recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רפואת ריאות** (בלועזית: **פולמונולוגיה**) היא התמחות ברפואה העוסקת במחלות של הריאות ובאזור חלל הנשימה. רפואת הריאות נחשבת בדרך כלל ענף של רפואה פנימית, למרות שהיא מיוחסת לרפואה דחופה כאשר מדובר בחולים הזקוקים להנשמה מכנית. ניתוח בחלל הנשימה מבוצע בדרך כלל על ידי מומחים בכירורגיה קרדיולוגית.
רפואת בית החזה איננה התמחות משל עצמה, אך זהו מושג כולל הקשור לטיפול במחלות של החזה, ומכיל בתוכו את התחומים של רפואת ריאות, ניתוח בבית החזה ורפואה דחופה. רפואת ריאות עוסקת באבחון ובטיפול של מחלות ריאות, כדוגמת שחפת.
הרופאים המתמחים בתחום זה נקראים **רופאי ריאות** או בלועזית **פולמונולוגים**.

תמונה סכמטית של מערכת הנשימה האנושית

אבחון
-----

ברפואה, 50% מכלל האבחנות יכולות להעשות דרך היסטוריה רפואית, וכך גם מחלות ריאות. רופא הריאות ינהל ביקורת כללית, תוך התמקדות בנקודות הבאות: 

1. מחלות תורשתיות המשפיעות על הריאות (סיסטיק פיברוזיס, אלפה 1)
2. עישון השפעות בריאותיות של עישון טבק, אזבסט וחשיפה לרעלנים כמו אדי מפלט ואדי מכרה פחם)
3. חשיפה לגורמים זיהומיים (סוגים מסוימים של ציפורים, עיבוד שעורה)
4. נטייה אוטואימונית שעשויה לגרום למצבים מסוימים (לייפת של הריאות, לחץ דם גבוה של הריאות)

הבדיקה הגופנית חשובה, כבכל שאר תחומי הרפואה:

1. בדיקה של הידיים אחר סימנים של כיחלון או דופק וקצב נשימה.
2. מישוש של כלי הלימפה הצוואריים, קנה נשימה ותנועות דופן בית החזה.
3. האזנה באמצעות מַסְכֵּת לריאות, בחיפוש אחר קולות נשימה מופחתים או חריגים.

היות שמחלות לב רבות יכולות לחולל תסמינים ריאתיים, נערכת בדרך כלל גם בדיקה קרדיולוגית מקיפה.

כלים נוספים:

1. בדיקות מעבדה של דם, לעיתים גם מדידות של גז דם עורקי
2. ספירומטריה (מדידת כושר נשימה, קביעת קיבולת הריאות)
3. ברונכוסקופיה
4. צילום רנטגן של הריאות
5. סריקות CT (לעיתים נדירות סריקות MRI)
6. שיטות מסוימות של רפואה גרעינית
7. טומוגרפיה של הנפקת פוזיטרון (לרוב במקרים של סרטן ריאות)

טיפול
-----

טיפול כירורגי מתבצע בדרך כלל על ידי כירורג קרדיולוגי, לרוב לאחר הערכה ראשונית של רופא ריאות.
טיפול תרופתי הוא הטיפול החשוב ביותר עבור רוב המחלות ברפואת הריאות, או באמצעות אינהלציה (מרחיב הסימפון וסטרואידים) או בצורה אוראלית (אנטיביוטיקה).
טיפול בחמצן נחוץ לעיתים קרובות במקרים חמורים של מחלות נשימה (נפחת ולייפת של הריאות). כאשר הטפול בחמצן אינו מספיק, החולה עלול להזדקק להנשמה מכנית, ובמצבים קיצוניים - לטיפול במכשיר ECMO.

ראו גם
------

* פתולוגיה של מערכת הנשימה
* מכון ריאות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פולמונולוגיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רפואת ריאות** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4122323-8
* NKC: ph134972

 |
**קרל רודנבורג** (בגרמנית: **Carl Rodenburg**;‏ 17 במאי 1894 – 5 בנובמבר 1992) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

רודנבורג נולד ב-17 במאי 1894 בגיסטמינדה, ובשנת 1913 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-113 (באדן ה-5), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה.. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף רודנבורג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1927 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ובאביב 1928 הוא מונה למפקד פלוגה 5 ברגימנט הרגלים ה-14 (באדן). ב-1 באפריל 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 בנובמבר 1938 הוא מונה למדריך בבסיס ההדרכה בדבריץ.

### מלחמת העולם השנייה

ב-1 בינואר 1940 מונה רודנבורג למפקד רגימנט הרגלים ה-203, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה כחלק מהדיוויזיה ה-76. ב-26 בינואר 1942 מונה רודנבורג למפקד הדיוויזיה ה-76, וב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 והקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן בקרב סטלינגרד במסגרת הקורפוס ה-8, וב-8 באוקטובר 1942 הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בדצמבר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, וב-31 בינואר 1943 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. באותו היום הושמדה הדיוויזיה יחד עם כל הכוחות שהיו בכיס הדרומי, ורודנבורג ושרידי הדיוויזיה נלקחו לשבי.

### לאחר המלחמה

באוקטובר 1955 שוחרר רודנבורג מהשבי. לאחר שחרורו התגורר רודנבורג בעיר גרפן, עד למותו ב-5 בנובמבר 1992, והוא בן 98 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרל רודנבורג באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1050520718
* VIAF: 308694767
* WorldCat: viaf-308694767

 |
**דַּיָּרִיִּים** (שם מדעי: **Carapidae**) היא משפחת דגי גרם מהסדרה צלופחי-קושק. דגים אלה חיים בכל האוקיינוסים עד לעומק 2 ק"מ לאורך המדרונות.

מאפיינים
--------

אלו דגים דקים ושקופים באורך של עד 50 ס"מ. הם בעלי גוף דק, וזנב ארוך המסתיים בקצה חד. אין להם סנפירים עליונים כלל. הראש עגלגל וחיוור והעיניים קטנות מאוד.

דגים אלה מבלים את רוב חייהם בתוך גופם של חסרי חוליות ימיים כמו צדפות, כוכבי ים או במעיים של מלפפוני ים מהם הם מקבלים מזון וגם הגנה. לרוב הם לא מזיקים אך הם אוכלים רקמות מעיים של מלפפוני ים. לעיתים גם 15 דגים יכולים להצטופף על מלפפון ים אחד.

צעיריהם של דגים אלו נעים כחלק מהפלנקטון באוקיינוס.

מיון
----

* תת-משפחה Carapinae
	+ סוג *Carapus*
	+ סוג *Echiodon*
	+ סוג *Encheliophis*
	+ סוג *Onuxodon*
* תת-משפחה Pyramodontinae
	+ סוג *Eurypleuron*
	+ סוג *Pyramodon*
	+ סוג ומין יחיד *Snyderidia canina*
* תת-משפחה Tetragondacninae
	+ סוג ומין יחיד *Tetragondacnus spilotus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* דייריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283338605171

 |
**ג'וזף כריסמס אייווס** (באנגלית: **Joseph Christmas Ives**‏; 25 בדצמבר 1829 – 12 בנובמבר 1868) היה חייל, בוטנאי וחוקר נהר הקולורדו ב-1858.

ביוגרפיה
--------

אייווס נולד בניו יורק בחג המולד 1829 וסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית ב-1852. כקצין זוטר הוא הוקצה על ידי צבא ארצות הברית ליחידת הטופוגרפיה והוצמד כמשנה לסגן אמיאל ויפל (Amiel Weeks Whipple‏; 1863-1818) בסקר שנערך לאורך קו הרוחב 35 במטרה לאתר נתיב למסילת הברזל הטרנס קונטיננטלית.

בשנים 1857–1858 פיקד אייווס על משלחת שמטרתה לחקור את נהר הקולורדו מהשפך במפרץ קליפורניה. הוא תכנן, בנה ובדק ספינת קיטור בעצמו, ואז דאג לשנע אותה לדלתה של הקולורדו. באתר הנחיתה הקרוי Robinson's Landing הוא הרכיב מחדש את הספינה והשתמש בספינה בת 16 המטרים בשם "אקספלורר" (Explorer) למפות ולסקור את הנהר. במשלחת השתתף הגאולוג, ג'ון ניוברי (John Strong Newberry‏; 1892-1822) חבר מוסד הסמית'סוניאן. אייווס הוביל את המשלחת במשך חודשיים של שיט מסובך במעלה הקולורדו עד לקניון השחור של הקולורדו, שם נתקלה הספינה בסלע וננטשה. איווס והמשיך רגלית לפורט דפייאנס (Fort Defiance) באריזונה. אייווס דיווח על ממצאיו בספרו מ-1861 "דו"ח על נהר הקולורדו שבמערב" (*Report upon the Colorado river of the West*). משלחת אייווס הפיקה את אוסף המפות המוקדמות החשובות של הגרנד קניון שאוירו בידי פרדריק פון אגלופשטיין (Frederick Wilhelm von Egloffstein‏; 1885-1824), הטופוגרף של המשלחת.

