recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**משפט היינה-בורל** הוא משפט יסודי באנליזה מתמטית, הקובע שקבוצה בישר הממשי היא קומפקטית אם ורק אם היא סגורה וחסומה. המשפט חל באותה מידה על קבוצות של וקטורים, כלומר תת-קבוצות של המרחבים האוקלידיים {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}}. 

האפיון של קבוצות קומפקטיות שנותן משפט היינה-בורל אינו נכון בכל מרחב מטרי, ודרכו מצביע המשפט על כך שמערכת האקסיומות של המרחבים האוקלידיים חזקה מזו של מרחבים מטריים אחרים. 

המשפט קשור לשני משפטים חשובים אחרים - משפט בולצאנו-ויירשטראס והלמה של קנטור - ואפשר להסיק אותם בקלות יחסית זה מזה.

רקע
---

הקומפקטיות היא תכונה מרכזית בטופולוגיה, והיא קשורה לתכונות חשובות רבות אחרות. משפט היינה-בורל קובע, כאמור, שבמרחבים האוקלידיים אפשר לאפיין אותה באמצעות שתי דרישות פשוטות יחסית: שהקבוצה המדוברת תהיה סגורה וחסומה. כיוון אחד של האפיון הזה נכון בכל מרחב מטרי: כל קבוצה קומפקטית היא תמיד סגורה וחסומה. ההפך אינו נכון.

אפיון אחר, כללי יותר, קובע ש(בכל מרחב מטרי), קבוצה היא קומפקטית אם ורק אם היא שלמה וחסומה כליל. הדרישה השנייה, שהקבוצה תהיה חסומה כליל, חזקה יותר מכך שהקבוצה תהיה חסומה סתם, אלא שקבוצה חסומה המוכלת בקבוצה קומפקטית היא גם חסומה כליל. בנוסף לזה, אם המרחב עצמו שלם, אז כל קבוצה סגורה היא שלמה, ולכן במרחבים שלמים קבוצה היא קומפקטית אם ורק אם היא סגורה וחסומה כליל. אפיונים אלה מכלילים את משפט היינה-בורל.

הוכחה באמצעות הלמה של קנטור
---------------------------

כל קבוצה קומפקטית במרחב מטרי היא סגורה וחסומה. הקושי הוא להוכיח שקבוצה סגורה וחסומה היא קומפקטית. כדי להוכיח זאת, מספיק להראות את הטענות הבאות.

1. תיבה במרחב {\displaystyle d}-ממדי היא קבוצה קומפקטית: נניח שיש כיסוי פתוח של התיבה שאין לו תת-כיסוי סופי. נחלק את התיבה ל-{\displaystyle 2^{d}} "רבעים", על ידי חלוקת כל אחד מצירי התיבה לשניים. לפי ההנחה, לאחד מאלה אין תת-כיסוי סופי. נמשיך באופן כזה, ונקבל סדרת תיבות המוכלות כל אחת בקודמתה, עם קוטר השואף לאפס. לפי הלמה של קנטור, חיתוך כל התיבות בסדרה הוא נקודה אחת. אחת הקבוצות בכיסוי מכסה את הנקודה הזו, ולכן מכילה תיבה מן הסדרה שלנו - אבל זהו כיסוי סופי לאותה תיבה, בסתירה לאופן בחירת התיבות בסדרה.
2. כל קבוצה חסומה מוכלת בתיבה סגורה כלשהי: משום שכל כדור מוכל בתיבה.
3. תת קבוצה סגורה של קבוצה קומפקטית, אף היא קומפקטית: בהינתן קבוצה סגורה {\displaystyle B} המוכלת בקבוצה קומפקטית {\displaystyle A}, נתבונן בכיסוי פתוח של {\displaystyle B}. נצרף לכיסוי הפתוח הזה את ההפרש {\displaystyle A\setminus B} וקיבלנו כיסוי פתוח של {\displaystyle A}, שיש לו תת-כיסוי סופי. נסיר ממנו את {\displaystyle A\setminus B} ונקבל תת-כיסוי סופי של הכיסוי של {\displaystyle B}.

קישורים חיצוניים
----------------

* משפט היינה-בורל, באתר MathWorld (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק במושג כללי באנליזה וקטורית. אם התכוונתם למושג באלקטרודינמיקה, ראו פוטנציאל וקטורי (פיזיקה) או פוטנציאל מגנטי.
באנליזה וקטורית, **פוטנציאל וקטורי** מוגדר כשדה וקטורי שהרוטור שלו הוא שדה וקטורי נתון (באנלוגיה לפוטנציאל סקלרי, שהוא שדה סקלרי שהגרדיאנט שלו הוא שדה וקטורי נתון).

פורמלית, בהינתן שדה וקטורי **v**, ה**פוטנציאל הווקטורי** **A** מוגדר כך ש:

{\displaystyle \mathbf {v} =\nabla \times \mathbf {A} }
אם השדה הווקטורי **v** תואם ל**פוטנציאל וקטורי** **A**, אז מהשוויון:

{\displaystyle \nabla \cdot (\nabla \times \mathbf {A} )=0}
(דיברגנץ של רוטור הוא אפס) מתקבל:

{\displaystyle \nabla \cdot \mathbf {v} =\nabla \cdot (\nabla \times \mathbf {A} )=0}
ומכאן נובע ש-**v** הוא שדה וקטורי סולנואידי.

לוגיקה
------

נניח כי:

{\displaystyle \mathbf {v} :\mathbb {R} ^{3}\to \mathbb {R} ^{3}}
הוא שדה וקטורי סולנואידי המוגדר באמצעות פונקציה חלקה, (**v**(**x**.

בהנחה כי (**v**(**x** יורדת במהירות כאשר **||x||** (הערך המוחלט של **x**) שואף לאינסוף, נגדיר: 

{\displaystyle \mathbf {A} (\mathbf {x} )={\frac {1}{4\pi }}\int \_{\mathbb {R} ^{3}}{\frac {\nabla \_{y}\times \mathbf {v} (\mathbf {y} )}{\left\|\mathbf {x} -\mathbf {y} \right\|}}\,d^{3}\mathbf {y} }
אזי, **A** הוא פוטנציאל וקטורי לשדה הווקטורי **v** ומתקיים:

{\displaystyle \nabla \times \mathbf {A} =\mathbf {v} }
לוגיקה זו נובעת ממשפט הלמהולץ אשר קובע כי ניתן להציג כל שדה וקטורי כסכום של שדה וקטורי סולנואידי ושדה וקטורי משמר.

חופש כיול
---------

הפוטנציאל הווקטורי של שדה וקטורי סולנואידי נתון אינו נקבע באופן ייחודי: אם **A** הוא פוטנציאל וקטורי לשדה הווקטורי **v** אזי גם הפוטנציאל {\displaystyle \mathbf {A} +\nabla m} הוא פוטנציאל וקטורי לשדה הווקטורי **v**, כאשר m יכול להיות כל שדה סקלרי המוגדר על ידי פונקציה חלקה. הדבר נובע מהעובדה שרוטור של גרדיאנט הוא אפס ( {\displaystyle {\vec {\nabla }}\times {\vec {\nabla }}m=0}).

באלקטרודינמיקה, חוסר ייחודיות זה של הפוטנציאל הווקטורי, מוביל לדרגת חופש המאפשרת כיול של הפוטנציאל המגנטי.

ראו גם
------

* משפט הלמהולץ
* פוטנציאל מגנטי
* סולנואיד (מתמטיקה)

| אנליזה וקטורית |
| --- |
| מושגים | אנליזה מתמטית - מונחים • מרחב וקטורי • שדה סקלרי • שדה וקטורי • גרדיאנט • נגזרת כיוונית • דיברגנץ • רוטור • לפלסיאן • דל במערכות צירים שונות • ד'אלמברטיאן • פוטנציאל וקטורי |
| משפטים | משפט גאוס • משפט גרין • משפט הגרדיאנט • משפט סטוקס |
| אנליזה מתמטית • אנליזה וקטורית • טופולוגיה • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה • גאומטריה דיפרנציאלית |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4279475-4

 |
אנסמבל **המאות** (בצרפתית: **Les Siècles**) הוא אנסמבל תזמורתי צרפתי שנוסד ב-2003 על ידי המנצח פרנסואה קסאבייה רות, עם שאיפה להכניס יצירות מהמאות ה-17 עד ה-21 לפרספקטיבה של היום. נגני התזמורת מנגנים בכלי הנגינה התואמים לתקופת חיבורה של כל יצירה, מסוף תקופת הבארוק והתקופה הקלאסית עד מוזיקה של המאה ה-20.

היסטוריה
--------

אנסמבל המאות מופיע בקביעות בפריז (אופרה-קומיק, סאלה פליאל, תיאטרון שאטלה, אולם הפילהרמונית של פריז), בלה קוט-סן-אנדרה (מחוז אן), באקס-אן-פרובאנס, מץ, קאן, נים, רויאמון ובבמות בינלאומיות, אמסטרדם (קונצרטחבאו), לונדון (הפרומס), ברמן, בריסל (פסטיבל קלרה), ויסבאדן, לוקסמבורג, קלן, טוקיו ואסן.

בשנת 2013, האנסמבל קיבל אישור בלעדי מהמו"ל Boosey & Hawkes לבצע את פולחן האביב כפי שהושמע בתיאטרון שאנז אליזה ב-29 במאי 1913. הם ביצעו גרסה זו מספר פעמים בהופעות בצרפת ומחוצה לה. סדרת קונצרטים זו הוקלטה גם עם גרסת 1911 של פטרושקה, לתקליט בהוצאת Éditions Musicales Actes Sud.

