recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשפחה של דגים. אם התכוונתם לכלי טיס חסר מנוע, ראו דאון.

דג מעופף ממין *Cheilopogon melanurus*, בדאייה מחוץ למים.
Exocoetus volitans
דאון צעיר
**דְּאוֹנִיִּים** (שם מדעי: Exocoetidae; מכונים גם **דגים מעופפים**) היא משפחה של דגים קטנים עד בינוניים בגודלם, מסדרת החניתאים, המאופיינים בסנפירי חזה ארוכים המגיעים אצל מינים רבים עד לקצה הזנב, ובעזרתם הם מסוגלים לדאות באוויר מחוץ למים כשסנפיריהם פרוסים.

מאפיינים
--------

המשפחה כוללת כ-50 מינים שונים של דגים המשתייכים לבין שבעה לתשעה סוגים. הדגים, המגיעים בדרך כלל לאורך של כ-30 סנטימטרים (אם כי יש כאלה המגיעים ל-45 סנטימטרים), נפוצים בכל האוקיינוסים העיקריים בכדור הארץ, ובייחוד במים טרופיים או סובטרופיים באוקיינוס השקט, האטלנטי וההודי. לרוב הם חיים בקרבת פני המים וניזונים מפלנקטון. בנוסף לסנפירי החזה הגדולים, גם סנפיר הבטן גדול, ואילו סנפיר הזנב מחולק לשתי אונות, שהתחתונה שבהן היא ארוכה מן העליונה. בזכות סנפירי החזה דמויי הכנפיים, מסוגלים הדגים לזנק מדי פעם מהמים ולנוע באוויר. לאמיתו של דבר, אין הדג המעופף מסוגל לעוף, שכן אין הוא אלא דואה וסנפיריו הגדולים המשמשים כעין כנפי דאייה. בדאייתו מסוגל הדג להכפיל את מהירותו הרגילה ולהגיע למהירות של 79-90 קילומטרים לשעה ויותר, בדרך כלל למרחקים של בין 30 ל-100 מטרים אך לעיתים אף יותר מכך. ככל הנראה, הדאייה משמשת כאמצעי להימלטות מטורפים כגון טונה (*Thunnus*), דג גרזן (*Xiphias gladius*), רעמתן ("Coryphaena") או דגים גדולים אחרים.

הדאוניים דואים בלהקות, לרוב. בדרך כלל, הגובה שאליו הם מגיעים בדאיותיהם הוא מטר אחד מעל פני המים, יש והם מתרוממים אף לגובה שישה מטרים ועולים עד לסיפוני האוניות.

ביצי הדג, בצבען הטבעי (אדום -לבן) או כשהן צבועות (לצבעי ירוק, צהוב או שחור) מהוות מרכיב במטבח היפני שנקרא טוביקו.

מיון
----

המשפחה כוללת מעל 50 מינים שונים של דגים המשתייכים לשבעה סוגים:

* משפחת **דאוניים** (Exocoetidae)
	+ סוג דָּאוֹן (*Cheilopogon*) - בו 29 מינים
	+ סוג סִיסְנוּן (*Cypselurus*) - בו 12 מינים
	+ סוג Exocoetus - בו 5 מינים
	+ סוג Fodiator - בו 2 מינים
	+ סוג סְנוּנִיתָן (*Hirundichthys*) - בו 12 מינים
	+ סוג רַחְפָן (*Parexocoetus*) - בו 3 מינים
	+ סוג Prognichthys - בו 6 מינים

### מינים בחופי ישראל

* דָּאוֹן מַפְלִיג (*Cheilopogon exsiliens*)
* דָּאוֹן אַטְלַנְטִי (*Cheilopogon heterurus*)
* דָּאוֹן מְרַחֵף (אנ') (*Exocoetus volitans*)
* סִיסְנוּן אֲרֹךְ-סְנַפִּיר (*Cypselurus cyanopterus*)
* סְנוּנִיתָן רוֹנְדֵּלֵטִי (*Hirundichthys rondeletii*)
* סְנוּנִיתָן יַם-סוּפִי (*Hirundichthys socotranus*)
* רַחְפָן כָּסוּף (*Parexocoetus brachypterus*)
* רַחְפָן קְצַר-סְנַפִּיר (*Parexocoetus mento*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאוניים** בוויקישיתוף
* דאוניים, באתר ITIS (באנגלית)
* דאוניים, באתר NCBI (באנגלית)
* דאוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* דאוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* דאוניים, באתר GBIF (באנגלית)
* דאוניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מידע בסיסי על הדאוניים
* דגים מעופפים
* תמונות ומידע כללי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562822605171
* BnF: cb12357643m (data)
* GND: 4154627-1
* LCCN: sh85046383
* NDL: 00576573

 |
**רודולפו אנריקה פוגוויל** (בספרדית: **Rodolfo Enrique Fogwill**;‏
15 ביולי 1941 - 21 באוגוסט 2010) היה סוציולוג וסופר ארגנטינאי. הוא נודע לראשונה כמנהל משרד פרסום ולאחר מכן כסופר.

תולדות חייו
-----------

רודולפו פוגוויל נולד ב-1941 בקילמס (Quilmes), פרוור של בואנוס איירס. הוא עשה תואר בסוציולוגיה באוניברסיטת בואנוס איירס ולאחר מכן היה למרצה באוניברסיטה. שם כתב שירים, סיפורים קצרים ומאמרים שעוסקים בקשר שבין תקשורת, ספרות ופוליטיקה.

בהמשך חייו עבד כמנהל משרד פרסום וכאיש עסקים. זכייתו ב-1980 בפרס חשוב על סיפורו "Muchacha punk" איפשרה לו להגיע להכרה ולהקדיש את זמנו לכתיבה.

בנוסף לספריו, חלק מכתביו שולבו באנתולוגיות שהתפרסמו בארצות הברית, בקובה, במקסיקו ובספרד. ב-2003 זכה במלגת גוגנהיים, ובשנה שאחריה זכה בפרס הלאומי לספרות בארצו, על ספרו "Vivir afuera" ("לחיות בחוץ").

ב-2010 נפטר פוגוויל עקב נפחת בריאות שנגרמה מהתמכרותו לעישון.

ספריו שיצאו לאור בעברית
-----------------------

עד כה יצא לאור ספר אחד מיצירתו: **ארמדילים: תמונות מקרב תת-קרקעי**, תרגם מספרדית: יורם מלצר. הוצאת כרמל, 2009.

הספר עוסק בקבוצה של חיילים ארגנטינאים במלחמת מלווינס אשר מסתתרים בתוך מחפורת ומנסים לחמוק מלחימה, שפירושה עבורם מוות. הספר כתוב בסגנון היפר-ריאלסטי אשר מנכיח את המלחמה על כל נוראותה. עם זאת, הרומן מתרחק משיפוט מוסרי ואינו מציג את העריקים באור שונה או הומניסטי. כל הדמויות מתוארות בחדות מינימליסטית במציאות שבה אין טובים ורעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולפו פוגוויל** בוויקישיתוף
* יורם מלצר, ארמדיל אנושי: פרידה מהסופר רודולפו פוגוויל, באתר nrg‏, 24 באוגוסט 2010
* פוגוויל, הרומן והמשמעות החומקת מאת אוריאל קון (הקישור אינו פעיל, 23/10/2016)
* מלחמה וספרות - על רודולפו פוגוויל מאת אוריאל קון (הקישור אינו פעיל, 23/10/2016)
* על מלחמה וספרות – בעקבות "ארמדילים" מאת פוגוויל מאת אוריאל קון ב-23 בספטמבר 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303086505171
* BNE: XX1288267
* BnF: cb123897419 (data)
* CANTIC: a1181567x
* GND: 140687157
* ISNI: 0000 0001 2132 0319
* LCCN: n81067040
* NTA: 098773976
* SUDOC: 032980140
* VIAF: 49307282
* WorldCat: lccn-n81067040

 |
**חדר עסקות** הוא חדר מסחר בבנקים ובחברות השקעות. תפקיד חדרי המסחר למקסם את רווחי הארגון תוך כדי ביצוע עסקאות בשוקי הכסף השונים בארץ ובעולם. בחדר עסקות עובדים סוחרים שתפקידם משתנה בהתאם למומחיותם והתמקדותם בשוק מסוים, כגון התמחות במסחר במטבע זר, התמחות בניירות ערך, מסחר במניות, איגרות חוב וכדומה.

השירות ללקוחות בחדרי עסקות חייב להצטיין ביעילות ומהירות תגובה, שכן לעיתוי הפעולה ישנה משמעות פיננסית רבה.
הסוחרים נדרשים לספק שירות ומענה מהיר ללקוחותיהם ולתקשר בו זמנית עם מספר רב של גורמים.
סוחר עושה שימוש במספר מסכי מחשב בו זמנית, בדרך כלל בין שלושה לשישה, בעזרתם הוא מקבל מידע וחדשות על מגמות השוק השונות. פקודות ביצוע ועסקאות מנוהלות באמצעות מקלדת ייעודית.
לרשות הסוחרים עומדים מקורות מידע רבים ומגוונים שהולידו את הצורך במערכות מיתוג ושיתוף משאבים ייעודיות וזאת ועל ידי שימוש במערכות תוכנה מתקדמות. כמו כן, יש צורך במערכת תקשורת קולית (טלפוניה) שתאפשר לסוחר לקיים מספר רב של שיחות בו זמנית, למסור ולקבל מידע קולי ולספק מענה מיידי ללקוחות.