בהמשך שירת אייווס כמהנדס ואדריכל עבור אנדרטת וושינגטון מ-1859 עד 1860. בתחילת מלחמת האזרחים האמריקנית הוא דחה את קידומו לסרן ולמרות מוצאו הצפוני, הוא הצטרף לצבא הקונפדרציה בשלהי 1861. הוא שירת כמהנדס ולבסוף מונה כשליש צבאי (בדרגת קולונל) לנשיא ג'פרסון דייוויס מ-1863 עד 1865. לאחר המלחמה הוא השתקע בניו יורק שבה מת ב-12 בנובמבר 1868.

קישורים חיצוניים
----------------

* Service Profile

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joseph C. Ives, **Report upon the Colorado river of the West**, Washington, Government Printing Office, 1861.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* Botanist: Ives
* GND: 136178197
* ISNI: 0000 0001 1492 0009
* LCCN: n89603885
* NARA: 10570918
* PIC: 377528
* SNAC: w60018fb
* VIAF: 54515480
* WorldCat: lccn-n89603885

 |
**ג'והנה "ג'ו" קונטה** (באנגלית: **Johanna "Jo" Konta**; נולדה ב-17 במאי 1991 בסידני, אוסטרליה) היא טניסאית מקצוענית בריטית ילידת אוסטרליה. מדורגת במקום רביעי בעולם בדירוג ה-WTA (יולי 2017), דירוג השיא שלה.

הישגי השיא שלה הם הגעה לשלב חצי גמר בטורנירי גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2016) ובאליפות וימבלדון (2017).

ביוגרפיה
--------

קונטה נולדה וגדלה בסידני להורים שהיגרו מהונגריה ושם הכירו. אביה, גאבור, מנהל מלון ואמה, גבריאלה, רופאת שיניים. היא החלה לשחק טניס בגיל 8. בגיל 14 היא החלה ללמוד באקדמיה של קסל סנצ'ז בברצלונה. בזמן שהיא הייתה בספרד עברו הוריה להתגורר באיסטבורן, אנגליה. היא קיבלה אזרחות בריטית בשנת 2012 והחלה לייצג את בריטניה.

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בשנת 2016 ניצחה קונטה בסיבוב הראשון את ונוס ויליאמס מארצות הברית (8 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 2-6). היא הגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לאנגליקה קרבר מגרמניה (7 בעולם) בשתי מערכות (7-5, 6-2) שלבסוף זכתה באליפות.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הגיעה קונטה לשלב רבע גמר לאחר שניצחה את סבטלנה קוזנצובה מרוסיה בסיבוב השלישי ב-3 מערכות (6-3, 5-7, 5-7). בשלב רבע הגמר היא הפסידה לאנגליקה קרבר (2 בעולם) בשתי מערכות (6-1, 6-2).

בינואר 2017 זכתה קונטה באליפות סידני הפתוחה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על אגניישקה רדוונסקה מפולין (3 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 2-6). באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה לאחר מכן, היא ניצחה בסיבוב השלישי את קרולין וזניאקי מדנמרק (17 בעולם) בשתי מערכות (3-6, 1-6). ברבע הגמר היא הפסידה לסרינה ויליאמס (2 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-3).

ב-1 בדצמבר 2021 הודיעה על פרישה ממשחק פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'והנה קונטה** בוויקישיתוף
* ג'והנה קונטה, ברשת החברתית פייסבוק
* ג'והנה קונטה, ברשת החברתית טוויטר
* ג'והנה קונטה, ברשת החברתית אינסטגרם
* ג'והנה קונטה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'והנה קונטה, באתר olympedia.org
* ג'והנה קונטה, באתר ה-WTA
* ג'והנה קונטה, באתר ה-ITF
* ג'והנה קונטה, באתר גביע הפדרציה
**קרל שווסיג** (בגרמנית: **Karl Schwesig**‏; נולד ב-19 ביוני 1898 – 19 ביוני 1955) היה צייר גרמני, חבר באגודת האמנים יונגה ריינלנד ובאופוזיציה בתקופה הנאצית.

ביוגרפיה
--------

קרל שווסיג היה בנו של כורה מזרח פרוסי שהיגר לאזור הרוהר ומאוחר יותר יצרן של מנורות. עקב מחלות בילדותו, הוא סבל מעקמת עמוד השדרה ונותר נמוך מאוד. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא שימש כפקיד בצבא. בשנת 1918 נסע לדיסלדורף. בתקופת הנאצים הוא נרדף ונכלא מספר פעמים.

בין השנים 1918 עד 1920 שווסיג למד באקדמיה לאמנות בדיסלדורף. הוא הצטרף לחוג סביב יוהאנה איי והתיידד במיוחד עם גרט ולהיים. הוא הציג לראשונה בשנת 1921 עם קבוצת האמנים יונג ריינלנד בדיסלדורף.

יחד עם ולהיים ופטר לודויגס פרסם שוסיג את המגזין הפוליטי-סאטירי Die Peitsche, אשר יצא נגד הבדלים מעמדיים ומיליטריזם בציורים סאטיריים. בשנת 1924 השתתף בתערוכה "הפרולטריון" Der Kampf שארגן ולהיים בקונסטהאלה. בשנת 1928 היה שוסיג ממקימי ההפרדה הרנית. בשנת 1930 הקים קרל שווסיג את סניף דיסלדורף של האסו יחד עם חבריו הציירים לודוויג, הנס קרליק, יולו לוין, קרל לאוטרבך והבמאי והשחקן ולפגנג לנגהוף. במקביל, לנגהוף לקח על עצמו את ניהול קבוצת התיאטרון האגיטרופית, קבוצת תיאטרון חובבים קומוניסטית אליה השתייך גם הילאריוס גילג'. וקרל שווסיג, שהיה חבר במפלגה הקומוניסטית של דיסלדורף.

### התקופה הנאצית

לאחר שרפת הרייכסטאג השתתף שווסיג בייצור והפצה של עלונים וסיפק מחסה לנרדפים. ב-11 ביולי 1933 הוא נעצר על ידי המשטרה והועבר למעצר. שוסיג נחקר ועונה כאן במשך שלושה ימים כדי לגלות את שמות עמיתיו להתנגדות נגד הנאצים. לאחר ארבעה ימים הוא הועבר למטה המשטרה כעבור ארבעה שבועות הועבר על ידי האס אס למטה הגסטאפו בדיסלדורף לצורך זיהויו. לאחר מכן הוחזק במעצר לפני משפט עם הרשעה "הכנה לבגידה "הוא הוכנס לכלא וופרטל-בנדאל. בנובמבר 1934 הוא שוחרר והיה תחת פיקוח המשטרה.

באביב 1935 הצליח שווסיג לברוח לבלגיה. באנטוורפן הוא קיבל מקלט פוליטי והחל שוב בעבודה אמנותית. הוא תיעד בתמונות את מה שקרה לו ולחבריו האסירים במרתף העינויים של המשטרה, והוא כתב את סיפורו. בשנת 1935/1936 סיים את העבודה, מחזור של 48 רישומים בנושא. אלה הוצגו מחוץ לגרמניה - בשנת 1936 בבריסל ובאמסטרדם, בשנת 1937 במוסקבה.

בשנת 1940 נעצר שוב במהלך פלישת הכוחות הגרמנים לאנטוורפן והועבר לדרום צרפת. לאחר כליאתו במחנות סנט-קפריאן, מחנה דה גורס, נואה-מאוזאק ונקסון, החזיר אותו האס אס לגרמניה בשנת 1943, שם נכלא שוב מספר פעמים בשנים 1943 וב-1944. בשנת 1945 שווסיג שוחרר לבסוף זמן קצר לפני הפלישה האמריקאית.

### לאחר המלחמה

בשנת 1945 חזר קרל שווסיג לדיסלדורף והשתתף בשיקום התרבותי. בציורים ובתחריטים, בין היתר, הוא הציג את חוויותיו במעצר.

בשנת 1946 התחתן עם השחקנית הנלור מולר, עמה נולדו לו שלושה ילדים.

לאחר מותו, רכש המוזיאון בדיסלדורף את ציורו דיוקן עצמי בקרנבל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל שוסיג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Karl Schwesig, www.emrath.de
2. ↑  Peter Glaser, **Kindlers Literatur Lexikon (KLL)**, Stuttgart: J.B. Metzler, 2020, עמ' 1–2, מסת"ב 978-3-476-05728-0
3. ↑  Künstler der Galerie: Karl Schwesig, www.remmertundbarth.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429666905171
* GND: 118612239
* ISNI: 0000 0000 6676 0361
* LCCN: n84225203
* NKC: xx0231225
* RKD: 327968
* ULAN: 500170931
* VIAF: 27864250
* WorldCat: lccn-n84225203

 |
**אימרה שבש** (במקור **שפאט - Spät**, בהונגרית: **Sebes Imre**; סגהאלום, 19 בפברואר 1910 – בודפשט, 25 בינואר 1964) היה חבר האספה הלאומית (הונגריה) יהודי-הונגרי, עובד מפלגה, קולונל במשטרה.

