recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דיוויזיית הרגלים ה-209** ( German </link> ) הייתה דיוויזיית חי"ר גרמנית של *הייר* הגרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה .

היסטוריה
--------

דיוויזיית הרגלים ה-209 הייתה אחת הדיוויזיות שנפרסו לקראת הפלישה לפולין כחלק מגל הגיוס השלישי. היא הקומה לראשונה ב-26 באוגוסט 1939 בקומוטאו במחוז הצבאי הרביעי. היא כללה בתחילה את רגימנטים הרגלים 304, 394 ו-414, וכן את רגימנט ארטילריה 209. 

הדיוויזיה נפרסה בעתודת הארמייה הראשונה (ארווין פון ויצלבן) תחת קבוצת ארמיות C (וילהלם ריטר פון לב), שהופקדה על ההגנה על גבולה המערבי של גרמניה עם צרפת. עד נובמבר, היא הועברה לקורפוס ה-32 והועברה לפולין הכבושה. הדיוויזיה הוצבה בגבול המזרחי עם ברית המועצות בעוד הכוחות העיקריים של הצבא התמקדו במערכה על צרפת. 

בעקבות צו מ-24 ביולי 1940, הדיוויזיה פורקה ב-24 באוגוסט 1940. רגימנטים הרגלים 304 ו-394 הפכו לרגימנטים רובאים 304 ו-394 כחלק מדיוויזיית הפאנצר השנייה ודיוויזיית הפאנצר השלישית. גדוד ההנדסה של הדיוויזיה צורף לדיוויזיית הפאנצר ה-11, מחלקת המודיעין הפכה לחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-18 שהוקמה לאחרונה.  רגימנט הרגלים 414 שימש לשמירה על שבויים.

מפקדים
------

* הנס שטנגל, מפקד אוגדה ב-1939.
* וולף שדה, מפקד אוגדה ב-1940.

1. 1 2 3  Tessin, Georg (1977). "209. Infanterie-Division". *Die Landstreitkräfte 201-280*. Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939-1945 (בגרמנית). Vol. 8. Osnabrück: Biblio Verlag. pp. 39–42. ISBN 3764810971.
2. ↑  Mitcham, Samuel. "200th through 370th German Infantry, Security, and Panzer Grenadier Divisions. Organizations and Histories 1939–1945" (PDF). אורכב מהמקור ב-10 בפברואר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
**דג שמש חד-זנב** או **דַּג-שֶׁמֶשׁ זְנַבְתָּן** (שם מדעי: *Masturus lanceolatus*) הוא מין יחיד בסוגוו של דג גרם גדול ממשפחת דגי השמש וקרובו של המין דג שמש מגובשש, הגדול בעולם. הוא חי בימים הטרופיים והממוזגים ולא ידוע עליו הרבה.

מאפיינים
--------

דג זה הוא אחד מהגדולים שבדגי הגרם והוא מגיע לאורך מרבי של 3.4 מטרים (11 רגל) ולמשקל של 2,000 ק"ג. צבע הדג אפור-חום עם בטן, חזה ופנים בהירות וגב וזנב שחורים. לעיתים הסנפירים וקצה הגב זהובים. הדג קיבל את שמו עקב זנבו המחודד השחור.

דג זה שוחה רוב זמנו בעומק שבין 5 ל-200 מטר אך יכול לצלול הרבה יותר עמוק, מתחת לעומק של 600 מטר בחיפושיו אחר מזון. פרט אחד נצפה בעומק של קרוב ל-1 ק"מ מתחת המים.

ניזון מחסרי חוליות כמו מדוזות, דיונונים וסלפיים בעומקים. לאחר הציד הדג שוחה בתנוחה רפויה סמוך לפני המים.

גלריה
-----

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דג שמש חד-זנב** בוויקישיתוף
* דג שמש חד-זנב, באתר ITIS (באנגלית)
* דג שמש חד-זנב, באתר NCBI (באנגלית)
* דג שמש חד-זנב, באתר FishBase (באנגלית)
* דג שמש חד-זנב, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דג שמש חד-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
**המסגד הגדול סולטאן קאבוס** (ערבית: **جامع السلطان قابوس الكبير**, "ג'אמע אלסלטאן קאבוס אלכביר") הוא המסגד הראשי בעומאן, וממוקם בבירתה, מסקט.

היסטוריה
--------

בשנת 1992 החליט הסולטאן קאבוס להקים במסקט מסגד ראשי. תחרות מתכננים להקמתו התקיימה בשנים 1993-‏1995 ולאחריה החלה בניית המסגד, אשר הושלם בשנת 2001.

המסגד והגנים סביבו משתרעים יחד על שטח של כ-416 דונם, מתוכם שטח בנוי של כ-40 דונם. בבנייתו נעשה שימוש ב-300 אלף טון של אבן חול מהודו.

במסגד אולם תפילה רבוע בממדים של 74 על 74 מטרים, שמעליו מתנשאת כיפה לגובה של 50 מטרים. קיבולת המסגד היא עד 20 אלף מתפללים, מהם עד 6,500 באולם התפילה הראשי.

במסגד חמישה מינרטים - הגדול שבהם בגובה של 90 מטרים והאחרים, הניצבים בארבע פינות מתחם הבנוי של המסגד, הם בגובה של 45.5 מטרים.

באולם התפילה נמצא שטיח תפילה ענק, השטיח השני בגודלו בעולם (60 על 70 מטרים). ארבע שנים נדרשו להשלמת השטיח, שיוצר באיראן. יש בו 28 גוני צבע, משקלו 21 טון ובו 1.7 מיליארד קשרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסגד הגדול סולטאן קאבוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המסגד הגדול סולטאן קאבוס
* עמוד עובדות על המסגד
* גלריית תמונות של המסגד
* סיור וירטואלי במסגד
**איזונומיה** (ביוונית: **ἰσονομία**, הלחם של ἴσος =שווה, νόμος =חוק, מנהג) היה מונח ששימש בהתחלה במשמעות של חלוקה שווה של בשר הקרבן ואחר כך הורחב להיות מונח המתאר שוויון בפני החוק.

השימוש המקורי במונח איזונומיה בא לתאר חלוקה שווה של בשר הזבח לכל האזרחים שהשתתפו בטקס, ללא אפליה על פי מעמד (כהונה) או עושר. 

במאה ה-6 לפנה"ס סולון הנהיג שוויון בפני החוק, אפשר לכל אזרח לפנות לבית המשפט וקבע שהחוק חייב להיות גלוי ושווה לכל האזרחים. אחריו קלייסתנס שינה את שיטת הממשל באתונה לסוג של דמוקרטיה ישירה קלייסתנס כינה אותה איזונומיה על מנת להדגיש את ערך השוויון, מכאן שהפירוש המורחב יותר למונח איזונומיה הוא "שוויון בהשתתפות בהחלטות ובחקיקה שתשמור על שוויון ומחייבת באופן שווה את כל האזרחים"

באתונה הייתה חירות פרט מלאה לאזרחים (כלומר גברים שאינם עבדים או נתינים זרים) ובנוסף היו לכל אתונאי ואתונאי זכויות שוות שאינן מותנות במעמד, רכוש או מוצא משפחתי. האתונאים החילו על כל האזרחים, בלי קשר לעושרם או מעמדם, מערכת חוקים אחידה שהייתה ידועה לכל. כדי להבטיח צדק למעמדית הנמוכים, הם השתדלו שגם המערכת המשפטית תהיה מורכבת מנציגים שאינם מייצגים שכבה אחת בלבד מתוך שאיפה למתן צדק משפטי גם לאזרחים העניים. פריקלס בנאומו אמר כי "כולם שווים לפני החוקים בדברים שבין אדם לחברו. והרי כבוד האדם בציבור הוא לפי ערכו של אדם ולא לפי יחוס-אבות, ומי שיש בידו לעשות טובה לעיר אין מונע ממנו בשל עניותו ושפל מעמדו". 

עקרון השוויון החוקי הוגשם גם באספת העם: לכל אזרח הייתה זכות להשתתף באספת העם, להציע הצעות, להתדיין עם עמיתיו האזרחים ולהצביע בעת ההכרעה.

הנצרות אימצה את הרעיון הדתי של חלוקה שווה של הזבח, ובעת האוכריסטיה שבמיסה, מקבל כל אחד מהמאמינים חלק זהה בגודלו של לחם הקודש.

לקריאה נוספת
------------

* הלל בן שמאי, **ספר האדם והמדינה**, הוצאת ניומן, 1948, כרך א'
* בנימין נויברגר, **דמוקרטיות ודיקטטורות - רעיונות, הקשרים, משטרים**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, כרך ראשון - דמוקרטיות, עמ' 17 - 19
* רחל צלניק, **דמוקרטיות, הדמוקרטיה האתונאית העתיקה**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
* G. Vlastos (1953), "Isonomia". The American Journal of Philology, p. 343

הערות שוליים
------------

1. ↑  Honorary Shares of Sacrificial Meat
2. ↑  G. Vlastos (1953), "Isonomia". The American Journal of Philology, p. 343
**GCompris** (הגייה: זֶ׳ה קוֹמפּרי) הוא מארז תוכנה הכולל תוכנת בידור חינוכי לילדים בגילאי 2 עד 10. GCompris נכתב במקור בשפות התכנות C ו־Python ובעזרת ערכת הכלים GTK+, אך שוכתב בתחילת 2014 וכעת כתוב בשפות התכנות C++ ו־QML ומשתמש בערכת הכלים Qt. GCompris הוא תוכנה חופשית בקוד פתוח והגרסה הנוכחית מופצת בכפוף לדרישות רישיון AGPL 3.0. GCompris היה חלק מפרויקט GNU.

