recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נאומטוארתרוס** (שם מדעי: ***Pneumatoarthrus***) הוא סוג נכחד של צב ים נכחד ממשפחת הפרוטוסטגיים, אשר חי בקרטיקון במימי אמריקה הצפונית במשך המאסטריכט שלפני 70 עד 68 מיליון שנה מזמננו. הסוג כולל מין בודד, *Pneumatoarthrus peloreus*.

תיאור
-----

סוג זה ידוע ממאובנים שהתגלו בתצורות הר לאורל (אנ') שבניו ג'רזי ותוארו למדע ב-1870 על ידי החוקר אדוארד דרינקר קופ.

במקור אלה נחשבו לעצמות הדרוזאורוס בידי החוקר ג'וזף ליידי, אם כי קואפ בדק את מבנה העצמות שלו לעומת עצמות של פרוזאורופודים כמו האנצ'יזאורוס והניח על קרבה מסוימת.

עם זאת ב-1875 הוא הניח שממצאי החוליות דומות ביותר לאלה של הפרוטוסטגה והניח שהסוג המדובר הוא צב ימי ענקי. לא כל החוקרים סברו כמותו וחלקם הניחו שהיה זה דינוזאור הקרוב להדרוזאוריים או לתרופודים.

צב זה היה גדול יחסית ודומה במראהו לארכלון, כשאולי היה לו שריון עבה כמותו. הוא היה כנראה שחיין חזק ששגשג במימי הסוף הקרטיקון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאומטוארתרוס** בוויקישיתוף
* נאומטוארתרוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* נאומטוארתרוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leidy, 1865. Memoir on the extinct reptiles of the Cretaceous formations of the United States. Smithsonian Contributions to Knowledge. 14(6), 135 pp
2. ↑  Baird, D. 1979. Pneumatoarthrus Cope, 1870, not a dinosaur but a sea-turtle. Proceedings of the Academy of Natural Sciences, Philadelphia, 129(4):71-81.
**מֻסְטַפַא עַלִי אלְ-עַלִי א-זַּבְּרִיּ** (בערבית: ‏**مصطفى علي العلي الزبري**ⓘ‏?‏; 1938 – 27 באוגוסט 2001), הידוע גם בכינוי **אַבּוּ עַלִי מֻסְטַפַא** (**أبو علي مصطفى**), היה מזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין מיולי 2000 עד שחוסל על ידי ישראל ב-2001.‏ היה אחראי למעשי רצח ופיגועים רבים שבוצעו נגד אזרחים ישראלים.

ביוגרפיה
--------

מוסטפא נולד בשנת 1938 בעראבה שבשומרון, בשטח המנדט הבריטי בארץ ישראל. הוריו היו חקלאים (בני מעמד הפלאחים). בשנת 1955 הצטרף לתנועה הלאומית הערבית בראשות ג'ורג' חבש. שנתיים לאחר מכן נאסר על ידי השלטונות הירדניים בשל פעילותו הפוליטית, והשתחרר בשנת 1961. במהלך מלחמת ששת הימים עזב מוסטפא את יהודה ושומרון והתיישב בסוריה ובירדן למשך 32 השנים הבאות.

בשנת 1967 הקים אבו עלי מוסטפא, יחד עם ג'ורג' חבש ומחבלים אחרים יוצאי ארגון התנועה הלאומית הערבית, את החזית העממית לשחרור פלסטין. בנוסף להיותו אחד ממנהיגי החזית העממית וסגנו של ג'ורג' חבש, היה מוסטפא גם מנהיג בולט באש"ף ועמד בראש הוועד הפועל של אש"ף.

בספטמבר 1999 הורשה לחזור לגדה המערבית במסגרת עסקה שנחתמה בין יו"ר הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, לבין ראש ממשלת ישראל אהוד ברק. בשנת 2000 נבחר מוסטפא לכהן כמזכיר הכללי של החזית העממית במקום חבש, שפרש מתפקידו.

מוסטפא היה תקיף בעמדותיו כלפי ישראל ולא פעם התבטא בתמיכתו במאבק צבאי נגד ישראל. עמד מאחורי מעשי רצח ופיגועים רבים שבוצעו נגד אזרחים ישראלים, חלקם הגדול במהלך האינתיפאדה השנייה.

באוגוסט 2001, בעת ששהה במשרדו שברמאללה, נהרג מוסטפא בסיכול ממוקד באמצעות טילים של מסוק אפאצ'י של צה"ל. בהלווייתו השתתפו כ-50,000 איש. במקומו מונה אחמד סעדאת למזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין. לאחר מותו נקראה הזרוע הצבאית של החזית העממית על שמו. כתגובה למותו, הורה סעדאת לחוליה בזרוע הצבאית להתנקש בשר התיירות רחבעם זאבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* עלי ואקד ופליקס פריש, הלוויתו של אבו עלי מוסטפא מתקיימת ברמאללה, באתר ynet, 28 באוגוסט 2001
* אבו עלי מוסטפא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמירה הס והסוכנויות, אבו עלי מוסטפא - יד ימינו של ג'ורג' חבש, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2001
2. ↑  החזית העממית: כל הדרג הפוליטי הציוני - מטרה, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2001
3. ↑  עמוס הראל, 30 שנות מאסר לראש החזית העממית אחמד סעדאת, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009877688805171
* GND: 1177987651
* ISNI: 0000 0003 9246 4701
* LCCN: no2013053732
* NTA: 227269888
* VIAF: 286460948
* WorldCat: lccn-no2013053732

 |
**אֶריק מוֹרִיץ וַרְבּוּרְג** (בגרמנית: **Erich Moritz Warburg**;‏ 15 באפריל 1900 – 9 ביולי 1990, המבורג) היה איש עסקים אמריקאי-גרמני יהודי בעל שם עולמי, שהיה אחד מעמודי התווך של הציונות בגרמניה ומייסד קרן ההשקעות ורבורג פינקוס.

קורות חיים
----------

ורבורג נולד בשנת 1900 בעיר המבורג, גרמניה לאליס (לבית מגנוס) ומקס ורבורג שהיה חבר בפרלמנט של המבורג ושותף בבנק המשפחתי מ"מ ורבורג ושות' (M.M. Warburg & Co). דודו היה פליקס ורבורג, יו"ר ראשון של הסוכנות היהודית המורחבת.

ורבורג למד בתיכון היינריך הרץ (Heinrich Hertz-Realgymnasium) הממוקם בעיר המבורג ובשנת 1918 התגייס לצבא הגרמני.

בשנת 1938 נמלט מגרמניה לארצות הברית, התגייס לצבא וכיהן כקצין מודיעין בדרגה המקבילה לסגן-אלוף.

בעת שירותו הצבאי וכדובר גרמנית, חקר פושעי מלחמה נאצים רבים ובהם מפקד הלופטוואפה ומשרד התעופה, הרמן גרינג.

במהלך מלחמת העולם השנייה סייע למדענים גרמנים להגר לארצות הברית ואף קיבל עיטור צבאי אמריקאי, בלגי, צרפתי ובריטי.

קברו של אריק ורבורג
ורבורג נישא לדורותיאה טורש (Dorothea Thorsch) ולהם שלושה ילדים.

### קריירה

ורבורג התמחה בעיקר בעסקים מתחום הבנקאות והפיננסים והיה שותף בחברות מברלין, פרנקפורט, אמסטרדם, לונדון וניו יורק.

בנוסף היה ידוע במאמציו לחיזוק הקשרים העסקיים בין גרמניה לארצות הברית ועל כך זכה בפרס אריק מוורבורג הראשון.

בשנת 1939, ייסד את חברת מ"מ ורבורג ושות' בניו יורק שהפכה בשלב מאוחר יותר לחברת "ורבורג פינקוס".

ראו גם
------

* משפחת ורבורג
* פליקס ורבורג
* פאול ורבורג
* אבי ורבורג
* ורבורג
* ליונל פינקוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק מוריץ ורבורג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ורבורג פינקוס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Narvaez, Alfonso A. (1990-07-11). "Eric Warburg, 90, Investment Banker From Germany, Dies". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-02-15.
2. ↑  Eric M. Warburg Award, Atlantik-Brücke e.V. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294105005171
* BnF: cb177981519 (data)
* CANTIC: a1106805x
* GND: 117141569
* ISNI: 0000 0003 8820 1474
* LCCN: nr99022351
* SNAC: w6t51cm0
* SUDOC: 158177495
* VIAF: 281375742
* WorldCat: lccn-nr99022351

 |
**שמעון טסלר** (27 במאי 1938 – 3 בפברואר 2002) היה כתב, עורך ומגיש חדשות בטלוויזיה הישראלית.

ביוגרפיה
--------

טסלר גדל בחיפה. לאחר סיום שירותו הצבאי בנח"ל מוצנח, עבד בצנזורה הצבאית.