מערכת מיתוג ושיתוף משאבים
-------------------------

כדי שהסוחר יוכל לשלוט בכל מקורות המידע ולבצע דרכם את המסחר, מתקינים על כל שולחן מסחר מקלדת ייעודית המהווה ממשק מיתוג שמע וחוזי. בנוסף למיתוג, מאפשרת המקלדת לקבל מידע ויזואלי על גבי מסך קטן שנמצא עליה, ולהקיש על מקשים ייעודיים לזירות המסחר כמו "buy" ,"bid" ועוד.

המערכות מודולריות ומאפשרות התרחבות בתוספת עמדות סוחרים וכמו כן בתוספת מקורות מידע.
מערכת המיתוג מאפשרת למקם את כל השרתים והמחשבים האישיים בחדר נפרד בסמוך לחדר העסקות ובכך לחסוך רעש וחום הנובעים מהכמות הרבה של ציוד המחשוב.

למיקום הציוד באזור נפרד מחדר העסקות יתרונות נוספים כמו ריכוז הציוד בארונות כך שתחזוקתו קלה יותר ועבודת הסוחרים מתאפשרת ללא הפרעה. יתרון נוסף למערכות המיתוג הוא אמינותן ושרידותן. המערכות בנויות בצורה כזו שעבור כל הרכיבים הקריטיים לפעולה תקינה של המערכת, יש רכיב חליפי אשר נכנס לפעולה על פי הצורך והסיכוי להשבתת המערכת כתוצאה מתקלה נמוך מאוד.

מערכות טלפוניה לחדרי עסקות
--------------------------

עמדת טלפוניה ייעודית לסוחר בחדר עסקות
מערכות הטלפוניה הייעודיות לחדרי עסקות מאפשרות לסוחרים להיות מקושרים בעת ובעונה אחת למספר רב של מקורות. המערכת מחוברת למרכזיית הטלפונים של הארגון ומצד שני לספקי שירות קווי הטלפון והתמסורת הארציים כמו בזק, סלקום וכדומה. המערכת מחוברת למספר רב של קווים כולל קווי נקודה–לנקודה לזירות מסחר בבורסה.

על שולחנות הסוחרים נמצאות עמדות המכונות צריחים (Turrets) המאפשרות ישיבה חופשית ושימוש במערכת באמצעות שם משתמש וססמה. לכל עמדה יש לפחות שתי שפופרות ומערכת ראש אחת. רוב שטח העמדה הוא מסך מגע המאפשר חיוג מהיר ללקוחות, מענה מהיר ושימוש קל באופציות מתקדמות. לעיתים מוסיפים לעמדה הרחבה המשמשת את הסוחר כאינטרקום המחובר ישירות לזירות המסחר השונות.

כמו שאר המערכות בחדר העסקות, גם מערכת זו מצטיינת באמינות ובשרידות גבוהה תוך דגש על איכות השמע וההקלטה, שכן כל השיחות מוקלטות על ידי מערכות הקלטה נלוות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדר עסקות** בוויקישיתוף
* תמונות של חדרי עסקות(הקישור אינו פעיל)
* The dealing room of the future כתבה על חדרי עסקות
שמריהו נאבל בשנת 2011  

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**שמריהו נאבל** (1919 - 4 ביוני 2018) היה מאמן שחייה, כדורסל וכדורעף ישראלי. 

נאבל היה מיוזמי ומארגני צליחת הכנרת וצעדת הכנרת וממארגני כינוסי הפועל השישי, השביעי והשמיני.

בשנת 1982 הוענק לנאבל עיטור "לאיש כפועלו" מהפועל ובשנת 2010 זכה נאבל בעיטור מפעל חיים ויקיר ההסתדרות במרחב נתניה

ביוגרפיה
--------

נאבל נולד בקרקוב שבפולין ובשנת 1939 עלה לישראל. 

בשנת 1943 יזם וארגן נאבל את הצליחה הראשונה של הכנרת בהשתתפות 19 גברים ו-4 נשים. הוא התגורר כשנה בקיבוץ אשדות יעקב ואחר כך כ-12 שנים בקיבוץ אפיקים ועבד כמורה להתעמלות בעמק הירדן, כמאמן שחייה וכרכז מקצועי של "הפועל" בעמק הירדן. בצבא שימש כקצין אימון גופני של הנח"ל, הגדנ"ע וגולני. 

בשנת 1961 עזב נאבל את קיבוץ אפיקים.

בשנת 1963 נשלח מטעם משרד החוץ לצ'אד שבאפריקה ושימש כיועץ לשר הספורט והנוער. בין היתר עזר לארגן את מפגן יום עצמאות בצ'ד ושימש כמאמן הלאומי של נבחרת הכדורעף והאתלטיקה הקלה למשחקי אפריקה הראשונים שנערכו בשנת 1965 בקונגו.

בשנת 1974 הקים נאבל את אגודת "הפועל" נתניה שחייה. הוא הדריך את הקורס הראשון של מאמני השחייה במכון וינגייט ובמשך 25 שנים, נמנה עם סגל ההוראה של המכללה.

בשנת 1983 שימש נאבל בתפקיד במאי ומנהל טקס הנעילה של כינוס הפועל ה-12, שנערך בחיפה במעמד ראש הממשלה מנחם בגין.

בשנת 2003 בהגיעו לגיל 84 פרש נאבל מאימון שחייה.

רבים משחייניו זכו באליפויות ישראל בשחייה ביניהם, יואב צרי, חנה קול, נוגה הררי, יהודית לוזיה, שרון אקסלרוד, אליאב טל, סימון דוידסון, זוהר גלילי ועוד. מבין שחייניו הרבים היו הרמטכ"לים דוד אלעזר ודן שומרון ומפקד חיל האוויר מוטי הוד.

נפטר ב-4 ביוני 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* מאות מבוגרים למדו לשחות ב"גלית", דבר, 13 בספטמבר 1966
* קרני עם-עד, האבא והסבא של האלופים, באתר mynet‏ קיבוץ, 13 במרץ 2009
* יואש אלרואי TVblog
* עופר אדרת, בזמן שמשפחתו נרצחה בשואה, נאבל צלח את הכנרת, באתר הארץ, 9 ביולי 2018
* משה איבגי מראיין *יומנים - פרק 5 - מחלקת התעודה של הערוץ הראשון | כאן 11 לשעבר רשות השידור*, נבדק ב-2021-04-17, יוטיוב (17:23 דק')

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמריהו נאבל באתר הפועל
2. ↑  שמריהו נאבל עיטור מפעל חיים ויקיר ההסתדרות במרחב נתניה 2010
3. ↑  ז. פרחי, אספורט - שחייה - חג שמחת בית השואבה באשדות-יעקב, משמר, 29 באוקטובר 1946
4. ↑  נשפי התעמלות של "הפועל" בעמק הירדן, דבר, 20 באוגוסט 1954
5. ↑  עמנואל גיל, חזיון התעמלות מרהיב עמק הירדן, דבר, 22 ביוני 1958
6. ↑  ישראלי נתמנה כמאמן הכדורסל והאתלטיקה בצ'אד, מעריב, 24 בדצמבר 1964
7. ↑  גרמנים שוודיות אלופי ה"טלג'ים" - מפגן הנעילה, דבר, 6 במאי 1983
8. ↑  אלכס פרלסמן, שיא ישראלי כמתנת פרידה מהחברים, מעריב, 8 באוגוסט 1986

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313972605171
* ISNI: 0000 0003 6938 9539
* VIAF: 242797728
* WorldCat: viaf-242797728

 |
**אפקט טינקרבל** (באנגלית: **Tinkerbell effect**) הוא ביטוי באנגלית אמריקנית, המתאר דברים שמתקיימים רק משום שאנשים מאמינים בהם.

דוגמה קלאסית לאפקט זה היא כסף, אשר כיום כמעט אינו מחזיק ערך בפני עצמו (מבחינת החומרים ממנו עשוי), אלא ערכו קיים בזכות האמונה הקולטיבית של החברה בערכו.

אטימולוגיה
----------

האפקט נקרא על שם הפיה טינקר בל מהספר פיטר פן, שבעת מותה אומר פיטר פן כי היא יכולה לחזור לחיים, באם מספיק אנשים יאמינו בפיות.

### אמונה בשלטון החוק

קמרון סטיוארט השתמש באפקט טינקרבל כדי להסביר מדוע צריך לכבד את עקרון שלטון החוק. לטענתו "שלטון החוק הוא עיקרון אידאולוגי בסיסי של הדמוקרטיות המערביות המודרניות, וככאלה, אנו מתבקשים לעיתים קרובות להאמין בו בהשלמה ללא עוררין". הוא טוען כי מושג זה דומה לדמותה של טינקרבל בכך שהיא אינה יכולה להתקיים אלא אם אנשים מאמינים בה, וכן יש צורך בחיבור בין שלטון החוק לדמוקרטיה כדי להבטיח את קיומה, ויש צורך באימון שלנו בשלטון החוק על מנת להמשיך את קיומו.

