**פִּפְיוֹן זֵיתִי** (שם מדעי: *Anthus hodgsoni*) הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הנחליאליים, המתרבה ברחבי דרום, צפון מרכז ומזרח אסיה, כמו גם בצפון-מזרח רוסיה האירופית. זהו מהגר למרחקים ארוכים העובר בחורף לדרום אסיה ואינדונזיה. לפעמים הוא נקרא באנגלית גם "פפיון הודי" (Indian pipit) או "פפיון הודג'סון" (Hodgson's pipit).

בישראל הוא חולף נדיר, בעיקר בסתיו המאוחר, ובמיוחד באילת, בנגב ובערבה הדרומית. כמעט באופן קבוע מדי שנה חורפים פרטים מעטים בישראל - לעיתים באילת ולעיתים אף בפארק הירקון בתל אביב.

טקסונומיה ואטימולוגיה
---------------------

שם הסוג *Anthus* הוא השם הלטיני לציפור קטנה של שטחי עשב שהוזכרה על ידי פליניוס הזקן. שם המין הספציפי *hodgsoni* מנציח את הדיפלומט וחוקר הטבע האנגלי בריאן הוטון הודג'סון.

ישנם שני תת-מינים מוכרים:

* *A. h. hodgsoni* (ריצ'מונד, 1907) - מקייץ מההימלאיה למרכז מזרח סין, צפון חצי האי הקוריאני, הוקאידו והונשו בצפון ומרכז יפן. חורף בהימלאיה, דרך דרום-מזרח אסיה, דרום-מזרח סין ומרכז הונשו דרך איי ריוקיו והפיליפינים.
* *A. h. yunnanensis* (אוצ'ידה וקורודה, 1916) - מקייץ בצפון-מערב רוסיה עד קמצ'טקה, סחלין והאיים הקוריליים במזרח רוסיה. חורף במונגוליה, צפון-מזרח סין, דרום ודרום-מזרח אסיה עד הפיליפינים.

תפוצה
-----

הפפיון הזיתי מקייץ ומקנן בהימלאיה הפקיסטנית וההודית, מערבה דרך נפאל, לתוך סין, צפונה למחוז גאנסו, ומזרחה דרך קוריאה ליפן, וצפונה דרך צפון-מרכז אסיה לצפון-מזרח אירופה (רוסיה האירופית). מקנן עד רום של 4,500 מטר במזרח נפאל. אזורי החריפה הדרומיים בעלי פריסה נרחבת באסיה, מחצי-האי הודו, מזרחה לדרום-מזרח אסיה והפיליפינים. הוא נודד למרחקים ארוכים, ומזדמן נדיר במערב אירופה.

### בית גידול

מין זה מקנן בשולי הטייגה, על מדרונות עשבוניים ומכוסי עשב, קרקע סלעית ובקרחות ביערות פתוחים של אלונים, ליבנה, אלמון, אשוח או אורן. הוא מצוי גם בגידול משני ובגידול מיוער או נטוש ובבתות עם עצים מבודדים, בשטחים בזלתיים עקרים, סביב ביצות ואזורים מוצלים בשדות אורז. הוא גם חובב שיחי ערער ננסי או שיחים נמוכים אחרים מעל קו העצים.

### קינון

עונת הקינון נמשכת מיוני עד אוגוסט במערב סיביר וממאי עד סוף יולי/אוגוסט בדרום התפוצה. לקן צורת גביע והוא עשוי מאזוב ועשב יבש, מרופד בעשב עדין יותר ובכמה שערות, וממוקם על הקרקע מתחת לציצת דשא או סלע, או בשקע רדוד. בתטולה בדרך כלל שלוש עד חמש ביצים בצבע חום כהה ומנוקד. לרוב מתרחשים שני מחזורי קינון בעונה.

תיאור
-----

פפיון זיתי, קולקטה, הודו
פפיון זיתי גדול במעט מדרור הבית, עם אורך של כ-15 ס"מ. הוא בעל גוון חום ירקרק בחלקים העליונים, עם מעט פספוס חום כהה. פס-הגבה, הפס הכפול בכנפיים וצדדי הזנב לבנים. החלקים התחתונים בצע לבן עד צהוב, עם ניקוד כהה ובולט על החזה ובצדדים. הזוויגים דומים.

### מינים דומים

דומה למדי לפפיון עצים; עם זאת, הגב שלו בגוון זיתי ופחות מפוספס, ודגם הראש בולט יותר - פס הגבה לבן בולט, מעט חלודי לפני העין, ועם כתם בהיר בולט בחלק האחורי של סוככות האוזן שמתחתיו כתם כהה.

### התנהגות

לרוב נצפה ביחיד או בזוגות. מתרוצץ על הקרקע בחיפוש אחר מזון ועף לעצים כאשר מפריעים לו. תעופתו קופצנית ומתפתלת.

הוא ניזון בעיקר מחרקים בקיץ ומזרעים בחורף.

### קולות

השירה דומה לזו של עפרוני ומתבצעת במעוף. היא דומה לזו של פפיון עצים, אך מהירה וגבוהה יותר. הקריאות הן צפצוף בודד "טסיפ", הדומה גם לפפיון עצים.

סטטוס
-----

כיוון שטווח התפוצה שלו נחשב רחב, ובהיעדר ראיות לירידה באוכלוסייה או לאיומים מהותיים, סווג מין זה כללא חשש לפי הרשימה של האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע.

הכמות העולמית הכוללת אינה ידועה בוודאות, אך האוכלוסייה האירופית מונה בין 45,000 ל-60,000 זוגות מקננים, כשאירופה מספקת פחות מ-5% מטווח התפוצה העולמית של המין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פפיון זיתי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וצלילים של פפיון זיתי, באתר eBird
* הקלטות אודיו של פפיון זיתי, באתר xeno-canto

הערות שוליים
------------

1. ↑  פפיון זיתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  ד"ר יואב פרלמן, פפיון זיתי, באתר אתר הצפרות הישראלי
3. ↑  Jobling, James A. (2010). *The Helm Dictionary of Scientific Bird Names*. London, United Kingdom: Christopher Helm. pp. 49, 193. ISBN 978-1-4081-2501-4.
4. ↑  Anthus hodgsoni (Richmond, 1907); Taxonomic Serial No.: 178495, Integrated Taxonomic Information System
5. 1 2  Olive-backed Pipit, Anthus hodgsoni, observation.org
6. ↑  Stephanie Tyler, Family Motacillidae (Pipits and Wagtails), David A. Christie, Andrew Elliott, Josep del Hoyo (ע), **Handbook of the Birds of the World**, כרך Volume 9, Barcelona: Lynx Edicions, September 2004, מסת"ב 978-84-87334-69-6. (באנגלית)
7. ↑  Snow, David William; Perrins, Christopher (1998). *The Birds of the Western Palearctic concise edition*. OUP. ISBN 019854099X.
8. 1 2  Olive-backed Pipit (Anthus hodgsoni), Bird life Data zone
9. ↑  
Ali, Salim; Sidney Dillon Ripley (2001). *Handbook of the Birds of India and Pakistan, 2nd ed.10 vols* (2nd ed.). New Delhi: Oxford University Press.