בשנת 1964 החל את עבודתו בקול ישראל כעורך וקריין חדשות. בין השנים 1965–1968 ו-1981–1984 שימש ככתב בשעה העברית ברדיו בי.בי.סי. בלונדון.

בשנת 1968 הצטרף טסלר לצוות ההקמה של רשות השידור והיה ממקימי מחלקת החדשות של הערוץ הראשון.

במהלך עבודתו הגיש את מהדורת מבט לחדשות ומוקד, יצר את התוכניות מבט שני, "מה השאלה" ותוכניות אקטואליה נוספות. בשנות ה-80 של המאה ה-20 ערך, בין היתר, את "השבוע יומן אירועים", ו״רקע 72״.

בשנות השבעים שימש ככתב המדיני של המחלקה. במסגרת תפקידו סיקר את מלחמת יום הכיפורים בחזית הסורית. את החמרים שצילם איגד בסרט ״יום הכיפורים ועוד ארבעה ימים בדרום הגולן״.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 ערך והגיש את מהדורת הלילה ובשנותיו האחרונות בערוץ ערך את מהדורת החדשות של בוקר טוב ישראל עד לפרישתו בשנת 2001.

בשנת 1986 סייע בהקמת המקומון מלאבס.

לקריאה נוספת
------------

* תמר טסלר, **שיר העצב הנורא**, הוצאת שתים, 2022

קישורים חיצוניים
----------------

* שמעון טסלר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* צוותים במלכוד: שמעון טסלר, רישומים ממלחמת יום הכיפורים. זרקור, הבלוג של צבי גיל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מת איש הטלוויזיה שמעון טסלר, באתר הארץ, 3 בפברואר 2002
2. ↑  מת שמעון טסלר, מותיקי רשות השידור, באתר ynet, 3 בפברואר 2002
3. ↑  תמר טסלר, בתו של שמעון טסלר
4. ↑  אתר למנויים בלבד רונן טל, תמר טסלר: "פתאום הבנתי שאני ילדה לא חוקית", באתר הארץ, 29 במרץ 2022
**טארק עלי** (**Tariq Ali**; נולד ב-21 באוקטובר 1943 בלאהור בפקיסטן) הוא סופר בריטי, יליד פנג'אב, כותב בהגארדיאן, תסריטאי והיסטוריון.

חייו
----

סבו, מצד אמו, היה מנהיג בליגה המוסלמית האוניוניסטית ובשנים 1942-1937 ראש ממשלת פנג'אב. שני הוריו ממשפחות אצולה, אך אביו היה קומוניסט ואתאיסט. בזמן לימודיו באוניברסיטת פנג'אב בעיר הולדתו לאהור ארגן הפגנות נגד הדיקטטורה הצבאית ששלטה בפקיסטן. כדי לברוח ממעצר, היגר לאוקספורד, שם למד מדעי המדינה ופילוסופיה. היה הפקיסטני הראשון שהתמנה ליושב ראש ארגון הסטודנטים של אוקספורד.
הוא היה מעורב בהתנגדות נגד מלחמת ווייטנאם, ושימש כעורך כתב עת פוליטי. בשנת 1968 הצטרף ל"קבוצה הבינלאומית המרקסיסטית", בעלת הנטייה הטרוצקיסטית ובהמשך הנהיג אותה. בשנות השבעים היה מקורב לג'ון לנון וערך איתו טקסטים לשירים שלו.
אחרי הפיגועים של ספטמבר 2001 הוא כתב את The Clash of Fundamentalisms ובו הוא טען, ששתי צורות של פונדמנטליזם עומדות זו מול זו: האסלאמי והאימפריאליסטי.
ביולי 2012 קרא עלי לתמוך בתוכניתו של קופי ענאן לשביתת נשק בסוריה.
הסופר הבריטי הביע עמדה בעד פירוק האיחוד בין סקוטלנד לממלכה המאוחדת.

רומנים
------

את הרומן הראשון הוציא עלי בשנת 1991 ובו תיאור סאטירי של השמאל הרדיקלי באירופה. לאחר מכן הוציא את ה"קווינטט המוסלמי", חמישה רומנים, שעלילתם מתרחשת בימי הביניים.
מתוך ה"קווינטט המוסלמי" תורגם לעברית:

* ספר צלאח א-דין. הוצאת אופוס. 2003

תסריטים - רשימה חלקית
---------------------

* **ויטגנשטיין**, על הפילוסוף הבריטי-אוסטרי לודוויג ויטגנשטיין
* "South of the Border" של אוליבר סטון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טארק עלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טארק עלי
* טארק עלי, ברשת החברתית Goodreads
* 
* אתר הבית שלו

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיים מגזין,8-15 בספטמבר 2014,עמוד 18

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257685505171
* BIBSYS: 90132162
* BNE: XX1083477
* BnF: cb12404231x (data)
* CANTIC: a10038322
* CiNii: DA0035105X
* GND: 120088800
* ICCU: TO0V062148
* ISNI: 0000 0001 2146 8700
* LCCN: n79145473
* LNB: 000244093
* MusicBrainz: c944891d-fb93-414b-9e0b-f4bdde650cd3
* NDL: 00431235
* NKC: jn20031230035
* NLA: 36568325
* NLK: KAC200006754
* NLP: a0000001078573
* NSK: 000317762
* NTA: 069977003
* RERO: 02-A000005795
* SELIBR: 175698
* SNAC: w6zk97xs
* SUDOC: 033145911
* VIAF: 108230214
* WorldCat: lccn-n79145473

 |
**הפארק הגאולוגי הלאומי גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה** (במנדרינית תקנית: **张掖丹霞国家地质公园**) הידוע גם כ"גאופארק גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה" שוכן בסמוך לעיר ג'אנגיה (张掖) במחוז גאנסו בצפון מערב סין. הפארק משתרע על שטח של 510 קילומטרים רבועים. בעבר היה זה אזור נופי ופארק של המחוז, והוא קיבל מעמד של פארק גאולוגי לאומי בנובמבר 2011. הפארק מפורסם בשל תצורות הסלעים הצבעוניות, ונבחר במשאל בין עיתונאים כאחד מתצורות הנוף היפות ביותר בסין.

מיקום
-----

הפארק שוכן למרגלות הצפוניים של הרי צִ'ילְייֵן (祁连山, בפין-יין: *Qílián Shān*), בנפת לִינְדְזֶה (临泽县), והנפה האוטונומית סוּנָאן (肃南裕固族自治县), השייכות מנהלית לנציבות העירונית גָ'אנְגִיֵה במחוז גאנסו. האזורים העיקרים בהם ניתן לצפות בתצורת דנשיה הם בפלכים קָאנְגְלֶה ובָּאיְיִין.

לב הפארק, האזור הנופי לִינְדְזֶה דָאנְשְׂיָה, שוכן כ-40 קילומטרים מערבית למרכז העיר גָ'אנְגִיֵה וכ-20 דרומית למושב הנפה לִינְדְזֶה. זהו האזור המפותח והמתויר ביותר בפארק. פארק לאומי נוסף, בִּינְגְגוֹאוּ (冰沟), או בתרגום שמו "תעלת הקרח", השוכן על הגדה הצפונית של הנהר לִייְוֵּ'אן (梨园河), כ-14 קילומטר מערבית לכניסה המערבית של ג'אנגיה-דָאנְשְׂיָה, נחנך רשמית ב-3 באוגוסט 2014. בִּינְגְגוֹאוּ משתרע על שטח של כ-300 קילומטרים רבועים, וגובהו נע בין 1,500 ל-2,500 מטרים מעל פני הים. אזור שלישי, האזור הנופי סוּנָאן דָאנְשְׂיָה, שוכן בגָאנְג'וּ'ן, דרומית ללִינְדְזֶה.

הנוף
----

פארק גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה נודע בצבעים יוצאי הדופן של סלעיו, שפניהם חלקות, שקצותיהם חדים ושגובהם מגיע לכמה מאות מטרים. סלעים אלה הם תוצאה של השקעה של אבן חול ומינרלים שהתרחשו לפני כ-100 מיליון שנה על פני תקופה של 24 מיליון שנים. התוצאה, הדומה לעוגת שכבות, קשורה לפעילות של לוחות טקטוניים שהיו אחראים ליצירת חלקים מהרי ההימאליה. רוחות, גשמים, ומשך הזמן שחלף פיסלו בסלעים צורות יוצאות דופן, כדוגמת מגדלים, עמודים ונקיקים, שהן בעלות גוונים, תבניות וגדלים משתנים.