אפקט טינקרבל הפוך
-----------------

בשנת 2003 טבע דייוויד פוסט (אנ') את הביטוי "אפקט טינקרבל הפוך", שבו הוא טוען שככל שאתה מאמין במשהו, סביר יותר שהוא ייעלם. 

דוגמאות:

* ככל שיותר אנשים מאמינים כי נהיגה היא בטוחה- יותר אנשים ינהגו ברשלנות וכתוצאה מכך נהיגה תיהיה פחות בטוחה.
* ככל שאנשים יאמינו בבחירות שהקול שלהם בעל ערך- כך יגברו מספר המצביעים וכוח ההשפעה של כל מצביע ייחלש באופן יחסי.
* ככל שיותר אנשים יאמינו שיש אזור טיולים שקט וללא אנשים אחרים- יותר סביר שיהיו בו הרבה מבקרים.

ראו גם
------

* משוב
* אנתרופוצנטריות
* כזב פתטי
* פלצבו

קישורים חיצוניים
----------------

* אריק ראל, השערת שוק יעילה ואפקט טינקרבל, ‏ 14 באוקטובר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stewart, Cameron (2004). "The Rule of Law and the Tinkerbell Effect: Theoretical Considerations, Criticisms, and Justifications for the Rule of Law". *Macquarie Law Journal*. נבדק ב-9 בנובמבר 2015. `{{cite journal}}`:  (עזרה) קיים גם כאן.
2. ↑  Kieran Healy (29 בינואר 2003). "Reverse Tinkerbell Example". נבדק ב-14 בספטמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**היצרות מגנטית** (**מגנטוסטריקטיביות**, מאנגלית: **Magnetostriction**) היא תכונה של חומרים מגנטיים המשנים את צורתם בתגובה לשדה מגנטי (תהליך מגנוט). תופעה זו זוהתה לראשונה בשנת 1842 על ידי ג'יימס ג'ול בעת ניסוי בדגימת ברזל.

השפעה זו גורמת לאובדן אנרגיה עקב חום שנובע מחיכוך בליבות פרומגנטיות רגישות. האפקט אחראי גם לצליל ההמהום הנמוך שניתן לשמוע משנאים, כאשר זרמי זרם חילופין מייצרים שדה מגנטי משתנה.

אילוסטרציה של מגנטוסטריקטיביות. החץ האפור מייצג את גודל וכיוון השדה המגנטי.

הסבר
----

לחומרים פרומגנטיים יש מבנה המחולק ל"תחומים", אשר כל אחד מהם הוא למעשה אזור בעל קיטוב מגנטי אחיד. כאשר מוחל שדה מגנטי, הגבולות בין התחומים מוזזים והתחומים עצמם מסתובבים בהתאם לכיוון ועוצמת השדה. כתוצאה מכך נגרמים שינויים בממדי החומר. התארכות החומר היא יחסית לאורכו ההתחלתי (ללא השפעת שדה מגנטי), והיא מתבטאת בסדרי גודל קטנים של מיקרון למטר (PPM). האיכות המגנטוסטריקטיבית מוגדרת כהתארכות המתקבלת עבור שדה נתון - ככל שההתארכות גבוהה יותר - האיכות המגנטוסריקטיבית גבוהה יותר.

ניתן לקבל גם השפעה הפוכה - שדה מגנטי כתוצאה מהפעלת לחץ מכני (אפקט וילארי) (אנ').

חומרים מגנטוסטריקטיבים
----------------------

* מבין כל החומרים הטהורים, קובלט מציג את האיכות המגנטוסטריקטיבית הגבוהה ביותר (כ-60 [ppm]) אולם קיימות סגסוגות בעלות איכות גבוהה יותר, כשהידועה ביותר היא טרפנול-די, (Ter עבור טרביום, Fe עבור ברזל, NOL עבור מעבדת חיל הים הימי, ו-D עבור דיספרוזיום). חומר זה יכול להגיע להתארכות של עד 2000ppm בטמפרטורת החדר, והוא החומר הנפוץ ביותר בתחום ההנדסה המגנטית. סגסוגות נוספות הן גלפנול (אנ') ואלפנול (אנ') - חומרים היכולים להתארך כ-200-400ppm.

במתמרי סונאר מוקדמים, במהלך מלחמת העולם השנייה, שימש ניקל כחומר מגנטוסטריקטיבי. כדי להקל על המחסור בניקל, הצי היפני השתמש בסגסוגת ברזל - אלומיניום.

ראו גם
------

* פיאזואלקטריות

קישורים חיצוניים
----------------

* מגנטוסטריקטיביות
* "Magnetostriction and transformer noise" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2006-05-10.
* רמקולים בלתי נראים מבית Feonic המשתמשים במגנטוסטריקטיביות
* יצרנית סגסוגות מגנטיסטיקטיביות: REMA-CN (אורכב 21.03.2017 בארכיון Wayback Machine)
* היצרות מגנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  
Joule, J.P. (1847). "On the Effects of Magnetism upon the Dimensions of Iron and Steel Bars". *The London, Edinburgh, and Dublin Philosophical Magazine and Journal of Science*. 30, Third Series: 76–87, 225–241. נבדק ב-2009-07-19.
2. ↑  Questions & answers on everyday scientific phenomena. Sctritonscience.com. Retrieved on 2012-08-11.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4168602-0
* NDL: 00574898

 |
**פרדריק ווהן "פרד" ניוהאוז** (באנגלית: **Frederick Vaughn "Fred" Newhouse**;‏ 8 בנובמבר 1948), הוא אתלט עבר אמריקאי, אלוף אולימפי בריצת שליחים 4x400 מטר וסגן אלוף אולימפי בריצת 400 מטר (מונטריאול 1976).

ביוגרפיה
--------

פרד ניוהאוז נולד ב-1948 בהאני גרוב (אנ') שבטקסס. בנעוריו למד בתיכון האלסויל (אנ'). השלים תואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת פריירי וויו (אנ') שבטקסס. לאחר סיום התואר הראשון שירת שנתיים בצבא, ולאחר מכן המשיך ללימודי תואר שני במנהל עסקים בינלאומיים באוניברסיטת וושינגטון. 

לאחר סיום לימודיו עבר לגור בבאטון רוז' שבלואיזיאנה, שם עבד בחברת אקסון מוביל ובהמשך עבד עבור חברת "ואלרו אנרג'י" (Valero Energy) מיוסטון, וכן עבור בתי הזיקוק בטקסס סיטי. ב-2012 פרש לגמלאות.

לאחר פרישתו מקריירה ספורטיבית מילא ניוהאוז כמה תפקידים ציבוריים וביניהם:

* חבר בוועד האולימפי לאתלטיקה של ארצות הברית.
* יו"ר מועצת המנהלים של לשכת המסחר של טקסס סיטי.
* יו"ר לשכת המסחר של יוסטון איסט אנד.
* יו"ר המרכז המשפחתי הקהילתי של יוסטון.
* סגן יו"ר ועדת המורשת השחורה ביוסטון.
* חבר ועדת הכספים של אוניברסיטת פריירי וויו.

ב-2000 נבחר להוביל את נבחרת האתלטיקה של ארצות הברית באולימפיאדת סידני (2000).

קריירה ספורטיבית
----------------

### 1971

במשחקים הפאן-אמריקאיים, שנערכו בסנטיאגו דה קאלי שבקולומביה, זכה ניוהאוז בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא משחקים חדש של 3:00.63 דקות, לפני ג'מייקה (3:03.98 דקות) וטרינידד וטובגו 3:04.58 דקות, ומדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.09 שניות, אחרי ג'ון סמית' (אנ') מארצות הברית (שיא משחקים 44.60 שניות) ולפני פרננדו אסבדו (אנ') מפרו (45.30 שניות).

### 1972

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מינכן (1972), שנערכו ביוג'ין, אורגון בתחילת יולי 1972, סיים שביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.40 שניות ולא נכלל בנבחרת האמריקאית למשחקים האולימפיים. בשלב המוקדמות קבע שיא אישי חדש של 44.20 שניות.

### 1976

#### אלוף אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם הרמן פרייזר, בני בראון (אנ') ומקסי פרקס (אנ') בתוצאה של 2:58.65 דקות, לפני פולין (3:01.43 דקות) ומערב גרמניה (3:01.98 דקות); ומדליית כסף בריצת 400 מטר, בתוצאה של 44.40 שניות אחרי אלברטו חואנטורנה מקובה (44.26 שניות) ולפני הרמן פרייזר (44.95 שניות).

