recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טכנובאבל** (באנגלית: **Technobabble**) – הלחם בסיסים של "טכנולוגיה" ו-"*Babble*" (פטפוט) – הוא סוג של פרוזה, המבוסס על שפה איזוטרית וכולל מונחים טכניים מיוחדים, באזוורד או סלנג טכני, שאינם מובנים לשומע ההדיוט. לתחומים שונים של תרגול ותעשייה יש אוצר מילים מקצועי ייחודי (ז'רגון), המאפשר תמציתיות בהעברת רעיונות, אך עלול להשמע מבלבל, מטעה, או חסר פשר למאזין מבחוץ. לדוגמה, דיון אודות מחקר עדכני במתמטיקה מתקדמת עשוי להוות **טכנובאבל** בעבור אלו שאינם מתמטיקאים. כמו כן, ניתן להשתמש בטכנובאבל במכוון, כאמצעי רטורי מניפולטיבי לניצול האחר.

שימושים נפוצים
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

טרקנובאבל
---------

**טרקנובאבל** (באנגלית: **Treknobabble**) – הלחם בסיסים של "*Star Trek*" ("מסע בין כוכבים") ושל "טכנובאבל" – הוא מונח אשר מעריצי הסדרות השונות של "מסע בין כוכבים" משתמשים בו בהומור (בעוד מבקרי הסדרות משתמשים בו בזלזול) כדי לתאר את הכמות הידועה לשימצה של הג'יבריש המדעי, כביכול, הכלול בפרקים הרבים. חלק מכותבי ומתסריטאי סדרת "מסע בין כוכבים: הדור הבא" (ואלו שנוצרו אחריה) נהגו להכניס את התג "<tech>" לחלקים מהתסריט, שבו היה צורך להכניס את הז'רגון הטרקי, אשר מאוחר יותר כותבים ותסריטאים אחרים השלימו. "פילר פילר" ("*Piller filler*") הוא מילה נרדפת, נגזרת משמו של המפיק מייקל פילר.

ראו גם
------

* תחדיש
* פרשת סוקל

קישורים חיצוניים
----------------

* Technobabble (אורכב 30.09.2007 בארכיון Wayback Machine) - טור טכנולוגיה בשם Technobabble.
* Technobabble 2.0 - בלוג טכנולוגי הנקרא Technobabble 2.0.
* The Deeper Side of Trek: Technobabble — מדגים שימוש במונחים "טרקנובאבל" ו-"פילר פילר".
* The *Star Trek* Failure Generator — אתר המציג תקלות ופיתרונן בשפת טרקנובאבל.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Lundin, Leigh (2009-12-31). "Buzzwords– bang \* splat !". *Don Martin School of Software*. Criminal Brief.
2. ↑
3. ↑  "Michael Piller, Co-creator and Creative Consultant on DS9 and Voyager and Executive Producer on The Next Generation". BBC. נבדק ב-8 במאי 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑
5. ↑  "Jonathan Frakes - The Next Generation's Number One, Will Riker, and Trek director". BBC. נבדק ב-7 במאי 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑
**המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות** או ה-**RKD** (בהולנדית: **RKD-Nederlands Instituut voor Kunstgeschiedenis**) ממוקם בהאג והוא המרכז הגדול ביותר בעולם להיסטוריה של האמנות. המרכז מתמחה בתיעוד, ארכיונים, וספרים העוסקים באמנות מערבית מימי הביניים המאוחרים ועד לזמנים מודרניים. כל אלו פתוחים לציבור, ולחלק נרחב מן האוסף בוצעה דיגיטציה והם מצויים באתר האינטרנט של המכון. המטרה העיקרית של המכון הוא לאסוף, לקטלג, ולהפוך את מחקר האמנות לזמין, בעיקר בתחום תור הזהב של הציירים ההולנדים.

בבעלות הספרייה בערך 450,000 כותרים, מתוכם בקירוב 150,000 הם קטלוגים שנקנו במכירה פומבית. בספרייה יש כ-3,000 כתבי עת, מתוכם 600 הם מנויים פעילים. אף על פי שרוב הטקסט הוא בהולנדית, רשומה סטנדרטית מכילה קישור למאגרי הספרייה ולתמונות של עבודות ידועות, הכוללים שמות באנגלית וגם בהולנדית.

המכון גם מנהל את הגרסה ההולנדית לאגרון האמנות והארכיטקטורה, אגרון עם מידע על אמנות וארכיטקטורה. הגרסה המקורית היא יוזמה של מכון המחקר גטי שבלוס אנג'לס, קליפורניה.

היסטוריה
--------

האוסף החל דרך ירושות פריץ לוחט, היסטוריון אמנות והבעלים של אוסף גדול של ציורים והדפסים ושל קורנליס הופסטדה דה גרוט (1863–1930), אספן, היסטוריון אמנות ואוצר. ירושתם היוותה את הבסיס לאוסף האמנות ולספרייה, שכיום מאוחסנים ברובם בספרייה הלאומית של הולנד שבהאג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות
* המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות, ברשת החברתית פייסבוק

* המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות, ברשת החברתית טוויטר

* המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות, ברשת החברתית אינסטגרם

* המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות, ברשת החברתית LinkedIn

* המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007458254405171
* BnF: cb135459499 (data)
* GND: 1186152001
* ISNI: 0000 0001 2364 8836
* LCCN: no96014883
* SUDOC: 050779028
* Trove: 1193259
* VIAF: 156001284
* WorldCat: lccn-no96014883

 |
**סֶבְלִיאֶבוֹ** (בבולגרית: **Севлиево**) היא עיר בצפון מרכז בולגריה בשטח מחוז גברובו, השנייה בגודלה במחוז מבחינת כמות אוכלוסין לאחר בירת המחוז גברובו. העיר שוכנת לרגלי הרכס המרכזי של הרי הבלקן, על אם הדרך בין סופיה לוארנה וסמוכה לנהר רוסיצה. סבליאבו ממוקמת 178 קילומטרים מהבירה סופיה ו-283 קילומטרים מהעיר וארנה.