אזכורים בתקשורת ותיירות
-----------------------

ב-2005 הצביעה קבוצת דיון של עיתונאים מ-34 אמצעי תקשורת מרכזיים על פארק גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה כאחד מאזורי נוף דָאנְשְׂיָה היפים ביותר בסין. ב-2009 בחר כתב העת "גאוגרפיה לאומית סינית" (中国国家地理), חיקוי של כתב העת נשיונל ג'יאוגרפיק, בפארק גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה כאחד מ"שש צורות הנוף היפות ביותר" בסין. האזור הפך ליעד תיירותי עיקרי באזור גָ'אנְגִיֵה. על מנת לסייע לתיירים לחקור את תצורות הסלעים בפארק הוקמו דרכי גישה ושבילי עץ מורמים. ב-2014 הושקעו 100 מיליון יואן על מנת לשפר את המתקנים בבִּינְגְגוֹאוּ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הגאולוגי הלאומי ג'אנגיה דאנשיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  הפארק הגאולוגי הלאומי גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה (בסינית)
2. ↑  נחנך האזור הנופי בִּינְגְגוֹאוּ דָאנְשְׂיָה בפארק הגאולוגי הלאומי גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה (בסינית)
3. ↑  Colourful rock formations in the Zhangye Danxia Landform Geological Park
עמק השיממון בפארק
**הפארק הלאומי מורן טרואה פיטון** (אנגלית **Morne Trois Pitons National Park**) הוא פארק לאומי בדרום מרכזו של האי דומיניקה, השוכן 13 ק"מ מזרחית לבירה רוזו. הפארק משתרע על שטח של 68.57 קמ"ר, סביב הר הגעש שעל שמו הוא נקרא. המקום הוכרז כפארק לאומי בשנת 1975 על קרקעות שהיו שייכות בחלקן למדינה ובחלקן נתרמו על ידי גורמים פרטיים, והיה לפארק הלאומי הראשון באי.

גאוגרפיה ואקלים
---------------

הפארק משתרע בין גבהים של 500 עד 1,220 מטר ומגיע לשיאו בפסגת "מורן טרואה פיטון" הנישאת לגובה של 1,342 מטר במרחק של שמונה ק"מ בלבד מחוף הים. הנוף מאופיין בצוקים געשיים תלולים ובעמקים עמוקים. בתחומי הפארק שוכן "עמק השממון" (Valley of Desolation או Grand Soufriere) שצורתו כשל אמפיתיאטרון ובו שוכנים כ-50 פומרולות (Fumarole), מעיינות חמים, גייזרים וכן "האגם הרותח" השני בגודלו בעולם, שטמפרטורת מימיו מגיעה ל-95°C. העמק מנוקז על ידי נחל פואנט מולאטר (Pointe Mulatre) הזורם אל האוקיינוס האטלנטי שבמזרח. בפארק שני אגמי מים מתוקים - אגם בורי (Boeri) השוכן בלועו של הר געש כבוי ואגם פרשווטר (Freshwater) שהוא הגדול באי. שני האגמים נוצרו לפני 25,000 עד 30,000 שנים ועומקם משתנה בהתאם לעונות השנה. 

האקלים בפארק הוא טרופי ימי עם הבדלים קטנים במשרע הטמפרטורות בין היום ללילה ובין עונות השנה. טמפרטורות המקסימום נעות בין 27°C ל-28°C בעוד שטמפרטורות המינימום מגיעות ל-19°C עד 21°C. הלחות היחסית גבוהה ועומדת על 95% בדרך כלל, ורק לעיתים רחוקות יורדת מתחת ל-85%. כמות המשקעים השנתית מגיעה ליותר מ-7,600 מ"מ.

החי והצומח
----------

בפארק חמישה אזורי צמחייה טבעית ואזור חקלאי קטן. יער העננים בגבהים שמעל 914 מטר, מכוסה כמעט תמיד בעננים, ושוררות בו טמפרטורות נמוכות, המלוות ברוחות עזות ובגשמים. באזור זה נפוצים השרכאים, שיחים שונים, טחב ועצים נמוכים המכוסים בחזזית. רצועת הצמחייה מתחת ליער העננים היא רצועת מעבר שבה עצים דקים ונישאים לגובה של 12 עד 15 מטר. מתחת לרצועה זו, ובגובה של מעל ל-610 מטר, משתרע יער הגשם ההררי המכוסה באפיפיט. מתחתיו ובגובה שמתחת ל-460 מטר משתרע יער הגשם הבוגר והמצחייה בו צפופה מאלה של הרצועות הגבוהות יותר. הרצועה התחתונה והאחרונה היא רצועת חורש הגשם המשני. 

בפארק שבעה מיני יונקים, 50 מיני עופות, 12 מיני זוחלים, 12 מיני סרטנאים מספר מיני דו-חיים ומינים רבים של חרקים. כל היונקים היבשתיים הובאו אל הפארק ממקומות אחרים ובין היתר כוללים אלה עכברושים, חזירים, חתולים ומין של אופוסום.

ראו גם
------

* גאוגרפיה של דומיניקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הלאומי מורן טרואה פיטון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי מורן טרואה פיטון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546063105171
* LCCN: sh85087310
* VIAF: 315526326
* WorldCat (עם VIAF): 315526326

 |
בתורת המספרים האנליטית, **טור דיריכלה** הוא טור מהצורה {\displaystyle \,f(s)=\sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {a\_{n}}{n^{s}}}}, כאשר המקדמים \ a\_{n} הם קבועים (בדרך כלל שלמים, או שורשי יחידה), ו-s הוא משתנה מרוכב. טורים מן הסוג הזה הופיעו כבר במאה ה-17 (ראו למשל בעיית בזל), ואוילר מצא דרכים מתוחכמות לקשור אותם אל המספרים הראשוניים. דיריכלה הפך אותם לכלי מרכזי בהוכחת המשפט שלו על ראשוניים בסדרות חשבוניות, והטורים קרויים על-שמו.

דוגמאות
-------

טור הדיריכלה המפורסם ביותר הוא:

{\displaystyle \zeta (s)=\sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {1}{n^{s}}}}
שהוא פונקציית זטא של רימן. טור דיריכלה אחר הוא

{\displaystyle {\frac {1}{\zeta (s)}}=\sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {\mu (n)}{n^{s}}}}
כאשר {\displaystyle \ \mu (n)} היא פונקציית מביוס. טורים נוספים אפשר לפתח על ידי הפעלת נוסחת ההיפוך של מביוס וקונבולוציית דיריכלה על סדרה ידועה.

זהויות אחרות כוללות את

{\displaystyle {\frac {\zeta (s-1)}{\zeta (s)}}=\sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {\varphi (n)}{n^{s}}}}  

כאשר {\displaystyle \ \varphi (n)} היא פונקציית אוילר, ו-

{\displaystyle \zeta (s)\zeta (s-a)=\sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {\sigma \_{a}(n)}{n^{s}}}}
{\displaystyle {\frac {\zeta (s)\zeta (s-a)\zeta (s-b)\zeta (s-a-b)}{\zeta (2s-a-b)}}=\sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {\sigma \_{a}(n)\sigma \_{b}(n)}{n^{s}}}}
כאשר {\displaystyle \ \sigma \_{a}(n)} היא פונקציית המחלקים.

ראו גם
------

* מכפלת אוילר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טור דיריכלה** בוויקישיתוף
* טור דיריכלה, באתר MathWorld (באנגלית)
* טורי דירילכט, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531747605171
* BNE: XX544978
* BnF: cb122854869 (data)
* GND: 4150139-1
* LCCN: sh85120239
* NDL: 00561503
* SUDOC: 031687067

 |
**מאזן א-תל** (נולד ב-1952) הוא שגריר ירדני בדימוס. בין השנים 2000–2004 מאזן א-תל היה הממונה על היחסים בין ישראל לירדן בשגרירות הירדנית בתל אביב.

קריירה
------

ב-1976 מאזן א-תל נכנס לשירות החוץ של ירדן. מ-1978 עד 1983 היה נספח בשגרירות ירדן בפריז.

בין השנים 1984–1988 הוא היה המזכיר השני ליד הנציגות הירדנית שליד מטה האו"ם בז'נבה, בארמון האומות.

מ-1991 עד 1992 מאזן א-תל, היה חבר בקבוצת המומחים הטכניים, במשלחת הירדנית בוועידת מדריד ב-1991. מ-1992 עד 1994 הוא היה יועץ ליד המטה האו"ם במנהטן. בשנים 1995–1999 היה יועץ וסגן ראש שגרירות ירדן בניו דלהי.

משנת 2000 עד 2004 כיהן כממונה על היחסים בשגרירות ירדן בתל אביב. מ-2005 עד אוקטובר 2010 הוא היה שגריר בפרטוריה ( דרום אפריקה ) עם הסמכה דיפלומטית במקביל במפוטו שבמוזמביק.

מאוקטובר 2010 עד 15 בדצמבר 2011 מאזן א-תל היה ראש המחלקה האירופית במשרד החוץ בעמאן. מ-15 בדצמבר 2011 עד-17 באוגוסט 2016 היה שגריר ירדן בברלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאזן א-תל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Israeli Foreign Minister, Jordanian Charge d'affaires hold talks".
2. ↑  Jordan Embassy in Berlin | Embassies in Berlin, www.123embassy.com
3. ↑  Diplomatisches Magazin, H.E. Dr. Mazen Tal

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מאזן א-תל"**.
**דילן טומביידס** (באנגלית: **Dylan Tombides**;‏ 8 במרץ 1994 - 18 באפריל 2014) היה כדורגלן אוסטרלי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג.

