recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נורטריפטילין** (בלועזית: **Nortriptylin**), ידוע בין היתר בשמות המסחריים **Nortylin** או **Pamelor**, הוא תכשיר מקבוצת התרופות האנטי-דיכאוניות הטריציקליות, המשמשות בעיקר בטיפול לדיכאון, אך גם לכאב נוירופתי, לפעמים בהפרעת קשב וריכוז, בהפסקת עישון ובחרדה.

הוא ניתן בדרך פומית. מנגנון הפעולה שלו קשור ככל הנראה בהעלאת רמות בעיקר של נוראפינפרין (נוראדרנלין) ובמידה פחותה - של סרוטונין.

לתרופה פחות תופעות לוואי אנטיכולינרגיות מתרופות טריציקליות אחרות, ולכן היא בשימוש גם בפסיכוגריאטריה. עם זאת יש לו תופעות לוואי מסוימות מסוג זה, כגון טכיקרדיה, יובש בפה, עצירות, טשטוש ראייה, ירידה או עלייה במשקל, וכן ישנוניות, לחץ דם נמוך אורטוסטטי (בקימה לעמידה), פריחה וחולשה.

תופעות לוואי אחרות יכולות להיות פרכוסים, עלייה בסיכון האובדני בגיל ההתבגרות, אצירת שתן, גלאוקומה, מאניה והפרעות מסוימות בלב.

בדרך כלל נטילת התרופה אינה מומלצת בעת היריון. השימוש בעת הנקה הוא יחסית בטוח.

התכשיר אושר לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1964. בארצות הברית תפסה בשנת 2016 את המקום ה-192 בין התרופות הנרשמות, עם מעל 3.1 מיליון מרשמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נורטריפטילין** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ברנהרד קריגר** (**Bernhard Krüger**) ‏ (26 בנובמבר 1904 – 1989) היה קצין אס אס בדרגת שטורמבאנפיהרר (המקבילה לדרגת מיור בוורמכט), אשר במהלך מלחמת העולם השנייה היה אחראי על מבצע ברנהרד להצפת בריטניה בשטרי כסף מזויפים בסכום כולל של מיליוני לירות שטרלינג לשם ערעור כלכלת בריטניה.

ביוגרפיה
--------

מבצע ברנהרד היה פרי יוזמת האס אס וביצועו הוטל על ברנהרד קריגר ונשא את שמו. קריגר היה כבר בעל ניסיון כזייפן בשורות האס אס. הוא הדפיס בולי דואר בריטיים שהוכנסו בהם סמלים יהודיים וסובייטיים, בניסיון לערער את אמונתם של הבריטים בצדקת מלחמתם ולהראות להם שמלחמתה של בריטניה הייתה למען היהודים וברית המועצות. כאן הייתה טמונה תעמולה אנטישמית ואנטי סובייטית, כאילו בריטניה פועלת למען כוחות האופל (מבחינת הנאצים), היהדות הבינלאומית והבולשביקים. את הבולים זייף קריגר באמצעות אסירים מעמי אירופה הכבושה, לרבות יהודים.

שטרי הכסף המזויפים הודפסו, במסגרת מבצע ברנהרד, במחנה הריכוז זקסנהאוזן, ששכן 25 ק"מ מצפון מזרח לברלין. קריגר הרכיב צוות של 142 אנשים, חלקם מבין אסירי המחנה, שהיה להם ידע וניסיון בדפוס, רבים מהם יהודים, ובאמצעותם זייף שטרות בערכים של 5, 10, 20 ו-50 לירות שטרלינג.

### אחרי מלחמת העולם השנייה

בשנת 1945, כשכוחות בעלות הברית התקרבו למחנה זקסנהאוזן, הועבר צוות הזייפנים למחנה הריכוז באוסטריה. לקראת התבוסה הסופית במאי 1945, תכננו הנאצים לרצוח את אנשי הצוות, אך כוחות בעלות הברית הקדימו אותם וכל אנשי הצוות שוחררו ב-5 במאי 1945 על ידי הצבא האמריקאי.

ברנהרד קריגר נתפס בתום המלחמה על ידי הצרפתים, שהעסיקו אותו בזיוף מסמכים עבור השרות החשאי הצרפתי. בשנת 1950 הועמד קריגר לדין בפני בית דין מערב גרמני לדה-נאציפיקציה (בית דין שנועד לקבוע אם אנשי רשות גרמניים היו מעורבים מרצון בפשעי הנאצים) וזוכה, לאחר שהוצגו בפני בית הדין תצהירים של אחדים מהאסירים מצוות הזייפנים שנותרו בחיים, בהם העידו כי הציל את חייהם. לאחר מכן הועסק קריגר בחברה שייצרה בעת המלחמה את הנייר עליו זויפו הכספים במבצע ברנהרד. קריגר מת בשנת 1989.

דמותו בתרבות
------------

בשנת 2007 הופק באוסטריה הסרט "הזייפנים", (Die Faelscher). הסרט עוסק במבצע ברנהרד ומתבסס על זכרונותיו של אחד האסירים שנאלצו להשתתף במבצע. בסרט מופיעה דמותו של קצין האס אס שטורמבאנפיהרר הרצוג, האחראי על המבצע, שהוא בן דמותו של ברנהרד קריגר. הסרט זכה בפרס אוסקר לשנת 2007, בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנהרד קריגר** בוויקישיתוף
* תמונתו של ברנהרד קריגר באתר על הלוחמה הפסיכולוגית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4616122
* GND: 124554458
* ISNI: 0000 0001 1469 7441
* LCCN: no2009006443
* NLP: A36001016
* VIAF: 28007844
* WorldCat: lccn-no2009006443

 |
**קטועניים** (שם מדעי: **Gnaphosidae**) היא משפחת עכבישים השביעית בגודלה בעולם, עם כמעט 2,000 מינים מתוארים ביותר מ־100 סוגים הנפוצים ברחבי העולם. זוהי משפחת העכבישים הגדולה ביותר בישראל. היא קרובה למשפחת Clubionidae. בני משפחת הקטועניים אינם מסוכנים לבני אדם.

תיאור
-----

באופן כללי, קטוענים מאופיינים בפטמות טווייה עם מראה קטוע, ומכאן שמם. לקטוענים אין רשת. הם צדים באופן פעיל, ורובם פעילי לילה. איברי המין מגוונים ומהווים מודל טוב לחקר התפתחות איברי המין, בגלל מנגנון ההעתקה המיוחד שלהם. שקיות הביצה עבות הדופן מוגנות על ידי האם עד לבקיעת העכבישים.

התנהגות ציד
-----------

קטועניים הם ציידים פעילים: הם רודפים אחרי פריטי טרף בודדים ומכניעים אותם. הם מותאמים לציד טרף גדול שעלול להיות מסוכן, כולל עכבישים אחרים, אותם הם מכניעים באמצעות הקורים שלהם. בעת ציד, קטועניים מייצרים משי סמיך ודביק מפטמות הטווייה שלהם ומנסים להשתמש בו כדי לחתל את טרפם, ולעיתים קרובות מדביקים את קוריהם על רגליו ופיו של הטרף. על ידי שיתוק טרף פוטנציאלי בדרך זו, קטועניים יכולים להכניע יצורים גדולים תוך הפחתת הסיכון לפגיעה מניסיונותיו של הטרף להשיב מלחמה.

סוגים המצויים בישראל (רשימה חלקית)
----------------------------------

* *Aphantaulax*
* *Drassodes*
* *Micaria*
* *Minosia*
* *Poecilochroa*
* *Pterotricha*
* *Setaphis*
* *Zelotes*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קטועניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קטועניים בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531308605171

 |
**הדיוויזיה השלישית** (באנגלית: **3rd Infantry Division**) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, והיא פעילה עד היום. מטה הדיוויזיה שוכן בפורט סטיוארט, ג'ורג'יה, והיא כפופה לקורפוס המוטס ה-18.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה השלישית הוקמה בנובמבר 1917 בצפון קרוליינה, שבעה חודשים לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-5 שהורכבה מהרגימנטים ה-7 וה-8, ומהבריגדה ה-6 שהורכבה מהרגימנטים ה-30 וה-38. ביולי 1918 לחמה בקרב השני על המארן, ולאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. במהלך הלחימה, איבדה הדיוויזיה 3,177 הרוגים ו-12,940 פצועים.

### מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה הורכבה הדיוויזיה מהרגימנטים ה-7, ה-15 וה-30, והיא לחמה בכל זירות המלחמה באירופה. הדיוויזיה השתתפה במבצע לפיד, ולאחר מכן לחמה במערכה בתוניסיה. בקיץ 1943 השתתפה הדיוויזיה בפלישה לסיציליה ובפלישה לאיטליה, ולאחר מכן לחמה בקרב מונטה קאסינו ובקרב אנציו. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בשחרור רומא, ובקיץ 1944 היא השתתפה במבצע דרגון. לאחר מכן היא התקדמה מעמק הרון למעלה, חצתה את הרי הווז', והגיעה אל הריין בשטרסבורג ב-27 בנובמבר. לאחר שחרור קולמר ב-26 בינואר 1945 (כיס קולמר), הגיעה החטיבה אל קו זיגפריד. היא הייתה מעורבת במבצע טון נמוך (15 - 24 במרץ), שבו נכבשו חלקים מחבל הסאר ומפפאלץ. הדיוויזיה פרצה את קו זיגפריד בצווייבריקן וחצתה את הריין ב-26 במרץ.

