recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר באתיופיה. אם התכוונתם לכדורגלן אסטון וילה, ראו אדאמה טראורה (1996).

**אדאמה** (באמהרית: **ኣዳማ**, באורומו: **Adaamaa**), ידועה גם בשמה הקודם **נצרת** או '''נזארת''' (באמהרית: **ናዝሬት**) על שם העיר המקראית בתנ״ך.[דרוש מקור] היא עיר באתיופיה ועיר הבירה הנוכחית של מחוז אורומיה. היא ממוקמת כ-100 קילומטרים דרומית מזרחית לאדיס אבבה באזור מזרח שוואה שבמחוז אורומיה. העיר ממוקמת מערבית לקו שבר גאולוגי, והשבר הסורי אפריקני ממזרח. אוכלוסיית העיר, נכון לשנת 2005, היא כ-228,623 תושבים. היא אחת הערים הגדולות באתיופיה, ואוכלוסייה בוורדאה (תת מחוז) שבו ממוקמת העיר כ-422,490.

סקירה
-----

אדאמה היא מרכז תחבורה חשוב. היא ממוקמת על הכביש בין אדיס אבבה לדירה דאווה. מספר גדול של משאיות משתמשות בכביש על מנת להעביר סחורות מנמלי העיר ג'יבוטי שבמדינת ג'יבוטי והעיר אסאב שבאריתריאה (לאחרונה אתיופיה אינה משתמשת בנמלים שבאריתריאה, בגלל מלחמת אריתריאה-אתיופיה). העיר שוכנת גם על מסילת אדיס אבבה-ג'יבוטי, אך חלק זה של המסילה אינו פעיל בהווה. בעיר ישנה גם אוניברסיטה (שבעבר הייתה מכללה טכנולוגית).

היסטוריה
--------

הקיסר היילה סלאסי קרא לעיר על שם העיר נצרת שבישראל, והשם הזה שימש את העיר עד המאה ה-20. שמה הרשמי של העיר שונה לשם "אדאמה" בשפת האורומו, השם הישן "נצרת" נמצא עדיין בשימוש.

בתחילת המאה ה-21, הממשלה האתיופית העבירה את עיר הבירה של מחוז אורומיה מהעיר פינפינה לעיר אדאמה, בצעד שנוי במחלוקת. מתנגדי העברה טוענים שהממשלה האתיופית רוצה להפוך את העיר אדיס אבבה למובלעת בתוך מחוז אורומיה. אך תומכי העברה טוענים שמעבר זה יתן בעתיד לפתח את התרבות ההיסטוריה והשפה של עם האורומו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדאמה** בוויקישיתוף
* אדאמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| בירות מדינות אתיופיה |
| --- |
| ערים | אסאיטה • אדאמה • אווסה • אסוסה • בהר דר • ג'יג'יגה • גמבלה • הרר • מקלה |  |
| ערים במעמד מדינה | אדיס אבבה • דירה דאווה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545645805171
* LCCN: n78040362
* VIAF: 148902533
* WorldCat (עם VIAF): 148902533

 |
**סלים שופי** (1931– יוני 2012) היה דרוזי-ישראלי שכיהן כראש מועצת מג'דל שמס ושירת כלוחם בסיירת מטכ"ל.

קורות חיים
----------

שופי נולד במג'דל שמס שבסוריה. בגיל 16 עזב את כפרו, לאחר שהצבא הסורי גילה שהוא מבריח משפחות יהודיות לארץ ישראל בחשאי דרך השטח, עבר לשטחי היישוב היהודי ולמדינת ישראל שבדרך והתגורר בדלית אל-כרמל. הוא התגייס לארגון ההגנה ולאחר מכן לצה"ל ופעל ביחידת המסתערבים. בין פעולותיו היה סיוע ליהודי סוריה לעלות לישראל. כמו כן נטל חלק בפעולות סיירת הצנחנים לתחזוקה של מתקני ציתות בסוריה. כשאברהם ארנן הקים את סיירת מטכ"ל ב-1957, אז במסגרת יחידה 154, הוא צירף את שופי לשורותיה. שופי נטל חלק במבצעים מיוחדים רבים, באחד מהם סייע לחלץ את צוותו של בנימין נתניהו שנקלע לסופת שלגים באזור החרמון. השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן.

לאחר מלחמת ששת הימים חזר למג'דל שמס, והקים מסעדה ליד בריכת רם. ב-1993 מונה על ידי שר הפנים לראש המועצה וכיהן בתפקיד עד 2004.

שופי היה נשוי לג'מילה, אותה הכיר במהלך פעילותו החשאית בעת ששהה בחאצביא שבלבנון והביאה לישראל ב-1958.

שופי נקבר תחילה במג'דל שמס וקברו הועבר על ידי בנו בסמוך למסעדה שניהל ליד לברכת רם. 

במקום קבורתו ניטעו 13 עצים שנטע בעצמו שנים לפני זה עם גרעין הלוחמים שהקימו את סיירת מטכ"ל.

על שמו של שופי הקימה הקרן לידידות תוכנית מלגות לצעירי העדה הדרוזית בישראל, אשר סיימו שירות צבאי או שירות אזרחי או לאומי והתקבלו ללימודים למוסד אקדמי מוכר בארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי חשמונאי‏, לוחם הסיירת הדרוזי שהציל את ראש הממשלה בשלג הסורי, באתר וואלה!‏, 29 ביוני 2015
* גרשון הכהן, ‏עצמאות 72: סלים שופי, באתר "IsraelDefense‏", 28 באפריל 2020
* סלים שופי הלוחם הדרוזי, סרטון בערוץ "גולני 51", באתר יוטיוב (אורך: 07:12)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר קרן הידידות
**ג'ק איטקן** (באנגלית: **Jack Aitken**, נולד ב-23 בספטמבר 1995) הוא נהג מרוצים בריטי–קוריאני, המתחרה באליפות הפורמולה 2 וחבר באקדמיית הנהגים של ויליאמס.

קריירת מרוצים
-------------

איטקן נולד בלונדון והחל להתחרות בקארטינג בגיל צעיר. בשנת 2013 עבר להתחרות במכוניות חד-מושביות והתחרה באליפות בפורמולה רנו הצפון-אירופאית. במקביל התחרה במספר מרוצים באליפות הפורמולה רנו יורוקאפ. בשנת 2015 זכה בשתי אליפויות בהפרש של שבוע: אליפות הרנו פורמולה השווייצרית והאליפות האירופאית. בשנת 2016 עבר להתחרות עבור קבוצת ארדן באליפות ה-GP3. הוא השיג ניצחון אחד ושישה פודיומים נוספים ודורג במקום החמישי. הוא נשאר באליפות לעונה נוספת, אך עבר להתחרות עבור קבוצת ART, לצידו של ג'ורג' ראסל. ראסל זכה באליפות ואיטקן סיים כסגנו, אך בפער של 79 נקודות.

איטקן וראסל נשארו בקבוצת ART, אך עברו ביחד להתחרות בעונת 2018 של הפורמולה 2. בעוד ראסל זכה באליפות, איטקן סיים רק במקום ה-11 עם ניצחון בודד בעונה. לקראת עונת 2019 עבר להתחרות בקבוצת קמפוס רייסינג. העונה הייתה מוצלחת יותר עם שלושה ניצחונות ומקום חמישי בדירוג הכללי. מתוך 189 נקודות שהשיגה הקבוצה, דרוגה במקום שחמישי באליפות הקבוצתית, 159 נקודות הושגו על ידי איטקן. בשנת 2021 התחרה בתחרות 24 השעות של ספא, איטקן היה מעורב בתאונה יחד עם עוד שלושה נהגים, איטקן נפצע ושבר את ידו.

### פורמולה 1

בפברואר 2016 נבחר איטקן כאחד מארבעת הנהגים שהצטרפו לתוכנית הנהגים הצעירים של רנו. בספטמבר 2017 הוא נהג בפעם הראשונה על מכונית פורמולה 1 כשביצע נסיעת מבחן על הלוטוס E20 במסלול בחרס. בעונת 2018 שימש כנהג משלים בקבוצת רנו, תפקיד אותו מילא גם בעונת 2019. בשנת 2020 עזב את התוכנית של רנו והצטרף לאקדמיית הנהגים של ויליאמס לצידם של דן טיקטום ורוי ניסני. בגרנד פרי שטיריה השתתף באימון החופשי של יום שישי, במקומו של ג'ורג' ראסל. לקראת גרנד פרי סאח'יר אובחן לואיס המילטון חיובי לקורונה. ראסל החליף את המילטון בקבוצת מרצדס ואיטקין החליף את ראסל בויליאמס. הוא דורג במקום ה-18 לקראת המרוץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק איטקן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ק איטקן
* ג'ק איטקן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'ק איטקן, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'ק איטקן, באתר DriverDB לנהגי מרוצים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jack Aitken expects to be among F2 leaders from the outset, MotorSportWeek.com, 16 January 2018
2. ↑  Jack Aitken secures switch to Campos for 2019, MotorSportWeek.com, 7 January 2019
3. ↑  Renault F1 team gives reserve driver role to Jack Aitken, Autosport, 20 February 2018
4. ↑  Sergey Sirotkin secures Renault F1 reserve role, F2's Jack Aitken as tester, GPToday.com, 18 March 2019
5. ↑  Aitken joins Williams as reserve driver after leaving Renault, Formula1.com, 4 February 2020
6. ↑  F2 racer Jack Aitken to make F1 debut with Williams at Sakhir Grand Prix, replacing Russell, Formula1.com, 2 December 2020
**משולם דאר** (נולד ב-1938) הוא חושף שחיתות ישראלי, אשר חשף מעשי שחיתות באגף הפיקוח בעיריית תל אביב-יפו ובבית הדין הרבני.