תקליטיהם עם יצירות של איגור סטרווינסקי וקלוד דביסי נבחרו לתקליט השנה בתחום המוזיקה הקלאסית על ידי הסאנדיי טיימס וכבחירת העורך במגזין המוזיקה והגרמופון של ה-BBC. התקליט עם יצירות סטרווינסקי זכה בפרס אדיסון קלאסיק לשנת 2012 בהולנד, כמו גם בפרס מבקרי התקליטים הגרמניים. ההקלטות שלהם ליצירות מאת המלחינים ביזה ושברייה זכו בתואר דיאפסון ד'אור מטעם המגזין באותו שם וקיבלו חמישה כוכבים במגזין הגרמני Fono Forum. 

נכון לשנת 2022, תשעה אופוסים יצאו בלייבל "Les Siècles Live", בהוצאה משותפת עם Musicales Actes Sud: ברליוז, סן-סנס, מרטין מטלון, ציפור האש, פולחן האביב ופטרושקה מאת איגור סטרווינסקי, ליסט, דיקא ודביסי. ההקלטה שלהם לבלט של ראוול, דפניס וכלואה, יצאה לאור על ידי Harmonia Mundi במרץ 2017.

לציון שנת המאה לפולחן האביב ב-2013, ביצעה התזמורת את היצירה בכלי התקופה בקונצרט הפרומס של ה-BBC ובאלטה אופר, פרנקפורט.

פרנסואה קסאבייה רות ו"המאות" יצרו סדרת טלוויזיה משלהם לערוץ France 2, בשם "פרסטו!". הסדרה שודרה במשך שלוש שנים ומשכה קהל של יותר משלושה מיליון צופים.

האנסמבל משולב ביוזמות של מוזיקה קהילתית, לרבות תמיכה בקבוצות תזמורת ומקהלה ב"Société générale".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המאות

* המאות, באתר AllMusic (באנגלית)

* המאות, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* המאות, באתר Discogs (באנגלית)

* המאות, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX6035791
* BnF: cb155333315 (data)
* CiNii: DA16179398
* GND: 16061735-2
* ISNI: 0000 0000 8621 1108
* LCCN: no2011068595
* MusicBrainz: 416b6251-c71c-492f-9f71-2c58ba55593e
* RERO: 02-A013989943
* SUDOC: 15698749X
* VIAF: 170593179
* WorldCat: lccn-no2011068595

 |
**ילדי הזמן** (באנגלית: **Children of Time**) הוא ספר מדע בדיוני מאת הסופר האדריאן צ’ייקובסקי (אנ'). הספר זכה בפרס ארתור סי. קלארק כספר המדע הבדיוני הטוב לשנת 2016.

עלילה
-----

הספר מתחיל בתיאור האנושות בפסגת יכולתה הטכנולוגית. בני האדם נעים בין הכוכבים ומאריצים כוכבי לכת כדי להמשיך ולהתפשט בגלקסיה. בנקודה רחוקה מכדור הארץ מתחילה האנושות בניסוי ביולוגי שאמור להאיץ את האבולוציה בקרב קבוצת קופים ולהפוך אותם לבעלי מודעות ויכולות שכליות הדומות לאדם. החברה האנושית באותה תקופה שסועה פוליטית והניסוי ביצירת גזע תבוני חדש מצית סכסוך אלים שמתפשט ברחבי הגלקסיה וגורם להשמדת האנושות וטכנולוגיה המתקדמת איתה. הניסוי משתבש והקופים נהרגים אך הווירוס שנועד להאיץ את התפתחותם מוצא נשאים חדשים בדמות פרוקי-רגליים ששרדו על הכוכב. מבין בעלי החיים על הכוכב המהירים ביותר להגיע למודעות מלאה הם מין של עכבישים ממשפחת הקופצניים שהופכים לגזע השליט בכוכב.

בינתיים בני האדם שהצליחו לשרוד את המלחמה מצליחים לאורך הדורות לשחזר במקצת את הטכנולוגיה שאבדה ובונים חללית המאפשרת מסע בין כוכבים במטרה להמלט מהכוכב הגווע ולמצוא כוכב ראוי להתישבות לאחר שכל הכוכבים בהם התיישבו בני האדם בעבר אינן ראויים יותר לחיים. שארית הפליטה האנושית מאוחסנת בחללית בתאי שינה והם יוצאים למסע חיפוש אחר כוכב חלופי. כשהם מגיעים לכוכב העכבישים לא נותרת להם ברירה אלא להילחם על הכוכב היחיד בו יש לגזע האנושי סיכוי אחרון לשרוד.

העימות הסופי בין בני האדם לעכבישים מחדד את ההבדלים בין דרך החשיבה האנושית לעכבישית, בעוד בני האדם שואפים להשמיד את העכבישים ואף להשמיד את הכוכב כולו העכבישים מחפשים דרך למנף את המפגש עם בני האדם לתועלתם בתמורה לחיים בשותפות. לבסוף מצליחים העכבישים להשתלט על הספינה ולהדביק את בני האדם בחלק קטן של הווירוס המקורי שמסיר את הפחדים הקדמוניים של ארכנופוביה מבני האנוש ומאפשר להם לראות אחד את השני כיצורים "אחים" מאותו מקור גנטי וכך נפתחת האפשרות לחיים משותפים.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ילדי הזמן"**.
**שוהם גת** (נולד ב-10 באוגוסט 2002) הוא כדורסלן ישראלי. משחק בעמדת הרכז בקבוצת בני הרצליה מליגת העל בכדורסל ובנבחרות ישראל בענף 3X3.

קריירת משחק
-----------

### הפועל עמק חפר (2018–2021)

שוהם החל את דרכו במועדון של הפועל עמק חפר. בין הגילאים 16–19 שיחק כרכז ראשון בקבוצת נוער על וגם בקבוצה הבוגרת בליגה הארצית.

בשנתו האחרונה בעמק חפר שיחק כחריג גיל בליגת נוער על. בשנה זו זכתה הקבוצה בדאבל כאלופת המדינה ומחזיקת גביע המדינה בליגת נוער על (2020/2021).

### הפועל חבל מודיעין (2021–2023)

בעונה הראשונה בליגה הלאומית שיחק בהפועל חבל מודיעין עם ממוצע של: 27.8 דקות, 7.4 נקודות, 5.2 אסיסטים, 1.5 חטיפות. הקבוצה סיימה במקום השני בליגה והעפילה לחצי גמר הפלייאוף.

בעונתו השנייה במועדון העמיד ממוצעים של 10.4 נקודות, 7.1 אסיסטים, 4.4 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות ב-31.1 דקות למשחק. הקבוצה סיימה בעונה זו במקום ה-13 וירדה לליגה הארצית.

### בני הרצליה (2023-הווה)

ב-23 ביולי 2023 חתם על חוזה ל-3 עונות בקבוצת בני הרצליה.

### נבחרת ישראל לנוער

שוהם שיחק בנבחרות ישראל לנוער בשני ענפים:

1. נבחרת ישראל 3x3 החל מגיל 17 אשר זכתה בהישגים הבאים:
	1. בשנת 2019 בגיל 17, זכתה הקבוצה במדליית ארד הראשונה בתולדות ישראל בענף 3X3 במסגרת אליפות אירופה עד גיל 18
	2. בשנת 2021 בגיל 19, העפילה הקבוצה לגמר ליגת האומות עד גיל 23
	3. בשנת 2022 בגיל 20, זכתה הקבוצה במקום השני בליגת האומות עד גיל 23
2. נבחרת ישראל עד גיל 20 (נבחרת העתודה) בשנים 20/21 ו-21/22

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוהם גת** בוויקישיתוף
* שוהם גת, סרטונים בערוץ היוטיוב
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* שוהם גת, באתר איגוד הכדורסל

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפועל עמק חפר זכתה באליפות ליגת העל לנוער
2. ↑  עולה מהלאומית: שוהם גת חתם בבני הרצליה לשלוש שנים, באתר וואלה!‏, 23 ביולי 2023
**יעקב הדס-הנדלסמן** (נולד ב-22 באוגוסט 1957) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר ישראל בהונגריה. כיהן בעבר כשגריר ישראל בגרמניה, בירדן ובאיחוד האירופי.

ביוגרפיה
--------

הדס-הנדלסמן נולד בתל אביב. למד בתיכון הדתי צייטלין במגמת מזרחנות. לאחר שחרורו משרות של שמונה שנים בצה"ל ב-1983, הצטרף למשרד החוץ. הוא מילא תפקידים דיפלומטיים שונים בממלכה המאוחדת, אוסטריה וטורקיה. הוא היה גם ראש הנציגות הכלכלית בדוחה, בירת קטר, ובין השנים 2003–2006 היה שגריר ישראל בירדן. לאחר מכן שב לישראל ומונה לסגן המנהל הכללי, ראש אגף המזרח התיכון ותהליך השלום. 

באוגוסט 2011 מונה לשגריר ישראל באיחוד האירופי ולנאט"ו בבריסל.

בינואר 2012 החליטה הממשלה למנותו לשגריר ישראל בגרמניה, וב-9 במרץ 2012 נכנס לתפקידו. בסוף אוגוסט 2017 סיים את כהונתו כשגריר והוחלף בתפקיד על ידי ג'רמי יששכרוף. 

בינואר 2018 מונה לשגריר המיוחד לקיימות ולשינוי אקלים. 