הדיוויזיה כבשה את נירנברג בקרב קשה, והניצחון נחגג ב-20 באפריל 1945, על ידי מצעד ניצחון גדול דרך השוק העיקרי. לאחר מכן, היא כבשה את אאוגסבורג ב-27 באפריל, ואת מינכן ב-30 באפריל. יחידות של הדיוויזיה הגיעו לראשונה לברכטסגאדן וניקו את הברגהוף של היטלר. בעת הכניעה הגרמנית שהתה הדיוויזיה בזלצבורג. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 4,922 הרוגים ו-18,766 חיילים פצועים, 636 חיילים נוספים שנפצעו מתו כעבור זמן מהפציעות.

### לאחר המלחמה

הדיוויזיה לחמה במלחמת קוריאה, שבה היא איבדה 2,160 הרוגים ו-7,939 פצועים. בשנת 1958 הוצבה הדיוויזיה בגרמניה, שם פעלה בתחילה כחלק מהקורפוס ה-5, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-7. בשנת 1998 ההשתתפה הדיוויזיה במלחמת המפרץ, ובשנת 1998 היא הוצבה בכווית, כדי להגיב על תוקפנות אפשרית של עיראק, שגירשה את פקחי הנשק של האו"ם. בשנת 2000 נשלחה הדיוויזיה לבוסניה, ובשנת 2003 היא לחמה במלחמת עיראק. בשנים לאחר מכן נשלחו יחידות מהדיוויזיה לסבבי שירות בעיראק ובאפגניסטן, בעוד מפקדת הדיוויזיה נשארה בבסיסה בפורט סטיוארט, ג'ורג'יה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה השלישית** בוויקישיתוף
* הדיוויזיה השלישית, ברשת החברתית פייסבוק
* הדיוויזיה השלישית, ברשת החברתית טוויטר
**דוד אלון** (14 במאי 1926 – 2 בינואר 2000) היה ארכאולוג ישראלי.

ביוגרפיה
--------

דוד אלון חקר במיוחד את התקופה הנאוליתית והתקופה הכלקוליתית בדרום הארץ, ובפרט בנגב המערבי. בין היתר, חפר יחד עם הארכאולוג עופר בר יוסף מערה בנחל חימר, במדבר יהודה, שם נמצאו שרידים מהתקופה הנאוליתית כולל דבק מלפני יותר מ-8,000 שנה, הנחשב כדבק העתיק ביותר שנמצא.

בתחילת שנות החמישים של המאה ה-20 גילה את האתרים הכלקוליתיים של באר שבע ביר אבו מטר וביר ספאדי. אתרים אלה נחפרו לאחר מכן על ידי הארכאולוג הצרפתי ז'אן פרו.

בחפירות באתר הכלקוליתי בגילת גילה את כלי החרס אשה נושאת מחבצה ואיל נושא על גבו שלושה בזיכים. בין גילויו נמנות גם מערות המסתור מימי מרד בר כוכבא. הוא גם היה הראשון שהבין את משמעות המערות שגילה. אתר נוסף שגילה היה חורבת צלית.

אלון נמנה עם מקימי קיבוץ משמר הנגב, אחד מיישובי 11 הנקודות שקמו במוצאי יום כיפור 1946. בנו, גיל, נהרג בקרב אום-כתף במלחמת ששת הימים. אלון נמנה עם המראיינים שאספו את פרקי השיח שהביאו ליצירת שיח לוחמים לאחר מלחמת ששת הימים.

אלון נפטר מדלקת ריאות ב-2000, ונקבר בקיבוצו. זמן קצר לאחר מותו יצא לאור ספרו "אור חדש ליציאת מצרים".

קישורים חיצוניים
----------------

* על התגליות בנחל חימר
* רשימת המאמרים של דוד אלון באתר רמב"י
* טעם של פעם - דוד אלון ויציאת מצרים (אורכב 27.09.2013 בארכיון Wayback Machine) ביקורת על ספרו
* דוד אלון (1926-2000), דף שער בספרייה הלאומית

|  |
| --- |
| * כלי בדמות אשה נושאת מחבצה. מהתקופה הכלקוליתית. מאתר "גילת" שבנגב מוזיאון ישראלכלי בדמות אשה נושאת מחבצה. מהתקופה הכלקוליתית. מאתר "גילת" שבנגב מוזיאון ישראל
* כלי נסך מעוצב כאיל ועליו שלושה בזיכים, התגלה על ידי אלוןכלי נסך מעוצב כאיל ועליו שלושה בזיכים, התגלה על ידי אלון
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007326275005171
* BnF: cb14447936d (data)
* ISNI: 0000 0000 9654 2752
* LCCN: nr88001742
* NTA: 13014892X
* RERO: 02-A002921079
* VIAF: 92754563
* WorldCat: lccn-nr88001742

 |
**קני קריימר** (באנגלית: **Kenny Kramer**; נולד במאי 1943) הוא סטנדאפיסט אמריקאי. דמותו היוותה השראה לדמות קוזמו קריימר מן הסדרה "סיינפלד".

ביוגרפיה
--------

קריימר גדל ברובע הברונקס בניו יורק ונזרק מבית הספר בגיל 17. הוא יהודי במוצאו. הוא מכר מגזינים, היה מנהל להקת רגאיי, והופיע באופן לא סדיר כסטנדאפיסט עד שנת 1981. בהמשך ולמשך מספר שנים נהג למכור בדיסקוטקים, תכשיטים זולים שהיו זורחים בחושך. הוא התגורר במבנה "מנהטן פלאזה" בשכונת הל'ס קיטשן שבמנהטן, בו מתגוררים אמנים בדיור מסובסד, סמוך מאוד לחדרו של לארי דייוויד מיוצרי הסדרה "סיינפלד", והיו ביניהם יחסי ידידות.
דמותו היוותה השראה לדמות "קוזמו קריימר" שגולמה בסדרה סיינפלד על ידי מייקל ריצ'רדס. דייוויד אמר שקני מעט אקסצנטרי והוא יהיה דמות מתאימה לסדרה. חלק גדול ממאפייניו של קריימר המקורי כגון האובססיה לגולף, פירות, ג'קוזי, הוצאת פריטים מהמקרר, וחשיבה על רעיונות והמצאות מוזרים, נכנסו לסדרה בגילומו של ריצ'רדס.

הסדרה סיינפלד
-------------

מייקל ריצ'רדס העדיף לא להפגש עם קני כדי ללמוד את דמותו, והעדיף ליצור את דמותו ללא עזרה שכזו. לכך ניתן ביטוי בסדרה סיינפלד, בעונה הרביעית שלה בפרק "הפיילוט".

במקור הייתה אמורה דמותו להיקרא בשם "קסלר" וכך גם נקראה הדמות בפרק הראשון של הסדרה, זאת עקב חששו של לארי דייוויד מכך שקני קריימר ינצל את השימוש בשמו בסדרה לצרכיו. עם זאת, ג'רי סיינפלד חשב שהשם קריימר הוא נכס שחבל לוותר עליו.

קני קריימר החל להוביל סיורים בניו יורק בעקבות הסדרה בעת שזו שודרה, והמשיך בקיומם גם לאחר שירדה מן המסכים, תחת השמות "Kramer's Reality Tour" ו-"Kramer's Reality Road Show". הסיורים מלווים באוטובוס עסקו במאחורי הקלעים של הסדרה. פרודיה על סיורים אלה הוצגה בפרק "כיפות המאפין" בסיינפלד, בעת שקוזמו קריימר הוביל סיור באוטובוס שנקרא "The Peterman Reality Tour". בעונה השלישית של ה-DVD של הסדרה סיינפלד, שולבה התוספת הדוקומנטרית "Kramer vs. Kramer: Kenny to Cosmo".

מחוץ לסדרה סיינפלד
------------------

קריימר עבד ככתב בתוכנית Hard Copy שעסקה בעולם הבידור. בשנת 1997 ניסה להיות מועמד המפלגה הדמוקרטית לראשות עיריית ניו יורק אך לא קיבל את המועמדות מטעמה. בשנת 2001 לאחר פנייה אליו מצד המפלגה הליברטריאנית לרוץ לראשות עיריית ניו יורק הגיע קריימר למקום השביעי עם 1408 קולות.