פרשת השחיתות בעיריית תל אביב
----------------------------

דאר עבד בעיריית תל אביב-יפו בשנים 1954 - 1981. כ-20 שנה בפיקוח העירוני ו-7 שנים בשירותי החינוך העירוני. בשנת 1981, דיווח לראש העירייה דאז, שלמה להט, על שחיתות באגף הפיקוח. עיקר המעשים עליהם דיווח נגעו לגנבה של סחורות אשר הוחרמו על ידי הפקחים. דאר דיווח על עשרות מקרים, בהם פקחים לקחו לביתם סחורה, אשר החרימו קודם לכן. כעבור מספר ימים, פרצה מלחמת לבנון הראשונה, דבר אשר גרם לדברים לרדת בסדר החשיבות. בתום המלחמה, כאשר אותם פקחים גילו על הדיווח, החל משולם לחוות מסע התנכלויות אשר הוביל אותו להתפטר מתפקידו.

פרשת השחיתות בבית הדין הרבני
----------------------------

כעבור חצי שנה, החל לעבוד בבית הדין הרבני בתפקיד פקיד עזר. במסגרת תפקידו נחשף לתופעות של הקדמת תאריכים לדיונים ולמתן גט, בתמורה לתשלום שוחד בגובה מאות שקלים. השיטה עבדה כך: מזכיר בית הדין דאז, דוד איינהורן, אשר היה אחראי על השיבוץ, ולימים גם הורשע בקבלת שוחד, היה מקדם את התור ושותפו הסופר, היה חותם על הגט. בהמשך, נחשף לתופעה של דיווחי שעות כוזבים, על מנת לזכות בגמול שעות נוספות. על מנת לאמת את המקרים עליהם סיפר מאוחר יותר, דאג משולם למקם מצלמה מעל שעון הנוכחות, אשר צילמה את המעשים. משולם דיווח על המקרים לנציבות שירות המדינה, וכשדאר ראה שאין מנוס, הוציא את הסיפור לעיתונות. לאחר שמזכיר בית הדין, גילה את זהותו, החל להתנכל לו, בין המעשים אשר חווה היו חרם חברתי, איומים על חייו וחיי משפחתו, שריפת ביתו ועוד. בסוף התהליך, משולם איבד את עבודתו. כיום הוא פנסיונר של עיריית תל אביב.

המלצה לקבלת תעודת הוקרה לחושף שחיתות מנשיא המדינה
-------------------------------------------------

בעקבות פנייתה של חברת הכנסת עדי קול, יו"ר הוועדה לפניות הציבור, אל שרת המשפטים ציפי לבני ונשיא המדינה שמעון פרס, בבקשה ליישום את החוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור הוגש מכתב המלצה לנשיא המדינה מטעם עמותת עוגן, אשר ליוותה את דאר וסייעה לו בהליכים המשפטיים אותם ניהל.

חיים אישיים
-----------

דאר מתגורר בתל אביב עם אשתו. לזוג ארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם משולם דאר, פרויקט "הכר את החושף", עמותת עוגן

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי הראל, שנתיים וחצי מאסר למזכיר בית הדין הרבני בתל אביב על שוחד, באתר TheMarker‏, 14 בנובמבר 2002
2. ↑  אתר למנויים בלבד צבי זרחיה, ח"כ עדי קול: ליישם את חוק חושפי השחיתויות ולהעניק להם תעודות הוקרה, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2014
**Waterland** (בתרגום חופשי: **ארץ המים**) הוא פארק מים ומרכז אירועים הנמצא באילת. הפארק נבנה מול רצועת החוף הדרומית ונמצא בבעלות רן אקשטיין ועופר גלזר. הוא משתרע על כ-20 דונם. הפארק נפתח באוגוסט 2023.

בפארק נבנו 3 מגדלים שבכל אחד מהם מגלשות מים, בריכת גלים (אנ'), מזרקות ממוחשבות, מתקני קרוסלות במים, סירות מתנגשות במים, אמפיתיאטרון, ומתחמים נוספים. בפארק 2 מגלשות אקסטרים בגובה של 24 מטר, ובסה"כ קיימות בפארק 24 מגלשות שונות המתאימות לילדים, בני נוער ומבוגרים.

בנוסף לאטרקציות המים, נבנו בפארק גן ואולם אירועים המיועדים לאלפי אנשים, ובמת הופעות בגודל של כ-150 מ"ר.

הפארק פעיל 10 חודשים בשנה.

מיקום
-----

ווטרלנד הוא פארק המים הראשון שמוקם באילת. הפארק נבנה על שטח הנמצא בבעלות רשת המלונות ישרוטל, על חורבות הטקסס ראנץ' שהייתה בעבר אטרקציה תיירותית שהכילה מקבץ בקתות שעוצבו כמו עיירה במערב הפרוע בארצות הברית. ישרוטל החכירה את הקרקע ליזמים לתקופה של 24 שנים ו-11 חודשים.

תחילה, הפארק היה אמור להיקרא "ספלאש", אך בעקבות פתיחתו של פארק המים "יו ספלאש" במלון יו ספלאש ריזורט בקיבוץ אילות הסמוך, הוחלט לשנות את שמו ל**ווטרלנד** (WaterLand, בתרגום חופשי: ארץ המים).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Waterland
* רואי אזולאי, פארק המים הענק באילת צפוי להיפתח בקיץ הקרוב. צפו בתמונות, 6 בדצמבר 2020
* שירי הדר, פארק המים הראשון באילת: הצצה לשלבים האחרונים בהקמתו, באתר ynet, 10 ביוני 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  לי אברמוביץ', ‏טירוף פארק המים | לקראת הקיץ: הפארקים החדשים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 29 באפריל 2021
2. ↑  מערכת מדור החופש, ‏הפתיחה בנובמבר: הצצה לפארק המים החדש שנבנה באילת, באתר ‏מאקו‏, 10 ביוני 2021
3. ↑  מערכת וואלה! תיירות‏, כמעט מוכן: הצצה לפארק המים הראשון של אילת, באתר וואלה!‏, 10 ביוני 2021
4. ↑  שמעון איפרגן. ‏פעם שלישית גלידה בבריכה? פתיחת פארק המים באילת נדחתה לנובמבר, באתר ‏מאקו‏, 27 ביולי 2022
היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות
מחאה נגד השחיתות בפתח תקווה
האמנה נגד שחיתות
**היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות** נועד למאבק בשחיתות שלטונית ברחבי העולם. הוא מצוין מדי שנה ב-9 בדצמבר, מאז שהאמנה נגד שחיתות אומצה על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות ב-31 באוקטובר 2003.

רקע
---

העצרת הכללית של האומות המאוחדות אימצה ב-31 באוקטובר 2003 את האמנה נגד שחיתות, בה נאמר, בין השאר: "האו"ם מודאג מחומרת הבעיות והאיומים שמציבה שחיתות שלטונית ליציבות ולביטחון החברתי. השחיתות מערערת את המוסדות והערכים הדמוקרטיים, ומסכנת את ערכי המוסר והצדק, את הפיתוח בר-קיימא ואת שלטון החוק."

האו"ם קבע שבכל שנה ב-9 בדצמבר יצוין **היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות**, שמטרתו "קידום וחיזוק האמצעים למניעת שחיתות ולמאבק בשחיתות בצורה יעילה יותר ... וקידום יושרה, אחריות וניהול תקין של ענייני ציבור וניהול רכוש ציבורי."

קמפיין "הסירוב שלך חשוב"
------------------------

האו"ם יזם קמפיין בינלאומי בשם **הסירוב שלך חשוב** (*Your NO counts*) שמטרתו העלאת המודעות לשחיתות שלטונית ולדרכים להיאבק בה.

בשנת 2009 הקמפיין התמקד בשאלה כיצד השחיתות בעולם פוגעת במאמצים לחיסול הרעב והעוני, השגת חינוך יסודי אוניברסלי, ומטרות נוספות שנקבעו בפסגת המילניום. כמו כן הובלטו הפגיעה ביסודות הדמוקרטיה ושלטון החוק, והשלכותיה על זכויות האדם. בקמפיין הוצגו גם דרכים בהן שחיתות יוצרת עיוותים בשווקים הכלכליים, שוחקת את איכות החיים ומאפשרת פשע מאורגן, טרור ואיומים אחרים הפוגעים בביטחון האישי.

בישראל
------

היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות מצוין בכנסת, וכן על ידי מספר תנועות בישראל, בהן שקיפות בינ"ל ישראל ותנועת אומ"ץ.