בשלהי 2019 מונה לשגריר ישראל בהונגריה במקום יוסי עמרני.

השכלה
-----

הדס-הנדלסמן בוגר תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ולימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בלימודי המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בוגר תוכנית ״עמיתי רוטשילד״.

משפחה
-----

יעקב הדס-הנדלסמן נשוי ואב לשלושה בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **יעקב הדס-הנדלסמן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יעקב הדס-הנדלסמן** |

*

הערות שוליים
------------

1. ↑  משרד החוץ הודיע על מינוי ארבעה שגרירים חדשים, באתר ynet, 19 בדצמבר 2010
2. ↑  מינויים בשירות החוץ - שגריר ישראל בהונגריה, באתר משרד ראש הממשלה, 27 באוקטובר 2019

| שגרירי ישראל בגרמניה ישראלישראל גרמניהגרמניה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אשר בן נתן • אלישיב בן חורין • יוחנן מרוז • יצחק בן ארי • בנימין נבון • אבי פרימור • שמעון שטיין • יורם בן-זאב • יעקב הדס-הנדלסמן • ג'רמי יששכרוף • רון פרושאור |

 |
ספר **צל העולם** (**גם** '**צלמות הארץ'** **או** '**צלמות העולם'**) הוא ספר מאת רבי מתתיה דלקרוט העוסק בענייני התכונה (אסטרונומיה) והעולם. בכתב היד נקרא הספר 'צלמות הארץ'. הספר היה פופולרי בקרב יהדות אשכנז, והוא נדפס במהדורות רבות.

תוכן הספר
---------

הספר מבוסס על ספרו של ויליאם קקסטון סופר וסוחר אנגלי מהמאה ה-15. ויליאם עצמו כתב את ספרו על פי חיבורו של גוטייה ממץ (Gautier de Metz) משורר צרפתי בן המאה ה-13. גוטייה חיבר שיר העוסק בענייני התכונה, המורכב ממדע ופנטזיה גם יחד. חיבורו זה תורגם לשפות רבות במאות השלוש עשרה עד החמש עשרה. בהתאם לכך המידע בספר צל עולם תואם את הידע שהיה קיים בימי הביניים.

הספר כאמור, עוסק בענייני חכמת הטבע והעולם, וכפי שנכתב בהקדמה לספר: "חידושי ארבע חלקי העולם ומענייני גן עדן וגיהנום וארבע יסודות".

שמו של הספר כפי שהיה כתוב בכתב היד הוא 'צלמות הארץ', אך כנדפס לראשונה באמסטרדם בשנת ה'תצ"ג (1733) שונה שמו ל'צל עולם'.

החיד"א בספרו שם עולם מזכיר את הספר למרות שהוא אינו עוסק בעניינים תורניים: "'צל עולם' - ספר בחכמות למידיות טבעיות והוא ספר קדמון, והיה ביד יחידי סגולה כתב יד, ונדפס באמסטרדם שנת תצ"ג, ומלא מחידושי העולם".

מהדורות
-------

הספר, נדפס במהדורות רבות (בחלק מהמהדורות הוא נדפס יחד עם ספרים אחרים):

* אמסטרדם, ה'תצ"ג (1733) - מהדורה ראשונה
* לעמבערג, ה'תקס"ד
* צ'רנוביץ, ה'תרכ"ז (1867)
* מונקאטש, ה'תרנ"ז (1897) ובמהדורת צילום בירושלים בשנת ה'תשכ"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צל העולם** בוויקישיתוף
* דניאל ליפסון, "צל העולם": הרב שניסה לתת תשובות לשאלות הגדולות של היקום, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 20.03.2019
* מידע על צל העולם בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* צל העולם, באתר OCLC (באנגלית)

### מהדורות

* מהדורה ראשונה - דלקרוט, מתתיה בן שלמה, **צל העולם**, ‏אמשטרדם תצג, באתר היברובוקס וגם כאן
* דלקרוט, מתתיה בן שלמה, **צל העולם**, ‏ווילנא תקסב, באתר היברובוקס
* דלקרוט, מתתיה בן שלמה, **צל העולם**, ‏ווארשא תרכב, באתר היברובוקס
* דלקרוט, מתתיה בן שלמה, **צל העולם**, ‏מונקאטש תרנז, באתר היברובוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007745990305171
* VIAF: 3929158070717708780002
* WorldCat (עם VIAF): 3929158070717708780002

 |
**וְיוֹיוֹ גַּם** הוא שיר שכתב דן אלמגור ללחן של ז'ורז' ברסנס.

היצירה
------

השיר בצרפתית של ברסנס (מילים ולחן) נקרא "אשתו של הקטור" (la femme d'Hector) - שיר שעוסק באשתו של השכן הקטור, שיצא בשנת 1958.

באותה שנה (1958) כתב דן אלמגור שיר בעברית על פי אותו לחן, אך עם מילים שונות לגמרי, ללהקת הנח"ל. תוכן השיר מציג חבורת ילדות וילדים, הגדלים ומתבגרים ביחד בתנועת נוער, וממשיכים ביחד להיאחזות, לנישואים ועד לזקנה. השיר נכתב בסגנון הומוריסטי, מנקודת ראייתן של הבנות, אשר מגלות "שישנם גם בנים". הפזמון החוזר מפרט את רשימת הבנים וכינוייהם:

> 
> יחד עם גִּיגִי "הלץ"  
>  
> ועם צַפְצָא "בול עץ"  
>  
> ועם שׁוּקִילֶה "ג'ורה"  
> 
> ...  
> 
> וכמובן –  
>  
> גם עם "שְׁפַּץ הקטן",  
>  
> ו"אַם",  
>  
> ו"יוֹיוֹ גַּם".  
> 
> 
> 
> 
> 

השיר הושר בשנת 1979 על ידי חוה אלברשטיין, וזכה בהמשך לביצועים נוספים של הרכבים שונים.

דן אלמגור תרגם כעבור שנים את השיר המקורי מצרפתית עם שמות צרפתיים, השיר נקרא "אשתו של מר ז'וז'ו" שלא הוקלט. תרגום שונה של השיר הוא מאת יוסי בנאי, שבתרגומו נקרא השיר "אשתו של בנץ". בנאי עצמו הקליט את השיר בתרגום זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "ויויו גם" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "ויויו גם" באתר יוטיוב
* מילות השיר "ויויו גם" באתר שירונט
* דוד אסף‏, גלגולו של ניגון: שבע הגרסאות של השיר 'וְיוֹיוֹ גַּם', בבלוג "עונג שבת", 07 באפריל 2011
* חוה אלברשטיין מבצעת את "ויויו גם" - באתר YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 5e0a541f-499a-4e5a-ad0a-fb166901d992

 |
**סמל העיר חולון**, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1946.

תיאור הסמל
----------

הסמל מורכב ממגן בעל מסגרת כחולה ושדה תכלת המייצג שמיים כחולים (לפעמים מופיע בלבן). במרכז הסמל עץ שקמה ירוק הצומח מדיונת חול כתומה תלולה. צורת הדיונה יוצרת אלכסון לאורך הסמל שמחלק אותו לשניים. ברקע ניתן לראות בתי אבן קטנים. מוטיבים אלו בסמל מציינים את הקמתה של העיר על דיונות החול, העצים שהיו בה ואופן הקמתה.

לסמל כתר בצורה המזכירה מגדל מים ומשני צידיו צורות כחולות, אשר משרות לכל הכתר מראה של ביצורי טירה. לאורך הצורה חקוקה הכתובת "אף על פי כן ולמרות הכל", הלקוחה מהשיר "ארץ ישראל" מאת המשורר דוד שמעוני. בחירת הכתובת נועדה לסמל את הקשיים בהקמתה של העיר.

### סמליל ממותג

סמליל ממותג שמורכב משם העיר חולון בכתב יד עברי, כאשר כל אות מסמלת את אחד ממאפייני ומוסדות העיר וצבועה בצבע אחר:

* **האות ח'** - צבועה באדום, מייצגת את מוזיאון העיצוב חולון.
* **האות ו' הראשונה** - צבועה בצהוב, בצורת ספר ומייצגת את עולם הספרות ואת ספריית המדיטק וגני הסיפור.
* **האות ל'** - צבועה בכחול, מייצגת את פארק המים ימית 2000 וצורתה שמזכירה תו מוזיקלי מייצגת את מוסדות ואירועי המוזיקה שבעיר.
* **האות ו' השנייה** - צבועה בכתום, מייצגת את מוזיאון הילדים חולון.
* **האות ן'** - צבועה בירוק, מייצגת את בניין עיריית חולון והבנייה החדשה בעיר.

לצד הסמליל מופיעה גרסה מוקטנת של סמל העיר ומתחתיו המוטו "חולון. עיר הילדים.".[דרוש מקור]

היסטוריה
--------

בול דואר הנושא את סמל העיר
הסמל נבחר מבין מספר הצעות על ידי ועדה ציבורית ב-1946. העיצוב שנבחר עוצב על ידי הציירת אסתר ברלין-יואל, אשתו של הרופא חיים ברלין. סמל העיר הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-9 ביולי 1969 בערך נקוב של 0.05 ל"י בעיצוב האחים שמיר.

