recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בקעת ארבל** היא בקעה בגליל המזרחי, השוכנת מערבית לטבריה. אורכה כ-6 ק"מ ממזרח למערב, רוחבה כ-4 ק"מ ושטחה כ-24 קמ"ר. היא משתרעת מצפון לכביש 77 ומדרום לנחל ארבל.
צורתה של הבקעה היא כשל אוכף, וגובה נע בין 180 מטר מעל פני הים בצפונה ל-100 מטרים מעל פני הים בדרומה. בתווך היא מנוקזת על ידי נחל רקת ונחל קוצר, ובצידה המזרחי גובהה מגיע לרום פני הים, בטרם היא מתחלפת בסדרת מצוקים תלולים היורדים אל הכנרת.

היסטוריה
--------

בקעת ארבל בסמיכות לים כנרת ולטבריה
הבקעה קבלה את שמה מהיישוב העתיק ארבל שבו ישבו הכהנים מבני משמרת ישוע לאחר חורבן בית שני. שרידי בית הכנסת של היישוב העתיק שוכנים מצפון למושב ארבל.

הר ארבל ונחל ארבל הסמוכים לה קיבלו גם הם את שמם מהיישוב העתיק. בתקופת המשנה והתלמוד שכנו בשטח הבקעה מספר יישובים יהודיים, ובהם כפר חיטיא ומגדל צבעייא, וכן נזכרים במקורות חכמי ארבל, ובראשם ניתאי הארבלי (שעל שמו הר ניתאי).

באזור הבקעה שסביב ליישוב ארבל גודלו בתקופת המשנה והתלמוד גידולי חיטה משובחים: "אמר ר' חייא בר בא, סאה ארבלית היתה מוציאה סאה סולת, סאה קמח, סאה קיבר, סאה מורסן, סאה גניינין".

אזכור הבקעה מופיע בתלמוד הירושלמי בסיפור מעשה אשר שימש את חז"ל כמשל לתקומת עם ישראל:

> 
> דלמא, רבי חייא רובה ורבי שמעון בן חלפתא הוו מהלכים בהדא בקעת ארבל בקריצתא ראו אילת השחר שבקע אורה, אמר רבי חייא רובה לרבי שמעון בן חלפתא בר רבי כך היא גאולתן של ישראל בתחילה קימעא קימעא כל שהיא הולכת היא הולכת ומאיר(ה)
> 
> 
> 
> — תלמוד ירושלמי, מסכת יומא דף יד עמוד א
> 

כיום שוכנים בבקעה היישובים ארבל, כפר זיתים, כפר חיטים ומצפה. בצידה המערבי שוכן נבי שועייב.

ראו גם
------

* ארבל (יישוב עתיק)
* הר ארבל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בקעת ארבל** בוויקישיתוף
* יגאל טפר ויובל שחר, ‏ארבל הגלילית, **קתדרה** 61, ספטמבר 1991, עמ' 53-24 (על זיהוי הכפר ארבל בח'רבת ואדי חמאם (חורבת ורדים) ועל מסורות המזהות אותו בח'רבת ארבל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פאה, פרק ז', הלכה ג'.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007517071405171
* VIAF: 316603144
* WorldCat (עם VIAF): 316603144

 |
תקרת מקדשי דילווארה ג'יין מפורסמת בשל גילופי האבן יוצאי הדופן שלה ועיצובה האדריכלי הייחודי. 
 גילוף סקלרי בעץ
 שער סקלרי מגולף
**גילוף** היא פעולת השימוש בכלים במטרה לעצב משהו העשוי מחומר על ידי גירוד והסרת חלקים מחומר זה. ניתן ליישם את הטכניקה על כל חומר מוצק מספיק כדי להישאר מוצק ולא להתפורר גם כאשר הוסרו ממנו חלקים, ועם זאת רך דיו כדי לגרד חלקים ממנו עם כלים זמינים. גילוף, כאמצעי להכנת פיסול באבן או בעץ, נבדל משיטות המשתמשות בחומרים רכים וניתנים לגימור כמו חרס, פירות וזכוכית מותכת, אשר אפשר לעצבם בקלות על ידי לישה בעודם רכים ואז להתקשות ולהתקבע בצורות שעוצבו על החומר. גילוף, לעיתים קרובות, דורש הרבה יותר עבודה מאשר שיטות המשתמשות בחומרים ניתנים ללישה.[דרוש מקור]

ישנם מספר סוגי גילוף, וביניהם:

* גילוף בעצמות
* גילוף בפירות
* גילוף בדלעת (לדוגמה יצירת ג'ק-או-לנטרן)
* פיסול בקרח
* גילוף באבן
	+ פטרוגליף
* גילוף בעץ
* גילוף באבן

היסטוריה
--------

### גילוף באבן

שרידים של חפצי אבן מגולפים וכלים שנוצרו במהלך תקופת האבן (מבערך 10,000 לפנה"ס עד 2,000 לפנה"ס לערך) מהווים ראייה לכך שתרבויות עתיקות באזורים רבים בעולם גילפו באבן.

הטכניקות העתיקות ששימשו בגילוף באבן השתנו מעט במהלך ההיסטוריה העתיקה עד לימי הביניים. במיוחד בולטת השפעת הפיסולים של תרבויות מצרים העתיקה, המזרח הקרוב, היווני והרומי, על גילוף האבן של אירופה במהלך ימי הביניים.

במהלך ההיסטוריה, גילופים המיוחדים לתקופות מסוימות יצרו סגנונות אמנותיים מיוחדים, ובנוסף היה שימוש בכלים ייחודיים לאותה התקופה.

### גילוף בעץ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
שרידים לגילוף עתיק בעץ קיימים כבר מהתקופה הפלאוליתית, ונעשה בו שימוש נרחב בתרבות מצרים העתיקה. בנוסף נעשה שימוש רחב בגילוף בעץ בתרבות הגותית.

ראו גם
------

* פיסול
* תחריט

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Jainism and Jain Architecture*. 2018-01-09. ISBN 9781387503421.
2. ↑  Stone carving history

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284725705171
* GND: 4077146-5
* LCCN: sh85020544
* NARA: 10635581

 |
**כבשת יעקב** היא זן נדיר של כבשים קטנות יחסית, בעלות ריבוי קרניים וצמר מנוקד לרוב בלבן ושחור. לכבשות יעקב עשויות להיות 2–6 קרניים, אך לרובן יש ארבע. כבשות יעקב מגודלות לרוב לצורך שימוש בצמרן, בשרן ועורן. כמו כן הן משמשות כחיות מחמד ונוי, ואף נעשה בהן שימוש למטרות שמירה והגנה על חוות מפני גנבות והשחתות. התנהגותן מזכירה יותר התנהגות עיזים משל כבשים - הן נוטות לפחות עדריות, ואין להן על פי רוב משכוכית. מייחסים לכבשות יעקב את היותן זן שמקורו בעולם הישן (ולא באמריקה), ושנעשה בהן מעט התערבות גנטית אנושית יחסית לחיות משק אחרות, זאת על אף שמקורן הוודאי אינו ברור. כבשים מנוקדות בעלות ריבוי קרניים תועדו באמצע המאה ה-17 באנגליה, והיו נפוצות כמאה שנה לאחר מכן.
שלא כמינים אחרים של כבשים, כבשי יעקב בצפון אמריקה לא עברו תהליכים נרחבים של הכלאות והרבעה סלקטיבית. לפיכך כבשי יעקב ממוצא אנגלי נוטות להיות גדולות וכבדות מהאמריקאיות כתוצאה מברירה מלאכותית והשבחה.
זן כבשים זה הוא מהיונקים היחידים החשופים גנטית למחלת הטיי-זקס, מחלה עצבית תורשתית קשה הפוגעת בעיקר בילדים ששני הוריהם ממוצא אשכנזי, ולפיכך משמשת למחקרים על המחלה.

כבשי יעקב בישראל
----------------

חוקרים מעריכים, כי כבשי יעקב הן זן שמקורו באזור ארץ ישראל ואשר נדד עם בני אדם לאורך חופי צפון אפריקה ומשם לסיציליה, ספרד, אנגליה ומשם בתחילת המאה ה-20 לצפון אמריקה. לפיכך יש הקושרים את הזן לכבשים המתוארות כשכרו של יעקב אבינו מעבודתו בבית חמיו לבן הארמי בספר בראשית פרק ל': "אֶעֱבֹר בְּכָל-צֹאנְךָ הַיּוֹם, הָסֵר מִשָּׁם כָּל-שֶׂה נָקֹד וְטָלוּא וְכָל-שֶׂה-חוּם בַּכְּשָׂבִים, וְטָלוּא וְנָקֹד, בָּעִזִּים; וְהָיָה, שְׂכָרִי" (פסוק ל"ב).

