recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טונה כחולת-סנפיר דרומית** (שם מדעי: *Thunnus maccoyii*) הוא מין של דג ממשפחת הקולייסיים השייך לסוג טונה והוא אחד מהמינים הגדולים במשפחה. הוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה.

מאפיינים
--------

דג הטונה יכול להגיע לאורך 2.6 מטר ומשקלו יכול להגיע ל-260 ק"ג. הטונה בעלת שרירים גדולים ודמה חם יותר מטמפרטורת המים בכמה מעלות, מה שמסייע לה לשחות בימים קרים יותר משאר הדגים. היא בעלת סנפירים גדולים, גוף גדול דמוי דמעה שמכוסה סביב הזנב בסנפירים משוננים, הזנב עבה ושרירי והראש גדול ובעל לסת גדולה. דגים אלה מזנקים במהירות על טרפם הכולל להקות דגים באוקיינוס וגם דיונונים, סרטנים ויצורים דומים והם אינם בוחלים בקניבליות.

הטונות מצויות באוקיינוס הפתוח בחצי הכדור הדרומי בטמפרטורות נמוכות עד ל-10 מעלות והם יכולות לצלול מתחת ל-2.5 ק"מ. הם נפוצות בלהקות היכן שמצוי טרף ונפוצות בכל האוקיינוסים.

הם בסכנת הכחדה עקב דיג אינטנסיבי. בשרו של דג זה נחשב כמאכל גורמה והוא משמש להכנת סושי וסשימי ולכן הוא מבוקש ביותר.

ראו גם
------

* טונה כחולת-סנפיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טונה כחולת-סנפיר דרומית** בוויקישיתוף
* טונה כחולת-סנפיר דרומית, באתר ITIS (באנגלית)
* טונה כחולת-סנפיר דרומית, באתר NCBI (באנגלית)
* טונה כחולת-סנפיר דרומית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* טונה כחולת-סנפיר דרומית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* טונה כחולת-סנפיר דרומית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טונה כחולת-סנפיר דרומית, באתר FishBase (באנגלית)
* טונה כחולת-סנפיר דרומית, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טונה כחולת-סנפיר דרומית באתר הרשימה האדומה של IUCN
בועות של מי סודה
**מי סודה** (ובקיצור **סודה**) זה משקה המכיל מים שבהם מומס פחמן דו-חמצני. תהליך המסת הפחמן הדו-חמצני במים יוצר חומצה פחמתית שנוסחתה: H2CO3.

מי סודה נמצאים בטבע באגמי סודה על פני כדור הארץ. את מי האוקיינוס של אנקלדוס, אחד מירחי שבתאי, כינו "מי סודה".

סודה מיוצרת בקיוסקים העוסקים במכירתה ממכונות מתאימות, וכן ניתנת לייצור ביתי באמצעות מכשיר ביתי ליצירת סודה (כגון סיפולוקס או סודהסטרים). הסודה התעשייתית עשויה להיות מורכבת אך ורק ממים ופחמן דו-חמצני, או להכיל בנוסף לכך כמות קטנה של מלח בישול וכדומה. תפקידם של תוספים אלה הוא לחקות את הטעם המעט מלוח של סודה תוצרת בית.

סודה מהווה מרכיב מרכזי במשקאות מוגזים כגון משקאות קולה.

היסטוריה
--------

ג'וזף פריסטלי היה הראשון שמצא שיטה להמיס פחמן דו-חמצני במים, כאשר הניח קערת מים מעל מכל בירה במבשלת בירה מקומית בלידס. האוויר שכיסה את הבירה התוססת היה ידוע בכך שחיסל עכברים. פריסטלי מצא את המים ש"טופלו" באופן זה טעימים ולכן הציע את התערובת הזו לחבריו כמשקה מרענן. בשנת 1772 פריסטלי פרסם מאמר בשם "הרווית מים עם פחמן דו-חמצני", ובו תיאר הזלפת שמן של חומצה גופרתית על גיר כדי ליצור פחמן דו-חמצני, וכמו כן כדי לעודד את הגז להתפזר בתוך קערת מים תוססים.

בשנת 1771 הכימאי הבריטי טוברן ברגמן (אנ') המציא באופן עצמאי תהליך דומה ליצירת מי סודה. בשל בריאותו המעורערת הוא ניסה להפיק מחדש מי מעיינות תוססים באופן טבעי, שנחשבו בשעתו כיעילים לבריאות.

כיום, מי סודה מיוצרים על ידי הכנסת פחמן דו-חמצני דחוס למים. הלחץ מגביר את המסיסות ומאפשר ליותר פחמן דו-חמצני להתמוסס מאשר היה קורה בתנאים של לחץ אטמוספירי. כאשר בקבוק סודה נפתח, הלחץ משתחרר, דבר המאפשר לגז לצאת החוצה מהתמיסה וכך מופיעות הבועות.

השפעות בריאותיות
----------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

כינויים
-------

לסודה היו מספר כינויים במהלך השנים. עד מלחמת העולם השנייה היא נקראה **Soda water**. בשנות החמישים צצו כינויים חדשים כגון **Sparkling water** ו-**Seltzer water**. המונח Seltzer water מקורו בכפר הגרמני Nieder-Selters (אנ'), שבו נמצאים מעיינות הסלצר המפיקים מים תוססים טבעיים. בארצות הברית מכונה הסודה **Club soda**, כאשר השם "סודה" מתייחס לכלל המשקאות המוגזים.

שימושים
-------

לעיתים קרובות מבוססים משקאות קלים על מי סודה בתוספת חומרי טעם.

כמו כן, מי סודה ידועים ביכולתם להסיר כתמים, זאת על ידי שפיכתם על הכתם וייבוש[דרוש מקור].

סודה מהווה גם מרכיב בכמה קוקטיילים אלכוהוליים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סודה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מי סודה** |

* מאמרו של פריסטלי בנושא הרווית מים עם פחמן דו-חמצני (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד ניו יורק טיימס, בירח של שבתאי יש "ים סודה" שמכיל את המרכיבים מתאימים לקיום חיים, באתר הארץ, 16 ביוני 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 001240091
* NKC: ph812797

 |
מוביל טנקים ועליו טנק אריאטה
מוביל טנקים צה"לי ועליו טנק מרכבה סימן 4מ.
דחפור די-9 משוריין על גבי מוביל טנקים עם עגלה נמוכה במיוחד, בשל גובהו של הדחפור.
נהגי מובילי טנקים בזמן מבצע עופרת יצוקה (2009-2008)
**מוביל טנקים** הוא משאית המשמשת לניוד והובלת טנקים וכלי רכב משוריינים ומשמש לעיתים גם להובלת ציוד מכני הנדסי או מסוקים. לרוב זהו כלי רכב צבאי, ושמו הוא בהתאם לייעודו העיקרי.

מוביל טנקים תוצרת בלארוס מדגם MZKT-74135 יכול להוביל 2 טנקים במשקל כולל של 130 טון.

הצורך במובילי טנקים
-------------------

הנחיצות בכלי תחבורה ייעודי להעברת הטנק התעוררה במלחמת העולם השנייה. התברר שתנועת טנק למרחק גדול בסביבה עורפית גורמת לבעיות רבות: היא שוחקת את הזחלים, מתישה את הנהגים, פוגעת בכבישים, ומבזבזת דלק.

פתרון תחבורתי יעיל להובלת טנקים הוא שימוש ברכבות. אך רשת מסילות ברזל בדרך כלל אינה פרושה באזורי עימות וכן צורת פרישתה עלולה שלא להתאים לנתיב הובלה בעת חרום. לפיכך הפתרון הגמיש והזמין הוא משאית (לרוב סמי-טריילר) שערוכה לנשיאת מטען במשקל עשרות טונות. תפקיד נוסף שהוטל על מובילי הטנקים היה פינוי של טנקים וכלים צבאיים כבדים אחרים שנפגעו מחזית הקרבות אל העורף ובכך למנוע תפיסתם כשלל או פגיעה נוספת בהם ובצוותם.

הדרישות הטכניות ממוביל טנקים
----------------------------

הדרישות הטכניות ממוביל טנקים רבות ובחלקן מנוגדות זו לזו:

* מהירות נסיעה גבוהה.
* עבירות גבוהה בדרכים משובשות במטרה לאפשר פריקת הטנקים קרוב ככל האפשר לחזית הלחימה.
* תמיכה של תא הנהג בשני נהגים שלהם פתרון לינה בתוך תא הנהג (כך שתתאפשר הובלה רציפה על ידי צוות נהגים).
* פתרונות להעמסה ופריקה מהירה של מטען הרכב המשוריין.
* פרישת המשקל של המטען בנקודות מגע רבות של הדרך באמצעות ריבוי גלגלים במטרה למנוע הרס של כבישים.

