**ויליאם קולינס** (באנגלית: **William Collins** ‏; 8 בספטמבר 1788 – 17 בפברואר 1847) היה צייר נוף וז'אנר אנגלי. ציוריו הסנטימנטליים של אנשים עניים שנהנים מהטבע הפכו לאופנתיים לאחר מותו, בעיקר בשנות ה-70 של המאה ה-19.

ביוגרפיה
--------

קולינס נולד בלונדון, בנו של יליד אירלנד ויליאם קולינס האב, סוחר תמונות וסופר. הוא גילה כישרון גדול לציור מגיל צעיר, והיה תלמידו הבלתי פורמלי של ג'ורג' מורלנד. בשנת 1807, הוא נכנס לבית הספר של האקדמיה המלכותית והציג בה בפעם הראשונה באותה שנה. בשנת 1809 הוענקה לו מדליה בבית הספר, והוא הציג שלוש תמונות: "ילד בארוחת הבוקר", "ילדים עם קן ציפור" ו"דיוקן של מאסטר לי בתיאטרון היימרקט".

בשנת 1811, קולינס מכר תמונה למרקיז מסטפורד, ובשנה שלאחר מכן הפיק את היצירה שהפכה אותו למפורסם, "מכירת כבש המחמד". הוא הפך למפרנס העיקרי של משפחתו לאחר מות אביו ומצא כמה פטרונים, במיוחד סר תומאס פרימן היתקוט, סר ג'ון לסטר, סר רוברט פיל, סר ג'ורג' ביומונט ולורד ליברפול. בשנת 1814, שתי תמונות זיכו אותו בתואר עמית באקדמיה המלכותית.

בשנת 1815, ערך קולינס סיור ציור בחוף ליד קרומר וצייר תמונה בחוף נורפוק ,שנרכשה על ידי הנסיך יורש העצר. בשנת 1817 הוא ביקר בפריז עם וושינגטון אלסטון וייצר כמה דיוקנאות בתקופה זו.

בשנת 1820 נבחר קולינס לאקדמאי מלכותי מלא (RA), כשהציג לתואר שלו את הציור "הדייגים הצעירים".

ב-1822 נישא להרייט גדס, אחותה של ציירת הדיוקנאות מרגרט שרה קרפנטר. הוא המשיך להציג וטייל באנגליה ובסקוטלנד. ב-1826 צייר את "היציאת לדייג", ובשנת 1828 ערך סיור בהולנד ובבלגיה, והתגורר תקופה קצרה בבולון ב-1836.

בספטמבר 1836 עזב קולינס את לונדון לאיטליה, שם שהה שנתיים, והעסיק את עצמו בקידום הידע שלו בציור, אך הוא נאלץ לחזור לאנגליה עקב מחלה. לאחר מכן החל לצייר סדרה של תמונות המתארות את החיים האיטלקיים, כולל "מטיילים עניים בפתח מנזר במפרץ נאפולי" ו"סצנה ליד סוביאקו", שניהם הוצגו באקדמיה המלכותית ב-1839.

מ-1840 עד 1842 קולינס היה ספרן באקדמיה המלכותית ובשנת 1843 עבר לבית גדול בהייד פארק גארדנס. ב-1840 ביקר בגרמניה וב-1842 באיי שטלנד, שהיוו השראה לסדרת איורים לרומן של סר וולטר סקוט.

בשנת 1846 הוצג "מוקדם בבוקר". ג'ון ראסקין הגיב על הציור, "מעולם לא ראיתי את הביטוי של אור השמש באוויר הצלול, בצורה מושלמת או נאמנה יותר".

מוות
----

קולינס נפטר ממחלת לב, ב-17 בפברואר 1847. הוא נקבר בבית הקברות של כנסיית סנט מרי, פדינגטון, שם הוקמה אנדרטה בצורת צלב על ידי אלמנתו. הקבר עומד כעת מבודד, בצד הצפוני של גני סנט מריס, לאחר הפיכת חצר הכנסייה לפארק ציבורי בשנת 1881. הוא הושחת וצלב השיש נהרס והכתובת נשחקה.

קולינס הותיר שני בנים, המבוגר היה הסופר וילקי קולינס, שכתב ביוגרפיה על אביו בשם "זכרונות חייו של ויליאם קולינס" (1848), וצ'ארלס אלסטון קולינס הצעיר ביותר, שגם הוא היה צייר.

קולינס הציג באקדמיה המלכותית מדי שנה מ-1807 עד 1846 (סה"כ 124 תמונות) והציג 45 תמונות במוסד הבריטי. יצירותיו מופיעות באוספים במוזיאון ויקטוריה ואלברט ובמוזיאון טייט בלונדון ובאחרים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם קולינס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stephen, Leslie, ed. (1887). "Collins, William (1788-1847)". Dictionary of National Biography. 11. London: Smith, Elder & Co. pp. 380–81.
2. ↑  Fagan, Louis Alexander (1885–1900). "Collins, William (1788-1847)". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co.
3. ↑  Wilkie Collins, Memoirs of the life of William Collins, Esq. R. A: Volume 1, Volume 2 (London: Longman, Brown, Green and Longmans, 1848)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274324605171
* BnF: cb105224408 (data)
* GND: 136705162
* ISNI: 0000 0000 6686 6254
* KulturNav: 919c71a2-ddf0-4139-b81e-7bbbb08458c2
* LCCN: n82220770
* NLA: 36427261
* RKD: 17780
* SNAC: w60p13nv
* TePapa: 476
* Trove: 1255829
* ULAN: 500115372
* VIAF: 28432019
* WorldCat: lccn-n82220770

 |