היסטוריה
--------

תחילת ההתיישבות האנושית מתוארכת לתקופת האבן החדשה באלף ה-5 לפנה"ס. בהמשך ישנן עדויות למבנים וקברים מתקופת הממלכה התראקית. במאה ה-1 לפנה"ס נכבש היישוב על ידי צבא הרפובליקה הרומית, במאה ה-4 עבר לחזקת האימפריה הרומית המזרחית, אשר הפכה בהמשך לאימפריה הביזנטית. בסמוך לעיר המודרנית הוקמה מצודת דרכים בשם חוטליץ אשר הייתה חלק משרשרת שהוקמו בסמוך למעברי הבלקן בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. בסוף המאה ה-14 נכבש האזור על ידי צבא האימפריה העות'מאנית והיישוב נחרב. בהמשך צמח בסמוך כפר קטן, אשר מזוהה בתעודות העות'מאניות בשם סרבי או סְלֶבִי. היישוב עבר תנופת בינוי של מבני ציבור וכנסיות בעידן התחייה הלאומית הבולגרית של אמצע המאה ה-19 וב-1876 השתתפו תושביו באופן פעיל במרד אפריל הבולגרי. ב-2 ביולי 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית בסיוע מתנדבי האופלצ'נצי הבולגרים ונכלל בשטח הנסיכות הבולגרית אשר הוקמה מתוקף חוזה סן סטפנו ובהמשך הפכה למדינת הלאום בולגריה.

כלכלה ודמוגרפיה
---------------

בעיר אין מסילת רכבת, אך היא מקושרת לרשת של כבישים חלקם מהירים ובכלל זה הכביש המהיר מסופיה לווארנה. בתחום החקלאות ישנם שני ענפים עיקריים, גידול צאן ובקר וגידולי דגן בעיקר חיטה. בפאתי העיר הוקם בשלהי המאה ה-20 אזור תעשייה קטן ובו מפעלים לעיבוד בשר, עיבוד עץ ומחלבות.

אקלים
-----

בעיר שורר אקלים ממוזג ללא כל השפעה ממתנת, כך שישנן הבדלי טמפרטורות משמעותיים בין עונות השנה. ערכי הקיצון נעים ממינוס 20oc בחודש ינואר ועד 30oc בחודש יולי.

ערים תאומות
-----------

* שווייץשווייץ ביל/ביין, שווייץ
* פוליןפולין לגיונובו, פולין
* בלארוסבלארוס בוברויסק, בלארוס
* מקדוניהמקדוניה גבגליה, מקדוניה
* טורקיהטורקיה מלקארה, טורקיה
* צ'כיהצ'כיה ולשסקה מזירצ'י, צ'כיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר סבליאבו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סבליאבו

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ערים תאומות לערי בולגריה" (בבולגרית).

|  **רשויות מקומיות וערי מחוז גברובו שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גברובו • סבליאבו • טריאבנה • דריאנובו | מחוז גברובו |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550481905171
* LCCN: n82006305
* NKC: ge956163
* SUDOC: 067305490
* VIAF: 133707786
* WorldCat (עם VIAF): 133707786

 |
**מרלן שמידט** (בגרמנית: **Marlene Schmidt**; נולדה ב-1937) היא שחקנית, מלכת יופי ומנחת טלוויזיה גרמנייה. בשנת 1961 זכתה בתואר מיס תבל.

ביוגרפיה
--------

שמידט נולדה בברסלאו שבמזרח גרמניה בשנת 1937. היא למדה במוסדות מקומיים וקיבלה תואר שני בהנדסה. בשנת 1960 עברה עם משפחתה לגור בשטוטגרט שבגרמניה המערבית.

ב-1961 ניגשה לתחרות יופי מקומית בבאדן-וירטמברג משום שהייתה מעוניינת בפרס הזכייה - מכונית חדשה. לאחר שזכתה בתחרות, המשיכה לתחרות לאומית שנערכה בעיר הנופש באדן-באדן, ובה זכתה בתואר מיס גרמניה. בתחרות מיס תבל שנערכה על ידי אולפני סרטי פרמאונט במיאמי ביץ' שבארצות הברית באותה שנה, הייתה שמידט הגרמנייה העשירית ברציפות שמגיעה לשלב חצי-הגמר, אך הפכה לגרמנייה הראשונה שזוכה בתואר זה, כשהגיעה למקום הראשון בתחרות מול 47 מתחרות מרחבי העולם.

בין השנים 1972–1986 עברה שמידט לארצות הברית ושם החלה להיות מעורבת בתעשיית הקולנוע כשחקנית וכמפיקה באחת-עשרה הפקות שונות. אף אחת מהן לא הפגינה עלילה מיוחדת ומסעירה, אם כי בדרך כלל הציעה מנה ליברלית של עירום נשי. אמנם, הסרט "האם החורגת" שהוקרן בשנת 1972, זכה למעט פרסום בכך שקיבל מועמדות לפרס אוסקר על המוזיקה שבו.