המגבלות בשימוש במוביל הטנקים
----------------------------

* הנהיגה והתפעול של מוביל הטנקים דורשות מיומנות מיוחדת וניסיון רב, עקב המשקל הרב של הטנק, הצורך בתיקון תקלות כמו תקרים בעגלה מרובת גלגלים, ועוד.
* ההעמסה והפריקה של הטנק דורשות גם הן מיומנות מיוחדת, הן מהנהג והן מהמכוון הקרקעי.
* העמסה ופריקה של כלי רק"מ וצמ"ה כבדים דורשת גם היא הסמכה דומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוביל טנקים** בוויקישיתוף
* מובילי טנקים בעולם, **מערכות** 259-258, נובמבר 1977
* אודי עציון, חשיפה: גוררי טנקים חדשים בצה"ל, באתר ynet, 31 באוקטובר 2017
* Armored Caterpiller D9 loaded on a Semi-trailer כלי די-9 משוריין מועמס על מוביל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:37)
**רז זהבי** (נולד ב-1 בדצמבר 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי ועיתונאי ספורט בהווה המסקר בעיקר את הליגות הנמוכות בכדורגל הישראלי.

ביוגרפיה
--------

ברוב הקריירה שיחק זהבי בעמדת השוער בהפועל חדרה מהליגה הארצית, אז הליגה השנייה. בנעוריו זומן לנבחרת הנוער ושיחק לצד איציק קורנפיין ושביט אלימלך. בהמשך שיחק בקבוצות נוספות בליגות נמוכות עד שפרש עקב פציעה בגיל 28 ועבר לעסוק בתקשורת.

לצד עבודתו כדובר ויועץ תקשורת בעיריית חדרה, החל לשדר ברדיו אמצע הדרך עם הקמתו, והגיש את תוכנית הספורט "הדקה ה-90".

בשנת 2009 הקים את אתר "דאבל פס" המסקר את הליגות הנמוכות בכדורגל הישראלי, שבהמשך הפך לאתר בת תחת אתר האינטרנט של ערוץ הספורט. בשנת 2010 החל לעבוד בערוץ הספורט, תחילה כפרשן במגזין הספורט בערבית ריאדה עלא אלח'אמסה, ובהמשך הופיע כפרשן בתוכניות נוספות של הערוץ, בחדשות הספורט וכפרשן משחקי הליגה הישראלית בכדורגל חופים. בשנת 2014 החל לשדר בתוכנית הרדיו האינטרנטית החדשה של ערוץ הספורט "חמש באוויר".

בקיאותו הרבה במתרחש במשחקי הליגות הנמוכות, סיפורים פיקנטיים מאחורי הקלעים של מועדוני הליגות הנמוכות שאותם חשף ודיווחיו מלאי הפאתוס היוו בסיס לדמותו של זהבי שמגלם שלום מיכאלשווילי בתוכנית החיקויים "בובה של לילה".

בחודש יוני 2015 הושעה מעבודתו בערוץ הספורט יחד עם מוטי פשכצקי, ולצד איציק זוהר ולירן שטראובר שפוטרו מהערוץ עקב תקרית מנהלית במשחק ראווה בכדורגל חופים לזכרו של ניצן שירזי שבמסגרתה עזבו את המגרש בעקבות ויכוח סביב שיתוף שחקן בקבוצה היריבה, אך שב לעמדת הפרשן בסוף השנה.

ב-2017 זהבי השתתף בעונה השמינית של תוכנית המציאות "הישרדות" בערוץ 2 של רשת, הישרדות פלאוון והפך למושבע השישי.

זהבי מגיש משנת 2017 את פינת המקומון בתוכנית הצנרת בערוץ רשת 13.

בשנים 2019―2022 השתתף זהבי בחמש עונות של גולסטאר, שלוש פעמים כשחקן (בעונה השישית, השמינית והעשירית) ופעמיים כעוזר מאמן של שייע פייגנבוים (בעונה השביעית ובעונה התשיעית, שהיו עונות של גולסטאר נשים).

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבות מאת רז זהבי באתר ערוץ הספורט
* אתר למנויים בלבד  יהודה נוריאל, מדליית זהבי, באתר "ידיעות אחרונות", 26 במאי 2017
* אתר למנויים בלבד  רז שכניק, "בנהיגה חזרה מהשידור נפתחו התפרים ואיבדתי המון דם. נסעתי מטושטש כל הדרך", באתר "ידיעות אחרונות", 28 בפברואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלכודת מוות? בעפולה עוברים את הכביש בזיגזג, באתר רשת, 16 בנובמבר 2017
הרב **שלמה הכהן** (מכונה גם: **רבי שלמה צילצער**; ה'תקכ"ט, 1769 – ג' בניסן ה'תקפ"ד, 1824), היה רב ופוסק בחבל שלזיה. כיהן ברבנות בערים שנייטוך (אנ'), מרגנטהיים (אנ') וצילץ בפולין.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר ראוויטץ לרבי משולם זלמן הכהן (גר') אב"ד פיורדא, בגיל שמונה התייתם מאמו מרת גולדה. בצעירותו למד בישיבתו של אביו והיה לתלמידו המובהק. נישא לפעסיל בת רבי מרדכי הלוי לוי בן העיר צילץ. בשנת ה'תקנ"ג מונה לרב העיר שנייטוך. בשנת ה'תקס"א עבר לכהן כרבה של העיר מרגנטהיים. בשנת ה'תקע"א מונה לאב"ד העיר צילץ 'עיר הצדיקים'[דרושה הבהרה], לאחר שרבי עקיבא איגר סירב לקבל את התפקיד.

קשריו עם חכמי דורו
------------------

רבי שלמה היה דיין ופוסק ושואל ומשיב גדול בהלכה, משנתו ההלכתית מפוזרת בספריהם של רבני דורו, רבי צבי הירש בושקא מזאמושט אב"ד אה"ו, רבי צבי הירש הורוויץ בעל ה'מחנה לוי', ורבי אברהם בנימין זאב המבורג ראש הישיבה הרמה בפיורדא, אביו רבי משולם זלמן אב"ד פיורדא. רבי עקיבא איגר הפנה אליו בשאלות חמורות בהלכה.

ספריו
-----

חיבר ספרים רבים אשר נותרו בכתב יד.

בשנת תשע"ה/ו נדפסו:

**בתי נפש - בית המדרש** - על התורה ומועדים.

צאצאיו
------

בנו רבי משולם זלמן הכהן (גר') אב"ד שווערין וחתנו של רבי יעקב אטלינגר, בעל "ערוך לנר".

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי שלמה הכהן, **בתי נפש: בית מדרש על חמשה חומשי תורה**, [ברוקלין, נ.י]: מפעל "עולם הספרים", תשע"ו [2016], באתר היברובוקס
* הערך "רבי שלמה הכהן (צילץ)", באתר המכלול
* מידע על שלמה בן משלם זלמן הכהן בקטלוג הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבי צבי הירש מזאמושט, **תפארת צבי**, עמ' יורה דעה סימן נ"ז
2. ↑  רבי צבי הירש הורוויץ, **חומר בקודש**, עמ' סימן י'
3. ↑  מכתב רבי שלמה הכהן אב"ד צילץ לרבי אברהם וולף מהמבורג
4. ↑  רבי משולם זלמן הכהן, **בגדי כהונה**, עמ' אורח חיים סימן ז', אבן העזר סימן י"א
5. ↑  קונטרס בעניין חמור של 'קידושי שחוק', מגאוני שלזיה – לגאון החריף המפורסם רבי שלמה הכהן אב*ד צילץ*

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שלמה הכהן (צילץ)"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007579465505171
* GND: 1176689150

 |
**דודו כהן** (נולד ב-5 באפריל 1977) הוא ראש עיריית טירת כרמל.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בטירת כרמל. לאורי כהן ובתיה למשפחת עפרוני שעלו ממרוקו ומעיראק. הבכור מבין ארבעה אחים.

למד בבית הספר ממ"ד אריאל (כיום אפרים צמח) ובית ספר דגניה בעיר. בתיכון דתי יבנה בחיפה ובבית הספר הטכני של חיל האוויר.

התגייס לצה"ל שירת במערך ההגנה האווירית של חיל האוויר, כקצין בקבע שימש במגוון תפקידי פיקוד ומטה במערך הנ"מ פיקד על עשרות חיילים ביחידות שדה ובהמשך שימש כקצין פרויקט במספר פרויקטים מרכזיים במטה החיל ועסק באפיון ורכש של מערכות נשק מתקדמות. השתחרר לאחר 8 שנים בדרגת סרן. 

לאחר שירותו הצבאי התגייס לשב"כ שם שירת במשך 18 שנים כרכז מודיעין גאוגרפי ובתפקידים נוספים.

עמד בראש קהילת אם הבנים בטירת כרמל. היה פעיל במתנ"ס בהיבטים של אומנות, תרבות, מוזיקה ואקטואליה והיה ממקימי "סוסיתא בר" הפאב הקהילתי שפעל במרכז המסחרי בעיר.