ראו גם
------

* האמנה נגד שחיתות
* אמנה נגד שוחד של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות** בוויקישיתוף
* אריה אבנרי, דברי יו"ר הנהלת תנועת אומ"ץ באירוע בכנסת לרגל היום הבינלאומי למאבק בשחיתות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 בדצמבר 2008
פסל של יהודי כורע, חלק מ"האנדרטה נגד מלחמה ופשיזם" בכיכר אלברטינה שבווינה.
**אלפרד הרדליקה** (בגרמנית: **Alfred Hrdlicka**;‏ 27 בפברואר 1928 – 5 בדצמבר 2009) היה פסל וצייר אוסטרי.

קורות חיים
----------

הרדליקה נולד בווינה בירת אוסטריה. בין השנים 1943–1945 למד הרדליקה רפואת שיניים. בשנת 1945 החל ללמוד ציור באקדמי דר בילדנדן קונסט ולמד שם עד שנת 1952. בין מוריו ניתן למנות את אלברט פריס גיטרסלו ואת יוזף דוברווסקי. בין השנים 1952–1957 למד פיסול תחת פריץ ווטרובה. בשנת 1960 הציג לראשונה תערוכת יחיד של עבודותיו בווינה.

בשנת 1964 ייצג את אוסטריה בביאנלה שנערכת בוונציה שבאיטליה.

יצירתו משנת 2008 "דת, עור וכוח" העוסקת בישו ובשליחיו עוררה שערורייה ציבורית שהוצגה, בשל התמות ההומו-אירוטיות שבה (בהן, בין היתר, באחד הציורים מוצגים ישו והשליחים כשהם מקיימים יחסי מין על שולחן הסעודה האחרונה).

בין יצירותיו הידועות ניתן למנות את האנדרטה נגד מלחמה ופשיזם בכיכר אלברטינה שבווינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפרד הרדליקה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אלפרד הרדליקה
* פסליו של הרדליקה
* זעם בעקבות ציור ישו והשליחים של הרדליקה, אתר msnbc

הערות שוליים
------------

1. ↑  הארי דה קווטוויל, **מחאה בעקבות ישו ההומו של הרדליקה**, הטלגרף, 12 באפריל 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262875805171
* BIBSYS: 6002097
* BNE: XX1771689
* BnF: cb12150965q (data)
* GND: 118553925
* ISNI: 0000 0001 1511 8771
* LCCN: n50029220
* NKC: jn20010525364
* NLP: a0000001923311
* NTA: 071829849
* RKD: 40199
* SELIBR: 207668
* SNAC: w62z2p95
* SUDOC: 027783650
* ULAN: 500032859
* VIAF: 95883946
* WorldCat: lccn-n50029220

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **צבי מאיר גינזברג** (לעיתים בכתיב יידי: **גינזבערג**; באנגלית: **Hersh M. Ginsberg**; ה'תרפ"ח, 1928 - י"ב בשבט ה'תשע"ו, 22 בינואר 2016) היה רב ומחנך אמריקאי, ראש בית דין אגודת הרבנים במשך עשרות שנים, ומנהלה החינוכי של ישיבת רבינו יעקב יוסף.

ביוגרפיה
--------

נולד בווינה לרב אלעזר יונה גינזברג, נשלח כילד בקינדר-טרנספורט ללונדון. למד ב"ישיבת הרב מליעזש" בסטיינז (אנ') ובישיבת "מתיבתא" בלונדון ובשנת תש"ח נסע ללמוד בישיבת בית מדרש עליון מפי הרב ראובן גרוזובסקי. נישא לפריידל בת האדמו"ר רבי חיים שלמה לאווי מטאהש-חוסט.

בשנות ה-70 התמנה מנהל באגודת הרבנים ושימש בתפקיד זה עד למותו.

בשנת ה'תשל"ז, 1977 הקים בירושלים את כולל האברכים "אוהל אלימלך" ושימש כנשיא הכולל.

בשנת ה'תשמ"ז, עבר לגור בבארא פארק ונתמנה לרב בית המדרש מחזיקי ת"ת

במקביל כיהן במשך עשרות שנים כמנהלה החינוכי והרוחני של ישיבת רבינו יעקב יוסף.

משפחתו
------

* בנו בכורו הרב אלעזר יונה גינזברג, ראש כולל קהילת יעקב של חסידות פאפא ואב"ד ביהמ"ד אגודת אברכים בבורו פארק, ואשתו רבקה בת הרב מרדכי בנדיקט
* בנו הרב משולם פייש גינזברג, אדמו"ר מחוסט בבורו פארק, ואשתו אסתר בת הרב אהרן אריה כץ חתן רבי אליעזר טברסקי מפאלטישאן
* בתו חנה בילא פרל נשואה לאדמו"ר מסקאליה, הרב אברהם משה רבינוביץ

קישורים חיצוניים
----------------

* **פתח דבר**, בראש גליונו הראשון של כתב העת **קול יעקב** של תלמידי ישיבת רבינו יעקב יוסף, ניו יורק תשכ"ח, באתר היברובוקס
* נפתלי הירצקא הניג, **תשובה הלכתית אליו משנת תשט"ז**, בתוך: שו"ת **תפארת נפתלי**, סימן נט, באתר היברובוקס
* קובץ אהל אלימלך, [שיו"ל שנת תשל"ו] בראש הקובץ פתח דבר וחידושי תורה ממנו

מכתביו
* **אבל אם יתפלל מנחה בערב שבת**, בתוך: המאור, שנה מ', תשמ"ז, גיליון ג', עמ' 17–18, באתר היברובוקס

לרגל הקמת מצבה תמוז תשע"ו יו"ל ספר זיכרון ניצוצי צבי מאיר ובו קצת מדברי תורתו ותולדותיו יו"ל על ידי נכדו הרב מרדכי גינזבערג שליט"א בן בנו הרב אלעזר יונה שליט"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה על ההלוויה.
2. ↑  **כולל אוהל אלימלך**, בתוך: ידיעות מעולם התורה, המאור, שנה כ"ט, תשל"ז, גיליון ב', עמ' 38–39, באתר היברובוקס
3. ↑  מאיר וונדר, **אנציקלופדיה לחכמי גליציה**, חלק ג' עמ' 9.
**רונן כהן** (נולד ב-1973) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים, ששימש כקצין לוגיסטיקה ראשי.

ביוגרפיה
--------

כהן נולד וגדל בחדרה עד שנת 1999, עת עבר להתגורר בקצרין שברמת הגולן.

### שירות צבאי

הוא התגייס בשנת 1991 כלוחם בגדוד 932 בחטיבת הנח"ל. הוא יצא לקורס מ"כים ומילא תפקידים פיקודיים בחטיבה בגדוד 50 בתור מפקד כיתה, סמל מחלקה עד לתפקיד רס״פ פלחו״ד גדוד 50. 

ב-1997, לאחר תקופה כלוחם, עבר כהן מחיל הרגלים לחיל התחזוקה, ויצא לקורס קצינים במסגרתו. הוא שירת כסגן מפקד פלוגת המפקדה בגדוד 932 ובהמשך התמנה למ"פ מפקדה של בא"ח נח"ל. לאחר תפקיד בבא״ח התמנה לקצין לוגיסטיקה של חטיבה 623 כיום חטיבה 55 בתקופת מבצע חומת מגן. במעלה הדרך התקדם כהן בחטיבה ומונה לקצין הלוגיסטיקה של חטיבת הנח"ל.

לאחר מכן, שירת כהן כעוזר קצין לוגיסטיקה באוגדה 319 ואוגדה 36 וכסגן מפקד האגד הלוגיסטי בפיקוד צפון, ובהמשך כקצין לוגיסטיקה אוגדתי בעוצבת עמוד האש, בעוצבת געש ובעוצבת הגליל.

בשנת 2015 מונה כהן למפקד מגמת המפקדים בבה"ד 6, בסיס ההדרכה של חיל הלוגיסטיקה. במקביל, למד לתואר ראשון בלוגיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן ולתואר שני בביטחון לאומי, באוניברסיטת חיפה.

בקיץ 2016 מונה לקצין הלוגיסטיקה הפיקודי של פיקוד העורף, במהלכו, השתתף בשני אירועים מרכזיים בפיקוד – קריסת חניון הברזל ברמת החייל וגל השריפות בישראל. בשנת 2018 מונה לתפקיד קצין הלוגיסטיקה הפיקודי של פיקוד הצפון.

ב-9 בפברואר 2020 מונה כהן לקצין לוגיסטיקה ראשי בצה"ל עד אוגוסט 2023.

חיים אישיים
-----------

רונן נשוי לגלית ואב לשלושה ילדים, וכיום מתגורר עם משפחתו במושב אניעם שברמת הגולן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רונן כהן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  הכירו – אל"מ רונן כהן, מאניעם, הוא קצין הלוגיסטיקה של פיקוד העורף, באתר שישי בגולן והגליל, ‏25 במאי 2017
2. ↑  חנן גרינברג, לראשונה מ-2006: צה"ל תרגל לוגיסטיקה ללחימה, באתר ynet, 6 במאי 2011
3. ↑  מינויים חדשים בצה"ל, באתר צה"ל, ‏18 בספטמבר 2017
4. ↑  רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, ‏5 באוגוסט 2019
**תומאס בראש** (נכתב גם **ברש**; **Thomas Brasch**; ‏19 בפברואר 1945, וסטו ביורקשייר - 3 בנובמבר 2011, ברלין) היה מחזאי, סופר, משורר, במאי ותסריטאי גרמני.