בשנת 2013 הוא הוסמך לחתן זוגות בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קני קריימר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קני קריימר

* קני קריימר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמי פרידמן, קני קריימר מגיע לישראל, באתר ynet, 3 בפברואר 2016
2. ↑  ג'ון טיארני, With Help of 'Seinfeld,' Legend in His Own Time;The Real Kramer Tries to Capitalize, בארכיון אתר הניו יורק טיימס, פורסם במקור ב-18 בינואר 1996
3. ↑  The Real-Life Kramer Who Inspired ‘Seinfeld’ Is Now A Reverend (VIDEO), באתר הפינגטון פוסט, 7 בנובמבר 2013
4. ↑  לארי מקשיין, EXCLUSIVE: ‘Seinfeld’ fan? You can now be married by Rev. Krame, באתר ניו יורק דיילי ניוז, 10 ביולי 2013
**דוד איגנָטוֹב** (**איגנאטוב**) (ביידיש: **איגנאטאָוו**; באנגלית: **David Ignatoff**; ‏ 27 באוקטובר 1885 – 26 בפברואר 1954) היה סופר, מחזאי, סופר ילדים וסופר יידי אמריקאי.

קורות חיים
----------

דוד איגנטוב נולד בעיירה בּרוּסילוב (Брусилов) שבפלך קייב, רוסיה (אוקראינה). התחנך ב"חדר" ובישיבה. בנעוריו נתפס לפעילות מהפכנית נגד משטר הצאר, ובשנת 1905, בהיותו כבן עשרים, היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק. איגנטוב חיבב את עולם בעלי המלאכה היהודים, מהגרים שמקרוב באו מאירופה לניו יורק, וגם כתב עליהם בספריו. הוא היה בין מייסדי חבורת היוצרים היידישיסטים "די יונגע" ("הצעירים") וערך את ביטאונה "שריפטן" ("כתבים").

הרבה לכתוב גם ספרות ילדים ביידיש, ובהם ספרי אגדות מימי הביניים. מקום חשוב ביצירתו תפסה העיר פראג העתיקה ויהודיה. ספרו היחיד שתורגם לעברית, "מעשיות-פלא מפראג העתיקה" (1920; תורגם בשם "בארץ הלבנה", 1954), מספר על מסעותיו של סוחר יהודי איש פראג והרפתקאותיו. ב-1975, במלאת 90 שנה להולדתו, זכתה יצירתו למהדורה של מבחר כתבים ביידיש, בבואנוס איירס, עם מבוא מאת שמואל רוז'נסקי.

דוד איגנטוב חיבר למעלה מ-25 כרכי סיפורת, מחזות וספרות ילדים ביידיש.  

לצד פועלו הספרותי, היה חבר צוות היא"ס במשך ארבעים שנה, עד מותו.

היה נשוי למלכה (מיני) (1889–1971) במשך ארבעה עשורים, עד מותו, ואב לבן, דניאל (1915–1982).

נפטר בניו יורק ב-1954, בגיל 68. נקבר בבית העלמין ניו מאונט כרמל של הארבעטער-רינג בקווינס.

ספריו
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### בתרגום

* **בארץ הלבנה**; תרגם: א"ד שפיר; איורים: נפתלי בזם, תל אביב: מ. ניומן, תשי"ד 1954.

לקריאה נוספת
------------

* מאני לייב, י[ונה] ראזענפעלד (רעדאקטארן), **דוד איגנאטאוו: פינף און צוואנציק יאר ליטערארישער שאפן**, שיקגו: (צעשינסקי), 1935.
* יהושע ראפאפארט, **דוד איגנאטאוו: דער ראמאנטיקער**, ורשה: הוצאת המחבר, 1936.

ערכים ביוגרפיים:

* 'דוד איגנטוב', בתוך: אוריאל אופק, **לקסיקון אופק לספרות ילדים**, תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ו 1985.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד איגנטוב באתר WorldCat Identities
* רשימת הפרסומים של דוד איגנטוב, בקטלוג הספרייה הלאומית
* דוד איגנטוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* כתבי דוד איגנטוב בארכיון האינטרנט
* וו’ ניימאן, **געראנגל: דוד איגנאטאוו – דער שריפטשטעלער און קעמפער**, וילנה – נויארק: מנחם
* דוד איגנטוב (1885-1954), דף שער בספרייה הלאומית

* David Ignatoff, Noted Jewish Author, Dies in New York, *JTA*, March 1, 1954

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי הלוח היוליאני: 15 באוקטובר; ד' בחשוון תרמ"ו
2. ↑  Daniel Ignatoff Dead at 67, *JTA*, November 2, 1982.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262819405171
* GND: 120886189
* ISNI: 0000 0001 1587 0613
* LCCN: no93030659
* NTA: 298160188
* SELIBR: 63293
* VIAF: 3313568
* WorldCat: lccn-no93030659

 |
**קני סוויין** (באנגלית: **Kenny Swain**; נולד ב-28 בינואר 1952 בבירקנהד שבאנגליה) הוא כדורגלן ומאמן עבר אנגלי, ששיחק בעמדת המגן ימני/חלוץ.

ביוגרפיה
--------

קני סוויין נולד בבריקנהד שבאנגליה בשנת 1952 והחל את הקריירה בוויקומב וונדררס. בעונת 1973/74 עבר לצ'לסי והצליח לבסס את מעמדו בקבוצה רק לאחר שירדה לליגה השנייה בעונה אחר כך. הוא הצליח לעלות ולרדת שוב בין הליגות. לאחר מכן שיחק סוויין בקבוצה המצליחה אז אסטון וילה בדצמבר 1978. אומנם בשתי העונות הראשונות סיימו במקומות סבירים בליגה אך הם זכו בה במפתיע בעונת 1980/81. הצלחה זו הייתה אפילו יותר גדולה עם זכייה בעונה שלאחר מכן בגביע אירופה לאלופות הראשון והיחיד של המועדון.

סוויין עבר בגיל 30 באוקטובר 1982 לנוטינגהאם פורסט. לפני הגעתו אליה הקבוצה הייתה בתקופה הטובה ביותר שלה אך איתו היא סיימה בראש הטבלה רק בעונת 1983/84, ובאותה עונה הגיעה לחצי גמר גביע אופ"א בו הודחה נגד אנדרלכט הבלגית. ביולי 1985 סוויין בן ה-33 שיחק בפורטסמות' מהליגה השנייה וכמעט עלה איתה עם הפסד בפלייאוף בעונת 1985/86. הוא סיים את הקריירה בקרו אלכסנדרה מהמעמד הנמוך.

לאחר הפרישה סוויין היה עוזר מאמן לג'ון פיקוק בנבחרת אנגליה עד גיל 17, ותחת הדרכתם הם זכו בשתי אליפויות אירופה ב-2010 ו-2014. בנוסף לכך, גם היה חלק מתוכנית זיהוי כישרונות של התאחדות הכדורגל והוא לקח חלק עיקרי בפיתוח השחקנים: דניאל סטארידג', דני וולבק, ג'יימס מילנר, ג'ק וילשר, רוס בארקלי, ראחים סטרלינג ולוק שו שכולם התקדמו באנגליה. סוויין סייע גם בנבחרות עד גיל 18 ו-19 והיה חלק מצוות האימון במונדיאל עד גיל 20 בשנת 2009 שנערך במצרים.

תארים
-----

אסטון וילה
* אליפות אנגליה: 1980/81
* מגן הקהילה: 1981 (משותף)
* גביע אירופה לאלופות: 1981/82

אישיים
* קבוצת השנה בליגה האנגלית: 1980/81

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קני סוויין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2016015396
* VIAF: 37147121636126391059
* WorldCat: lccn-nb2016015396

 |
**הדיוויזיה השישית** (בנורווגית: **6. divisjon**) הייתה דיוויזיה של צבא נורווגיה, אשר התפרסמה בשל חלקה בקרב נרוויק במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה הוקמה ב-1916 כהרחבה של הבריגדה השישית של צבא נורווגיה. בסיס הדיוויזיה היה בהארסטאד. עם תחילת המערכה על נורווגיה ב-1940, מפקד הדיוויזיה קרל גוסטב פליישר ערך במהירות את אנשיו ויצא למתקפות הגנה כנד הוורמאכט. ב-28 במאי פתח פליישר במתקפה בשיתוף פעולה עם הבריטים, הצרפתים והפולנים וכבש מחדש את העיר נרוויק. עם זאת, לאור התקדמות המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, נאלצו בעלות הברית להסיג את כוחותיהם מנרוויק ביוני, והדיוויזיה השישית נותרה לבדה בעיר. פליישר נאלץ להורות על אנשיו להניח את נשקם ולהיכנע. פליישר עצמו הצליח להימלט יחד עם הממשלה הנורווגית הגולה לקנדה. עם זאת, הממשלה החליטה לשלוח אותו כנספח צבאי בארצות הברית. עבור פליישר, תפקיד כזה נחשב להשפלה, והוא התאבד.

