**איל"ט, האגודה הישראלית ליעוץ טיפולי - פסיכותרפיה הומניסטית,** הוקמה בשנת 2011 ורשומה כעמותה ללא מטרת רווח ברשם העמותות – משרד המשפטים, האגודה הוקמה לתועלת הציבור ע"י מטפלים מתנדבים ומייצגת רשמית את הארגון האירופי לייעוץ EAC

**היעוץ הטיפולי - הפסיכותרפיה ההומניסטית**, משתייכים לזרם השלישי בפסיכולוגיה שמקורו במדעי הרוח והפילוסופיה.

**מייסדי אגודת איל"ט ומטרותיה**
-------------------------------

האגודה הוקמה בשנת 2011 ורשומה במשרד המשפטים כעמותה ללא מטרת רווח, האגודה הוקמה  ע"י שבעה מייסדים: ד"ר אדריאנה פלדמן, דלית הלוי סיטרוק, פרופ' שרגא פישרמן, פרופ' נעמי אפל, ד"ר יוני הראל, ד"ר זאב אפל ויוספה כפרי לתועלת הציבור. 

כיום יו"ר האגודה היא הגברת דלית הלוי סיטרוק.

הקמת אגודת איל"ט, אגודה ישראלית לייעוץ טיפולי, הייתה מעין הגשמת חלום עבור ד"ר אדריאנה פלדמן. היא נולדה באיטליה 7 אפריל 1933 ונפטרה בישראל ב-1 בדצמבר 2018 היתה יועצת חינוכית ומטפלת משפחתית וזוגית והיתה מראשוני המטפלים בפסיכותרפיה ההומניסטית בישראל.

אדריאנה הדגישה שלושה דברים:

משמעות במקום משמעת

ייעוד במקום גורל

הערכה עצמית כעיקר

לפי הזרם ההומניסטי הסמכות באה מתוך האדם, יש לעזור לו למצוא משמעות במקום משמעת, לאדם יש ייעוד חיובי ואם תהיה לו הערכה עצמית חיובית הוא ימצא משמעות ויתרום לעולם דרך הייעוד שלו. אדריאנה סברה כי פסיכותרפיה הומניסטית אינה נופלת מפסיכותרפיות אחרות ואולי מבטיחה מענה משמעותי יותר לבני התקופה הנוכחית, עלינו להכיר ולהוקיר את הייעוץ כפסיכותרפיה הומניסטית הזכאית לקבלה, לאישור ולעידוד.

אדריאנה הגדירה את מטרת האגודה: **להביא לחברה בישראל פסיכותרפיה ברוח הפרדיגמה של המאה ה- 21, כלומר, פסיכותרפיה חופשית מסטיגמות ודעות קדומות, מושתתת על כבוד לפרט ועל רגישות תרבותית. פסיכותרפיה המאמינה באדם ובכוחו להכיר, לבטא ולממש את ייחודו.**

הייעוץ במהותו הינו פסיכותרפיה הומניסטית המרוכזת באדם והמכוונת לעזור לו בקונפליקטים השונים המתעוררים בשלבי החיים השונים ובמגוון מעגלי החיים, תוך שמירה על כבוד האדם וערכיו התרבותיים.

התרפיסטים ההומניסטים רואים את עצמם מוכנים ומסוגלים לאמץ טכניקות מגישות שונות (דינאמיות, ביהביוריסטיות וקוגניטיביות) אבל בתנאי שהדבר לא יפגע במהותה של התפישה. כלומר, הדגשת המפגש הטיפולי כהתרחשות בין שני בני-אדם (שני סובייקטים), בה אחד (התרפיסט) עוזר לשני (האדם העומד ממול) לצמוח ולהגיע לשלמות פנימית; כשהתרפיסט מוכן לוותר על העמדת  ה"טכניקה" במרכז ונזהר מלחתור לתיוג ולראות בו את העיקר.

**פעילות האגודה**
-----------------

האגודה מהווה את "הבית המקצועי" של גישת היעוץ הטיפולי הומניסטי בישראל ובכך מהווה את הגוף שמרכז ומנסח את פרופסיית היעוץ הטיפולי.

האגודה מסמיכה את המטפלים והמדריכים המוסמכים מטעמה.

האגודה מהווה "קורת גג" רב תרבותית למטפלים ומטופלים ברוח הגישה ההומניסטית

האגודה פועלת להטמיע את הגישה ההומניסטית בישראל, ושואפת להטמיע את הגישה ההומניסטית בגופים ממסדיים וחברתיים בישראל ואת מקצוע היעוץ הטיפולי.