אותות ופרסים
------------

* ב-2014 צורף להיכל התהילה של טקסס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרד ניוהאוז** בוויקישיתוף

* פרד ניוהאוז, באתר olympedia.org
* פרד ניוהאוז, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* פרד ניוהאוז, באתר Track and Field (גברים)
* פרד ניוהאוז, באתר sports-reference.com
* פרד ניוהאוז, באתר trackfield.brinkster.net
* פרד ניוהאוז, באתר texashistory.unt.edu
* פרד ניוהאוז, באתר אוניברסיטת פריירי וויו
* ריצת 400 מטר באולימפיאדת מונטריאול 1976, סרטון באתר יוטיוב
* ראיון עם פרד ניוהאוז - 2019, סרטון באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 7547

 |
|  |
| --- |
| **אוגנדה** |
| סמל אוגנדה |
| ערך זה הוא חלק מסדרת**ממשל ופוליטיקה של אוגנדה** |
| * **חוקה**
* **נשיא**
	+ יוורי מוסבני
* **ראש ממשלה**
	+ רוהאקנה רוגונדה
* **פרלמנט**: **האספה הלאומית**
* **מפלגות באוגנדה**
* **מחוזות אוגנדה**
* **יחסי חוץ**
 |


לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

חלוקת אוגנדה למחוזות. למידע על מחוז, לחצו עליו

**מועצה מקומית** היא הממשל המקומי במחוזות אוגנדה.

רקע
---

אוגנדה מקיימת בחירות כבן יותר מ-30 שנה הכוללת בחירות לנשיאות, פרלמנטריות, מחוזיות ומקומיות.

מבנה השלטון המקומי
------------------

ישנן שש רמות של מועצות מקומיות. הרמה הנמוכה ביותר היא הכפר, ואחריו נמצאת הקהילה, תת-המחוז, מדינה והמחוז. בתיאוריה, בעיה שנוצרת ברמה המקומית מועברת למעלה דרך הרמות השונות עד שהיא מגיעה לרמת המחוז אשר לו יש את רוב הסמכות כדי לפתור את אותה בעיה, וכאשר ישנן הנחיות ופרויקטים הם מועברים כלפי מטה עד למימושן ברמה המקומית.

### מחוז

מחוז מורכב ממספר מדינות. לכל מחוז יש יושב ראש וסגנים, ובנוסף קיימת מועצת מחוז המורכבת מנציגים מהמדינות ותתי המחוזיים. המועצה אחראית על התקציבים, החלטות וחוקי עזר. במחוז יש גם ראשי מחלקות כמו חינוך, בריאות, סביבה ותכנון, האחראים על העניינים הרלוונטיים בכל המחוז. נכון לשנת 2009, באוגנדה יש 134 מחוזות.

### מדינה

מדינה מורכבת ממספר תתי-מחוזות. כל מדינה מיוצגת ברמה בפרלמנט בקמפלה על ידי חבר פרלמנט אחד.

### תת-מחוז

תת-המחוז מורכב ממספר קהילות ומנוהל על ידי ראש תת-המחוז וסגנו ועל ידי מועצה מקומית נבחרת. המועצה מורכבת מחברי מועצה המייצגים את הקהילות, פקידי ממשל אחרים העוסקים בבריאות, פיתוח וחינוך, ופקידים לא ממשלתיים.

### קהילה

הקהילה מורכבת ממספר כפרים שיכולים לנוע בין חמישה לעשרה בערך. לכל קהילה יש ועדה מקומית המורכבת מכל יושבי ראש הכפריים. כיום אנשי הוועדה המקומית מעורבים במידה רבה ביישוב סכסוכי קרקע וגיוס הקהילה לפעילויות שונות. הקהילה מנוהלת ברובה על ידי ראש קהילה.

### כפר

כפר מורכב בדרך כלל מ-50 עד 70 בתי אב אשר מאכלסים בדרך כלל בין 250 ל-1,000 איש. כל כפר מנוהל על ידי מועצה מקומית, ישוב ראש ותשעה חברי ועד מנהלים נוספים.

קיום הבחירות
------------

אוגנדה לא קיימה בחירות למועצה מקומית מ-2001 עד 2018 אף על פי שחוקת אוגנדה, קובעת בסעיף 181(4) שהבחירות לרשויות המקומיות יתקיימו לאחר כל חמש שנים.

העיכוב בקיום הבחירות נובע מהעלות הגבוהה הכרוכה בקיום הבחירות בהצבעה חשאית. באוגנדה יש כיום למעלה מ-60,800 כפרים, והערכות ראשוניות הצביעו על כך שהבחירות הללו יעלו למעלה מ-505 מיליארד שילינג אוגנדי. תיקונים שונים לסעיף 181 הפחיתו את העליות לכ-15.9 מיליארד.

הבחירות למועצות המקומיות נערכו בסופו של דבר ב-10 ביולי 2018 ברחבי אוגנדה. היום הוכרז כחג ציבורי על מנת לאפשר לבוחרים לממש את זכותם הדמוקרטית.

*

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Explainer: Local government structures in Uganda, the Guardian, ‏2009-12-14 (באנגלית)
2. ↑  מספר מחוזות אוגנדה באתר iso

| פוליטיקה של אוגנדה |
| --- |
| ממשל | חוקה • נשיא • ראש הממשלה • הפרלמנט • האספה הלאומית • מפלגות אוגנדה • יחסי החוץ של אוגנדה • מחוזות אוגנדה |  |
| בחירות ומשאלי עם באוגנדה |
| בחירות לנשיאות | 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |
| בחירות פרלמנטריות | 1958 • 1961 • 1962 • 1980 • 1989 • 1994 • 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |
| בחירות למועצות המקומיות | 1964 • 1989 • 1998 • 1998 • 2002 • 2006 • 2018 |
| משאלי עם | 2000 • 2005 |
**קירקוס פלאמיניוס** (בלטינית: **Circus Flaminius**) היה קירקוס ברומא העתיקה, באזור שדה מרס, ששימש כאתר משחקים ומרוצים.

היסטוריה
--------

הקירקוס היה ממוקם בקצהו הדרומי של שדה מרס, בסמוך לנהר הטיבר. הקירקוס נבנה ביוזמת גאיוס פלאמיניוס בשנת 221 לפנה"ס, ובראשיתו היה מגרש שאורכו כ-500 מטרים, אשר שימש למשחקים.

החל מהמאה השנייה לפנה"ס, נבנו מבנים רבים ואנדרטאות סביב המגרש, אשר הצרו את היקפו, ובמאה השלישית נותרה כיכר שקוטרה כ-300 מטרים.

בשנת 2 לפנה"ס הוצף הקירקוס פלאמיניוס, על מנת לאפשר משחק של צייד 36 קרוקודילים על מנת לחגוג את חנוכת פורום אוגוסטוס.

בעוד שהקירקוס מקסימוס שימש כאתר המשחקים המרכזי של רומא, הקירקוס פלאמיניוס שימש למטרות שונות, כגון עצרות עם וימי שוק. סביב הקירקוס פלאמיניוס לא היו מושבי אבן.

ישנה מחלוקת בין המלומדים האם הקירקוס פלאמיניוס שימש למרוצי מרכבות. לטענת ולריוס מקסימוס המשחקים הפלביים (Ludi Plebeii) נערכו בו, אולם מקורות אחרים טוענים כי הדבר שגוי. משחקי הטאורי (ה-Ludi Taurii) לכבוד אלי השאול נערכו בקירקוס פלאמינוס לדברי אנטונינוס פיוס, במסגרתם נערכו מרוצי סוסים. משחקים אלה נערכו באתר זה בלבד.

בשל חשיבות האתר, נקרא כל האזור שסביבו בשם "קירקוס פלאמיניוס", וכן המבנים שסביבו כונו "סביב הקירקו פלאמיניו" ("in circo Flaminio").
עד שנת 220 לפנה"ס הוקמו סביב האתר שישה מקדשים, ובהם, צפונית לאתר - מקדש עבור האל מרס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קירקוס פלאמיניוס** בוויקישיתוף
* סמיואל בול פלאטנר, **מילון טופוגרפי של רומא העתיקה**
**ברווז פינץ'**  (שם מדעי: ***Chenonetta finschi***) הוא מין נכחד של ברווז יבשתי גדול שהיה אנדמי לאיי ניו זילנד והוכחד מן העולם. על בסיס המאובנים שהתגלו באיים עולה שבעבר הוא היה אחד העופות הנפוצים ביותר. מעמדו המדעי של מין זה נקבע סופית רק בשנת 1930 על ידי האורניתולוג האוסטרלי וולטר אוליבר (Walter Reginald Brook Oliver‏; 1957–1883), ובשל תאריך הכחדתו המוקדם למדי מעולם לא נצפה פרט חי ממין זה על ידי האירופאים. בדומה לברווזים רבים, ישנה מחלוקת האם מין זה משויך לתת-משפחת ברווזים מצויים או לברווזי צדפות. בעוד שבעבר הוא נחשב כסוג ומין יחיד תחת השם המדעי *Euryanas finschi*, כיום מוסכם שהוא משויך לסוג צ'נונטה (*Chenonetta*), בשל הקשר ההדוק שלו למין ברווז עצים אוסטרלי (או ברווז הרעמה). מקור שמו של ברווז זה הוא על שם הצפר וחוקר הטבע הגרמני הקולוניאלי - פרידריק הרמן אוטו פינץ' (Friedrich Hermann Otto Finsch‏; 1917–1839).