הדיוויזיה הוקמה מחדש מיד לאחר שחרור נורווגיה ב-1945. הדיוויזיה הוצבה בכוננות ללכל אורך המלחמה הקרה כחלק מברית נאט"ו. לכל אורך התקופה, היא הייתה הדיוויזיה היחידה של צבא נורווגיה, ולפיכך צוידה בנשק חדשני מאוד. ב-1954 נקבע המטה של בנרוויק, אולם ב-1971 הוא הועבר להארסטאד, וב-1991 להיגליה. עם סיום המלחמה הקרה עברה הדיוויזיה קיצוצים בהדרגה עד שפורקה סופית ב-2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* «6. Divisjon» på Lokalhistoriewiki
ד"ר **דוד בן משה אלקלעי** (בסרבו-קרואטית: **David Alkalaj**;‏ 25 במרץ 1862, בלגרד, נסיכות סרביה - 7 בפברואר 1933, בלגרד, ממלכת יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי ומשפטן סרבי-יוגוסלבי אשר כיהן כנשיא הקהילה היהודית-ספרדית של יהודי בלגרד ונמנה עם מייסדי התנועה הציונית בממלכת סרביה. אלקלעי ורעייתו רחל היו צירים לקונגרס הציוני העולמי הראשון מטעם יהודי סרביה. דוד אלקלעי כיהן כחבר הוועד הפועל הציוני והשתתף כציר לקונגרסים הציוניים עד למותו.

קורות חיים
----------

דוד אלקלעי נולד בבלגרד למשפחה שמוצאה מסרייבו. הוא רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת טובינגן והוסמך כדוקטור במשפטים. בעת לימודיו בווינה הצטרף לאגודת קדימה והיה פעיל בולט בה. ב-1885 התנדב לצבא הסרבי ולחם במהלך מלחמת בולגריה-סרביה. ב-1891 פתח משרד לעריכת דין בבלגרד. ב-1897 השתתפו דוד אלקלעי ורעייתו רחל כצירים לקונגרס הציוני הראשון שנערך בבזל ובהמשך נבחר לוועד הפועל הציוני. עם שובו ייסד בבלגרד את האגודה הציונית "ציון" ועמד בראשה. ב-1903 עמד בראש משלחת של יהודי בלגרד שהגיעו לקבל את פני פטר הראשון, מלך סרביה לקראת הכתרתו. אלקלעי רקם קשרים עם ראשי השלטון הסרבי ונחשב למקורב של משפחת המלוכה. בין 1907 ל-1909 כיהן כנשיא הקהילה הספרדית של יהודי בלגרד. במסגרת תפקידו פעל להקמת בית הכנסת בית ישראל אשר נחנך ב-1908 במעמד המלך הסרבי. ב-1924 נבחר לנשיא הפדרציה הציונית של יהודי יוגוסלביה.

אלקלעי השתתף בכל הקונגרסים בציוניים עד למותו. היה נשוי לרחל, נכדתו של הרב יהודה אלקלעי ממבשרי הציונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* חגיגת הנטיעות של הקה"ק בעמק יזרעאל, דואר היום, 29 באפריל 1930
* אותות הצטינות לעסקנים יהודים, דואר היום, 27 בינואר 1931

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dr. Alkalay Head of Jewish Community in Jugo-slavia Attains 70th. Birthday, באתר JTA (באנגלית).
2. ↑  Dr. David Alkalay, Jugoslavian Leader, Dies in Belgrade at Age of Seventy-one, באתר JTA (באנגלית).
3. ↑  דוד אלקלעי-ביוגרפיה, באתר elmundosefarad (בסרבו-קרואטית).
4. ↑  ג'ני לבל, **עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 255.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520598205171
* LCCN: nr2006022429
* SELIBR: 256879
* VIAF: 59061457
* WorldCat: viaf-59061457

 |
איור של כתר ג'ורג', נסיך ויילס
**כתר ג'ורג', נסיך ויילס** (באנגלית: **Crown of George, Prince of Wales**) יוצר בין השנים 1901–1902 עבור ג'ורג', נסיך ויילס (לימים המלך ג'ורג' החמישי).

היסטוריה ותיאור הכתר
--------------------

הכתר יוצר עבור יורש העצר, ג'ורג' נסיך ויילס, עבור טקס ההכתרה של אביו, המלך אדוארד השביעי בשנת 1902.

בעת טקס ההכתרה של ג'ורג' עצמו (כמלך ג'ורג' החמישי, בשנת 1911 לבש בנו, אדוארד, את הכתר. 
כאשר המלך אדוארד השמיני ויתר על כיסאו בשנת 1936 ויצא לגלות בצרפת הוא לקח עמו את הכתר (בניגוד לחוק האוסר על הוצאת תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת משטחי הממלכה). 

הכתר נותר מחוץ לממלכה המאוחדת עד מותו של אדוארד השמיני בשנת 1972. בהיעדרו של כתר יורש עצר בממלכה, יוצר כתר חדש עבור הנסיך צ'ארלס בשנת 1969 (הוא כתר צ'ארלס, נסיך ויילס). 

כיום מוצג הכתר בבית התכשיטים שבמצודת לונדון.

| תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת |
| --- |
| כתרים | כתר אדוארד הקדוש • כתר האימפריה הממלכתי • הכתר האימפריאלי של הודו • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הרביעי • כתר סקוטלנד • כתר מרי ממודנה • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון • כתר פרידריק, נסיך ויילס • כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי • כתר המלכה אדלייד • כתר היהלומים הקטן של המלכה ויקטוריה • כתר המלכה אלכסנדרה • כתר ג'ורג', נסיך ויילס • כתר המלכה מרי • כתר המלכה אליזבת • כתר צ'ארלס, נסיך ויילס |  |
| שרביטים | שרביט אדוארד הקדוש • שרביט היושר והרחמים • שרביט סקוטלנד |
| חרבות | חרב המתת • חרב הרחמים • חרב סקוטלנד |
| אחרים | אבן הגורל • סמל מסדר פטריק הקדוש • אודם הנסיך השחור • גלובוס הריבון |
**ולדימיר בכטרב** (ברוסית: **Владимир Михайлович Бехтерев** ;‏ 20 בינואר (הלוח היוליאני, 1 בפברואר לפי הלוח הגרגוריאני) 1857 – 24 בדצמבר 1927, מוסקבה) היה פסיכיאטר, פסיכולוג ופיזיולוג רוסי. במהלך עבודתו פיתח תאוריות פסיכולוגיות וחקר מחלות ובמיוחד דלקת חוליות מקשחת.

ביוגרפיה
--------

ולדימיר בכטרב נולד בכפר בקרבת ויאטקה למשפחה של פקיד ממשלתי. הוא למד בגימנזיה בעיר ויאטקה ולאחר סיומה המשיך לאקדמיה לרפואה בסנקט פטרבורג. במהלך המלחמה עם האימפריה העות'מאנית בכטרב התנדב לצבא והעביר כמה חודשים בחזית הלחימה תוך מתן עזרה רפואית לפצועים. לאחר סיום הלימודים הוא הקדיש את עצמו לחקר מחלות עצבים. בשנת 1879 בכטרב התקבל לאיגוד הפסיכיאטרים של סנקט פטרבורג. בשנת 1884 בכטרב נסע לאירופה במטרה להשתלם אצל וילהלם וונדט וז'אן-מרטן שארקו ופסיכיאטרים נוספים.

בשנת 1881 בכטרב סיים את עבודת הדוקטורט ובשנת 1885 התמנה לפרופסור באוניברסיטת קאזאן. במקביל הוא ניהל קליניקה פסיכיאטרית בבית חולים המקומי. בתקופה זו הוא ביצע מחקר על דלקת חוליות מקשחת. בשנת 1893 ולדימיר בכטרב חזר לסנקט פטרבורג והחל בניהול קתדרה באקדמיה רפואית בה למד.

בכטרב פעל רבות לקידום פסיכיאטריה ברוסיה. הוא היה עורך של ירחונים מקצועיים ופרסם מספר ספרים על פעילות המוח האנושי. במקביל לאיוואן פבלוב הוא חקר את התניה קלאסית. בנובמבר 1900 בכטרב נבחר ליושב ראש האיגוד הרוסי לפסיכולוגיה. בכטרב היה בין עורכיו של "Traite international de psychologie pathologique" שכלל מספר כרכים ופורסם בפריז על ידי צוות בינלאומי בשנים 1908-1910.

בשנת 1908 בכטרב הקים מכון לחקר פסיכולוגיה ונוירולוגיה.

לאחר מהפכת אוקטובר בכטרב ביקש מהשלטונות להעביר לארמון השיש את המכון שהקים. במאי 1918 הוא פנה לשלטונות עם הצעה להקים מכון לחקר המוח. המכון הוקם ובכטרב ניהל אותו עד לשנת 1927. בכטרב היה מבקר את עבודות של זיגמונד פרויד אך פעל שבמכון שהקים יהיו מחקרים בתחום פסיכואנליזה.

