סגידת האמגושים. סרקופג מהמאה ה-4 (קריית הוותיקן)
שלושת האמגושים נושאים את מתנותיהם - פסיפס ביזנטי בבזיליקת סנט אפולינרה נואובו ברוונה (המאה ה-6)
דיפטיך המתאר את הצליבה (ימין) ואת סגידת האמגושים (שמאל). הספרייה הלאומית בפריז (1350 לערך)
הסרקופג של שלושת האמגושים בקתדרלת קלן
סגידת האמגושים בקתדרלת שטרסבורג (המאה ה-14 או ה-15)
האמגושים בפני הורדוס - זכוכית צבועה על ויטראז' בטכניקת גריזיי (צרפת, תחילת המאה ה-15)
הסגידה מאת פיליפו ליפי ופרא אנג'ליקו (תחילת המאה ה-15)
הערצת חכמי הקדם לפי לאונרדו דה וינצ'י (1481)
מסעם של האמגושים מאת ג'יימס טיסוט (המאה ה-19)
פסל מודרני של שלושת האמגושים בברזיל (המאה ה-20)
סגידת האמגושים במוזיאון המרציפן בסנטאנדרה, הונגריה
הערצת המאגים, ג'נטילה דה פבריאנו, 1423
הערצת שלושת המלכים מאת דומניקו גירלנדיו בגלריית אופיצי
**שלושת האַמְגּוּשִׁים** (גם **שלושת המָגִים**, **שלושת חכְמי המזרח**, או **שלושת חכְמי הקדם**) הם על פי הברית החדשה והמסורת הנוצרית שלושה חכמים או מלכים שהגיעו מהמזרח אל בית לחם כדי לסגוד לישו, "מלך היהודים", לאחר לידתו. בברית החדשה עצמה אין מוזכר מספר האמגושים.

שלושת האמגושים בברית החדשה
--------------------------

הגעת האמגושים מוזכרת רק בבשורה על-פי מתי ונעדרת מספרי הבשורה הסינופטיים האחרים. וכך תואר המעשה אצל מתי:

> 
> "ויהי בימי הורדוס המלך כאשר נולד ישוע בבית-לחם יהודה ויבאו מגושים מארץ מזרח ירושלים: ויאמרו איה מלך היהודים אשר ילד כי ראינו את-כוכבו במזרח ונבא להשתחות לו: ויהי כשמע הורדוס המלך את-דבריהם ויחרד הוא וכל-ירושלים עמו: ויקהל את-כל-ראשי הכהנים וסופרי העם וישאל אתם לאמר איפה יולד המשיח: ויאמרו לו בבית-לחם יהודה כי-כן כתוב ביד הנביא: ואתה בית-לחם ארץ יהודה אינך צעיר באלפי יהודה כי ממך יצא מושל אשר ירעה את-עמי ישראל: אז קרא הורדוס למגושים בסתר ויחקר לדעת העת אשר נראה הכוכב: וישלחם בית-לחם ויאמר לכו חקרו היטב על-דבר הנער והיה כי-תמצאון אתו והגדתם לי ואבאה להשתחות-לו גם-אני: ויהי כשמעם את-דברי המלך וילכו והנה הכוכב אשר-ראו במזרח הלך לפניהם עד אשר-בא ויעמד ממעל לאשר-היה שם הילד: ויראו את-הכוכב וישמחו שמחה גדולה עד-מאד: ויבאו הביתה וימצאו את-הילד עם-מרים אמו ויפלו על-פניהם וישתחוו-לו ויפתחו את-אוצרותם ויקריבו לו מנחה זהב ולבונה ומר: ויצוו בחלום לבלתי שוב אל-הורדוס וילכו בדרך אחר אל-ארצם"
> 
> 
> 
> — הבשורה על-פי מתי, ב', 1-12
>

מקור השם
--------

בשפות אירופה התקבע שמם של האמגושים בכמה אופנים. "Maguš" או "Magupati" (היינו "כהן-אדון") בפרסית התגלגל ליוונית בצורת "μάγος" (מאגוֹס; ברבים: "μάγοι", מאגִי) ומשם ללטינית "Magus" (ברבים "Magi"). ממילה זו באו מאוחר יותר המילה "מאגיה" (כישוף) ומילים רבות נוספות בשפות אירופה שלהן משמעויות דומות (לדוגמה באנגלית Magic, Magician וכדומה). 

