמר אוז: "אומרים שהשיר הזה נבואי כי הוא אומר שהתחנה היא מדינה אחרת ויש שאומרים שזה מה שהיא הפכה להיות".

במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ה (1995) דורג השיר במקום ה-35.

תוכן השיר
---------

השיר מתאר את האווירה שהייתה בתחנה המרכזית הישנה בתל אביב, כפי שנחוותה על ידי אוז. בין היתר מוזכרים בה קולנוע מרכז בסולומון פינת נווה שאנן אשר הקרין סרטים פורנוגרפיים, את דוכני הנעלים של רחוב נווה שאנן, את השירותים הציבוריים המלוכלכים, את הרוכלים הרבים בתחנה, את דוכני הפלאפל ואת חנויות הקסטות שזוהו עימה. הוא מתאר אותה כמציאות ששונה משאר העיר תל אביב.

וידאו קליפ
----------

הודיאו קליפ לשיר בוים על ידי עמנואל הלפרין וקובי אוז. הוא כולל צילומים בשחור-לבן של חברי הלהקה בסביבת התחנה שננטשה קודם לכן, בשילוב עם קטעי ארכיון בהם מצולמת התחנה בתקופת פעילותה.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2023)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |

השיר בספרי תווים
----------------

* רמי יוסיפוב, **טיפקס: ספר תווים: 1988-1998**, עמ' 47, הוצאת עננה, 1999. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר, באתר שירונט
* לדף השיר, באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  קובי אוז, סולן "טיפקס": "אנחנו כמו הילדים של 'כוורת' ו'שפתיים' ביחד", באתר מעריב, 25 באוגוסט 2016
2. ↑  יואב קוטנר, אוז לתמורה, באתר ישראל היום, 20 ביוני 2014
3. ↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר web.archive.org, ‏2023-10-22
**מצרפי המקרים** הוא רומן עם יסודות של מדע בדיוני ופנטזיה פרי עטו של יואב בלום. הספר שייך לז'אנר של פנטזיה אורבנית המותח ביקורת על החברה המודרנית. הספר יצא לאור בשנת 2011 בהוצאת כתר וזכה להצלחה רבה בישראל ובעולם. מצרפי המקרים זכה בפרס ספר הזהב על מכירת 20 אלף עותקים.
באוקטובר 2018 זכה הספר בפרס רטרו גפן, שחולק לכבוד 20 שנה לפרס גפן, בקטגוריית ספר המקור העברי.

תקציר העלילה
------------

בתחילת הספר הקורא מתוודע לקבוצת אנשים הנקראים "מצרפי מקרים" שתפקידם לגרום לשרשרת אירועים אשר תוביל לאירוע הרצוי שהוטל עליהם "ליצור", אך הם אינם יכולים פשוט לפנות אל אותם אנשים ולצוות עליהם לעשות את המוטל עליהם. כל מצרף מקרים עובר הכשרה ארוכה ומעמיקה הכוללת שישה עשר חודשים עמוסים וקשים של למידה תיאורית ומעשית. הספר מתרכז בשלושה מצרפי מקרים בעלי משימות שונות, גיא (העוסק בעיקר בצירופי שידוך), אמילי (המתמקדת בעיקר בגילויים והמצאות) ואריק (שעוסק בכל הצירופים).

שלושת הגיבורים, גיא, אמילי ואריק, הם מתלמדים שהיו ביחד בקורס מצרפי מקרים ושומרים על קשר הדוק גם לאחר סיום הקורס. במהלך העלילה משולבים קטעים מחומרי הלימוד של קורס מצרפי המקרים החושפים את הקוראים למה שמצרפי מקרים לומדים במהלך הקורס.

כל מצרף מקרים מקבל את משימותיו על ידי מעטפה חומה שמושחלת מתחת לדלתו, ובה כל המידע הדרוש לו. יום אחד, גיא מקבל מעטפה משונה, ובה כתובים רק מקום, שעה, והמשפט הסתום "אכפת לך אולי אם אני אבעט לך בראש?".

עיבודים ותרגומים
----------------

"מצרפי המקרים" תורגם למספר רב של שפות, ביניהן אנגלית, פורטוגזית, ספרדית, צרפתית, איטלקית, גרמנית, פולנית, צ'כית ובולגרית.

הספר קיבל ביקורות חיוביות באתר Goodreads.

הזכויות לספר נקנו בידי אולפני אפיק האמריקאים.
במהלך 2018 פורסם כי הספר יועבד לסרט על ידי התסריטאי ריצ'רד פרידנברג (אנ').

ראו גם
------

* המדריך לימים הקרובים - ספר נוסף מאת יואב בלום
* הקבוע היחידי - ספרו השלישי של יואב בלום
* מה שאחרים חושבים בי - ספרו הרביעי של יואב בלום
* כהרף עין - ספרו החמישי של יואב בלום

קישורים חיצוניים
----------------

* מצרפי המקרים, סרטון באתר יוטיוב
* וואלה! תרבות‏, פרק ראשון: "מצרפי המקרים", באתר וואלה!‏, 18 בינואר 2011
* שמואל פאוסט, שיפוט מהיר, מקור ראשון, מוסף "שבת", 9 בפברואר 2011, 4 בפברואר 2011
* דניאלה גורביץ',  עיונים בספר "מצרפי המקרים" במסגרת הקורס "גורל, השגחה ומקריות בפנטסיה ישראלית" באוניברסיטת בר אילן, סרטון באתר יוטיוב ‏ 26 בדצמבר 2012
* יואב בלום,  עיונים בספר "מצרפי המקרים" במסגרת הקורס "גורל, השגחה ומקריות בפנטסיה ישראלית" באוניברסיטת בר אילן, סרטון באתר יוטיוב ‏ 2 בינואר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי שאלתיאל, המדריך לצירופי מקרים, באתר כלכליסט, 12 בפברואר 2014
2. ↑  יניב מגל, ‏סיפור במספרים: איזה ז'אנר הוא הנמכר ביותר בישראל?, באתר גלובס, 15 בינואר 2012
3. ↑  אמיר הירשפלד, זוכי פרס רטרו גפן, באתר פרס גפן, ‏6 באוקטובר 2018
4. ↑  The Coincidence Makers, www.goodreads.com
5. ↑  Jessica Steinberg, Israeli book ‘The Coincidence Makers’ to be adapted for big screen, www.timesofisrael.com (באנגלית)