בשנת 1927 ולדימיר בכטרב התחתן בפעם השנייה עם קרובת משפחה של גנריך יגודה. הוא נפטר באופן פתאומי ב-24 בדצמבר 1927. מספר ימים לפני פטירתו בכטרב בדק את מצבו הבריאותי של יוסיף סטלין ולפי מספר גרסאות פטירתו הפתאומית קשורה לממצאים שהוא גילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר בכטרב** בוויקישיתוף
* ולדימיר בכטרב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ולדימיר בכטרב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271441805171
* BIBSYS: 90577814
* BNE: XX1200758
* BnF: cb130746955 (data)
* CiNii: DA0425736X
* GND: 117579548
* ISNI: 0000 0001 1061 5920
* LCCN: n86103268
* LNB: 000013895
* NKC: nlk20000079334
* NLP: A12293891
* NTA: 07120671X
* RSL: 000056885
* SELIBR: 39360
* SUDOC: 085860654
* VIAF: 49359648
* WorldCat: lccn-n86103268

 |
**הנרי ג'ון סטפן סמית** (באנגלית: **Henry John Stephen Smith**;‏ 2 בנובמבר 1826 – 9 בפברואר 1883) היה מתמטיקאי בריטי ואסטרונום חובב הזכור בעיקר בשל עבודתו בתורת המספרים, שכללה תוצאות על מחלקים אלמנטריים, תבניות ריבועיות ואת נוסחת סמית-מינקובסקי-זייגל. בעבודתו על פונקציית סכום הריבועים (*r**k*(*n* מ-1859 ו-1865, הוא תיאר שיטה כללית לקבוע את מספר ההצגות של מספר טבעי כסכום של מספר שרירותי *k* של ריבועים. בייחוד, הוא מצא נוסחאות מפורשות לפונקציית סכום הריבועים במקרים של 5 ו-7 ריבועים. עבודתו על פונקציית סכום הריבועים הכללית הייתה פורצת דרך במיוחד, ותוארה על ידי המתמטיקאי ג'יימס גליישר כהתקדמות הגדולה ביותר בתאוריה של תבניות ריבועיות מאז פרסום מחקרים אריתמטיים של גאוס ב-1801 ועד לזמנו של סמית.

בתורת המטריצות הוא זכור בשל צורת סמית של מטריצה. בעבודתו על אינטגרל רימן, סמית היה הראשון לתאר את קבוצת קנטור.

ראו גם
------

* פונקציית סכום הריבועים
* תבנית מודולרית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנרי ג'ון סמית** בוויקישיתוף

* הנרי ג'ון סמית, באתר MacTutor (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוצאות על 2,3,4 ו-6 ריבועים כבר היו ידועות.
2. ↑  פתרונו זה נשכח עד אשר הוא נתגלה מחדש באופן בלתי תלוי על ידי הרמן מינקובסקי.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271555705171
* BnF: cb12390893v (data)
* CiNii: DA01482836
* GND: 117634646
* ISNI: 0000 0001 0902 4066
* LCCN: n86872352
* NKC: jx20080702017
* NTA: 107352001
* RERO: 02-A003839337
* SNAC: w60612sd
* SUDOC: 077695186
* VcBA: 495/317006
* VIAF: 54231117
* WorldCat: lccn-n86872352

 |
**ולדימיר בורליוק** (באנגלית: **Wladimir Burliuk**; באוקראינית: **Володимир Давидович Бурлюк**;‏ 15 במרץ 1886 – 1917) היה אמן אוונגרד אוקראיני (נאו-פרימיטיביזם וקוביזם). הוא מת בגיל 32 במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

ולדימיר דווידוביץ' בורליוק נולד ב-15 במרץ 1886 בחרקוב, אחיו הצעיר של דייוויד בורליוק. משפחתו בחלקה צאצאית של קוזאקים אוקראינים שמילאו תפקידים בכירים. אמו, לודמילה מיכנביץ', הייתה ממוצא בלארוסי.

בשנת 1903 למד בבית הספר אזבה במינכן, ושנה לאחר מכן היה חייל במלחמת רוסיה-יפן. מ-1905 עד 1910 למד בורליוק בבית הספר לאמנות בקייב. הוא חי במקומות שונים בזמן שלמד - במוסקבה, התגורר מ-1907 עד 1908. ב-1908 חזר לקייב והיה בקשר הדוק עם אלכסנדרה אקסטר ומיכאיל לריאונוב. יחד עם חברי הקבוצה The Zveno ארגנו ולדימיר ודייוויד בורליוק תערוכה אוונגרדית בקייב.

בשנים 1909 עד 1910 התגורר בסנט פטרסבורג ובשנים 1910–1911 התגורר שוב במוסקבה. ב-1910 הפך לחבר בקבוצה אוונגארד במוסקוה יחד עם דייוויד בורליוק, אלכסנדרה אקסטר, קזימיר מלביץ' (לימים גם נתן אלטמן ולדימיר טאטלין). באותה שנה הוא הפך לחבר בקבוצת אמני האוונגרד הידועה בשם סויוז מולודיוז'י (איגוד הנוער).

ב-1911 הצטרף לבית הספר לאמנות באודסה. בשנים 1913 עד 1915 הוא אייר פרסומים רבים במוסקבה, כולל הספר "עזרת המוזות באביב" (1915). הוא גם אייר את "שאגה", 1908–1914 לצד קזימיר מלביץ'.

הוא גויס לצבא הקיסרי ב-1916 ונהרג בשנה שלאחר מכן בזמן שנלחם בחזית המקדונית של מלחמת העולם הראשונה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר בורליוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pg. 77, Nabokov and his fiction: new perspectives By Julian W. Connolly
2. ↑  Velimir Vladimirovich Khlebnikov, Vladimir Davidovich Burliuk, Kazimir Severinovich Malevich, **Roar! Gauntlets, 1908–1914 (Ряв! Перчатки, 1908-1914 г.г.)**, Saint Petersburg: EUY, 1914

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009841660805171
* BnF: cb12592427s (data)
* GND: 143016865
* ISNI: 0000 0001 1690 7991
* LCCN: no2015100580
* RKD: 9797
* SUDOC: 185762492
* ULAN: 500120075
* VIAF: 96567767
* WorldCat: lccn-no2015100580

 |
**קנית קטנה** (שם מדעי: *Acrocephalus scirpaceus*) היא ציפור שיר ממשפחת הסבכיים. היא הנפוצה ביותר מבין המינים של הסוג קנית.

מאפיינים
--------

גודלה 12.5-14.00 ס"מ. הראש והגב בצבע חום זיתי אחיד. החלק התחתון בצבע צהבהב בהיר, מלבד צדי הבטן, בהם הצבע כהה במקצת. המקור דק, ארוך וחזק למראה. בעלת פס גבה בהיר, עדין וקצר. ראשה מחודד ומצחה שטוח.
הזוויגים כמעט זהים במראה, בדומה לרוב הקניות. הצעירים בעלי צבעים כהים יותר בחלק התחתון.
ניזונה בעיקר מחרקים, ולעיתים אוכלת גם גרגירים ופירות קטנים.

אזורי מחיה: הקנית הקטנה נמצאת בעיקר בחישות צפופות וגבוהות של קנים ושל עֲרַבְרַבָּה (שמה המדעי Epilobium), הגדלים בסמוך למקווי מים או בתוכם, ובשאר נופים לחים. צבעי גופה מותאמים לצבעי קנה בוגר (מהשנה שעברה): חום בחלק העליון וצהבהב בחלק התחתון.

תפוצה ונדידה
------------

הקנית הקטנה מקננת ברחבי אירופה ועד לאזורים בעלי אקלים ממוזג של אסיה. חורפת באפריקה שמדרום לסהרה. בישראל היא חולפת נפוצה מאוד בכל הארץ. בחורף נצפים פרטים הדוגרים - בצפון הארץ, בעמקים וגם במרכז - ליד מקווי מים ובריכות דגים

קנית זו נודדת בלילה, בדומה לרוב ציפורי השיר הקטנות.

קינון
-----

הזוג בונה קן דמוי סלסילה, המאגדת כמה גבעולי קנה סמוכים, בערך בחצי גובהם. הסלסילה העמוקה מגינה על הביצים מנפילה למים כשהקנים נעים ברוח. הנקבה מטילה 3–5 ביצים. הפרחונים עוזבים את הקן בגיל 10–11 ימים.

לעיתים ניתן למצוא זוג דוגר בין צמחי קנה הגדלים בתעלות בצידי דרכים, המוצפות במים רק בחורף, ובקיץ הן יבשות.

מין זה הוא מונגמי בדרך כלל.

מאפיין מיוחד: למרות ההבדל הרב בין גודל הקנית הזו לגודל הקוקייה אירופית היא נמצאת ברשימת המינים המארחים ומגדלים את גוזליה של קוקייה טפילה זו.

 *Cuculus canorus canorus* + *Acrocephalus scirpaceus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנית קטנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

**קנית קטנה** מאכילה גוזל של קוקייה אירופית, בקן הקנית
* קנית קטנה, באתר הצפרות הישראלי
* קנית קטנה, באתר טיולי
* מרכז הצפרות, החברה להגנת הטבע
* המרכז לחקר ציפורי ירושלים
* דוגמאות שירה וקריאות, ממאגר של אוניברסיטת קורנל
* שושי שמר-בלוך, ‏המצפן הפנימי של הציפור, באתר "אלכסון", 11 ביולי 2013 - על מחקר של נדידת הקנית

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |
| --- |
| 
**שריקת קנית קטנה**  
 |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קנית קטנה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534874505171
* GND: 4219284-5
* LCCN: sh96010633

 |
**כישורי יתר** (באנגלית: **Overqualification**, קרי: **אוֹבֶר קְווֹלִיפיקיישן**) הוא מצב בו מועמד למשרה מסוימת הוא בעל השכלה, הכשרה מקצועית וניסיון העולים בהרבה מהנדרש למשרה. המצב יכול למנוע מהמועמד להתקבל למשרה בה הוא חפץ, מכיוון שהמעסיק הפוטנציאלי רואה בו מועמד לא מתאים.