קורות חיים
----------

אימרה שבש נולד במשפחה יהודית אינטלקטואלית ענייה עם שמונה ילדים. אביו ברנאט בלה שבש (שפאט) היה מורה יליד סרווש, ואמו הייתה ברתה דיאמנט. הוא סיים בית ספר התיכון למסחר ואחר כך מצא עבודה כעובד טקסטיל. בשנת 1930 הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) ולברית הפועלים הצעירים הקומוניסטים של הונגריה (KIMSZ). שניהם היו ארגונים בלתי חוקיים. ניתן לייחס את ארגון שביתות עובדי הטקסטיל הרבות לשמו. בשנת 1931 הוא הפך להיות מזכיר בודפשט של KIMSZ, ואז עבד כמזכיר המחוז של ה-KMP. בשנת 1937 נסע אימרה יחד עם אחיו הצעיר לספרד כדי להשתתף במלחמת האזרחים שם. הוא לחם כחבר בבריגדה הבינלאומית, איבד את אחיו, והוא עצמו נפצע. לאחר נפילת הרפובליקה עבר לצרפת ושם נכלא. אחרי ארבע שנים בכלא ברח בינואר 1943 והצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית. חזר להונגריה בשנת 1945 ועבד כראש מטה של המפלגה הקומוניסטית ההונגרית. מהשנה שלאחר מכן ועד 1949 היה חבר בוועד המפלגה של מחוז פשט עד למהפכת 1956 (המרד ההונגרי) הוא היה מזכיר ועדת מפלגת מחוז פייר. בינתיים היה חבר פרלמנט מספר שנים. לאחר דיכוי המרד מונה לקולונל במשטרה והיה חבר בארגון המפלגה של משרד הפנים.

משפחתו
------

אֶחַיו: ג'רג' שבש, פאל שבש, לאסלו שבש, שאנדור שבש ואישטוואן שבש.

לקריאה נוספת
------------

* אימרה שבש. אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1981.
* אלמנך של הפרלמנט 1947 – 1949
* לקסיקון חדש של רוואי. עורך ראשי. איסטוואן טרשוי קולגה. סקסארד, 1996.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. מועדון הספרים ההונגרי.
* מתנדבים הונגרים במאבק החירות של העם הספרדי (בודפשט, 1959)
* גדוד הזהב (יומן מנהיגי MHS, ספטמבר 1961)

הערות שוליים
------------

1. ↑  A Belügyminisztérium 1899. évi 28484. sz. rendelete. MNL-OL 30804. mikrofilm 685. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1899. év 60. oldal 21. sor.
2. ↑  Testvére, Sebes Sándor születése bejegyezve Szeghalom állami akv. 332/1902. folyószám alatt.
3. ↑  Sebes György. Névpont. Hozzáférés ideje: 2016. január 24.
4. ↑  HU BFL - VII.5.c - 5145 - 1935
**פליקס בארי מוּר** (באנגלית: **Felix Barry Moore**; נולד ב-26 בספטמבר 1966) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת אלבמה. הוא הושבע לתפקידו לאחר שנבחר בבחירות 2020, והחליף בתפקיד את מרתה רובי. כמו כן, טרם היבחרו לבית הנבחרים האמריקאי, היה חבר בית הנבחרים של אלבמה.

ביוגרפיה
--------

בארי מור גדל בחווה חקלאית השוכנת במחוז קופי, ולמד במכללה הקהילתית אנטרפרייז סטייט. בהמשך החל את לימודיו באוניברסיטת אובורן, שם השלים לימודי תואר ראשון במדעי החקלאות ב-1992. בהיותו סטודנט באוניברסיטת אובורן, התגייס מור אל המשמר הלאומי של אלבמה.

בשנת 1998 ייסד מור את "בארי מור תעשיות", חברה לאיסוף וניקוי פסולת. ב-2010 נבחר מור לראשונה אל בית הנבחרים של אלבמה מטעם מחוז הבחירה ה-91 במדינה.

בבחירות 2018, התמודד מור בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השני של אלבמה בבית הנבחרים מול נציגת המחוז המכהנת מרתה רובי, אך סיים במקום השלישי לאחר רובי וקודמהּ בתפקיד, בובי ברייט. בבחירות שלאחר מכן התמודד שוב לייצוג המחוז, לאחר שרובי הודיעה על פרישתה מהחיים הפוליטיים. הוא סיים במקום השני לאחר איש העסקים ג'ף קולמן מדותן. אחר כך, בסיבוב מכריע, גבר על קולמן ונבחר למועמד המפלגה.

ב-30 באוקטובר 2020, פורסם ציוץ בחשבון הטוויטר הרשמי של מור ובו הצהרה כי מור דוגל בהטלת מסים גבוהים יותר ובהגבלת זכות ההצבעה למי שיעבור ממדינה אחת למדינה שנייה. הציוץ נמחק זמן קצר לאחר מכן, והדובר האישי של מור, ג'ונתן בארבי, קיבל אחריות על הציוץ וטען כי אידאולוגיה פוליטית זו מהווה תפיסה אישית שאין היא על דעתו של מור, וכי התכוון לשלוח את הציוץ מחשבונו האישי במקום מזה הרשמי.

ב-3 בנובמבר 2020 זכה מור בבחירות הכלליות עם 65.2 אחוז מקולות הבוחרים, ונבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בארי מור** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בארי מור בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* בארי מור, ברשת החברתית טוויטר
* בארי מור באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריאן לימן, Barry Moore hitting veteran status in congressional run, באתר Montgomery Advertiser‏, 14 בפברואר 2020 (באנגלית)
2. ↑  בריאן לימן, Barry Moore defeats Jeff Coleman for GOP nomination in 2nd Congressional District, באתר The Montgomery Advertiser‏, 14 ביולי 2020 (באנגלית)
3. ↑  בריאן לימן, Barry Moore campaign worker: I sent tweet on voting restrictions for new state residents, באתר The Montgomery Advertiser‏, 30 באוקטובר 2020 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6zm67s6
* US Congress: M001212

 |
**בסיליסק חום** (שם מדעי: ***Basiliscus vittatus***) הוא מין של זוחל ממשפחת הבסיליסקיים החי ביערות גשם במקסיקו, אמריקה המרכזית ודרומה עד לקולומביה. הוא גם נפוץ כמין פולש בפלורידה. את שמו הוא קיבל על שם המפלצת בסיליסק שנראתה כמו נחש בעל כרבולת תרנגול. ה"כרבולת" של לטאת הבסיליסק הזכירה לנותני השם את המפלצת.

אורכו של הבסיליסק עד 61 סנטימטרים כולל הזנב, כשהנקבות קטנות יותר. משקלו 200–600 גרם בממוצע. כמו ששמו מרמז צבעו העיקרי הוא חום עם כרבולת ומפרש בהירים ופס צהוב לאורך הצדדים.

הבסיליסק בעל אצבעות רגליים ארוכות מאוד, והוא יכול לנוע בריצה על פני המים, באמצעות שימוש מהיר מאוד בתנועות רגליו וזנבו במים. הצעירים משתמשים בכך בתדירות יותר גבוהה מהבוגרים, שזנבם כבד מכדי לנוע מהר מעל המים. הם חיים לאורך גדות נהרות ואגמים, וכשטורף מפתיע אותם הם יכולים לרוץ מעל 20 מטרים על פני המים. כמו כן הם יכולים לצלול בעת סכנה.

הבסיליסק ניזון מחרקים ומלטאות קטנות יותר. הבסיליסק הוא פעיל יום המצוי בין ענפי העצים ובקרבת המים. הנקבות מטילות 2–18 ביצים שבוקעות תוך שלושה חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסיליסק חום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  בסיליסק חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
גשר על נהר האימרחווי בין צ'אדילי וצקארוס-תאבי
קבוצת אימרחווים. יומן המסע של ניקולאס מאר, 1911
**אִימֵרחֶווִי** (בגאורגית: **იმერხევი**, בטורקית: **İmerhev**) הוא עמק בצפון שוושתי שבנפת ארטווין שבטורקיה, המשתרע לאורך הגבול עם גאורגיה. ההתיישבות בעמק כוללת 15 כפרים המאוכלסים בתושבים שמוצאים האתני הוא גאורגי הדוברים דיאלקט מקומי של השפה גאורגית.