אנטומיה ואקולוגיה
-----------------

ברווז עצים אוסטרלי - קרובו של ברווז פינץ'.
ברווז פינץ' היה גדול יותר מאשר ברווז הרעמה, וככל הנראה משקלו היה כפליים ממנו (בסביבות 1–2 קילו) וגם היו לו רגליים גדולות יותר. בממדי גופו הוא היה דומה כנראה לברווז שחור פסיפי ובמקצת לאווזים. כנפיו לעומת זאת היו קטנות בהרבה ולא מפותחות, ומשערים כי יכולת התעופה שלו אבדה במהירות יחסית לאחר שהוא הגיע לניו זילנד (בדומה לעופות רבים כמו הקאקאפו המואה והקיווי). 

מעט מאוד ידוע על הביולוגיה של המינים, אולם מכיוון ששרידיו נמצאו באופן נרחב בניו זילנד, נראה שבניגוד לברווזים אחרים הוא לא היה קשור כל כך למקורות מים. בשל כך, הוא גם היה אוכל עשב וצמחייה קרקעית אחרת לצד פירות ומספר חסרי חוליות שהשתרבבו למזונו. הוא אכלס כרי דשא, שיחים או יערות דלילים שכללו לעיתים גם ביצות ואגמים. ככל הנראה אזורי הרבייה והקינון המועדפים עליו אזורים חלולים כדוגמת גזעי עצים שנפלו בדומה לברווז הרעמה וכן שקעים באדמה ובכניסה למערות.

הכחדה
-----

ברווז פינץ' נכחד ככל הנראה כתוצאה מציד על ידי המאורים שהגיעו לאיים כחלק מההתיישבות הפולינזית, אם כי יש הסוברים שההכחדה הושלמה דווקא על ידי האירופאים. חוקרים מסוימים מעריכים שכבר מ-750 לספירה החלה ירידה הדרגתית באוכלוסיית הברווז וב-1350 מצבו היה על סף הכחדה; עובדה זאת נתמכת בכך שהברווז מעולם לא תואר בחיים על ידי האירופאים. בין הגורמים העיקריים להכחדה ניתן למנות את אכילת ביצי ואפרוחי הברווז על ידי בעלי חיים שהובאו לאיים כדוגמת חולדה פולינזית, בעוד שחלקו של שינוי האקלים בהכחדה בשל הצטמצמות בית הגידול אינו ברור. בדומה לציפורי ניו זילנד גדולות אחרות, רבים משרידיו נמצאו בערימות פסולת של המאורים. 

תיארוך רדיואקטיבי של העצמות מראה שהברווז היה עדיין קיים עד המאה ה-15 או המאה ה-17. תיאור של ציד "אווז גאלאפגוס" גדול באי הצפוני של ניו זילנד מרמז שהמין אולי שרד עד 1870. מכיוון שחלפו מאות שנים ללא צפייה בפרט חי המין מסווג על ידי IUCN כ**מין נכחד** (EX).

קישורים חיצוניים
----------------

* ברווז פינץ', באתר GBIF (באנגלית)
* ‏ ברווז פינץ' באתר הרשימה האדומה של IUCN
* ‏ article on Finsch's Duck
* ‏ (Finschs Ente (Chenonetta finschi

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז פינץ' באתר הרשימה האדומה של IUCN
**כוח החולות** (שם מדעי: *Varanus gouldii*) הוא מין של לטאת כוח גדולה החיה במערב אוסטרליה המותאמת לסביבת חולות ומדבריות.

מאפיינים
--------

כוח זה קצר יותר מהכוח אוסטרלי ומכוח התחרה. אורכו 140 ס"מ בלבד והוא בעל זנב שרירי גדול ביותר ובעל טפרים גדולים המסייעים לו לטפס על עצים וכן להרוג את טרפו. צבעו כתום בהיר, ראשו אפור וזנבו מפוספס.

הם לעיתים מצויים בערבות או ביערות פתוחים אך מצויים גם בחולות ובמדבריות של מרכז היבשת החמה. הכוח מחפש למאכל יצורים קטנים כמו חרקים, זוחלים שונים כולל נחשים ארסיים (הנפוצים מאוד באוסטרליה) ולטאות, עכברים ועופות קטנים וכן גם נבלות.

את ביציהם לטאות הכוח מטילים בקיני טרמיטים ואחר כך הם עוזבים את הביצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוח החולות** בוויקישיתוף
* כוח החולות, באתר ITIS (באנגלית)
* כוח החולות, באתר NCBI (באנגלית)
* כוח החולות, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* כוח החולות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* כוח החולות, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כוח החולות באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פהר ויקטור אדמן** (בשוודית: **Pehr Victor Edman**‏; 14 באפריל 1916 – 19 במרץ 1977) היה ביוכימאי שוודי. פיתח שיטה לרצף חלבונים: דגרדצית אדמן.

חייו
----

אדמן נולד בסטוקהולם שבשוודיה, למשפחה של עורכי דין. ב-1935 התחיל ללמוד רפואה במכון קרוליניסקה ושם התחיל להתעניין במחקר. לאחר שסיים הוא נשאר במכון ועבד במעבדתו של פרופסור אריק יורפס ובמקביל החל ללמוד באופן עצמאי כימיה אורגנית. המחקר נקטע בעקבות מלחמת העולם השנייה, הוא גויס לתקופה ארוכה לחיל הרפואה של הצבא השוודי. ב-1946, לאחר המלחמה, הוא קיבל את התואר שלו ברפואה. במחקרו החל לעבוד בניקוי ואפיון חלבון אנגיוטנסין מדם של שור, כולל חקר על הפרין וסקרטין, שהיו תחומי עניינו של פרופסור יורפס.

בשלב זה בחייו הוא החל להתעניין במחקר באופן עצמאי. ב-1947 הוענקה לו קצבה לנסיעה לשנה לארצות הברית למכון רוקפלר למחקר רפואי. עבודתו עם אנגיוטנסין גרמה לו להבין שכדי ללמוד באופן מעמיק יותר על תפקוד חלבונים, הכרחי להכיר את סדר חומצות האמינו. ב-1950 הוא חזר לשוודיה ופרסם לראשונה את שיטתו לקביעת רצף החלבון שנקראת היום על שמו, ריצוף חלבונים בשיטת אדמן. לאורך כל חייו הוא המשיך לנסות ולשפר את שיטתו כדי שתאפשר זיהוי של מקטעים ארוכים יותר עם מספר מועט ככל האפשר של דגימות.

ב-1957 עבר לאוסטרליה כדי לנהל את בית הספר לרפואה סיינט וינסנט. ב-1967 פיתח ביחד עוזרו, ג'פרי בג, מכשיר המשמש לקביעת סדרן של חומצות אמינו בחלבונים. המכשיר נקרא "Sequenator". ב-1972 עבר לגרמניה למכון מקס פלאנק לביוכימיה, שליד מינכן. הוא עבד עם אשתו השנייה, אגנס הנשן, שעבדה עם שיטת אדמן כדי לרצף את מבנה החלבון פיברין. ב-1977 נפטר אדמן עקב גידול במוחו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פהר אדמן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: edman-pehr-victor-10097
* GND: 107578963X
* Trove: 1469822
* VIAF: 28192175
* WorldCat: viaf-28192175

 |
**ויקאר** (בלטינית: **Vicarius**, באנגלית: **Vicar**) הוא התואר הכנסייתי שניתן לכל מי שמשמש כממלא מקום או שליחו של ממונה או עליון ממנו. התואר מיוחס בדרך כלל בנצרות הקתולית לנציג מקומי של הקיסר כמו ארכידוכס, העשוי לקבל את התואר. בנוסף, סגנו של כומר נקרא לעתים ויקאר.

בחוק הקנוני של הנצרות הקתולית (אנ'), ויקאר הוא הנציג המקומי של כל איש דת. בתקופה הרומית שימש המונח לתיאור פקידים תחת פיקוח הפרפקטים הפראיטוריאנים. בתקופה המוקדמת של הנצרות, היו לבישופים ויקארים בדמות הארכי-דיאקונים, הארכי-כמרים ואפילו הכמרים המקומיים, ששימשו "מרפאי נשמות" במקום בעל הסמכות הרמה יותר. 

האפיפיור משתמש בתואר ויקריוס כריסטי (אנ') במשמעות "ממלא מקומו של ישו". האפיפיורות השתמשה במונח בפעם הראשונה במאה השמינית. קודם לכן, נעשה שימוש בתואר "ממלא מקומו של פטרוס הקדוש או "ממלא מקום ראש השליחים" (vicarius principis apostolorum). כמה לגטים אפיפיוריים (אנ') כובדו אף הם בתואר "ממלא מקום כס השליחים". 