לעיתים המעסיקים רואים באנשים מוכשרי יתר כוח אדם לא מהימן, מכיוון שאנשים בעלי הכשרה רבה על המידה נוטים לעזוב לטובת משרה בדרג בכיר יותר או שכר גבוה יותר, כלומר, לשאוף ולעזוב את המשרה בתקופה קצרה. על מנת למנוע אי קבלה על סמך כישורי יתר, לעיתים מועמדים מסירים מידע לגבי הכשרתם מקורות חיים.

סיבות
-----

לעיתים אי קבלה על סמך כישורי יתר נובעת מאפליה על רקע גיל: חברות מסוימות חוששות לקבל מועמדים מעל גיל מסוים מסיבות שונות. במדינות מסוימות קיים איסור על כל אפליה בקבלה לעבודה על רקע גילו של המועמד (לדוגמה חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה במדינת ישראל) וטענה לכישורי יתר מהווה מין דרך חוקית לפסול מועמדים מעל גיל רצוי.

לעיתים מועמדים בעל הכשרת יתר נפסלים מחשש של דרישה לשכר גבוהה מהמקובל למשרה הרצויה. לעיתים זה חשש מלקבל עובד שרואה במשרה זו שלב זמני בלבד בקריירה ומחפש קידום או עזיבה בקרוב. עובדים החשים שהכשרתם עולה על דרישות התפקיד אותו ממלאים נוטים להיות לא מרוצים מעבודתם ומהמעסיק שלהם ובעלי פוטנציאל גבוה לעזוב לטובת משרה בדרג בכיר יותר. מעסיקים מסוימים טוענים שהשמה של אדם בעל ניסיון ניהול בתפקיד שאינו ניהולי פוגעת בסביבת העבודה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  איך להתקבל לעבודה כשאתם נתפסים כבעלי כישורי יתר
2. ↑  Misrepresent the Job and Everybody Loses
3. ↑  כישורי יתר? הצחקתם אותי
4. ↑  "כישורי יתר" הם דווקא סיבה טובה לקבל עובד
5. ↑  ‘Overqualified’ Is Just Another Word for Age Discrimination
6. ↑  'Overqualified' May Be A Smokescreen
7. ↑  The Best Way to Answer the "Aren’t You Overqualified?" Interview Question
8. ↑  Overqualified? Taking That Job Could Stress You Out
9. ↑  מלכודת ושמה כישורי יתר: איך לזכות בכל זאת במשרה הנחשקת?
10. ↑  "אני? בקושי קיבלתי תעודת בגרות"
**ולדימיר פטרוביץ' בבושקין** (ברוסית: **Владимир Петрович Бабушкин**; ‏18 במאי 1928 – 25 ביוני 1985) היה פושע סובייטי, מנהיג הסביבה הפלילית בברית המועצות, גנב בחוק רוסי של "הדור הישן", אגדת העולם הפלילי. בילה ברציפות 35 שנות חיים בכלא, למעט בריחות.

היה ידוע בכינוי **ואסיה בריליאנט** (ואסיה היהלום).

ביוגרפיה
--------

באוקטובר 1949, בגיל 20, בבושקין עוכב בוולסק במחוז סרטוב בגין כייסות ובשנת 1950 נידון לעשר שנות מאסר על פי צו בית המשפט העליון של ברית המועצות.

בשנת 1950, במעצר, בבושקין "הוכתר" כגנב בחוק. לאחר ריצוי עונשו, נידון פעמיים (בשנת 1951 ו-1953) לעוד 25 שנות מאסר באשמת שוד. בשנת 1965 הוא שוב נידון ל -15 שנות מאסר באשמת עבירות שוחד. הוא ברח מהמחנה פעמיים, אך נתפס.

בשנת 1971, באשמת ניסיון רצח, בבושקין נידון ל-15 שנות מאסר נוספות (10 השנים הראשונות מתוכן בכלא) ו- 5 שנות גלות. בשנים 1971–1973 ריצה את עונשו בכלא זלטוסט מחוז צ'ליאבינסק, ובשנים 1973–1981 בכלא "ולדימירסקי צנטרל". לאחר מכן ריצה את עונשו בכלא המשטר המיוחד בכפר חורפיה וכפר לפוטקובה מחוז סברדלובסק ובכלא "הברבור הלבן" (סוליקאמסק, מחוז פרם).

עד סוף חייו בבושקין דבק במסורות הגנבים, ולכן מעולם לא עבד רשמית עבור המדינה הסובייטית.

בשנים האחרונות לחייו, בבושקין הזדהה עם הדיסידנטים הרוסיים, הם השתמשו בערוצי התקשורת שנוצרו על ידו בכלא "ולדימרסקי צנטרל".

בשנת 1985 בבושקין נפטר. לפי גרסה לא רשמית הוא נהרג בכלא המשטר המיוחד "הברבור הלבן". הוא נקבר בבית העלמין בעיר סוליקאמסק. על הקבר מוצבת מצבת גרניט ששוקלת שמונה טונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "את החקירה הובילו ...": "גנבים מוכתרים", סרטון באתר יוטיוב מתוך תוכנית הטלוויזיה "את החקירה הובילו" עם לאוניד קנייבסקי

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
אדמירל **הנרי דְּיוּסִי צֶ'דְס** (באנגלית: **Henry Ducie Chads**;‏ 1788 - 1868) היה קצין בצי המלכותי הבריטי, שתקופת שירותו השתרעה מהמלחמות הנפוליאוניות עד מלחמת קרים.

קורות שירותו בצי
----------------

צ'דס הצטרף לאקדמיה של הצי המלכותי בהיותו בן 12. ב-1803 הוצב באוניית הקו "אקסלנט" (74 תותחים), והשתתף בהגנה על גָּאֶטָה ובכיבוש קאפרי. ביולי 1808, במהלך המערכה על מאוריציוס, שירת בפריגטה "אִיפִיגֶ'נָאיָה" (36 תותחים) והצטיין בכיבוש איל דה לה פאס. בעקבות תבוסת השייטת הבריטית בקרב גרנד פורט נפל צ'דס בשבי הצרפתים, אך חולץ משביו עם כיבושה של מאוריציוס בידי הצבא הבריטי ושב לתפקידו הקודם כלפטננט הראשון של "איפיג'נאיה".

כשפרצה מלחמת 1812 שירת צ'דס כלפטננט ראשון בפריגטה "ג'אווה". בדצמבר 1812 נתקלה אונייתו בפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן". בקרב אונייה-מול-אונייה שנתלקח ביניהן נפצע אנושות מפקד ה"ג'אווה", קפטן הנרי למברט. צ'דס, שנפצע גם הוא, נטל את הפיקוד והמשיך בקרב, אך נאלץ לבסוף, לאחר ארבע שעות לחימה עזה, להיכנע. אחרי הקרב קודם בדרגה וקיבל את הפיקוד על הסלופ "קולומביה". ב-1815 שירת עם אונייתו בגוואדלופ. ב-1824 השתתף עם אונייתו בחיל המשלוח הבריטי המושט לרנגון שבבורמה. ב-25 ביולי 1825 קודם לדרגת קפטן מלא (פוסט קפטן), נתכבד בתואר חבר מסדר האמבט, וזכה לשבחים ממושל הודו והפרלמנט הבריטי. מ-1834 עד 1837 פיקד על אה"מ "אֶנְדְרוֹמֶקִי" (*Andromache*); בספטמבר 1834 השתתף עם אונייתו בפריצה בכוח אל מצר בּוֹקָה טִיגְרִיס, במסגרת נסיונותיו של לורד ויליאם נֶפייר לכפות על המשנה לקיסר סין בקנטון את הרחבת המסחר עם בריטניה.