כיום מתגוררת שמידט בזארבריקן שבגרמניה.

סרטיה
-----

בסרטים אלו הייתה מעורבת כשחקנית או מפיקה:

* 1972 - האם החורגת.
* 1974 - המורה (בו גילמה אם לתלמיד תיכון המנהל מערכת יחסים רומנטית עם מורתו).
* 1975 - המומחה (בו שיחקה לצד אדם וסט).
* 1975 - ד"ר אהבהבנית.
* 1976 - מצמרר.
* 1978 - כביש קאובוי.
* 1978 - הקומה החמישית (בו שיחקה לצד רוברט אנגלונד).
* 1981 - דרכים נפרדות (בו שיחקה בתפקיד קטן לצד קארן בלק).
* 1983 - היכל המוות.
* 1984 - הם משחקים באש.
* 1986 - חטופים.

חיים אישיים
-----------

בין השנים 1962–1966 הייתה במערכת יחסים עם השחקן טי הרדין, ונולדה להם בת.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מרלן שמידט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרלן שמידט** |

* מרלן שמידט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרלן שמידט, באתר AllMovie (באנגלית)
* מרלן שמידט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מיס גרמניה לשנת 1961
* כתבה על הכתרתה
* כתבה באנגלית (הקישור אינו פעיל)
* תואר מיס תבל ליפהפייה גרמניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1169691412
* VIAF: 424154075976411860003
* WorldCat: viaf-424154075976411860003

 |
סבסטיאן ברנט
*Margarita Decretalium*, 1496
**סבסטיאן בְּרָנְט** (גרמנית: **Sebastian Brant** או **Brandt**;‏ 1458 – 10 במאי 1521) סאטיריקן והומניסט אלזסי (גרמני) בן הרנסאנס יליד שטרסבורג.

חייו
----

ברנט הוסמך להיות דוקטור למשפטים בשנת 1489 לאחר שסיים את לימודיו בבזל, ולזמן מה החזיק פרופסורה בתורת המשפט. לאחר מכן חזר לשטרסבורג, שם היה מעורב במערכת המשפטית המקומית עד למותו.

יצירתו
------

ברנט משך את עיקר תשומת הלב מהחוגים ההומניסטים לראשונה בזכות כתיבת שירה בלטינית, וערך עבודות רבות הקשורות לכנסייה.
אולם כיום שמו של ברנט ידוע בזכות הסטירה המפורסמת שלו 'ספינת השוטים' (Das Narrenschiff), אשר פרסומה ואהדתה חרגו מגבולות גרמניה בלבד. גרסאות נוספות של היצירה, בין השאר של אלכסנדר ברקלי ויקובוס לוכר זכו לפופולריות רבה לא פחות. 

ספינת השוטים היא סיפור אלגורי, בו ספינה עמוסת שוטים ומנווטת על ידם מפליגה לנרגוניה, גן העדן של השוטים. ביצירה זו מצליף ברנט בעצמה חסרת רחמים במידות הרעות של החברה בת זמנו, תוך רמיזה לאישים ספציפיים. 

למרות שבדומה לשאר ההומניסטים הגרמנים היה שמרן בכל הנוגע לענייני הדת, הוא היה ער לרקב והשחיתות בתחומי הכנסייה, והיה נכון ודרוך לבקרה. ניתן לומר אף שיצירתו המפורסמת הייתה בגדר קרש קפיצה לרפורמציה הפרוטסטנטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבסטיאן ברנט** בוויקישיתוף
* מיצירותיו של סבסטיאן ברנט, בפרויקט גוטנברג
* סבסטיאן ברנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי סבסטיאן ברנט בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259187205171
* BIBSYS: 90162331
* BNC: 000192583
* BNE: XX865048
* BnF: cb11893795q (data)
* CANTIC: a10294831
* GND: 118514474
* HDS: 011593
* ICCU: CFIV097787
* ISNI: 0000 0001 2277 8284
* LCCN: n50043226
* LNB: 000171203
* MusicBrainz: cee46985-8faf-4380-8d2f-f8c9595509cf
* NDL: 00520274
* NKC: jn19990001033
* NLA: 35021396
* NLG: 131300
* NLK: KAC200701622
* NLP: A11820925
* NTA: 318678829
* RERO: 02-A003038343
* RKD: 251399
* SELIBR: 178978
* SNAC: w6dr63xr
* SUDOC: 027281868
* TePapa: 35307
* Trove: 795563
* ULAN: 500340117
* VcBA: 495/9766
* VIAF: 29530930
* WorldCat: lccn-n50043226

 |
**הדיוויזיה ה-89** (באנגלית: **89th Infantry Division**) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