חייו
----

ברש נולד כבן לפליטים יהודים באנגליה, בשנת 1947 חזרה המשפחה לברלין אזור הסובייטי. אביו החל קריירה פוליטית, שהביאה אותו עד למשרת סגן שר התרבות של הגרמניה המזרחית. אמו של בראש הייתה עיתונאית ופרסמה באמצע שנות החמישים את שירו הראשון. לבראש שני אחים, קלאוס בראש היה שחקן, פטר בראש סופר, ואחות, מריון בראש, שדרנית ברדיו. אחרי תעודת הבגרות עבד בראש כדפס, עובד מתכת ומנעולן. בשנים 1964-1965 הוא למד עיתונאות בלייפציג, אך גורש מהלימודים בגלל "העלבת דמויות בולטות של גרמניה המזרחית". הוא עבד שוב כמלצר וסלל כבישים. ב-1968 הוא הועמד למשפט, יחד עם אחרים, באשמת חלוקת כרוזים נגד הדיכוי של האביב של פראג. הוא ישב בכלא 77 יום ושוחרר לעבודות שירות בתור עובד מתכת. הלנה וויגל סידרה לו עבודה בארכיון של ברכט, ומאז הוא חי כסופר עצמאי. לאחר שתיקה של שנים רבות לאחר נפילת חומת ברלין ושמועות על שימוש לרעה באלכוהול ובסמים, הפתיע בראש ב-1999 עם כרך הפרוזה החדש שלו "ברונקה, ילדה רוצחת", שעלה מכתב יד שהכיל במקור יותר מ-10,000 עמודים. באותה שנה בכורה של שני מחזות שכתב. המחזה האחרון שלו, "קומדיה אגדות מברלין", נותר לא גמור. בראש מת ב-3 בנובמבר 2001 בגיל 56 עקב אי ספיקת לב וריאות; שנבעו ככל הנראה, עקב התמכרות ארוכת שנים לאלכוהול וסמים.

יצירות
------

מתוך יותר משלושים מחזות, ספרי שירה, ורומנים מוכר בעברית בעיקר המחזה "לאוולי ריטה", שהופיע בקובץ המחזות "מבעד לאלים" בשנת 1988 בהוצאת פפירוס. זהו מחזה לשש נשים, זונות בברלין שאחרי מלחמת העולם השנייה, שמגלמות גם את הקצין האנגלי, אותו רוצחת הדמות הראשית, שכינויה לאוולי ריטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומאס בראש** בוויקישיתוף
* תומאס בראש (1945-2001), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Zu dem Verbrechen, das die Grundlage von Braschs Buch war, siehe Karl Brunke
2. ↑  די ולט, Tragisch umdunstetes Versprechen נובמבר 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274061405171
* BIBSYS: 90058951
* BnF: cb11893801t (data)
* GND: 118514512
* ISNI: 0000 0001 1022 7178
* LCCN: n85145132
* MusicBrainz: 430b20b2-7cf9-4e25-b75d-f68b12c2e214
* NDL: 01033285
* NKC: jo20010094236
* NLA: 35744461
* NTA: 068468849
* SNAC: w6p418sd
* SUDOC: 026750112
* Trove: 1067575
* VIAF: 24598611
* WorldCat: lccn-n85145132

 |
**צִדְקִיָּה בֶן מַעֲשֵׂיָה** (גם **צִדְקִיָּהוּ בֶן מַעֲשֵׂיָה**) היה על פי התנ"ך נביא שקר שפעל במאה ה-6 לפנה"ס, בימי מלכותו של צדקיהו מלך יהודה. בתלמוד מסופר שהוצא להורג בפקודת נבוכדנצר מלך בבל.

בספר ירמיהו הנביא ירמיהו מקלל את צדקיה ואת עמיתו, נביא השקר אחאב בן קוליה, שיהיו לקללה לכל גלות יהודה הנמצאת בבבל:

> 
> "כֹּה אָמַר ה' צְבָאוֹת אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֶל אַחְאָב בֶּן קוֹלָיָה וְאֶל **צִדְקִיָּהוּ בֶן מַעֲשֵׂיָה** הַנִּבְּאִים לָכֶם בִּשְׁמִי שָׁקֶר הִנְנִי נֹתֵן אֹתָם בְּיַד נְבוּכַדְרֶאצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל וְהִכָּם לְעֵינֵיכֶם. וְלֻקַּח מֵהֶם קְלָלָה לְכֹל גָּלוּת יְהוּדָה אֲשֶׁר בְּבָבֶל לֵאמֹר יְשִׂמְךָ ה' כְּצִדְקִיָּהוּ וּכְאֶחָב אֲשֶׁר קָלָם מֶלֶךְ בָּבֶל בָּאֵשׁ"
> 
> 
> 
> — ספר ירמיהו, פרק כ"ט, פסוקים כ"א–כ"ב
> 

בפרק חלק מופיעה אגדה על פיה צדקיה ואחאב בן קוליה ניסו לשכנע את בתו של נבוכדנצאר לשכב איתם, באומרם לה שקבלו נבואה כזאת בשם ה'. בעקבות זאת, משליך אותם נבוכדנצאר לכבשן אש יחד עם יהושע בן יהוצדק. 

אוריגנס השווה אגדה זאת עם סיפור שושנה בת חלקיהו המופיע בתוספות לספר דניאל. גם בספר יוחסין כתוב שאולי אחאב וצדקיה היו המעלילים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנהדרין צג עמוד א.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ג, עמוד א'
3. ↑  שושנה, אתר דעת
4. ↑  אברהם זכות, **ספר יוחסין**, ירושלים, התשכ"ג, מאמר שישי, באתר היברובוקס
**קאלין** (באוקראינית: **Калини**, קאליני; בהונגרית: **Alsókálinfalva**, אלשוקאלינפלבה; ביידיש: **קאַלין**) הוא כפר במחוז משנה טיאצ'יב במחוז זקרפטיה באוקראינה.

עדות היסטורית ראשונה על העיירה היא משנת 1405. נכון ל-2001 חיו במקום 5,844 תושבים. עד השואה התקיימה בעיירה קהילה יהודית שבשיאה מנתה כ-400 איש.

הקהילה היהודית
--------------

היהודים הראשונים הגיע לקאלין כנראה בשנות ה-20 של המאה ה-18. במפקד היהודים הראשון של שנת 1728 נרשמו בקאלין 2 משפחות:

* היהודי איז'אק, אשתו הלינה ושני בניו מאיר ולייב. משפחה זו הייתה בחסות האציל המקומי תומאס בארוד.
* היהודי יעקב ואשתו ליציאנה שהיו ללא ילדים.

שניהם היו יהודים עניים ללא דמי חכירה, אף על פי שאיזאק עסק בבישול משקאות חריפים. גם במפקד שנערך בשנת 1735 נרשמו שני יהודים אבל מאז לא היו יהודים בקאלין כשבעים שנה. סיבת היעדרם אינה ידועה. רק במפקד של 1830 נרשמו מספר משפחות. נראה שלכל היותר בסוף המאה ה-18 חידשו היהודים את החיים הקהילתיים בקאלין. ועל תקופה זו כותב בזיכרונותיו ר' מנחם מנדל מטרנווה: "בערך חמישים משפחות, הרבה מהם אכרים עובדי אדמה וקצת מהם בעלי חנויות קטנות בפרנסה מועטת, והרבה עניים".

בכפר היה בית כנסת עתיק, שאיש אינו יודע מתי נבנה. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נבנה בית כנסת-בית מדרש שני אך לא בגלל ריבוי יהודים בכפר אלא בשל סכסוכים בין חסידי ויז'ניץ שהיו רוב בעלי הבתים ובין חסידי דולינא. חסידי ויז'ניץ היו היסוד "העממי" בכפר ואילו חסידי דולינא היו הגבירים והם בנו את בית המדרש הנוסף.

לימוד המשניות היה עניין מיוחד, למדו כחבורה כל יום בבית המדרש.

יהודי קאלין התפרנסו ממלאכה והיו כמה בעלי מלאכה מקצועיים, סנדלרים, חייטים נגרים ועוד. התפרנסו ממסחר כבעלי חנויות, מסחר בפרות, תוצרת חלב וגבינה כשרה. כמעט לכל בית הייתה חלקת אדמה שעיבד בעצמו.

### רבניה של קאלין

בראשית המאה היה השוחט והדיין בקאלין רבי מרדכי צבי סג"ל אדלר. אחריו ישב כמה שנים ר' מנחם מרגליות שנולד בקאלין בשנת תרל"ה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נבחר ר' מנחם מרגליות לרבה של הארינטש (הורינצ'ובו (אוק')) משם גורש לאושוויץ ונרצח. קאלין השתייכה לרבנות וילחוביץ (וילחיבצי) שם כיהן כרב חיים מאיר הגר לימים האדמו"ר מויז'ניץ.