בין השנים 5–1841 פיקד על אה"מ "קמבריין" בתחנת הצי בסין, ואחר כך עבר לפקד על בית הספר לתותחנות של הצי המלכותי אה"מ "אקסלנט". במהלך כהונתו יזם שיפורים ושינויים נרחבים בתחום התותחנות הימית, כמו למשל במשקל הקלעים ובמהירות הירי. ב-12 בינואר 1854 הועלה לדרגת סגן אדמירל. באותה שנה, במהלך מלחמת קרים, השתתף יחד עם שאר הצי בפיקודו של אדמירל צ'ארלס נפייר בהרעשה ובכיבוש המצודה הרוסית בבומרסונד שבאיי אולנד, כשהוא מניף את דגל סגן האדמירל על תורנה של אה"מ "אדינבורו". הוא שב לאנגליה ב-1855, וכגמול על שירותו הוענק לו תואר אביר מפקד של מסדר האמבט. מ-1856 עד סוף 1858 שימש המפקד הראשי של הצי באירלנד. ב-24 בנובמבר 1858 הועלה לדרגת תת-אדמירל וב-3 בדצמבר 1863 לדרגת אדמירל מלא. ב-1865 קיבל את התואר אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט ואת גימלת השירות הטוב (good service pension) של אדמירל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנרי דיוסי צ'דס** בוויקישיתוף
מלון ויקטוריה ואלפרד ברציף ויקטוריה ואלפרד
**רציף ויקטוריה ואלפרד** (באנגלית: **Victoria & Alfred Waterfront**; או בקיצור רציף V&A (**רציף וי אנד איי**) (באנגלית: **V&A Waterfront**) הוא אזור נופש ופנאי בעיר קייפטאון שבדרום אפריקה, לחוף נמל מפרץ טייבל (נמל מפרץ הר השולחן) שבאוקיינוס האטלנטי, לרגלי הר השולחן.

שטח המתחם 1,214 דונמים, והוא ממוקם בתחום הנמל הפעיל הוותיק ביותר של דרום אפריקה. הוא פותח לשימוש כאזור פנאי ומגורים בתכנונו של אדריאן ואן דר ויוור ( Adrian van der Vyver), ששימר את המראה הוויקטוריאני של האזור. במתחם מבקרים יותר מ-23 מיליון איש מדי שנה, והוא אתר התיירות הפופולרי ביותר בדרום אפריקה; כך לדוגמה בדצמבר 2016 ביקרו במתחם כ-3 מיליון מבקרים, וב-31 בדצמבר 2016 ביקרו במתחם 180,000 מבקרים ביום אחד.

במתחם מצויים 22 אתרי מורשת לאומית של דרום אפריקה, 450 חנויות, 80 מסעדות, בתי קפה ופאבים ומספר מלונות ומוזיאונים.

היסטוריה
--------

מגדל השעון שברציף ויקטוריה ואלפרד - נבנה בשנת 1882.
הנסיך אלפרד, בנה השני של המלכה ויקטוריה, ביקר במושבת נמל השולחן (Cape Colony harbour) בשנת 1860 בהיותו בן 16, עת שהיה צוער על אוניית הוד מלכותה יוריאלוס (*Euryalus*), והיה בן משפחת המלוכה הראשון שביקר במושבה. הנמל הצבאי שבמקום נקרא על שמו, ועל שם אימו בעקבות הביקור.

מסחר
----

במתחם 450 חנויות, ובהן חנויות אופנה, תכשיטים, מוצרי עור, אלקטרוניקה, ומזכרות לתיירים. כמו כן במתחם נמל פעיל.

פיתוח
-----

אזור הממגורות של הנמל פותח בשנת 2017 והוקם בו מוזיאון זייץ לאמנות אפריקאית עכשווית.

אתרים במתחם
-----------

* מוזיאון שאבונס באטרי
* רציף המעבורות לרובן איילנד
* אקווריום שני האוקיינוסים
* בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת קייפטאון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רציף ויקטוריה ואלפרד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רציף ויקטוריה ואלפרד
* היסטוריה של פיתוח המתחם

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  נתונים סטטיסטיים
2. ↑  תיאור המתחם
3. 1 2  מידע תיירותי - סטיסטיקה והסברים על פיתוח המתחם
4. ↑  ההיסטוריה של הנמל ושל רציף ויקטוריה ואלפרד
5. ↑  תיאור פיתוח אזור הממגורות ועלויות הפיתוח
ענף ה**כירורגיה של היד** עוסק הן בטיפול כירורגי והן בטיפול בלתי כירורגי של מצבים ובעיות ביד או בגפיים העליונות (מקצה האצבעות ועד לכתף). ניתוח של היד יכול להתבצע על ידי מנתחים כלליים, מנתחים אורתופדיים או מנתחים פלסטיים.
כירורגים של היד מבצעים מגוון רחב של ניתוחים כגון: תיקון שברים, הפחתת לחץ בעצבים ושיקום פציעות או פגמים מולדים.

כענף נפרד ועצמאי בכירורגיה הופעלה הכירורגיה של היד בראשונה במלחמת העולם השנייה על ידי ד"ר סטרלינג באנל, מנתח מסן פרנסיסקו, שהגיע ראשון למסקנה מרחיקת לכת כי ריבוי הפגיעות המלחמתיות מחייב להקדיש תשומת לב מיוחדת לשיקום היד, איבר חשוב אצל האדם.
ביוזמתו של ד"ר באנל הוקמו בארצות הברית מרכזים רפואיים לריכוז הטיפול בנפגעי היד, בפיקוח מומחים שבחרו להתמסר לטיפוח ענף חדש זה בכירורגיה.
שיקום היד הפגומה כולל תיקון גידים פגומים, כלי-דם, עצבים, עצמות ורקמות. אחרי המלחמה הואץ פיתוחו של ענף זה בעולם, אולם בארצות רבות נעשה עדיין שיקום היד הפגומה במסגרת המחלקות הכירורגיות הכלליות או הפלסטיות.

היחידה הראשונה בישראל לכירורגיה של היד הוקמה במחלקה האורתופדית בבית החולים קפלן ב-1967, על ידי פרופסור איזידור קסלר, בעקבות המקרים הרבים של הפגיעה ביד בקרבות מלחמת ששת הימים. ב-1973 הייתה היחידה למחלקה מיוחדת בהשפעת הריבוי של פגיעות מלחמתיות במלחמת יום הכיפורים.

פרופסור קסלר (1926 - 2007), יליד בולגריה ובוגר אוניברסיטת סופיה שהשתלם בפינלנד וארצות הברית, נחשב לאבי הכירורגיה של היד בארץ, והיה לפרופסור בעל שם עולמי. פרופ' קסלר ראה בענף זה את אחד האתגרים הגדולים של הכירורגיה המודרנית. פרופסור קסלר אף פיתח מכשיר רפואי, הקרוי על שמו, אשר בכל רחבי העולם נעשה בו שימוש והיווה פריצת דרך - "דגם קסלר" - מכשיר מתיחה להארכה של חלקי יד חסרים. כמו כן המציא את אחד מהקשרים החזקים לתפירת גידים ה- "Grasping Suture" הנושא את שמו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4023219-0
* NKC: ph398371

 |
*מלכת תין הינאן*, צבעי שמן, 125x150cm, תמונתו של זיאני
**תִין הִינַאן** (בברברית: **ⵜⵏⵂⵏⵏ**, בערבית: تينهنان) היא מלכה טוארגית אגדית למחצה, שחיה במאה ה-4 לספירה. הטוארגים מחשיבים אותה לאם כלל השבטים שלהם. פירוש שמה הוא "ההיא של האוהלים", אך מתורגם כ"אם השבט" או "מלכת המחנה". הטוארגים קוראים לה *תָמֵנוּקַאלְט* שפירושה הוא "מנהיגה" או "מלכה".

לפי האגדה, היא הגיעה לאהגר יחד עם המשרתת שלה תָכָמַאת על גמל לבן מן השטח השייך כעת למרוקו והפכה למלכה במקום. היא רצחה את מאהביה שבאו אליה. ילדיהן הם הטוארגים: השבט האצילי אִיהָגָּרֶנִים צאצאיהם של תין הינאן והשבט הואסלי אִימְעָ'דִים צאצאיהם של תכמאת.

קברה
----

דגם קברה של תין הינאן
ב-1925 מתחם הקבורה שלה נפתח על ידי הצבא הצרפתי ברשותו של ביירון חון דה פרורוק ולאחר מכן נחקר שוב ב-1933. בעקבות החפירות נמצא שלד אישה באפיריון עץ השוכבת על גבה עם הפנים המופנים כלפי מזרח עם תכשיטי זהב, כסף ופנינים. כמו כן במתחם נמצא פסל בסגנון שמזכיר את צלמיות "ונוס" מהתרבות האוריניאקית, גביע זכוכית (שאבד במהלך מלחמת העולם השנייה), וקישוט עלה זהב עליו הוטבע מטבע של קונסטנטינוס שהונפקה בין 308 ל-324.

השלד הועבר למוזיאון בארדו באלג'יר. ב-1968 פורסמו ממצאים חקר השלד. גובה האישה היה בין 1.72 ל 1.76 ס"מ מקבוצה אתנית של הים התיכון שלא הולידה ילדים, כמו כן הייתה צולעת על סמך מבנה מותניים ועצם העצה.