קריירת משחק
-----------

### קריירת מועדונים

טומביידס נולד בפרת' שבאוסטרליה וגדל במחלקת הנוער של סטירלינג ליונס המקומית. בשנת 2007 עבר טומביידס להתגורר במקאו, והחל לשחק באקדמית הכדורגל הברזילאית יאו מה טיי מהונג קונג הסמוכה. בגיל 15 הצטרף טומביידס למחלקת הנוער של וסטהאם יונייטד האנגלית. ב-22 במאי 2011 ישב טומביידס לראשונה על ספסל הקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-0 לסנדרלנד במסגרת המחזור ה-38 והאחרון בעונה שהסתיימה בירידתה של וסטהאם יונייטד לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-25 בספטמבר 2012 ערך טומביידס את הופעת הבכורה שלו במועדון, הופעתו היחידה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84 בהפסד 4-1 לוויגאן את'לטיק במסגרת גביע הפוטבול ליג.

### קריירה בינלאומית

טומביידס נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה בטורניר גביע העולם עד גיל 17 שנערך במקסיקו בשנת 2011, ושיחק בכל ארבעת המשחקים עד להדחה על ידי נבחרת אוזבקיסטן בשלב רבע הגמר. בשל כישוריו, האוהדים האוסטרלים והתקשורת החשיבו אותו ליורש של הארי קיואל.

בחודש ינואר 2014 יצג טומביידס את נבחרתו בטורניר גביע אסיה עד גיל 17 שנערך במסקט שבעומאן. הוא שיחק בכל ארבעת המשחקים עד להדחה על ידי נבחרת ערב הסעודית בשלב רבע הגמר.

מחלתו ומותו
-----------

באמצע שנת 2011 גילה טומביידס גוש בגופו, אך הרופא טען כי זוהי ציסטה שפירה. לאחר בדיקת סמים אקראית שנערכה לאחר הדחת נבחרתו מגביע העולם עד גיל 17, אושר כי טומביידס חולה בסרטן האשכים.

בחודש יוני 2012, לאחר טיפול שכלל את הסרת קשרי הלימפה שלו, נאמר לטומביידס כי הוא חזר לקו הבריאות, והוא חזר להתאמן, ואף ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בחודש ספטמבר. עם זאת, בחודש דצמבר חזר טומביידס לטיפולי הכימותרפיה, ועבר שתי השתלות תאי גזע בשמונה שבועות. בחודש מרץ 2013 הסרטן התפשט לכבד שלו.

בחודש ינואר 2014, לאחר טיפולי כימותרפיה אינטנסיביים, שיחק טומביידס בגביע אסיה עד גיל 22, אך עם חזרתו לאנגליה נאמר לו כי מחלתו חשוכת מרפא. בבוקר ה-18 באפריל 2014 נפטר טומביידס ממחלתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דילן טומביידס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Dylan Tombides’s heart-rending life story receives a fitting tribute באתר theguardian
2. ↑  HK prodigy Dylan Tombides in debut for West Ham while battling Cancer באתר South China Morning Post
3. ↑  On this day - 8 March באתר הרשמי של וסטהאם יונייטד
4. ↑  I just said: Dad, could this kill me? Hammers kid Dylan relives his 10-month hell fighting cancer באתר Daily Mail
5. ↑  Dylan Tombides opens up on cancer battle באתר Herald Sun
6. ↑  West Ham United player Dylan Tombides dead at 20 after losing battle with testicular cancer באתר The Telegraph
**פטר פלדמן** (בגרמנית: **Peter Feldmann**; נולד ב-7 באוקטובר 1958, הלמשטדט) הוא מדינאי יהודי-גרמני, מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, ראש עיריית פרנקפורט, שנבחר ברוב קולות ב-25 במרץ 2012, והיה לראש העירייה היהודי הראשון בתולדות פרנקפורט, מאז תקופת גרמניה הנאצית.

פטר פלדמן נכנס לתפקיד ראש העירייה ב-1 ביולי 2012, במקומה של פטרה רות(אנ'), מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.

קורות חייו
----------

לאחר שעבר לפרנקפורט בשנת 1979, בילה פטר שנה בישראל ולמד להיות גנן. עם הזמן למד מדעי המדינה באוניברסיטת מרבורג עד לשנת 1986, ועשה קריירה אקדמית בתור מרצה במקום, תוך כדי התמחות בכלכלה למגזר החברתי. פטר פלדמן עסק במהלך השנים בארגונים ללא רווח, גם בשכר וגם בהתנדבות. 

בשנת 1974 הצטרף ל-SPD, ומשנת 1981 לקח פטר חלק פעיל בפוליטיקה כיושב ראש ועד הסטודנטים הכללי באוניברסיטת מרבורג. באותה שנה הוא נבחר לתפקיד סגן נשיא ארגון הנוער SPD, ארגון צעירים סוציאליסטים בתנועת ה-SPD.

בשנת 1988 הצטרף פטר למועצת העיר פרנקפורט, ובשנת 2004 נבחר לסגן נשיא הקבוצה הפרלמנטרית של מפלגתו. בשנת 2007 היה פטר אחד ממייסדי הוועדה היהודית ב-SPD.

ב-25 במרץ 2012, נבחר פטר פלדמן מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ברוב קולות. על אף שעיתונים דיווחו שהוא ראש העירייה היהודי הראשון בתולדות גרמניה, מאז תקופת גרמניה הנאצית, קדמו לו הרברט ויכמן(אנ'), ראש העירייה היהודי הראשון של המבורג ב-1965.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטר פלדמן** בוויקישיתוף
* האתר של פטר פלדמן לקמפיין הבחירות לראשות עיריית פרנקפורט

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאקו, לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה: ראש עיר יהודי בגרמניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1073836355

 |
מסעדת פאי וצלופחים בפקהאם, שנפתחה בשנת 1891.
ג'לי צלופחים בשלבי הכנתו.
**ג'לי צלופחים**, **קריש צלופחים** או **מקפא צלופחים** (באנגלית: **Jellied eels**) הוא מאכל מסורתי של המטבח האנגלי שמקורו במאה ה-18, ככל הנראה באזור האיסט אנד של לונדון. מאכל זה עשוי מצלופח שהורתח בציר, קורר, והתגבש כג'לי. המאכל נאכל קר או חם.

היסטוריה
--------

בשלהי המאה ה-18 וראשית המאה ה-19, הביאה המהפכה התעשייתית לנדידה מהכפרים אל העיר לונדון ולבניית שכונות פועלים רחבות. בשכונות אלה הוקמו פאבים אשר מכרו מזון מהיר וזול. אחד ממאכלים אלה היה הצלופח הנפוץ בנהר התמזה, והצלופח הפך למעשה למזון העיקרי של עניי לונדון. הפופולריות של מאכל זה הגיעה לשיאה בתקופת הקיצוב במזון במהלך ואחרי מלחמת העולם השנייה. באותה עת פעלו בלונדון מאות מסעדות שמכרו מאכלי צלופחים. זיהום התמזה במהלך שנות ה-50 הביא להפחתה בדיג הצלופחים ועליית מחירם, ובשל כך לסגירת מסעדות רבות וירידת הפופולריות שלהם.

הכנה
----

להכנת המאכל הצלופחים נחתכו לפרוסות, הורתחו במים ובחומץ עם אגוז מוסקט ומיץ לימון. לאחר בישולם קוררו הצלופחים. בשל הקולגן שבצלופחים הציר המקורר התגבש למקפא. כיום, לעיתים, מוסיפים ג'לטין כדי להקל על ההתגבשות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'לי צלופחים** בוויקישיתוף
* תיאור המאכל באתר ה-BBC
* ההיסטוריה של המאכל

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד Jasper Copping, ‏Eels in danger of slipping off the menu, The Telegraph, 17 June 2007
קרן  **מאמין וזורע** יוסדה בגוש קטיף בתקופה שקדמה לתוכנית ההתנתקות, במטרה לאפשר לחקלאי גוש קטיף להמשיך לעבוד בחממות ובשדות. הקרן נוצרה לאור סירוב הבנקים לתת אשראי לחקלאים, אשר לפי תוכנית ההתנתקות אמורים היו לאבד את כל אדמתם וגידוליהם. לקרן נאספו מעל ל-10 מיליון שקלים מתרומות הציבור, ורבים מהם הועברו לחקלאים, שהמשיכו לזרוע עד ל"דקה התשעים". לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות נשארו בקרן כספים רבים, שהופנו לתמיכה בחקלאים המפונים ובמוסדות אחרים שנפגעו מהפינוי.