### סופה של הקהילה

עם חזרת השטח שהיה בשליטת צ'כוסלובקיה להונגריה הפאשיסטית, החלו השלטונות ההונגרים ברדיפת יהודי המקום. ביולי 1941 גורשו מחצית מיהודי המקום לפולין, מהם שרדו רק חמישה יהודים. באפריל 1944 עם התחלת שואת יהודי הונגריה גורשו יהודי המקום לגטו מאטסלקה ומשם לאושוויץ, שם נספו רובם.

לאחר השואה לא נותרו יהודים בקאלין. בית הקברות העתיק, שראשיתו בימי ייסודה של הקהילה, הוזנח וכוסה צמחייה. בשנת 2012 שוקם בית הקברות בידי אגודת אהלי צדיקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאלין** בוויקישיתוף
* שלמה יעקב גרוס, יצחק יוסף כהן, ****ספר מארמארוש: מאה וששים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן****, תל אביב, תשמ"ג, עמ' 390–392, באתר היברובוקס
* קאלין‚ אוקראינה: הושלמו עבודות גידור בית הקברות
* קאליני, באתר בית התפוצות
* "קאלין (זקרפטיה)", באתר JewishGen (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קאלין (זקרפטיה)"**.
הכפר הגדול **טהיטוטפאלו** (בהונגרית: **Tahitótfalu**) שוכן במחוז פשט, נפת סנטאנדרה, בגוש בודפשט.

מיקום
-----

היישוב ממוקם בחלק הצפוני של המחוז בעיקול הדנובה, 28 ק"מ מבודפשט, 25 ק"מ מאסטרגום, צפונית לסנטאנדרה, ליד כביש מהיר 11. הדנובה של סנטאנדרה מחלק אותו לשני חלקים, לטוטפאלו על האי סנטאנדרה ולטהירה, השוכן למרגלות הרי וישגראד, השניים מחוברים על ידי גשר הדרך היחידה המובילה לאי סנטנדרה, גשר טילדי.

את טוטפאלו חוצה כביש 1113 בכיוון צפון-דרום, ובכיוון מזרח-מערב הכביש 1114, המשתרע מכביש 11 עד למעבורת של ואץ. כביש 1113 הוא חד סטרי לאורך היישוב (אורכו כ-600 מטר), כך שקטע כביש חד סטרי נוסף בכיוון ההפוך נחשב גם הוא לכביש ציבורי ארצי, מספר 11 611.

היסטוריה
--------

לפי עדויות הממצאים העשירים שנמצאו ביישובי הסביבה, האזור היה מיושב כבר מהתקופה הפרהיסטורית. בתקופת האימפריה הרומית, כגבול האימפריה, הייתה לאזור חשיבות רבה מבחינה צבאית וביטחונית. מגדלי שמירה רומיים עמדו בכל מקום לאורך הלימס על קו הדנובה, במרחק אותות אור זה מזה, כולל באזור טהיטוטפאלו של היום, ושרידי ראש גשר רומי נמצאו באתר של פוקול-צ'ארדה של היום. חשיבותו האסטרטגית מתבטאת ב-2 מגדלי השמירה הרומיים שהוקמו בשטחה.

לאחר התיישבות המדיארים במרכז אירופה, חלק הטאהי של הכפר של היום היה שייך למשפחת Thah. הנצר למשפחת רושד מהרוּס (המשפחה הסקנדינבית), בשם דומונקוש שהתגורר בטאה בשנת 1221, לפי הרישומים, ואז, בשנת 1237, נמסר גם האי סנטאנדרה רשמית למשפחה זו. עם מות כל צאצאי משפחת רושד - אלברכט השני, מלך גרמניה העניק את השטח לפרנק פרקי או לפורוקי בשנת 1439, אך בשנת 1447 אנו מוצאים את טאהי כבר בבעלות משפחת בוטוש.

בתקופת הטורקיה, חלק הטוטפאלו של הכפר, בניגוד ליישובים במחוז פשט (כולל טהיטו), היה בר מזל ולא ספג נזק חמור בשל מיקומו שנחסם על ידי הדנובה, ואנשים רבים אף נמלטו לכפר מהסביבה. בשנת 1789, השטח של היישוב היה למעלה מ-10,000 דונם (1000 הקטר) של אדמה לעיבוד. היו 400 הקטרים של כרמים, 25 הקטרים של גנים, 499 הקטרים של כרי דשא, 1102 הקטרים של מרעה ו-1522 הקטרים של יער. לפי הרישומים, תושביה התפרנסו גם מגרירת ספינות וכקברניטי ספינות ומדייג.

ילידי המקום
-----------

**לאסלו פליישמן** (1878–1962) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא אף אוזן גרון, פרופסור.

אתרים בעלי עניין
----------------

* בית פולק (קלאסיציסטי)
* כנסייה קלוויניסטית (המאה ה-19)
* כנסייה קתולית
* בית תפילה בפטיסטי
* קברו של מיהאי פולק
* חדר זיכרון מיהא פולק

גלריה
-----

* אנדרטת גבורהאנדרטת גבורה
* אנדרטת גבורהאנדרטת גבורה
* הכנסייה הקתוליתהכנסייה הקתולית
* הכנסייה הקתוליתהכנסייה הקתולית
* בית התפילה הבפטיסטיבית התפילה הבפטיסטי
* קטע רחובקטע רחוב
* בית מגוריםבית מגורים
* קטע רחובקטע רחוב
* בית הקברות הקלוויניסטיבית הקברות הקלוויניסטי
* בית הקברות הקתוליבית הקברות הקתולי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טהיטוטפאלו** בוויקישיתוף
* בית הנופש של מיהאי פולק
* ביקור בקברו של מיהאי פולק
* מדריך מפות – טהיטוטפאלו
* טהיטוטפאלו באתר www.utikonyvem.hu
* טהיטוטפאלו באתר tuzazom.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pollack Mihály
**מיטשל רובינסון** (באנגלית: **Mitchell Robinson**; נולד ב-1 באפריל 1998) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ניו יורק ניקס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר.

קריירת תיכונים ומכללות
----------------------

רובינסון נולד בעיר פנסאקולה שבפלורידה, ובגיל 16 החל ללמוד ב"תיכון שלמט" אשר בשלמט, לואיזיאנה. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון רשם ממוצעים של 25.7 נקודות, 12.6 ריבאונדים ו-6.0 חסימות למשחק, והוביל אותה לפיינל פור אליפות התיכונים של לואיזיאנה, לראשונה מזה 32 שנים. במרץ 2017 נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, ובכך הפך לבוגר הראשון של תיכון שלמט אשר זוכה לכבוד זה.

ביולי 2017 נרשם רובינסון לאוניברסיטת מערב קנטקי, והתאמן עם הקבוצה במשך כשבועיים לפני נסיעה של הקבוצה לקוסטה ריקה, ממנה נעדר במפתיע. לאחר שהושעה מהקבוצה כעונש, הודיע רובינסון בספטמבר 2017 על עזיבתו את האוניברסיטה לטובת אימונים אישיים לקראת דראפט ה-NBA‏ 2018. החלטתו להירשם לדראפט ה-NBA לאחר שנה בה לא שיחק כדורסל מקצועי (בתיכון, באוניברסיטה או במועדון כדורסל) נחשבת לתקדימית, וזכתה לסיקור תקשורתי נרחב.

קריירה מקצועית
--------------

בדראפט 2018 נלקח רובינסון בבחירה ה-36, על ידי ניו יורק ניקס. על אף ששותף לכ-20 דקות בממוצע למשחק בלבד, סיים רובינסון את עונת הרוקי שלו במקום השני ברשימת מובילי החסימות של הליגה, אחרי מיילס טרנר, עם 2.4 חסימות בממוצע למשחק. במאי 2019 נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונה העוקבת קלע 9.7 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את כל שחקני הליגה באחוזי קליעה מהשדה, עם 74.2%.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | ניו יורק | **66** | **19** | 20.6 | 0.694 | 0.000 | **0.600** | 6.4 | **0.6** | 0.8 | **2.4** | 7.3 |
| 2019/2020 | ניו יורק | 61 | 7 | **23.1** | **0.742** | 0.000 | 0.568 | **7.0** | **0.6** | **0.9** | 2.0 | **9.7** |
| **קריירה** | 127 | 26 | 21.8 | 0.720 | 0.000 | 0.583 | 6.7 | 0.6 | 0.8 | 2.2 | 8.5 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיטשל רובינסון** בוויקישיתוף
* מיטשל רובינסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  רובינסון מודיע על עזיבת האוניברסיטה, באתר bleacherreport.com,‏ 23 באוגוסט 2017
2. ↑  Mitchell Robinson is not a trailblazer, באתר nbcsports.com,‏ 18 בספטמבר 2017
3. ↑  מיטשל רובינסון: ההפתעה הנעימה, באתר hoopshabit.com,‏ 31 במאי 2019
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2018, באתר basketball-reference.com
5. ↑  רובינסון נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, באתר הניקס, 1 במאי 2019
רב **הילאי בן נטרונאי** היה גאון ישיבת סורא בשנים 904-896 לערך. הכינוי "רב הילאי גאון" מתייחס לרוב אליו, אם כי היו עוד שלושה גאונים בסורא בשם זה.