השם GCompris הוא משחק מילים בצרפתית. הגייתו זהה להגיית המילה "הבנתי" בצרפתית (J'ai compris, זֶ׳ה קוֹמפְּרי), והוא כולל בתחילתו את האות G, שאופיינית למיזמי תוכנה שונים של פרויקט GNU.

GCompris זמין עבור לינוקס, BSD, macOS, Windows ואנדרואיד. בעוד הגרסאות עבור Microsoft Windows ו־macOS בהתחלה הופצו עם מספר פעילויות מוגבל והיה צורך לשלם מחיר סמלי לפתיחת כל הפעילויות, מאז פברואר 2020 הגרסה המלאה חופשית לחלוטין עבור כל הפלטפורמות.

תכונות
------

נכון למועד הכתיבה, GCompris כולל מעל 130 משחקים, הנקראים "פעילויות". המשחקים מסודרים בקבוצות הבאות:

צילום מסך של התפריט הראשי מגרסה 15.02 של GCompris
* למידת השימוש במחשב: המקלדת, העכבר, מחוות שונות עם העכבר
* חשבון: טבלת זיכרון, מנִיית המספרים, טבלה בהזנה כפולה
* מדעים: מנעול התעלה, מחזור המים, איך עובדת הצוללת, סימולציות חשמליות
* גאוגרפיה: מיקום המדינה על המפה
* משחקים: שחמט, משחק הזיכרון, ארבע בשורה, מנקלה, סודוקו
* קריאה: אימון הקריאה
* שונות: למידת השעות ביום, פאזלים של ציורים מפורסמים, שרטוט וקטורי, יצירת אנימציות מצוירות

היסטוריית הפיתוח
----------------

טימות׳י גית, גרפיקאי ופרילנסר, אחראי כיום על התמיכה המסחרית
הגרסה הראשונה של GCompris נוצרה בשנת 2000 על ידי בּרונו קוּדוֹן, מהנדס תוכנה צרפתי. עוד מהגרסה הראשונה, GCompris הופץ באינטרנט בתור תכנה חופשית בכפוף לתנאי הרישיון הציבורי הכללי של GNU. המניע מאחורי הפיתוח היה הרצון לספק תכנה חינוכית למערכת ההפעלה לינוקס. מאז, התוכנה עברה שיפור מתמשך, הן בגרפיקה והן במספר הפעילויות, הודות לעזרה של מפתחים וגרפיקאים רבים שהצטרפו למיזם במשך השנים.

ל־GCompris שני ענפים, שמשניהם הושקו גרסאות. הענף הראשון והוותיק יותר, שהוא הענף שהשתמש ב־GTK+, שמכיל 140 פעילויות, נחשב כעת לענף הגרסאות הישנות, מכיוון שאינו בפיתוח. הגרסה האחרונה שהשתמשה ב־GTK+ היא גרסה 15.10, שהושקה ב־18 באוקטובר 2015.

מסך הניהול של GCompris
הענף החדש של Gcompris משוכתב לחלוטין בשפת התכנות Qt Quick. פיתוח הגרסה הנוכחית נעשה בשפות התכנות JavaScript,‏ QML‏ ו־C++.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **GCompris** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של GCompris (באנגלית)
* GCompris, הבלוג הרשמי
* להורדת GCompris
* קוד המקור (Qt)
* קוד המקור (מגרסאות ישנות)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Latest news". § Release GCompris 1.1. נבדק ב-21 במרץ 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Why Free Software makes sense in education". Express Computer. 6 באוקטובר 2003. אורכב מ-המקור ב-8 באוגוסט 2007. נבדק ב-25 ביולי 2007. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "GCompris - GNU Project - Free Software Foundation". lists.gnu.org. 20 בספטמבר 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Giet, Timothée. "GCompris is now Free to install everywhere". *gcompris.net*. נבדק ב-29 באפריל 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Developer's corner Gtk". GCompris wiki.
6. ↑  "GCompris Git repository". gnome.org.
7. ↑  "Developer's corner - GCompris". *gcompris.net*. נבדק ב-15 באפריל 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אמיר אבו ניל** (בערבית: **امير أبو النيل**; נולד ב-27 בפברואר 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי במכבי אום אל-פחם מליגה א'.

קריירה
------

נולד באעבלין, ישראל, למשפחה ערבית. אבו ניל החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ובעונת 2008/2009 היה מלך השערים של קבוצת הנוער, עם 11 שערים. ב-29 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0–0 נגד הפועל רמת גן במסגרת הליגה הלאומית. ב-3 באוגוסט 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 על מכבי אחי נצרת במסגרת גביע הטוטו. ב-22 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, וכבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 2–1 נגד מכבי נתניה. בסך הכל ערך 26 הופעות בעונת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בהן כבש שני שערים. בעונה שלאחר מכן כבש חמישה שערי ליגה, ובתחילת עונת 2011/2012 עבר ניתוח לשחזור הרצועה, ולא שיחק במשך שנתיים.

בקיץ 2013 הושאל אבו ניל למכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, במדיה שיחק בעונת 2013/2014 וכבש חמישה שערים. בתחילת עונת 2014/2015 חזר להפועל חיפה, אך בספטמבר הושאל להפועל עכו, במדיה שיחק עד תום העונה וכבש ארבעה שערים. לקראת עונת 2015/2016 חזר להפועל חיפה, ובמדיה כבש שער ב-11 הופעות עד תום העונה.

ב-30 ביוני 2016 חתם אבו ניל בהפועל ראשון לציון. ב-16 בינואר 2017 חתם בעירוני נשר. את עונת 2017/2018 התחיל כשחקן חופשי, ובדצמבר 2017 חתם בהפועל בני לוד.

באוגוסט 2018 חתם אבו ניל בהפועל כאוכב, העולה החדשה לליגה א'. ביולי 2019 חתם במ.ס. דבורייה מליגה א', ובנובמבר 2019 חתם במכבי בני ריינה מליגה ב'.

ב-16 באוגוסט 2021, אבו ניל חתם באיחוד בני שפרעם. בסיום עונת 2022/2023 רשם עם הקבוצה שתי עליות ליגה ברציפות לליגה הלאומית. ב-10 בינואר 2024 חתם בצעירי אום אל-פחם.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוניא גנטוס, אמיר אבו ניל חתם באיחוד בני שפרעם, באתר דאבל פס, 16 באוגוסט 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אמיר אבו ניל"**.
**בית לודז'יה** הוא מבנה תלת-קומתי הממוקם ברחוב נחמני מספר 43 (פינת רחוב גולדברג) בתל אביב, אשר שימש בעבר כבית חרושת לטקסטיל של חברת "לודז'יה" וכיום מוגדר כבניין לשימור.

היסטוריה
--------

בית לודז'יה, המכונה גם "**הבית האדום**" בשל צבע הלבנים המרכיבות את קירותיו החיצוניים, תוכנן ונבנה בשנת 1924 (ה' באדר תרפ"ד הוא היום בו נחתם ההסכם להקמת בית החרושת) על ידי עקיבא אריה ויס, בהזמנתם של יזמי מפעל הטקסטיל "לודז'יה" (על שם עיר מוצאם, לודז' שבפולין): מאיר דנציגר, יצחק שינפרבר, משה ברלינסקי, בנימין גוטר, אלעזר בראון ויהודה מוזס. בהמשך עבר המפעל לידיו של אריה שנקר. בשנת 1936 עברה פעילות בית החרושת לעיר חולון, והשימוש במבנה הוסב למטרות שונות, כגון בית מלאכה, מחסן, גלריית אמנות וסטודיו לצילום.

באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 נמכר המבנה למשפחת קרסו, אחת המשפחות העשירות בישראל, ובשנים האחרונות עמד נטוש. בחודש דצמבר 2008 דווח כי משפחת קרסו מכרה את המבנה במחיר של 28 מיליון שקל. בחודש מאי 2009 דווח כי הקונה של המבנה הוא איש העסקים רוני דואק, אשר מתעתד להפוך את המבנה לבית מגורים עבורו ועבור אשתו יעל אבקסיס, תוך שימור ערכו ההיסטורי והחזותי. ועדת השימור העירונית שבדקה את תוכניות השיפוץ המליצה לפתוח לפחות שליש מהבניין לציבור בגלל ערכיו האדריכליים, ההיסטוריים והאסתטיים. רכישת המבנה עוררה ביקורת בדבר הפיכתו של הבניין בעל המורשת האדריכלית והתרבותית של העיר לחסום-כניסה עבור הציבור. מאוחר יותר הבהיר דואק שכבר אין בכוונתו להפוך את הנכס לבית פרטי, אלא להמיר אותו לבית מגורי יוקרה. באוקטובר 2013, החל שיפוץ המבנה.

המבנה
-----

שטחו של המגרש עליו ממוקם המבנה, בפינת הרחובות נחמני וגולדברג בתל אביב, הוא 815 מטר רבוע. המבנה הוא מלבני, בן שלוש קומות, ושטח כל קומה הוא כ-370 מטר רבוע, כך שהשטח הבנוי של המבנה כולו הוא כ-1,110 מטר רבוע. קירותיו החיצוניים של המבנה בנויים מלבנים אדומות, ומשובצים בו חלונות רבים - חלקם מלבניים וחלקם מקושתים. גגו של המבנה הוא גג רעפים משופע. המבנה נבנה כדוגמת מבני התעשייה בלודז' - ממנה הגיעו מייסדי חברת "לודז'יה".