היסטוריה
--------

אימרחווי הייתה היסטורית אחת מתת המחוזות של שוושתי, פייף גאורגי מימי הביניים בחלקו העליון אימרחווי או נהר הברטה, מזרחית לעמק ניגאלי ממערב לרכס ארסיאני שגבל באג'ריה מצפון. לאחר שאזורים אלה נכבשו על ידי האימפריה העות'מאנית במאה ה-16, הפכה אימרחווי (אימרחוו בטורקית עות'מאנית) לסנג'ק ואוכלוסייתה התאסלמה בהדרגה. בשנת 1878, בהסכם שנחתם בברלין בעקבות קונגרס ברלין, קיבלה האימפריה הרוסית את השליטה באזור. שוושתי ואימרחווי הפכו לאזור מנהלי-טריטוריאלי (Участок) באובלסט בתומי. בשנת 1886 מנתה אוכלוסיית האזור 18,319 איש שמתוכם היו 42% גאורגים, 51% טורקים ו-7% ארמנים. בעקבות אירועי מלחמת העולם הראשונה (1914-1918) ותקופת העצמאות הקצרה של גאורגיה (1918-1921), הפכה אימרחווי לחלק מטורקיה על פי השינויים הטריטוריאליים כפי שהוסכם עליהם בהסכם מוסקבה והסכם קארס.

אוכלוסייה
---------

אוכלוסיית העמק מורכבת בעיקר מגאורגים הגרים ב-14 כפרירים הממוקמים סביב הכפר מיידנסיק (Meydancık, לשעבר דִיוֹבַּאנִי). לכפרירים יש שמות טורקיים רשמיים ושמות גאורגיים בלתי רשמיים. 

האימרחווים הם מוסלמים סונים ושלובים באופן הדוק בחברה הטורקית. כמעט כל תושבי העמק הם דו-לשוניים דוברי גאורגית וטורקית. הדיאלקט הגאורגי המדובר בעמק נקרא הדיאלקט האימרחווי (אִימֵרחֶאוּלִי), המכיל תכונות משותפות רבות לשפתם של שכניהם האג'רים. האימרחווים עצמם, בדומה לקבוצות אתניות אחרות של גאורגים בטורקיה, דבקים בגרסה שונה של מוצאם האתני. על פי גרסה זו האימרחווים שונים במוצאם מתושבי אזור בורשקה (Borçka) שאימצו זהות אג'רית.

החוקר הראשון שערך מחקר על התרבות המקומית היה ניקולאס מאר. בשנת 1910 הוא עמד בראש משלחת לחקר תרבות אזור שוושתי. הוא אסף מידע על הספרות העממית והאתנוגרפית במספר כפרים לאורך נהר האימרחווי.

ראו גם
------

* צ'בנבורי

| דגל גאורגיהדגל גאורגיה גאורגים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אג'רים • סוואנים • לאזים • מגרלים • גורים • אימרים • קאחים • כארתלים • צ'אנים • אינגילואים |

 |
**האצטדיון העירוני** (בפולנית: **Stadion Miejski**) הוא אצטדיון רב-תכליתי בפוזנן, פולין. האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל והוא מגרשה הביתי של קבוצת לך פוזנן.

היסטוריה
--------

בניית האצטדיון החלה ב-1968 והסתיימה ב-1980 ותכולתו 18,200 צופים. במשחק הבכורה שנערך ב-23 באוגוסט 1980, נפרדו לך פוזנן ומוטור לובלין בשוויון 1:1. בשנת 1986 הוקמו עמודי התאורה המזוהים עם האצטדיון יותר מכל אלמנט אדריכלי אחר. בשלב מאוחר יותר הותקן באצטדיון לוח תוצאות אלקטרוני, ובתחילת שנות התשעים הוסבו כל היציעים ליציעי ישיבה בלבד והותקנו מושבי פלסטיק חדשים.

פנים האצטדיון, נובמבר 2011
במהלך השנים האצטדיון אירח כ-30 משחקים של לך פוזנן במסגרות אירופיות שונות ובהן שלבים שונים של ליגת האלופות, גביע אופ"א, גביע המחזיקות וגביע האינטרטוטו. בין היתר, בתחילת שנות התשעים אירחה פוזנן באצטדיון את קבוצות בני יהודה, מכבי חיפה ובית"ר ירושלים הישראליות. בנוסף, האצטדיון אירח לעיתים משחקים בינלאומיים של נבחרת פולין, אך מאז שנת 2004 הועדפו על פניו אצטדיונים אחרים ולא נערכו בו משחקים בינלאומיים במסגרת רשמית.

בשנת 2002 הוחלט על שיפוץ נרחב של האצטדיון, בעקבות קפיצה חדה בכמות הצופים במשחקי לך פוזנן. השיפוץ החל בשנת 2003 ועד שנת 2006 הושלמה בנייתו של יציע רביעי הכולל גג. בהמשך עבר האצטדיון שיפוץ נוסף לקראת יורו 2012, במסגרתו קורו יתר היציעים ותכולת האצטדיון גדלה ל-45,000 מושבים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **האצטדיון העירוני בפוזנן** |

* אודות האצטדיון באתר הרשמי של מועדון לך פוזנן. (באנגלית)
* הדמיה של האצטדיון לאחר השיפוץ. (בפולנית)
* גלריית תמונות מתעדכנת של תהליך השיפוץ. (בפולנית)

| אצטדיוני אליפות אירופה בכדורגל 2012 |
| --- |
| אוקראינה | אצטדיון אולימפיסקי (קייב) • דונבאס ארנה (דונצק) • ארנה לבוב (לבוב) • אצטדיון מטאליסט (חרקוב) |
| פולין | אצטדיון אנרגה גדנסק (גדנסק) • האצטדיון העירוני (ורוצלב) • האצטדיון העירוני (פוזנן) • האצטדיון הלאומי (ורשה) |
"**נתון: 1. מפל המים, 2. מנורת הגז**" (בצרפתית: Étant donnés : 1° la chute d'eau, 2° le gaz d'éclairage) הוא מיצב פיסולי מאת האמן האמריקאי יליד צרפת מרסל דושאן, אשר נוצר בין השנים 1946–1966. העבודה, בגודל של 242.5 ס"מ על 177.8 על 124.5 ס"מ מוצבת במוזיאון פילדלפיה לאמנות. 

העבודה נחשבת כעבודה האחרונה שיצר דושאן. הוא יצר אותה בדירתו בניו יורק בתקופה של כעשרים שנה, תקופה בה דושאן הודיע כי פרש מן החיים האמנותיים לטובת משחק השחמט. היצירה מורכבת מדלת ישנה, חסרת ידיות, הנתונה בתוך משקוף לבנים. בדלת העץ ישנם שני נקבים זעירים דרכם יכול הצופה לצפות בסצנה סוריאליסטית - בתוך נוף כפרי שוכבת גופת אישה עירומה המחזיקה בידה עששית גז. האישה מתוארת ללא שיער גוף ומפשעתה פתוחה. ברקע התיאור מופיע מפל מים קטן.

שני הנושאים שביצירה הופיעו כבר קודם ביצירות מוקדמות של דושאן. כבר בשנת 1902 יוצר דושאן רישום קטן ממדים של מנורת גז תלויה (La suspencsion de ÍEcole Bossuet). המפל ומנורת הגז ממלאים תפקיד גם ביצירה "הזכוכית הגדולה". מקור איקונוגרפי נוסף נמצא על כריכת מונוגרפיה שחיבר רוברט ליבל (Robert Lebel) על דושאן בשנת 1958. דושאן עיצב עבור הספר כריכה חומה ועליה חיקוי של רדי מייד - שלט אמייל אשר היה נפוץ בשיווק דירות בצרפת בסוף המאה ה-19 ועליו הכיתוב: "EAU & GAS A TOUS LES ÉTAGES" ("מים וגז בכל קומה"). 

בעבודה זו הצופה נמצא בעמדה של מציצן המתבונן בתיאור המיני. שני הנקבים מאפשרים לצופה להתבונן ביצירה, בדומה לפעילות הראייה של האדם. הסצנה המתגלה מכילה מיניות מוזרה המתבטאת בגוף הנשי המתואר הן באופן מיני - על ידי העירום וחשיפת איבר המין הנשי לצופה, אך גם בצורה א-מינית, המתבטאת בשיער הערווה החסר של הדמות.