בתחילת שנת 2017 הועבר לישראל עדר בן 119 פרטים של כבשי יעקב, המגודלים על יד גיל וג'נה לוינסקי, זוג עולים יהודים מקנדה. בני הזוג לוינסקי ביקשו לעלות עם עדר הכבשים שלהם במטרה להקים פארק מורשת חינוכי שיספר את סיפורן של הכבשים, וכן על מנת לייצר מצמרן טליתות, ושופרות מקרניהן. כמו כן מקווים בני הזוג כי חוקרים ישראלים יוכלו לעשות בהן שימוש לחקר מחלת הטיי-זקס. לצורך הבאתן ארצה הוטסו הכבשים ב-11 טיסות, במבצע לוגיסטי מורכב. את מקום משבו של העדר קבעו בני הזוג במושב רמות נפתלי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כבשת יעקב** |

* יאיר ויטמן, ‏זן כבשים נדיר שנדד בעולם אלפי שנים שב ארצה בזכות זוג נחוש במיוחד, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 29 בינואר 2017
* חני סלומון, כבשים מרמות נפתלי, בעיתון קו למושב, 26 באוקטובר 2017 קובץ PDF

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  יאיר ויטמן, ‏זן כבשים נדיר שנדד בעולם אלפי שנים שב ארצה בזכות זוג נחוש במיוחד, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 29 בינואר 2017
שרידי פרגה
אנטיוכיה בפיסידיה
**שביל פאולוס הקדוש** הוא נתיב הליכה ארוך באורך של כ-500 ק"מ, בדרומה של טורקיה. הנתיב מוליך מחוף הים התיכון בדרום ומסתיים צפונית-מזרחית לאגם אאירדיר (Eğirdir Gölü) בצפון. חלקו הדרומי כולל שני מסלולים מקבילים - האחד מתחיל בפרגה, כעשרה קילומטרים מזרחית לאנטליה, והשני באספנדוס, כ-40 ק"מ מזרחית לה. 

שמו של הנתיב נגזר ממסעו הראשון של פאולוס הקדוש מפרגה לאנטיוכיה בפיסידיה:

> 
> "וַיֵּצְאוּ פּוֹלוֹס וְהָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר אִתּוֹ מִפָּפוֹס וַיֵּרְדוּ בָאֳנִיָּה וַיָּבֹאוּ אֶל־פֶּרְגִּי אֲשֶׁר בְּפַמְפּוּלְיָא וְשָׁם נִפְרַד יוֹחָנָן מֵעֲלֵיהֶם וַיָּשָׁב יְרוּשָׁלָיִם׃ וְהֵמָּה נָסְעוּ מִפֶּרְגִּי וַיָּבֹאוּ אֶל־אַנְטְיוֹכְיָא אֲשֶׁר בְּפִיסִדְיָא..."
> 
> 
> 
> — מעשי השליחים 13, 13-14
> 

הנתיב הוא נתיב ההליכה הארוך השני שסומן בטורקיה לאחר הדרך הליקית, עימה הוא נפגש בקצהו הדרומי. תחילתו בגובה פני הים, הוא מגיע עד לגובה של 2,200 מטרים, עם חלופות המטפסות לגובה של 2,800 מטרים, ומסתיים בגובה של כ-1,200 מעל פני הים. השביל מסומן בסימון שבילים אדום-לבן.

ראו גם
------

* הדרך הליקית

לקריאה נוספת
------------

* Kate Clow (with Terry Richardson). St Paul Trail: Turkey's Second Long Distance Walking Route. Upcountry, 2004, מסת"ב 978-0953921812

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המוקדש לשביל פאולוס הקדוש
* כתבה על שביל סנט פול
תמונה תלת־ממדית של מולקולת אתאנתיול
שלד המולקולה של אתאנתיול
**אתאנתיול** (Ethanethiol), או בשמו האחר, **אתיל מרקפטאן**, הוא תרכובת אורגנית שנוסחתו הכימית היא C2H6S או בכתב מורחב CH3CH2SH ומסתו המולרית היא 62.1 גרם למול.
שימוש האתאנתיול הוא למתן ריח לתערובות גז טבעי ופרופאן, שהן נטולות ריח במצבן הטהור.

האתאנתיול מתמוסס במידה מועטה במים, אך מתמוסס במידה רבה בממסים אורגניים. האתאנתיול נמצא על ידי ד"ר מאסוול בורווס.
האתאנתיול הוא נוזל חסר צבע בעל ריח חזק, שדומה לריח של ביצים רקובות.
האף האנושי יכול לקלוט את ריחו של האתאנתיול בריכוזים נמוכים עד כדי 0.02 חלקים למיליון (ppm) (חלק 1 של אתאנתיול לכל 50 מיליון חלקים של אוויר).
לכן, מוסיפים אתאנתיול בכמויות קטנות לתערובות הגז הטבעי המשמשות לחימום ובישול כדי לתת ריח, לתערובות חסרות הריח, כך ניתן לחוש מקרים של דליפה וסכנה להתלקחות.
האתאנתיול הוא גם המרכיב העיקרי בנוזל אשר אותו מתיז הבואש במצבים של סכנה.

רעילות
------

בכמויות גדולות האתאנתיול הוא רעיל וחשיפה לכמויות כאלו גורמת לכאב ראש, טשטוש, ופגיעה בקואורדינציה, נזק לכליות ולכבד.
הוועידה האמריקאית לחומרים תעשייתיים (ACGIH) קבעה את רמת החשיפה לתערובות הגז הטבעי ופרופאן שחשיפה לכמויות קטנות יותר אינו גורם נזק.

הרמה שנקבעה על ידי הוועידה היא חשיפה לריכוז של 5 חלקים למיליון (ppm) במשך שמונה שעות כאשר הכמות המספיקה כדי להרגיש את ריחו של האתאנתיול הוא, כאמור, 0.02 חלקים למיליון. לכן, הריכוז שדרוש כדי להריח את הגז הטבעי והפרופאן הוא אחד חלקי 250 (0.004) מהריכוז שבמשך שמונה שעות נחשב למסוכן.

לפי ספר השיאים של גינס לשנת 2000, אתאנתיול הוא "החומר המסריח ביותר" שקיים[דרוש מקור].

שימוש
-----

שימושו העיקרי של האתאנתיול הוא בהוספה מכוונת לגז טבעי ולחומרים מסוכנים אחרים נטולי ריח, על מנת לשמש אזהרה מפני דליפת גז.

האתאנתיול הוא גם חומר גלם לייצור סוגים של פלסטיק, חומרי הדברה ואנטי מחמצנים.

ראו גם
------

* תיול
* מתאנתיול
* אתנול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אתאנתיול** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4612619-3

 |
קוריאהקוריאה
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא לי. 
**לי סונג-יאול** (בקוריאנית: **이성열**; ‏‏נולד ב־27 באוגוסט 1991) נודע יותר בשם **סונג-יאול** ובכינוי **צ'ודינג** (באנגלית: Choding). כינוי זה ניתן לו בשל התנהגותו הילדותית אך החביבה בכל הנוגע לתחרותיות. הוא זמר ושחקן דרום קוריאני. הוא משמש כזמר בלהקת הבנים הדרום-קוריאנית אינפיניט, הנמצאת בניהול חברת התקליטים וולים אנטרטיינמנט ועשתה את הופעת הבכורה שלה ב-2010. סונג-יאול יחד עם חברי הלהקה, אל וסונג-ג'ונג עשו את הופעת הבכורה שלהם כתת-להקה, אינפיניט F בנובמבר 2014 עם הוצאתו לאור של האלבום שלהם, *Azur*.

ביוגרפיה
--------

לי סונג-יאול נולד וגדל ביונגין, קוריאה הדרומית ב-27 באוגוסט 1991. יש לו אח אחד קטן יותר בשם לי דה-יאול.

ב-15 בפברואר 2013 סיים סונג-יאול את לימודיו בתוכנית המוזיקה המעשית של אוניברסיטת דאקיונג ואף קיבל את הפרס "כבוד הסטודנט של אוניברסיטת דאקיונג" יחד עם חברי הלהקה אינפינט שלמדו יחד איתו בתוכנית, אל, הו-יא, דונג-וו וסונג-קיו. חברי הלהקה התקבלו ללימודים באמצעות סינון מיוחד בתחילת שנת 2011.

קריירת מוזיקה
-------------

### אינפיניט

 ערך מורחב – **אינפיניט**  

דונג-וו עשה את הופעת הבכורה שלו כחבר בלהקת הבנים הדרום קוריאנית, אינפיניט בשנת 2010. הוא משמש כראפר ראשי ורקדן מוביל של הלהקה. הקבוצה ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-9 ביוני 2010.

### אינפיניט F

 ערך מורחב – **אינפיניט F**  

סונג-יאול יחד עם חבריו ללהקה, אל וסונג-ג'ונג עשו את הופעת הבכורה שלהם כתת-הלהקה אינפיניט F. זוהי תת-הלהקה השנייה של הלהקה. הם הוציאו לאור את האלבום שלהם ששמו *Azur* בשנת 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לי סונג-יאול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לי סונג-יאול
* לי סונג-יאול, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לי סונג-יאול, ברשת החברתית אינסטגרם

* לי סונג-יאול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לי סונג-יאול, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2736 0197
* MusicBrainz: 68bd5d7b-3a3f-4a74-bc67-5a12f6282117
* NLK: KAC201300071
* VIAF: 60613752
* WorldCat: lccn-n87910420

 |
**עלאא אבו סאלח** (בערבית: **علاء أبو صالح**; נולד ב-25 ביוני 1987) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת הבלם. אבו סאלח הוא קרוב משפחה של הכדורגלן חוסאם אבו סאלח.
בעל תואר ראשון מהקריה האקדמית אונו.