את המבנה תכננו עקיבא אריה ויס והאדריכלים האקלקטיים יוסף ברלין וריכרד פסובסקי, שתכננו בתים רבים בתל אביב הצעירה.

לקריאה נוספת
------------

* טלי שמיר ורצברגר, **הבית האדום: בית לודז'יה**, הוצאת כרמי הערבה, 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  שביט יעקב, "חרושת הטקסטיל בארץ ישראל 1854- 1956
2. ↑  גיא ליברמן, משפחת קרסו מכרה את "הבית האדום" בתל אביב תמורת 28 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2008
3. ↑  איתי אילנאי, רוני דואק רכש את "הבית האדום" ברח' נחמני, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 25 במאי 2009
4. ↑  נועם דביר, את בניין לודז'יה נוכל לראות רק מבחוץ, באתר הארץ, 11 בפברואר 2010
5. ↑  יונתן יעקבזון וליאור קסוס, ‏נהו, הבית האדום, באתר "Time Out ישראל", 24 באוקטובר 2013

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בית לודז'יה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007401310805171

 |
משחק השוט אם אפ ‏"Project Starfighter"
**Shoot 'em up** (שוט אם אפ) הוא תת-ז'אנר של משחקי פעולה בו השחקן צריך להילחם במספר רב של אויבים כאשר יורים עליהם וצריכים גם להתחמק מהקליעים שהם יורים לעברכם.

המשחקים בז'אנר מאופיינים לעיתים רבות במכניקה פשוטה, במשחק אינטנסיבי, וברמת קושי מאתגרת.

משחקיות
-------

במשחקי Shoot 'em up השחקנים שולטים בדרך כלל בחללית, במטוסים או בכלי רכב אחרים, וחמושים בכלי נשק שונים כגון לייזרים, טילים ופצצות. המטרה העיקרית לרוב היא לשרוד התקפות מצד המוני אויבים ובו זמנית לחסל כמה שיותר אויבים. לעיתים רבות צריכים להתחמק מקליעים, לנווט בסביבות מורכבות, לשנן דפוסי התקפות של האויבים, ולהביס בוסים רבי עוצמה בסוף כל שלב.

היסטוריה
--------

משחקים מוקדמים בולטים בז'אנר כוללים את המשחק Spacewar! משנת 1962 ואת משחקי הארקייד "Space Invaders" שיצא ב-1978, ו-"Galaxian"(אנ') שיצא ב-1979 ו-Asteroids שיצא ב-1979, אשר היו המשחקים שסיפקו את ההשראה הראשונית למשחקים בז'אנר. לאורך שנות ה-80 וה-90, הז'אנר פרח וחלק מהמשחקים הבולטים ביותר בז'אנר באותה התקופה כללו את המשחקים Gradius (1985), R-Type (1987) ו-1942 (1984).

במהלך המאה ה-21 המשחקים בז'אנר התפתחו באופן מהותי כאשר המשחקים בז'אנר כוללים לרוב גרפיקה מרהיבה במיוחד, ואת האפשרות לקחת חלק במשחק מרובי משתתפים מקוון.

ראו גם
------

* ערכים על משחקי Shoot 'em up

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Shoot 'em up** בוויקישיתוף

| סוגות משחקי וידאו |
| --- |
| משחקי פעולה | משחק מכות (Hack and slash) • משחק לחימה • משחק פלטפורמה • משחק יריות (משחק ירי בגוף ראשון • Shoot 'em up • משחק יריות טקטי • משחק ירי בגוף שלישי • משחק באטל רויאל) |  |
| משחקי פעולה-הרפתקאות | משחק דמוי GTA • משחק התגנבות • משחק מטרוידבניה • משחק הישרדות-אימה |
| משחקי הרפתקה | משחק הרפתקאות גרפי • סיפורת אינטראקטיבית • סרט אינטראקטיבי • רומן חזותי |
| משחקי תפקידים | ARPG • Dungeon crawler • משחק תפקידים המוני ברשת • משחק תפקידים טקטי |
| משחקי אסטרטגיה | משחק אסטרטגיה בזמן אמת • משחק מלחמה • זירת קרב מרובת משתתפים |
| משחקי סימולציה | סימולציות ניהול ובנייה (משחקי בניית ערים) • סימולציות חיים (סימולטור אינטראקציות חברתיות • משחק אלוהות) • סימולציות רפואיות • סימולציות דייטים • משחק ספורט • משחקי סימולציית כלי רכב (סימולציות טיסה • סימולציות טיסה בחלל • סימולציות מרוצים • משחקי מרוצי קארטינג • סימולציות רכבות • סימולציות נהיגה) |
| סוגות אחרות | משחק חשיבה • משחק היגיון • משחק חינוכי • משחק מבוך • משחק התעמלות • משחק מוזיקלי • משחק ארטילריה • משחק חברה |
| כללי | היסטוריה של משחקי הווידאו • משחק מחשב • משחק ארקייד • משחק מובייל • משחק רשת (משחק דפדפן • משחק רשת מרובה משתתפים • משחק רשת חברתית) • משחק מבוסס טקסט |
**הפועל שדרות** היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר שדרות, המתמודדת בליגה ג'. בשיאה הגיעה הקבוצה לליגה השנייה והשתתפה בה במשך שתי עונות. ב-1992 פורקה הקבוצה, וב-2018 הוקמה מחדש.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 1957 ונרשמה לליגה ג' לעונת המשחקים 1957/1958. בתחילת דרכה, שיחקו בקבוצה מספר לא מבוטל של בני הקיבוצים בסביבה, כדוגמת שלושת האחים מוטלס ועוד. בסיום עונת 1960/1961 העפילה הקבוצה לליגה ב'. בסיום עונת 1966/1968 (עם המאמן אוטו שלפנברג) העפילה הקבוצה לליגה א' (הליגה השנייה).

הקבוצה נאבקה במשך שתי עונות על קיומה בליגה א'. בעונת 1968/1969 (עם המאמן נח רזניק) הצליחה להישאר בליגה ובסיום עונת 1969/1970 לא הצליחה להישאר בליגה, אף שהשיגה ניצחון משכנע 1-5 במחזור ה-29 מול המתמודדת על העלייה מכבי שעריים, אך נכנעה 2-0 במחזור האחרון לקבוצת בית"ר באר שבע ונשרה לליגה השלישית. בעונה שלאחר מכן, ניצלה הקבוצה במחזור האחרון מירידה לליגה ג', כשניצחה 1-2 בחוץ את בית"ר אשקלון. משחק שהיה שנוי במחלוקת, אך הקבוצה זוכתה לבסוף בבית הדין של ההתאחדות.

באמצע שנות ה-70 שיחקה הקבוצה כבר בליגה ג'. בסיום עונת 1979/1980, העפילה הקבוצה בחזרה לליגה ב', כשניצחה במחזור הסיום את הפועל בית שקמה 2-7. בסיום עונת 1986/1987 ירדה לליגה ג'. לאחר עונה אחת, שבה לליגה ב'. הקבוצה התפרקה סופית בשנת 1992 בעקבות בעיות תקציביות.

### הקמה מחדש

בחודש יוני 2018 הוקמה הקבוצה מחדש ונרשמה לליגה ג' דרום, לקראת עונת המשחקים 2018/2019.

ב-27 בספטמבר 2018 זכתה הקבוצה בגביע ליגה ג' מחוז דרום, לאחר ניצחון חוץ 0-1 מול הפועל מרחבים/אופקים.

בתרבות
------

לקראת הקמתה מחדש, הוזכר תהליך זה במסגרת הסדרה התיעודית ליגה ג' ששודרה בערוץ כאן 11 בשנת 2019.

שחקני עבר
---------

* מאיר עזרן
* ניסים בן דוד
* ג'אן קלוד בן חמו
* אורי גפן
* דוד מוטלס
* דני רוזנברג
* עמרם אוחיון

קישורים חיצוניים
----------------

* הפועל שדרות, ברשת החברתית פייסבוק
* הפועל שדרות באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* משחק העלייה של הפועל שדרות לליגה א', באתר YouTube
* מחזירים עטרה ליושנה: הפועל שדרות חוזרת, באתר דאבל פס

הערות שוליים
------------

1. ↑  "סוף המירוץ" בשדרות בעיתון מעריב 14 ביולי 1968
2. ↑  גם בני רמה והפועל שדרות - לליגה ב' בעיתון מעריב 18 במאי 1980
**בית"ר עזרא** הוא מועדון כדורגל ישראלי מהעיר תל אביב שהוקם בשנת 1954 בדרום תל אביב, וממוקם בשכונת עזרא, וכיום משחק בליגה ג' תל אביב. צבעי הקבוצה הם צהוב-שחור, וידועה בעיקר בגלל המייסד והיו"ר שלה - צדוק חממי.

היסטוריה
--------

### צדוק חממי

חממי נולד ב-1930 בכרם ענבים, המקום שבו נמצא היום רחוב בלפור בתל אביב. מגיל 13 ולאורך כל המשך חייו הוא התגורר בשכונת התקווה, ואף כונה "מלך הכדורגל האגדי של שכונת התקווה". בצעירותו, גויס ללח"י על ידי יצחק שמיר וכחלק מהארגון לחם במבצעים רבים בתקופת המאבק בבריטים. כשהתבגר החל לשחק במספר קבוצות מקומיות, ולבסוף החליט להקים את בית"ר עזרא, כקונטרה לחברים שייסדו את הפועל עזרא. במקביל עבד כנגד בצה"ל ושימש כרס"ר ומפקד מחנה.