 קציני הדיוויזיה ה-89 מעוטרים על ידי הגנרל ג'ון ג'יי פרשינג בטריר, גרמניה, אפריל 1919.
הדיוויזיה ה-89 הופעלה רשמית באוגוסט 1917, ארבעה חודשים לאחר הכניסה האמריקנית למלחמת העולם הראשונה, במחנה פונסטון, פורט ריילי, קנזס, בפיקודו של מייג'ור גנרל לאונרד ווד, לשעבר ראש המטה של צבא ארצות הברית. הלוחמים הגיעו מאריזונה, קולורדו, קנזס, מיזורי, נברסקה, ניו מקסיקו ודקוטה הדרומית. הדיוויזיה, בפיקודו של מייג'ור גנרל ויליאם מ. רייט, נשלחה מעבר לים להצטרף לחיל המשלוח האמריקאי (AEF) בשלבים האחרונים של מלחמת העולם הראשונה, שהסתיימה ב-11 בנובמבר 1918 עקב שביתת הנשק עם גרמניה. הדיוויזיה ה-89, בפיקודו של מייג'ור גנרל פרנק ל. ווין, השתתפה בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. שני קציני מטה של הדיוויזיה ישרתו יחד בתפקידים משמעותיים במלחמת העולם השנייה: ראש המטה של הדיוויזיה קולונל ג'ון לי, וקצין האספקה שלו G-4, לוטננט קולונל Brehon B. Somervell, שקיבל גם את צלב השירות המצוין (ארצות הברית) על הובלת סיור של שלושה אנשים לבדיקת נזקים לגשר כ-600 יארד (550 מ') מול קווים אמריקאים. לי ישרת תחת סומרוול בכוחות השירות של הצבא מ-1942 עד 1945. הדיוויזיה ה-89 הושבתה במאי 1919, לאחר סיום המלחמה.

### בין המלחמות

הדיוויזיה הוקמה מחדש בצבא המילואים ב-24 ביוני 1921 והוקצתה למדינות נברסקה, קנזס ודקוטה הדרומית. המפקדה אורגנה ב-2 בספטמבר 1921 בבניין הצבא באומהה, נברסקה.

 אנשי דיוויזיית הרגלים ה-89 חוצים את נהר הריין בסירות סער, מרץ 1945.
### מלחמת העולם השנייה

דיוויזיית הרגלים ה-89 נחתה בצרפת בלה האבר, ב-21 בינואר 1945, ועסקה בכמה שבועות של אימונים קדם-קרביים לפני שעלתה לנהר סאואר לעמדות זינוק מזרחית לאכטנרך, ב-11 במרץ 1945. למחרת החלה המתקפה, והדיוויזיה ה-89 חצתה את הסאואר בהתקדמות מהירה אל המוזל ומעבר לו, ב-17 במרץ. המתקפה התגלגלה, והדיוויזיה הסתערה על פני נהר הריין ב-26 במרץ 1945 תחת אש עזה באזור וולמיך-אוברווזל. גשר פונטון נבנה על פני הריין מסנט גואר לסנט גוארשהאוזן. באפריל, הדיוויזיה תקפה לעבר אייזנך, וכבשה את העיר ב-6 באפריל. המטרה הבאה, פרידרידרודה, הושגה עד 8 באפריל. ב-4 באפריל 1945 כבשה הדיוויזיה ה-89 את אוהרדרוף, תת-מחנה של מחנה הריכוז בוכנוואלד. הדיוויזיה המשיכה לנוע מזרחה לעבר נהר המולדה, וכבשה את צוויקאו עד 17 באפריל. ההתקדמות נעצרה ב-23 באפריל, ומאז ועד יום VE, הדיוויזיה ראתה פעילות מוגבלת בלבד, עסקה בסיורים ובאבטחה כללית. שלוש ערים, Lößnitz, Aue, ו- Stollberg, נשמרו בלחץ מתמיד, אך לא יצאו לתקיפות.

 חציית הריין בין ה-22 ל-28 במרץ 1945.
### לאחר המלחמה

הדיוויזיה ה-89 הופעלה מחדש כיחידת מילואים ב-1947 עם מפקדה בוויצ'יטה, קנזס ויועדה מחדש כדיוויזיה ה-89 (אימון) ב-1959. בשנת 1973 הפכה הדיוויזיה למפקדת המילואים של הצבא ה-89 (ARCOM). ה-ARCOM ה-89 סומנה מאוחר יותר כמפקדת התמיכה האזורית ה-89, ובשנת 2003 היא הפכה לפיקוד המוכנות האזורי ה-89. ה-89 קיימת כיום כחטיבת התמיכה ה-89 במילואים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-89** בוויקישיתוף
* הדיוויזיה ה-89
סמל לשכת המשמר הלאומי, המנהלת את המשמר עצמו.
**המשמר הלאומי של ארצות הברית** (**National Guard of the United States**) הוא כוח מילואים צבאי שמתחלק למשמר לאומי של הצבא ולמשמר לאומי של חיל האוויר האמריקני. המשמר הלאומי מכיל יחידות מיליציה אזרחיות שמשרתות כחלק מהמשמר הלאומי בכל אחת מ-50 המדינות בארצות הברית.

המשמר הלאומי מנוהל על ידי לשכת המשמר הלאומי הכפופה אדמיניסטרטיבית למחלקת ההגנה של ארצות הברית. ראש לשכת המשמר הלאומי הוא מפקד המשמר הלאומי, ומאוגוסט 2020 עומד בראש הלשכה הגנרל דניאל הוקנסון.

לשכת המשמר הלאומי הוקמה לראשונה על פי חוק המיליציה מ-1903. עד 1947 פעל כוח המשמר הלאומי כחלק מלשכת המשמר הלאומי שגייס אנשי מיליציה אזרחיים. במתכונתו הנוכחית הוקם המשמר הלאומי ב-1947.