האגודה מנהלת אתר ובו מרוכזת אינפורמציה על הגישה וכן הפנה למטפלים החברים באגודה.

האגודה יוזמת ומשתפת פעולה עם מוסדות לימוד בארץ, אשר להן תוכניות ללימודי פסיכותרפיה ובתי ספר אשר מלמדים את תוכנית "נכס" ברוח הפסיכותרפיה ההומניסטית

**חברות באגודה והסמכה**
-----------------------

על מנת להתקבל לחברות באגודה וכן להסמכה כמטפלים וכמדריכים מוסמכים, ישנם קריטריונים מסוימים שצריך לעמוד בהם. אחת לתקופה מתכנסת ועדה ועל פי הקריטריונים מעניקה חברות למתאימים.

מה מקנה החברות באגודה?

* **תעודת חברות** באגודה המייצגת את ציבור היועצים הטיפוליים בישראל.
* שייכות לאגודה המייצגת את **הארגון האירופי לייעוץ** בישראל.
* **תעודת הסמכה** כיועץ/ת טיפולי/ת העוסק בפסיכותרפיה הומניסטית.
* **הזדמנויות עבודה** (הפניות של מטופלים/ הרצאות/ סדנאות)
* חיבור ישיר ומקצועי לעמיתים **בפורום מטפלים והנחות קבוצתיות**.
* **הדרכה** מקצועית.
* **הרחבת הידע** המקצועי והשתתפות בכנסים וימי עיון שמארגנת האגודה.
* **פרסום** באתר האגודה ובמדיה כחלק ממאגר מטפלים איכותי.
* **תו מטפל מוסמך (לאתר, לפייסבוק, למייל ועוד)**

בלחיצה על קישור זה יופיעו הקריטריונים לחברות באגודה ולהסמכת יועץ- טיפולי או מדריך (פסיכותרפיה הומניסטית)

  

תעודה המסמיכה את איל"ט לייצג את היעוץ הטיפולי בישראל מטעם EAC

**הפסיכותרפיה ההומניסטית - הגדרה ומיסוד**
-----------------------------------------

בסוף שנות החמישים של המאה שעברה נוצרה בארצות הברית האגודה של הפסיכולוגים ההומניסטיים, "American Association of Humanistic psychology". קצת מאוחר יותר נוסד עיתון בשם: "Journal of Humanistic Psychology" וחברי המערכת היו: מסלאו, מיי ורוג'רס. הפסיכולוגיה ההומניסטית הוגדרה כפסיכולוגיה המתרכזת בכישורים ובפוטנציאל האנושי שכמעט ואין להם מקום במערכת הקיימת, לא במערכת הביהביוריסטית ולא במערכת הפסיכואנליטית.  כישורים כמו יצירתיות; פיתוח והבנת עצמי; צמיחה; מימוש עצמי; אחראיות; משמעות; לחוש ולחוות את החוויה (Being); הוו את הנושאים בהם התמקדה הפסיכולוגיה ההומניסטית.

בשנת 1963 הבהיר ג'מס בוגנטל (James Bogenthal) את הנחות היסוד של הפסיכולוגיה ההומניסטית:

·        האדם הוא יותר מסה"כ חלקיו

·        עולמו הסובייקטיבי של האדם הוא עיקר ומהות; חוויותיו הפנימיות של האדם הם עיקר עוצמתו

·        כוחו ועצם מהותו של העצמי הינו בריבוי פניו

·        האדם הוא בעל יכולת בחירה

·        האדם הוא בעל התכוונות (Intentional); לא ניתן להבינו מבלי להתייחס למטרותיו, ליעדיו, לציפיותיו לעתיד ולמשמעות שהוא מייחס לדברים.

**מה ההבדל בין יעוץ לפסיכותרפיה?**
----------------------------------

הדיון בשאלה הזאת עלה בקרב חוקרים מרכזיים בתחום התרפיה. ווינדי דריידן (Windy Dryden) וג'יל מייטון (Jill Mytton), דמויות מרכזיות בתחום הכשרת יועצים בבריטניה, בספרם שפורסם על סף המאה ה-21 (1999)

דריידן ומייטון, שבחנו הגדרות רבות וגם בדקו את העשייה היום-יומית, הגיעו למסקנה כי שני המונחים נרדפים: "The definitions make psychotherapy sound synonymous with counselling" ורואים את ההתייחסות השונה למונחים כפרי של התפתחות היסטורית ומאבקי כוח פוליטיים-אקדמיים שאינם ענייניים. יחד עם זאת, הם מציינים שהפסיכותרפיה נתפשת בצבור כיוקרתית יותר ולכן משתמשים בה לצורכי שיווק.