מקור המילה "אמגושים" (**בלשון יחיד: אַמְגּוּשִׁי**) בעברית הוא בתקופת התלמוד, וזו באה מיוונית וציינה את הכת הפרסית המיסטית הנ"ל. האות א' נוספה למילה היוונית המקורית "מאגוס", בדומה לאות א' שנוספה בעברית למילה אצטדיון - מהמילה היוונית "סטדיון" (στάδιον).

על זהות האמגושים
----------------

האמגושים היו שבט עתיק במדי, שבטרם נכבשה בידי הפרסים האחמנים בשנת 550 לפנה"ס, נשאו בתפקידים דתיים שונים. לאחר מכן הם קיבלו על עצמם את האמונה הזורואסטרית ושימשו כמעמד הכהונה בפולחן הזורואסטרי. במסגרת תפקידם היו בעלי ידע באסטרולוגיה. האמגושים המתוארים בברית החדשה הם האמגושים הידועים ביותר בהיסטוריה, ולפי הבשורה הם הגיעו מהמזרח תוך שהם עוקבים ומונחים בידי כוכב בית לחם אשר הוליכם אל מחוז חפצם. הבשורה אינה מציינת מאין בדיוק הגיעו האמגושים, אולם בתודעה הנוצרית התקבעה זהותם כפרסית או פרתית, ובאמנות הביזנטית הם תוארו במלבושים פרסיים אופייניים. גרסאות אחרות טענו כי מקורם של האמגושים היה מבבל, ונקודה מעניינת נוספת היא שהברית אינה נוקבת במספרם, אך במסורת הנוצרית נתקבע זה על שלושה החל במאה ה-3, ככל הנראה בשל כך שנזכרו שלוש מתנות שנשאו עימם - "זהב ולבונה ומור".

בתחילת המאה ה-6 כבר תוארו שלושת האמגושים לא ככוהנים או כחכמים אלא כמלכים. באיטלקית ובספרדית מכונים האמגושים בהתאמה "I Re Magi" ו-"Los Reyes Magos", היינו "המלכים האמגושיים", ובגרמנית הם נקראים בפשטות "Heilige Drei Könige", היינו, "שלושת המלכים הקדושים". באנגלית נוהג בדרך כלל הכינוי "Three Wise Men" (שלושת החכמים), לצדם של "The Three Kings" ("שלושת המלכים") או "Kings from the east" ("מלכי המזרח").

לאחר שסגדו לבן האלוהים, שבו שלושת האמגושים למזרח ולא הוזכרו שוב בברית החדשה. מרקו פולו טען כי בהיותו בעיר סאווה, דרומית לטהראן בשנת 1270, הצביעו בפניו על שלושת קבריהם של האמגושים, וציינו באוזניו כי מעיר זו יצאו השלושה לדרכם לארץ ישראל. לפי המסורת שמורים שרידיהם של שלושת האמגושים במקדש שלושת האמגושים בקתדרלת קלן בגרמניה, שנבנתה כדי לאחסנם. אלה הובאו לפי המסורת על ידי הלנה הקדושה מארץ ישראל לאיה סופיה בקונסטנטינופול, ומשם הגיעו למילאנו. הקיסר פרידריך ברברוסה, ראש הקיסרות הרומית הקדושה, הביאם ממילאנו לקלן ומסרם לארכיבישוף של קלן ב-1164. לשרידים הייתה חשיבות דתית עצומה ואפשר היה לסמוך עליהם שימשכו צליינים מכל ארצות הנצרות. די היה בכך כדי להצדיק את הקמת הקתדרלה.