מייסד הקרן, הרב בניה ליפשיץ מישיבת ההסדר נוה דקלים, הקים אותה מתוך כוונה לסייע למאבק בתוכנית ההתנתקות, על מנת לשדר תחושה של "עסקים כרגיל" ולמנוע התרוקנות הגוש חודשים רבים לפני ביצוע התוכנית, עקב עזיבת החקלאים.

הקרן כונתה כך על פי דבריהם של התוספות (מסכת שבת לא, א) בשם התלמוד הירושלמי על החקלאי הרגיל, המבטא במעשיו אמונה גדולה בכך שהוא "מאמין בחי העולמים וזורע", שכן הוא משקיע ממון רב, שעלול כולו לירד לטמיון אם תנאי מזג האוויר לא יאפשרו גידולים מוצלחים.

מבנה הקרן
---------

* אהר'לה צור - צוות חשיבה, פיתוח טכני.
* הרב בניה ליפשיץ - המייסד. פיתוח ועקיבה מהצד הרבני.
* מתנדבים ובנות שירות - איסוף התרומות באמצעות טלפון/אינטרנט.
* הקרן לפיתוח חוף עזה - איסוף תרומות מידידי גוש קטיף בחוץ לארץ

דרכי איסוף התרומות
------------------

התרומות נאספו בתור "הלוואה" כביכול, בהתנאה שאם תתבצע התוכנית תהפוך ההלוואה למענק.
התרומות נאספו באמצעות:

* הטלפון: הקרן פתחה ופרסמה בתקשורת קו מיוחד לנושא.
* אתר אינטרנט: אתר שהיה ניתן לתרום בו באמצעות מערכת סליקה מקוונת.
* בנק: תרומה ישירות לחשבון בנק.

לאור ביצוע תוכנית ההתנתקות הפכו לבסוף ה"הלוואות" למענקים, והכספים שנשארו בקרן הופנו לתמיכה במפוני הגוש.

היענות הציבור
-------------

הקרן פנתה לציבור המאמין, שייתכן, או אף ודאי, שהגזרה תתבטל "ברחמי שמים", ברוח אמירתו המפורסמת של הרב מרדכי אליהו "היה לא תהיה". גם ל"ריאליסטיים" יותר פנתה הקרן בקריאה לסכן מעט מהונם כדי שיהיה יותר סיכוי להצלחת המאבק.
מלבד זאת, בעונת החקלאות של הקיץ, לא היה לחקלאים אפשרות לפתוח עונה זו, כיון שהבנקים לא נתנו להם אשראי, משמעות הדבר הייתה חיסול היישובים החקלאיים עוד לפני ההתנתקות עצמה. תרומות לקרן אפשרו לחקלאים להמשיך בחייהם הנורמליים עד תאריך ההתנתקות.
ואכן, נרשמה היענות רבה לנושא, בעיקר מקרב הציבור הדתי לאומי, ונאספו לקרן למעלה מ-10 מיליון שקלים בתוך פחות מחודשיים, ביניהם מאישים מפורסמים כמו ג'ונתן פולארד ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תולי שרגאי‏, מה נהיה עם  קרן מאמין וזורע, באתר וואלה!‏, 7 בדצמבר 2005
**פרדריק "פרדי" בורדיון** (בצרפתית: **Frédéric Bourdillon**; נולד ב-16 במרץ 1991) הוא כדורסלן צרפתי-ישראלי, המשחק בעמדת הקלע בהפועל חולון.

קריירה
------

בורדיון נולד בגראס שבצרפת למשפחה יהודית. הוא שיחק בתיכון INSEP, תיכון למצוינות בספורט. מבית ספר זה גדלו בעבר כמה שחקני NBA כמו טוני פארקר, בוריס דיאו ורוני טוריאף. במהלך תקופת שהותו בתיכון, הוא השתתף בטורניר הבינלאומי של נייקי ב-2010.

בורדיון החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2009, כשחתם בשארקס דאנטיב.

בשנת 2010, חתם בורדיון באלאן שאלון לעונה. בתום העונה זכה עימם בגביע.

ב-4 באוגוסט 2014 שב בורדיון לקדנציה שנייה בשארקס דאנטיב, וחתם לעונה. בעקבות יכולתו המרשימה, ב-14 ביולי 2015, האריך בורדיון את חוזהו בשנתיים נוספות.

ב-4 בספטמבר 2017 חתם בורדיון במכבי חיפה מהליגה הישראלית. עם זאת, ב-4 בפברואר 2018 שוחרר על ידי הקבוצה לאחר ששותף ב-14 משחקים.

ב-12 בפברואר 2018, חתם בורדיון בהפועל אילת עד תום העונה. באותה עונה עזר לאילת להגיע לפלייאוף, שם הפסידה ברבע הגמר להפועל חולון. ב-28 ביוני 2018, האריך בורדיון את חוזהו לעונה נוספת. ב-29 באפריל 2019 קלע בורדיון שיא קריירה של 21 נקודות, עם 4 מ-9 מהשלוש, יחד עם 3 ריבאונדים ו-3 חטיפות בניצחון 77–89 על עירוני נס ציונה. בורדיון עזר לאילת להגיע לפיינל פור, שם הודחה בחצי הגמר על ידי מכבי תל אביב.

ב-18 באוקטובר 2019, חתם בורדיון במכבי ראשון לציון לחודשיים עם אפשרות להארכה עד תום העונה, אפשרות שלא מומשה.

ב-11 ביוני 2020, חתם במכבי תל אביב עד תום העונה. בתום אותה עונה זכה עימה באליפות.

ב-29 באוקטובר 2020 חתם בורדיון בהפועל חולון לעונה.

בעונת 2020/21 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון 75:91 על קבוצת אקדמיק פלובדיב.

בעונת 2021/22 זכה עם חולון באליפות והגיע לחצי גמר ליגת האלופות של פיב"א. בתום אותה עונה האריך את חוזהו לעונה נוספת.

תארים
-----

הפועל חולון
* אליפויות (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדריק בורדיון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתן גליקמן, מכבי חיפה: פרדריק בורדיון חתם, באתר ynet, 4 בספטמבר 2017
2. ↑  איתן גליקמן, מכבי חיפה שחררה את פרדריק בורדיון, באתר ynet, 4 בפברואר 2018
3. ↑  רבע גמר הפלייאוף: הפועל חולון ניצחה את הפועל אילת 81:87 ועלתה ל-1:2, באתר וואלה!‏, 3 ביוני 2018
4. ↑  מתחילים לעבוד: בורדיון נשאר באילת, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏28 ביוני 2018
5. ↑  מאור לוי, פרדריק בורדיון חתם במכבי ראשל"צ, באתר ynet, 18 באוקטובר 2019
6. ↑  אהרלה ויסברג‏, פרדריק בורדיון עזב את מכבי ראשון לציון, סווינג חתם במכבי חיפה, באתר וואלה!‏, 26 בפברואר 2020
7. ↑  משה ברדה, ‏רשמית: בורדיון חתם במכבי עד לתום העונה, באתר ONE‏, 11 ביוני 2020
8. ↑  משה ברדה, ‏בפעם ה-54: מכבי ת"א אלופת המדינה בכדורסל, באתר ONE‏, 28 ביולי 2020
9. ↑  אהרלה ויסברג‏, הפועל חולון: פרדריק בורדיון חתם עד לסיום העונה, באתר וואלה!‏, 28 באוקטובר 2020
10. ↑  הפועל חולון זכתה באליפות הליגה הבלקנית, באתר ערוץ הספורט, 29 באפריל 2021
"**לילה טוב ישראל**" (נקראה בעבר "**החדשות 2 הלילה**" ו"**תוכנית הלילה**") הייתה תוכנית חדשות של חברת החדשות, ששודרה ברשת 13. התוכנית שודרה בימי ראשון-חמישי, בשעה 23:30 והנחייתה התבצעה לסירוגין בידי דוריה למפל ועמליה דואק. המהדורה הראשונה של התוכנית שודרה ב-3 בנובמבר 2013 בערוץ 2.

בעבר, יחד עם דוריה למפל הגיש את התוכנית ליאור פרידמן, עד שהאחרון עזב את עבודתו בחברת החדשות.

התוכנית מהווה סיכום מורחב של חדשות היום החולף, תוך סיקור נרחב של האירועים השונים העומדים על סדר היום במדינה על ידי הפרשנים השונים של חברת החדשות. כל תוכנית מסתיימת ב"שיר לילה" - ידוען או פוליטיקאי שעולה לשידור ובוחר שיר שסוגר את התוכנית.

החל מפיצול ערוץ 2 ב-1 בנובמבר 2017 ועד סיומה, התוכנית שודרה רק ברשת 13 בעקבות הסכם בין בעלות השליטה בחברת החדשות. כמו כן שונה שם התוכנית ל"לילה טוב ישראל".