בשיתוף האנגליקני, ויקאר הוא תואר רגיל הניתן לכהני קהילה מסוימים. אנשי הכמורה האנגליקניים בקהילות מתחלקים לרקטורים, ויקארים ו"קוראטים קבועים," בהתאם לתשלום שהם זכאים לקבל: רקטור מקבל מעשר גדול (מגידול חיטה, שחת ועץ) ומעשר קטן משאר התוצרת המקומית, ואילו הוויקאר את המעשר הקטן בלבד. הקוראט הנצחי אינו מקבל הכנסת מעשר ומשכורתו משולמת על ידי הדיוקסיה, אך הכנסתו קבועה ממש כמו של המכהנים במשרות האחרות. חוק פרלמנטרי משנת 1868 התיר גם לקוראטים קבועים לכנות עצמם ויקארים, ובהמשך הטשטשו עוד יותר ההבדלים בין ממלאי המשרות השונים. 

בכנסייה האפיסקופלית בארצות הברית, ויקאר הוא כהן האחראי על מיסיון, כלומר, קהילה הנתמכת על–ידי דיוקסיה, בניגוד לקהילה החיה על הכנסותיה היא, שבראשה עומד רקטור.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538790705171
* GND: 4063526-0
* LCCN: sh85143147
* NKC: ph303232

 |
**מוסר בריכות** (שם מדעי: ***Sciaenops ocellatus***) הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, המהווה מין יחיד בסוגו. הוא חי במערב האוקיינוס האטלנטי שבין מסצ'וסטס לפלורידה ובמפרץ מקסיקו. הוא קרוב למין פוגוניאס קרומיס ולעיתים מזדווג איתו.

המוסר מגיע לאורך של 55 עד 80 ס"מ בממוצע אך פרטים גדולים הגיעו לאורך 150 ס"מ ומשקל 45 ק"ג. הוא יכול לחיות בטבע עד גיל 50. הוא בעל ראש גדול ומוגבה, לסתות חזקות וסנפירים קצרים ופרוקים. צבעו של המוסר אדום-ורדרד עם גוף אפור בהיר עד לבן והסנפירים אפורים. סמוך לזנב ישנם 2 טבעות עיניים מדומות המשמשות כנראה לחקיינות עצמית המסתירה את ראש הדג ומבלבלת את טורפיו. עם זאת החיקוי לא מוצלח במיוחד והדג מתגונן בעיקר בשחייה מהירה.

דג זה ניזון בקרבת קרקעית הים מסרטנים וחסילונים שונים ומדגים אחרים כמו קיפונאים, ספרוסיים, סרדיניים, טריגליים, לטנוניים ואף ממיני מסריים קטנים.

הדג חי במים חמימים לאורך דרום ארצות הברית ומפרץ מקסיקו בקרבת החופים והשוניות. דג זה נידוג כדג מאכל מסחרי וגם כדג ספורט עקב גודלו המרשים והוא דג הספורט היקר ביותר במפרץ מקסיקו. הוא גם מגודל בחקלאות ימית לאורך החופים. הדג נפוץ ואיננו מצוי בסכנה בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסר בריכות** בוויקישיתוף
* מוסר בריכות, באתר ITIS (באנגלית)
* מוסר בריכות, באתר NCBI (באנגלית)
* מוסר בריכות, באתר FishBase (באנגלית)
* מוסר בריכות, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוסר בריכות באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אנתרקותריום** (שם מדעי: *Anthracotherium*; מילולית: "בהמת פחם") הוא סוג נכחד של פרסתן ממשפחת האנתרקותריים שבסדרה מכפילי פרסה הקרוב להיפופוטמיים. יונק זה תואר לראשונה בידי ז'ורז' קיווייה ב-1822.

יונק זה קיבל את שמו עקב הימצאות מאובנים במצבורי ליגניט (פחם חום) עתיקים באירופה ועל שמו ניתן שם המשפחה שלו והוא הידוע מכל סוגי המשפחה. מאובניו נמצאו לאורך אירואסיה החל מתקופת האאוקן עד לתחילת המיוקן סביב 19–30 מיליון שנה בקירוב.

האנתרקותריום היה אחד מאבות ההיפופוטמים המודרניים ובמראהו דמה לשילוב בין חזיר להיפופוטם רזה עם גוף נמוך ולסתות מוארכות ושטוחות. הוא גם דמה בגודלו להיפופוטם גמדי והגיע לאורך 2 מטר ולמשקל 250 ק"ג בממוצע במינים הגדולים. מבנה הלסתות שלו דמה לזה של היפופוטם והם הכילו 44 שיניים בעלות כתרים לאורכם, מה שעזר להם לכתוש שורשים ולחטט בביצות בחיפוש אחרי צמחי מים למאכל. הוא היה צמחוני בדומה להיפופוטמים אף שאולי נלחם עם ניביו על נקבות.

סוג זה היה נפוץ בביצות של אירואסיה וכן במצרים, הודו ואף באמריקה הצפונית. לא ברור אם היה יכול גם לשחות או שרק השתכשך בביצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתרקותריום** בוויקישיתוף
* אנתרקותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אנתרקותריום, באתר GBIF (באנגלית)
**סת' פרנצמן** (באנגלית: **Seth J. Frantzman**, נולד ב-1981 בארצות הברית) הוא עיתונאי ישראלי, חבר מערכת הג'רוזלם פוסט ואנליסט המזרח התיכון בעיתון זה. מבקר ספרות, פובליציסט ובעל טור. מאמריו הופיעו ומופיעים גם בשורה ארוכה של עיתונים וכתבי עת אחרים, כמו הפורוורד, The Spectator*,* juedische-allgemeine*,* The National Interest, *The Moscow Time, National Review* ועוד, רשתות כמו אל ג'זירה באינטרנט, ואתרי אינטרנט כמו פורום המזרח התיכון, אתר מידה, *The Algemeiner* ועוד. ד"ר לגאוגרפיה (מהאוניברסיטה העברית) ועמית במכון ירושלים לחקר שווקים.

קורות חיים
----------

נולד ב-1981 במיין, ארצות הברית. אביו היה צאצא למהגרים יהודים מאודסה ואימו נולדה למשפחה יהודית ממסצ'וסטס. סיים תואר ראשון באוניברסיטת אריזונה וכבר אז התבטאה ברבים השקפתו השמרנית בחיים, כשייסד בקמפוס מועדון סטודנטים רפובליקני. הגיע לראשונה לישראל ב-2002 ועלה סופית ב-2007. כאן הצטרף למכון ירושלים לחקר שווקים כעמית מדיה ולתקופה מסוימת גם למרכז הבינתחומי הרצליה כעמית מחקר. עבד כמרצה באוניברסיטת אל קודס המזרח ירושלמית ובמקביל המשיך בלימודיו באוניברסיטה העברית וסיים בה תואר שני ודוקטורט בגאוגרפיה.

בגיל 27 תמצת את השקפת עולמו המלווה אותו עד היום במאמריו הרבים: "אסלאמיזם הוא הסכנה הגדולה ביותר הנשקפת כיום למערב. ובטוויסט מוזר של הגורל, יכול להיות שזה גם מה שמגיע למערב".

בספטמבר 2019 יצא לאור בהוצאת גפן ספרו **After Isis:: America, Iran and the Struggle for the Middle East**.

מדגם מאמרים
-----------

* מבחר ביקורות ספרים, באתר Jewish Book Council
* מאמרים אחרונים בג'רוזלם פוסט
* מאמרים באל ג'זירה
* מאמרים ב-The Spectator
* מאמרים ב-The Forward
* מאמרים ב-The National Interest
* מאמרים ב-The Moscow Times
* מאמרים ב-The Algemeiner
* מאמרים ב-The National Review
* מאמרים באתר מידה

ראו גם
------

* דניאל פייפס
* בוראק בקדיל

קישורים חיצוניים
----------------

* על סת' פרנצמן, באתר הג'רוזלם פוסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  על סת' פרנצמן, באתר המכון
2. ↑  "ABOUT ME", ג'רוזלם פוסט, 25 במאי 2008
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה בממלכה המאוחדת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו דאדלי (פירושונים).

**דאדלי** (באנגלית: **Dudley** (מידע • עזרה)) היא עיירה גדולה במחוז וסט מידלנדס באנגליה שבממלכה המאוחדת. היא ממוקמת במרחק של כ-17 קילומטרים צפון-מערבית לעיר ברמינגהאם. דאדלי מכונה לעיתים "בירת הארץ השחורה", אזור שהתפתח מאוד במהלך המהפכה התעשייתית ונודע ברמת זיהום האוויר הגבוהה שבו.

היסטוריה
--------

דאדלי הוקמה בתקופת האנגלו-סקסים באנגליה, ומקור השם הוא בעיוות של שמה המקורי באנגלית עתיקה "Duddan Leah" שמשמעו "קרחת היער של דודה". בספר יום הדין מסוף המאה ה-11 דאדלי מוזכרת fאחוזה בסדר גודל בינוני. טירת דאדלי שהוקמה ב-1070 עזרה ליישוב להתפתח לכדי עיר שוק חשובה במהלך ימי הביניים.