קישורים חיצוניים
----------------

* נתון, אתר מוזיאון פילדלפיה לאמנות (באנגלית)

| יצירות מרכזיות של מרסל דושאן |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| גבר צעיר ונערה באביב (1911) - עירום יורד במדרגות (1912) - כלה (1912) - גלגל אופניים (1913) - שלושה מעצורים תקניים (1913) - מטחנת שוקולד (1913/1914) - מתקן בקבוקים (1914) - רשת של מעצורים (1914) - הזכוכית הגדולה (1915-1923) - בטרם הזרוע השבורה (1915) - אפולינר באמייל (1916) - פריט מתקפל לנוסעים (1916) - מסרק (1916) - עם רעש נסתר (1916) - מלכודת (1917) - מתלה כובעים (1917) - מזרקה (1917) - 50 מ"ל של אוויר העיר פריז (1919) - L.H.O.O.Q.‎ - רוז סלאווי (1920) - אלמנה טרייה (1920) - מדוע לא תתעטשי רוז סלאווי? (1921) - קולנוע אנמי (1926) - הקופסה הירוקה (1934) - הקופסה במזוודה (1935-1941) - וסט (1957) - נתון (1944–1966) |

 |
**מארי שנטל קלייר, נסיכת יוון, נסיכת דנמרק** (**Marie-Chantal Claire, Crown Princess of Greece, Princess of Denmark**) (נולדה ב-17 בספטמבר 1968 בשם מארי שנטל מילר; **Marie-Chantal Miller**), היא רעייתו של פבלוס, נסיך יוון יורש העצר לשעבר של יוון.

ילדותה ונעוריה
--------------

מארי שנטל נולדה בלונדון, האמצעית מבין שלוש בנותיו של היזם והמיליונר רוברט וורן מילר ואשתו מארי שנטל פזנט, אמה אקוואדורית ואביה אמריקאי ממוצא בריטי וצרפתי וצאצא להנרי הראשון, מלך אנגליה, לואי הרביעי, מלך צרפת וויליאם הראשון, מלך סקוטלנד, היא גדלה בהונג קונג בשל עסקיו של אביה ובגיל 9 עברה לשווייץ על מנת ללמוד בפנימיית לה רוזי היוקרתית, בה נוהגים להתחנך רבים מבני משפחות המלוכה בעולם, ב-1982 העתיקה את לימודיה לשנה לבית ספר פרטי לבנות בפריז ואת התיכון היא סיימה בפנימייה בניו יורק, לאחר סיום לימודיה בבית ספר החלה ללמוד לתואר בתולדות האמנות באוניברסיטת ניו יורק אך עזבה את הלימודים אחרי שנה לאחר שיורש העצר היווני הציע לה נישואים במהלך חופשת סקי בגשטאט, שווייץ.

למרי שנטל שתי אחיות:

* פיה גטי (1966)- יוצרת סרטים ואמנית, נישאה לכריסטופר גטי, נכדו של טייקון הנפט ג'ון פול גטי שהוערך תקופה מסוימת כאדם העשיר בעולם ולה בת ושלושה בנים.
* אלכסנדרה נטשה (1972)- אשת אופנה, נישאה לאלכסנדר פון פירסטנברג, בנם של הנסיך הגרמני אגון פון פירסטנברג ומעצבת האופנה דיאן פון פירסטנברג ולה בת ובן.

שלוש האחיות מילר ידועות בכך שנישאו לבני מלוכה ומשפחות עשירות מן המעמד הגבוה.

ב-2000 ייסדה מארי שנטל חברה על שמה המשיקה בגדים ואביזרים יוקרתיים לילדים על שעיצבה, היא כתבה ואיירה גרסה מחודשת של סיפור הילדים "הנסיכה והצפרדע" שהיווה חלק מסדרת ספרים של מעשיות לילדים שתכננה להוציא, היא משמשת כחברת הנהלה בבית ספר האמריקאי הלאומי לבלט ובמרכז לבריאות בעלי חיים ובנוסף היא נמנית מבין המייסדית של המרכז האמריקאי למורשת ונטית.
ב-2011 החליטה מארי שנטל לוותר על אזרחותה האמריקאית.

משפחתה
------

בתחילת 1995 התארסה מארי שנטל לפבלוס, יורש העצר היווני ובנם של מלך יוון לשעבר קונסטנטינוס השני, מלך היוונים והמלכה אנה מריה, מלכת יוון, היא המירה את דתה מנצרות קתולית לנצרות יוונית-אורתודוקסית בטקס פרטי בכנסייה בניו יורק על מנת להינשא לו, טבעת אירוסיהן הייתה קבושון ספיר שעליו יהלום בצורת לב והם נישאו ביולי באותה שנה בכנסייה היוונית של לונדון והיא תוכננה על ידי מארגני החתונות הידועים בעולם, בין אורחי החתונה נכללו רבים מבני משפחות המלוכה באירופה ופוליטיקאים יוונים, החתונה שודרה בשידור ישיר לטלוויזיה היוונית דבר שתרם לפופולריות של משפחת המלוכה היוונית שגלתה מהמדינה והוביל לתמיכה ציבורית בחידוש מוסד המלוכה ביוון.
לזוג יורשי העצר נולדו חמישה ילדים:

* הנסיכה מריה אולימפיה (נולדה בניו יורק ב-25 ביולי 1996)
* הנסיך קונסנטין אלקסיוס (נולד בניו יורק ב-29 באוקטובר 1998)
* הנסיך אכילס אנדראס (נולד בניו יורק ב-12 באוגוסט 2000)
* הנסיך אודיסאוס קימון (נולד בלונדון ב-17 בספטמבר 2004)
* הנסיך אריסטידיס סטאוורוס (נולד בלוס אנג'לס ב-29 ביוני 2008).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארי שנטל, נסיכת יוון** בוויקישיתוף
* מארי שנטל, נסיכת יוון, ברשת החברתית אינסטגרם
**מארי שניר** (בגרמנית: **Marie Schnür**‏; 19 בפברואר 1869 – אחרי 1918) הייתה ציירת, מאיירת ויוצרת צלליות גרמנית. בין השנים 1907–1908 היא נישאה לצייר פרנץ מארק.

ביוגרפיה
--------

היא הייתה אחת מחמש בנות שנולדו למשפחה אמידה מקובורג, באחוזה גדולה שבית הגן שלה עדיין שמור כאתר היסטורי. היא למדה בבית הספר לאמנות שהופעל על ידי איגוד האומניות בברלין, והמדריך העיקרי שלה היה הפסל קונרד פהר. היא למדה גם במינכן אצל לודוויג שמיד-רוטה ווילהלם דורר. לאחר מכן, היא הפכה למאיירת, עבדה על ספרים ובמגזין "יוגנד", שם עבודותיה הופיעו לעיתים קרובות בעמוד הראשון.

הקריירה שלה התקדמה דרך ידידותה עם האמנית גרטרוד רוסטוסקי והשתתפותה בקבוצת אמנות המכונה "Die Scholle". היא הייתה גם חלק מחוג האמנים סביב הרוזנת מריון קאוליץ (1865-?), יצרנית בובות אמנותיות שהן פריטי אספנות נדירים. שניר הכינה כמה משלה שהוצגו בחנות כלבו מפורסמת בברלין.

היא גם הייתה מדריכה באקדמיה לנשים, שם לימדה ציור טבע דומם. שם פגשה את פרנץ מארק וברטה מארי פרנק, סטודנטית שתהפוך לאשתו השנייה של מארק. הם בילו את קיץ 1906 יחד, בביתו של מארק בקוכל.

מוקדם יותר באותה שנה, נולד לשניר בסתר בן (קלאוס) בפריז; ככל הנראה ממערכת יחסים עם האמן אנג'לו יאנק, אם כי מקורות מסוימים מצביעים על אוגוסט גלינגר, סטודנט לרפואה שלימים נודע בחשיפת הפשעים שביצעו נגד שבויי מלחמה גרמנים במהלך מלחמת העולם הראשונה. בתחילה נאלצה להשאיר את בנה קלאוס עם הוריה בסווינמונדה, אך קיבלה הצעה ממארק להיכנס לנישואי נוחות כדי שתוכל להשיג משמורת על בנה. לאחר שנה בלבד היא התגרשה ממארק, האשימה אותו בניאוף ובכך מנעה ממנו להתחתן עם ברטה פרנק עד שנת 1911.

זמן לא רב לאחר הגירושין נסעה שניר לסווינמונדה לגור עם משפחתה.

בהמשך לא ידוע עליה דבר נוסף, אם כי המגזין יוגנד פרסם יצירות אמנות חדשות שנעשו על ידה בשנת 1916 וב־1918.

גורל בנה אינו מתועד.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארי שניר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Schnürs Pavilion (ארכיון)
2. ↑  Brigitte Roßbeck, **Franz Marc: Die Träume und das Leben - Biographie**, Siedler Verlag, 2015-02-23, מסת"ב 978-3-641-15861-3. (בגרמנית)
3. ↑  Brigitte Salmen, Maria Marc. Leben und Lebenswerk, from: Maria Marc im Kreis des "Blauen Reiter" (Maria Franck, exhibition catalog), Schloßmuseum Murnau, 2004.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 136859054
* VIAF: 81134772
* WorldCat: viaf-81134772

 |
**האקאן הראשון**, או **האקאן האדום** (בשוודית: **Håkan Röde**) היה מלך שוודיה שמלך במשך כעשור במחצית השנייה של המאה ה-11. המידע אודותיו מועט וברובו שנוי במחלוקת. דבר לא ידוע על תקופת מלכותו. כינויו "האדום" לקוח מרשימות המלכים שבתוך "החוק של וסטרייטלנד" (Västgötalagen), שנכתב במאה ה-13. אותו מקור טוען שהאקאן נולד בלוון שבוסטרייטלנד.