בעקבות מיזוג רשת-עשר, התוכנית ירדה מהמסך ב-14 בינואר 2019.

היסטוריה
--------

בעבר היה משודר באופן קבוע בערוץ 2 מבזק חדשות קצר של כחמש דקות כל יום בחצות.

החל מ-3 בנובמבר 2013 הוחלף המשדר הקבוע של המבזק במהדורת חדשות לילית בשם "חדשות הלילה", באורך של חצי שעה, בטענה שצופים רבים לא מספיקים לראות את המהדורה המרכזית של החדשות ומבזק החדשות הקצר לא מספיק.

ב-27 ביולי 2016 שודרה המהדורה האחרונה של התוכנית בהגשת ליאור פרידמן, אשר גם בחר את "שיר הלילה".

בנובמבר 2016 התרחשו שינויים בתוכנית - המגישה הקבועה דוריה למפל יצאה לחופשת לידה ואת מקומה מילאו עידו סולומון ועמליה דואק. שם התוכנית שונה ל"תוכנית הלילה". בנוסף, עברה התוכנית לשדר פעמיים בשבוע בלבד, בימי השידור של הזכיינית רשת - רביעי וחמישי. באפריל 2017 חזרה דוריה למפל להגיש את התוכנית.

התוכנית שודרה בערוץ 2 בפעם האחרונה בליל ה-27 באוקטובר 2017, ואת שיר הלילה האחרון בערוץ 2 - "My Way" של פרנק סינטרה, בחר יעקב אילון, שפתח את שידורי הערוץ.

עם פיצול ערוץ 2 ומעבר התוכנית להיות משודרת באופן בלעדי רק בערוץ 13, מבזק חצות שב להיות משודר בשני הערוצים, גם בערוץ 13 מיד לאחר "לילה טוב ישראל".

ב-16 בדצמבר 2018 פרסם רן בוקר באתר ynet כי התוכנית צפויה לרדת מהמסך כ-5 שנים לאחר עלייתה לאוויר בעקבות מיזוג רשת וערוץ עשר, והתוכנית האחרונה שודרה ב-14 בינואר 2019. "שיר הלילה" האחרון בתוכנית היה "נגד הרוח" של שלום חנוך, שהיה אף הראשון בתוכנית אי פעם, כשנבחר על ידי יאיר לפיד.

ראו גם
------

* מהדורה ראשונה
* שש עם
* מהדורת החדשות המרכזית של חברת החדשות
* היום שהיה
* חדשות הלילה
* חי בלילה
* הצינור

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לילה טוב ישראל
* עמוד התוכנית "תוכנית הלילה" באתר קשת (mako)
* עמוד התוכנית "תוכנית הלילה"באתר רשת

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוקר, נתי (2017-09-24). "חלוקת השלל בערוץ 2: "תוכנית חיסכון" תשודר בקשת - "תוכנית הלילה" ברשת". *TheMarker*. נבדק ב-2017-09-24.
2. ↑  "חדשות הלילה" תרד מהמסך, באתר ynet, 16 בדצמבר 2018
3. ↑  "לילה טוב ישראל", 13 בינואר 2019, באתר רשת 13(הקישור אינו פעיל, 20.2.2019)
4. ↑  שש עם עודד בן עמי, ‏תכנית חדשה: "החדשות הלילה", באתר ‏מאקו‏, 3 בנובמבר 2013
5. ↑  גילי איזיקוביץ, מבזק חצות של ערוץ 2 יוחלף במהדורת חדשות מקוצרת, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2013
**קוטג' יורק** הוא בית בשטחו של בית סאנדרינגהאם בנורפוק, אנגליה.

היסטוריה
--------

הקוטג' נקרא במקור "קוטג' הרווקים", ונבנה כבית מגורים כחלק מבית סנדרינגהאם.

בשנת 1893, ניתן המבנה על ידי המלך לעתיד אדוארד השביעי, אז הנסיך מוויילס, כמתנת חתונה לבנו הנסיך ג'ורג', הדוכס מיורק (לימים המלך ג'ורג' החמישי), שחי שם עם אשתו, המלכה מרי לעתיד, לאחר נישואיהם. בני הזוג חיו שם 33 שנים עד מותה של המלכה אלכסנדרה ב-1925; חמשת ילדיהם הקטנים ביותר נולדו שם.

ג'ורג' החמישי אהב את המבנה. הוא ריהט אותו בעצמו ברהיטים שנרכשו מחנות הרהיטים מייפל ושות'.

כיום, קוטג' יורק משמש כמשרדי אחוזת סנדרינגהם; יחידות נופש ודירות לעובדי אחוזה תופסות גם הן חלק מהבניין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוטג' יורק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Norfolk Coast". אורכב מ-המקור ב-18 במרץ 2012. נבדק ב-3 בדצמבר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Duke of Windsor (8 בדצמבר 1947). "A Royal Boyhood". *Life Magazine*: 118. נבדק ב-31 במרץ 2015. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  "York Cottage". נבדק ב-3 בדצמבר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. 1 2 3  Strong, Sir Roy (2 באפריל 2013). "A home fit to make Royal family history". *The Daily Telegraph*. נבדק ב-31 במרץ 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**אבישי עברי** (נולד ב-19 ביולי 1978) הוא עיתונאי, מבקר תקשורת, מגיש, תסריטאי ויוצר סאטירה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים בשם **אבישי טאוסיג** וגדל בכפר אדומים. בוגר תיכון הימלפרב ומכינה קדם-צבאית עצם. שירת בצה"ל במסגרת ישיבת ההסדר "מדברה כעדן" במצפה רמון. בין השנים 2003–2006 למד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית.

החל את עבודתו העיתונאית בשנת 2003 במקומון "כל העיר" של רשת שוקן ובביטאון "נקודה". בשנת 2008 הצטרף לאתר הביקורת והסאטירה "לאטמה" ושימש שם כמבקר תקשורת, מגיש הפינה "משפט עברי". ערך והגיש את תוכנית האקטואליה "לא סותם את הפה" עם אראל סג"ל ברדיו "גלי ישראל" עד שנת 2014.

במהלך 2014 הצטרף לבלוג הפוליטי העצמאי - ה"פלוג" של העיתונאית טל שניידר אך פרש בהמשך השנה. שימש ככותב בסדרת הסאטירה "הכל שפיט" בערוץ 1. הגיש את הפינה "אז מה היה לנו שם?" בערוץ הכנסת.

פרסם טורים אישיים ב"העין השביעית", ב"מעריב", ב"וואלה!", ב"מידה" וב"מקור ראשון". בשנת 2016 עבד כעורך הראשי הראשון של אתר החדשות של ערוץ 20.

בשנת 2017 החל לשמש כעורך ומגיש בחטיבת הדיגיטל של תאגיד השידור הישראלי "כאן". בין השאר יצר סרטוני דעה פובליציסטים וחברתיים.

בינואר 2019, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, התפטר מהתאגיד כדי לעבוד בקמפיין הבחירות של הליכוד. במסגרת זו הופיע בפברואר 2019 ב"סרטון הקברים" שבו תקף את בני גנץ, בין השאר על רקע תמונת קברים בבית קברות צבאי (חלקת חללי הל"ה בהר הרצל). בעקבות השימוש בתמונת קברי חללים הושעה לימים אחדים מתפקידו בקמפיין. ב־1 במרץ 2019 פרסם התנצלות בפני המשפחות השכולות, וכתב בה: "כל מי ששותף לכאב הזה הוא אחי". ב-12 במרץ פוטר מקמפיין הליכוד.

ביוני 2019 שב עברי לעבוד כפרילנסר בחטיבת הדיגיטל של תאגיד השידור "כאן".

ב-2022, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, היה עברי אחד ממייסדי מפלגת "יש כיוון" בראשות עמוס דב סילבר. בהמשך הוצב במקום החמישי ברשימת המפלגה לכנסת. בבחירות עצמן זכתה הרשימה ב-0.03% מהקולות ולא נכנסה לכנסת.

### חיים אישיים

תושב ירושלים. נשוי מאז 2021 לענבר וייס, סמנכ"לית תכנון באפריקה מגורים, ולשעבר מהנדסת העיר בית שמש. אב לחמישה, ארבעה מהם מנישואיו הקודמים. אחיו הוא שוקי טאוסיג, עורך אתר "העין השביעית".