קריירה
------

אבו סאלח החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בני סכנין. ב-13 בדצמבר 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3–4 למ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו. במחזור האחרון של עונת 2005/2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול מכבי חיפה שהסתיים בתיקו 2-2. בעונת 2006/2007 החל להתאמן עם הקבוצה הבוגרת באופן קבוע, וב-30 בדצמבר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–0 נגד הפועל נצרת עילית.

בעונת 2007/2008 רשם 14 הופעות בליגה, רובן כמחליף, ובעונה שלאחר מכן שותף ב-13 משחקים. בעונת 2009/2010 תפס מקום בהרכב הפותח של המועדון ורשם 25 הופעות, ובעונת 2010/2011 רשם 31 הופעות, וגם הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–3 למכבי נתניה. בפברואר 2015 התגלו סדק ושני נקעים בקרסולו, והוא נדרש לתקופת החלמה ארוכה.

ביולי 2016 חתם אבו סאלח בקבוצת שבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית, ובעקבות כך זומן לנבחרת פלסטין וערך את הופעת הבכורה שלו ב-6 בספטמבר 2016 בתיקו 1-1 נגד טג'יקיסטן.

ב-10 ביולי 2017 חזר לקנדציה שנייה בבני סכנין, וחתם לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת.

ב-22 ביוני 2018 חתם בהפועל אכסאל מהליגה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* עירד צפריר, עלאא אבו סלאח: "בנבחרת פלסטין כבר לוחצים עלי שאייצג אותם", באתר הארץ, 23 ביולי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  עירד צפריר, עלאא אבו סלאח: "בנבחרת פלסטין כבר לוחצים עלי שאייצג אותם", באתר הארץ, 23 ביולי 2016
2. ↑  בין מבחנים למבחנים, ספורט 5, 11.05.19
**ברתולומאו קמפניולי** (באיטלקית: **Bartolomeo Campagnoli**‏; 10 בספטמבר 1751 – 6 בנובמבר 1827) היה כנר, מלחין ופדגוג איטלקי.

ביוגרפיה
--------

נולד בצ'נטו למשפחת סוחרים. התחיל ללמוד כינור בבולוניה ובמודנה אצל פאולו גואסטרובה (Paolo Guastarobba), תלמידו של ג'וזפה טרטיני.

לאחר מכן חזר לצ'נטו לנגן בתזמורות המקומיות שבאזור, וב-1768 שב ללמוד אצל גואסטרובה וטרטיני בפדובה.

בשנות העשרים לחייו למד בפירנצה עם הכנר פייטרו נרדיני וניגן בתיאטרו דלה פרגולה, ולאחר מכן בתיאטרון ארג'נטינה.

ב-1776 מונה לקאפלמייסטר בחצר הנסיך-בישוף של פרייזינג (אנ'), נסיכות קטנה באזור בוואריה של היום. במהלך השנים הבאות הופיע רבות ברחבי מרכז וצפון אירופה.

ב-1779 עזב למשרה אצל הדוכס האחרון מדוכסות קורלנד וסמיגליה, וב-1783 הפך לחבר באקדמיה המלכותית למוזיקה של שוודיה.

ב-1797 כתב ספר מתודה לכינור (Metodo per Violino) בסגנון המשלב בארוק וקלאסיקה. באותה שנה התמנה לקונצרטמייסטר בתזמורת הגוונדהאוס של לייפציג, עד לפרישתו ב-1818.

במהלך שהותו בלייפציג נפגש קמפניולי עם אישים נודעים באותה תקופה, כגון לואי שפור ורודולף קרויצר. שפור העיד עליו ביומנו: "המתודה שלו אמנם כתובה באופן מסורתי, אבל נגינתו טהורה ובעלת שלמות"

לקראת שנות חייו האחרונות התרכז בקידום הקריירה של שתי בנותיו הזמרות, אלברטינה וג'יאנטה. נפטר ב-1827 בנוישטרליץ.

מיצירותיו
---------

קמפניולי כתב בעיקר יצירות פדגוגיות, שחלקן נהפכו למנוגנות מאוד בקונסרבטוריונים:

* דיברטימנטי לכינור סולו
* 41 קפריסים לויולה סולו
* דואטים לשני כינורות
* 30 פרלודים לכינור סולו
* קונצ'רטו לכינור בסי במול מז'ור
* קונצ'רטו לחליל ברה מז'ור
* רביעיית מיתרים ברה מז'ור

דיסקוגרפיה
----------

בשנת 2022 הקליט הכנר האיטלקי מרקו מישיאנה את הבכורה העולמית של 41 קפריצ'י אופ. 22 מאת ברתולומאו קמפניולי בגרסה מאת קרל אלברט טוטמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברתולומאו קמפניולי** בוויקישיתוף

* ברתולומאו קמפניולי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ברתולומאו קמפניולי, באתר Discogs (באנגלית)
* יצירותיו של קמפניולי, באתר IMSLP

הערות שוליים
------------

1. ↑  Campagnoli, Bartolomeo by Paul David, A Dictionary of Music and Musicians (1900) edited by George Grove
2. ↑  Renzo Bragantini - Dizionario Biografico degli Italiani, CAMPAGNOLI, Bartolomeo, Treccani, ‏Volume 17 (1974)
3. ↑  Ross W. Duffin, How Equal Temperament Ruined Harmony (and Why You Should Care), Google Books
4. ↑  Cambridge University Press, Louis Spohr's Autobiography: Translated from the German
5. ↑  Campagnoli: 41 Caprices for Viola Op.22, arranged for Viola & Piano by Carl Albert Tottmann, Brilliant Classics, ‏November 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ברתולומאו קמפניולי"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283661905171
* BNE: XX1637047
* BnF: cb148122757 (data)
* CANTIC: a10924012
* CiNii: DA10741709
* GND: 100439675
* ICCU: LO1V131014
* ISNI: 0000 0001 0857 5034
* LCCN: n82217196
* MusicBrainz: 2e16553b-a528-4606-8d18-6c02524ead14
* NDL: 01003843
* NKC: xx0015114
* NLP: a0000001121102
* NTA: 110440153
* SNAC: w66d64xv
* SUDOC: 05780124X
* Trove: 1223738
* VIAF: 51954976
* WorldCat: lccn-n82217196

 |
**גרפותרפיה** (אנגלית: **Graphotherapy**) הוא תחום טיפולי פסבדו-מדעי המנסה לגרום לשינויים נפשיים באדם על ידי תיקונים בכתב ידו. משמעותו המילולית של המונח היא טיפול בעזרת כתב.

עיקרון פעולת הגרפותרפיה דומה לפעולתם של תרפיות אשר משתמשות בגוף להשפיע על הנפש. בגרפותרפיה, הניסיון להביא שינוי נעשה בעזרת תיקון של "ליקויי כתיבה" אצל ילדים ומבוגרים באמצעות שינוי תנועות היד בזמן הכתיבה, ושינוי כתב היד, זאת במטרה להביא לשינוי באישיותו של האדם. 

המטפלים בגרפותרפיה הם גרפולוגים מיומנים.

שימושי הגרפותרפיה
-----------------

הגרפותרפיה מנסה להביא את האדם לתקן צורות כתיבה שאינן טבעיות על מנת להביא לכתב טבעי וזורם. מטרתה למנוע עיצוב אותיות מוגזם ולהביא לייצוג קווי יסוד של אותיות ללא חזרות ושינוי כיוון וכך להאיץ את הכתיבה ולעשותה זורמת ומהירה וברורה יותר.

ענף אחר של הגרפותרפיה מתעסק בשינוי הכתב על מנת להשפיע על שינוי הנפש. המטרה היא לחזק או להחליש תכונות מסוימות באישיותם של הכותבים.

היסטוריה
--------

כתב היד הוא מערכת סמלים. בשלב מסוים טענו מספר רופאים, פסיכולוגיים וגרפולוגיים גם לקשר ההפוך - כלומר ששינוי הכתב יכול לעורר סמלים אצל האדם.

הגרפותרפיה התחילה בשני מקומות שונים - בצרפת ובגרמניה. בצרפת התפתחה השיטה הגרפומטרית, אשר עוסקת ב"רה-אדוקציה" או חינוך מחדש של פעולת הכתיבה אצל ילדים דיסגרפיים; אחד המובילים העיקריים שלה הוא אז'וריאגררה. בגרמניה היא נקראה השיטה הגרפולוגית-פסיכותרפית ובה נעשה שינוי באלמנטים מסוימים של הכתב על מנת להשפיע על אישיות האדם.

עקרונות מרכזיים
---------------

העיקרון המרכזי של הגרפותרפיה בשתי השיטות הוא עיקרון ההרפיה של תנועת הכתיבה, אשר מושג בעזרת תרגילי גוף המאפשרים ישיבה נכונה ופעולה משתלבת של הגפה העליונה.

העיקרון השני כולל תרגולי כתיבה מגוונים ורישום רב של צורות יסוד. הדבר מהווה אימוץ שיטות מלימודי קליגרפיה.