בספטמבר 2012 עוצב סמליל ממותג לעיר שבשימוש בחלק מפרסומיה. הסמליל עוצב על ידי משרד המעצבים "רלבנט דיזיין".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל העיר חולון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  השם חולון וסמל העיר, אתר עיריית חולון
2. ↑  [מידע על בול חולון, באתר התאחדות בולאי ישראל
3. ↑  חולון מפרסמת את המותג החדש, מיתוג ערים ומדינות, 2012

| דגל ישראלדגל ישראל סמלי מחוז תל אביב |
| --- |
| ערים | תל אביב-יפו • אור יהודה • בני ברק • בת ים • גבעתיים • הרצליה • חולון • קריית אונו • רמת גן • רמת השרון | מפת מחוז תל אביבמפת מחוז תל אביב |
| מועצות מקומיות | אזור • כפר שמריהו |
| מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון |
**שריר הירך הארבע-ראשי** (TA: Musculus quadriceps femoris) נמצא בקדמת הירך ומהווה חלק עיקרי במסת השריר שלה. השריר מורכב, כפי שניתן להבין משמו, מארבעה חלקים המסתיימים בגיד משותף המחובר לעצם הפיקה. השריר הארבע-ראשי הוא הפושט העיקרי של הברך ובחלקו הוא גם כופף של מפרק הירך. כל חלקיו של השריר פועלים בפעולות האופייניות של הרגל, כמו הליכה, ריצה, טיפוס, קפיצה וקימה מכיסא.

תיאור
-----

שרירי ירך ימין במבט קדמי
ארבעת חלקיו של השריר הארבע-ראשי עוטפים כמעט את כל חלקה הקדמי וצדדיה של עצם הירך ומסתיימים בגיד משותף, גיד הארבע-ראשי, המחובר ל**פיקה** ודרכה ודרך רצועת הפיקה מתחברים לגבששת השוקה.

### שריר הירך הישר

שריר הירך הישר (Musculus rectus femoris) ממוקם לאורך מרכז קדמת הירך. תחילתו של השריר בשני גידים המחוברים לקוץ הכסל הקדמי התחתון ולחריץ מעל לשפת המרחשת (שני מבנים גרמיים הממוקמים בכסל). השריר מסתיים בחיבור לגיד הארבע-ראשי.

שריר הירך הישר שונה משלושת ראשי השריר האחרים בחיבורו לאגן ולא לעצם הירך ומכאן בפעולתו ככופף מפרק הירך ובחוסר יעילותו כפושט ברך כאשר הירך כפופה.

### השריר הנרחב הצידי

השריר הנרחב הצידי (Musculus vastus lateralis) הוא הגדול מבין ארבעת חלקי הארבע-ראשי. תחילתו של השריר בתל הירך הגדול ובשפה הצידית של רכס הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.

### השריר הנרחב התיכון

השריר הנרחב התיכון (Musculus vastus medialis) פעיל במיוחד בעשרת האחוזים האחרונים של פשיטת הברך. תחילתו של השריר בקו שבין שני התלים של עצם הירך ובשפה התיכונה של רכס הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.

לעיתים מחשיבים את השריר הנרחב התיכון כמורכב משני חלקים: החלק העליון הוא **השריר הנרחב התיכון הארוך** (vastus medialis longus) וחלקו התחתון של השריר מכונה **השריר הנרחב התיכון המלוכסן** (vastus medialis oblique VMO). השריר הנרחב התיכון המלוכסן מושך את הפיקה לכיוון תיכוני בסוף תהליך הפשיטה של הברך וכך משמר אותה במנחה המדויק. חולשה של השריר הנרחב התיכון המלוכסן יכולה להתבטא בכאבי ברך.

### השריר הנרחב הביניימי

השריר הנרחב הביניימי (Musculus vastus intermedius) עמוק משלושת הראשים האחרים של הארבע-ראשי. תחילתו בחלק הצידי של עצם הירך ובשני השלישים העליונים של קדמת עצם הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.

**שריר מפרק הברך** (Musculus articularis genus) ממוקם עמוק יותר מהנרחב הביניימי ותחתון לו בחיבורו לקדמת עצם הירך. סיביו מעורבים תדיר עם סיבי הנרחב הביניימי. שריר מפרק הברך מסתיים בחיבור לקופסית מפרק הברך והוא מרים אותה מעלה בזמן פשיטת הברך למניעת תפיסתה על ידי מפרק הברך.

עצבוב
-----

השריר הארבע-ראשי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך **עצב הירך** (Nervus femoralis).

ראו גם
------

* אנטומיה - מונחים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שריר הירך הארבע-ראשי** בוויקישיתוף
* שריר הירך הארבע-ראשי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.7.02.017

 |
**קים סטנלי רובינסון** (באנגלית: **Kim Stanley Robinson**; נולד ב-23 במרץ 1952) הוא סופר מדע בדיוני אמריקאי, הידוע בשל הטרילוגיה זוכת הפרסים "מאדים" שכתב. הוא שובח בידי מבקרים וקוראים מראשית הקריירה שלו, ונחשב אחד מסופרי המדע הבדיוני החיים הטובים ביותר.

עבודתו עוסקת ברעיונות אקולוגיים וסוציולוגיים, ורבים מהרומנים שכתב הם תוצאה של התעניינותו המדעית האישית, כמו 15 השנים של מחקר והתעניינות אישית במאדים שיצרו את יצירתו המפורסמת ביותר. הוא התקבל, בגלל התעניינותו במאדים, כחבר ב"אגודת מאדים".
יצירתו של רובינסון הוכתרה על ידי מבקרים כ"מדע בדיוני ספרותי".

ביוגרפיה
--------

קים סטנלי רובינסון נולד בווקוגן, אילינוי, אבל גדל בדרום קליפורניה. ב-1974 סיים לימודי תואר ראשון בספרות (אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו), וב-1975 סיים לימודי תואר שני באנגלית באוניברסיטת בוסטון. דוקטור לפילוסופיה באנגלית הוא קיבל מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו ב-1982. התזה שלו, הרומנים של פיליפ ק. דיק, פורסמה ב-1984.

רובינסון הוא מטפס הרים, מה שהשפיע על אחדות מיצירותיו, בעיקר "אנטארקטיקה", טרילוגיית "מאדים" ו"ארבעים סימנים של גשם".
ב-1982 הוא נשא את ליסה האולנד נוול, כימאית. יש להם שני בנים. רובינסון חי בקליפורניה, בוושינגטון ובשווייץ (בשנות ה-80). כיום הוא חי בדייוויס, קליפורניה.

שנות האורז והמלח
----------------

הספר "שנות האורז והמלח" (The Years of Rice and Salt, 2002) הוא היסטוריה חלופית מאת סופר המדע בדיוני קים סטנלי רובינסון. הספר חוקר את השאלה איך הייתה יכולה להיות ההיסטוריה האנושית אילו מגפת הדבר השחור שחיסלה שליש מאוכלוסיית אירופה הייתה מחסלת 99% מאוכלוסייתה.

### מבנה הספר

הספר מחולק לעשרה חלקים המכסים מאות רבות של שנים. הפרק הראשון מתחיל בצבאו של הכובש המוסלמי טימור והוא מסתיים במאה ה-21 ובאירופה המאוכלסת מחדש על ידי חלוצים מוסלמים.

עמים ילידים של שתי יבשות אמריקה (אינדיאנים) כורתים ברית כדי לעמוד בפני פולשים סינים ומוסלמים ובעלי בריתם.

### התימה המרכזית של הספר

החוט המקשר בין פרקי הספר שואב מהרעיון של גלגול נשמות ותיקון לפי המסורת הבודהיסטית. שתי הדמויות המרכזיות בספר מחוברות ביניהן בגלגולים השונים וכל פעם הקורא יכול לזהות אותן לפי האות הראשונה של שמם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קים סטנלי רובינסון** בוויקישיתוף
* קים סטנלי רובינסון, ברשת החברתית Goodreads

הערות שוליים
------------

1. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:צ-מאמר   
פרמטרי חובה [ מחבר ] חסרים {{{מחבר}}}, The Years of Rice and Salt, **Wikipedia**, 2023-07-29

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007347007405171
* BIBSYS: 90808994
* BNC: 000574329
* BNE: XX1143054
* BnF: cb120566744 (data)
* CiNii: DA12423781
* GND: 110954300
* ISNI: 0000 0001 2024 8706
* LCCN: n84002790
* MusicBrainz: 1936fb58-2b49-4978-aa89-c7b0e0fed527
* NDL: 00454413
* NKC: xx0054327
* NLA: 35259810
* NLG: 191235
* NLK: KAC200704650
* NLP: a0000001038350
* NSK: 000160676
* NTA: 102055866
* RERO: 02-A003752162
* SUDOC: 028807022
* Trove: 886367
* VIAF: 44318934
* WorldCat: lccn-n84002790

 |
**שן עודפת** (בלועזית: Hyperdontia, היפרדונטיה) או בשמה **שן כלואה** היא שן שצומחת בחניכיים של האדם ואין בה צורך או שהיא זקוקה לעזרת הרופא כדי לצאת.

שן זו מתחילה להתפתח עוד בעת צמיחת שיני הקבע בחניכיים, אך היא ממוקמת מעליהן ובניגוד לדעה הרווחת שן זו אינה מפריעה או חוסמת שן קבע, ולכן אין מרגישים בה עד קיום צילום כלשהו בחלל הפה.

הוצאת השן נעשית על ידי ניתוח קצר האורך בין חצי שעה ל-45 דקות, הוצאת השן עצמה יכולה להיעשות בשתי דרכים:

* הוצאת השן בשלמותה על ידי שליפתה ממקומה לאחר הרדמה וחיתוך החך.
* קידוח השן לרסיסים בו חותכים את החיך, מאתרים את השן וקודחים אותה עד להיעלמה, במקרה כזה אין שאריות מהשן.