הרצף השושלתי
------------

למרות הסתירה בין המקורות, מקובל להניח באופן כללי שמעמדו של האקאן כיורשו של סטנקיל כמלך שוודיה הוא נכון. הוא מלך החל משנת 1070 בכמה אזורים בשוודיה לאחר שירש את אלסטן סטנקילסון והחל משנת 1075 גם באופלנד, לאחר שרש את אנונד גרדסקה. ברשימת המלכים שמופיעה באנציקלופדיה הלאומית השוודית נמחק שמו של אנוד גרדסקה והאקאן מופיע כיורשו של אלסטן סטנקילסון. על פי הטענה באנציקלופדיה הלאומית ייתכן גם שהם משלו יחד עם אינגה הזקן בשנות השמונים של המאה ה-11. במכתב שנשלח על ידי האפיפיור גרגוריוס השביעי הוא פונה לאינגה יחד עם האקאן או עם אלסטן סטנקילסון כמלכי וסטרייטלנד ומורה להם לגבות מעשר כמורה ולשלוח כמרים לרומא כדי לעבור שם הכשרה.

באנציקלופדיה בריטניקה נאמר ש"בסוף התקופה הוויקינגית (1050 לערך), נותרה שוודיה כפדרציה רופפת של מחוזות. שושלת מונסו נכחדה ב-1060. לאחר מותו של חתנו של אחרון מלכי שושלת זו, סטנקיל, ב-1066, פרצה מלחמת אזרחים. בשנת 1080 לערך מלכו בניו של סטנקיל, אינגה, ואלסטן". אם המונח "מלחמת אזרחים" הוא התיאור המתאים לתקופה שבין השנים 1066 – 1080, השליטים של אותה תקופה יכלו להיות מוגדרים בתחום האפור שבין "מלך" ל"מצביא". תיאור תקופה זו בהיסטוריה של שוודיה כ"תקופת מעבר" (Translatio imperii) יכול להתבסס בעיקר על רוויזיוניזם היסטורי ספקולטיבי שהתרחש ככל הנראה במגמות סותרות החל מראשית המאה ה-13 לכל המאוחר.

### אדם מברמן

על פי יצירתו של אדם מברמן, מעשי הבישופים של כנסיית המבורג, שנכתבה בשנות השבעים ובראשית שנות השמונים של המאה ה-11, היה האקאן מלך נבחר שכיהן לאחר שהודחו אלסטן, בנו של סטנקיל ואנונד גרדסקה.

### החוק של וסטרייטלנד

על פי רשימות המלכים שבחוק של וסטרייטלנד, האקאן האדום מלך 13 שנים כיורשו של סטנקיל.

### סאגות

בסאגה אודות מגנוס אולפסון, חלק ממחזור העולם של סנורי סטורלוסון, שנכתב ב-1225, רשום האקאן כיורשו של סטנקיל: "סטנקיל, המלך השוודי, מת בערך באותה עת בה נפלו של ההאראלדים, והמלך שמלך אחריו נקרא האקאן. אחריו מלך אינגה, בנו של סטנקיל".

באופן דומה, בסאגת האראוור (Hervarar saga) מהמאה ה-13 נכתב: "לסטנקיל היה בן בשם אינגה, שהיה מלך לאחר האקאן".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האקאן הראשון, מלך שוודיה** בוויקישיתוף
* מידע מתוך המילון הביוגרפי השוודי הלאומי (בשוודית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 14177634X
* VIAF: 150854550
* WorldCat (עם VIAF): 150854550

 |
**קארל קארלס** (בגרמנית: **Carl Carls**;‏ 16 בספטמבר 1880 - 11 בספטמבר 1958, ברמן) היה שחמטאי גרמני; במקצועו היה בנקאי. 

קארלס לימד את עצמו לשחק שחמט בגיל 13, מספר שנכתב על ידי זיגברט טאראש. בתקופת שהותו בהמבורג אימנו אותו אוסיפ ברנשטיין והנס פארני. בשנת 1905 זכה משחק שלו מתחרות המבורג בפרס יופי. לאחר סיום לימודיו עבד קארלס כפקיד בנק בהנובר עד שנת 1906. לאחר מכן עבר לברמן שם סייע בהקמתו של בנק "Bremer Creditbank". משנת 1908 ואילך כיהן בתפקידים ניהוליים בבנק זה. 

בשנת 1922 סיים קארלס במקום השני בתחרות "באד אוינהאוזן", אחרי ארהרדט פוסט. קארלס ניצח באליפות גרמניה השנייה שהתקיימה בבאד אאכן בשנת 1934. 

באליפות העולם לחובבים שהתקיימה בהאג בשנת 1928, הגיע קארלס למקום השביעי. 

קארלס ייצג את גרמניה בשלוש אולימפיאדות: באולימפיאדה הראשונה בלונדון בשנת 1927 בתוצאה +7 -3 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) , באולימפיאדה השלישית בהמבורג בשנת 1930 +6 -1 =7  ובאולימפיאדה הבלתי רשמית במינכן בשנת 1936 +5 -2 =10.. בשתי האולימפיאדות האחרונות זכה במדליית ארד קבוצתית.

במהלך מלחמת העולם השנייה חלק קארלס את המקום ה-10-12 בתחרות קרקוב-ורשה בשנת 1941. קארלס ניצח בתחרות רוסטוק בשנת 1942. בתחרות פראג 1943 פרש קארלס לאחר שמונה משחקים. 

פיד"ה העניקה לקארלס תואר אמן בינלאומי בשנת 1951.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל קארלס** בוויקישיתוף

* קארל קארלס, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* מידע כללי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 105053610X
* ISNI: 0000 0003 9284 5045
* NTA: 144538229
* VIAF: 286987679
* WorldCat: viaf-286987679

 |
**מארינו פאליירו** (באיטלקית: **Marino Faliero**; בוונטית: **מרין פאלייר** - **Marin Falier**;‏ 1285 - 17 באפריל 1355) היה הדוכס ה-55 של ונציה. פאליירו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, ב-11 בספטמבר 1354 ועד הוצאתו להורג.

חייו
----

במהלך כהונתו כדוג'ה, בשנת 1355 ניסה פאליירו להכריז על עצמו כנסיך ולהפוך את רפובליקת לה סרניסימה למלוכה. ככל הנראה ניסיון זה נבע מהשיטיון שבו לקה פאליירו בשל גילו בעת כהונתו (פאליירו היה בן למעלה מ-70). אצולת ונציה עצרה את פאליירו, העמידה אותו למשפט, ובסיומו נכרת ראשו. עשרה מעוזריו של פאליירו שסייעו לו הוצאו להורג בתלייה וגופותיהם נתלו מחלונות ארמון הדוג'ה הצופים לכיכר סן מרקו.

כחלק מפסק הדין נפסק כי שמו וזכרו ימחו מדברי ימי העיר (דמנאטיו ממוריאה) ולכן דיוקנו התלוי בחדר המועצה הגדולה (Sala del Maggior Consiglio) שבארמון הדוג'ה הושחר.

סיפור חייו של פאליירו תואר בדרמה מאת לורד ביירון בשנת 1820 והפך לאופרה בשם זה מאת גאטנו דוניצטי בשנת 1835.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארינו פאליירו** בוויקישיתוף
* מארינו פאליירו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מארינו פאליירו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אנדראה דאנדולו** | **דוכסי ונציה** 1354–1355 | **הבא**:**ג'ובאני גראדניגו** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260931705171
* BnF: cb16599093q (data)
* GND: 119399784
* ISNI: 0000 0000 6628 8618
* LCCN: n86142005
* NLG: 99339
* NTA: 087720566
* SUDOC: 129482757
* VcBA: 495/205490
* VIAF: 32805690
* WorldCat: lccn-n86142005

 |
**כרישון כוכבני** (שם מדעי: ***Mustelus asterias***) הוא מין של כריש קטן ממשפחת הכרישוניים. הוא מצוי לאורך מדפי יבשות עד עומק 200 מטר בצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי והים התיכון סביב חופי אירופה, מערב אסיה לרבות ישראל וצפון אפריקה.