ביולי 2023 הודיע כהן על מועמדותו לראשות עיריית טירת כרמל, רץ עצמאית ברשימת "טירת כרמל שלנו" וזכה בסיבוב הראשון ב-36.8% מן הקולות. בסיבוב השני התמודד מול אלי כהן וניצח לאחר שזכה ב-61.5% מהקולות. רשימתו זכתה לארבעה מנדטים בבחירות.

הוא בעל תואר שני בממשל והתמחות במדיניות ציבורית ושיווק פוליטי מאוניברסיטת רייכמן בהרצליה ובעל תואר ראשון במדעי המדינה ומזרחנות מאוניברסיטת חיפה.

גרוש ומתגורר בטירת כרמל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* דודו כהן, ברשת החברתית פייסבוק
* טירת הכרמל הולכת לסיבוב שני • דודו כהן מול אלי כהן, באתר חדשות חיפה והסביבה, 28 בפברואר 2024
**הארלד אוגוסט בוהר** (בדנית: **Harald August Bohr**‏; 22 באפריל 1887 - 22 בינואר 1951) היה מתמטיקאי וכדורגלן דני-יהודי, אחיו הצעיר של הפיזיקאי נילס בוהר.

חייו
----

הארלד בוהר נולד בקופנהגן, השלישי משלושת ילדיהם של כריסטיאן בוהר‏ (1858—1911), פיזיולוג בעל שם עולמי, והלן אדלר (1860—1930), בתם של דוד ברוך אדלר (1826—1878), בנקאי יהודי דני אמיד ובעל השפעה וחבר פרלמנט ליברלי, וג'ני רפאל (1830—1902), בת למשפחת בנקאים יהודית-בריטית.

למד מתמטיקה באוניברסיטת קופנהגן, ובשנת 1910 קיבל תואר דוקטור, בהנחייתו של אדמונד לנדאו, על עבודה שכותרתה "תרומות לתאוריה של טורי דיריכלה". בשנת 1930 קיבל משרת פרופסור באוניברסיטה זו.

עסק בחקר המתמטיקה, ייסד את חקר פונקציות כמעט מחזוריות, ועבד בצמוד למתמטיקאי מקיימברידג' ג'. ה. הארדי. משפט מפורסם הקרוי על שמו הוא משפט בוהר-מולרופ המאפיין את פונקציית גמא. עם אחיו, נילס בוהר, כתב רק מאמר מדעי אחד.

בשנות ה-30 נמנה עם מובילי הביקורת על המדיניות האנטישמית של הממסד המתמטי בגרמניה. בשנת 1934 פרסם מאמר שתקף את רעיונותיו הגזעניים של המתמטיקאי הגרמני לודוויג גאורג ביברבך. בוהר שאמו הייתה יהודיה נמלט עם משפחתו לשוודיה כמרבית יהודי דנמרק בספטמבר 1943, ושהה בשוודיה עד 1945.

כאחיו נילס בוהר, הארלד היה גם כדורגלן מחונן. בשנת 1903 הצטרף לקבוצת Akademisk Boldklub, אחת הקבוצות הטובות בדנמרק של תחילת המאה ה-20. הוא זכה במדליית כסף באולימפיאדת לונדון ב-1908 כאשר שיחק במדי הנבחרת הדנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארלד בוהר** בוויקישיתוף

* הארלד בוהר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* הארלד בוהר, באתר MacTutor (באנגלית)
* הארלד בוהר, באתר olympedia.org
* דוד דודסון, זוכרים: הקריירות שנקטעו בשואה, חלק ב', באתר nrg‏, 18 באפריל 2012
* Bibliography of Harald Bohr, באתר של אוניברסיטת קופנהגן
* הארלד בוהר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הארלד בוהר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Harald Bohr, באתר "Sports Reference"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258960705171
* BIBSYS: 90350845
* BnF: cb123886215 (data)
* CiNii: DA08914688
* GND: 118910132
* ISNI: 0000 0001 0907 432X
* LCCN: n86864645
* LNB: 000156330
* MGP: 44557
* NKC: mub20201091012
* NLP: a0000001912460
* NTA: 097715042
* RERO: 02-A003019470
* SELIBR: 234657
* SNAC: w6xs9qhz
* SUDOC: 03296353X
* VIAF: 61630374
* WorldCat: lccn-n86864645

 |
**ג'רג' אלקאן** (בהונגרית: **Elkán György**;‏ בודפשט, 10 במרץ 1934 – 29 בדצמבר 2011) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי רופא ילדים. הוא היה הרופא שהקים, פיתח, עקב ופיקח במשך עשרות שנים אחר מערכות הבריאות של בתי היתומים ופנימיות של ילדים בהונגריה ובמיוחד בבודפשט.

קורות חיים
----------

ג'רג' אלקאן נולד במשפחה יהודית. הוא עבר את השואה כילד ולאחר מכן בנוסף ללימודיו באוניברסיטה עסק גם בעבודה חברתית. הוא עבד במחלקה להגנת הילד של ה-BRFK (של מועצת העיר בודפשט), ולאחר מכן במועצה הלאומית להגנת הילד והנוער. במסגרת ביצוע המשימות הללו הכיר את כל הפנימיות (מוסדות המגורים ולימודים) של ילדים בהונגריה. הוא ביצע הערכה של שירותי הבריאות של מוסדות אלה ובחן את צורכיהם למען טיפול מיטבי בילדים.

בשנת 1958, לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה התמחה בקליניקה לילדים של אוניברסיטת זמלווייס (SOTE) ובתום ההתמחות עבד בה 16 שנים שבמהלכן השיג את התארים כרופא מומחה גם ברפואת תינוקות וילדים וגם בפסיכיאטריית ילדים.

משנת 1974 היה הרופא הראשי והמנהל של מחלקת בית הילדים של בית החולים היים פאל במשך 30 שנה, משימתו הייתה לארגן את שירותי הבריאות בבתי הילדים (יתומים) ובפנימיות ילדים של בודפשט. הוא מילא תפקיד מרכזי בהקמת המסגרות הארגוניות המתאימות. כרופא שמר על קשר הדוק, כמעט יומיומי, עם ראש כל מוסד כזה. הוא כתב גם כמה ספרים. אלקאן הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.

לזכרו נכתב:

> 
> רצית להיות אופטימיסט שלא מתייאש, משתתף מתחשב בדיון על אירועים ותופעות חברתיות המשפיעות על רווחת הילדים. לא שאלנו אותך אם הבאת איתך את ההומניזם העמוק שלך ואת השקפת החיים השלווה שלך מילדותך, שנפלה בעידן האפל והבלתי אנושי ביותר בהיסטוריה. רבים מאיתנו חושבים כך. ייתכן ששורשי גישתך האינטגרטיבית להגנה על ילדים הגיעו מחוויות הילדות שלך ולא רק מההכנה האקדמית שלך.
> 
> 
> 
>

פרסים והוקרה
------------

* עיטור צלב ההצטיינות ההונגרי
* בגין זכויותיו והישגיו תמונתו הוצב הבגלריית הפנים להגנת הילדים, המתוחזקת ומטופחת על ידי העיר בודפשט.

הנצחה
-----

בשנת 1973 כתב שיר לזכרו המשורר אוטו אורבן (Begfázás) בספר שירה "קטי-פטיקה" על ילדה בשם **קַטִי**.

> 
> ,ilyen por meg olyan por...
> 
> 
> maga Elkán György doktor
> 
> 
> aki mint egy nyájas sátán
> 
> 
> ...kopogtat a Kati hátán
> 
> 
> 
> 

> 
> ...אבקה כזו ואבקה כזו
> 
> 
> ד"ר אלקן בעצמו,
> 
> 
> שטן נעים שכמותו בחיש
> 
> 
> על גב הילדה מקיש...
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* הודעה על מותו ומאמר הנצחה לזכרו
* ג'רג' אלקאן ביוגרפיה
* אחד מספריו: "על מתבגרים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Gyászjelentés". *Népszabadság*. 2012-01-05. p. 16.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'רג' אלקאן"**.
**יאן טורופ** (בהולנדית: **Jan Toorop**‏; 20 בדצמבר 1858 – 3 במרץ 1928) היה צייר הולנדי-אינדונזי, שפעל בסגנונות סמליים. עבודתו המוקדמת הושפעה מתנועת האימפרסיוניזם של אמסטרדם.

ביוגרפיה
--------

יאן טורופ, אשה בלבן (אשתו), 1886
יוהנס תיאודורוס טורופ נולד ב-20 בדצמבר 1858 באי ג'אווה בהודו המזרחית ההולנדית (אינדונזיה).  אביו היה כריסטופל תיאודורוס טורופ, עובד מדינה, ואמו הייתה מריה מגדלנה קוק. הוא היה השלישי מבין חמישה ילדים וחי באי ליד סומטרה עד גיל תשע. לאחר מכן הוא נשלח לבית הספר בג'אווה. 