לאחר הניתוח נצרכת אנטיביוטיקה כדי למנוע זיהום כלשהו באזור התפרים בפרט ובחלל הפה בכלל.

תופעה זו קיימת אצל אחד מתוך 1,000 או 2,000, דהיינו שבכל העולם יש תופעה זו לבין 3.5 ל-7 מיליון אנשים. באחד מהמקרים הקשים ביותר ממוקמת השן מעל החותכות הקידמיות הקבועות ונקראת חותכת שלישית וצמודה לרצפת האף וכלואה בין שורשי החותכות הקידמיות, במצב זה ניתן להסירה רק על ידי התערבות כירורגית האורכת כשעה וחצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שן עודפת** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אנייס דין אבאט**, באנגלית: **Agnes Dean Abbatt** (23 ביוני 1847 - 1 בינואר 1917) מניו יורק הייתה ציירת טבע דומם, נופים וסצנות חוף. היא הייתה האישה השנייה שנבחרה לאגודת צבעי המים האמריקאית.

ביוגרפיה
--------

אנייס דין אבאט נולדה ב-23 ביוני 1847 בניו יורק לוויליאם ד' ואנייס אליס (דין) אבאט. משפחתה עזבה את אנגליה בסוף המאה ה-18 והתיישבה ב-Pleasant Valley, ניו יורק, שם נולד אביה. אמה של אנייס הייתה הוגנוטית צרפתית. סבתה של אנייס הייתה אמנית חובבת ועודדה את כל נכדיה בלימודי האמנות, אך אנייס הייתה הנכדה היחידה שעסקה באמנות כקריירה .

אנייס דין, נוף גבעה,
אנייס אבאט נכנסה לקופר יוניון ב-1873 וזכתה במדליה בשנה הראשונה על ציור ראש אייאקס. הזכייה הובילה לקבלת לאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק. בסוף שנתה הראשונה נבחר לתערוכה רישום שלה באורך מלא .

### קריירה

אבאט החליטה שהיא לא רוצה להיות ציירת דמויות ועזבה את האקדמיה לאחר שנה כדי ללמוד ציור נוף. היא למדה אצל אמני הנוף ג'יימס דייוויד סמילי ורוברט סוויין גיפורד.  ב-1875, שניים מציוריה הראשונים, לוחות צבעי מים של פרחים, הוצגו במועדון האמנות של ברוקלין, שם הם נרכשו. היא המשיכה לצייר פרחים, והתקדמה לנופים ולנופי החוף של ניו יורק, מיין ומסצ'וסטס. ב-1880 היא הציגה עבודה נוספת, "סתו" בתערוכת האגודה האמריקאית לצבעי מים בניו יורק. באותה שנה, היא נבחרה להצטרף לאגודה - האישה השנייה אחרי קתרין ת'ארפ אלטוואטר.

בנוסף לקריירה שלה באמנות, אבאט לימדה בוושינגטון הבירה, טרויה, ניו ג'רזי ובניו הייבן. בין תלמידיה הפרטיים הייתה קלוד ראגה הירסט ילידת סינסינטי, שהמשיכה להיות ציירת טבע דומם.

אבאט המשיכה ללמד בניו יורק ובמיין, והמשיכה לצייר עד מותה ב-1 בינואר 1917.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנייס דין אבאט** בוויקישיתוף
* אנייס דין אבאט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Willard, Frances E.; Livermore, Mary A. eds. (1893). "Agnes Dean Abbatt". A Woman of the Century: Fourteen hundred-seventy biographical sketches accompanied by portraits of leading American women in all walks of life. Charles Wells Mou
2. ↑  ABBATT, Agnes Dean, in Marquis Who's Who, published 1902
3. ↑  Neal, Christine Crafts (Spring–Summer 2002). "Claude Raguet Hirst: Her [Still] Life Story". Woman's Art Journal. 23 (1): 11–16
4. ↑  Obituary - Abbatt". New York Times. January 3, 1917
**אִישבִּי-אֶרָה** (באכדית𒀭𒅖𒁉𒀴𒊏 תעתיק פונטי:‏d}iš-bi-er[3]-ra}) היה המייסד של שושלת איסין. על פי הכרונולוגיה הנמוכה הוא שלט בין השנים 1953 לפנה"ס - 1921 לפנה"ס, ואילו על פי הכרונולוגיה הגבוהה הוא שלט בין השנים 2017 לפנה"ס - 1985 לפנה"ס.

ביוגרפיה
--------

פירוש שמו מאכדית אומר: "*שבע (אל הדבר) ארה*", שם כזה ניתן לילדים לאחר שאחיהם נפטרו ממגפה.

אישבי-ארה לא היה ממוצא שומרי, הוא היה ממוצא אכדי מעיר מארי. ישנן השערות כי אכן מוצאו מעיר מארי, אך למרות שמו האכדי הוא היה אמורי.

בתקופת שלטונו של המלך האחרון של שושלת אור 3, איבי-סין, היה אישבי-ארה קצין בכיר בצבאו של איבי-סין. בזמן שהשומר עברה תקופה קשה והייתה תחת התקפה מצד אמורים ועילם שלח איבי-סין את אישבי-ארה למשימת מסחר במטרה לרכוש חיטה. הוא הצליח לרכוש כמות גדולה של חיטה, אך לאחר ששמע כי אמורים פלשו לשומר וכבשו טירה אחר טירה הוא הגיע עם הסחורה לאיסין במקום אור. במכתב ששולח אישבי-ארה לאיבי-סין הוא מבקש מאחרון לשלוח לו ספינות כדי לפזר את החיטה בין עריה של שומר, ובאותו מכתב הוא דורש כי ימנו אותו לאחראי על הערים איסין וניפור. למרות שאיבי-סין תכנן להיענות לדרישותיו אישבי-ארה חש את כוחו והכריז על עצמו כמלך, תחילה הוא השתלט על עיר פולחן מרכזית של שומר, ניפור. לאחר השתלטות על ניפור הוא המשיך להשתלט על שאר עריה החשובות של שומר. איסין, עיר בירתו של איבי-סין נשארה בידיו של האחרון והמשיכה לשמש כעיר בירתו.

עם התרחבות כוחו והשפעתו של אישבי-ארה, שומר נחלקה תחת שלטונם של שני מלכים. איבי-סין בעצם שלט על העיר אור בלבד, ואילו אישבי-ארה שלט על שאר עריה של שומר. בשנת שלטונו ה-25 של איבי-סין פלשו לעיר עילמים וכבשו אותה. הם שבו את איבי-סין והשאירו בעיר כוח משמר. מספר שנים לאחר מכן אור נכבשה על ידי צבאו של אישבי-ארה ובכך הוא הפך לשליטה של כלל ארץ שומר.

הוא שלט במשך 33 שנים. לאחר פטירתו ירש את כס מלכות ממלכת איסין, בנו של אישבי-ארה, שו-אילישו.

לקריאה נוספת
------------

נתן וסרמן ויגאל בלוך, **האמורים: מסופוטמיה בראשית באלף השני לפנה"ס**, כרמל, 2019

* Samuel Noah Kramer, **The Sumerians: Their History, Culture, and Character**, The University Chicago Press, 1963.

* Kathleen Kuiper (ed.), **Mesopotamia: The World's Earliest Civilization**, The Rosen Publishing Group, 2010.

* I. E. S. Edwards, **The Cambridge Ancient History**, Cambridge University Press, volume 1, part 2, 1971.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמות שנות שלטונו של אישבי-ארה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kramer, p.71
2. ↑  **Mesopotamia: The World's Earliest Civilization**, p. 67
3. ↑  וסרמן ובלוך עמ' 120-119
4. 1 2  וסרמן ובלוך, עמ' 119
5. 1 2  Kramer, p.70
6. ↑  שמות שנות שלטונו של אישבי-ארה
**אריסטרך לנטולוב** (ברוסית: **Аристарх Лентулов**; ‏  16 בינואר 1882 - 15 באפריל 1943)  היה אמן אוונגרדי רוסי בסגנון הקוביסטי שעבד גם על תפאורה בסגנון הנ"ל.

ביוגרפיה
--------

אריסטרך לנטולוב נולד בעיירה ניז'ני לומוב במחוז פנזה, רוסיה, למשפחתו של כומר כפרי. הוא למד אמנות בבתי הספר לאמנות פנזה וקייב מ-1897 עד 1905, ולאחר מכן בסטודיו הפרטי של דמיטרי קרדובסקי בסנט פטרסבורג ב-1906.

הוא התגורר במוסקבה משנת 1909, והיה ממייסדי אגודת האמנים האוונגרדיים, קבוצת נסיך יהלום. קבוצה זו נשארה פעילה עד 1916.

מ-1910 עד 1911 למד לנטולוב בסטודיו של אנרי לה פוקונייה ובאקדמיה דה לה פאלט בפריז. שנות ה-90 היו עבור לנטולוב תקופה של פרודוקטיביות יצירתית וניסויים. הוא נמשך לאורפיזם בהשפעת האמן הצרפתי רובר דלונה. בהיותו שם, הוא התוודע לציירים צרפתים כמו אלברט גלייז, ז'אן מצינגר, פרנאן לז'ה ולאחר שספג עקרונות של פאוביסטים וקוביסטים, פיתח סגנון ציור צבעוני ייחודי משלו. מאוחר יותר, לאחר חזרתו לרוסיה ב-1912, הוא הפך מקור להשפעה גדולה על מה שיהפוך לפוטוריזם הרוסי ובפרט קובו-פוטוריזם. וסילי קנדינסקי וקזימיר מלביץ' הושפעו שניהם ממנו.