מרגע הקמתו של המועדון, היה חממי האיש המרכזי בבית"ר עזרא ושימש כשחקן, מאמן, מנהל, יו"ר, אפסנאי ותפקידים נוספים. משחקו האחרון ככדורגלן הקבוצה היה בשנת 2007 כשהוא בן 76, בהפסד בדרבי נגד קריית שלום. הוא עבר אירוע מוחי בשנת 2014, ואחריו לקחו נכדיו את האחריות על ניהול המועדון. באפריל 2023, זכה חממי בפרס יקיר העיר תל אביב-יפו בזכות פעילותו החברתית, ונפטר כמעט שנה לאחר מכן בגיל 93.

### הישגי הקבוצה

בית"ר עזרא הצטרפה לליגה ג' בעונת 1954/1955, העונה האחרונה בה ליגה ג' הייתה הליגה השלישית בטיבה בישראל. התקופה הטובה ביותר של המועדון הייתה באמצע שנות ה-60, אז זכתה באליפות הליגה בעונת 1962/1963 ועלתה לליגה ב', אז הליגה השלישית. בעונת 1964/1965 הייתה בית"ר בראש טבלת ליגה ב' דרום א' לאחר 15 משחקים ואף הוכתרה כ"אלופת החורף" של הליגה. עם זאת, ירידה ביכולת גרמה למועדון לסיים את הליגה במקום השביעי. בעונה שלאחר מכן, הקבוצה סיימה במקום הלפני אחרון וירדה חזרה לליגה ג' לאחר שלוש עונות.

מאותה נקודה, בית"ר עזרא נודעה כאחת הקבוצות הגרועות בכדורגל הישראלי ומעולם לא הצליחה לזכות בתואר כלשהו. היא ספגה 202 שערים ב"עונה הכפולה" של 1966/68, ובשנת 1969, המועדון מצא את עצמו משחק בליגה התחתונה החדשה שהוקמה, ליגה ד' (אנ'). ב-1985 ליגה ד' בוטלה והמועדון חזר לליגה ג', בה הוא משחק מאז בליגת תל אביב. עונת 2009/2010 הייתה יוצאת דופן, ובה הקבוצה סיימה את העונה עם מספר זהה של ניצחונות, תיקו והפסדים ועם הפרש שערים חיובי של 14+.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונתן גינזבורג, ‏תקציב של סט מגבות: הקבוצה ששורדת בליגה ג', באתר ONE‏, 19 באוגוסט 2021
2. 1 2  יונתן גינזבורג, ‏אבל בשכונת התקווה: צדוק חממי הלך לעולמו, באתר ONE‏, 22 בפברואר 2024
3. 1 2  יונתן גינזבורג, ‏בגיל 92: צדוק חממי מבית"ר עזרא יקיר העיר ת"א, באתר ONE‏, 27 באפריל 2023
4. ↑  בית"ר עזרא - "אלופת החורף" של הליגה הדרומית, 7 בפברואר 1965, באתר הספרייה הלאומית
5. ↑  אייל לוי, האוליגרך התימני, באתר nrg‏, 17 בפברואר 2006
**איף קוסאק**  (באנגלית: **Aoife Cusack**; נולדה ב-23 באוקטובר 1996), הידועה יותר בשם הבמה שלה, **ליירה ואלקיריה** היא מתאבקת אירית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT, שבה היא אלופת הנשים של ה-NXT.

קריירת היאבקות מקצועית
----------------------

### קריירה מוקדמת (2015–2020)

לאחר שהייתה תלמידה בארגון ההיאבקות Fight Factory Pro Wrestling למשך שנה, ואלקירי ערכה את קרב הבכורה שלה בזירה ב-2 במאי 2015 תחת שם הבמה ואלקירי קיין בארגון ההיאבקות Celtic Championship Wrestling‏ (CCW). כמו כן, היא הופיעה עבור ארגוני היאבקות עצמאיים נוספים באירופה כמו Fight Factory Pro Wrestling‏ (FFPW),‏ Pro Wrestling Ulster‏ (PWU),‏ Over The Top Wrestling‏ (OTT) ו-Phoenix Wrestling. בשנת 2018, ואלקירי הפכה למתאבקת הראשונה אשר זכתה באליפות האירית במשקל כבד לג'וניור. בנוסף לכך, היא הופיעה בארגוני ההיאבקות הגרמניים German Wrestling Federation‏ (GWF) בין השנים 2017 ל-2019 וב-Westside Xtreme Wrestling‏ (wXw) בין השנים 2019 ל-2020.

### WWE‏ (2020–היום)

ב-20 בינואר 2020, נודע שואלקירי חתמה על חוזה ב-WWE, כשעתה תיקרא בשם **איף ואלקירי**. היא הופיעה לראשונה בזירה של המותג ב-13 בפברואר בפרק של התוכנית *NXT UK*, כאשר היא גברה על המגויסת הטרייה מצרפת, אמייל. החל מ-5 במרץ בפרק של התוכנית *NXT UK*, ואלקירי יצאה לסדרת ניצחונות, כשבדרך היא גברה על איילה דאון, נינה סמואלס, דני לונה ועוד. רצף הניצחונות שלה הגיע לסיומו ב-29 באפריל 2021 בפרק של התוכנית *NXT UK*, כאשר היא נחלה הפסד למייקו סאטומורה. ב-26 באוגוסט בפרק של התוכנית *NXT UK*, ואלקירי ניצחה את מתאבקת בקרב ללא פסילות.

אליפויות והישגים
----------------

* **הישגים בארגון ההיאבקות Pro-Wrestling: EVE**
	+ אליפות הזוגות של Pro-Wrestling: EVE (פעם אחת)  - עם דבי קייטל
* **הישגים בארגון ההיאבקות Over the Top Wrestling – OTT**
	+ אליפות הנשים של OTT (פעם אחת)
* **הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Ulster – PWU**
	+ אליפות הנשים של PWU (פעם אחת)
* **הישגים בארגון ההיאבקות – World Wrestling Entertainment - WWE**
	+ אליפות הנשים של NXT (פעם אחת, **נוכחית**)
* **הישגים בארגון ההיאבקות Zero1 Ireland/Fight Factory Pro Wrestling**
	+ האליפות האירית במשקל כבד ג'וניור (פעם אחת)

קישורים חיצוניים
----------------

* איף ואלקירי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* איף ואלקירי, ברשת החברתית אינסטגרם
* איף ואלקירי, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית
* איף ואלקירי, באתר Online World of Wrestling

| אלופות הנשים של NXT |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פייג' • שארלוט/שארלוט פלייר • סשה בנקס • ביילי • אסקה • אמבר מון • שיינה בייזלר • קיירי סיין • ריאה ריפלי • איאו שיראי • ראקל גונזלס • מנדי רוז • רוקסן פרז • אינדי הארטוול • טיפאני סטרטון • בקי לינץ' (נוכחית) |

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  NXT UK מחתים את איף ואלקירי
בית אריה (בית העם) בלב היישוב
**חֶמֶ"ד** (**ח**יילים **מ**שוחררים **ד**תיים, בעבר נקרא רשמית **חמד**) הוא מושב דתי ציוני במחוז המרכז בישראל ליד העיר אור יהודה, השייך למועצה אזורית שדות דן. המושב נמנה עם מושבי הפועל המזרחי. במושב יש הרחבה קהילתית המכילה כ-100 מגרשים.

המושב ממוקם על כביש 412, בסמיכות לכביש מספר 1, כביש 4 וכביש 40. המושב גובל במערבו בגנות, וצפונית מזרחית אליו שוכנת אור יהודה. בסמוך למושב נמצא חניון שפירים – "חנה וסע" הממוקם על הנתיב המהיר בכביש 1 ומאפשר חנייה בחינם ונסיעה באמצעות הסעות (שאטל) לת"א.

היסטוריה
--------

המושב עלה לקרקע בשנת 1950 (תש"י) ביום י"ז בתמוז. כדי לקבל הקצאת קרקע להקמת המושב היו צריכים לצרף קבוצת עולים חדשים שזה אך הגיעו לארץ. לתושבי המושב הוקצו אמצעים חקלאיים שיאפשרו להם לעבד את המקום בשנותיו הראשונות. עם הקמתו עסקו בני המושב בעיקר בחקלאות. בימינו משמשות חלק מאדמות המושב להשכרת מחסנים. במרכז המושב הוקם מוזיאון וארכיון חמ"ד אותו יזם ומנהל יצחק מאיר, מראשוני המושב.

מוסדות ודת
----------

במושב ממוקם בית ספר ממלכתי דתי מדעי "תורת משה", המשרת את ילדי המושבים שבמועצה האזורית.

בית הכנסת המרכזי במושב מעוטר בציורי קיר מיוחדים של הצייר דוד בלומברג, שמתארים את גן עדן, מעמד הר סיני, הכותל וקבר רחל. בבית הכנסת גם ספרייה לזכרו של לוחם המילואים רס"ל שמואל דן מייזליש שנפל במבצע חומת מגן.