חיילי המשמר הלאומי מחולקים למדינות השונות המרכיבות את ארצות הברית, וככאלה הם כפופים למרותה של כל מדינה בנפרד. מצד שני הם כפופים גם למרותו של השלטון הפדרלי המרכזי ולמפקד העליון של צבא ארצות הברית, כלומר לנשיא. דוגמה למתח האפשרי בין הפיקוד המדינתי המקומי לבין הסמכות הפדרלית אירעה בשנת 1957 במשבר ליטל רוק אז הורה מושל מדינת ארקנסו לחיילי המשמר הלאומי למנוע כניסת תלמידים שחורים לבית ספר תיכון של לבנים. בתגובה, שלח הנשיא אייזנהאואר כוחות צבא הפדרלי למקום שיאפשרו את ביצוע האינטגרציה והפקיע את הפיקוד על המשמר הלאומי בקנזס לטובת הרמה הפדרלית.

יחידות המשמר הלאומי תרמו רבות למבצעי החילוץ והטיפול בנפגעי הוריקן קתרינה בספטמבר 2005. המשמר הלאומי גם נוטל תפקידי שיטור והכוונה בעת אסון טבע חמור או בחורף קשה במיוחד, כאשר היחידות מסייעות לכוחות משטרת המדינה (בכל מדינה ומדינה בארצות הברית) בעת מבצעי סילוק שלגים מצדי הדרכים, על מנת להקל על התנועה.

לאחר פיגועי 11 בספטמבר המשמר הלאומי הפך לכוח מילואים שחייליו מגויסים למאבק בטרור ורבים מחיילי המשמר אף השתתפו במבצעי לוחמה באפגניסטן, בעיראק ובפקיסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המשמר הלאומי של ארצות הברית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המשמר הלאומי של ארצות הברית (באנגלית)
* המשמר הלאומי של ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* המשמר הלאומי של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק

* המשמר הלאומי של ארצות הברית, ברשת החברתית טוויטר

* המשמר הלאומי של ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם

* המשמר הלאומי של ארצות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב
* קולונל אוסוולד ו. מקניו, ‏חיל המיליציה האמריקני במפנה, **מערכות** גיליון 6, מרץ 1941

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהרון חליוה וגל פרל פינקל, דרוש משמר לאומי, מרכז דדו, 16 ביוני 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0405 0734
* LCCN: no2018163093
* NDL: 00572371
* VIAF: 1208154441723235460004
* WorldCat: lccn-no2018163093

 |
**מרמיטה אלפינית** (שם מדעי: *Marmota marmota*) היא מין של מרמיטה המצויה במרכז ובדרום אירופה. היא חיה בגבהים של כ-800 עד 3,200 מטרים מעל גובה פני הים, וניתן למצוא אותה בהרי האלפים, הקרפטים, הטאטרה והפירנאים, וגם בחלק הצפוני של האפנינים. המרמיטה האלפינית מותאמת לחיים באקלים קר, והיא יכולה לשרוד במקומות בעלי צמחייה מועטה. המרמיטות הן חופרות מצוינות, ויכולות לחדור לקרקע שקשה מאוד לחפור בה, אפילו בעזרת מכוש. הן ישנות במחילות תת-קרקעיות, שבדרך כלל משתמשים בהן כמה וכמה דורות של אותה משפחה. המחילות מורכבות מכ-8 עד 10 מסדרונות, שמובילים ל"חדר" מרכזי. החדר משמש כמעונה של המשפחה בעת שנת החורף, שיכולה להימשך כתשעה חודשים, בעוד מחילות חסרות-מוצא משמשות כ"שירותים".

תיאור
-----

אורכה של מרמיטה בוגרת הוא כ-42 עד 54 ס"מ ללא הזנב, שאורכו כ-13 עד 16 ס"מ. צבע הפרווה של המרמיטה נע מצהוב-חום לאדום ולאפור כהה. משקלן של המרמיטות משתנה כתלות עונה: הוא גבוה יחסית בסתיו, כ-5.5 עד 8 ק"ג, בתקופה זו המרמיטות אוכלות כמויות גדולות של מזון על מנת לעבור בהצלחה את שנת החורף וכ-2.8 עד 3.3 ק"ג באביב.

רבייה
-----

עונת הרבייה היא בתחילת האביב; זאת על מנת שגורי המרמיטות יצברו כמות גדולה ככל האפשר של שומן, שיאפשר להם לעבור את החורף בשלום. הנקבה הדומיננטית מפחיתה את מספר הצאצאים של הזכר שלה מנקבות אחרות על ידי כך שהיא רבה איתן בזמן שהן בהיריון, וכך גורמת ללחץ שהורג את הוולדות. ההיריון נמשך כ-33 עד 34 ימים, ובכל שגר נולדים עד שבעה צאצאים, למרות שבדרך כלל נולדים שלושה. הגורים נולדים עיורים, ופרווה כהה צומחת ימים ספורים לאחר הלידה. למשך תקופה של כ-40 ימים הגור תלוי באמו, שמביאה לו אוכל אל המאורה, ולאחר תקופה זו הגור כבר מחפש מזון בעצמו. צבע הפרווה האופייני למרמיטות בוגרות מופיע בסוף הקיץ, והגור מגיע לגודל המלא ולבגרותו המינית בגיל שנתיים.