לנטולוב גם הקים קבוצה נוספת, עם ולדימיר מיאקובסקי וקזימיר מלביץ'. הם יצרו אמנות סאטירה שהייתה אנטי-אוסטרית ואנטי-גרמניה. האמנות שאבה השראה מהפולקלור הרוסי ואמנות הלובוק. האמנות של לנטולוב עצמו קיבלה השראה רבה מארכיטקטורה רוסית מסורתית ועממית.

בימי טרום המהפכה, לנטולוב היה מעורב באופן פעיל בפרויקטים תיאטרליים שונים, בעיצוב הצגות בתיאטרון קאמרני (הנשים העליזות מווינדזור, 1916) ותרם תפאורות להפקה של "פרומתאוס" מאת סקריאבין בתיאטרון הבולשוי ב-1919.

ב-1928 נכנס לנטולוב לאגודת האמנים של מוסקבה, שכללה אמנים שהיו קשורים בעבר לקבוצת ג'ק היהלומים. הוא הפך ליושב ראש האגודה וגם התחיל ללמד בבית הספר הרוסי לאמנות וטכנית.

לנטולוב נפטר במוסקבה ונקבר בבית הקברות וגאנקובו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריסטרך לנטולוב** בוויקישיתוף
* אריסטרך לנטולוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sarabianov, Andrei D. (2021-04-11). "Aristarkh Vasilyevich Lentulov". Encyclopædia Britannica
2. ↑  The Austrians Surrendered Lvov to the Russians, Like Rabbits Defeated by Lions. Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007453309005171
* BNE: XX1088104
* GND: 11900285X
* ISNI: 0000 0000 8119 584X
* LCCN: nr89004056
* NKC: jn20000701032
* RKD: 49417
* SELIBR: 392289
* SNAC: w64t9hpx
* SUDOC: 115610251
* ULAN: 500028210
* VIAF: 40178971
* WorldCat: lccn-nr89004056

 |
**ג'אמו וקשמיר** הוא אזור המנוהל על ידי הודו, מאז 31 באוקטובר 2019, כטריטוריית איחוד, וכולל את חלקו הדרומי של אזור חבל קשמיר המהווה סלע מחלוקת בין הודו ופקיסטן מאז הקמתן בשנת 1947, ובין הודו וסין מאז 1962. ג'אמו וקשמיר מופרד בקו השליטה מהאזורים שבשליטת פקיסטן, אזאד קשמיר במערב וגילגיט-בלטיסטן בצפון. האזור שוכן מצפון למדינות הודו הימאצ'ל פרדש ופנג'אב ומערבית לטריטוריית האיחוד לדאק, שהייתה חלק ממדינת ג'אמו וקשמיר עד פיצולה בשנת 2019.

היסטוריה
--------

למדינת ג'אמו וקשמיר הוענק מעמד מיוחד בסעיף 370 בחוקת הודו. בניגוד למדינות אחרות בהודו, לג'אמו וקשמיר הייתה חוקה, דגל ואוטונומיה ניהולית משלה. אזרחים הודים ממדינות אחרות לא הורשו לרכוש אדמות או רכוש בג'אמו ובקשמיר.

לג'אמו וקשמיר היו שלושה אזורים נבדלים: אזור ג'אמו ההינדי, רוב עמק קשמיר המוסלמי ולדאק הבודהיסטי. אי שקט ואלימות נמשכו בעמק קשמיר, ובעקבות בחירות ממלכתיות שנויות במחלוקת בשנת 1987, נמשכה התקוממות במחאה על אוטונומיה וזכויות.

מפלגת העם ההודית עלתה לשלטון בבחירות הכלליות להודו בשנת 2014 וחמש שנים לאחר מכן כללה במניפסט הבחירות לשנת 2019 את ביטול המעמד המיוחד שהוענק למדינה בסעיף 370 לחוקת הודו, על מנת להביא את ג'אמו וקשמיר למעמד שווה עם מדינות אחרות.

בסעיף 370 נקבע כי נשיא הודו יוכל לשנות את תחולת הסעיף. ב-5 באוגוסט 2019 חתם נשיא הודו ראם נאת' קובינד על צו נשיאותי שתיקן את הסעיף כשהוא קובע כי האספה המחוקקת של ג'אמו וקשמיר תחליף את מקומה של הוועדה החוקתית שנועדה לקום במדינה. במקביל אישרו שני בתי הפרלמנט ההודי, הלוק סבהה והרג'יה סבהה, החלטה לארגן מחדש את המדינה, שתחלק את המדינה לשתי טריטוריות איחוד, ג'אמו וקשמיר ולדאק. הארגון מחדש נכנס לתוקף החל מה-31 באוקטובר 2019. בניגוד למדינות, שיש להן ממשלות משלהן, טריטוריות האיחוד נשלטות על ידי ממשלת הודו באופן ישיר.

בינואר 2022 במקדש הינדואיסטי בעקבות הצפיפות ומהומות נהרגו 12 מתפללים.

בדצמבר 2023 פסק בית המשפט העליון של הודו בעתירות שהועלו נגד ביטול סעיף 370 לחוקת הודו, וקבע כי הביטול חוקי אך הורה לערוך בחירות לאספה המחוקקת של ג'אמו וקשמיר עד ספטמבר 2024 ולהשיב לטריטוריה מעמד של מדינה בעתיד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אמו וקשמיר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  How Kashmir changed on August 5, India Today, ‏6 באוגוסט 2019
2. ↑  Hold Jammu and Kashmir polls by Sept 2024, restore statehood soon: Supreme Court, India Today, ‏11 בדצמבר 2023

| המדינות והטריטוריות של הודו |
| --- |
| מדינות | אוטר פרדש • אוטראקהאנד • אודישה • אנדרה פרדש • אסאם • ארונאצ'ל פרדש • ביהר • ג'הרקאנד • גואה • גוג'ראט • הימאצ'ל פרדש • הריאנה • טמיל נאדו • טלנגאנה • טריפורה • מאדהיה פרדש • מניפור • מגהלאיה • מהאראשטרה • מיזוראם • מערב בנגל • נאגאלנד • סיקים • פנג'אב • צ'האטיסגאר • קרנאטקה • קרלה • ראג'סטאן | מפת מדינות וטריטוריות הודו |
| טריטוריות איחוד | איי אנדמן וניקובר • ג'אמו וקשמיר • דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו • טריטוריית הבירה הלאומית דלהי • לדאק • לקשאדוויפ • פודוצ'רי • צ'אנדיגאר |
| מדינות לשעבר | איחוד המדינות המזרחיות • איחוד מדינות פטיאלה ופנג'אב המזרחית • אג'מר • אנדרה • בומביי • בופאל • בילספור • ג'אמו וקשמיר (מדינה) • היידראבאד • וינדהיה פרדש • טרוונקור-קוצ'ין • קוץ' ביהאר • מאדהיה בהרט • מדראס • מייסור • סאורשטרה • פנג'אב המזרחית • קוץ' • קורג |
| טריטוריות איחוד לשעבר | ארונאצ'ל פרדש • גואה, דאמאן ודיו • דאדרה ונאגר האוולי • דאמאן ודיו • הימאצ'ל פרדש • טריפורה • מיזוראם • נאגאלנד |
המשקה ספזי
**ספזי** (בגרמנית: **Spezi**) הוא שם המותג של משקה קל בבעלות *בראהוס ריגל* באוגסבורג, גרמניה. ספזי הוא סימן מסחרי גנרי והשם משמש כמונח כללי לתערובת של קולה וסודה תפוזים ברוב המדינות דוברות הגרמנית.

כאשר המותג נרשם ב-1956, ריגל מכר תחילה בירה תחת הסימן המסחרי. מאז שנות ה-70, ספזי מיוצר ומבוקבק על ידי מבשלות מקומיות שונות במסגרת הסכם זכיינות. פרסומת הטלוויזיה המקורית הראשונה של ספזי תפוזים שודרה ב-1989.

רוב יצרני המשקאות הגדולים מוכרים מוצרים דומים, אם כי בעיקר בגרמניה, אוסטריה ושווייץ. דוגמאות לכך הן *שוויפ שוואפ* של חברת פפסיקו או מזו מיקס של חברת קוקה קולה, אם כי רוב הרשתות מוכרות גם גרסאות של מותגים לא מוכרים של המשקה, הנקראות בדרך כלל "קולה-מיקס".

ספזי מכיל מים, סירופ גלוקוז-פרוקטוז, סוכר, תרכיז מיץ תפוזים (2.3%), תרכיז מיץ לימון (0.8%), פחמן דו-חמצני, צבע קרמל, חומצה זרחתית וחומצת לימון, חומרי טעם וריח טבעי, קפאין ותמצית הדרים. יש גם גרסאות שונות, כולל אחת ללא סוכר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספזי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ספזי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brand register
2. ↑  Philipp Vetter, "Spezi: Der bizarre Siegeszug der deutschen Brause", *DIE WELT* (בגרמנית), נבדק ב-2018-09-02
3. ↑  Kurze Geschichte von Original Spezi ColaOrange und des Spezi

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ספזי"**.
הרב **גדליה דוב שוורץ** (חותם בכתיב יידי: **שווארץ**; 24 בינואר 1925 – 9 בדצמבר 2020) היה פוסק הלכה אורתודוקסי אמריקאי שהתגורר בשיקגו, אילינוי.