במושב ישנו פעוטון, גני ילדים, בית ספר ממ"ד, סופרמרקט, סניף בני עקיבא ומוזיאון לראשית ההתיישבות.

בתחילת שנות ה-60 הוקמה במושב על ידי רב המושב שלמה נח קרול ישיבה חרדית שנקראה "חמדת שמואל" על שמו של מרדכי שמואל קרול. כיום שוכנת במבנה זה ישיבת מאור יצחק.

תרבות
-----

במושב מרכז תרבות "בית אריה" לזכרו של סמ"ר אריה חן ציון שנפל במלחמת יום הכיפורים שמארח מופעי בידור, הרצאות ומפגשים של חברי המושב.

במושב סניף בני עקיבא (המבנה הוקם לזכרו של שמואל דן מייזליש שנפל במבצע חומת מגן), מועדון לגיל הזהב, ספרייה קהילתית ועוד. יום העצמאות במושב התפרסם בזכות ריקודי ההורה הגדולים שמורכבים מבני הנוער ועד בני גיל הזהב, וכן טקס ערב יום העצמאות שבו מדי שנה מועלה המופע "החמדטרון", גרסה מקומית ל"גבעטרון".

קישורים חיצוניים
----------------

* חמ"ד, ברשת החברתית פייסבוק
* חמד, באתר מועצה אזורית שדות דן
* אלי אלון, חוות הניסיונות הלא ידועה ליד מושב חמ"ד, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 ביולי 2018
* חמד (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף פברואר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
2. ↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2019
3. ↑  אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  יישובי מועצה אזורית שדות דן (מחוז המרכז) |
| --- |
| מושבים | אחיעזר • גנות • זיתן • חמ"ד • יגל • כפר חב"ד • משמר השבעה • ניר צבי • צפריה |
| יישובים לשעבר | תוחלת |
| 
מפת יישובי המועצה האזורית
מפהמפת היישובים של מועצה אזורית שדות דןבאדום - חמ"ד (מושב)בירוק - מיקום בניין המועצה
 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007588270705171

 |
מוח האדם

**מיתוס עשרת האחוזים של המוח** הוא תפיסה מוטעית לפיה האדם הממוצע משתמש רק בעשרה אחוזים ממוחו ואילו שאר חלקי המוח נשארים ללא שימוש. המיתוס טוען גם שניתן להתאמץ ולשפר את האינטליגנציה ובכך להגדיל את אחוז השימוש במוח.

מקור המיתוס
-----------

קיימות מספר השערות באשר למקור הטענה. יש הטוענים כי מקורה בציטוט שגוי של אלברט איינשטיין, אך אפילו האנשים העובדים בארכיון אלברט איינשטיין באוניברסיטה העברית לא מצאו שום אזכור לציטוט, כך שיכול להיות שגם זה רק מיתוס. אחרים טוענים שמקור הטענה באבי הפסיכולוגיה המודרנית ויליאם ג'יימס, מתוך מאמר שכתב ב-1908 ובו נאמר "אנחנו משתמשים רק בחלק קטן של הפוטנציאל המנטלי והפיזי שלנו". אחרים טוענים כי המקור הוא בקארל לאשלי, שפרסם תוצאות מחקר שעשה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, בו הסיר חלקים מקליפות המוח של חולדות ולמרות זאת הן המשיכו לתפקד וללמוד דברים חדשים. כמו כן, ממצאים רפואיים בהם רואים אצל נפגעי מוח שונים הראו שאף על פי שחלקים במוח הוסרו או נפגעו, האדם ממשיך לתפקד כרגיל כפי שהוכח במחקר מ-1980 שנערך על ידי הנוירולוג ד"ר ג'ון לורבר (אנ'). דוגמה נוספת היא פציינטים שעברו הסרה של חלק הימני או השמאלי במוחם והתפקוד היום יומי שלהם לא נפגע, כפי שהוצג במחקר של לין קיי פול מ-2019.

הפרכת המיתוס
------------

הנוירולוג בארי בירשטיין (אנ') כתב מספר ראיות להפרכת הטענה: מחקרים על נזק מוחי מוכיחים כי כמעט ואין מקום במוח שניתן לפגוע בו בלי לגרום לקריסת מערכות קריטית במוח[דרוש מקור].

טענה נוספת היא מתוך תורת האבולוציה. המוח הוא איבר יקר מאוד, במונחים של צריכת החמצן והמזון בגוף. המוח צורך עד עשרים אחוזים מהאנרגיה בגוף האדם, יותר מאשר כל איבר אחר, למרות שהוא מהווה רק 2% ממשקל הגוף האנושי. אם 90% ממנו היו מיותרים, לא היה יתרון לבעלי מוח גדול, ומי שהיו שורדים אלו אנשים בעלי מוח קטן יותר ויעיל יותר. לכן אילו זה היה נכון, תהליך הברירה הטבעית היה מחסל את מוחם הגדול של בני האדם. באותה מידה, לא סביר כי נדרשה התפתחות גדולה כל כך של המוח מלכתחילה[דרוש מקור].

המיתוס בתרבות
-------------

ב- 1996 יצא הסרט פנומן שעוסק באדם שמסוגל פתאום להשתמש בחלקים יותר נרחבים במוחו. ב-2014 יצא סרט המדע בדיוני לוסי (נכתב ובוים על ידי לוק בסון) העוסק במיתוס ואף מייחס לו כוחות על טבעיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* המחקר של לין קיי פול
* כאן מסבירים | מאיפה הגיע המיתוס שאנחנו משתמשים ב-10% מהמוח שלנו?, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Energies of Men, p. 12
2. ↑  "Is Your Brain Really Necessary?", באתר Science,‏ 12 בדצמבר 1980
3. ↑
פירוש נוסף ערך זה עוסק באשת תקשורת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שיר כהן.
שיר כהן במהלך ביקורו של מזכיר האוצר של ארצות הברית סטיבן מנושין בישראל ב-2019
**שיר כהן** (נולדה ב-1992) היא סמנכ"לית ממשל ותקשורת של קבוצת מכבי שירותי בריאות. משנת 2018 עד שנת 2021 כיהנה כיועצת התקשורת לראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו.

קריירה החדשה
------------

כהן פתחה בקריירה חדשה עם Nashe Kino וכך התפרסמה מחדש תוך כדי השתתפות בסדרות רוסיות מפורסמות היא אפילו החליפה את אנה זק בגרסה המחודשת לסדרה "עפים על אנה" בערוץ ניקולדיאון

חיים אישיים
-----------

כהן מתגוררת בתל אביב. נישאה ב-19 במרץ 2020 לניר. החתונה, התקיימה בחצר בית ראש הממשלה בעקבות חקיקת תקנות החירום הראשונות של מגפת הקורונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיר כהן** בוויקישיתוף
* שיר כהן, ברשת החברתית פייסבוק
* שיר כהן, ברשת החברתית אינסטגרם
* שיר כהן, באתר פורבס
* דניאל רוט-אבנרי, שיר כהן, ראש מערך התקשורת של נתניהו: "טעות אחת שלי היתה יכולה להבעיר את המזרח התיכון", באתר ישראל היום, 17 ביוני 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות סרוגים, ‏צפו: לצד נתניהו ושרה, דוברת רה"מ התחתנה בבלפור, באתר "סרוגים", 19 במרץ 2020
**נקמתו של מונטזומה** (באנגלית: **Montezuma's Revenge**) הוא משחק מחשב שנוצר בשנת 1984 על ידי האחים פארקר. גיבור המשחק הוא דמות בשם פאנמה ג'ו. מהלך המשחק מתבצע במבוך תת-קרקעי (השייך לשליט האצטקי מהמאה ה-16, מונטזומה ה-II) מלא באויבים, מכשולים, מלכודות וסכנות. מטרת המשחק היא לצבור נקודות על ידי מציאת תכשיטים לאורך הדרך. המשחק משלב מאפיינים של מטרואיד וקאסלבניה.

תיאור כללי
----------

השחקן מוביל דמות בשם פנמה ג'ו מחדר לחדר בתוך לבירינת תת-קרקעי מהמאה ה-16 המצוי תחת מקדש אצטקי אותו הקים הקיסר מונטזומה השני. הלבירינת מכיל אויבים, מכשולים, מלכודות, וסכנות שונים. מטרת המשחק היא לצבור נקודות על ידי איסוף אבני החן המפוזרות במסכי המשחק השונים.

פנמה ג'ו חייב גם למצוא מפתחות כדי לפתוח דלתות, לאסוף ולהשתמש בציוד כגון לפידים, חרבות, קמיעות, מבלי לאבד את חייו. המכשולים השונים במשחק כוללים שערים העשויים מלייזר, רצפות נעלמים ובורות בוערים. האויבים במשחק כוללים גולגולות, נחשים ועכבישים.

הפירמידה בעלת קומות שונות. המטרה היא להגיע אל חדר האוצר, אשר הכניסה אליו נמצאת במרכז החדר הנמצא בקומה הנמוכה ביותר במשחק (מתוך תשע). בשלב הראשון הקומה התחתונה חשוכה, וככל שמתקדמים יותר בשלבים החשכה מטפסת יותר, עד שהחל משלב תשיעי כל השלב חשוך. ג'ו צריך למצוא לפיד כדי להאיר את הדרך, ויש שניים כאלה בכל שלב, אחד בכל כיוון הליכה. החל מהשלב החמישי האויבים אינם מתים אם נפסלים בהם. בגרסה מאוחרת יותר של המשחק ישנו "בוס" בתחתית השלב וצריך לעבור אותו. החל מהשלב התשיעי השלבים חוזרים על עצמם.