ב-1869 עזב את אינדונזיה להולנד, שם למד בדלפט ובאמסטרדם. ב-1880 הפך לסטודנט ברייקסאקדמיה באמסטרדם. הוא פגש את הצייר הבלגי ויליאם דגוב דה נונקס בשנת 1883 והשניים חלקו סטודיו לזמן מה ופיתחו ידידות חזקה.[4] מ-1882 עד 1886 התגורר בבריסל, שם הצטרף לקבוצת אמנים שבמרכזה ג'יימס אנסור. טורופ עבד בשנים אלו בסגנונות שונים, כמו ריאליזם, אימפרסיוניזם נאו-אימפרסיוניזם ופוסט-אימפרסיוניזם.

לאחר נישואיו עם אנני הול, אישה בריטית, בשנת 1886, חילק טורופ את זמנו בין האג, אנגליה ובריסל, ולאחר 1890 גם בעיירת חוף הולנדית. במהלך תקופה זו הוא פיתח את הסגנון הסימבוליסטי הייחודי שלו, עם קווים דינמיים ובלתי צפויים, דמויות מסוגננות ועיצובים מעוקלים.

בסוף המאה ה-19 (בשנת 1897) התגורר טורופ במשך 20 שנה בבית קטן בשוק בעיירת החוף דומבורג, וולצ'רן, זילנד. הוא עבד עם קבוצה של אמנים עמיתים, ביניהם מרינוס שורץ ופיט מונדריאן. לא היה ביניהם קשר סגנוני משותף. כל אחד היה עם האישיות שלו, אבל הם קיבלו את השראתם בזילנד - בדיונות, ביערות, בחופים ובאוכלוסייה האופיינית. טורופ היה המרכז של הקבוצה הזו.

לאחר מכן הוא פנה לסגנונות אר נובו, שבהם נעשה שימוש במשחק קווים דומה למטרות דקורטיביות, ללא כל משמעות סמלית נראית לעין. ב-1905 המיר את דתו לקתוליות והחל לייצר יצירות דתיות. הוא גם אייר ספרים, הכין פוסטרים ועיצובי ויטראז'.

לאורך כל חייו הפיק טורופ גם פורטרטים, בסגנונות בין מציאותיים מאוד לאימפרסיוניסטיים.

טורופ מת ב-3 במרץ 1928 בהאג שבהולנד.

בתו צ'רלי טורופ (1891–1955) הייתה אף היא ציירת, וכך גם נכדו אדגר פרנהוט.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יאן טורופ

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן טורופ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ontdek aquarellist, beeldhouwer, emailleur Jan Toorop, rkd.nl (בהולנדית)
2. ↑  No owner, Toorop, Jean Theodoor (1858–1928), resources.huygens.knaw.nl, ‏2013-11-12 (ב־)
3. ↑  Johannes (Jan) Theodoor Toorop, www.biografischwoordenboekgelderland.nl

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007513589805171
* BNE: XX1138086
* BnF: cb13193660v (data)
* BPN: 01733098
* CiNii: DA03607921
* GND: 119295954
* ISNI: 0000 0000 8108 9879
* KulturNav: 378a1632-53ee-4f24-b961-4768196b4915
* LCCN: n79074484
* NDL: 00476245
* NGV: 4617
* NLA: 35925454
* NTA: 068973977
* RKD: 77873
* SNAC: w6s4817x
* SUDOC: 075891212
* Trove: 1148390
* ULAN: 500017535
* VIAF: 130145857839423020282
* WorldCat: lccn-n79074484

 |
**אלישע בר-מאיר** (נולד ב-20 בדצמבר 1946) הוא רופא ישראלי, מומחה ברדיולוגיה, פרופסור חבר קליני בפקולטה לרפואה של הטכניון, מנהל מחלקת רדיולוגיה בדימוס במרכז הרפואי בני ציון, מייסד ומנהל רפואי של חברת מ.א.ר וחברת מור-מאר לאבחון רפואי.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים למרתא וצבי בר-מאיר, התחנך בגימנסיה העברית בירושלים, במגמה המזרחנית. שירת בצה"ל ביחידת האיסוף המרכזית.   

החל ללמוד רפואה בבולוניה, איטליה וסיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת תל אביב. התמחה במחלקה הרדיולוגית במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע. לאחר מכן השתלם בתחום הטומוגרפיה הממוחשבת (CT) בבית החולים הכללי ביוהנסבורג, דרום אפריקה.   

בשנים 1980–1981 שימש מנהל תחום נוירו-רדיולוגיה במרכז הרפואי תל אביב (איכילוב), ולאחר מכן כמנהל יחידת CT בסורוקה.

בשנים 1990–2013 כיהן בר-מאיר כמנהל מחלקת רדיולוגיה במרכז הרפואי בני ציון בחיפה, ועסק רבות בהוראת רדיולוגיה לסטודנטים לרפואה ובהכשרת מתמחים ברדיולוגיה.  

כמו כן עסק במחקר ופרסם למעלה מ-100 מאמרים בספרות הרפואית הבינלאומית, ובשנת 2007 קודם לפרופסור חבר קליני בפקולטה לרפואה של הטכניון. התחומים העיקריים שבהם התמחה הם קולונוסקופיה וירטואלית, צנתור לב וירטואלי, אבחון מוקדם של שבץ מוחי בטכניקת זילוח (perfusion) ואבחון מחלות דרכי המרה והלבלב בטכניקת MRCP – Magnetic Resonance Cholangiopancreatography. זכה מספר פעמים בתואר מרצה מצטיין בפקולטה לרפואה.   

בין השנים 1996–2011 ארגן כנס שנתי, "מרתון MRI" להוראת יישומי CT ו-MRI מתקדמים לקלינאים ורדיולוגים, בהשתתפות מרצים מישראל ומחו"ל.

בשנת 1983 הקים יחד עם שותפים את מ.א.ר. (מרכזים לאבחון רפואי), חברה לאספקת שירותי דימות למוסדות הרפואה הציבורית. החברה החלה את פעילותה בבית חולים אלישע בחיפה. כיום החברה מפעילה שירותי דימות ואבחון רפואי ב-30 סניפים ברחבי הארץ. בשנת 1992 חברת מ.א.ר. הקימה בשותפות עם מכון מור את חברת מור-מאר המפעילה 8 סורקי MRI (תהודה מגנטית) ניידים ונייחים ב-15 אתרים בישראל.

אלישע בר-מאיר נשוי לאתי לבית פרוכט, אב לשני ילדים, מתגורר בחיפה.

פעילות אמנותית
--------------

בר-מאיר עוסק בצילום אמנותי ואף הציג מספר תערוכות צילום. תערוכה שלו, "אבחנה דקה - 24 שעות בחיי בית חולים" מוצגת כתערוכת קבע בפקולטה לרפואה של הטכניון. בשנת 2013 ערך בר-מאיר תערוכה בגלריה רוני מירון ברמת השרון, ובשנת 2014 השתתף בתערוכת צילום בגלריה במעלות.   

תערוכת קבע של עבודותיו מוצגת במכון מ.א.ר. בקניון קסטרא בחיפה.

אלישע בר-מאיר כתב מספר סיפורים. בשנת 2009 זכה סיפור קצר מפרי עטו בפרס עידוד היצירה ע"ש עופר לידר. כמו כן כתב ביקורות ספרים במוסף "ספרים" ו"גלריה" בעיתון הארץ.

### תערוכות יחיד וקבוצתיות

* 2012 - "אבחנה דקה - 24 שעות בחיי בית חולים", אודיטוריום חיפה, בית סוקולוב תל אביב, תיאטרון ירושלים.
* 2013 - "סטודיו למחול", גלריה רוני מירון, רמת השרון.
* 2014 - "הומור בצילומי רחוב" (תערוכה קבוצתית), גלריה ע"ש אפטר ברר, מעלות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלישע בר-מאיר
* אלישע בר-מאיר, מה לעשות כדי לרזות? לאכול - והרבה, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2007
* עדשת מגע, נאוה סמל, מגזין הטכניון, קיץ 2012.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת חי פה, טיפול כירורגי ייחודי ב"בני ציון", מנע קטיעת רגל, באתר חי פּה, 12 אוגוסט 2009
2. ↑  עדנה אברמסון, בית חולים בשחור ולבן: הרדיולוג מ"בני ציון" מצלם, באתר ynet, 13 בפברואר 2012
3. ↑  טקסי חלוקת הפרסים, באתר *weizmann.ac.il*, ‏8 בינואר 2009 (ארכיון)
4. ↑  "אבחנה דקה" - 24 שעות בחיי בית חולים - בית סוקולוב, אגודת העיתונאים, באתר *artbeat.co.il*
**אדריאן "אַדְרִי" אֶמְבַּרְבָּה בְּלָאסְקֶז** (בספרדית: **Adrián "Adri" Embarba Blázquez**; נולד ב-7 במאי 1992) הוא כדורגלן ספרדי שמשחק באלמריה מהלה ליגה כקשר ימני, אך לפעמים משחק גם בעמדות הכנף והחלוץ. גדל באקדמיה של ריאל מדריד, ממנה המשיך לאקדמיות אחרות בספרד, לפני שהגיע לכדורגל מקצועי בליגה הראשונה.