הרב שווארץ כיהן מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 כאב בית דין בבית הדין של אמריקה וכחבר מועצת הרבנות בשיקגו (אנ'). בשנותיו האחרונות, הוא עמד בראש בית הדין של הסתדרות הרבנים דאמריקה (RCA - ‏Rabbinical Council of America) המזוהה עם OU, והיה עורך כתב העת של הארגון, "הדרום", משנת 1984.

ביוגרפיה
--------

נולד לפרל ואברהם שוורץ בניוארק, ניו ג'רזי. למד אצל הרב יעקב בן ציון מנדלסון (אנ') ואחר כך בישיבת רבנו יצחק אלחנן של ישיבה יוניברסיטי, שם הוסמך לרבנות. נישא לריסיה (שושנה) פופקו (נפטרה ב-2009) בתם של הרב אליעזר פופקו (אנ') שעמד בראש בית הדין בפילדלפיה ושל פעשא בת הרב יעקב משה ספיר. לאחר פטירתה נישא בשנית לחנה שרה.

עד הגעתו לשיקגו בשנת 1987, כיהן הרב שוורץ כרב בית הכנסת ישראל הצעיר בבורו פארק במשך 18 שנה. קודם לכן כיהן כרבן של כמה קהילות ברוד איילנד, ניו ג'רזי ופנסילבניה.

ספרו הראשון "דברי רגש", ראה אור בשנת 1959, בהסכמת הרב אהרן קוטלר. בהקדמת הספר הוא מצהיר כי אין בכוונתו להשיג תארים אקדמיים מעבר לאלו שרכש בעת לימודיו, וקורא לרבני ארצות הברית להרים את דגל ההלכה בתגובת נגד למגמת היהדות הרפורמית והקונסרבטיבית במדינה.

בשנת 2016 סירבה מועצת הרבנות הראשית בישראל להכיר בגיור שאישר הרב שוורץ, בתגובה פרסמה מועצת הרבנות של אמריקה הודעת גינוי חריפה.

נפטר ב-9 בדצמבר 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* ****דברי רגש****, ניו יורק: בלשן, ה'תשי"ט, באתר היברובוקס
* שיעורי הרב שווארץ באתר YUTorah (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Y. W. Editor, Chicago: Levaya of Hagaon HaRav Gedalia Dov Schwartz ZATZAL, Rosh Av Bais Din cRc, The Yeshiva World, ‏10 בדצמבר 2020 (באנגלית)
2. ↑  רבני אמריקה נגד הרבנות הראשית לישראל, באתר ערוץ 7, 25 בספטמבר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007572296605171
* LCCN: nr96036444
* VIAF: 14670899
* WorldCat: lccn-nr96036444

 |
ישו ופטרוס - פרט מן הפרסקו
"**ישו מעניק את מפתחות השמים לפטרוס**" הוא שמו של פרסקו אשר צויר על ידי הצייר האיטלקי פייטרו פרוג'ינו (Pietro Perugino) על קיר בקפלה הסיסטינית שבוותיקן.

הפרסקו הוא חלק משני מחזורי פרסקאות שנוצרו בקפלה על ידי צוותי ציירים בראשותו של פרוג'ינו. לורנצו דה מדיצ'י שלח את קבוצת הציירים כדי שיעטרו את קירות המבנה שבנה האפיפיור סיקסטוס הרביעי. מחווה פלורנטינית זו באה עם סיומה של מערכה צבאית בין כוחות פירנצה לבין סיקסטוס. מחזור אחד מציג סצנות מחיי משה והמחזור השני מציג סצנות מחייו של ישו.

נושא הציור לקוח מתוך כתבי הברית החדשה. בבשורה על-פי מתי (פרק טז') ישו פונה אל פטרוס, אחד משנים עשר השליחים, ואומר לו "כי אתה פטרוס ועל-הסלע הזה אבנה את-קהלתי ושערי שאול לא יגברו עליה: ואתן לך את-מפתחות מלכות השמים וכל-אשר תאסור על-הארץ אסור יהיה בשמים וכל-אשר תתיר על-הארץ מותר יהיה בשמים". הפרשנות הנצרות קתולית ראתה בפסוק זה את הסימן לסמכות של פטרוס לכהן כמחליפו של ישו, ואת סמכותה הדתית של הכנסייה הקתולית, הרואה בפטרוס את האפיפיור הראשון. 

במרכז המישור הקדמי של הציור מופיע ישו המעניק צרור ובו שני מפתחות לפטרוס. האחד מוזהב המסמל את מלכות השמים, והשני, כסוף ופונה אל האדמה, המסמל את מלכות הגשמית. ישו מתואר לבוש בגד סגול העטוף בגלימה כחולה וירוקה ונועל סנדלים. שיערו ארוך ואדמוני והוא אוחז במפתח מוזהב. פטרוס מתואר כורע על ברכו, שיערו שיבה והוא לובש בגד כחול עטוף בגלימה צהובה וירוקה. גם הוא אוחז במפתח המוזהב. משני עבריהם של דמויות אלו מתוארות דמויות נוספות, חלקן מופיעות בתלבושות בסגנון עתיק, כמו ישו ופטרוס וחלקן בתלבושות מתקופת הרנסאנס. 

במישור האחורי של הציור מצוירת כיכר גדולה ובה מתוארות שתי סצנות משניות - ישו וחלפני הכספים וישו נסקל באבנים. בתיאור ריצפת הכיכר נעשה שימוש בדגם פרספקטיבי מודגש. במרכז המישור האחורי של הכיכר מתואר מבנה מתומן שנוספו לו ארבע מרפסות (פורטיקו), אשר אמורות להעניק לו צורה של מבנה מרכזני בדמות צלב. המבנה מייצג את בית המקדש הראשון שבנה שלמה. משני עבריו של המבנה מתוארות שתי קשתות ניצחון בדמותה של קשת קונסטנטינוס, המעוטרות בגרלנדות.

פרוג'ינו מצליח להעצים ולהדגיש את אירוע נתינת המפתח בעזרת הקומפוזיציה הסימטרית ובזכות הפרספקטיבה. ידו של פטרוס האוחזת במפתח נמצאת בדיוק בקו האנכי שבו נמצאת גם נקודת המגוז, הממוקמת בפתח המבנה המתומן. יש אשר מצאו דמיון בין תיאור דמויותיו של פרוג'ינו לבין דמויותיו של הצייר והפסל הפלורנטיני אנדריאה דל ורוקיו. דמיון זה ניכר בדמותו של ישו המאזכרת את דמותו של תומא הקדוש מפסל ישו ותומא הקדוש שבכנסיית אורסנמיקלה בפירנצה. 

הפרסקו של פרוג'ינו ניצב בקפלה אל מול ציורו של סנדרו בוטיצ'לי - "עונשו של קורח" ובין שני הציורים ניכרים קשרים איקונוגרפים וצורניים (כגון תיאור הקשת והמבנה המתומן) לצד קשר תאולוגי הרואה את סיפור משה כפרה פיגורציה לחייו של ישו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ישו מעניק את מפתחות השמים לפטרוס** בוויקישיתוף
יוקהו (בקוריאנית: 육회; באנגלית: Yukhoe) היא הגרסה הקוריאנית לסטייק טרטר. בשר בקר נא טחון עם רוטב חריף.

שיטת הכנה
---------

את החלקים השומניים חותכים ומרחיקים מבשר הבקר הנא, ואז טוחנים ומתבלים את הבשר שנשאר. מוסיפים רוטב סויה, סוכר, מלח, שמן שומשום, בצל, שום, שומשום, פלפל שחור גרוס ואגס נאשי. חלמון ביצה משמש כקישוט, אותו מניחים בקערה נפרדת או על גבי בשר הבקר.

הקוריאנים נוהגים להוסיף גם חלקי פנים של הבקר כמו כבד, כליות ולב. המרכיבים מנוקים היטב ומומלחים, ואז נחתכים לחתיכות קטנות.

מתכונים ישנים
-------------

אוסף של מתכוני Jukhö ניתן למצוא בספר הקוריאני Siijsonso (시수전서), שנכתב בסוף המאה התשע-עשרה. מתכון אחד בספר הזה מחייב כבישה של בשר בקר טחון במרינדה המכילה בצל אדום קצוץ, שום, פלפל שחור גרוס, דבש, צנוברים, שומשום, מלח ושמן. ניתן להוסיף למרינדה גם חומץ, יחד עם מעט סוכר ופלפל צ'ילי.

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

1. 1 2  "육회 (肉膾)" (בkoreai). 두산백과사전. נבדק ב-2007-11-24.`{{cite web}}`: תבנית ציטוט עם ציון שפה לא מזוהה (link)
2. ↑  "육회 (肉膾)" (בkoreai). Empas. נבדק ב-2007-11-14.`{{cite web}}`: תבנית ציטוט עם ציון שפה לא מזוהה (link)
המחשה כיצד יכולים ארבעה שומרים לשמור על הגלריה הנתונה.
**בעיית הגלריה לאמנות** היא בעיה תאורטית מפורסמת בתחום הגאומטריה החישובית, העוסקת במבנה של מצולעים מישוריים. הבעיה, שהוצגה בשנת 1973 על ידי המתמטיקאי ויקטור קלי, מבקשת למצוא את מספר השומרים הקטן ביותר שיוכלו, מבלי לעזוב את משמרתם, להשגיח על כל פינה בגלריה לאמנות, שקירותיה ישרים.