### שמותיהם

בכנסייה המערבית התקבעו שמותיהם של שלושת האמגושים במאה ה-8: קאספר (או גאספר), מלכיור ובלשאצר. כנסיות אחרות העניקו להם שמות שונים כמו הור, קרסודאן ובסאנאטר בכנסייה האתיופית, או קאגבה, באדאדאחארידה ובאדאדילמה בכנסייה הארמנית. ברי ששמות אלה אינם פרסיים ואין להם משמעות בפרסית, למעט גאספר, שהוראתו היא "בעל האוצר", ואף היה מלך פרסי בשם דומה במאה ה-1. מאידך, בכנסייה הסורית נתנו לשלושת האמגושים שמות בעלי צליל ומשמעות פרסיים – לארוואנדאד, גושנאסאף והורמיסדאס – אך ברור שאין בכך כדי להוכיח את אמינותם.

האירוע במסורת הנוצרית
---------------------

רוב הכנסיות הנוצריות מתייחסות אל שלושת האמגושים כאל שלושת בעלי הסמכות (מלכים, כוהנים או חכמים) שסגדו לישו לראשונה, ועל כן נחשב האירוע להתגלותו של האחרון בפני גויי העולם. האירוע מונצח בדרך כלל בעולם הקתולי בחג ההתגלות ב-6 בינואר.

במעמדם של שלושת האמגושים חלה התפתחות כבר בתקופת הנצרות הקדומה, והם הועלו כאמור מדרגת אסטרולוגים, קוסמים או חכמים לדרגת מלכים, וזאת כדי להתאים את המעמד לאמור בתנ"ך בספר ישעיהו על פי שיטת הפרה-פיגורציה הגורסת כי אירועי הברית הישנה מקבילים לאירועי הברית החדשה ומבשרים אותה:

> 
> "וְהָלְכוּ גוֹיִם לְאוֹרֵךְ, וּמְלָכִים לְנֹגַהּ זַרְחֵךְ".
> 
> 
> 
> — ספר ישעיהו, פרק ס', פסוק ג'
> 

או בתהילים:

> 
> "מַלְכֵי תַרְשִׁישׁ וְאִיִּים מִנְחָה יָשִׁיבוּ".
> 
> 
> 
> — ספר תהילים, פרק ע"ב, פסוק י'
> 

אולם לפי דעה אחרת, קרה הדבר לאחר תקופתו של הקיסר קונסטנטינוס, ובמטרה להאדיר את שמם של המלכים הנוצריים וליצור קרבה בינם לבין ישו. בכל אופן, בתחילת המאה ה-6 כבר התבסס מעמדם של האמגושים כמלכים.

האמגושים באמנות
---------------

### באמנות הדתית

"סגידת האמגושים" או "הסגידה" הייתה אחד מהנושאים הפופולריים באמנות הדתית הנוצרית, ומצאה ביטוי בכל סוגי האמנות הפלסטית - ציור, פרסקות, פסיפסים, פיסול, ויטראז'ים ועוד. הכנסייה אהבה את הנושא שכן הוא המחיש את רעיון מלכותו של ישו כבר מיום לידתו, ו"מסעם של האמגושים" (ראו ציור מאת ג'יימס טיסוט), "האמגושים בפני הורדוס" (ראו תמונת זכוכית צבועה) או "חלום האמגושים" היו נושאים שזכו לפחות תשומת לב.

בתחילה תוארו האמגושים בפרופיל כשהם צועדים בשורה ואוחזים את מתנותיהם בידיהם השלוחות לפנים. הם הולבשו בבגדים פרסיים, במכנסיים ובמצנפת פריגית אדומה (ראו לדוגמה בפסיפס מבזיליקת סנט אפולינרה נואובו ברוונה), והעמדה זו של האמגושים חיקתה סצנות שתיארו ברברים המביאים מנחה לקיסר או לשליט. במאה ה-10 נראו לראשונה כתרים לראשיהם של האמגושים, ומלבושיהם הותאמו לתקופת היצירה ואיבדו כל קשר לאופנה שנהגה במזרח הקדום. מאפיין נוסף שאומץ עם השנים היה להציג את שלושת האמגושים כבני גילאים שונים וכמייצגים את שלושת שלבי חייו של האדם (ראו לדוגמה פסל בקתדרלת שטרסבורג). עוד התפתחות בתיאורם של האמגושים נגעה למוצאם. החל במאה ה-12, ובצפון אירופה מהמאה ה-15, הוצג בלשאצר, הצעיר מבין השלושה, כמורי כהה, ואילו קאספר הזקן, הולבש בבגדים מזרחיים (ראו לדוגמה בפסל המודרני בברזיל).