לקריאה נוספת
------------

* עופר בן-חורין, **לכתוב את עצמך מחדש**, הוצאת ליהי ספרים, 2011.
* שמואל יוגב, **גרפותיראפיה**, הוצאת מסדה, 1980.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גרפותרפיה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Edith Namm, A Joyful Journey to Positive Parenting. מסת"ב 9781434342577

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph262237

 |
אהרן אלקינד מרים את יהודית אורנשטיין בחוף תל אביב, 1923
תמונה לכבוד הצגת הבכורה של האופרה "תאיס" בתל אביב במאי 1948. אורנשטיין בשורה הראשונה משמאל
**יהודית אורנשטיין** (11 בדצמבר 1911 - 12 באפריל 2008) הייתה רקדנית, כוריאוגרפית, מבקרת מחול ומורה למחול ישראלית.

ביוגרפיה
--------

אורנשטיין נולדה ליעקב אורנשטיין, אדריכל, ולמרגלית לבית אופנהיימר, כוריאוגרפית, באינסברוק שבאוסטריה. ליהודית הייתה אחות תאומה, שושנה.
אביה גויס לצבא האוסטרי ושירת כקצין, אמה, מרגלית, עבר עם בנותיה לבית הוריה בווינה בה הייתה להם חנות אופטיקה מפוארת. בגיל שש נולד האח הצעיר דוד.
האב עלה לבדו לארץ ישראל בשנת 1920 ושכנע את האם להצטרף אליו.
המשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1921. מרגלית אורנשטיין פתחה את הסטודיו הראשון למחול מודרני ישראל בארץ ישראל ב-1922 ברחוב אחד העם 42 בתל אביב ובו לימדו האחיות.
מאוחר יותר נפתחו גם סניפים גם בחיפה ובירושלים.
יהודית ושושנה הופיעו כצמד "האחיות אורנשטיין" בהצלחה רבה. יהודית הקימה להקת מחול עם המפיקה עליזה טרי ויהודית הרמן ומאוחר יותר הצטרף אליהן עודד טירם.
אורנשטיין חיברה כוריאוגרפיות לאופרה הישראלית, עסקה בחקר המחול, כתבה ביקורות על הופעות מחול בעיתונים "דבר" ו"הארץ" ועסקה בהוראה. היא הקימה את הסמינר הראשון למורות בתל אביב וניהלה את מגמת המחול בבית הספר לאמנויות רננים. כן הייתה חברה במועצה הראשונה לתרבות.

כמורה ידעה אורנשטיין לקרב למחול גם מי שלא היו תלמידי מחול ולא ראו בו מקצוע לעתיד. גישתה להוראת מחול לחובבים הייתה מקורית וייחודית; שיעוריה בסטודיו ברחוב אחד העם בתל אביב היו שילוב של יסודות הבלט הקלאסי, תנועה חופשית ומחול יוצר ומשכו אליהם אנשים שונים, צעירים ומבוגרים. 

בין תלמידיה הרבים נמנים הפנטומימאים הידועים סמי מולכו וחנוך רוזן.

אורנשטיין הייתה נשואה שלוש פעמים. בעלה הראשון היה שחקן תיאטרון האהל. בעלה השני, שלמה בן דוד, היה גרפיקאי וצלם, ולשניים נולדו נעמי בן דוד, רקדנית ומשוררת והאמן ארנון בן דוד. אורנשטיין היא דודתה של מבקרת המחול גבי אלדור.
לאחר נישואיה לכנר סמואל פבזנר עברה להתגורר בניו יורק.

יהודית אורנשטיין נפטרה בגיל 96 בביתה בניו יורק.

לקריאה נוספת
------------

* גבי אלדור, ואיך רוקד גמל? תל אביב: רסלינג, 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודית אורנשטיין** בוויקישיתוף
* גבי אלדור, **יהודית אורנשטיין**, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
* מרב יודילוביץ', יהודית אורנשטיין, מחלוצות המחול בארץ, הלכה לעולמה, באתר ynet, 14 באפריל 2008
* גבי אלדור, על כוכבות המחול הראשונות בת"א, באתר nrg‏, 17 באפריל 2009
* ותיק, "יובל חמש עשרה שנה לסטודיה אורנשטיין", דבר, 25 באוקטובר 1939

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296058305171
* BnF: cb166294748 (data)
* GND: 1031443975
* ISNI: 0000 0003 8591 8226
* LCCN: n89134519
* VIAF: 248079380
* WorldCat: lccn-n89134519

 |
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**Autorun.inf** הוא קובץ, המיועד לשימוש על ידי רכיבי ה-AutoRun ו-AutoPlay, במערכות ההפעלה חלונות של מיקרוסופט. כדי שהקובץ יתגלה על ידי רכיבים אלו, עליו להיות ממוקם בתיקיית השורש של ההתקן. מכיוון שלחלונות אין רגישות לכתיבה בכתב קטן וגדול, ניתן לקרוא לקובץ AutoRun.inf,‏ Autorun.INF, או כל שילוב אחר. 

רכיב ה-AutoRun התקבל בחלונות 95 כדרך להפחתת עלויות התמיכה. AutoRun מאפשרת להריץ באפן אוטומטי מתוך CD-ROM, תוכנית העשויה להדריך את המשתמש על אופן ההתקנה. הוספת קובץ ה-autorun.inf מאפשרת ליצרנים להחליט, איזה פעולה הם רוצים שתינקט בעת הכנסת ה-CD-ROM. קובץ ה-Autorun.inf הפשוט ביותר מורכב מ-2 חלקים; הראשון מציין את הסמליל שייצג את התוכנה בסייר הקבצים (או "המחשב שלי") והשני מציין איזה תוכנית תופעל.

תוספות מיוחדות לקובץ הוספו בגרסאות היורשות של חלונות כדי לתמוך ב-AutoPlay ובתכונות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Creating an AutoRun-Enabled Application"
* כיצד לבדוק קובץ Autorun.inf
* רשומות ה-Autorun.inf בספריית MSDN
* "Improvements to AutoPlay". Engineering Windows 7 blog. Microsoft.
**קרמר החתול ישן כל הזמן** הוא סיפור ערש שמיועד לפעוטות, אך מכוון לקהל בוגר יותר. הספר נכתב על־ידי מאיר שלו, אויר על־ידי יוסי אבולעפיה ויצא לאור על־ידי הוצאת "עם עובד" באוגוסט 2010. הספר הופיע לראשונה במצעד הספרים תשע"ב של משרד החינוך. ספר זה הוא הספר הראשון בסדרה המדברת על עלילותיו של החתול קרמר. בסדרת ספרים זו יש שלושה ספרים פופולריים שנכתבו על־ידי מאיר שלו. ("קרמר החתול יוצא אל היער", "קרמר החתול לומד לשחות").

תקציר העלילה
------------

קרמר החתול הוא חתול ישנוני שישן בכל מקום ובכל זמן, עד שיום אחד משפחתו מאיימת להחליף אותו בחתול אחר. על מנת למנוע את החלפתו, קרמר מזמין את משפחתו להצטרף למסע חלומותיו.

ביקורות
-------

הביקורות משבחות את הספר ומוסיפות כי הוא מרתק ונוגע ללב. כמו כן האיורים של יוסי אבולעפיה תורמים לחוויית הקריאה של הקורא בכך שהם עוזרים לו לשקוע עמוק בתוך הסיפור. מאיר שלו, הסופר פונה לקהל ילדים בוגר ולפעוטות, אך גם לקהל של מבוגרים שמצליח להבין את הרבדים הנוספים של הסיפור. ההגדרה "סיפור ערש", כפי שהיא כתובה על כריכת הספר, היא המצאה חדשה של הסופר – ז'אנר שבו מספרים סיפור לפני השינה ולא שרים שירי ערש.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  רותה קופפר, קרמר החתול ישן כל הזמן מאת מאיר שלו | הייתי ער ונמר, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2010
2. 1 2 3 4  נירה לוין, קרמר החתול ישן כל הזמן, באתר דףדף
3. 1 2 3  הקונסוליה הישראלית באמריקה, ספר החודש "קרמר החתול ישן כל הזמן", באתר israeliamerican
4. 1 2 3 4  קרמר החתול ישן כל הזמן | מאיר שלו - עם עובד, באתר www.am-oved.co.il
5. 1 2 3  קרמר החתול - ישן כל הזמן (מאיר שלו) | KidsBest - ספרים לילדים, באתר KidsBest
**אתר ניסויים רייגן** (אנגלית: **Ronald Reagan Ballistic Missile Defense Test Site**, **Reagan Test Site**), הוא אתר ניסוי ונמל החלל שממוקם באיי מרשל בשטח של כ-1,900,000 קמ"ר וכולל מתקנים פרוסים במספר אטולים.

היסטוריה
--------

פריסת המתקנים
במהלך מלחמת העולם השנייה באזור הוקם בסיס של צי ארצות הברית. בשנת 1959 האתר הועבר לאחריות חיל האוויר של ארצות הברית שבנה מתקן לניסוי מערכות נשק מתקדמות. השטח הושכר למשרד ההגנה של ארצות הברית עד לשנת 2066. האתר כולל מתקנים שונים בתחום מכ"ם, תחנות בקרה וכני שיגור. סיב אופטי ייעודי מקשר את האתר עם מתקנים באי גואם. המתקן הראשי ממוקם באטול קוואג'לין.