באופן פורמלי, נקודה A "משגיחה" על נקודה B בתוך מצולע, אם הקו הישר המחבר אותן נמצא כולו בתוך המצולע. בהינתן מצולע חסר חורים, השאלה היא מהו המספר הקטן ביותר של נקודות שכל נקודה במצולע נתונה תחת השגחתה של אחת מהן.

חסם עליון
---------

צביעה בשלושה צבעים של מצולע שעבר שילוש. מספר הקודקודים הכחולים הוא הקטן ביותר (3 בסך הכל), אולם למעשה מספיקים שניים מהם כדי לכסות את המצולע.
ואצלב כבטל (Václav Chvátal) הראה כי בכל מצולע ללא חורים בעל n קודקודים {\displaystyle \ \lfloor {\frac {n}{3}}\rfloor } שומרים מספיקים. ההוכחה להלן מבוססת על טיעון של סטיבן פיסק. 
היא מסתמכת על היכולת למצוא שילוש עבור כל מצולע פשוט. השיטה היא זו: ראשית מוצאים שילוש למצולע המבוקש. אחר כך צובעים בשלושה צבעים את הקודקודים של המצולע, כך ששני קודקודים המחוברים בקו לא יהיו בעלי אותו צבע. ניתן להוכיח כי צביעה שכזו תמיד אפשרית וגם לספק אלגוריתם למציאתה (ההוכחה מבוססת על כך שהגרף הדואלי למצולע המשולש הוא בהכרח עץ, עבור מצולעים ללא חורים).

כעת בוחרים את הצבע שבו נצבע מספר הקודקודים הקטן ביותר וה"שומרים" הם הנקודות שצבועות באותו צבע.

מכיוון שקודקודי כל אחד מהמשולשים בשילוש של המצולע צבועים בכל שלושת הצבעים (כי כל שני קודקודים מחוברים בקו, ולכן אם היו שני קודקודים בעלי אותו צבע, זה היה בסתירה לדרישת הצביעה) הרי שבכל אחד מהמשולשים נמצא שומר. מכיוון שמשולש הוא צורה קמורה, די בשומר זה כדי לשמור על כל המשולש. לכן קבוצת השומרים שנבחרה מספיקה כדי לשמור על המצולע כולו.

אם למצולע {\displaystyle \ n} קודקודים, הרי שמספר הנקודות שנצבעו בצבע שהופיע הכי מעט פעמים לא עולה על {\displaystyle \ \lfloor {\frac {n}{3}}\rfloor }. ניתן להוכיח כי זהו חסם עליון למספר השומרים, דהיינו קיימים מצולעים שבהם נדרש כמספר הזה של שומרים.

סיבוכיות
--------

הבעיה של מציאת המספר המינימלי של שומרים עבור מצולע מסוים (שיכול להיות קטן בהרבה מ-{\displaystyle \ \lfloor {\frac {n}{3}}\rfloor }, למשל, למצולע קמור די בשומר יחיד) היא בעיה NP-קשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בעיית הגלריה לאמנות** בוויקישיתוף
* O'Rourke, Joseph (1987), *Art Gallery Theorems and Algorithms*, Oxford University Press, ISBN 0-19-503965-3.
הצורה הפשוטה ביותר של ASK, אפנון On-Off-Keying (בראשי תיבות: OOK)
**ASK** (ראשי תיבות של: Amplitude Shift Keying) הוא סוג של אפנון דיגיטלי המייצג נתונים דיגיטליים כווריאציות במשרעת של גל נושא.

במערכת ASK, סימן (symbol) המייצג סיביות אחת או יותר, מועבר על ידי שידור של גל נושא בעל משרעת קבועה בתדר קבוע למשך זמן מסוים. לדוגמה, אם כל סימן מייצג סיבית בודדת, אזי גל הנושא יכול להיות משודר במשרעת אופטימלית כאשר ערך הקלט הוא 1, אך משודר במשערת מופחתת (או בכלל לא משודר) כאשר ערך הקלט הוא 0.

בדומה ל-AM, אפנון ASK הוא גם ליניארי ורגיש לרעש אטמוספירי, הפרעות אלקטרומגנטיות, תנאי התפשטות במסלולים שונים ב- PSTN וכו'. גם תהליכי האפנון של ASK וגם תהליכי הפענוח שלו הם זולים יחסית.

טכניקת ASK משמשת גם בדרך כלל להעברת נתונים דיגיטליים על גבי סיבים אופטיים. עבור משדרי LED, הספרה הבינארית 1 מיוצגת על ידי פולס קצר של אור והספרה הבינארית מיוצגת 0 על ידי היעדר אור. למשדרי לייזר יש בדרך כלל זרם "הטיה" קבוע שגורם למכשיר לפלוט רמת אור נמוכה. רמה נמוכה זו מייצגת 0 בינארי, בעוד שגל אור בעל משרעת גבוהה יותר מייצג 1 בינארי.

תיאור
-----

כל מערכת אפנון דיגיטלית משתמשת במספר סופי של אותות נפרדים כדי לייצג נתונים דיגיטליים. ASK משתמש במספר סופי של אמפליטודות (משרעות), כאשר לכל אחת מהן הוקצה דפוס ייחודי של ספרות בינאריות. בדרך כלל, כל משרעת מקודדת מספר שווה של סיביות. כל דפוס של סיביות יוצר את הסימן (symbol) שמיוצג על ידי המשרעת המסוימת. המפענח (demodolator), שתוכנן במיוחד עבור ערכת הסימנים המשמשת את המאפנן, קובע את משרעת האות המתקבל וממפה אותו בחזרה לסימן שהוא מייצג, ובכך משחזר את הנתונים המקוריים. התדירות והמופע של הנושא נשמרים קבועים.

הצורה הפשוטה והנפוצה ביותר של ASK פועלת כמתג, תוך שימוש בנוכחות של גל נושא כדי לציין 1 בינארי והיעדר שלו כדי לציין 0 בינארי. סוג זה של אפנון נקרא On-Off-Keying (OOK), והוא משמש בתדרי רדיו להעברת קוד מורס.

פותחו גם שיטות קידוד מתוחכמות יותר המייצגות נתונים בקבוצות תוך שימוש ברמות משרעת נוספות. לדוגמה, ערכת קידוד של ארבע רמות יכולה לייצג שני סיביות עם כל שינוי באמפליטודה; סכימה של שמונה רמות יכולה לייצג שלוש סיביות; וכולי. צורות אלו של ASK דורשות יחס אות לרעש גבוה להתאוששותן, שכן מטבען חלק ניכר מהאות מועבר בהספק מופחת.

ראו גם
------

* Amplitude Modulation (AM)
* Frequency-shift keying (FSK)
* Phase-shift keying (PSK)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ASK** בוויקישיתוף
אנדרטה לזכרו של שמואל הלוי אבולעפיה בטולדו
מבנה בית הכנסת "אל טרנסיטו" שבנה אבולעפיה בטולדו
**שמואל בן מאיר הלוי אבולעפיה** (~1320, אובדה – 1360, טולדו) היה איש כספים ונדבן יהודי בקסטיליה במאה ה-14.

זכרו השתמר בבית הכנסת "אל טרנסיטו" שהקים בסמוך לביתו.

קורות חיים
----------

שמואל הלוי נולד באובדה (אנ') שבספרד למשפחה ממוצא תוניסאי, הוריו מתו במגפה זמן קצר לאחר הגעתם לספרד.

בראשית דרכו עבד כמנהל בשירותו של האביר הפורטוגזי ז'ואאו אלפונסו דה אלבורקרקי (אנ') ולאחר שעשה לו שם, התקבל בחצרו של פדרו הראשון, "האכזר", מלך קסטיליה, שם כיהן במגוון תפקידים ובהם משרות בכירות כגזבר ושופט.

בארמון שבו התגורר בטולדו שוכן כיום מוזיאון אל גרקו (ספ'), הודות לעושרו הרב יסד שמואל הלוי בית כנסת קטן, אחד מעשרת בתי הכנסת ששימשו את הקהילה היהודית בטולדו. בית הכנסת אינו מרשים בממדיו, אך בכל זאת נתקלה בנייתו בהתנגדות תקיפה של הכנסייה הקתולית, אך אבולעפיה זכה לגיבויו של פדרו ובית הכנסת הוקם. שער חיבר בין ארמונו של אבולעפיה לבית הכנסת.

בשל בניית בית הכנסת שהושלמה ב-1357 והיבטים נוספים בחיי היהודים בממלכתו, היה נתון פדרו מקסטיליה לביקורת ממושכת של הכנסייה. בסופו של דבר התהפך הגלגל על שמואל הלוי, הוא נכלא ועונה בחשד למעילה ומת במהלך העינויים, בשנת 1360.

לאחר גירוש ספרד הועבר בית הכנסת עם ארמונו של אבולעפיה לידי הכנסייה הקתולית שהפכה אותו לכנסייה בשם "אל טרנסיטו דה נואסטה סניורה". בשנת 1877 הכריזה ממשלת ספרד על המתחם כאתר לאומי, וכיום הוא משמש כמוזיאון היסטורי לתולדות יהודי טולדו וספרד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת אל טרנסיטו** בוויקישיתוף
* שמואל בן מאיר אבולעפיה, באתר "הספרייה היהודית המקוונת"
* אתר המוזיאון בארמונו של אבולעפיה (בספרדית)
* "אַבּוּלְעֲפִיָא, דון שמואל הלוי", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמודים 25–26, באתר היברובוקס