חייו
----

נולד לאביו רב נטרונאי בר הילאי, שכיהן כגאון בין השנים 853–861. סבו רב הילאי בן מרי כיהן כגאון בין השנים 789–798.

עלה על כס הגאונות לאחר פטירת רב האי בן נחשון סביב שנת 896, כשלושים שנה לאחר פטירת אביו. הוא כיהן למשך כ-12 שנה, תקופה שנחשבת די ארוכה ביחס לגאונים אחרים, ונפטר בשנת 904 לערך.

תורתו
-----

רב הילאי היה גאון פורה מאד. תשובות רבות בקובצי תשובות הגאונים מיוחסות לרב הילאי סתם וברובן הגדול כנראה הכוונה אליו.

יש המייחסים לו פסק חדשני, לפיו במקרה שבו נצרכת בעלות קרקע פורמלית (למשל בקניין אגב), סומכים על כך שלכל יהודי ישנן ארבע אמות בארץ ישראל (משום שבעבר כל עם ישראל ישב בארץ ישראל, ואף על פי שיצאו לגלות - ההלכה היא שקרקע אינה נגזלת ולכן בעלות היהודי (ויורשיו) בעינה עומדת). פסק חדשני ושנוי במחלוקת זה, משקף (לדעת מרגליות) את המגמה שהתגברה בזמנו, שעיסוקם של יהודים בחקלאות הלך ופחות וגבר עיסוקם במסחר, ולכן קרקעות לא היו מצויות בידי כולם. לעומת זאת, חוקרים רבים מייחסים את הפסק לסבו רב הילאי בר מרי.

השתמרו גם כמה מפירושיו לתלמוד, שכנראה נכתבו גם הם כתשובה לשאלה.

לקריאה נוספת
------------

אוצר הגאונים יומא פ"ו ב' התשובות צד 35.

הערות שוליים
------------

1. ↑  היגר, מיכאל, **מסכתות כלה**, ניו יורק תרצ"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
2. ↑  רב הילאי הלוי מנרש (בין השנים 712-694); רב הילאי בן מארי, בין השנים 789–798 (סבו של רב הילאי בן נטרונאי) ורב הילאי בן חנניה בין השנים 816-812.
3. ↑  הסתדרות הרבנים דאמריקא, **הדרום - כד**, ניו יורק תשכ"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
4. ↑  למשל: תשובות גאוני מזרח ומערב סימן כ, סימן עא, סז, עד, צא. תשובות הגאונים עמנואל עה. הרכבי קצט, תקמה. שערי צדק חלק ג שער א סימן לא, לח, מב, נב, נג, ח"ג שער ב סימן ז, יג, שער ג י ועוד.
5. ↑  מרגליות, עמ' 100
6. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל', עמוד ב'
7. ↑  ראו: תשובת הגאונים הרכבי סימן קצט; ספר השטרות לרבי יהודה אלברצלוני סימן נג.
8. ↑  ראו תוספות בבא בתרא מד ב ומאירי שם ותשובות הגאונים הקצרות קצג ותשובות הגאונים הרכבי קצט וספר העיטור חעמודג' ורמב"ם זכייה ומתנה ג ז ועוד
9. ↑  הרב שמחה אסף, "מספרות הגאונים" ה'תרצ"ג, עמ' 22-21; שמואל אברהם פוזננסקי, "עניינים שונים הנוגעים לתקופת הגאונים"
**יונדאי סטאריה** (באנגלית: **Hyundai Staria**) היא מכונית קומפקטית במרכב מיניוואן, שמיוצרת על ידי יונדאי מוטור משנת 2021. היא נחשפה ב-18 במרץ 2021 והגיעה לישראל ב-31 במאי 2022. היא המחליפה של יונדאי i800. ב-19 באפריל 2022 הוצגה גרסת מוטורהום לסטאריה, המכונה "לאונג' קאמפר".

מפרט טכני
---------

היא משווקת עם מנועי בנזין, גז ודיזל. מנועי הבנזין בנפחי 2.5 ליטר ו-3.5 ליטר המספק 272 כ"ס ב-6,400 סל"ד. מנוע הגז בנפח 3.5 ליטר המספק 240 כ"ס ב-6,000 סל"ד, מנוע הדיזל בנפח 2.2 ליטר טורבו המספק 177 כ"ס ב-3,800 סל"ד. כל המנועים משווקים לבחירה בין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים לבין תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים.

גרסת פרימיום
------------

הגרסה היוקתית מגיעה עם שבעה או תשעה מקומות, נורות לד בתוך המכונית מושבי כורסא נוחים, המעניקים חווית נסיעה. המושבים מסתובבים בצורה של פנים מול פנים או פנים אל גב.

גלריה
-----

* הגרסה הבסיסיתהגרסה הבסיסית
* הגרסה היוקרתית (פרימיום) - פניםהגרסה היוקרתית (פרימיום) - פנים

ראו גם
------

* קיה קרניבל
* טויוטה סיינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונדאי סטאריה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יונדאי סטאריה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  cartube, יונדאי i800 החדש 2021 נחשף - יונדאי סטאריה, באתר cartube
2. ↑  cartube, יונדאי סטאריה 2022 בישראל - מחיר החל מ-236,900 שקל, באתר cartube
3. ↑  אלדד מנורי, יונדאי סטאריה, מחליפו של יונדאי i800 נחשף, באתר גיר, ‏21 במרץ 2021
4. ↑  ניר בן זקן, יונדאי מציגה: פולקסווגן יכולה? אז גם אנחנו, באתר ynet, 24 באפריל 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יונדאי סטאריה"**.
**צבי סלטון** (נולד ב-24 באוגוסט 1947) הוא קריין חדשות ישראלי. עבד בקול ישראל למעלה מארבעים שנה, וכן היה שחקן ופיזיקאי.

ביוגרפיה
--------

צבי סלטון נולד בעיראק, ועלה לארץ בגיל 4. בוגר הטכניון, הוא בעל תואר שני בהנדסת חומרים ועבד בקריה למחקר גרעיני. לאחר מכן עבר לאוניברסיטה העברית בירושלים לקראת תואר דוקטור, ובמהלך הלימודים עשה הסבה לתקשורת. 

סלטון סיים קורס קריינים בקול ישראל בשנת 1974. יחד איתו סיימו את הקורס מנחם פרי, עודד בן-עמי, ענת שרן ודן עופרי. כעבור שנים, התמנה למנהל מחלקת הקריינים בקול ישראל, תפקיד שבו שימש מספר שנים. הוא בוגר קורסים למשחק בתיאטרון ובקולנוע ולעיתים משתתף כשחקן ביצירות ובערבי שירה. כיום, הוא מעביר קורס בתחום המדיה במכון הטכנולוגי חולון.

בשנים 1993-1992 היה קריין חדשות בתוכנית יומן בערוץ הראשון.

שיחק בסרט הקולנוע הישראלי "אחות זרה" שיצא לאקרנים בשנת 2000, בסרט הקולנוע הישראלי "חוכמת הבייגלה" שיצא לאקרנים בשנת 2002 ובסרט "סיפור אהבה ארץ ישראלי. 

ב-29 באוגוסט 2014 בשעה 10:00 שידר סלטון בפעם האחרונה את החדשות בקול ישראל ופרש לגמלאות. הוא חזר לשדר בקול ישראל בתקופת תאגיד השידור הישראלי.

בת זוגו היא העיתונאית נורית קנטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבי סלטון** בוויקישיתוף
* צבי סלטון, ברשת החברתית פייסבוק
* רן בוקר, צבי סלטון נפרד מהרדיו: "עוד תשמעו אותי", באתר ynet, 29 באוגוסט 2014
* מיכאל טוכפלד, וזה סוף החדשות: צבי סלטון פורש בלב שלם, באתר nrg‏, 6 בספטמבר 2014

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298511305171
* LCCN: n2021032863
* VIAF: 297098796
* WorldCat: viaf-297098796

 |
קפה רייסר אופייני שהתבסס על אופנוע AJS 7R
אופנוע מ-2006 מדגם בנלי TNT. היצרן מכנה אותו קפה רייסר. עם זאת, הוא יכול להשתייך גם לקבוצת הסטריט פייטר
**קפה רייסר** (באנגלית: **Cafe racer**) הוא סוג של אופנוע שרוכבי אופנועים היו מסבים את מבנהו באופן עצמאי בעיקר בשנות ה-60 של המאה ה-20. לעיתים התייחס הכינוי "קפה רייסר" גם לרוכבים עצמם. עם התעצמות התופעה החלו יצרנים שונים להציג בשנות ה-70 גרסאות מסחריות לאופנועי "קפה רייסר".

היסטוריה
--------

אופנועי "קפה רייסר" היו במקור אופנועי כביש רגילים שמבנם הוסב כדי לשפר את ביצועיהם ולשמש למרוצים פיראטיים. סוגת מרוצים זו התפתחה בתחילת שנות ה-60, בעיקר בבריטניה, וכונתה כך, כי המרוצים נערכו בכבישים רגילים, בין קפיטריות בצידי הדרכים. התפתחות הכבישים המהירים ומזנוני הדרכים בהם הגבירה את המשיכה בקרב הרוכבים לאופנועים מהירים יותר. אחד מסוגי המרוצים שנהגו הרוכבים לבצע היה מרוץ כנגד השעון שהתבסס על אורכו של שיר רוק אנד רול שנוגן במכונת תקליטים. בזמן זה היה על הרוכב לרכב ממזנון הדרכים לעבר מחלף קרוב ובחזרה בטרם הסתיימה נגינת השיר.