שנת חורף
--------

לקראת סוף הקיץ, המרמיטות מרפדות את המחילות שלהן; הריפוד יהווה מצע, שעליו הן יוכלו לישון את שנת החורף שלהן. המאורה נחסמת על ידי אדמה וצואתן של המרמיטות. בבוא החורף (לעיתים גם באוקטובר) המרמיטות מצטופפות ביחד ומתחילות את שנת החורף שלהן. במהלכה, קצב פעימות הלב של המרמיטות צונח דרסטית ל-5 פעימות בדקה, טמפרטורת הגוף שלהן יורדת לטמפרטורת הסביבה שבה הן ישנות, וקצב הנשימות שלהן יורד ל-1 עד 3 נשימות בדקה. תהליכים אלה מורידים את כמות השומן שהמרמיטה צורכת, ומאפשרים לה לעבור את כל החורף בשינה בלי צורך לאכול; למרות זאת, ישנן מרמיטות (בעיקר צעירות) שמתות מרעב בעת שנת החורף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרמיטה אלפינית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרמיטה אלפינית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Johanna Landeryou, מרמיטה אלפינית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4040770-6
* NKC: ph116344

 |
**סבסוד צולב** הוא כינוי להוזלת מחיר של שירות לפלח אוכלוסייה אחד, על חשבון העלאת המחיר לאותו שירות לפלח אוכלוסייה אחר, כך שייווצר לספק השירות רווח בחשבון הכולל.

סבסוד צולב נפוץ בעיקר בתחומים מסחריים כמו ענף התקשורת, התחבורה (הציבורית), המזון אך קיים אף בתשלומי המיסים המוניציפליים.

כך, מחירי נסיעה באוטובוס בקווים ציבוריים שאינם בעלי היתכנות כלכלית לא ישקפו את המחירים שהיו נהוגים בהיעדר סבסוד צולב. ההכנסות מקווים רווחיים יותר (בינעירוניים או קווים "מבוקשים" יותר) מכסים את העלויות ואובדן הרווחים בקווים הפחות אטרקטיביים, וזאת על מנת לאפשר את המשך פעילות אותם קווים חיוניים.

כך נעשה שימוש בסבסוד צולב בתחומים נוספים, למשל, מימון שיחות טלפון פנים ארציות[דרוש מקור], שנחשבות חיוניות, על ידי גביית מחירים גבוהים יותר במחירי השיחות הבינלאומיות, שהתעריף בהן אינו משקף בהכרח את המחיר שהיה מושג בתחרות חופשית, על מנת לאפשר את השירות החיוני.

דוגמאות אלו הן כחלק ממדיניות הרגולטורים לאפשר שירותים חיוניים במחירים נמוכים יחסית.
סבסוד צולב מאפשר לחברות מסוימות גם לנצח במכרזים למתן שירותים או סחורות על ידי הצעת מחיר זול מהמתחרים בכך שפער הרווחים הנמנע יושג באמצעות תחומים אחרים רווחיים יותר.

דוגמה לתחום בו נאסר במפורש בחקיקה ראשית לקיים סבסוד צולב הוא תחום תעריפי החשמל, שנקבעים על ידי הרשות לשירותים ציבוריים - חשמל. הרשות קובעת את תעריפי החשמל בהתאם לעיקרון העלות של ייצור החשמל והספקתו ללקוחות, בסעיף 31(א) לחוק משק החשמל, התשנ"ו - 1996, בו נקבע במפורש כי לא יוזלו תעריפים לאחד על חשבון העלאתם לאחר".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4501319-6

 |
"השף הקוטבי" אדולף לינדסטרום עם שני דגים לדוגמה על אי המלך ויליאם ב-1904
לינדסטרום קיבל את מדליית הקוטב הדרומי על שירותו במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן
**אדולף הנריק לינדסטרום** (בנורווגית: **Adolf Henrik Lindstrøm** ‏ 17 במאי 1866 - 21 בספטמבר 1939) היה שף וחוקר קטבים נורווגי

לינדסטרום נולד בהאמרפסט. מוצאו היה משבט הקוון (Kven). הוא השתתף במשלחת פראם של אוטו סוורדרופ מ-1898 עד 1902. אחר כך הפליג עם רואלד אמונדסן בשיוט החקר שלו במעבר צפון-מערבי באונייה "יִיֶה", בין 1903 ל-1906, ובמשלחת הקוטב הדרומי של אמונדסן בשנים 1912-1910. עוד השתתף במשלחת לסיביר מ-1914 עד 1916. לינדסטרום מת באוסלו.

לינדסטרום היה גבר בעל-גוף וטוב-מזג ורק לעיתים נדירות יצא מן הספינה, שלא כיתר משתתפי המשלחת. הדבר היחיד שהיה בכוחו למשוך אותו החוצה היה הסיכוי לצוד טָרְמַכֵן, מין עוף דמוי שכוי, משום שבשר טרי זכה להערכה רבה במסעות הממושכים. לינדסטרום היה גם אדם שקול ומיושב בדעתו, נכס אמיתי לאנשי הצוות, כש"עצבנות הקוטב" השתלטה עליהם והגעגועים הביתה ניקרו בהם במשך הלילה הקוטבי הארוך, לאחר שנים אחדות על הקרח. רואלד אמונדסן כתב ביומנו ב-5 באפריל 1911, "תרומותיו למשלחת הקוטב הנורווגית עולות בחשיבותן על אלה של כל אדם אחר."

בשנת 1906 עוטר לינדסטרום בתואר אביר "מסדר סנט אולאף" "על הישג ימי נועז". הוא קיבל את מדליית פראם ואת מדליית הדרומי.