מאפיינים
--------

כרישון זה מגיע לאורך 1.4 מטר והוא קטן מאוד ביחס לקרוביו. צבעו אפור-חום עם פס לבן ליד גבו ונקודות לבנות בין פס זה לסנפיר הגב המחודד שלו. הוא בעל סנפירי חזה רחבים ושטוחים המותאמים לשכיבה על קרקעית הים שם הוא רובץ רוב זמנו. סנפירי השת קטנים והזנב בעל אונה עליונה גבוהה בהרבה מהתחתונה. הראש מעוגל ובעל עיניים גדולות והשיניים בעלות מבנה חריצי שממנו קיבל את שמו הכוכבי.

הכריש שוחה לבדו סביב הקרקעית ומחפש בעזרת חוש ריחו הרגיש סרטנים, לובסטרים, כפניים ורכיכות אותם הוא מפצח בעזרת שיניו החזקות. הכריש משריץ 7-15 צאצאים חיים המתקיימים בשבועות הראשונים על החלמון שבבטנם.

הכריש נפוץ על קרקעיות בעומק 200 מטר מהים הצפוני שסביב חופי נורווגיה עד למרוקו או סהרה המערבית, בדרך כלל על מרבצי חוליות או חצץ. הוא מגיע גם לים התיכון אך לא לים השחור.

אוכלוסיות המין פחתו מאוד בים התיכון והוא במצב שימור קרוב לסיכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרישון כוכבני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרישון כוכבני באתר הרשימה האדומה של IUCN
שיגור מארינר 5
**מארינר 5** הייתה גשושית אמריקאית שנבנתה כחלק מתוכנית **מארינר-נוגה 1967** של נאס"א. מארינר 5 ביצעה מדידות על האטמוספירה של נוגה, מדדה את ספקטרום המימן בתחום האולטרא סגול, את תנודות השדה המגנטי סביב הכוכב ולקחה דגימות מרוח השמש.

לכתחילה בנו את מארינר 5 בתור גיבוי למארינר 4, אך לאחר ההצלחה של מארינר 4 החליטו שמשימתה של מארינר 5 תהייה לנוגה ולא למאדים. בעקבות שינוי מטרת המשימה החליטו להסיר את המצלמה ולהפוך ולקצץ את הלוחות הסולאריים על מנת לחזק את כושר בידודו של מגן החום.

מארינר 5 שוגרה ב-14 ביוני 1967 מ-LC-12 בנמל החלל קייפ קנוורל, וביצעה את היעף על פני נוגה ממרחק של 4,094 ק"מ ב-19 באוקטובר באותה השנה. בעזרת מכשירים רגישים יותר מאלו של מארינר 2 הצליחה מארינר 5 לשפוך אור על טבעו והרכבו של הכוכב הרותח והמעונן ועל התנאים בתווך הבין-כוכבי.

הנתונים שהגיעו מהמדידות שביצעה מארינר 5 על האטמוספירה של נוגה עזרו להבין את הסיבות לחום הרב וללחץ הגבוה שנמצאו על פני נוגה באמצעות הגשושית הרוסית, ונרה 4, שנחתה על נוגה זמן קצר לפני משימת מארינר 5. לאחר משימות אלו, הובן שפני השטח של נוגה רותחים ושהאטמוספירה שלה צפופה אפילו יותר ממה ששיערו.

פעילותה של מארינר 5 הסתיימה בנובמבר 1967 והיא נמצאת כרגע במסלול הליוצנטרי.

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מארינר 5** |

* תוכנית מארינר
* תוכנית ונרה

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל המשימה של מארינר 5 באתר נאס"א לחקר מערכת השמש.
* דו"ח סופי לתוכנית מארינר-נוגה 1967

| תוכנית מארינר |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מארינר 1 • מארינר 2 • מארינר 3 • מארינר 4 • מארינר 5 • מארינר 6 • מארינר 7 • מארינר 8 • מארינר 9 • מארינר 10 | מארינר 9 |

 |
קברו של קארל פאז'יק בבית העלמין בסרייבו. הכיתוב: "כאן טמון בונה סרייבו, צ'כי במוצאו אשר בחר להיות בן סרייבו. מבוסניה והרצגובינה - אסירת התודה"
**קָארֶל פָּאזִ'יק** (בצ'כית: **Karel Pařík**, בבוסנית: **Karlo Paržik**;‏ 4 ביולי 1857, וליש, בוהמיה, האימפריה האוסטרית - 16 ביוני 1942, סרייבו, מדינת קרואטיה העצמאית) היה אדריכל אשר נודע בתכנונם של כ-160 מבני מוסדות ציבור ואמנות בבוסניה שתחת האימפריה האוסטרו-הונגרית וממלכת יוגוסלביה, מהם 70 מבנים בסרייבו ובכללם בית הכנסת האשכנזי הגדול של הקהילה היהודית.

קארל פאז'יק נולד בכפר וליש אשר בחבל בוהמיה. הוא רכש תואר בהנדסה אזרחית באוניברסיטת וינה. ב-1878, סיפחו האוסטרו-הונגרים את אזור בוסניה מידי העות'מאנים ופעלו לבניית תשתיות ומוסדות ציבור ואמנות בהיקף נרחב. תהליך זה לווה בהגירת אנשי מקצוע מרחבי האימפריה לבוסניה, רובם לסרייבו. ב-1884 הגיע קרל פאז'יק לסרייבו והחל בתכנון מבני ציבור שונים. בהמשך, זכה למשרה רשמית כמהנדס אזרחי במחלקת הבינוי של השלטון המקומי בבוסניה. מבין המבנים אותם תכנן ניתן למנות את המוזיאון הלאומי של בוסניה והרצגובינה(אנ')‏(1888) ובית הכנסת האשכנזי הגדול(אנ')‏(1902). 

ב-1916 סיים את עבודתו כמהנדס אזרחי ובמשך שנים אחדות עסק בהוראה. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה וכינון ממלכת יוגוסלביה עסק פאז'יק באופן פרטי בייעוץ ותכנון אדריכלי ובמסגרת זו תכנן מבנים כגון בית "התיאטרון הלאומי של סרייבו"(אנ')‏(1921). קארל פאז'יק הלך לעולמו בסרייבו ב-1942 והוא בן 84.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל פאז'יק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007577440705171
* GND: 1030605343
* ISNI: 0000 0000 5568 5140
* LCCN: no2007107365
* NKC: xx0063937
* VIAF: 71178553
* WorldCat: lccn-no2007107365

 |
**צ'ארלס וילקס** (3 באפריל 1798 - 8 בפברואר 1877), מגלה ארצות וקצין בחיל הים האמריקאי.

תחילת דרכו
----------

וילקס נולד בעיר ניו יורק בשנת 1798, הצטרף לחיל הים האמריקאי אחרי ששרת מספר שנים בצי הסוחר, ומונה בראש מחסן המפות והכלים בשנת 1833.

תקופתו כמגלה ארצות
------------------

בשנים 1838–1842 הוא פיקד על משלחת החקר של ארצות הברית - המשלחת האמריקאית הראשונה לאנטארקטיקה, שנודעה בשם משלחת וילקס. במהלך המסע, סקרו וילקס וצוותו את היבשת האנטארקטית וכן כ - 280 איים באוקיינוס השקט ובחוף האמריקאי של האוקיינוס השקט. הייתה זו משלחת שמיפתה יותר שטח וים מכל ניסיון קודם לחקור את אנטארקטיקה ואת האוקיינוס השקט, למעט ג'יימס קוק. וילקס היה בן זמנו של חוקר אנטארקטיקה הבריטי, ג'יימס קלארק רוס, ועל שמם של השניים נקראים אתרים טבעיים באנטארקטיקה. מדף קרח הנימצא סמוך לארץ וילקס נקרא על שמו של רוס.

תקופתו כקצין בחיל הים האמריקאי
------------------------------

בהיותו קצין בתחילת מלחמת האזרחים האמריקנית, פיקד וילקס על ספינת המלחמה סן חסינטו ב-8 בנובמבר 1861, ויירט את ספינת הדואר הבריטית **טרנט** בתעלת בהאמה, שם מצא ושבה את ג'יימס מסון ואת ג'ון סלידל, נציבי הקונפדרציה לבריטניה. "פרשת טרנט", כפי שכונתה, הייתה חבית חומר נפץ דיפלומטית. בראשית הפרשה קבלו את וילקס בתשואות אבל ממשל לינקולן הרגיש עצבנות מה לנוכח האפשרות שבריטניה תהפוך לבעלת - בריתם של אנשי הקונפדרציה ותכריז מלחמה על ארצות הברית, וכך שוחררו השבויים. בשנת 1866 יצא צ'ארלס וילקס לגמלאות בדרגת סגן - אדמירל, לאחר שנטל תפקיד בהקמת המיצפה הימי של ארצות הברית בוושינגטון. הוא מת ב-8 בפברואר 1877.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ארלס וילקס** בוויקישיתוף
* צ'ארלס וילקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי צ'ארלס וילקס בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* צ'ארלס וילקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297845405171
* BIBSYS: 2002771
* BnF: cb124822464 (data)
* Botanist: Wilkes
* CANTIC: a11973791
* DSI: 11928
* GND: 118837915
* ISNI: 0000 0001 2118 0280
* LCCN: n50017314
* NLA: 35608282
* NTA: 071463445
* SNAC: w6zk5jd8
* SUDOC: 027779041
* Trove: 1013311
* ULAN: 500117500
* VIAF: 2573964
* WorldCat: lccn-n50017314

 |
**כריש שחור-שוליים אוסטרלי** (שם מדעי: ***Carcharhinus tilstoni***) הוא מין של דג סחוס במשפחת הכרישיים, החי לחופי צפון אוסטרליה בין חופי אוסטרליה המערבית לסידני שבניו סאות' ויילס בעומק של עד 50 מטרים, אף שנצפה גם רחוק יותר מהחוף. מספר פרטים נדדו למרחק של 1,348 קילומטרים.