במהלך מלחמת האזרחים האנגלית באמצע המאה ה-17 דאדלי הייתה בסיס של המלוכנים והיא הייתה פעמיים תחת מצור של תומכי הפרלמנט. לאחר הכניעה של המלוכנים הטירה נהרסה חלקית על ידי המנצחים.

במאות ה-16 וה-17 העיר התרוששה וירדה מחשיבותה, אך ההידרדרות נבלמה הודות לניצני המהפכה התעשייתית. בסוך המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18 תושבי העיר דאד דאדלי וקרוב משפחתו אברהם דארבי הראשון עלו על שיטה להיתוך עפרת ברזל בעזרת קוק וכעבור זמן נוצרו היישומים הראשונים של השיטה בסדנאות לעיבוד ברזל בסביבות העיר. ב-1712 הותקן במפעל פחם בקרבת העיר אחד ממנועי הקיטור הראשונים של ניוקומן. כל אלו תרמו להפיכתה של דאדלי למרכז תעשייתי ומסחרי ואוכלוסייתה גדלה באופן דרמטי במאות ה-18 וה-19. התעשיות העיקריות בה עסקו בכריית פחם ואבן גיר ובעיבוד מתכות. למרות הגידול בתעשייה תנאי החיים בעיר היו ירודים מאוד והם האיצו פיתוח של תשתיות במהלך המאה ה-19.

הירידה בחשיבות התעשייה במהלך המאה ה-20 הביאה להידרדרות בכלכלת העיר ועסקים רבים נסגרו, מכה ממנה דאדלי לא התאוששה באופן מלא גם בתחילת המאה ה-21.[דרושה הבהרה]

אתרים בעלי חשיבות
-----------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ערים תאומות
-----------

* גרמניהגרמניה ברמן, גרמניה
[דרושה הבהרה]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאדלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דאדלי
* דאדלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554824105171
* GND: 4091293-0
* LCCN: n50027602
* MusicBrainz: 4e9d1d81-f355-4ff8-b14f-b148cd8b64fb
* NKC: ge1104062
* VIAF: 136009096
* WorldCat: lccn-n50027602

 |
**תיאודור פיליפסן** (בדנית: **Theodor Philipsen**;‏  10 ביוני 1840 – 3 במרץ 1920) היה צייר יהודי-דני. הוא ידוע בציורי נופים ודיוקנאות בעלי חיים. הוא גם פיסל דמויות קטנות בשעווה וחימר.

קורות חיים
----------

הוא נולד בקופנהגן למשפחת סוחרים ולמד לצייר בגיל צעיר. אולם בהתחלה הוא התעניין בעיקר בבעלי חיים, ולכן הלך ללמוד חקלאות באחוזה של דודו ליד סלנג'רפ. בשנות ה-60 של המאה ה-19, אחד מאחיו הציג בפניו את הצייר, הנס לודוויג שמידט, מה שגרם לו להחליט להפוך לאמן. הוא החל את לימודיו באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות אצל קרל בוגה ומאוחר יותר נכנס להשפעתו של האמן פרדריק ורמן. 

הוא הכיר גם את דיוקנאות בעלי החיים של יוהאן תומאס לונדביי והצייר פאולוס פוטר מהמאה ה-17. בשנת 1873 הוענק לו פרס נויהאוזנסקה על ציור סוסים שוחים. בשנות ה-80 של המאה ה-19 החל לצייר בחוץ והחל להציג כמה מרכיבים של אימפרסיוניזם.

בגיל שלושים וחמש, מחשש שהתמונות שלו אינן מציאותיות מספיק, הוא נסע לפריז ללמוד אצל לאו בונה. שם התאמן ללכוד את יסודות המיקום והתנועה. הוא גם התעדכן על המגמות החדשות באמנות הצרפתית באמצעות חברו, רמי קוגי, שאיתו שהה זמן מה בספרד ובאיטליה. כל זה השתלב אצלו בסגנון ייחודי. 

בחורף 1884–1885 ערך פול גוגן ביקור בקופנהגן. פיליפסן פנה אליו לייעוץ והראו לו כיצד להשתמש במברשות קטנות בעזרת משיכות מהירות וחזקות. הם נותרו חברים לכל החיים.

בשנת 1890 קיבל את מדליית אקרסברג. בסביבות 1905 החל לסבול ממחלת עיניים שהפריעה ליכולתו לצייר.

בשנת 1915 הוענקה לו מדליית תורוולדסן.

הוא נחשב בדרך כלל מראשוני האימפרסיוניזם בציור הדני.

הוא מת בקופנהגן ונקבר בבית הקברות הולמן.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאודור פיליפסן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Karl Madsen, Maleren Theodor Philipsen, Kunstforeningen, 1912.
2. ↑  Theodor Philipsen, www.kulturarv.dk
3. ↑  Theodor Philipsen | lex.dk, Den Store Danske (בדנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007270621705171
* BnF: cb158036389 (data)
* GND: 1168673364
* ISNI: 0000 0000 6703 4679
* KulturNav: a622c851-a6dd-44a2-b7d3-fd005b6617e4
* LCCN: n93056569
* RKD: 63177
* SUDOC: 198108931
* ULAN: 500001606
* VIAF: 6606856
* WorldCat: lccn-n93056569

 |
הברון **תומאס באלוג** (באנגלית: **Thomas, Lord B. of Hampstead**; תומאס, לורד ב. של המפסטד; בהונגרית: báró **Balogh Tamás**; בודפשט, 2 בנובמבר 1905 – לונדון, 20 בינואר 1985) היה כלכלן יהודי-אנגלי יליד הונגריה, פוליטיקאי כלכלי, שר בממשלת ברטניה, חבר בבית הלורדים, חבר כבוד באקדמיה ההונגרית למדעים (1979).

קורות חייו
----------

הוא נולד במשפחה יהודית בבודפשט, הונגריה כבנו של אמיל באלוג (1872–1963), מהנדס, סגן המנהל הכללי של "תאגיד התחבורה של הבירה בודפשט" (BSzKRT) ושל אווה לוי (1879–1954). דודיו היו בלה לוי (1873–1959) עורך דין וסופר המשפטי ולאיוש לוי (1875–1961) רופא פנימי ומנהל בית חולים. הוא סיים את לימודיו בגימנסיה הגראשית של המכון המלכותי להכשרת מורים בהונגריה (1923), וקיבל דוקטורט במדע המדינה באוניברסיטת פאזמאן פטר בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא השלים את לימודיו בברלין (1927) ובאוניברסיטת הרווארד. בשנים 1927-1928 הוא למד על מלגה של "המכון ההונגרי" בברלין. בין 1928 לבין 1930 הוא היה בעל מילגה של קרן רוקפלר. הוא חי באנגליה משנת 1930. בין השנים 1931-1939 עבד כפקיד בנק בז'נבה. בין השנים 1938-1942 עבד במכון הלאומי למחקר כלכלי. מ-1939 הוא היה מורה בבייליול קולג' באוקספורד. מ-1945 הוא הרצה על כלכלה באוניברסיטת אוקספורד. בין 1950 לבין 1964 ומ-1970 היה חבר בוועדה הכלכלית והפיננסית של מפלגת הלייבור הבריטית. בין השנים 1964 לבין 1968 היה יועץ כלכלי לממשלת בריטניה. בשנים 1974-1975 היה שר לאנרגיה בממשלת בריטניה. הוא היה מרצה אורח במספר אוניברסיטאות מערביות, חבר בוועדות ובאגודות כלכליות בינלאומיות ומחברן של יצירות כלכליות חשובות. בשנת 1968, מלכת אנגליה מינתה אותו ללורד לימי חייו. בשנת 1979 העניקה לו אוניברסיטת קרל מרקס לכלכלה תואר דוקטור לשם כבוד.

כתביו
-----

* ההיסטוריה של הידרדרות המטבע הגרמני (בודפשט, 1928)
* Studies in Financial Organization (קיימברידג', 1947)
* משבר הדולר (The Dollar Crisis), סיבות ותרופה (אוקספורד, 1949)
* Germany: An Experiment in "Planning" by the "Free" Price Mechanism (Oxford, 1950)
* The Economics of Poverty (לונדון, 1960)
* Some Aspects of Economic Growth of Underdeveloped Areas (ניו דלהי, 1961, 1962)
* Planning and Progress: A Strategy for Labor (לונדון, 1963)
* שותפים לא שווים (Unequal partners) (אוקספורד, 1963)
* ההשפעה הכלכלית של מוסדות מוניטריים ומסחריים ממוצא אירופי באפריקה (The Economic Impact of Monetary and Commercial Institutions of a European Origin in Africa) (1964)
* Unequal Partners (לונדון, 1966)
* משבר בשירות המדינה (Crisis in the Civil Service) (1968)
* עבודה ואינפלציה (Labour and Inflation) (לונדון, 1971)
* Fact and Fancy in International Economic Relations (אוקספורד-ניו יורק 1971, 1975)
* חוסר הרלוונטיות של כלכלה קונבנציונלית (The Irrelevance of Conventional Economics)(1982)

הערות שוליים
------------

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ספרותי מערב הונגרי וביבליוגרפיה
* Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש).