קישורים חיצוניים
----------------

* נקמתו של מונטזומה, ברשת החברתית פייסבוק
* נקמת מונטזומה באתר "מסע אל העבר"
* נקמתו של מונטזומה, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
**תיאודור החמור** (בצרפתית: **Cadichon**, "קדיצ'ון") היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית, שמבוססת על היצירה הספרותית "קורות חמור אחד" מאת סופי דה סגיר משנת 1860. הסדרה הופקה על ידי Juana Productions, והולחנה על ידי ג'רארד גאסטין.

לסדרה הופקו 2 עונות ו-20 פרקים באורך 13 דקות, אשר שודרו במקור בצרפת החל מ-6 בספטמבר 1986 עד שנת 1988 בערוץ +Canal במסגרת רצועת השידור Cabou Cadin. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בשנת 1993 בערוץ הילדים במסגרת רצועת השידור להתלבש עם שש.

את שיר הפתיחה של הסדרה ביצעו במקור אנני קורדי בעונה הראשונה וילדי בית האופרה של ניס בעונה השנייה, ואילו בעברית השיר בוצע על ידי חני נחמיאס על פי תרגומו של יוני חן וניהולו המוזיקלי של אורי כבירי. בשנת 1993 שיר הפתיחה של הסדרה בוצע על ידי שלומית ארנון במופע "שש על הבמה".

תקציר העלילה
------------

תיאודור (במקור "קדיצ'ון") הוא חמור חום קטן שעבר התעללות על ידי בעליו, אשר הכה אותו ללא הפסקה. לאחר שברח ממנו, תיאודור מצא בית חם ואוהב אצל משפחה כפרית, בה התחבר לבת האנוש איזבלה (במקור "קרולין"). בפרקי העונה הראשונה תיאודור עובר בכל פרק הרפתקה חדשה יחד עם המשפחה, כאשר בפרקי העונה השנייה הוא יוצא להרפתקה מסביב לעולם שכוללות, בין היתר, את בריטניה, ספרד וגרמניה.

מדבבים
------

### דיבוב מקורי

בדיבוב המקורי דיבבו מישל גרנייה בתור תיאודור, רנה טרמוני בתור דמויות גבריות וארלין קלייר בתור דמויות נשיות.

### דיבוב עברי

הדיבוב העברי בוים והופק על ידי יוני חן, אשר גם דיבב בסדרה יחד עם דן תורן בתור תיאודור, עזרא דגן בתור המספר, אורלי קטן, עירית דגן ויעקב בוך.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תיאודור החמור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* תיאודור החמור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cadichon, באתר Planète Jeunesse
2. ↑  ערוץ הילדים - מחרוזת מתוך שש על הבמה, באתר יוטיוב
3. ↑  15 סדרות אנימציה ששודרו בשנות ה-80 וה-90 וכנראה שכחתם, באתר חורים ברשת, 29 בדצמבר 2013
**איימן נופל** (בערבית: **أيمن نوفل**; 13 במאי 1974 – 17 באוקטובר 2023) היה בכיר מראשי הזרוע הצבאית של החמאס. נופל היה חבר במועצה הצבאית הכללית של חמאס, מפקד חטיבת מחנות המרכז של רצועת עזה וראש המבצעים האוויריים של הארגון. בתפקידו זה קבע את יעדי הירי הרקטי של חמאס. 

נהרג בסיכול ממוקד בידי ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל.

ביוגרפיה
--------

נופל היה אחראי לפיצוץ גדר הגבול בין רצועת עזה לסיני בשנת 2008. הוא נעצר במצרים בשנת 2008 ונכלא. בתחילת שנת 2011, במסגרת אירועי "יום הזעם" ברח מהכלא המצרי וחזר לרצועת עזה.

נופל נחשב למקורב למוחמד דף. במהלך מבצע צוק איתן נכלל נופל ברשימת בכירי חמאס המבוקשים, אך לא נפגע. 

לפי הודעת צה"ל לאחר הריגתו, נופל הכווין את יעדי הירי הרקטי של חמאס ובעברו עסק בייצור ופיתוח של אמצעי לחימה, לקח חלק בתכנון ובביצוע פיגועים רבים והיה שותף בתכנון חטיפתו של גלעד שליט.

### הריגתו לאחר מעורבותו במתקפת הפתע על ישראל

ב-7 באוקטובר 2023 נופל היה בין מתכנני מתקפת הפתע על ישראל ובין היחידים שהחליטו על ביצוע המתקפה ומועדה.

ב-17 באוקטובר 2023 נהרג נופל בסיכול ממוקד בתקיפה אווירית של מבנה באל-בורייג' בו שהה, במהלך מלחמת חרבות ברזל.

בנובמבר 2023 פשט צה"ל על המפקדה של נופל, והציג לתקשורת אמצעי לחימה שנמצאו בה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אליאור לוי, לא רק דף: בכירי חמאס שעל הכוונת, באתר ynet, 20 באוגוסט 2014
2. ↑  אבי יששכרוף, בכיר אסירי החמאס במצרים, איימן נופל, נמלט לעזה, באתר הארץ, 5 בפברואר 2011
3. ↑  עינב חלבי, 5 שותפי סוד, 70 מחבלים שידעו על תוכנית כללית - דיווח: כך בחר חמאס ב-7 באוקטובר, באתר ynet, 10 בינואר 2024
4. ↑  עינב חלבי, חוסל מפקד מה"טופ 5" בצבא חמאס, דיווח: אחיו של הנייה נהרג, באתר ynet, 17 באוקטובר 2023
5. ↑  אלישע בן קימון, "סע סע, קפוץ אליי": פשיטה על המפקדה של אחד מבכירי המחוסלים בחמאס, באתר ynet, 14 בנובמבר 2023
**פאול מורגן** (בגרמנית: **Paul Morgan**) היה שחקן, קומיקאי ומחזאי יהודי-אוסטרי.

קורות חייו
----------

פאול מורגן נולד בווינה בשם **גאורג פאול מורגנשטרן**, בנם הבכור של עורך הדין גוסטב מורגנשטרן ואשתו קלמנטינה מורגנשטרן. למד משחק באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה, שם שיחק לראשונה בהצגת תיאטרון בשנת 1908. לאחר מספר תפקידים באופרטות הוא הופיע לראשונה כניצב בסרט קולנוע בשנת 1910. בשנת 1914 היה בין הכותבים בכתב העת הסאטירי זימפליציסימוס ומשנת 1917 עבד כמנחה בתיאטרון בברלין, תחת שם הבמה **פאול סטפן**. באותה שנה הוא התחתן עם ג'וזפין לדרר, סטודנטית למשחק (1898–1986).

משנת 1920 היה מנהל התיאטרון של רודולף נלסון (אנ'), והופיע לעיתים קרובות במגזינים לצד שחקנים ידועים, בהם הרמן הלר (גר') ואריק שארל (אנ'). באותה תקופה החל להופיע במופעי קברט גרמני, ולקראת סוף העשור הקליט מספר תקליטים עם מקס הנסן (אנ') ועם וילהלם בנדואו (אנ').

בשנת 1919 שיחק בסרטו הראשון של פריץ לאנג, "Halbblut" ("דם מעורב"). לאחר מכן שיחק בסרט נוסף של לאנג, "העכבישים", בתפקיד יהודי. במהלך הקריירה שלו בקולנוע מילא תפקידים שונים בכ-50 סרטים.

ב-1 בדצמבר 1924 פתח מועדון קברט בברלין, יחד עם קורט רוביצ'ק (גר') ומקס הנסן. במועדון הופיעו קומיקאים ידועים, בהם ורנר פינק (אנ'), וילהלם בנדואו והיינץ ארהרט (אנ'). בהופעותיו במועדון נהג מורגן לחקות את אדולף היטלר וללגלג על אמירותיו האנטישמיות. מסיבה זו התיאטרון הותקף בכמה הזדמנויות על ידי ביריוני "החולצות החומות".

עם התגברות התקיפות האנטישמיות, מורגן עזב את גרמניה והיגר להוליווד, ארצות הברית, שם הופיע כשחקן בהפקות של סרטים אמריקאיים שצולמו מחדש בגרמנית. סרטים אלה לא נחלו הצלחה. בשנת 1933 חזר לאירופה, בתחילה לשווייץ ולאחר מכן לווינה. הוא שב לשתף פעולה עם רוביצ'ק, ובשנים 1935–1936 כתב את הליברטו לאופרטה "אקסל בשערי גן העדן" של ראלף בנצקי (אנ'), בכיכובה של צארה ליאנדר.