עיקר הפעילות הוא שיגורי ניסוי של טילים בליסטיים ושיגורי טילי מזג אוויר לטיסה תת-מסלולית. בשנת 2000 בוצע המראה של מטוס לוקהיד L-1011 ממנו שוגר משגר מדגים פגאסוס עם לוויינים. בשנת 2005 החלו שיגורים של משגר פאלקון 1 של חברת ספייס X. לאחר מספר שיגורים שנכשלו בשנת 2009 בוצע שיגור מוצלח. בהמשך החברה עברה לשימוש באתרי שיגור אחרים.

האתר קיבל את שמו הנוכחי בשנת 1999.

בהתאם להארכה אמריקאית החל משנת 2035 קיימת סכנה להצפת השטח על ידי האוקיינוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אתר ניסויים רייגן** בוויקישיתוף
* תיאור האתר
* תיאור פעילות באתר
* תיאור פעילות מאתר צבא ארצות הברית
* סרטון על האתר ופעילותו

הערות שוליים
------------

1. ↑  Scott Waldman,E&E News, Key Missile Defense Installation Will be Uninhabitable in Less Than 20 Years, Scientific American (באנגלית)
**הבית האדום במוצא** הוא מבנה ששימש במקור כמפעל לייצור רעפים ולבנים במושבה מוצא.

היסטוריה
--------

הבית הוקם בשנת 1923 ביוזמתו של יחיאל מיכל שטיינברג שרכש את חלקת האדמה במטרה לטעם בה כרם. במהלך עיבוד הקרקע גילה כי האדמה מכילה חרסית שיכולה לשמש חומר גלם איכותי לייצור לבנים ורעפים. תחילה הקים ב-1912 בית מלאכה קטן, ולאחר כעשר שנים בעזרת שותפים הקים על אדמתו מפעל לייצור לבנים ורעפים. את המפעל החדש והגדול תכננו האדריכלים-שותפים אליעזר ילין ווילהלם הקר. הודות לחומר הבנייה העיקרי שבאמצעותו נבנה הבניין, לבנים שרופות בגוון אדום, נקרא "הבית האדום". בשנת 1933 העסיק המפעל כ-40 עובדים. מנהל העבודה שלו, פסח פרידמן, הקים בשנות ה-40 של המאה ה-20 את מפעל הקרמיקה "לפיד".

המפעל זכה להצלחה ורבים מבתי ירושלים שנבנו בעשורים הבאים הורכבו מתוצרת המפעל. במהלך פרעות הערבים בשנת תרפ"ט ותרצ"ו נפגע המפעל אך הפעילות בו המשיכה. לאחר מכן, אף רכש שטיינברג מיכון מתקדם אך המצב הכלכלי והביטחוני הלא יצב ששרר בארץ לא הביא להצלחה. ב-1949 נפטר שטיינברג, אך המפעל המשיך בייצור עד 1959 אז נסגר.

הבית האדום במוצא

פיתוח המתחם
-----------

המתחם בו עמד המפעל כלל גם בניינים נוספים, בנייני מגורים ויקב. בשנת 1984 רכש איש העסקים הירושלמי אלי גיל את מבנה המפעל ופתח במקום מסעדה בשם "הבית האדום". המסעדה נסגרה לאחר כ-10 שנים ובשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקם במתחם פרויקט מגורי יוקרה בו כ-50 דירות, מבנה המפעל שומר חלקית (הקירות החיצוניים) והוסב למבנה מגורים, במגרש הוקמו מבנים נוספים ומרכז מסחרי קטן. בשנת 2000 הפקיעה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה ירושלים חלק מהשטח לצורך עבודות פיתוח כבישים באזור. בית המגורים של משפחת שטיינברג בסמוך למפעל, שהיה הבית הראשון שנבנה במושבה, נהרס בשנת 2010 לטובת הקמת בניין בגובה חמש קומות למסחר ולמגורים. מאוחר יותר התברר שבעלי המגרש קיבלו היתר מעיריית ירושלים להרוס את הבית עד היסוד בגלל "טעות ביורוקרטית". בעקבות כתבה בנושא בעיתון "הארץ" וגל מחאה ציבורי, שכלל גם החלטה של ועדת החינוך של הכנסת בעד שימור המבנה, מצאו היזמים בשיתוף עם העירייה פתרון, לפיו הבית יוקם מחדש באותה צורה ומאותן אבנים במיקום מעט שונה, והוא ישולב כחלק מהמרכז המסחרי ובניין המגורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבית האדום** בוויקישיתוף
* כל בית צריך גג - מפעל הרעפים של שטיינברג - סיפור ציוני-חלוצי ערש תעשיות החרסית הכבדה בארץ ישראל, הרצאה באתר יוטיוב
* דוד תדהר (עורך), "יחיאל מיכל שטיינברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 576
* גיל גורדון, "גגות מתעופפים ברוח": כניסתם של רעפים ותעשיית החרסית לארץ ישראל, זמנים: רבעון להיסטוריה, סתיו 2006, גיליון 96

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: יחיאל מיכל שטיינברג, הכחשה, דבר, 25 באוגוסט 1933
2. ↑  מיכל אייזקס, האם הירושלמים מבלים, מעריב, 4 במאי 1984
3. ↑  הרצל לוי יבנה את "הבית האדום" במוצא בכ-4.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 7 ביוני 1999
4. ↑  אלעזר לוין, ‏מוצא: נמכרו 4 דירות בבית האדום, באתר גלובס, 7 בנובמבר 1999
5. ↑  גל ניסים, ‏מוצא: בקשה לפינוי "הבית האדום", באתר גלובס, 7 באפריל 2002
6. ↑  ניר חסון, הבית הראשון במוצא שבירושלים יהרס ובמקומו יבנה מרכז מסחרי, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2009
7. ↑  ניר חסון, הבית שיועד לשימור במוצא הפך לערימת אבנים, באתר הארץ, 25 בינואר 2011

| מוצא |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מוצא תחתית • מוצא עילית • עמק מוצא • בית הכנסת העתיק מוצא • בית ילין • "הבית האדום" • ארזה • משק ילדים מוצא • קטע הכביש שבע האחיות • קאלוניה |

 |
**אריאטה** (באיטלקית: **Ariete**; שמשמעותו **איל ניגוח**) הוא טנק מערכה המשמש את צבא איטליה. הטנק נבנה בשיתוף פעולה של החברות אוטו מלרה, פיאט ואיווקו. הטנק הראשון מתוך 200 הטנקים שהוזמנו נכנס לשירות ב-1995 ואחרוני הטנקים נמסרו באוגוסט 2002.

שמו של הטנק הוא על שם דיוויזיית השריון האיטלקית שהושמדה בקרב אל עלמיין השני.

ב-2020 פורסם שנעשו דיונים למציאת חלופה לטנק והחל משא ומתן לפיתוח טנק בשיתוף מספר מדינות, כדוגמת ספרד ופולין.

מבנה ומאפיינים
--------------

### הנעה ועבירות

האריאטה מונע על ידי מנוע דיזל בעל 12 צילינדרים ו-1,250 כוחות סוס מתוצרת פיאט. הממסרת של הטנק מכילה בתוכה מערכת ריטרדר הידראולית ואת מערכת ההיגוי. לטנק עבירות גבוהה המאפשרת טיפוס עליות בזווית של 60 מעלות, נסיעה במהירות מקסימלית של 65 קמ"ש, האצה ל-32 קמ"ש בתוך 6 שניות, חציית תעלה בעומק של עד 4 מטרים לאחר הכנה או 1.2 מטר ללא הכנה מוקדמת.

### מיגון

מיגונו של הטנק עשוי מחומרים מרוכבים וניתן דגש לחזית הטנק, בה עובה המיגון באופן משמעותי. המיגון עצמו בחלקים גדולים מהטנק משופע, ולטנק פלטות בזוקה להגנה על מזקו"ם הטנק.

לטנק שתי מדוכות עשן לצורך מיסוך, ויכולת שיגור מוץ להטעיית מערכות מכ"ם. הטנק צויד גם במערכת התרעה מתוצרת BAE Systems Italia המעניקה כיסוי מלא מסביב לטנק, 360 מעלות, ומתריעה בפני איומים פוטנציאלים לטנק. לטנק ישנה מערכת הגנת מפני איומי אב"כ (אטומי-ביולוגי-כימי) שפותחה על ידי חברת Sekur SpA.

### חימוש ובקרת אש

#### חימוש

החימוש העיקרי של הטנק הוא תותח חלק קדח מתוצרת חברת אוטו מלרה האיטלקית בקוטר של 120 מ"מ. התותח מיוצב ומכונן על ידי מערכת אלקטרו-הידראולית ובעל יכולת ירי של כל סוגי הפגזים בצבא האיטלקי, לרבות פגזים בעלי מטען חלול ופגזים חודרי שריון. הטנק חמוש ב-42 פגזים בסך הכל, 15 מתוכם בצריח ו-27 הנותרים מאוכסנים בתובה של הטנק. לטנק יכולת לרכוש מטרות נעות באופן עצמאי, כשהטנק נמצא בעמדה או בתנועה.