1. ↑  Iskolai értesítők, Budapest - Magyar Királyi Tanárképző Intézet gyakorló főgimnáziuma, 1922/1923
**onlife** (בעברית: **און לייף**) הוא אתר אינטרנט ישראלי, המגדיר עצמו כאתר תוכן ואקטואליה לנשים.

היסטוריה
--------

האתר הוקם על ידי הדס גולדשטיין (מנכ"לית Themarker לשעבר), KCS טכנולוגיות, קבוצת הארץ - Themarker ומשקיעים פרטיים (בהם ישי דוידי ויעקב בורק). העורכת הראשית של האתר בראשית דרכו הייתה אפרת אדמון. בשנת 2014 מונתה לתפקיד הילה ברבי-ג'קמן, החל משנת 2018 העורכת הראשית היא הדס רגולסקי. האתר החל לפעול ב-11 ביולי 2010.

באתר מתפרסמים מאמרים וטורי דעה בקשת רחבה של נושאים הנמצאים על סדר היום: פוליטיקה, אלימות מינית ונשים בעולם העבודה וכן כתבות בנושאי אופנה, פנאי, משפחה, צרכנות, תזונה, בריאות ועוד. התכנים באתר מתעדכנים מדי יום. קישורים למאמרים באתר נכללים באתר "הארץ" ובאתר "דה מרקר".

מערכת האתר כוללת 10 עיתונאיות ועורכות קבועות וצוות של 40 פרילנסרים. עם הכותבות באתר נמנות ענת סרגוסטי, ליטל שוורץ, לינוי בר גפן, הדס שטייף, יעל שרר ומרינה קיגל. הגישה לאתר חופשית, והכנסותיו באות מפרסומת ומתוכן שיווקי.

באפריל 2013 נטל האתר חלק, במאמר מאת הדס שטייף, במהלך לחשיפת החשדות להטרדה מינית על ידי איש התקשורת עמנואל רוזן, מהלך שהביא ליציאתו לחופשה מכל משרותיו באמצעי התקשורת, עד לבירור החשדות. בסיומה של פרשה זו לא הועמד רוזן לדין.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Onlife
* אלכסנדר כץ, שנה לאתר onlife: המייסדת הדס גולדשטיין על נישה, מודל הכנסות ותחרות (אורכב 13.09.2014 בארכיון Wayback Machine), באתר "אייס", 30 ביוני 2011
* דוד ורטהיים‏, נשים רוצות פרינט, באתר וואלה!‏, 9 באוקטובר 2013
* מיה אפשטיין, נוסחת הרווחיות של אתר אונלייף: 90% מההכנסות - מתוכן שיווקי, באתר TheMarker‏, 7 במאי 2013

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מיה אפשטיין, נוסחת הרווחיות של אתר אונלייף: 90% מההכנסות - מתוכן שיווקי, באתר TheMarker‏, 7 במאי 2013
2. ↑  היום: פורטל ONLIFE עולה לאוויר, הודעה לעיתונות של "ארד תקשורת", 11 ביולי 2010
3. ↑  הדס שטייף, ‏תא העיתונאיות נגד איש התקשורת המטריד מינית, באתר onlife,‏ 24 באפריל 2013
גנרל **אלכסנדר פון הרטמן** (בגרמנית **Alexander von Hartmann**;‏ 11 בדצמבר 1890 – 26 בינואר 1943), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונהרג במהלך קרב סטלינגרד.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון הרטמן נולד ב-11 בדצמבר 1890 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, למשפחת אצולה פרוסית. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-94 (תורינגיה ה-5 - הדוכס הגדול של סקסוניה), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה נפצע פון הרטמן באורח קשה, ולקראת סופה הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון הרטמן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1931 הועלה לדרגת מיור, ובשנת 1933 מונה לקצין קישור עבור הצי בהמבורג. בשנת 1934 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-37, ובשנת 1937 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-37.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה על צרפת לחם פון הרטמן עם הרגימנט שבפיקודו, כחלק מהדיוויזיה ה-6, וב-28 במרץ 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-71. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה ה-17, והשתתפה עמה בקרב אומן ובקרב קייב. במהלך מבצע מקרה כחול לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה השישית והשתתפה עמה בקרב סטלינגרד, וב-8 באוקטובר 1942 קיבל פון הרטמן על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. כשהחלו הכוחות הגרמנים בסטלינגרד לקרוס, אמר פון הרטמן כי לא יתאבד אך ימות בקרב, ואכן ב-26 בינואר 1943 נהרג פון הרטמן מפגיעת צלף, ולאחר מותו הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסנדר פון הרטמן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1034745964
* VIAF: 300467989
* WorldCat (עם VIAF): 300467989

 |
**מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי** הוא מיזם ניו מדיה תיעודי רחב יריעה, שנוסד בשנת 2005 על ידי הקולנוענים מרט פרחומובסקי ואביטל בקרמן במטרה לתעד את ההיסטוריה של הקולנוע הישראלי דרך עשרות ראיונות מצולמים עם אנשי מפתח בתולדותיו. הראיונות, שאורכם נע בין שעה אחת ל-14 שעות, עוסקים בפירוט רב בביוגרפיה המקצועית של האישים, שמספרים בגוף ראשון את סיפורה של העשייה הקולנועית בארץ מזוויות שונות. בין הגופים שתמכו בהפקת המיזם לאורך השנים: קרן הקולנוע הישראלי, מועצת הפיס לתרבות ולאמנות, סינמטק ירושלים - ארכיון ישראלי לסרטים, סינמטק תל אביב, איגוד התסריטאים ואיגוד הבמאים.

המראיין המרכזי במיזם הוא מרט פרחומובסקי. כמו כן, משתתפים בו מראיינים אורחים מהדור החדש של מבקרי וחוקרי קולנוע, בהם שמוליק דובדבני, יאיר רוה, פבלו אוטין, מאיה פנחסי ויסמין ששון.

בינואר 2009 פורסמה ב-ynet סדרה של עשר כתבות ובהן קטעים נבחרים מראיונות המיזם.
בדצמבר 2011 זכו יוצרי "מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי" מרט פרחומובסקי ואביטל בקרמן בפרס אמנות הקולנוע מטעם משרד התרבות והספורט על יצירת המיזם.

באפריל 2015, אחרי עשור של איסוף חומרים, עלה לאינטרנט האתר של המיזם.

עד אוקטובר 2020, הופקו במסגרת מאגר העדויות הקולנוע הישראלי כ-350 שעות של ראיונות עם 76 אישים: מנחם גולן, נילי המאירי, אסי דיין, פרדי שטיינהרדט, זאב רווח, אלי ירקוני, חיים טופול, יאיר פרדלסקי, מוסקו אלקלעי, מיכאל שוילי, יואל זילברג, הלגה קלר, איציק קול, שלמה מוגרבי, יהודה ג'אד נאמן, קולי סנדר, יצחק (צפל) ישורון, שלמה סוריאנו, אברהם הפנר, דני שיק, נסים דיין, אמיל (מילק) קנבל, משה מזרחי, לארי פריש, מיכל בת-אדם, דב הניג, גבי עמרני, יוני המנחם, אריה אליאס, נפתלי אלטר, ליה ון-ליר, רחל גולן, אלי תבור, שמואל אימברמן, יצחק (איז'ו) שני, מיכה שגריר, צבי שפילמן, אפרת לביא, חיים שרייבר, רם לוי, יחיאל נאמן, אמנון סלומון, טובה דרורי, יוסף שילוח, אילן אלדד, נחמן אינגבר, יכין הירש, בועז דוידזון, יגאל בורשטיין, לבנה פינקלשטיין, אורי ברבש, גילה אלמגור, דן וולמן, יהודה ברקן, רוני יעקב, רונה דורון, נעמי שחורי, אלי כהן, ינקול גולדווסר, חיים מרין, דניאל וקסמן, אלכס מסיס, טובה אשר, לינה צ'פלין, רנן שור, אדם גרינברג, דינה צבי ריקליס, צביקה קרצנר, דני בן מנחם, איתן גרין, כתריאל שחורי, מרק רוזנבאום, עידית שחורי, ערן ריקליס ועמית ליאור.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי
* נירית אנדרמן, למדוזות יש שורשים בגבעת חלפון, באתר הארץ, 3 ביולי 2007
* יאיר רוה, פוסט לרגל השקת האתר, באתר "סינמסקופ", 6 באפריל 2015
* דנה הרמן,  הסודות של הקולנוע הישראלי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:46), מתוך "מבט", 6 במאי 2015
* אלי שגב, ריאיון עם יוצרי מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי, מרט פרחומובסקי ואביטל בקרמן, באתר אידיבי, 11 במאי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיפורים מהסרטים, באתר ynet
2. ↑  הוכרזו זוכי פרס אמנות הקולנוע 2011 - אידיבי
3. ↑  אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, ההפתעות הקטנות שאפשר למצוא באתר המוקדש לקולנוע הישראלי, באתר הארץ, 1 באפריל 2015