במרץ 1938, זמן קצר לאחר האנשלוס, מורגן נעצר על ידי אנשי שלטון הנאצים באוסטריה (אנ') וגורש למחנה הריכוז דכאו, ומשם הועבר למחנה הריכוז בוכנוואלד. ב-10 בדצמבר 1938 אולץ מורגן לרוץ במחנה בתנאי קור ושלג קיצוניים. הוא חלה בדלקת ריאות קשה ונפטר באותו יום.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאול מורגן** בוויקישיתוף

* פאול מורגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* פאול מורגן, באתר AllMovie (באנגלית)

* פאול מורגן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* פאול מורגן, באתר Discogs (באנגלית)

* פאול מורגן, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  EHRI - Morgan-Ruffner, Josa (fl 1910-1960), ‏2014 (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313808605171
* GND: 119368110
* ISNI: 0000 0001 0959 8609
* LCCN: nr2005001565
* MusicBrainz: 496a52c3-f0c1-4bb7-b867-9fc7c919fd17
* NKC: mzk2011620387
* NTA: 167765167
* VIAF: 22949719
* WorldCat: lccn-nr2005001565

 |
**בנימין מורמלשטיין** (9 ביוני 1905, למברג - 27 באוקטובר 1989, רומא) היה רב, פעיל יהודי וראש היודנראט בטרזיינשטט. לפי סרטו של קלוד לנצמן, "אחרון הלא-צדיקים" (2013), מורמלשטיין הוא ראש היודנראט היחיד בכל מזרח אירופה ששרד את מלחמת העולם השנייה והשואה ולכן לזיכרונותיו משמעות מיוחדת.

חייו
----

בשנות ה-30 של המאה ה-20 מורמלשטיין היה רב אזורי בווינה וממנהיגי הקהילה היהודית. ב-1938, לאחר האנשלוס, נאלץ לעזור לאדולף אייכמן באיסוף מידע על יהדות העולם לצורך הקמת הלשכה המרכזית להגירת יהודים. בשל תפקידו היה בעל קשרים ענפים עם אייכמן, שהיה הממונה על נושא הגירת היהודים. לפי עדותו של מורמלשטיין בסרט, הוא היה אחד משני היהודים היחידים שהורשו לשבת בנוכחותו של אייכמן. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח מורמלשטיין עם קבוצה של יהודים להיות בין הראשונים שיכינו את הקרקע לתוכנית ניסקו-לובלין. מורמלשטיין נכח, לפי עדותו, בנאום של אייכמן בו איים במוות על קבוצת היסוד אם לא תבצע את עבודתה כראוי. בשל כך ביקר את העובדה שבמשפט אייכמן התייחסו בביטול לאירוע זה. המשימה ארכה מספר שבועות ולאחריה חזר מורמלשטיין לווינה.

בהמשך נשלח מורמלשטיין לטרזיינשטט, שם מונה לחבר ביודנראט. בין השאר היה אחראי על תברואה ובינוי בגטו. ראש היודנראט הראשון, יעקב אדלשטיין, נשלח לאושוויץ ב-1943 ואת מקומו תפס פאול אפשטיין. לאחר שהגרמנים הוציאו להורג את אפשטיין בספטמבר 1944, מונה מורמלשטיין לתפקיד ראש היודנראט, תפקיד אותו מילא עד לשחרור הגטו במאי 1945. לאחר השחרור נשפט מורמלשטיין על שיתוף הפעולה שלו עם הגרמנים בבית משפט צ'כי ונמצא זכאי. הוא שקל לעלות לארץ ישראל אך לבסוף השתקע באיטליה, ברומא עם משפחתו. לתקופה קצרה שירת כרב של העיר טריאסטה, אך שב עם המשפחה והתיישב באופן קבוע ברומא שם חי עד מותו בשלהי 1989. מורמלשטיין פרסם ספר זיכרונות באיטלקית על גטו טרזיינשטט ועל אייכמן בשנת 1961 ורוב זמנו התפרנס ממכירת רהיטים. מורמלשטיין היה עד 1989 חבר פעיל (גם בפן המדעי) במכון האפיפיורי למקרא ברומא.

אחרון הלא-צדיקים
----------------

 ערך מורחב – **אחרון הלא-צדיקים**  

בשנות ה-70, במסגרת התחקיר לסרט "שואה", נפגש קלוד לנצמן עם מורמלשטיין בביתו ברומא. לנצמן צילם את הראיונות הממושכים שערך עם מורמלשטיין ובהם שאל וקיבל תשובות על החיים במהלך המלחמה, יחסיו של מורמלשטיין עם אייכמן ובמיוחד תקופת כהונתו כראש היודנראט בטרזיינשטט והדילמות שנלוו לה. מורמלשטיין התגלה כמרואיין אינטליגנטי ביותר, בעל זיכרון חד והבנה של התקופה בה חי. לבסוף לנצמן לא השתמש בחומר המצולם הזה במסגרת סרטו. רק בתחילת המאה ה-21, החליט לנצמן שהגיע הזמן לעשות שימוש בחומרים ויצר סרט ארוך, המבוסס בחלקו הגדול על הראיונות עם מורמלשטיין. הסרט, שנקרא *אחרון הלא-צדיקים*, יצא לאקרנים במחצית השנייה של 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד אורי קליין, "אחרון הלא צדיקים": הרקוויאם העצמי של קלוד לנצמן, באתר הארץ, 27 בינואר 2014
* אוספו הפרטי של מורמשלטיין בנימין, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.
* ביקורת סרט: שווה לפספס יום עבודה כדי לצפות ב״אחרון הלא צדיקים״, אנשי הספר
* בנימין מורמלשטיין (1905-1989), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007518699505171
* BIBSYS: 1602157055541
* BnF: cb16619938k (data)
* GND: 127245642
* ICCU: SBLV022953
* ISNI: 0000 0000 7872 4173
* LCCN: nr96003912
* NKC: zmp2012715109
* NLP: a0000002871245
* NTA: 13838309X
* SUDOC: 176971521
* VIAF: 103158724
* WorldCat: lccn-nr96003912

 |
**הילד הנוסע בזמן** (באנגלית: **Time Kid**) הוא סרט אקשן והרפתקאות מונפש טלוויזיוני אמריקאי, אשר מבוסס על הרומן "מכונת הזמן" מאת הרברט ג'ורג' ולס שיצא לאור בשנת 1895. הסרט בוים על ידי וויל מאוגניוט, נכתב על ידי מארק אדוארד אדנס ומיכאל אדנס והופק על ידי מרשה גודמן. חברת ההפקה של הסרט היא DIC Entertainment, כאשר הוא השלישי בסדרת הסרטים "DIC Movie Toons" בהפקתה.

הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ ניקלודיאון ב-20 באוקטובר 2002, כאשר ב-8 במרץ של אותה שנה יצא לאקרנים הסרט "מכונת הזמן" שמבוסס גם הוא על הרומן. בישראל הסרט הופץ לראשונה בשנת 2014 בדיבוב לעברית. אורך הסרט הוא כ-73 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.

תקציר העלילה
------------

עלילת הסרט מבוססת על הרומן "מכונת הזמן" מאת הרברט ג'ורג' ולס שיצא לאור בשנת 1895. הנרי, אביו המדען של טום, המום מצער על אובדן אשתו. על מנת להחזיר אותה לחיים, הוא מנסה באמצעות מכונת זמן לנסוע לעתיד כדי למצוא תרופה אותה הוא ייקח לעבר ותמנע את מות אשתו. כשהנרי לא חוזר להווה, בנו טום יוצא למסע בזמן על מנת להחזיר אותו הביתה, לאמריקה של 1902.

מדבבים
------

הדיבוב המקורי בוים על ידי פאם קרטר. הדיבוב העברי בוים על ידי טליה ברקאי, והופק על ידי יעל אללוף ודן שצברג.

| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| טום ספנדר | מיכאל מונרו היוורד | דור סרוגו |
| לירה | אמריקה יאנג | טליה ברקאי |
| זורוג | ג'ון קודרה | גדי לוי |
| הנרי ספנדר | ג'רי לונג | עמי מנדלמן |
| מר ספנדר | ג'ון לי |
| הארני | ספנסר ויליאמס | ג'ן פריימן |
| בראל | נילס האלנד |
| בריטני | הילרי וויליאמס | אורלי תגר |
| רוז | קים קרלסון | אורלי קטן |
| בוטומלי | ארון וילהופט | אלון שר |
| פוטס | טרוויס האו | דן שצברג |
| לומנים | ג'ון דיטריק | עינת אזולאי |

ביקורות
-------

בריאן קוסטלו כתב באתר "Common Sense Media" שהסרט הוא "הרפתקת מסע בזמן מלאת אקשן עם קצת לחימה".

קישורים חיצוניים
----------------

* "הילד הנוסע בזמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הילד הנוסע בזמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הילד הנוסע בזמן, באתר MGM Movie Database
2. ↑  הילד הנוסע בזמן, באתר Behind The Voice Actors
3. ↑  הילד הנוסע בזמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
4. ↑  בריאן קוסטלו, הילד הנוסע בזמן, באתר Common Sense Media
לוגו הארגון
 **איי טיים** (A TIME) הוא ארגון חרדי עולמי שבסיסו בארצות הברית בראשות הרב שאול רוזן, העוזר בסיוע פיזי ונפשי לזוגות חשוכי ילדים.

פעילות
------

הארגון מסייע במתן ייעוץ רפואי, בקיום מפגשים בין זוגות חשוכי ילדים ובין רופאים מומחים לזוגות הזקוקים לסיוע רפואי. מדי שנה מארגן הארגון שבתות עבור מאות זוגות חשוכי ילדים במלונות בארצות הברית ובישראל. לשבת מוזמנים מומחים ומרצים שונים, ומשתתף בה בקביעות אייזיק האניג המשמש כחזן בתפילות השבת.

הארגון מוציא לאור חוברת בת מאה עמודים בעברית ובאנגלית מדי חודש המחולקת לכל הזוגות חשוכי הילדים בארצות הברית שרשומים ברשימותיהם. לארגון רשימה של אלפי זוגות בארצות הברית, העומדים בקשר רציף עם הארגון על כל צעד ושעל. רשימה זו מחולקת לכל הזוגות חשוכי הילדים, כדי לעודד את הקשר שביניהם. 