השיפורים באופנועי קפה רייסר נסובו בעיקר סביב עדכון תנוחת הרכיבה, כשהשיפור הנפוץ ביותר היה הנמכת ידיות הכידון, לעיתים אף מתחת למשולש החיזוק העליון של המזלג הקדמי. שיפור נוסף, בוצע באמצעות החלפת מושב האופנוע המקורי במושב בעל מבנה שטוח, גבוה ומרוחק מידיות הכידון. לעיתים אף הוספה מסיכת חזית קדמית מסביב לפנס הראשי. שינויים אלו סייעו לשפר את יכולת הניהוג של האופנוע במהירות גבוהה. הם גם סייעו בהגברת מהירותו הסופית של האופנוע כך שלעיתים נחצה רף מאה המייל לשעה. 

דגמי האופנועים ששימשו בסיס לאופנועי הקפה רייסר היו לרוב מתוצרת בריטית כדוגמת טריומף, BSA ומצ'לס. לאחר מספר שנים, בעקבות פופולריות התופעה, החלו יצרנים שונים, לאו דווקא בריטים, לייצר דגמי "קפה רייסר" מסחריים. עם זאת, הופעתם של האופנועים היפניים בעלי ארבעה הצילינדרים, הפכה את אופנועי הקפה רייסר למיותרים כיוון שהאופנועים המקוריים היו חזקים ממילא ובהמשך אף החלו להיות מוצעים מראש עם מאפיינים כדוגמת תנוחת ישיבה ומיגון רוח שיצרו את טיפוס אופנועי הספורט.

כיום איבדו אופנועי הקפה רייסר את ייעודם המקורי, כיוון שאופנועי הספורט המוצעים על ידי היצרנים הם בעלי ביצועים טובים בהרבה. מעת לעת, אך לעיתים רחוקות, ניתן לראות דגמי יצרנים חדשים המיוחסים לקבוצת הקפה רייסר, אך אופנועים אלו נבנים בעיקר כדי לשחזר את המראה המקורי של אופנועי הקפה רייסר. למרות הדמיון ביניהם, יש להבחין בין אופנועי קפה רייסר לאופנועים המכונים סטריט פייטר (Street Fighter). גם מקורם של אופנועי סטריט פייטר הוא באופנועי כביש שעברו עדכון עצמאי על ידי רוכבים, אך בניגוד לקפה רייסר, אלו הם אופנועי ספורט שהיו בעלי ביצועים טובים יותר במצבם המקורי ועדכונם כולל בעיקר פעולות הנוגעות לפן העיצובי של האופנוע כמו הסרת חלקי המעטה החיצוני (פיירינג) וחשיפת חלקי המנוע המוסתרים. כיום מקוטלגים אופנועי קפה רייסר וגם אופנועי סטריט פייטר כחלק מקבוצה גדולה יותר של אופנועי עירום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפה רייסר** בוויקישיתוף
*
הרב **רפאל שפירא** (ה'תרפ"ג, 1923‏ – ט' בכסלו ה'תשנ"ח, 8 בדצמבר 1997) היה ראש ישיבה חרדי-ליטאי, ראש ישיבת תפארת ישראל ותפארת הכרמל בחיפה.

ביוגרפיה
--------

נולד בלאפיטש שבליטא לרב ישראל איסר שפירא, רבה של לאפיטש ומחבר "עין ישראל", בן זקוניו של רבי רפאל שפירא מוולוז'ין; ולטויבא זלדה בת הרב אביגדור מנקביץ מקובנה, ונכדתו של רבי צבי לויתן (ר' הירש'ל סלבודקר), שעמד בראש ישיבה בעירו. בשנת ה'תר"צ עלו בני המשפחה לארץ ישראל, והתיישבו בתל אביב. הוא למד בישיבת חברון בירושלים, והתכתב בצעירותו עם רבי אברהם ישעיהו קרליץ ה"חזון איש". כמו כן היה משתתף בשיעוריו של הרב יצחק זאב סולוביצ'יק, שהיה בן דודו.

בשנת תש"ז נישא לזהבה (נפטרה אב תשס"ו) בתו של הרב חיים דוב מאיר רובמן, ראש ישיבת תפארת ישראל בחיפה, כאשר הוא ממשיך לגור בירושלים, כאברך בכולל שבראשות הרב סולוביצ'יק.

לאחר תקופה עבר לגור בחיפה והתמנה כר"מ בישיבה שבראשות חמיו, ובשנת ה'תשכ"א כאשר הלה הקים את הישיבה הגבוהה "תפארת הכרמל", הועמד כראש ישיבה בה לצדו. הוא הנהיג בישיבה שהכהנים ישאו כפים אף בימות החול, שלא כמנהג צפת והגליל שנוהגים בו בבתי כנסת רבים בחיפה. לאחר פטירת חמיו בשנת ה'תשכ"ו עמד הוא בראש מוסדות הישיבה בחיפה. כן עמד בראש ישיבת וולוז'ין בירושלים.

נפטר בט' בכסלו ה'תשנ"ח, 8 בדצמבר 1997 לאחר מחלה קשה, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.

משפחתו
------

### בניו

* בנו, הרב שמחה זיסל שפירא - חתנו של הרב מנחם מאיר ציוני (שמושקוביץ) שהיה אב"ד בתל אביב, ועומד מאז פטירתו בראש מוסדות ישיבת תפארת ישראל.

### חתניו

* הרב אליהו מן, ר"מ בישיבת אור ישראל בפתח תקווה
* הרב יעקב מרקוביץ בנו של הרב צבי מרקוביץ, ראש ישיבה בצפת ובישיבות נוספות.

### אחיו

* הרב צבי שפירא מחבר הספר "צביון העמודים" על הסמ"ק, ומחותנו של הרב אהרן ליב שטינמן
* הרב אליהו חיים שפירא, שהיה מקורב לקהילת בריסק בירושלים
* והרב יקותיאל שפירא מבני ברק שהיה ראש כולל בתל אביב עד פטירתו

גיסיו: הרב שאול יוסף ויינגרטן רבה של בת ים והרב צבי קפלן ראש כולל "שערי תורה" בתל אביב-יפו (בנו של הרב ישראל חיים קפלן).

קישורים חיצוניים
----------------

* כרטיס הקבר של רפאל שפירא, באתר הר הזיתים

ספרו
* ****הגדה של פסח עם פירוש מים עמוקים****, ירושלים תשע"ב, באתר אוצר החכמה
* רפאל בן ישראל איסר שפירא, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: **שאלה בהלכות כלאי זרעים ותשובת מרן החזו"א**, ישורון, כרך כ', תשס"ח, עמ' תיח-תיט.
2. ↑  **דף ברכות לרגל החתונה**, **תבונה** שנה ז גיליון א (עא), עמ' מד, באתר היברובוקס.
3. ↑  פרסום נשואין, הצופה, 9 בדצמבר 1946.
4. ↑  הנאמן, שנה יז, גיליון לא, עמ' 8.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007393728305171
* LCCN: nr99014677
* VIAF: 291961075
* WorldCat: lccn-nr99014677

 |
**ירושלים** הוא האלבום השלישי של להקת הפה והטלפיים, אשר יצא בשנת 2001.

האלבום הוקלט באולפני "עננה" ויצא בחברת התקליטים של קובי אוז "לבנטיני". הדיסק יצא מלווה בדיסק בונוס שעליו שני האלבומים הראשונים שאזלו מהחנויות. הצבע הדומיננטי בעטיפת האלבום - כסוף (לכל אלבומי הלהקה אותו ציור בעטיפה ורק הצבע משתנה).

זהו האלבום הבוגר ביותר של הלהקה מבחינת הטקסטים. השיר "יהלום" עוסק בצורה רצינית בהתמכרות לסמים: "באוטובוס בלילה בכיוון הלא נכון / קניתי לי כרטיס ישיר אקספרס לגיהנום / יורד בסוף הקו הוא מחכה לי עם שקית / אני לא רוצה להיות פה אני הגעתי לתחתית". בשיר "סטארט-אפ" מוטחת ביקורת נוקבת על חיי עובדי ההיי טק: "יומי צפוף / כמו זנב הסוס / ורק נוזלים מחממים ... / במהירות חיי עוברים ... / יומי מתיש / כמו גוש קטיף / ורק מטוס מנהלים" (בתקופת ההקלטה גברון עבד בעצמו כמנהל תוכן בחברת טלפונים ניידים). מילות השיר "הד" תורגמו משיר של אלכסנדר פושקין ואילו "אנונימי" חובר על ידי אתגר קרת.