קריירה
------

אמברבה, שנולד במדריד, סיים את קריירת הנוער שלו עם חטאפה, לאחר תקופות נוער עם ריאל מדריד השכנה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בעונת 2011-12, וכבש שישה שערים בליגה השלישית בספרד.

ביולי 2013, אמברבה הצטרף לראיו וייקאנו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה - בלה ליגה - ב-30 באוגוסט, עלה מהספסל עבור יאגו פאלקה הפצוע ושיחק 65 דקות בתבוסה ביתית 1-2 מול לבאנטה.

ב-12 ביוני 2014, אמברבה חתם על חוזה חדש לשלוש שנים עם ראיו. הוא הבקיע את השער המקצועי הראשון שלו ב-14 במרץ של השנה שלאחר מכן, בניצחון 3-1 על גרנדה בוואיקאס.

אמברבה כבש שני שערים ב-28 הופעות במהלך עונת 2015/16, כשהמועדון ספג ירידה. ב-8 באוקטובר 2017, הוא הבקיע צמד ב-4–1 ביתי בליגה השנייה נגד ריאל ויאדוליד.

ב-19 בדצמבר 2017, לאחר שביסס את עצמו כשחקן הרכב קבוע, חידש אמברבה את חוזהו עד 2021. הוא השיג עלייה לליגה הבכירה בעונת 2017/18, כבש שמונה פעמים והוסיף 14 אסיסטים.

אמברבה עבר לאספניול ב-23 בינואר 2020, לאחר ששולם סעיף השחרור שלו בסך 10 מיליון אירו. לאחר שירד ליגה בעונתו הראשונה, הוא עזר לקבוצתו לחזור לליגה הראשונה על ידי כיבוש תשעה שערים.

ב-24 באוגוסט 2022, עבר אמברבה לאלמריה, העולה החדשה ללה ליגה.

תארים
-----

ראיו
* הליגה הספרדית השנייה, 2017/2018

אספניול
* הליגה הספרדית השנייה, 2020/2021

חיים אישיים
-----------

בן דודו של אמברבה, אייזק, כדורגלן אף הוא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדרי אמברבה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
**לידיה אליס ג'קובי** (באנגלית: **Lydia Alice Jacoby**; נולדה ב-29 בפברואר 2004) היא שחיינית אמריקאית, האלופה האולימפית (טוקיו 2020) במשחה ל-100 מטר חזה.

ג'קובי היא השחיינית הראשונה מאלסקה שהשתתפה במשחקים האוליממפיים.

ביוגרפיה
--------

ג'קובי נולדה באנקורג', אלסקה וגדלה בסווארד אלסקה. היא החלה לשחות בגיל 6 במועדון השחייה המקומי.

### 2021

באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 זכתה ג'קובי במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.28 דקות, אחרי לילי קינג (1:04.79 דקות) ולפני אנני לזור (1:05.60 דקות).

#### אלופה אולימפית

במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.95 דקות, לפני טטיאנה סקונמאקר מדרום אפריקה (1:05.22 דקות) ולילי קינג (1:05.54 דקות) מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם רגן סמית', טורי הסק ואבי וייצל בתוצאה של 3:51.73 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:51.60 דקות ולפני קנדה (3:52.60 דקות), כשחיינית חזה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:05.03 דקות. נוסף לכך היא סיימה במקום חמישי במשחה שליחות משולב 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.58 דקות, כשחיינית חזה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:05.09 דקות, למרות שמשקפי השחייה נפלו לה בזינוק.

### 2022

ג'קובי לא השתתפה באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני 2022.

### 2023

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.94 דקות, אחרי רותה מיילוטיטה מליטא (1:04.62 דקות) וטטיאנה סקונמאקר (1:05.84 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.40 שניות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חזה: 29.81 שניות (2023)
* 100 מטר חזה: 1:04.95 דקות (2021)
* 200 מטר חזה: 2:24.03 דקות (2023)

### בריכת 25 מטר

* 50 מטר חזה: 29.97 שניות (2021)
* 100 מטר חזה: 1:04.62 דקות (2022)
* 200 מטר חזה: 2:22.36 דקות (2022)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* לידיה ג'קובי, ברשת החברתית אינסטגרם
* לידיה ג'קובי, באתר olympedia.org
* לידיה ג'קובי, באתר Swimrankings
* לידיה ג'קובי, באתר SwimSwam

|  אלופות אולימפיות - משחה ל-100 מטר חזה (נשים) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1968: ג'ורג'יצה ביידוב יוגוסלביהיוגוסלביה • 
1972: קתרין קאר ארצות הבריתארצות הברית • 
1976: הנלורה אנקה מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 
1980: אוטה גווינגר מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 
1984: פטרה ואן סטברן הולנדהולנד • 
1988: טניה דנגלקובה בולגריהבולגריה • 
1992: ילנה רודקובסקאיה רוסיהרוסיה •
1996: פני היינס דרום אפריקהדרום אפריקה • 
2000: מייגן ג'נדריק ארצות הבריתארצות הברית • 
2004: לו קסיוג'ואן הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין • 
2008: לייזל ג'ונס אוסטרליהאוסטרליה •
2012: רותה מיילוטיטה ליטאליטא • 
2016: לילי קינג ארצות הבריתארצות הברית • 
2020: לידיה ג'קובי ארצות הבריתארצות הברית |

 |
תבנית {{סופר}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**אַדְרִיאַנוּס (אַדְרִיאַן) רוֹלַנְד הוֹלְסְט** (בהולנדית: **Adrianus (Adriaan) Roland Holst**; ‏‏) היה סופר ומשורר הולנדי, שכונה "נסיך המשוררים ההולנדיים". הוא היה הזוכה השני, ב-1948, בפרס קונסטנטין הויגנס (אנ'). הוא היה מועמד לפרס נובל לספרות.

הולסט היה אחיינו של הצייר רישרד רולנד הולסט (אנ') והסופרת, המשוררת והסוציאליסטית הנרייטה רולנד הולסט. יצירתו הענפה מתאפיינת בסגנון חגיגי משלו ובסמליות עשירה.

קורות חיים
----------

אדריאן רולנד הולסט גדל באזור חוי (אנ'). הוא למד בבית הספר התיכון בהילברסום (בית הספר נקרא כיום על שמו ונקרא א. רולנד הולסט קולג') ולמד אומנויות קלטיות באוניברסיטת אוקספורד בין השנים 1908 עד 1911, שם הושפע משירתם של פרסי ביש שלי וויליאם בטלר ייטס ומהסאגות הקלטיות.

כבר בגיל עשרים הספיק רולנד הולסט לפרסם שירים במגזין הספרותי "De XXste Eeuw" ("המאה העשרים"). ב-1911 הייתה הופעת הבכורה שלו כמשורר, ספר השירים "Verzen" ("חרוזים"). באוספים הבאים שלו "De belijdenis van de stilte" ("וידוי השתיקה") ו-"Voorbij de wegen" ("מעבר לדרכים") הגיע קולו לבשלות. החרוזים מגלים תשוקה רומנטית, מתוך מיתולוגיה ובדידות נעלה. "Deirdre en de zonen van Usnach" ("דיירדרה ובני אוסנח"; 1920), שהופיע בסדרת פלדיום, הוא סיפור פיוטי בעולם הקלטי. הסיפור עדיין נקרא בהרחבה. בין קובצי שיריו: "Ex tenebris mundi" ("מחשכת העולם"; 1926) ו"Een winter aan zee" ("חורף ליד הים"; 1937). כמו-כן תרגם להולנדית יצירות מאת ויליאם שייקספיר וויליאם בטלר ייטס.

ב-1918 נסע רולנד הולסט להתגורר בברחן (אנ') בצפון הולנד, שם מתגוררים כיום בביתו סופרים ומשוררים שונים ברוטציה.