ג'והן רואן (John Rowan) מהדמויות המרכזיות בתחום הטיפול וההכשרה של מטפלים בבריטניה וממייסדי ה-BACP (British Association for Counselling and Psychotherapy), גם הוא דן בנושא האבחנה בין שני התחומים הללו. הוא טוען כי עצם השאלה "מה הם ההבדלים בין ייעוץ לפסיכותרפיה?" מטעה, כי ביסודה מונחת ההנחה כי אכן קיימים הבדלים. לדעתו, השאלה הנכונה היא "האם בכלל קיימים הבדלים בין ייעוץ לפסיכותרפיה?". לאחר סקירה מעמיקה וגם לאחר תצפיות מרובות בעבודה היום-יומית של העוסקים בפסיכותרפיה ובייעוץ, מגיע רואן למסקנה שאין הבדל בעשייה, שאם לוקחים תמצית-מהות (Extract) של מפגש ייעוצי טיפוסי ושל מפגש פסיכותרפי טיפוסי יהיה קשה להבחין ביניהם.

קארל רוג'רס, הנחשב לאחד מאבות הגישה, בהרצאתו ההיסטורית ב- 11/12/1940. מציין יום זה, כיום הולדתה של הפסיכותרפיה החדשה, פסיכותרפיה שהוא מכנה: "הפסיכותרפיה הממוקדת באדם" ("Person Centered Psychotherapy"). לאחר מכן, בשנת 1942 מפרסם רוג'רס את  ספרו המהפכני: "Counseling and Psychotherapy: Newer Concepts in Practice"  ( בתרגום חופשי: "ייעוץ ופסיכותרפיה — מושגים חדשים בפרקטיקה"). בספר זה מופיעים המושגים "ייעוץ" (Counseling) ו"פרקטיקה" (Practice) במקום "פסיכותרפיה" (Psychotherapy), בכדי להשתחרר מהפסיכואנליזה והמודל הרפואי שבבסיסה. זה בכדי לתת ביטוי לפסיכותרפיה חדשה ולא בכדי להבדיל ייעוץ מפסיכותרפיה. אגב, זה היה הרציונל של רוג'רס להתמיר את  המושג "פציינט" ("Patient") במושג "קליינט" ("Client").

**הפסיכותרפיה של הייעוץ: הפסיכותרפיה הממוקדת באדם** — קארל רוג'רס
-----------------------------------------------------------------

פסיכותרפיה זו הקדימה את זמנה והיוותה מהפכה שלא היה דומה לה בתחום הטיפולי. בשנת 1940 פיתח ועיצב רוג'רס את "הפסיכותרפיה הממוקדת באדם" (Person Centered). בעיצובה נצרך רוג'רס, בנוסף לידע פסיכולוגי רחב וניסיון טיפולי עשיר, גם לרגישות רבה בהבנת השינויים שחלו ברוח העיתים (פרדיגמות) ואומץ רב לעמוד בפני כוחות ממסדיים סמכותיים. דבר שהביא אותו להשתמש במושגים "ייעוץ" ו"פרקטיקה" במקום "פסיכותרפיה".