קישורים חיצוניים
----------------

* אבישי עברי, ברשת החברתית פייסבוק
* אבישי עברי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אבישי עברי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אבישי עברי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אבישי עברי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פינות "אז מה היה לנו שם" של אבישי עברי בערוץ הכנסת
* פינות "משפט עברי" באתר לאטמה
* קובי סלע, כשעברי פתח במלחמה עם הטבעוניים, באתר ערוץ 7, 19 בנובמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבישי עברי: המדריך להולכי המדרכות, בעמוד הפייסבוק של כאן, 31 ביולי 2018
2. ↑   ציוץ של אבישי עברי ברשת החברתית אקס (טוויטר), 30 בינואר 2019.
3. ↑  מורן אזולאי, הושעו האחראים לסרטון בית העלמין של הליכוד; כחול לבן: "תתבייש נתניהו", באתר ynet, 26 בפברואר 2019.
4. ↑  אני מתנצל בכנות בפני כל משפחה שכולה שנפגעה מהסרטון שעלה בליכוד טי וי, בעמוד הפייסבוק של אבישי עברי, 1 במרץ 2019
5. ↑  מגיש "סרטון הקברים" שהפיק הליכוד פוטר מצוות קמפיין המפלגה, באתר ynet, ‏12 במרץ 2019
6. ↑  רשימת מייסדים, באתר רשם המפלגות, ‏15 באוגוסט 2022
7. ↑  ענבר וייס עברי, מהנדסת בית שמש, מונתה לסמנכ"לית תכנון באפריקה מגורים | כלכליסט, באתר calcalist, ‏2023-08-28
8. ↑  אתר למנויים בלבד נעמה ריבה, ענבר וייס: "במקום אדריכלים, מי שמתכננים את הבניינים שלנו הם פקידים", באתר הארץ, 1 בפברואר 2023;  
 Bקצרה עם ענבר וייס, באתר "418, בית שמש החרדית"
**גליל ארקטי** או **ארקטיק רול** (באנגלית: **Arctic roll**) הוא קינוח בריטי העשוי רולדה של עוגת ספוג דקה הממולאת בגלידת וניל. בין העוגה והגלידה מפרידה שיכבה דקה של ריבת תות שדה. ישנה גרסה של המוצר ובה גלידת שוקולד.

הקינוח הומצא בשנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי עורך הדין הצ'כי ד"ר ארנסט ולדן (Ernest Velden), אשר היגר לבריטניה בשנת 1939 כשהוא נמלט מפני הנאצים. בשנת 1940 הקים ולדן מפעל לגלידה והחל לפתח מוצרים שונים. לימים, זכה ולדן בתואר אבירות על הישגיו.

יצור הגליל הארקטי החל באופן מסחרי בשנת 1958 והקינוח זכה לפופולריות רבה באנגליה, כאשר חנויות מקומיות רבות ברחבי אנגליה יצרו גרסאות מקומיות. פופולריות המוצר הגיעה לשיאה בשנות ה-80 של המאה ה-20 (בתקופה זו נמכרו באנגליה מדי חודש מוצרים, שלו היו שמים אותם זה אחר זה, היה אורכם מגיע ל-40 קילומטרים). בשנות ה-90 של המאה ה-20 פחתה פופולריות המוצר, וייצורו הופסק.

בשנת 2008, בעקבות גל של נוסטלגיה, החל ייצור מסחרי מחודש של הקינוח, ופופולריותו שבה. במחצית הראשונה של שנת 2009 נמכרו 3 מיליון מוצרים (שלו היו מונחים זה לצד זה היה אורכם מגיע ל-400 קילומטרים).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד  Arctic Roll makes a comeback, The Telegraph, 16 December 2008
**בני טיטלבוים** (נולד ב-1969) הוא עיתונאי ישראלי, עובד תאגיד השידור כאן, שם מגיש תוכנית יומית ברדיו ומשמש ככתב חדשות.

ביוגרפיה
--------

טיטלבוים נולד וגדל בשכונת אחוזה שבחיפה ליוסף יליד חיפה, ולטובה, ילידת סלובקיה, שהוחבאה במהלך השואה בבית משפחה נוצרית, ולאחר מלחמת העולם השנייה משפחתה היגרה לאוסטרליה. למד במדרשית נעם שבפרדס חנה. בישיבת ההסדר הגולן שבחיספין ועשה את שירותו הצבאי בחטיבת גבעתי. במהלך שהותו בדרום לבנון נפצע טיטלבוים מירי מחבלים.

לאחר ששוחרר מצה"ל למד בישיבת הכותל ולאחר מכן למד בבית הספר מעלה לתקשורת וקולנוע.

לטיטלבוים תואר ראשון במדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית, תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן. ומוסמך לשמש עורך דין.

בשנת 1994 החל בתפקידו הראשון בתקשורת כתחקירן בתוכנית מבט שני ששודרה בערוץ הראשון של רשות השידור. כעבור ארבע שנים עבר לקול ישראל. טיטלבוים סיקר ברשת ב' של קול ישראל את תחומי הרווחה, המשפט, והמשטרה. בנוסף היה כתב לענייני מפלגות וכתב בכנסת. ערך יומני בוקר, הגיש יומני חדשות וכן הגיש את התוכנית "הנקודה היהודית" שעסקה ביהדות התפוצות.

בשנת 2013 זכה בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה. בשנה זו זכה גם הכתב בני דודקביץ'.

בסוף שנת 2014 הוחלט למנותו להגיש את התוכנית הכל דיבורים יחד עם עדי מאירי. התוכנית הוגשה על ידם עד לסגירתה של רשות השידור בשנת 2017.

טיטלבוים הצטרף לתאגיד השידור הציבורי וכיום הוא משמש ככתב לענייני העולם היהודי ומגיש תוכנית יומית "הבוקר עם בני טיטלבוים" בתחנת כאן מורשת.

נשוי לניצה ואב לחמישה, מתגורר במודיעין.

קישורים חיצוניים
----------------

* בני טיטלבוים, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מירי סער, גם הם עפים על המגזר: בלי ציניות, עם המון ציונות (דתית), באתר nrg‏, 16 באפריל 2013
* צביקה קליין, אני עיתונאי דתי, אבל לא עוסק רק בכשרות וחגים, באתר nrg‏, 6 ביוני 2015
* רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם בני טייטלבוים, באתר ערוץ 7, 8 ביוני 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  גילי איזיקוביץ, פרס מנכ"ל רשות השידור לכתבים בני טייטלבוים ובני דודקביץ’, באתר הארץ, 11 במרץ 2013
2. ↑  גילי איזיקוביץ, עדי מאירי ובני טייטלבאום יגישו את "הכל דיבורים", באתר הארץ, 3 בדצמבר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008880583805171

 |
**אקסל אריק היינריקס** (בפינית: **Axel Erik Heinrichs**;‏ 21 ביולי 1890 – 16 בנובמבר 1965) היה גנרל פיני שלחם בצבא פינלנד במהלך מלחמת העולם השנייה ושימש גם כרמטכ"ל לזמן קצר.

ביוגרפיה
--------

היינריקס נולד בהלסינקי שבמחוז הדוכסות הגדולה של פינלנד (אז האימפריה הרוסית היום פינלנד), למשפחה ממוצא שוודי. הוא למד פילוסופיה באוניברסיטת הלסינקי, ועבד זמן מה כעיתונאי. אולם כמו צעירים פיניים רבים התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם לצד הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. זאת בתקווה לשחרר את ארצו מהכובש הרוסי השנוא. לאחר שארצו זכתה בעצמאות חזר אליה והצטרף אל תנועת "המשמרות הלבנים", הוא לחם בהצטיינות במלחמת האזרחים הפינית, ולאחריה המשיך לשרת בצבא פינלנד הטרי. בתחילת "מלחמת החורף" קיבל את הפיקוד על הקורפוס השלישי, וחנה לצד האראלד אקוויסט (שפיקד על הקורפוס השני) מול הארמייה השביעית הרוסית. בתחילה הקורפוסים שלהם לא פעלו באופן משמעותי, אולם בהדרגה תגברו הרוסים את האזור והיינריקס ואוקיסט לא יכלו לעמוד בלחץ. המפקד העליון של החזית הוגו אוסטרמן ביקש משר ההגנה קארל גוסטף אמיל מנרהיים אישור לסגת, אולם מנרהיים סרב. הוא סילק מהפיקוד באזור את אוסטרמן, ומינה את היינריקס במקומו. במרץ 1940 נכנעה פינלנד.