כתבים נבחרים
------------

* 1911 – Verzen
* 1913 – De belijdenis van de stilte
* 1920 – Deirdre en de zonen van Usnach
* 1920 – Voorbij de wegen
* 1925 – De afspraak
* 1925 – De wilde kim
* 1926 – Ex tenebris mundi: gedichten
* 1926 – Over den dichter Leopold
* 1928 – Het Elysisch verlangen (gevolgd door De zeetocht van Ban)
* 1928 – Shelley, een afscheid
* 1932 – Tusschen vuur en maan
* 1936 – De pooltocht der verbeelding
* 1936 – Voorteekens
* 1937 – Een winter aan zee
* 1938 – Uit zelfbehoud
* 1940 – In memoriam Charles Edgar du Perron en Menno ter Braak
* 1940 – Onderweg

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדריאן רולנד הולסט** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

* Roland Holst, Adrianus (1888-1976), Huygens Institute

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Nomination Database". *nobelprize.org*.
2. 1 2  הערך רוֹלַנְד הוֹלְסְט, אַדְרִיאַנוּס באנציקלופדיה העברית, כרך ל', טור 684
**ג'יאנקרלו לופרדו** (נולד ב-25 באוגוסט 1971) הוא פוליטיקאי, מומחה לוחמה בטרור ומדריך קרב מגע אקוודורי. כיום מכהן לופרדו כשר הביטחון של אקוודור. במשך מעל ל-20 שנים, התאמן לופרדו באמנויות לחימה וסיפק ייעוץ בתחום האבטחה והטקטיקה.

ביוגרפיה
--------

לופרדו נולד בעיר הנמל גואיאקיל הממוקמת במערב אקוודור. לאחר שהשלים את לימודיו בתיכון Centro Educativo la Moderna בעיר, התקבל לקולג' הקהילתי ברוקדייל לתואר ראשון במנהל עסקים.

בשנת 1980, החל באימוני קראטה ומאז שנת 1981, הוא מחזיק בחגורה שחורה דאן 4. כמו כן, מתאמן לופרדו בקמפו. במהלך שנות ה-2000 השתתף בקורס מדריכי קרב מגע והסמכה להדרכת לוחמה בטרור בבית הספר הישראלי לטקטיקה בהדרכת תומר ישראלי. במסגרת בית הספר עבר הכשרה גם בתוכנית הלימודים TAC לחילוץ בני ערובה והכשרה מתקדמת לאבטחת אישים.

החל משנת 2016, הדריך לופרדו בבית הספר והוביל מגוון קורסים בבית הספר לרבות קורס CQB ולוחמה בשטח בנוי. כמו כן, העביר קורסים דומים באקוודור וברחבי אמריקה הלטינית.

ג'יאנקרלו לופרדו מספק שירותי ייעוץ בתחום ההגנה לארגונים ממשלתיים, פקידים בכירים ומנהלים ברחבי העולם במסגרת פעילותו בבית הספר הישראלי לטקטיקה.

מינויו לשר הביטחון
------------------

בנובמבר 2023, מינה דניאל נובואה, נשיא אקוודור, את ג'יאנקרלו לופרדו לשר הביטחון ה-14 של אקוודור. זמן קצר לאחר היכנסו לתפקיד, ב-28 בדצמבר, השיק תוכנית לשליטה בהפצת נשק באקוודור.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר בית הספר לטקטיקה באקוודור בהנהלת לופרדו
* עמוד הלינקדאין של ג'יאנקרלו לופרדו
* Experto en artes marciales y con formación antiterrorista israelí, Giancarlo Loffredo asume como ministro de Defensa de Ecuador – מתוך אתר Defensa.com, 28.11.23
* Fuerzas Armadas: Cuestionamientos por nombramiento del Ministro de Defensa, Teleamazonas

הערות שוליים
------------

1. ↑  El ministro de Defensa, Giancarlo Loffredo, presidirá el COE nacional, El Universo, ‏2023-12-13 (בספרדית)
2. ↑  Defensa.com, Giancarlo Loffredo asume como Ministro de Defensa de Ecuador - Noticias Defensa Ecuador, Defensa.com, ‏2023-11-28 (בספרדית)
3. 1 2  Israeli Tactical Schooll, ITS (באנגלית)
4. ↑  Weapons control operations will intensify in Ecuador - Prensa Latina, ‏2023-12-28 (באנגלית אמריקאית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'יאנקרלו לופרדו"**.
הרב ד"ר **אברהם ליפשיץ** (נולד בתשי"ד) הוא איש חינוך ישראלי, שהיה ראש מינהל החינוך הממלכתי הדתי במשרד החינוך ומזכ"ל בני עקיבא. בשנת 2024, משמש כרב עמותת רוח הגולן.

ביוגרפיה
--------

ליפשיץ נולד בשכונת פג'ה שבפתח תקווה, כבן זקונים (מתוך שלושה), להורים ילידי לובלין. בצעירותו עבר עם משפחתו לבני ברק, שם למד בבתי הספר "מוהליבר" ו"סגולה". בהמשך למד בישיבת בני עקיבא נחלים ובישיבת ההסדר הר עציון. היה חבר בסניף בני ברק של תנועת הנוער בני עקיבא ומאוחר יותר הקים את סניף בני עקיבא בפרדס כץ והיה לקומונר הראשון שלו.

במהלך שירותו בצה"ל עבר טירונות בנח"ל ולאחר מכן שירת בחיל השריון.

סיים תואר ראשון במחשבים במכון לב, ובמקביל היה מדריך בקריית נוער. לאחר מכן הקים את המדרשה בחיספין שברמת הגולן. סיים תואר שני בטורו קולג' בחינוך ותושב"ע, ודוקטורט מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הדוקטורט בנושא "הוראת התושב"ע בבתי ספר ממלכתיים - דרכי השפעה" נכתב בהנחייתו של פרופ' אלישע באב"ד, והוגש בשנת 2010.

לאחר מכן עבר למדרשה בטבריה ונקרא לנהל את המקיף הדתי בעיר, שכלל אז 180 תלמידים. כעבור שנה הפריד אותו לאולפנית ולישיבה עירונית, וניהל אותה 28 שנים וחצי ברציפות. כשעזב את תפקידו ועבר למינהל החמ"ד, היו בשני המוסדות יחד 1,400 תלמידים מכל האזור.

בשנים 1990–1993 היה מזכ"ל בני עקיבא, ובשנים 2019-2010 כיהן כראש מינהל החמ"ד.

חיים אישיים
-----------

תושב חיספין. נשוי לרחלה, שהייתה סגנית מנהלת בית ספר תיכון נופי גולן, וכיום עומדת בראש מסלול לימודי היהדות והחמ"ד במכללת אוהלו. אב לשישה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברהם ליפשיץ** בוויקישיתוף
* עופרה לקס, עניין אישי - עם אברהם ליפשיץ, באתר ערוץ 7, 22 במרץ 2012
* רחלי מלק-בודה, ‏ראש מנהל החמ"ד הפורש נלחם במסננים ובמקטלגים, בעיתון מקור ראשון, 14 בינואר 2019
* עפרה לקס, מחמ"ד ליבו, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2019
* מיכאל טוכפלד, ‏"אם יש משהו שפוצע אותי, זו הכיתתיות והפלגנות", בעיתון מקור ראשון, 22 באוגוסט 2019
* אברהם ליפשיץ (1953-), דף שער בספרייה הלאומית
* כתבות וראיונות - אברהם ליפשיץ, באתר ערוץ 7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306388105171
* VIAF: 292469746
* WorldCat: viaf-292469746

 |
עטיפת גיליון "קומבינה", עליה הודפסה עבודה של ורד נסים
**עֵרֶב רַב** הוא כתב עת מקוון ל"אמנות, תרבות וחברה".

כתב העת מהווה במה עצמאית לביקורות תערוכות ולשיח ביקורתי על עולם האמנות העכשווית בישראל ובעולם. בנוסף, מתפרסמים בו מאמרים מתוך קטלוגים של תערוכות, מסות, מאמרי דעה, סקירות וביקורות ספרים, קולות קוראים וחדשות מעולם האמנות.

היסטוריה
--------

ערב רב הוקם בשנת 2010 על ידי מבקרי האמנות רונן אידלמן ויונתן אמיר, שפרשו מתפקידם כעורכי אתר האמנות "מארב" (שהיה מגזין האמנות המקוון הראשון בעברית). פרישה זאת התרחשה כחצי שנה לאחר שאידלמן ואמיר נשאלו בריאיון לעיתון הארץ על מעמדם כאתר הכמעט בלעדי בשיח והשיבו שהיו שמחים שיקומו להם מתחרים. לאחר פרישתם מעריכת "מארב" פנו השניים להקים אתר מתחרה בשם שמזכיר במצלולו את המילה "מארב" אולם גם מנכיח את מקומו של האתר כגורם מתסיס ומעורר שאלות בדומה לערב רב המתוארים במקרא ובמסורת היהודית.

עם השנים התגבש מעמדו של ערב רב כבימת השיח המרכזית (וכמעט היחידה) בשדה האמנות החזותית הישראלית. בעשור הראשון לפעילותו התפרסמו בו למעלה מ-5000 טקסטים על ידי כ-400 כותבים שונים. בין המבקרים המרכזיים שכותבים באתר ניתן למנות את יאיר ברק, קרן גולדברג, יונתן הירשפלד, אילת זהר, יהונתן משעל, אלברט סויסה, איריס פשדצקי, הדס קידר, דנה שלו ודוד שפרבר. בנוסף לפעילותו ברשת, כתב העת הוציא לאורך השנים גם כמה גיליונות מודפסים וכן ספר המציג ומנתח את פעילות קבוצת האמנות הירושלמית מוסללה והחל משנת 2016 הוא שותף לארגון כנס ירושלים לאמנות.