האריאטה חמוש גם בשני מקלעי 7.62 מ"מ. מקלע מקביל ומקלע נ"מ שנמצא על תקרת הצריח ומתופעל על ידי המפקד. הטנק חמוש ב-2,500 כדורים למקלעים אלו.

#### בקרת אש

מערכת בקרת האש של האריאטה היא Turms Fcs שפיתחה חברת Galileo Avionica. היא מאפשרת לטנק לרכוש מטרות נעות באופן עצמאי, כשהטנק נמצא בעמדה או בתנועה. כחלק ממערכת בקרת האש, לתותחן מד טווח לייזר ומערכת דימות תרמי, בנוסף למערכת לבדיקת מהירות וכיוון הרוח, לשם חישוב סטיית הפגז. כמו כן ישנה מערכת לבדיקת הלחות.

מערכות בקרת האש המתקדמת, מאפשרות פגיעה בדיוק רב במטרות רכב קרבי משוריין בנוסף לאפשרות לפגוע במסוקים מנמיכי טוס. לכל הטנקים מסוג זה, מערכת קשר משותפת, שהיא חלק ממחשב בקרת האש, המאפשרת להחליף מידע טקטי בין הכלים הפועלים בשטח.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* AMX-56 לקלרק
* צ'אלנג'ר 2
* Type 90
* T-84 Oplot-M
* Type 96

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריאטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Özgür Ekşi, Italy Is Looking for Partners for The Main Battle Tank, C4 Defence, ‏2020-10-29 (באנגלית אמריקאית)

| טנק |
| --- |
| ערכי משנה | היסטוריה של הטנקים • מבנה הטנק • סוגי טנקים • דגמי טנקים עיקריים (לפי ארצות) |  |
| מיגון הטנק | שריון פסיבי • שריון מרוכב • שריון ריאקטיבי • מערכת הגנה אקטיבית לטנקים • מדוכות עשן |
| ראו גם | לוחמת שריון • חיל שריון • רכב קרבי משוריין • טנקים בשירות צה"ל • חיל השריון הישראלי |
| נגד טנקים | נגד טנקים • רקטה נגד טנקים • טיל נגד טנקים • תעלת נ"ט • בזנ"ט • מטען גחון |
| דגמים נבחרים • טנקי מערכה מודרניים |
**גמל ממולא שלם** או Camalambakicken הוא מאכל פולקלור סאטירי המורכב מגמל ממולא בכבשה, אשר ממולאת בתרנגולת הממולאת בביצים. למאכל הסאטירי גרסאות שונות ומרכיבים שונים.

התייחסות אחת למתכון זה מופיעה ברומן הקומי *שירתתי את מלך אנגליה,* שפורסם לראשונה בשנת 1971 על ידי הסופר הצ'כי בוהומיל חראבאל, כמאכל אתיופי מסורתי שהותקן לרגל ביקורו של קיסר אתיופיה היילה סלאסי בפראג.

הרומן "מוזיקת מים", מאת הסופר האמריקאי תומאס קוראגסן בוייל (T. Coraghessan Boyle), כולל אף הוא מתכון לגמל ממולא בתמרים, ביצי חופמי, קרפיון, חובתיים מתובלים וכבשים, אשר נאפה במשך יומיים על גחלים לוהטות בתוך האדמה.

גרסאות מחודשות של האלבום *Atom Heart Mother* של פינק פלויד מכילות כרטיס של "טיפים לארוחת בוקר". בצד אחד מתכון ל"סעודת חתונה בדואית מסורתית", המפרט את המלית של עוף בתוך כבש, אותו ממלאים אל תוך עז, שאחר כך ממלאים בתוך גמל, ומבשלים על מדורת פחמים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dutch, Jennifer Rachel. "Not Just for Laughs: Parody Recipes in Four Community Cookbooks." Western Folklore 77, no. 3/4 (2018): 249–76. JSTOR 26864126
.)
2. ↑  Hrabal, Brohumil. *I Served THE KING OF ENGLAND*. Picador, 1990, pp. 108-114. מסת"ב 0330308769
3. ↑  "Konundrum Engine Literary Review - TC Boyle Interview". Lit.konundrum.com. אורכב מ-המקור ב-2010-02-05. נבדק ב-2010-02-25.
4. ↑  "Pink Floyd Atom Heart Mother". Pink Floyd Online. אורכב מ-המקור ב-2010-03-09. נבדק ב-2010-02-25.
**חם-יחיד** (או בשמה הלועזי המקובל: one-hot) היא קבוצת סיביות בה כולן 0 פרט לסיבית יחידה שערכה 1 (כלומר, היא הסיבית ה'חמה'). על אותו עיקרון יישום אחר הוא **קר-יחיד** בו כל הסיביות הן 1 פרט לסיבית אחת ויחידה שערכה 0 (אם כי לא נהוג להשתמש בו). עיקרון זה עומד בבסיס **קידוד חם-יחיד** שמהווה שיטה שימושית ונפוצה מאוד בתחום למידת מכונה.

### קידוד חם-יחיד

למידת מכונה הוא תת-תחום של אינטליגנציה מלאכותית, בו האלגוריתם לומד את דפוסי הנתונים על ידי הפיכת הנתונים לרצף מספרי. אך הרבה פעמים המידע המובא בבעיה בתור קלט, אינו בהכרח מספר. למשל: ניבוי עלות ביטוח רפואי כתלות במשתנים הבאים:

1. מין המבוטח
2. האם הוא מעשן
3. מיקום מגורים
4. גיל
5. מדד BMI

בעוד שהמשתנים: עלות ביטוח רפואי, גיל ו-BMI הם משתנים מספריים, המשתנים "האם המבוטח מעשן", "מין" ו"מיקום מגורים" אינם מספריים. כדי להתגבר על בעיה זו ולאפשר בכל זאת למידת מכונה על משתנים אלו, נצטרך לקודד בצורה כלשהי את המידע הלא מספרי במשתנים האלו למידע מספרי. דרך נפוצה היא **קידוד חם-יחיד** שהיא למעשה קידוד לפי מציין: עבור כל משתנה לא מספרי נוסיף עמודה יחידה לכל ערך שהוא יכול לקבל, זאת למעשה העמודה המציינת את הערך, כלומר ערכה יהיה 1 אם ערך המשתנה תואם לזה של העמודה.

למשל, עבור הדוגמה שלנו, נראה כיצד נראה ביצוע קידוד על המשתנה "מקום מגורים" בהנחה שהוא יכול לקבל את הערכים: מושב, כפר ועיר:

קלט| מין | גיל | מעשן? | מקום מגורים |
| --- | --- | --- | --- |
| זכר | 52 | כן | כפר |
| זכר | 29 | לא | עיר |
| נקבה | 37 | לא | עיר |

קידוד חם-יחיד של המשתנה "מקום מגורים"| מושב | כפר | עיר |
| --- | --- | --- |
| 0 | 1 | 0 |
| 0 | 0 | 1 |
| 0 | 0 | 1 |

כפי שניתן לראות מן הדוגמה, עבור משתנה שקודד אכן כל שורה, שמייצגת ישות, היא חם יחיד: יש שם רק עמודה אחת בה הסיבית היא 1, והשאר הם 0.

בלמידת מכונה, בה מתייחסים לכל עמודה בתור תכונה (Attribute), נהוג לכנות את התכונות (העמודות) החדשות שנוצרו עקב קידוד חם-יחיד בתור "תכונות דמה" (dummy attributes).

אם נבצע קידוד חם-יחיד לכל משתנה לא מספרי בטבלת הנתונים, נקבל למשל את הטבלה הבאה:

| זכר | נקבה | גיל | מעשן | לא מעשן | מושב | כפר | עיר | BMI | עלות ביטוח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 0 | 52 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 36 | 1300 |
| 1 | 0 | 29 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 28 | 800 |
| 0 | 1 | 37 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 32 | 900 |

ואכן ניתן לראות כי כל המידע שהופיע בהתחלה בטבלה, הוא עכשיו בצורה מספרית – צורה שאותה אלגוריתם של למידת תוכנה מסוגל לעבד.

###### מימוש בספריות שונות

* בספריית pandas של שפת פייתון - עבור אובייקט מסוג DataFrame הפקודה `get_dummies()` מממשת את קידוד חם-יחיד.
* בספריית tensorflow של שפת פייתון - עבור אובייקט מסוג tensor הפקודה `tf.one_hot()` מחזירה טנזור חם-יחיד.
* בספריית caret של שפת R - הפקודה שתממש קידוד זה היא הפונקצייה `dummyVars()`.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aurélien Géron, **Hands-On Machine Learning with Scikit-Learn, Keras, and TensorFlow: Concepts, Tools, and Techniques to Build Intelligent Systems**, O'Reilly, 15/10/2019, עמ' 70
2. ↑  אתר תיעוד של ספריית pandas
3. ↑  עמוד התיעוד של ספריית tensorflow
4. ↑  אתר התיעוד של שפת R
**קופזנית מתזת** (שם מדעי: *Copella arnoldi*) הוא מין של דג מים מתוקים ממשפחת העפרורוניים החי בטבע באמריקה הדרומית. השם הספציפי ניתן ב-1912 להוקרת חוקר הדגים הגרמני יוהאן פול ארנולד (Johann Paul Arnold), אשר חקר ותיאר דג זה.