* רואלד אמונדסן וצוות ה"יִיֶה" חוגגים את חג המולד של 1903 בקנדה, במהלך המסע אל המעבר הצפון-מערבירואלד אמונדסן וצוות ה"יִיֶה" חוגגים את חג המולד של 1903 בקנדה, במהלך המסע אל המעבר הצפון-מערבי
* אדולף לינדסטרום במטבח בפראמהיים, בסיס משלחת הקוטב הדרומי, 1910–1913.אדולף לינדסטרום במטבח בפראמהיים, בסיס משלחת הקוטב הדרומי, 1910–1913.
* אדולף לינדסטרום עם צלחת לביבות בפראמהיים, 1911.אדולף לינדסטרום עם צלחת לביבות בפראמהיים, 1911.
* אדולף לינדסטרום, סוורה האסל. אוסקר ויסטינג, הלמר האנסן, רואלד אמונדסן, יורגן סטוברוד וקריסטיאן פרסטרוד בצריף בפראמהיים. רואלד אמונדסן משעין את מרפקו על המצלמה.אדולף לינדסטרום, סוורה האסל. אוסקר ויסטינג, הלמר האנסן, רואלד אמונדסן, יורגן סטוברוד וקריסטיאן פרסטרוד בצריף בפראמהיים. רואלד אמונדסן משעין את מרפקו על המצלמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדולף הנריק לינדסטרום** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Norsk biografisk leksikon*: Adolf Lindstrøm.
2. ↑  *Store norske leksikon*: Adolf Henrik Lindstrøm.
3. ↑  Rainer-K. Langner, Scott & Amundsen, English translation t. Beech, Haus Pablication london 2007, pp/ 152-3

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3456 1413
* KulturNav: d3133a29-d0f4-460b-91e8-8df01424d4c0
* LCCN: n2001023083
* VIAF: 78120839
* WorldCat: lccn-n2001023083

 |
**מרמיטה אולימפית** (שם מדעי: ***Marmota olympus***) היא מין של מרמיטה החיה אך ורק במדינת וושינגטון בחצי האי האולימפי, שליד סיאטל. היא נפוצה בעיקר בפארק הלאומי אולימפיק. מרמיטה זו היא היונק הלאומי של מדינות וושינגטון (היונק האנדמי הלאומי), לצד הקטלן (היונק הימי הלאומי).

מאפיינים
--------

אורכה של מרמיטה זו 67–75 ס"מ, עם זנב באורך 18–24 ס"מ ודומה לאורכו של חתול בית. משקלה הממוצע 2.7-11 ק"ג, מה שהופך אותה לאחת מהגדולות בבני משפחת הסנאיים, דומה מאוד לזו של מרמיטת ונקובר (Marmota vancouverensis), מרמיטה שעירה או מרמיטה אלפינית. המרמיטה בעלת דו-צורתיות זוויגית גדולה כשהזכרים שוקלים 4.1-9.3 ק"ג והנקבות 3.1-7.3 ק"ג. המרמיטה בעלת פרווה עבה וחומה בהירה.

המרמיטה מצויה בטבע רק במדרונות ההרריים של הרי אולימפיק, קרוב לחופי האוקיינוס השקט. היא מתחפרת באדמה במשך החורף ויוצאת רק באביב. המרמיטה ניזונה מצמחייה קרקעית כמו: טחבי עלים, גומא, אברשיים, ארכוביתיים, פעמונית, פרחים מהסוג Erythronium ותורמוסים. עם זאת בהתקרב החורף והרעב היא תאכל גם נבלות ואף תטרוף גורים של טמיאסים.

המרמיטה נטרפת בידי שונרים, פומות וקויוטים וכן בידי עופות דורסים ודלקים גדולים. המרמיטה מתחפרת באדמה בקבוצות גדולות כדי להימלט מטורפיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרמיטה אולימפית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרמיטה אולימפית באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542553305171
* LCCN: sh2008020046

 |
**המשמר המלכותי** (בדנית: **Kongelige Livgarde**) הוא רגימנט מיוחד בצבא המלכותי הדני, אשר נוסד ב-30 ביוני 1658 בידי פרדריק השלישי, מלך דנמרק. המשמר אחראי על ביטחונה של משפחת המלוכה הדנית, אך משמש גם כרגימנט סדיר של הצבא. חיילי המשמר עוברים אימונים צבאיים רגילים, לצד אימונים מיוחדים באבטחה.

היסטוריה
--------

המשמר הוקם ב-30 ביוני 1658 בידי פרדריק השלישי, מלך דנמרק. הוא נקרא בתחילה "המשמר הרגלי המלכותי", וזאת מכיוון שב-1661 הקים המלך פרידריק גם את משמר הפרשים המלכותי. ב-1866 פורק משמר הפרשים, ומאז המשמר הרגלי נודע בפשטות בתור "המשמר המלכותי".

מטרתו המקורית של המשמר הייתה להגן על המלך ועל משפחת המלוכה, אולם בפועל הוא לקח חלק ברוב מלחמותיה של דנמרק. זמן קצר לאחר הקמתו הוא נשלח להשתתף במלחמה נגד שוודיה, ומילא חלק חשוב בהגנה על הבירה קופנהגן. בין השנים 1675–1679 הוא השתתף במלחמת סקונה, ושנה לאחר מכן לקח חלק במלחמת תשע השנים. המשמר השתתף גם במלחמת הירושה הספרדית, במלחמה הצפונית הגדולה, ובהגנה על קופנהגן ב-1807. המשמר השתתף גם במלחמת שלזוויג הראשונה ובמלחמת שלזוויג השנייה. ב-1940 ניסו חלק מחיילי המשמר להתנגד לפלישת גרמניה הנאצית לדנמרק, וב-1943 התנגד המשמר לניסיון הגרמני לפרוק מנשקו את הצבא הדני (מבצע ספארי).