בתקופת הטיפולים הארגון מסייע בכל הפרטיים הטכניים, ומלווה על ידי מומחים את בני הזוג בתמיכה נפשית. הארגון גם מעודד זוגות שעברו מקרי הפלה.

לארגון סניפים בישראל, בורו פארק ויליאמסבורג ומונסי שבארצות הברית, באנגליה ובקנדה. הארגון מונה מעל 7,000 חברים רשומים.

הארגון הקים את מכון שערי הלכה ורפואה, המכשיר דיינים לעסוק בעניינים הקשורים לטיפול בזוגות חשוכי ילדים, ומסייע להם בכל השלבים עד לקבלת סמיכה להוראה. המכון עוסק גם בעזרה טכנית בכל הבעיות ההלכתיות.

ראו גם
------

* בוני עולם
* מכון פוע"ה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של A TIME (באנגלית)
* A TIME, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599011005171

 |
קימוראיה בגינזה
**אן-פאן** (ביפני: **あんパン**, **餡あんパン**) הוא לחמנייה מתוקה יפנית הממולאת לרוב במחית שעועית אדומה. ניתן להכין אן-פאן גם עם מילויים אחרים, כולל שעועית לבנה (שירו-אן), שעועית ירוקה (גואיסו-אן), שומשום (גומא-אן) וערמונים (קורי-אן).

היסטוריה
--------

אן-פאן נוצר לראשונה בשנת 1875, בתקופת מייג'י, על ידי Kimura Yasubei (ביפנית: **木村安兵衛**), סמוראי שאיבד את עבודתו עם עליית הצבא היפני הקיסרי וביטול שיטת ההאן (פירוק הסמוראים כמעמד חברתי). תקופת מייג'י הייתה תקופה שבה יפן הפכה יותר ויותר מודרנית וסמוראים רבים שאיבדו את מקום עבודתם קיבלו עבודה חדשה לגמרי עבורם. תפקידו של אופה היה תפקיד כזה.

יום אחד, בעודו שוטט באזור בו עבדו רבים המועסקים בעבודות חדשות, קימורה מצא בחור צעיר שהכין לחם, והחליט להקים מאפייה משלו, בשם Bun'eidō (文英堂). בשנת 1874, הוא עבר לעיר גינזה ושינה את שמה של המאפייה לקימוראיה (木村屋), כיום שמה קימוראיה סוהונטן ( 木村屋總本店). אולם באותה תקופה, המתכון היחיד ללחם שהיה ידוע ביפן היה להכנת לחם מלוח וחמצמץ, שלא התאים לטעם היפני באותה תקופה. קימורה הבין כיצד להכין לחם דומה למאנדזיו, להתפיח את הבצק עם שמרים נוזליים סאקאדן מסורתיים. לאחר מכן הוא מילא את הלחם במילוי וואגאשי (ממתק יפני מסורתי המוגש לרוב עם תה ירוק, במיוחד מסוג העשוי ממוצ'י, אנקו (משחת שעועית אזוקי) ופירות) ומכר את הלחמניות שנוצרו כחטיפים. אן-פאן הפך פופולרי לא רק בגלל הטעם שלו, אלא גם מפני שהיפנים התעניינו בתקופה ההיא בכל דבר חדש וזר.

מוצוהיטו (הקיסר מייג'י) ושוקן, קיסרית יפן רכשו מאוחר יותר חיבה לאן-פאן לאחר שקימורה, באמצעות החצרן הקיסרי ימאוקה טשו (אנ'), הכין אותם לאכול במהלך ההנאמי (המנהג המסורתי היפני ליהנות מהיופי החולף של הפרחים) ודאג למראה שלהם. הוא עיטר אותם בסאקורה (פרחי פריחת הדובדבן) כבוש במלח באמצע כל לחמנייה. האן-פאן הללו הוצגו לקיסר ולקיסרית ב-4 באפריל 1875, ולאחר מכן ביקש הקיסר אן-פאן מקימורה על בסיס קבוע. בגלל הקשר החדש שלו לבני המלוכה, הפופולריות של האן-פאן ושל הלחם בכללותו עלתה ברחבי יפן.

בתרבות נפוצה
------------

"אן-פאן" משמש לעיתים קרובות כסלנג לשאיפת ממסים נדיפים של מדלל צבע.

ספר התמונות וסדרת האנימה אנפנמן עוסקת בגיבור-על שראשו עשוי אן-פאן.

לקריאה נוספת
------------

* *Kimuraya Sohonten* (ביפנית), נבדק ב-21 במרץ 2006 `{{citation}}`:  (עזרה)
* *The Birth of Anpan*, She Japan, נבדק ב-21 במרץ 2006 `{{citation}}`:  (עזרה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אן-פאן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nakayama, Keiko (2006). *Encyclopedia: World of Wagashi*. ISBN 978-4000803076.
2. ↑  Constantine, Peter (1994-06-15). *Japanese Slang: Uncensored*. ISBN 9784900737037. נבדק ב-2011-10-31.
**ישיבת כנסת הגדולה** היא ישיבה גדולה המשתייכת לזרם החרדי ליטאי. הישיבה שוכנת במודיעין עילית.

הישיבה הוקמה בשנת תשנ"ו על ידי רבי הלל זקס ששימש כראש הישיבה עד לפטירתו בשנת תשע"ה. לאחר פטירתו מונה בנו הרב יצחק זאב זקס (חתנו של הרב צבי רוטברג) למלא את מקומו.

יסוד הישיבה
-----------

הישיבה נוסדה בשנת תשנ"ו (1996) על ידי הרב הלל זקס, שכיהן עד אותה תקופה כראש ישיבת חברון כנסת ישראל ופרש עקב חילוקי דעות עם מנהל הישיבה. בהקמתה, התבססה הישיבה על גרעין מתלמידיו של הרב זקס מישיבת חברון, בצירוף בחורים נוספים מישיבות שונות.

הישיבה משתייכת לזרם החרדי ליטאי. סביב הישיבה התפתחה קהילה פנימית של תלמידים הנוהגים על פי שיטת הרב זקס, שבחלקה שונה במעט מהנוהג בעולם הישיבות הקלאסי. כך, לדוגמה, הורה הרב זקס לתלמידיו שלא להצביע בבחירות לכנסת. כמו כן, הרב זקס התנגד לתופעות רבות אחרות שהיו מצויות בעולם החרדי הקלאסי ולעיתים אף התבטא כנגד תופעות כאלה ואחרות המצויות בציבור החרדי.

הישיבה נחשבת לבעלת גישה פתוחה ביחס לעולם הישיבות הליטאי, לדוגמה בכך שאינה מתנגדת להוצאת רישיון נהיגה על ידי תלמידי הישיבה מוועד שני ומעלה. כמו"כ הישיבה מאפשרת לבחורים להחזיק בטלפונים סלולרים הכוללים הודעות SMS, בכפוף לוועדה המאשרת את דגמי המכשירים המותרים. עם זאת, הישיבה נחשבת כקיצונית ביחס למספר תופעות, היא אינה מאפשרת החזקת טלפונים חכמים בקרב הבחורים ועיתונים חיצוניים.

מוסדות נוספים
-------------

בישיבה, כולל אברכים המונה כ-120 אברכים, המיועד בעיקר לבוגרי הישיבה. זאת בנוסף למספר כוללים נוספים שנפתחו בסמוך לישיבה.

בשנת תשע"ג (2013) נפתחה על ידי הישיבה, הישיבה לצעירים מדרש יוסף מאיר - כנסת הגדולה, בראשה עומד הרב מרדכי ברגמן, נכדו של הרב זקס ובוגר הישיבה. הישיבה לצעירים פונה בעיקר לבניהם של בוגרי הישיבה המשתייכים לקהילה. הישיבה הקטנה ממוקמת בשכונת נאות הפיסגה.

במשך השנים נפתחה בישיבה קרן צדקה (צדקת הלל) שתומכת בבני הקהילה הזקוקים לעזרה ובחתנים בני הישיבה, וכן ארגון עזר ליולדות. ר' הלל הדגיש מאוד את עבודת החסד בקרב תלמידיו ובקהילה ישנם ארגוני חסד רבים.

לקראת שנת הלימודים תש"פ, נפתח בסמוך לישיבה תלמוד תורה "מדרש מאיר" הפונה בעיקר לבניהם של בוגרי הישיבה וכן לאוכלוסייה צעירה מכל רחבי העיר. 

לקראת שנת הלימודים תשפ"ב נפתחה מכינה לישיבה קטנה הפונה לבני בוגרי הישיבה בנשיאותו של הרב ר' צבי שטוב.

החל משנת תשע"ה (עת החל הרב יצחק זאב זקס לכהן בראשות הישיבה) החלה הישיבה לפתוח כוללים רבים נוספים ברחבי הארץ לבני הקהילה שאינם מתגוררים במודיעין עילית, בהם מוסר ראש הישיבה שיעורים פעם בשבוע. בראשות הכולל בירושלים עומד הרב מנחם מנדל זקס (בנו הצעיר של רבי הלל). ובשנת תשפ"א נפתח כולל ערב נוסף בעיר בית שמש. 

קהילות נוספות של בוגרי הישיבה נפתחו בעיר חריש ובעיר מעלות.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישיבת כנסת הגדולה, באתר עולם התורה