במאה ה-14 החלו אמנים לפאר את בגדיהם ואת מתנותיהם של שלושת האמגושים, ואט אט הפכה "הסגידה" לאירוע פומבי רב-קהל המתואר באופן מורכב לפרטי פרטים. לעיתים שולבו האמגושים באירוע לידתו של ישו, ומורכבותו של המעמד והפאר בו תואר עמדו בניגוד לסגידת הרועים הנזכרת בבשורה על-פי לוקאס (ב', 15-20). מקומם של בעלי החיים לא נפקד מהאירוע ובין אלה נמנים שוורים, סוסים, גמלים, כלבים, בזים, טווסים ועוד.

### באמנות אחרת

סיפור המעשה מוצג באופן קומי ומזווית שונה לחלוטין בסרט בריאן כוכב עליון שהוא פרודיה על חיי ישו. הסרט נפתח בלידתו של בריאן בבית הנמצא כנראה ברחוב בו נולד גם ישו. שלושת האמגושים נכנסים בתחילה בטעות לבית אמו של בריאן ומעניקים לה את מתנותיהם, אך כעבור דקות ספורות הם חוזרים לקחת אותן כדי לתיתם לאם הנכונה.
במשחק הווידאו כרונו טריגר מ-1995 מופיעות שלוש דמויות משנה הנושאות את שמותיהם של שלושת האמגושים ומסייעות לדמויות האחרות. כך גם במשחק קסנוגירז מ-1998 ובאנימה נאון ג'נסיס אוונגליון. שלושת האמגושים נזכרו גם בספרו של אומברטו אקו באודולינו.

ראו גם
------

* כוכב בית לחם
* חג ההתגלות
* הערצת חכמי הקדם
* סגידת הרועים
* כנסיית המולד
* מערת החלב

לקריאה נוספת
------------

* אהרון לירון, "הנצרות וארץ הקודש" - הוצאת צ'ריקובר, 1997 מסת"ב 965-16-0109-4.
* אפי זיו, **הצופן הנוצרי באמנות**, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 139–142, מסת"ב 978-965-566-137-8
* אומברטו אקו, **תולדות האגדות - סיפורם של מקומות אגדיים**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2016, עמ' 51–61.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלושת האמגושים** בוויקישיתוף
* שלושת האמגושים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אמגושים, דף שער בספרייה הלאומית
* שלושת האמגושים, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

| חייו, מותו, ותחייתו של ישו |
| --- |
| ילדותו | הבשורה למרים • הביקור • הולדת ישו • סגידת הרועים • שלושת האמגושים • הבריחה למצרים • טבח התמימים • ישו בין המורים |  |
| בגרותו | טבילת ישו • פיתויו של ישו • החתונה בקנה • הדרשה על ההר • הדרשה על המישור • השומרוני הטוב • ההשתנות |
| השבוע הקדוש | הכניסה לירושלים • הסעודה האחרונה • הייסורים בגן • מאסרו של ישו • חקירת ישו בידי הסנהדרין • משפטו של ישו בפני פונטיוס פילאטוס • צליבת ישו |
| תחייתו | קבורת ישו • תחיית ישו • נס הדגים השני וההבטחה לפטרוס • הפגישה באמאוס • העלייה השמיימה • הביאה השנייה |