תיאור
-----

דג זה נפוץ באמריקה הטרופית בנהרות גדולים כמו האורינוקו, האמזונאס ויובליהם ועוד נהרות קטנים וכמו דגים נוספים לעיתים הוא עולה במעלה יערות מוצפים לחפש מזון. הדג מצוי גם בביצות, נחלים רדודים ובמי נהרות שחורים. עם זאת, הוא מתרחק ממים מליחים.

זהו דג קטן מאוד שאורכו רק 3 עד 4 ס"מ. הוא בעל מבנה דק דמוי-עיפרון ובעל חוטם ולסתות דקות ומופנות מעט כלפי מעלה, בעל שיניים מחודדות ובעל עצמות לסת מפותלות כמו האות S. הנחיריים מופרדות זו מזו בידי רכס עור. הוא בעל סנפיר גב כתום כהה, בעל פס כהה מתחת לעין. צבע הגוף חם-כתום והסנפירים כסופים.

דג זה ניזון מהקרקעית, בעיקר מתולעים, סרטנים ועוד חסרי חוליות וכן מחרקים קטנים הנופלים למים. לעיתים הוא צד בזוגות.

רבייה
-----

זוג דגים נצמדים לעלים רחבים עם סנפירי האגן שלהם ומזדווגים כ-10 שניות, הנקבה מטילה שש עד עשר ביצים, הזכר מפרה אותן מייד, וזוג הדגים נופל חזרה למים. הביצים מתפתחות על העלים והזכר נשאר להשגיח עליהן ומתיז עליהם מים כדי לשמור על לחותן. הנקבה מטילה כ-100 עד 200 ביצים באותו אופן ואז עוזבת. הביצים בוקעות לאחר כ-36 עד 72 שעות והדגיגים נופלים עם בקיעתם למים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קופזנית מתזת** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* טטרה משפריצה ייחודית ומתאימה לאקווריום צמחיה | נטפיש, באתר www.netfish.co.il באתר נטפיש
הרב **יהושע השל אשכנזי** (ה'תקס"ו, 1806 - ב' באדר א' ה'תרכ"ז, 8 במרץ 1867) היה רבה של לובלין.

תולדות חייו
-----------

נולד בשנת ה'תקס"ו לרבי משולם זלמן אשכנזי שכיהן אז כרבה של קוזמיר (לימים, רבה של לובלין). ולגננדל בת ר' יוסף מנדלסברג. סב סבו היה רבי צבי אשכנזי, "החכם צבי".

נשא את בתו של רבי בנימין ברוידא, אב"ד הורדנה והגליל. לאחר נישואיו התגורר בהורדנה והיה מראשי העדה בה בין השנים ה'תקע"ח-ה'תרי"ג.

בחול המועד סוכות ה'תרי"ג התמנה לתפקיד רבה של לובלין והמחוז, במקום קרוב משפחתו הרב דב בריש אשכנזי. במשרה זו כיהן ארבע עשרה שנה, עד לפטירתו. את מקומו מילא הרב שניאור זלמן פרדקין.

בשנת ה'תרכ"ה פרסם כרוזים ויצא במאבק נגד מנהגם של חסידי לובלין בהנהגת רבי יהודה לייב איגר, להתפלל אחר זמן התפילה. המתקפה נפסקה לאחר שרבי יצחק מאיר אלתר ביקש זאת ממנו.

נפטר בליל ב' באדר א' ה'תרכ"ז (8 במרץ 1867), ונקבר בלובלין. על מצבתו נכתב:

> 
> הוסרה המצנפת והורמה העטרה, נכבה נר ישראל המנורה הטהורה, במות אדמו"ר הרב הגאון הגדול בקי בחדרי תורה, מכל המעלות שמנו חז"ל בראוי להיות השכינה עליו שורה, אחת בו לא נעדרה, חכם עשיר ועשירי לעזרא, צדיק וחסיד ענותן במידה יתירה, לעמו ולעדתו בכל צוקה וצרה, היה מגן ומחסה צינה וסוחרה
> 
> 
> כקש"ת מו"ה יושע העשיל זצ"ל בן הגאון הצדיק המפורסם מו' משולם זלמן אשכנזי זצ"ל וחתנא דבי נשיאה הגאון מוה' בנימין ברוידא זצ"ל אבד"ק הוראדנא והגליל
> 
> 
> בשנת תרי"ג נקרא ללובלין למלא מקום אבותיו ותופע עליו נהרה, וביום ב' אדר ראשון שנת תרכ"ז נעלה ממנה ופנה זוה הודה והדרה, תהי נפשו בצרור החיים צרורה, מליץ טוב בעד שה פזורה, כמו בהיות נפשו בגוו עצורה
> 
> 
> 
> 

הותיר כמות רבה של כתבי יד, אך כולם עלו באש בשריפה שפרצה בלובלין, ולא ראו אור.

בנו היחיד בנימין אשכנזי היה מפרנסי קהילת הורדנה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו ישראל דוד מילר, "תולדות מנחם" עמ' מו-מט
2. ↑  וילה אורבך ואברהם ויין, **פנקס הקהילות**, פולין, כרך שביעי, יד ושם, 1999, עמ' 21; לקריאה באנגלית: Lublin, באתר JewishGen
3. ↑  "אהל תורה" ה'תרפ"ח. ראו גם: לנדא, **ויעש אברהם**, עמ' שפה; **שם ושארית לנפש חיה**, ירושלים תשכ"א, עמ' ג.
4. ↑  יצחק אלפסי, גור, עמ' 82. וראו: אברהם יששכר בנימין אליהו אלתר, **מאיר עיני הגולה** חלק ב, אות תר"ד
**מקלעת השופכן** (באנגלית: **Ureteric plexus**) היא מקלעת עצבית המכסה ומעוררת את השופכן באמצעות עצבים.

אנטומיה
-------

ניתן לחלק את המקלעת לשלושה חלקים, שכן ניתן לחלק את השופכן עצמו: בחלק העליון של השופכן, המקלעת מקבלת את סיבי העצב שלו בעיקר ממקלעת הכליה, אך גם ממקלעת אבי העורקים הבטני. בחלק הבינוני המקלעת מקבלת קלט עצבי ממקלעת ההיפוגסטרי העליונה ובחלק התחתון ממקלעת ההיפוגסטרית התחתונה.

המקלעת מכילה סיבים הן של מערכת העצבים סימפתית והן של מערכת העצבים הפאראסימפתטית, כאשר הרכיבים הסימפתתיים מגיעים מרמות T11 עד L2 של חוט השדרה. סיבי העצב התועה הפרה-גנגליוניים (סיבי עצב לפני מעבר דרך גנגליון) עוברים דרך מקלעת הסליאק ומגיעים למקלעת השופכה.

לקריאה נוספת
------------

* Tubbs, R. Shane; et al. (2015). *Nerves and Nerve injuries*. Vol. 1: History, Embryology, Anatomy, Imaging, and Diagnostics (1 ed.). London: Academic Press. p. 655. ISBN 978-0-12-410390--0.
* Dudeck, Ronald W. (2007). *High-yield kidney*. High-yield systems (1 ed.). Lippincott Willams and Wilkins. p. 19. ISBN 978-0-7817-5569-6.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A14.3.03.034

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ג'ון פלוריו** (באנגלית: **John Florio**; בלידה באיטלקית: **Giovanni Florio** ‏1553–1625) היה בלשן ומתרגם אנגלי ממוצא איטלקי. הוא נודע בעיקר בשל התרגום הראשון לאנגלית של ספר "המסות" של מישל דה מונטן.

חייו
----

פלוריו נולד בלונדון למיכאלאנג'לו פלוריו, נזיר פרנציסקני יליד טוסקנה שבאיטליה שהפך לפרוטסטנטי. האב לימד בנאפולי, בפדובה ובוונציה, אך נרדף על ידי האינקוויזיציה האיטלקית. הוא מצא מקלט באנגליה בתקופתו של אדוארד השישי, וב-1550 התמנה לכומר הקהילה הפרוטסטנטית בלונדון.

משפחת פלוריו עזבה את אנגליה עם תחילת שלטונה של מרי הראשונה, כאשר ג'ון פלוריו היה עדיין תינוק, והתיישבה בעיר שטרסבורג ולאחר מכן בסוליו שבהרי האלפים בשווייץ על גבול איטליה. ג'ון פלוריו דיבר איטלקית עם אביו, שדאג ללמדו צרפתית וגרמנית, וכנראה שדיבר גם אנגלית עם אמו. כאשר היה בן שבע שנים הוא נשלח ללמוד בעיר טובינגן, ומאוחר יותר למד באוניברסיטה בגרמניה. הוא שב לאנגליה בתחילת שנות השבעים של המאה השש עשרה בתקופת שלטונה של אליזבת הראשונה.

ג'ון פלוריו שימש כמורה פרטי לשפות ולימד את אנשי האריסטוקרטיה האנגלית פתגמים איטלקיים. ב- 1578 פרסם ספר בשם "פתגמים משמחים, משפטים שנונים ואמרות שפר" שכלל גם מבוא ללימוד השפות האיטלקית והאנגלית. ב-1581 התמנה למורה לצרפתית ולאיטלקית בקולג' מאגדלן של אוניברסיטת אוקספורד. הוא היה ידידו של ג'ורדנו ברונו ששהה באנגליה מ-1583 עד 1585. פלוריו לימד את האנגלים את התאוריה של ברונו בדבר האפשרות של חיים על כוכבים אחרים.