מקורות
------

* Gabriel Camps, "L'âge du tombeau de Tin Hinan, ancêtre des Touareg du Hoggar". *Zephyrus*, vol. 25 (1974) p. 497-516.
* Brett, Michael & Elizabeth Fentress, *The Berbers,* WileyBlackwell 1997 מסת"ב 978-0-631-20767-2 p. 208

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תין הינאן** בוויקישיתוף
**תיק** (ביפנית: **バッグ**, נקראת גם '**מכלאה'** או '**מערה'**) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

חוקים
-----

דוגמה לטבלת **תיק** לא פתורה
המשחק מתבצע על טבלה של תאים, לרוב מקוקווים, כאשר בחלק מהתאים נמצא מספר.
המטרה היא לצייר לולאה יחידה ורציפה לאורך קווי הטבלה, אשר כוללת את כל המספרים בטבלה בתוכה. בנוסף, כל מספר מציין את סך כל התאים "הנראים" מתאו במאונך או במאוזן, כולל התא של המספר עצמו, לפני פגישה עם הלולאה (כלומר, תאים אשר נמצאים מעבר לגבול הלולאה ביחס לתא מסוים, לא נספרים, אף על פי שהם יכולים להיות אף הם בתוך הלולאה.). לדוגמה, לתא עם המספר 2 יהיה סמוך תא אחד הגובל בצדו האחר עם קיר הלולאה. במילים אחרות, אם נתייחס ללולאה כאל קיר, כל מספר יציין את מספר התאים שניתן לראות מתאו במאונך או במאוזן כולל עצמו.

שיטות פתרון
-----------

המקום הקל ביותר להתחיל עמו הוא מציאת "תא מרבי" או "תא מקסימום"; תא זה, הוא תא עם מספר שיכול להיות ממומש במשחק רק אם הקירות נמצאים במרחק המרבי האפשרי. לדוגמה, בטבלה של 10X10 שעוד לא החלו בפתרונה, תא עם המספר 19 הוא "תא מקסימום", מאחר שכל עוד ארבעת הקירות לא יהיו בקצה הטבלה, מספר התאים הנראים מתא זה לא יהיה מספיק. לאחר התקדמות מעטה במשחק, ניתן למצוא "תא מזערי" או "תא מינימום", שבו כל עוד הקירות לא יהיו במרחק מינימלי ממנו המספר בתא לא ימומש.
שיטות פתרון רבות למשחק זה דומות לאלו של המשחק קורומסו, כמו שבין החוקים של משחקים אלו יש דמיון רב. הבדל ראוי לציון בין המשחקים הוא השימוש בלולאה כחלק מהפתרון, בניגוד לתאים מושחרים.

דוגמה לטבלת **תיק** פתורה

ראו גם
------

* רשימת החידות של ניקולי
* סודוקו
* קאקורו

קישורים חיצוניים
----------------

* הדף של ניקולי על *תיק*.
* Better Know a Corral - תיאור של שיטות פתרון.
* חידות *תיק* הן בעיות NP שלמות (אורכב 13.06.2012 בארכיון Wayback Machine)
* דף הסבר על *תיק*, רובו בגרמנית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Corral Puzzles are NP-complete
הקמת רציף ויקטוריה בשנת 1865.
**רציף התמזה** (באנגלית: **Thames Embankment**) הוא שמם הכולל של סדרת רציפים במרכז לונדון בירת הממלכה המאוחדת. הרציפים תוכננו על ידי המהנדס סר ג'וזף בזלגייט כחלק מבניית מערכת הביוב של לונדון. הרציפים נבנו לצד נהר התמזה במטרה לאסוף את מימי מערכת הביוב (שעד אז נשפכו אל נהר התמזה) ולהעבירם במורד הנהר אל מחוץ לעיר. כמו כן הרציפים שימשו לפיתוח מערכת התחבורה של העיר - מעל הרציפים נבנו דרכים, ומתחתיהם נבנו קווים עבור הרכבת התחתית של לונדון.

הרציפים מתחילים בגשר בטרסי במערב לונדון, ועוברים לאורך הנהר דרך השכונות צ'לסי (שם הרציף מכונה בשם רציף צ'לסי), מילבנק, בסמוך לארמון וסטמינסטר (כאשר על הרציף נמצאים גני מגדל ויקטוריה, ובסמוך לארמון ומזרחית לו נקראים הרציפים בשם רציף ויקטוריה). בין ארמון וסטמינסטר ועד גשר בלקפריירס עוברת מתחת לרציף קו דיסטריקט וקו סירקל של הרכבת התחתית של לונדון, ועל הרציף נמצאים גני הרציף (גני אמבנקמנט).

הרציף שופץ מספר פעמים במהלך המאה ה-20 בעקבות התמוטטות שנגרמה לרציף והביאה להצפת התמזה בשנת 1928, ומאוחר יותר בעקבות נזקים שנגרמו לרציפים במהלך הפצצות הבליץ במלחמת העולם השנייה.

בצידו הדרומי של הנהר נקרא הרציף בשם רציף אלברט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רציף התמזה** בוויקישיתוף
**הדיוויזיה ה-52 של הצבא הבריטי (לואולנד)** היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.

היסטוריה
--------

### הקמת הדיוויזיה

הדיוויזיה הוקמה בשנת 1908 כחלק מהצבא הטריטוריאלי, שנועד להחליף את יחידות הצבא הסדיר כאשר אלה היו במשימות מעבר לים.

### מלחמת העולם הראשונה

סמל הדיוויזיה במלחמת העולם הראשונה
בקיץ 1914 גויסה הדיוויזיה והחלה באימונים, וביוני 1915 לחמה במהלך המערכה בגליפולי כחלק מהקורפוס השמיני. בקיץ 1916 נשלחה הדיוויזיה למצרים, ובאוגוסט אותה שנה היא לחמה בקרב רומני. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב עזה הראשון ובקרב עזה השני, ולאחר מכן מילאה חלק חשוב בהבסת העות'מאנים בקרב עזה השלישי ואף נטלה חלק בכיבוש ירושלים. באפריל 1918 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה במהלך מתקפת מאה הימים, ובכלל זה במהלך הקרב השני על הסום וקרב אראס. לאחר המלחמה, בשנת 1919, שוחררו חייליה והדיוויזיה פורקה.

### בין המלחמות

בשנת 1921 הוקמה הדיוויזיה מחדש, כחלק מהצבא הטריטוריאלי. בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה הוקמה הדיוויזיה ה-15 (הסקוטית).

### מלחמת העולם השנייה

לאחר הפינוי מדנקירק נשלחה הדיוויזיה לצרפת כחלק מחיל המשלוח הבריטי השני, אולם פונתה תוך זמן קצר במסגרת מבצע אריאל. הדיוויזיה התאמנה בלוחמה הררית, והייתה מיועדת למבצעים בנורווגיה, אולם בסוף מבצעים אלו לא יצאו אל הפועל. בקיץ 1944 הוכפפה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה המוטסת הראשונה, ואף תוכננה ליטול חלק במבצע מרקט גארדן, אולם לבסוף חלקה במבצע בוטל. בסתיו 1944 נשלחה הדיוויזיה להולנד, שם לחמה בקרב שפך הסכלדה, כחלק מהארמייה הקנדית הראשונה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה, כאשר הקרב האחרון שנטלה בו חלק היה הקרב על המבורג.

### לאחר המלחמה

בשנת 1946 פורקה הדיוויזיה, ובשנת 1947 הוקמה הדיוויזיה הסקוטית ה-51/52, אולם היא פוצלה בשנת 1950 לחטיבה ה-51 (היילנד) ולחטיבה ה-52 (לואולנד), אשר הפכו בשנת 1961 לפיקודים מחוזיים, וכיום הם מהווים את גדודי המילואים של הרגימנט המלכותי של סקוטלנד.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ון גריינג'ר, "**הלחימה על ארץ ישראל-1917**", הוצאת מודן והוצאת 'מערכות' של צה"ל, 2012.
* פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, **מסעי המלחמה בארץ ישראל**, הוצאת אריאל, 2007.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדיוויזיה ה-52
**לואיז סגין** או **לואיז סגן** (בצרפתית: **Louise Seguin**) הייתה האישה המערבית (האירופאית) הראשונה שהגיעה במסגרת משלחת מחקר לחופי אנטארקטיקה בשנת 1772. המדענית הראשונה שהגיעה לחקור את אנטארקטיקה הייתה ז'אן בארה בשנת 1777, והאישה הראשונה שדרכה על אדמת אנטארקטיקה הייתה אינגריד כריטיאנסן בשנת 1931.

#### הגעת סגין לאנטארקטיקה

סגין בת השש עשרה, הפליגה כשהיא מחופשת לנער במסע המחקר לאנטארקטיקה של איב-ז'וזף דה קרגלן שהתקיים בין השנים 1773–1772. סגין השתתפה בחקר איי קרגולין עם צוות הספינה של קרגלן - רולאן (Roland).

לפי מקור אחר הייתה סגין קורטזנה של קרגלן.

לקריאה נוספת
------------

• Gabriela Roldan, **Changes in the contributions of Women to Antarctic National Programmes**, December 2010, P 13
• Jay Ruzesky, **In Antarctica: An Amundsen Pilgrimage**

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נשים חוקרות אנטארקטיקה
2. 1 2  ראו ב"לקריאה נוספת" בספר של Ruzesky.
3. 1 2  ראו ב"לקריאה נוספת" מאמה של Roldan

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לואיז סגין"**.