למרות הרצינות היחסית של האלבום הפה והטלפיים הפגינו את רוח השטות שלהם בשיר הפטריוטי הסוגר - "מוכרחים להמשיך לנגן" (מילים: עודד פלדמן, לחן: יאיר רוזנבלום) שאורכו באלבום - 12 דקות והוא נשמע קקופוני; גם המילים שונו: "מוכרחים להפסיק לנגן / כי את המנגינה הזאת אי-אפשר להמשיך." כמו כן, האלבום עומד בכללים האחרים שנקבעו בקוד - שם האלבום הוא שם של מקום, השיר הסופני הוא "שיר סגירה/פיל" ויש בו רצועה הנושאת את שם האלבום הקודם "הפה והטלפיים בחלל" (רצועה אלקטרונית ללא מילים).

רשימת שירים
-----------

1. פצע ומלח (2:24)
2. הפה והטלפיים בחלל (1:55)
3. יהלום (4:08)
4. אנונימי (מילים: אתגר קרת) (3:56)
5. מנגל מוני (2:00)
6. כוכב הלכת כן (התעוזה לחלום על אפשרות קיומו ומחקר ראשוני: פסיכופת צעיר) (4:07)
7. הד (מילים: אלכסנדר פושקין) (2:44)
8. חיוך קטן (2:24)
9. סטארט-אפ (5:51)
10. שיר סגירה/פיל (5:32)
11. מוכרחים להמשיך לנגן (מילים: עודד פלדמן, לחן: יאיר רוזנבלום) (12:07)

השתתפו באלבום
-------------

* הפה והטלפיים - רם אוריון, אסף גברון, אהד פישוף - שירה, קולות, קלידים, אורגנים, צעצועים, תכנותים, גיטרות, הפקה, טכנאות ומיקס
* אנדרושה סדיך - טכנאות ומיקס
* גיא בר-אמוץ - מפוחית ב"סטארט-אפ"
* ביג M - עריכה דיגיטלית
* גיל מנור - עיצוב עטיפה
* קובי אוז - ניהול אמנותי

קישורים חיצוניים
----------------

* ביקורת על ירושלים, באתר השרת העיוור (עותק שמור)
משמאל: המבנה העיקרי של המלון. מימינו: מגדל טאג' מהאל. לפני המגדל נראה מונומנט השער להודו
מראה החצר האחורית של המלון שבה בריכת שחייה
**מלון ארמון טאג' מהאל** הוא בית מלון בדרגה של חמישה כוכבים בעיר מומבאי שבהודו. המלון, מהידועים ביותר בעיר, שוכן לחוף הים הערבי בדרום־מזרח העיר בסמוך למונומנט השער להודו. הוא מוכר גם בשמות **מלון טאג' מהאל** ו**הטאג'**.

המלון זכה שלא בטובתו בפרסום נוסף לאחר שהיה בין היעדים שהותקפו במסגרת מתקפת הטרור במומבאי ב-2008.

המלון
-----

המבנה המקורי של המלון נבנה בהזמנתו של התעשיין ההודי ג'מסטג'י טאטה (Jamsetji Tata) בסגנון האדריכלות ההודית-סרסנית (אנ') ובו שש קומות. הוא נפתח ב-16 בדצמבר 1903. מתכנניו היו האדריכלים סיטאראם קנדראו ויידיה (Sitaram Khanderao Vaidya) וד.נ. מירזה (D. N. Mirza). הכניסה למלון, הממוקמת כיום ממזרח, נמצאה במקור בצדו המערבי, בחצר שבה נמצאת כיום ברכת המלון.

בקרבת המלון הושלמה ב-1924 הקמת מונומנט השער להודו על גבי שטח ים שיובש לשם כך.

מאז פתיחתו צבר המלון מוניטין רבים לאחר שהתארחו בו מדינאים, תעשיינים, שחקנים ואח"מים נוספים, רבים מהם ממדינות המערב.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הוסב המלון לבית חולים צבאי שהכיל 600 מיטות.

בשנת 1973 נפתח ליד המבנה המקורי של המלון אגף נוסף בסגנון ארכיטקטוני שונה - מגדל טאג' מהאל ובו 20 קומות. מתכנניו היו דאראיוס בטליוואלה (Daraius Batliwala) ורוסטום פאטל (Rustom Patell).

במלון מצויים 560 חדרים ו-44 סוויטות ומועסקים בו 1,600 עובדים. הוא נמצא בבעלות רשת בתי המלון Taj Hotels.

### מתקפת הטרור ב-2008

המלון הותקף על ידי מחבלים בשעת ערב ב-26 בנובמבר 2008, כאחד מתשעה אתרי התקפות. באותה עת שהו בו כ-450 אורחים, שהמחבלים תפסו מביניהם בני ערובה. כוחות צבא הודים נכנסו למלון כדי לטהרו ממחבלים. הקרבות בתוכו נמשכו יותר משתי יממות ורק בבוקר ה-29 בנובמבר הוכרז על סילוק המחבלים מתוכו. לפחות 31 אנשים נהרגו במהלך הקרבות בתוך המלון.

המלון היה סגור עת ארוכה לאחר ההתקפה. מגדל טאג' מהאל, שניזוק פחות, שב ונפתח ב-21 בדצמבר. המבנה הוותיק שב ונפתח לאחר שיקום ביום העצמאות של הודו, 15 באוגוסט 2010. בנובמבר 2010 היה נשיא ארצות הברית ברק אובמה לראש המדינה הראשון שהתארח במלון לאחר שנפתח מחדש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלון ארמון טאג' מהאל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המלון (באנגלית)
* Shyamal Majumdar, ‏The story of Taj, באתר Business Standard, ‏21 בינואר 2013
* אתר למנויים בלבד  Peter Foster, ‏Bombay terror attacks: Why the Taj Mahal Hotel was chosen, The Telegraph, 27 November 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008729658605171
* LCCN: n2006006484
* VIAF: 125701799
* WorldCat: lccn-n2006006484

 |
**שיחות הרב צבי יהודה** הוא שמה של סדרת ספרים בה מובאות שיחותיו התורניות של הרב צבי יהודה הכהן קוק, שיחות שמסר כראש ישיבת מרכז הרב. את הסדרה ערך הרב שלמה אבינר.

בשנת ה'תשל"ט החלה הסדרה לצאת כחוברות, ולאחר מספר שנים נערכה כסדרת ספרים.

בספרים מוגשים דברי הרב צבי יהודה בלשונו של העורך, הרב אבינר, (בשונה מסדרת הספרים המקבילה "מתוך התורה הגואלת" של הרב חיים אביהו שוורץ בה מוגשים דברי הרצי"ה בסגנונם המקורי).
בתשעת החודשים הראשונים של יציאת החוברות, עקב הרב צבי יהודה בקפדנות אחרי העריכה והעיר הערות.

בנוסף, הוציא הרב אבינר גם כמה ספרים של שיחות משוכתבות כלשונן, בצירוף דיסקים עם הקלטה של השיחות.

עורך משנה של הסדרה הוא הרב זאב נוימן. הסדרה יצאה לאור בהוצאת "ספרית חוה".

שיטתו של הרב צבי יהודה בשיחותיו
-------------------------------

### לראות את דברי התורה במבט כולל ומקיף

בשונה מפרשנות קלאסית העוסקת בביאורי פסוקים ועניינים בתורה, לדברי הרב צבי יהודה מטרתו בשיחותיו היא לפגוש את כללות התורה, את דבר ה' המתגלה בתורה. "כל הפירושים הינם אמיתיים, אבל על גבי כל זה ובפנים לכל זה, יש לקבוע את הדברים היסודיים, ולהבין מה עניינו של **דבר ד' המתגלה אלינו בכל פרשה**."

### לימוד אמונה

הרצי"ה דגל בלימוד שיטתי עמוק ומקיף של ספרות האמונה היהודית, בדגש על ספר הכוזרי של רבי יהודה הלוי. גישה זו ניכרת הן בסוגי הנושאים בהם עסק בשיחותיו, והן בתכני השיחות על כלל הנושאים. בדרך זו, לדידו של הרצי"ה, מתקיימים דברי רבי אלעזר בן שמוע "דע מה שתשיב לאפיקורוס": "אם נלמד תורה בעמקות בגדלות וברחבות ממילא נמצא גנוז בה כל מה שנצרך כדי להשיב לכל סוגי האפיקורסים שקמו שקמים ויקומו."

כרכי הסדרה
----------

נושאי הספרים בסדרה:

* חמשה חומשי תורה - חמישה כרכים
* מועדי ישראל (לרבות המועדים שנתחדשו במדינת ישראל: יום העצמאות ויום ירושלים) - שני כרכים
* נושאים שונים: (תלמוד תורה, ארץ ישראל, עם ישראל, סגולת ישראל, מידות, בניין הבית ועוד) - מספר כרכים
* מסילת ישרים
* ספר אורות (עשרה כרכים)
* ספר עקבי הצאן

ראו גם
------

* מתוך התורה הגואלת

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב שלמה אבינר, בנתיב העריכה, **שיחות הרב צבי יהודה על ספר בראשית**, באתר אוצר החכמה
2. ↑  באתר ספרית חוה
3. ↑  שיחות הרב צבי יהודה בראשית, עמוד 18
4. ↑  משנה, מסכת אבות, פרק ב', משנה י"ד
5. ↑  שיחות הרב צבי יהודה בראשית, עמוד 28