| חג המולד |
| --- |
| חג המולד הכחול • ערב חג המולד • יום הילד הבינלאומי • יום הקופסאות • נוצ'הבואנה • יום ניקולאס הקדוש • יום סטפנוס הקדוש • סול אינוויקטוס • יול • גאוגרפיה |
| בנצרות | שלושת האמגושים (הערצת חכמי הקדם) • סגידת הרועים • הציפייה • המלאך גבריאל • הבשורה למרים • הבשורה לרועים • טבילת האדון • בית לחם • כריסטינגל • כריסטמסטייד • חג ההתגלות • הורדוס • ישו • יוסף הקדוש • מרים, אם ישו • טבח החפים מפשע (הבריחה למצרים) • צום המולד • לידת ישו (באמנות • בתרבות הפופולרית) • סצנת המולד • ניקולאוס הקדוש • כוכב בית לחם • הלילה השנים עשר |
| בפולקלור | בדליסק • בפנה • בלסניקל • קגנר • כריסטקינד • דד מורוז • שדונים • אבא חג המולד • גרילה • ג'ק פרוסט • ג'ולופוקי • קנכט רופרכט • קורבטונטורי • קרמפוס • אגדת עכביש חג המולד • מיקולאס • דמות הכורה • ניסי • הקוטב הצפוני • איש החורף הזקן • אולנצרו • האב פואטאר • פר נואל • לוצ'יה הקדושה • האיילים של סנטה קלאוס (רודולף) • סדנת סנטה • סינטרקלאס • טיו דה נדאל • ורטפ • חתול יול • ילדי יול • זוורטה פיט • איש שק |
| מביאי מתנות | ניקולאוס הקדוש • סנטה קלאוס • מביאי מתנות לחג המולד והחורף לפי מדינה |
| מסורות | לוח הציפייה • נר הציפייה • זר הציפייה • סעודת ראש חזיר • נר קשתות • כרטיסים • מזמורים לאור נרות • תהלוכת הסוסים של שלושת האמגושים • קרקרים • תפאורות • אירועים וחגיגות • חג שבעת הדגים • סנטה מעופף • מתנות • גשש הסנטה של גוגל • לאס פוסאדאס • מכתבים • אורות • לורד מיסרול • שווקים • ארוחות וסעודות • כוכב מוראבי • תשעה שיעורים ומזמורים • NORAD עוקב אחר סנטה • מפצח אגוזים (בובה) • קישוטים • מצעד סנטה קלאוס • פיניאטה • פירמידות • המעשן • חותמות • הגמד והענק • ספנבאום • בולים • גרביים • עץ חג המולד • שנים עשר ימים • חלונות • עז יול • גזע יול |
| מוזיקה | מזמורים (רשימה) • מוזיקה (אלבומים • מיני-אלבומים • שירים) |
| במדיה | בספרות (רומנים) • מזמור חג המולד • סרטים • שירה ("Old Santeclaus with Much Delight" • "A Visit from St. Nicholas") • טלוויזיה (ספיישלים • גזע חג המולד) |
| בעת החדשה | בלאק פריידיי (חגיגות) • בלאק פריידיי (קניות) • ארץ הפלאות של ברונר • מועדון חג המולד • קריפ חג המולד • חוק חג המולד (מסחר) 2004 • הרצאות חג המולד של המכון המלכותי של בריטניה הגדולה • הרי חג המולד • הפסקת האש של חג המולד • מחלוקות • סייבר מאנדיי • כלכלה • יום הנתינה • גרינץ' • אל גורדו • חג המולד ועונת החגים • ביולי • באוגוסט • יום ליאון • משחקי ליגת ה-NBA • משחקי ה-NFL • ניו אינגלנד הפוריטנית • מלחמת האזרחים האמריקאית • ארצות הברית לאחר המלחמה • סנטה-קון • טירת הממתקים של סנטה • שבת העסקים הקטנים • סופר סאטרדיי • סוודרים מכוערים • וירג'יניה אוהנלון • חג המולד הלבן • אקסמס |
| מאכלים ושתייה | ארוחת ערב (ג'ולופויטה • ג'ולבורד • קושיוס • רוויילון • ארוחת שתים-עשרה המנות • סמרגוסבורד • ויגיליה) • מתוקים (בוש דה נואל • עוגה • מקל סבא • עוגיות • קוזונאק • עוגת פירות • עוגיות זנגביל • קורבייה • מלומקרונו • פאי מינס • פבלובה • פאי פקאן • פאי דלעת • פודינג • סלונצוקור • טורון) • מרק (מנודו) • רוטב (רוטב חמוציות) • משקאות (בירת חג המולד • סיידר תפוחים • צ'מפורדו • ליקר ביצים • יין מתובל) • כיסונים (חלקה • טמלה) • בשר (הודו • מלית) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543411205171
* BNE: XX4576627
* BnF: cb119635784 (data)
* GND: 118638874
* LCCN: sh85079601
* NKC: ph621726
* SUDOC: 027637026
* VIAF: 18015511
* WorldCat: viaf-18015511

 |