משרדי ערב רב יושבים בבית הנסן בירושלים, ופועלים כחלק מעמותת בר-קיימא לתרבות, אמנות, מוסיקה ושלום.

פרסומים מודפסים
---------------

* **שישה ימים ביוני – מסע לשחרור ירושלים**, בשיתוף האמן גיא ברילר ו"עונת התרבות בירושלים", 2011
* **עיר עולם** - בשיתוף עיריית תל אביב ומינהלת עיר-עולם, 2012
* **חיפה. מרחב מעורב**, בתמיכת מנהלת העיר התחתית ובית הגפן, 2013
* **קומבינה**, במסגרת שבוע העיצוב בירושלים, 2016
* **מוסללה - חמש השנים הראשונות : 2009-2014**, עורכים: רונן אידלמן, יונתן אמיר ומתן ישראלי, 233 עמ', 2018
* **ערב רב דפוס 01: מסילת ישרים (נבחרים מהארכיון),** סתיו 2021
* **ערב רב דפוס 02: שיבת ציון (נבחרים מהארכיון)**, חורף 2021
* **ערב רב דפוס 03:** סתיו 2022
* **ערב רב דפוס 04:** חורף 2022

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ערב רב
* ערב רב, ברשת החברתית פייסבוק
* רונן אידלמן, קריאה לאמנים בין הירדן לים, באתר ערב רב, 31 בינואר 2010
* אסף תמרי, להיות ערב רב, באתר ערב רב, 26 בדצמבר 2010
* יונתן אמיר, אמנות ההוצאה לאור באתר העין השביעית, 6 בינואר 2011
* יונתן אמיר, איך כותבים על אמנות? באתר YouTube

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה על הפרישה בבלוג של יונתן אמיר: בקצה המארב, 19 בינואר 2010
2. ↑  אלי ערמון אזולאי, הכיוון מארב, באתר הארץ, 9 ביוני 2009
3. ↑  מערכת ערב רב, שישה ימים ביוני – מסע לשחרור ירושלים, 11 ביוני 2011
4. ↑  מערכת ערב רב, שטעטל-אביב\*, 27 ביוני 2012
5. ↑  מערכת ערב רב, חיפה. מרחב מעורב
6. ↑  מערכת ערב רב, דבר העורכים של גיליון קומבינה, 20 במאי 2016
7. ↑  מערכת ערב רב, "מוסללה – חמש השנים הראשונות"
**עובריות**, יצירתה של אביבה ברגר מישראל
חיבוק עם חרבות, אורה ראובן, 2002
**אבן בגליל** הוא פסטיבל וסימפוזיון פיסול באבן המתקיים באגם מונפורט ומאורגן על ידי עיריית מעלות-תרשיחא.

הפסטיבל מתקיים החל משנת 1991, במסגרתו מארח הפסטיבל פסלים מישראל וממדינות שונות בעולם העוסקים בפיסול באבן. גושי האבן הענקיים ליצירת הפסלים מגיעים למשקל של 10 טון כל אחד, והם נחצבים בגליל על פי דרישות הפסלים. תחילתו של הפסטיבל בפנייה שעשה בשנת 1991 הפסל משה פלרמן לראש עיריית מעלות שלמה בוחבוט לקיים בעיר סימפוזיון פיסול. הפסטיבל הראשון התקיים באתה שנה במימון עיריית מעלות במשך השנים הצטרפו לפסטיבל גם משרד התרבות והספורט, מפעל הפיס הרשות לפיתוח הגליל ועוד.

בקשה להגשת הצעות על פי נושא מוביל מתפרסמת באינטרנט. פסלים הרוצים להשתתף בפסטיבל מגישים הצעות עיצוביות לוועדה אמנותית הבוחרת מתוך ההצעות 10 עד 15 יצירות. העירייה חוצבת את גושי האבן ומביאה אותם לאתר הפיסול ליד האגם. במשך שבועיים עד שלושה שבועות לפני חג הפסח, הפסלים מפסלים את הפסלים במקום. שיאו של הפסטיבל מתקיים כל שנה בחג הפסח, במועד זה מוזמן הקהל לצפות בעבודת הפסלים. לפסטיבל יש מפיק ומפיק בפועל ומנהל אמנותי המתחלפים מדי פעם. לפסטיבל יש הנהלה ציבורית ובראשה עומד ראש העיר. עד הפסטיבל של 1996 פעל הפסטיבל בעיר עצמה. בשנת 1997 נבחר יעקב אגמון כמפיק על. יחד עם המנהל האמנותי, האמן הבינתחומי פנצ'ו אדלברג והמפיק ברוך סולצ'ינר ובגיבוי ההנהלה הציבורית, עבר אתר הפסטיבל לאגם מונפורט ובכך בעצם נחנך האגם לקהל הרחב. 

בסיום הפסטיבל מוצבים הפסלים ברחבי מעלות-תרשיחא ובאזורים נוספים בגליל. עד שנת 2011 נוצרו כ-250 פסלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבן בגליל** בוויקישיתוף
* דף הפסטיבל באתר עיריית מעלות תרשיחא
* סרטון הפסלים בעבודתם - פסטיבל 22 ביוטיוב
אדמירל אריק אולסון, 2010
**אריק תור אולסון** (אנגלית: **Eric Thor Olson**; ‏ 24 בינואר 1952) הוא אדמירל בצי האמריקאי בדימוס אשר שימש כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית.

חיים מוקדמים ולימודים
---------------------

אולסון נולד בטאקומה, וושינגטון, ארצות הברית. בשנת 1973 השלים אולסון את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בצי ארצות הברית.

קריירה
------

בשנת 1974 התנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), שם שימש כלוחם ומפקד. אולסון שירת במספר תפקידי פיקוד בצוותי הקומנדו הימי ובין היתר בצוות שש. במלחמת המפרץ שירת כקצין מטה בפיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי. על האופן בו לחם בקרב מוגדישו עוטר אולסן בכוכב הכסף. בשנת 1994 מונה למפקד צוות שש. בשנת 1999 מונה למפקד פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי. בשנת 2003 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים. ביולי 2007 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים, ושירת בתפקיד בין היתר בעת מבצע חנית נפטון. בשנת 2011 פרש לגמלאות.

לאחר פרישתו מונה לדירקטור בחברת אירידיום, כמו כן הוא מכהן כדירקטור בחברת אנדר ארמור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק אולסון** בוויקישיתוף
* אביתר בן-צדף, מפקד הכוחות המיוחדים האמריקניים: עלול לקום אל-קאעידה 2, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 ביולי 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמיר אורן, צבא ארה"ב: מלחמות למכביר. חיילים להשכיר, באתר הארץ, 17 באפריל 2009.
2. 1 2  אריק אולסון, באתר navyseals.com
3. ↑  יצחק בן-חורין, "מחבר הספר על בן לאדן היה מסוכסך עם חבריו", באתר ynet, 3 בספטמבר 2012.
4. ↑  אריק אולסון באתר בלומברג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1169763316
* LCCN: n2009029124
* VIAF: 88391687
* WorldCat: lccn-n2009029124

 |
**רוברט ווקר** (באנגלית: **Robert Walker**‏; 13 באוקטובר 1918 – 28 באוגוסט 1951) היה שחקן קולנוע אמריקאי.

קורות חיים
----------

ווקר נולד בסולט לייק סיטי במדינת יוטה. הוא למד באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה בניו יורק שם למד בשנים 1937–1939.

באותן שנים הכיר שם את השחקנית פיליס איילי ששינתה לאחר מכן את שמה לג'ניפר ג'ונס. הם נישאו בטלסה, אוקלהומה ב-1939 ונולדו להם שני בנים, ביניהם השחקן רוברט ווקר הבן (אנ').

ב-1941 פגשה פיליס את המפיק דייוויד או. סלזניק ששינה את שמה לג'ניפר ג'ונס והזניק את הקריירה שלה. היא הפכה לפילגשו ולאחר גירושיה מווקר ב-1945, הפכה לאשתו.

סלזניק עזר לווקר לקבל חוזה ב-מטרו גולדווין מאייר. ווקר השתתף בדרמת המלחמה "באטאן" (1943) ובסרט "מאדאם קירי".

ב-1944 השתתף בסרט "מאז שהלכת" לצידן של שירלי טמפל, ג'ניפר ג'ונס וקלודט קולברט, שנכתב והופק על ידי סלזניק.

באותה שנה השתתף בסרט "שלושים שניות מעל טוקיו" על הפשיטה של דוליטל לצידו של ספנסר טרייסי שגילם את דמותו של גנרל ג'יימס דוליטל.