לאחר המלחמה מונה היינריקס לרמטכ"ל, אולם שנה לאחר מכן עזב את התפקיד. לאחר המלחמה טען הגנרל פרידריך פאולוס, שבאחת מפגישותיו עמו גילה לו בסוד על תוכנית גרמניה לתקוף את ברית המועצות (מבצע ברברוסה). הטענה היא ככל הנראה שקרית, והפינים יודעו על המבצע רק באזור סוף מאי 1941. הוא לקח חלק פעיל במלחמת ההמשך, כאשר פיקד על כל חזית מפרץ קרליה ולדוגה-קרליה. ב-1942 מונה שוב לרמטכ"ל, הוא ערך מספר נסיעות לגרמניה הנאצית כדי לתאם פעולות עמה, באחת מהפעמים אף נפגש עם אדולף היטלר. בסוף ינואר 1944 עשה היינריקס ניסיון להגיע להסכם שלום עם ברית המועצות, ושגרירים פינים ביקרו במוסקבה, אולם המשא ומתן התפוצץ והיינריקס נאלץ לבצע נסיעה נוספת לגרמניה כדי להסביר את המצב הלא נעים. בסופו של דבר נחתם אותה שנה הסכם שלום עם רוסיה. היינריקס התפטר, וזכה בצלב מנרהיים. הוא נפטר בהלסינקי בשנת 1965.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק היינריקס** בוויקישיתוף
* אל"ם (מיל') בני מיכלסון, ‏70 שנה למלחמת החורף - גוליית ניצח אבל בקושי, **מערכות** 430, 2010
* אקסל ארק היינריקס באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 212.
2. ↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 214.
3. ↑  בארטון וילי, **מלת הקוד ברברוסה**, הוצאת מערכות, 1980. עמ' 140, הערה 13.
4. ↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 217.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118916793
* ISNI: 0000 0000 7860 9079
* LCCN: n79144586
* NARA: 10581366
* NTA: 173482732
* SNAC: w6ds8xmr
* VIAF: 72193084
* WorldCat: lccn-n79144586

 |
**הלגה ויקטור יונג** (בשוודית: **Helge Victor Jung**;‏ 23 במרץ 1886 - 3 בינואר 1978) היה גנרל שוודי אשר היה המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) השני של צבא שוודיה.

ביוגרפיה
--------

יונג נולד ב-23 במרץ 1886 במאלמה, בנם של ויקטור יונג ואשתו מריה לבית לבאן. בין 1903–1904 למד היסטוריה באוניברסיטת לונד. ב-1904 הוא התגייס לצבא שוודיה ולמד באקדמיה הצבאית קרלברי. ב-1906 סיים את לימודיו והועלה לדרגת לויטננט משנה. ב-1909 הועלה לדרגת לויטננט. בין 1916–1917 למד במכללת הסגל המלכותית של הצבא השוודי. בין 1919–1922 שימש כמורה באקדמיה הצבאית קרלברי. ב-1921 הועלה לדרגת האופטמן.

בין 1922–1926 שירת יונג במחלקת ההיסטוריה של המטה הכללי, ולאחר מכן היה מורה לתולדות המלחמה ואסטרטגיה במכללת הסגל המלכותית של הצבא השוודי בין השנים 1926–1928. הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט ב-1928, ולאחר מכן היה ממלא מקום ראש מחלקת ההיסטוריה במטכ"ל מ-1928 עד 1929 וראש המחלקה מ-1929 עד 1933. בשנת 1933 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ולאחר מכן היה ראש מחלקת החוץ במטכ"ל עד 1936.

ב-12 ביוני 1936 הועלה יונג לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הרגלים הצפוני של סקניה ב-1 באוקטובר של אותה שנה. אולם עוד לפני שהספיק להיכנס לתפקיד, הוא מונה ב-30 ביוני להיות ממלא מקום ראש המשרד הצבאי להגנת היבשה ב-1 באוגוסט, תפקיד שמילא עד 30 ביוני 1937, אז מונה לראש מטה ההגנה. תפקיד בכיר, אך טכני בעיקרו. ב-1938 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור, וב-1 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-2. ב-1 באוקטובר 1942 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-2. וב-1 באוקטובר 1943 הועבר לשמש כמפקד המחוז הצבאי ה-4 והמפקד הכללי של סטוקהולם.

ב-31 בדצמבר 1943, יונג הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-31 במרץ 1944 החליף את אולוף תורנל בתפקיד המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של הצבא השוודי. ב-10 במרץ 1944 הועלה לדרגת גנרל. בתקופת כהונתו כמפקד העליון הוא פעל בהתאם למדיניות הממשלה להרחיק את שוודיה מהמלחמה ככל האפשר. לאחר המלחמה הוא התנגד להסגרתם של אנשי ואפן אס אס מהארצות הבלטיות שנמלטו לשוודיה, לידי ברית המועצות. הבלטים הוסגרו לבסוף, וחלקם נידונו למוות בידי הסובייטים.

ב-31 במרץ 1951 פרש יונג מהצבא. הוא חי בסטוקהולם עד מותו ב-3 בינואר 1978.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלגה יונג** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של הלגה יונג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123899206
* ISNI: 0000 0000 2540 8281
* LCCN: n00009620
* VIAF: 62467054
* WorldCat: lccn-n00009620

 |
**ביג ג'מיני** (או "**ביג G**") הוצעה לנאס"א על ידי מקדונל דאגלס באוגוסט 1969 כגרסה מתקדמת של מערכת החלליות ג'מיני. היא נועדה להיות חללית רב-תכליתית בעלת קיבולת גדולה שתשמש לכל משימה בחלל, כולל משימות שהשתמשו בסופו של דבר באפולו או במעבורת החלל.

המחקר בוצע כדי ליצור הגדרה ראשונית של חללית לוגיסטית שמקורה בג'מיני ותשמש לאספקת תחנת חלל מסלולית. נחיתה יבשתית באתר שנבחר מראש ויכולת שימוש רב-פעמית היו דרישות עיצוב. הוגדרו שתי חלליות בסיסיות: גרסת שינוי מינימלי של תשעה אנשים של ה- Gemini B בשם *Min-Mod Big G* וגרסה מתקדמת של 12 איש, בעלת אותה גאומטריה חיצונית, אך עם תת-מערכות חדשות ומשוכללות, הנקראת A*dvanced Big G.* שלושה רכבי שיגור - סטורן IB, טיטאן IIIM, וסטורן INT-20 ( S-IC / S-IVB ) נחקרו לשימוש עם החללית. סטורן IB נשרה מאוחר במחקר.

החללית כללה מודול צוות שתוכנן על ידי הרחבת החרוט החיצוני של ג'מיני B למגן חום בקוטר 419 ס"מ ומודול הנעת מטען. חילוץ מודול הצוות יבוצע באמצעות מצנח רחיפה. הניתוח הפרמטרי ועיצוב הנקודות של המצנח בוצעו על ידי חברת נורת'רופ-ונטורה תחת קבלן משנה, ותוכן הדו"ח הסופי שולב במסמך. הנחתת החללית תושג באמצעות נחיתה על מחלקיים המורחבת מתחתית מודול הצוות, ומאפשרת לצוות לנחות במצב זקוף. פונקציות ההנעה של העברה, פגישה, בקרת גישה ותנועה אחורה יבוצעו על ידי מערכת דלק נוזלית אחת, ושיגור בריחה יבוצע על ידי מערכת שיגור בריחה גדולה מסוג אפולו.

בנוסף לניתוח העיצוב, הוכנו ניתוח תמיכה תפעולית ותוכנית לפיתוח תוכנית.

הרעיון זכה לבחינה רצינית. בשנת 1971, מול קיצוצים בתקציב שהפכו פיתוח מעבורת חלל לשימוש חוזר לחלוטין ללא סביר, אמר בצער מנהל נאס"א ג'ורג' לו כי ייתכן שיהיה צורך לעכב את פיתוח המעבורות עד שנות השמונים, כאשר בינתיים יעבדו על "משהו כמו" ביג G "ותחנת חלל זולה". משרד הניהול והתקציב היה הרבה יותר נוח לרעיון מאשר נאס"א, והגיע למסקנה במאמר צוות שביג ג'מיני שתשוגר על סיפונה של טיטאן III המשודרגת תהיה אפשרות חסכונית יותר מכל תכנון מעבורת. בסופו של דבר סגן מנהל ה- OMB קספר ויינברגר עזר לתווך פשרה בה הורידו את ביג G מהשולחן, ונאס"א קיבלה אור ירוק לפיתוח מיידי של מעבורת מסלולית הניתנת לשימוש חוזר חלקי.

מפרט
----

* גודל הצוות: 9 עד 12
* אורך: 11.5 מטרים (38 רגל)
* קוטר מרבי: 4.27 מטרים (14.0 רגל)
* נפח מחיה: 18.7 מטר מעוקב (660 cubic feet)
* מסה: 15,590 קילוגרם (34,370 ליברות)
* מטען: 2,500 קילוגרם (5,500 ליברות)
* רכבי שיגור: טיטאן 3M, סטורן IB, סטורן S-IC / S-IVB.

ראו גם
------

* נאס"א
* פרויקט תאומים
* תאומים כחולים
* מעבדה מסלולית מאוישת
* טיטאן (משפחת טילים)
* TKS - חלליות אספקה חוזרות כבדות סובייטיות בעיצוב דומה של פתח חלון
* זריה - עיצוב "ביג סויוז "סובייטי

קישורים חיצוניים
----------------

* תאומים גדולים - אנציקלופדיה אסטרונאוטיקה
* פרסומי סדרת ההיסטוריה של נאס"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  Heppenheimer, T.A. (1999). *The Space Shuttle Decision: NASA's Search for a Reusable Space Vehicle*. Project Histories (SP-4200 Series). Vol. 4221. Washington, D.C.: NASA History Series Publications.