ב-1591 פרסם ספר ללימוד השפות האיטלקית והאנגלית בליווי נספח בשם "גן הבידור" שכלל ששת אלפים פתגמים איטלקיים. ספר זה הכיל גם מבוא לדקדוק איטלקי, מבחר דיאלוגים באיטלקית ובאנגלית וקטעים נבחרים מן הספרות ומן השירה האיטלקית. ב-1598 פרסם מילון איטלקי-אנגלי בשם "מילה במילה". אחרי הכתרתו של ג'יימס הראשון, פלוריו התמנה למורה פרטי של הנסיך הנרי, בנם של המלך ושל אשתו אן, נסיכת דנמרק (שגם היא למדה אצלו שפות), והפך לאחד מאנשי חצרה. הוצאה מורחבת של "מילה במילה" שפורסמה ב-1611 הוקדשה לה.

יצירת המופת של פלוריו היא התרגום הראשון לאנגלית של מסותיו של מישל דה מונטן. תרגום זה הופיע ב-1603 בשלושה כרכים. ב-1613 הופיעה מהדורה חדשה של תרגום זה שהוקדשה לאן, נסיכת דנמרק. העתק של התרגום הראשון הנמצא בספרייה הבריטית, נושא את חתימתו של ויליאם שייקספיר. לאחרונה ישנה סברה כי חתימה זו היא מן המאה השמונה עשרה, ולכן איננה זו של שייקספיר. עם זאת, ככל הנראה שייקספיר קרא תרגום זה של פלוריו, שהיה ידידו ולימד אותו צרפתית ואיטלקית.

ג'ון פלוריו מת בסתיו 1625 ברובע פולהאם בלונדון כשהוא עני ומחוסר כל, וזאת משום שהקצבה הממלכתית לא שולמה לו עוד. ביתו נמכר כדי לשלם את חובותיו, אך צאצאיו הפכו לרופאים מלכותיים והיו חלק ממעמד בעלי המקצועות המשכילים באנגליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון פלוריו** בוויקישיתוף
* ג'ון פלוריו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ג'ון פלוריו בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261131505171
* BnF: cb13484672d (data)
* GND: 120525526
* ISNI: 0000 0001 0899 2719
* LCCN: n50004081
* NDL: 001114926
* NKC: mub2017939325
* NLG: 144503
* NTA: 069060428
* SELIBR: 186543
* SUDOC: 03557562X
* Trove: 823808
* VcBA: 495/19043
* VIAF: 49375066
* WorldCat: lccn-n50004081

 |
טוביה אריה גולדברגר
הרב **טוביה אריה גולדברגר** (1856 - 30 בדצמבר 1910) היה דיין בבד"ץ כוללות החסידים בירושלים.

קורות חיים
----------

נולד בהונגריה, בה למד אצל הרב עמרם בלום. בשנת תרל"ג (1873), בהיותו בן שבע עשרה עלה לארץ ישראל וכיהן כאחד מראשי כולל הונגריה וממונה בכולל זה במשך 23 שנה ביחד עם הרב יוסף חיים זוננפלד. לאחר שרבי שניאור זלמן פרדקין מלובלין עלה לירושלים, גולדברגר נהג ללמוד בבית מדרשו. כשיסד הרב פרדקין את בד"ץ כוללות החסידים בירושלים מונה גולדברגר להיות דיין בבית הדין. גולדברגר כיהן בבית הדין ביחד עם הרב דוד ליפמן שובקס והרב יוסף יהודה שטרסברג שמונו לבית הדין כשעלו לארץ ישראל. אולם לאחר פטירת הרב פרדקין בשנת תרס"ב (1902) הוחלף גולדברגר בהסכמה על ידי הרב אברהם הכהן, מכיוון שגולדברגר היה מתנגד. בשנת תרס"ט הוציא גולדברגר לאור את הספר "תורת חסד" של הרב שניאור זלמן פרדקין, לאחר שבנו של הרב פרדקין נפטר בפתאומיות וכתבי הרב פרדקין התפזרו ונאבדו.

רבי אריה טוביה גולדברגר נפטר ביום שישי כ"ט בכסליו תרע"א (30 בדצמבר 1910) בירושלים ונקבר שם. בעיתון הצבי נכתב עליו: "רבי גולדברגר ז"ל - יום השישי כ"ט כסליו היה יום אבל לרבים מבני עדות היהודים בירושלים כי נפטר אחד מזקני העדה הנכבדה, הרב רבי טוביה גולדברגר. היה שנים רבות מנהל של כולל אונגריה, מצוין במדות טובות. והוא היה שם לילות כימים בתורה ובלמוד. מטעם הרבנות נכרזה לויה וקהל גדול מאד בא לחלק לו את כבודו האחרון וספדנים הספידוהו כהלכה. תנצב"ה".

גולדברגר היה חתנו של ר' עזריאל זליג הויזדורף מבוני בתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים. דודו היה, נתן יוסף גולדברגר, אחד ממגידי השעורים בישיבת עץ חיים בירושלים.
בתו שרה נישאה לבנו של ר' יעקב בלומנטל ולאה לבית ווז'נער - אהרון שמחה בלומנטל (אשב"ל). בתם חנה בלומנטל נישאה לרב יעקב גולדמן: בנם עו"ד טוביה גולדמן, חבר חטיבת הראל נלחם במלחמת העצמאות במסגרת הגדוד הרביעי של הפלמ"ח - גדוד הפורצים; לאחר מכן נשא את אהובה לבית פרבדה ילדיהם: אהוד נשא את סו לבית זקס בתם:חנה יהודית (מולי), נאורה נישאה לעו"ד ירון רבינוביץ. ארז נשא את שרה לבית גרוסמן. יעל נישאה לאליהו עמיחי. בתם אסתר נישאה לנסים ברוך לימים מנכ"ל האוצר ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי במדינת ישראל.

הייתה לו גם בת אסתר ראשל, שהייתה נשואה לרבי שמעון בלומנטל מירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרק כט. רבני חב"ד בירושלים, אתר ספריית חב"ד

הערות שוליים
------------

1. ↑  בספר תורת חסד חלק ב' עמוד 4 הוא כותב שהוא מתגורר בירושלים משנת תרכ"ז
2. ↑  תורת חסד חלק ב', עמוד 4
3. ↑  רבי גולדברגר ז"ל, הצבי, 2 בינואר 1911
**בודיה סינג** (באנגלית: **Budhia Singh**; נולד ב-2002) הוא רץ מרתון הודי הצעיר ביותר בעולם.
בשנת 2005 סיים מרוץ של 60 קילומטרים תוך 6 שעות והוא בן 3 בלבד.[דרוש מקור] בודיה היה נושא הסרט הדוקומנטרי "ילד המרתון" בשנת 2010.

יכולת הריצה של בודיה הפכה אותו למפורסם והוא הופיע בטלוויזיה ובמספר פרסומות. עקב הפרסום הרב לו זכה בהודו והפרסומות בהן השתתף, החלו לצוץ שמועות כי מאמנו של בודיה, בירנאצ'י דאס, קיבל סכומי כסף גדולים על כך.

המפגש הראשון בין דאס ובודיה התרחש כאשר אימו של בודיה ניסתה בצעירותו למכור אותו לחוואי תמורת 20 דולרים. דאס שהיה במקום הבטיח לה כי ייקח אותו אל מכון האימונים שלו ויגדל אותו. טענות רבות הושמעו כנגד דאס על ניצול והתעללות. את ההאשמות הללו השמיעה אימו של בודיה. בכמה ראיונות בעיתונות ההודית אמר בודיה כי דאס אכן התעלל בו, אבל חזר בו מאוחר יותר.

ב-2 במאי 2006 השתתף בודיה במרתון של 65 קילומטרים ממקדש "צ'פאנדי" אל בובנשוואר בזמן של 7 שעות ושתי דקות. הוא אובחן כסובל מתשישות על ידי רופא כ-5 קילומטרים מן היעד ועל כן לא סיים את המרוץ. הישג זה נרשם בספר השיאים ההודי "ליקמה".

ב-8 במאי 2006 המועצה לשלום הילד בהודו התערבה ואסרה על בודיה להשתתף במרתונים עד שיגיע לגיל 11.
דאס ניסה לעקוף את ההחלטה והחליט כי בודיה יצעד כ-500 קילומטרים לכלכותה במשך 11 ימים. ממשלת הודו מנעה את מסע ההליכה, דאס נעצר ובודיה נלקח לבדיקות רפואיות מקיפות.

ב-13 באפריל 2008 נרצח המאמן דאס ביריות בתוך מכון הג'ודו שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של הסרט "ילד המרתון" (באנגלית)
* "ילד המרתון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Marathon Boy, באתר BBC (באנגלית)
2. ↑  הודו: מאמנו של הילד המרתוניסט נעצר, באתר ynet, 15 באוגוסט 2007
3. 1 2  סער הס, הולך במקום: הודו מנעה מבן ה-5 ללכת 500 ק"מ, באתר ynet, 23 במאי 2007