ב-1946 השתתף בתפקיד ראשי של ג'רום קרן בסרט עוד תעלה תזרח השמש, על חייו של קרן.

ב-1947 השתתף בסרט "שיר אהבה" על חיי רוברט שומאן ואשתו קלרה שומאן, בתפקיד יוהנס ברהמס.

תפקידו הבולט ביותר היה בסרט זרים ברכבת בבימויו של אלפרד היצ'קוק (1951) בו שיחק תפקיד של אדם הנטפל לאדם אחר ברכבת ומנסה לשכנע אותו לבצע רצח.

ווקר סבל שנים רבות מבעיות פסיכיאטריות ומהתמכרות לברביטורטים ואלכוהול דבר שהביא למותו ב-1951 בגיל 32.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט ווקר** בוויקישיתוף

* רוברט ווקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רוברט ווקר, באתר AllMovie (באנגלית)
* רוברט ווקר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* רוברט ווקר באתר find a grave
* רוברט ווקר, באתר TCM
* רוברט ווקר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450223805171
* BNE: XX1676273
* BnF: cb140017435 (data)
* CANTIC: a10320684
* GND: 124115497
* ICCU: DDSV225754
* ISNI: 0000 0001 1572 7622
* LCCN: n85376517
* NTA: 113578717
* SNAC: w66708r8
* SUDOC: 066918464
* VIAF: 64202283
* WorldCat: lccn-n85376517

 |
**יחידה 1644** (ביפנית: **栄1644部隊**) הידועה גם בשמות: "**יחידה אי**", "**יחידת טאמה**" או "**יחידת ננקינג**" הייתה יחידה צבאית של הצבא היפני הקיסרי, אשר עסקה בלוחמה ביולוגית. היחידה הפעילה מעבדה ועסקה בפיתוח חיידקים קטלניים והפעלתם במהלך מלחמת סין-יפן השנייה.

היסטוריה
--------

היחידה הוקמה ב-1939 במהלך מלחמת סין-יפן השנייה בידי המחלקה למניעת מגיפות וטיהור מים של הצבא היפני הקיסרי. במקור היא נועדה לשמש כיחידת משנה של יחידה 731. המעבדה של היחידה הייתה ממוקמת בעיר ננקינג שבחלקים הכבושים של סין. שירו אישיאי שימש כמפקדה הראשון של היחידה, לפני שהועבר לפקד על יחידה 731 ובמקומו מונה קולונל אוטה. בפברואר 1943 מונה סאטו שונג'י למפקד היחידה.

היחידה כללה בשיאה 1,500 אנשים, והכשירה מדי שנה כ-300 בקטריולוגים חדשים. פרט לפיתוח חיידקים, עסקה היחידה גם בגידול פרעושים שישמשו כנשאים עבור החיידקים. הצבא הקיסרי עשה שימוש בנשק הביולוגי שיוצר בידי היחידה, והפעיל אותו כנגד הצבא הסיני וכנגד האוכלוסייה האזרחית הסינית. הנשק הביולוגי של היחידה הופץ באמצעות ריסוס, פרעושים, והרעלת בארות. אנשי היחידה נפלו בשבי הצבא האדום במהלך מבצע סערת אוגוסט, וסאטו נידון על פשעי מלחמה במהלך משפט פושעי המלחמה בחברובסק. הוא הודה ביכולות הגבוהות של היחידה, וכן בכך שנעשה שימוש בנשק הביולוגי שיצרה כנגד אזרחים, אולם טען כי היחידה מעולם לא ערכה ניסויים בבני אדם (להבדיל מיחידה 731). הוא נידון ל-20 שנות מאסר, אולם שוחרר כבר ב-1956. עם זאת, חוקר אנונימי שלא הסכים לפרסם את שמו, אולם טען שהוא קשור ליחידה 1644, טען בניגוד להכחשתו של סאטו, שהיחידה כן ביצעה ניסויים בבני אדם אשר כללו הזרקות של כולרה, טיפוס הבהרות ודבר הבלוטות.

לקריאה נוספת
------------

* Gold, Hal (2004), **Unit 731 Testimony**, Tuttle Publishing.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בכתב עת שהחל לצאת ב-2016, עם הערך "השילוח (כתב עת)", העוסק בכתב עת עברי בעריכת אחד העם.

**השילוח - כתב עת ישראלי להגות ומדיניות** הוא כתב עת מודפס היוצא לאור בירושלים בחסות קרן תקווה. כתב העת ראה אור לראשונה באוקטובר 2016 והוא יוצא 5 פעמים בשנה. לכתב העת תפוצה של קרוב ל-5000 מנויים, חלקם במסגרת מנוי על ספרית "שיבולת".

כל גיליון, בן כ-200 עמודים, כולל מאמרים העוסקים בסוגיות של הגות ומדיניות, לצד מאמרי ביקורת ורשימות אקטואליות קצרות. בין הנושאים המטופלים בגיליונות הראשונים: מזרח תיכון ואסטרטגיה, כלכלה ומבנה המשק, זהות לאומית וסוגיות ממשל, ושאלות של משפחה, חינוך וחברה - לצד מאמרים בהגות יהודית וציונית. 'השילוח' שואף לקיים דיון מעמיק הפונה לקהל רחב, בשאלות של מדיניות ציבורית.

היסטוריה
--------

ההשראה לשמו של כתב העת באה מ"השילוח", ירחון עברי מסוף המאה ה-19 שנוסד באודסה על ידי אחד העם. "השילוח" יוצא חמש פעמים בשנה ומכיל מאמרים עיוניים רחבי יריעה, מאמרי ביקורת ורשימות אקטואליות קצרות. כתב העת כולל בכל גיליון מאמר או שניים מתורגמים, ומאמר או קטע עברי ישן תחת הכותרת "קלאסיקה עברית". כתב העת עוסק בענייני אסטרטגיה, כלכלה ומבנה המשק, זהות לאומית וסוגיות ממשל, מבנה המשפחה והזהות המינית, וכן הגות יהודית וציונית. השילוח יוצא לאור בדפוס אחת לחודשיים, ומאמריו מופיעים גם באתר האינטרנט שלו.

הגיליון הראשון זכה לחשיפה בזכות מאמרה של שרת המשפטים איילת שקד, שבו היא פרשה את השקפת עולמה על אודות מקומה של הרשות השופטת בדמוקרטיה, שוק חופשי ויחסי דת ומדינה. הגיליון השלישי, שכלל מאמרי ביקורת על חזון ארבעת השבטים של הנשיא ראובן ריבלין ומאמר המערער על היחס המועדף שלה זוכה החקלאות בישראל, עורר גם הוא פולמוסים. גיליון 4 הוקדש כולו לציון חמישים שנה לשחרור ירושלים ואירח את ראש עיריית ירושלים ניר ברקת. בגיליון החמישי פורסם מאמר מאת יאיר לפיד על מהותו של המרכז הפוליטי בישראל. בגיליון השישי השתתף חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', ששטח את תוכנית ההכרעה ותפיסתו לפתרון מעמד יהודה ושומרון. בגיליון 11 פרסם גיל ברינגר, יועצה של שרת המשפטים איילת שקד, ביקורת על עודף הסמכויות של היועצים המשפטיים במשרדי הממשלה לתפיסתו, לקראת דיונים בהצעת חוק שהוגשה בנושא מינויים של היועצים המשפטיים.

הקו הכללי של השילוח הוא שמרנות ליברלית. מטרתו ליצור דיון חברתי על אודות ההתנהלות הפוליטית בארץ ולהשפיע על המדיניות בנושאים אקטואליים.

מו"ל כתב העת הוא עמיעד כהן; העורך הראשי הוא יואב שורק, עורך משנה צור ארליך.

לקריאה נוספת
------------

* יובל גלעד, **על 'השילוח' - דצמבר 2023,** עתון 77, גליון 435, מרץ 2024

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השילוח** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של השילוח
* השילוח, ברשת החברתית פייסבוק

* השילוח, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* שיחת השילוח, הרצאות בעקבות מאמרים בכתב העת. סרטונים באתר יוטיוב
* פודקאסט שיחת השילוח באתר

הערות שוליים
------------

1. ↑  עפרה לקס, עניין אישי והפעם עם עמיעד כהן, ‏14/06/18
2. 1 2 3  אתר למנויים בלבד בני ציפר, כמה שאלות ומחשבות על כתב העת השמרני "השילוח", באתר הארץ, 1 בדצמבר 2016
3. 1 2  ניב שטנדל, ‏הכתבות הכי טובות שקראנו ב-2017, באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2017
4. ↑  יאיר לפיד, ‏המרכז חוזר, **השילוח**
5. ↑  בצלאל סמוטריץ', ‏תוכנית ההכרעה: המפתח לשלום נמצא בימין, **השילוח**
6. ↑  גיל ברינגר, ‏המחטף השקט: מיועצים משפטיים ל"שומרי סף", **השילוח**