רוג'רס מבטא תפנית מחשבתית באשר לקריטריונים שעל פיהם יש לבחון את ערכה ואיכותה של פסיכותרפיה. לדעתו פסיכותרפיה אינה נבחנת במיומנויות, לא בתחום דעת, לא בשימוש בטכניקות ולא בחתירה לדיאגנוזות והשתקעות בחקירת סיבותיהן, אלא בזיקה הבין-אישית המתהווה בין שני הצדדים. על מנת לבסס ולהעמיק את הכיוון הזה, כלומר הדגשת היחסים הבין-אישיים,  רוג'רס פנה לחשיבה הדיאלוגית של מרטין בובר (Martin Buber). בובר האמין שה "נוכחות" (ממשות העצמיות) מתקיימת ב"בין" האנושי; העצמיות מתממשת בשעה שאדם נפגש עם נוכח ומקבל אישור על-ידו. בובר כינה את המצב הזה זיקה וראה בו מצב נכסף אליו חותר האדם מראשיתו. בזכות הזיקה, כלומר ההימצאות ב"בין" האנושי, מתאפשרת חווית ההימצאות בין הקיים ומעבר לו; השתחררות מן הנמצא ובו זמנית היכולת לשמרו; נרכשת היכולת להשתמש בקיים מבלי להשתעבד לו; בובר מתאר שני מצבים ניגודיים באשר לזיקה: מצב בו מתקיימת הזיקה שהוא מכנה "אני ואתה" ומצב שבו לא מתקיימת הזיקה שהוא מכנה "אני והלז". בכל אחד מהמצבים הללו שפת הדיבור של האני שונה. במצב של "אני ואתה" אב-הדיבור הוא "אל"; במצב של "אני והלז" אב-הדיבור הוא "על". המצב הראשון מאופיין בפגישה בין השנים ודיאלוג ואילו במצב השני הפגישה משתבשת, מצב שתורגם ברוח בובר לשגישה (Vergerung; פגישה שהשתבשה) ובה אין אפשרות לקיום דיאלוג. במצב הראשון מוזמנת הסובייקטיביות והחוויה, ובמצב השני דומיננטיות האובייקטיביות והרציונאליות. ה"אני" הוא המקנה ליחסים את אופיים ומהותם. רוג'רס מצא הקבלה רבה בין המצב הדיאלוגי של "אני ואתה" לבין המפגש הטיפולי ברוח "הפסיכותרפיה הממוקדת באדם". בשני המצבים באים לידי ביטוי אותם המאפיינים (אם כי, יש לציין, מנוסחים על-פי עולם מושגי שונה, עגה אחרת). בשני המצבים רואים את העיקר והמהות בהדגשת הזיקה הבין-אישית המתרחשת בין שני בני-אדם. בזכות הזיקה מתהווה אוירה בה ההגנות מפנות מקומן לכנות: ההתייחסות אל האחר היא כאל סובייקט (אתה) ולא כאל אובייקט (הלז) — מדברים אליו ולא עליו; אוירה בה מתקיימת חתירה לקלוט את האחר במלוא היקפו ודחיית כל ניסיון של הסתכלות צרה, שיפוטית, פטרונית ומזלזלת.

בעקבות הדיאלוג בין רוג'רס לבובר ניתן לראות את הסוד (המהות) של השיח הטיפולי ביכולת ליצור את הזיקה הבין-אישית הנכספת. זיקה המאפשרת את חווית "הניכוח" — מימוש העצמיות. מצב (הישג) שיש בו מן הפלא, המעניק בטחון והגנה, מעודד הסרת הגנות ומקנה את האומץ להימצא בקיים, אבל בו-זמנית נושא הבטחה לגבור על הקיים ולחוות מעבר לו.

התיאוריה הממוקדת באדם היא תיאורית האישיות של הייעוץ. מאחר שתיאוריה זו מדגישה יותר את המרחב ורפים בה הגבולות, היא מאפשרת לתיאוריות אישיות אחרות להתקיים בצידה, במידה שיתמלאו בה שלושה עיקרים:

·        אמונה בכוחותיו הערכיים, היצירתיים והבונים של האדם כ"דחפים" ראשוניים.

·        השלמת (הרחבת) המציאות לרווחת האדם כיעד של התהליך הטיפולי (ההתפתחותי).

·        אמפטיה-כעמדה-שיש-לחוות (Experiential-Mode) תהווה את הציר המרכזי של השיח הטיפולי (ההתפתחותי)

ראו גם פסיכולוגיה הומניסטית
---------------------------

מקורות:
-------

]owan John (1983) The reality Game – A Guide to Humanistic Counselling and Psychotherapy. Routledge, New York

Dryden Windy, Mytton Jill (1999) Four Approaches to Counseling and Psychotherapy. Routledge, London

Kahn Edwin (1998) Carl Rogers, more relevant today than Freud. Psychotherapy Bulletin: Official Publication of Division 29 of the American Psychological Association 33: 35-36

Rogers Carl R (1942) Counseling and Psychotherapy - Newer Concept in Practice. Houghton   Mifflin Company, Boston**;** Rogers Carl R (1961) On Becoming a Person – A Therapist’s View of Psychotherapy. Houghton Mifflin Company, Boston**;** Kirschenbaum Howard (1979) On Becoming Carl Rogers. DELTA BOOK, Dell Publishing Company, New York

קישורים חיצוניים:
-----------------

* אתר אגודת איל"ט, באתר (שם האתר)
* אדריאנה פלדמן, קישור למאמריה בספריה הלאומית