הכריש תואר ב-1950 בידי האיכתיולוג הבריטי-אוסטרלי גילברט פרסי וייטלי (אנ') והוא נחשב לעיתים לכריש שחור-שוליים (*Carcharhinus limbatus*), שכמעט זהה לו. עם זאת יש הבדל ביניהם במספר החוליות ובסמן הגנטי שלו.

כריש זה מגיע לאורך ממוצע של 1.5 עד 1.8 מטר כשפרטים גדולים עלו על 2 מטרים ומשקל של 52 ק"ג. זהו כריש בעל גוף שרירי וזרים, סנפירי חזה מעוקלים בעלי קצוות מחודדים. סנפיר הגב הראשון מעוקל עם קצה מחודד וסנפיר גבי נוסף קטן יותר כשהזנב השרירי בעל אונה עליונה ארוכה וחדה יותר מהאונה התחתונה. לכריש שיניים מחודדות המתחדשות ללא הרף. צבע הכריש אפור-כחול והבטן בהירה, כשהקצוות שחורים.

הכריש הוא אוכל דגים ברובו, כשהוא מחפש לאורך החופים של אוסטרליה דגים כמו טונה, סרדיניים, שרבובוניים וטורפניים ואף כרישים אחרים כמו כרישון פלג-שן, כריש יתדי או כריש שחור-אונה.

כריש זה משריץ צאצאים חיים, לרוב אחד עד שישה לאחר היריון ארוך של 10 חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריש שחור-שוליים אוסטרלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  כריש שחור-שוליים אוסטרלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו 13 (פירושונים).

**שלוש עשרה** (באנגלית: **Thirteen**) הוא סרט דרמה משנת 2003. הסרט בוים ונכתב על ידי קתרין הארדוויק, וגם על ידי ניקי ריד. זהו סרט אוטוביוגרפי שמתבסס על חייה של השחקנית ניקי ריד (אשר משחקת בסרט את "איבי זאמורה") בגילאים 12–13. התסריט של הסרט נכתב תוך שישה ימים בלבד, ובמקור היה מכוון להיות סרט קומדיה.
הסרט שנוי במחלוקת בשל יחסו לנושאים כמו מיניות, סמים, אלכוהול ופגיעה עצמית.

עלילה
-----

טרייסי היא ילדה בת 13 החיה עם אמה החד-הורית מלאני, מכורה לסמים לשעבר, ואחיה הבכור מייסון. טרייסי מוזמנת על ידי איבי זאמורה, ילדה פופולרית בבית ספרה לבילוי משותף. השמחה שבקבלה לחברה מוחלפת במהרה בעצב לאחר שטרייסי מגלה שאיבי ביקשה רק ללעוג לה ולא התכוונה לממש את הצעתה. טרייסי מחליטה לצאת לבלות לבד, ובעודה מטיילת בשדרות הוליווד היא רואה את איבי וחברה נוספת גונבות בגדים מחנות. טרייסי, המבקשת לנשוא חן בעיני איבי, מחקה את מעשיה וגונבת ארנק מאישה זרה. תוכניתה מצליחה ועד מהרה איבי הופכת לחברתה ואף עוברת לגור בביתה של טרייסי.

עם החשיפה לתרבות הנהנתנות של איבי התנהגותה של טרייסי מתחילה להדרדר. היא מתלוננת בפני הוריה הגרושים על מצבם הכספי, שמונע ממנה לקנות מוצרים ובגדים אופנתיים, זונחת את חברותיה הקודמות, מדרדרת בלימודים, נוהגת בהפקרות מינית, משתמשת בסמים ומתייחסת בגסות לסובבים אותה.

מלאני, אמה של טרייסי, שמה לב להידרדרות אשר חלה בבתה ומבינה כי מקור השינוי הוא חברתה החדשה. מלאני מחליטה להוציא את איבי מביתה ובכך לנסות ולהקטין את השפעתה על טרייסי. איבי נשלחת לדודתה ברוק, שם היא טוענת כי דווקא טרייסי היא זו שאחראית להתנהגות השתיים.

הסרט מגיע לשיאו בעימות בביתן של מלאני וטרייסי לבין ברוק ואיבי. אלו האחרונות מאשימות את טרייסי בהידרדרות של איבי, בעוד שמלאני מגנה על בתה וטוענת כי הייתה ילדה נורמטיבית בטרם פגשה באיבי. לבסוף מגלה מלאני צלקות על ידה של טרייסי - עדות לניסיון התאבדות שביצעה ומגרשת את ברוק ואיבי מהבית. הסרט מסתיים באופן אופטימי ומראה קרבה חדשה בין האם לבתה ואת טרייסי נהנית וצוחקת כילדה רגילה.

ביקורות ופרסים
--------------

הסרט זכה לביקורות חיוביות. באתר Rotten Tomatoes הוא מדורג ב-81 אחוזי טריות, וב-76 אחוזים לפי ביקורות הקהל.

הולי האנטר זכתה למועמדות לפרס אוסקר עבור שחקנית המשנה הטובה ביותר. הן האנטר והן אוון רייצ'ל ווד זכו למועמדויות לפרס גלובוס הזהב, כאשר האנטר הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה ורייצ'ל ווד לשחקנית הראשית בסוגת הדרמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שלוש עשרה (באנגלית)

* "שלוש עשרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "שלוש עשרה", באתר נטפליקס

* "שלוש עשרה", באתר AllMovie (באנגלית)

* "שלוש עשרה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "שלוש עשרה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "שלוש עשרה", באתר Metacritic (באנגלית)

* "שלוש עשרה", באתר אידיבי

* "שלוש עשרה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)

* "שלוש עשרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* יאיר הוכנר, ‏"שלוש עשרה, באתר "סרט"
**זִיגְזָג** (או **זיג-זג**, בעברית: **סִכְסָךְ**) הוא קו שבור, בדפוס המורכב מפינות קטנות רבות, המתנהלות בדרך החסומה על ידי שני ישרים.

דולמן ברוסיה, מעוטר בזיגזגים
זיגזג יכול להיות אחיד או לא אחיד בצורתו. מנקודת מבט סימטרית, זיגזג אחיד יכול להתקבל ממחרוזת של אותיות v הצמודות אחת לרעותה בשורה, או מקטע שעליו מופעל שיקוף מוזז מסוים החוזר על עצמו:

זיגזג אחיד, הנבנה מקטע שמופעל עליו שיקוף מוזז

כביש העולה במעלה הר עושה זאת לעיתים בזיגזג, כשהוא מתפתל ימינה ושמאלה לסירוגין, כדי לעשות את הכביש תלול פחות. גל משולש, שהוא גרף המהווה אינטגרל של גל מרובע, וכן גל שיני מסור, יכולים להיות מתוארים כזיגזגים אחידים. מספרי תפירה מעוצבים בצורת זיגזג כדי שגזירתו של הבד תגרום לכמה שפחות קרעים. אומנות הקדרות עושה שימוש רב בזיגזגים.

בשיח הפוליטי הישראלי נעשה שימוש בביטוי זיגזג פוליטי (ובפועל הנגזר מהמילה, "זִגְזֵג"), במובן של ביצוע מהלכים והבעות דעה שמהווים שינויים חוזרים בדעה הפוליטית.

מקור המילה "זיגזג" הוא במילה הצרפתית Zigzag, שבתורה נגזרת מהמילה הגרמנית Zickzack, שפירושה ברק.

הסופר דויד גרוסמן כתב ספר בשם 'יש ילדים זיגזג'. הספר הוסרט.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **עקלתון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זיגזג** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Anatoly Liberman (16 במרץ 2009). *Word Origins...And How We Know Them: Etymology for Everyone*. Oxford University Press, USA. p. 63. ISBN 978-0-19-538707-0. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית - צ'יק וצ'אק, באתר nrg‏, 29 באוקטובר 2009
3. ↑  על הספר "יש ילדים זיגזג", באתר אתר הספריה החדשה