במסגרת נאט"ו, חיילי המשמר נשלחו ככוח שמירת שלום לקפריסין, יוגוסלביה, אריתריאה, עיראק ואפגניסטן. בעיראק נהרג אחד מחיילי המשמר ובאפגניסטן איבד 14 איש.

המשמר המלכותי מקיים מדי יום טקס חילופי משמרות ברחבת ארמון אמליאנבורג, אשר מהווה מוקד משיכה מרכזי לתיירים בקופנהגן. ב-2008 נערכו בקופנהגן חגיגות 350 להקמת המשמר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המשמר המלכותי הדני** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המשמר המלכותי הדני
* המשמר המלכותי הדני, ברשת החברתית טוויטר
* Den Kongelige Livgardes Musikkorps

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 198149108525268780001
* WorldCat: viaf-198149108525268780001

 |
המחוזות הצפון קווקזיות של הפדרציה הרוסית
**צפון הקווקז** הוא חבל ארץ המשתרע על החלק הצפוני של הקווקז, שנמצא בין אסיה לאירופה. מבחינה פוליטית, כולל רכס הרי הקווקז את המחוזות והרפובליקות הרוסיות של המחוז של צפון הקווקז, וחלקים מגאורגיה.

ברוסיה כולל צפון הקווקז את:

* רפובליקת אדיגיה
* רפובליקת צ'צ'ניה
* רפובליקת דאגסטן
* הרפובליקה של אינגושטיה
* רפובליקת קברדינו-בלקריה
* רפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה
* רפובליקת צפון אוסטיה - אלניה
* חלק ממחוז קרסנודר
* חלק ממחוז סטברופול
* חלק ממחוז רוסטוב

בגאורגיה:

* תושתי
* חבסורתי
* חבי

היסטוריה
--------

מנהיגי הרפובליקה ההררית של צפון הקווקז, סוף שנות ה-20 של המאה ה-20
כיום בשליטה רוסית מלאה משנת 1861, וצפון הקווקז מורכב משבע רפובליקות קטנות ממוצא קווקזי והן: אדיגיה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, קברדינו-בלקריה, צפון אוסטיה, אינגושטיה, צ'צ'ניה, ודאגסטן.

האימפריה הרוסית פלשה לאזור הקווקז במאה ה-18 כדי להרחיב את גבולותיה ולקבל שליטה על האזור שמחבר בין אסיה לאירופה, וכתוצאה מכך התקיימה מלחמה אכזרית ועקובה מדם בת 100 שנים בינה לבין עמי הקווקז, ושבסופה הצליחו הרוסים להכניע את כל עמי הקווקז וחלק מהעמים הוגלו ממולדתם (הצ'רקסים בארץ ישראל הם חלק מאותם עמים שהוגלו) ומאז האזור כולו בשליטה רוסית.

במהלך השנים קמו הקבוצות האתניות השונות מהאזור לדרישה לאוטונומיה וכך נוצרו הרפובליקות של צפון הקווקז.

ראו גם
------

* הסכסוך בצפון הקווקז

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפון הקווקז** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284988705171
* LCCN: sh85021435
* SUDOC: 028216091

 |
**אדולף פון רֶמֶן צוּ בַּארֶנְסְפֶלד** (בגרמנית: **Adolf von Rhemen zu Barensfeld**; ‏22 בדצמבר 1855, רשטאט, הקונפדרציה הגרמנית – 11 בינואר 1932, פרסבאום, הרפובליקה האוסטרית הראשונה), היה גנרל-אוברסט אוסטרו-הונגרי, מפקד הקורפוס ה-13 במערכה על סרביה ובחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה ובהמשך כיהן כמושל הצבאי של ממלכת סרביה הכבושה.

תחילת הקריירה
-------------

ב-1876 סיים את המכללה הצבאית על שם מריה תרזה וב-1884 את האקדמיה הצבאית על שם פרנץ יוזף בווינה והוסמך כקצין רגלים. באוקטובר 1905 מונה למפקד הדיוויזיה ה-72 ובהמשך פיקד על הדיוויזיה ה-9 ועל הדיוויזיה ה-34. באוקטובר 1912 מונה למפקד הקורפוס ה-13.. ב-1 במאי 1914 הועלה לדרגת גנרל.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
---------------------------

פון רמן פיקד על הקורפוס ה-13 שהיה חלק מהארמייה החמישית בפיקודו של ליבוריוס פון פרנק בראשית המערכה על סרביה והיה שותף לתבוסה האוסטרו-הונגרית שהובילה לנסיגה אל מחוץ לגבולות הממלכה. ב-1915 לחם עם כוחותיו בבוקובינה, הרי הקרפטים ואזור הנהר סן, במסגרת החזית המזרחית. בהמשך הועבר עם הקורפוס לארמייה השביעית, וב-4 ביוני 1916 ניצב עם כוחותיו מול מתקפת ברוסילוב. הקורפוס ה-13 הגן על הצירים הראשיים המובילים לעיר לבוב והם הופגזו על ידי הארטילריה הרוסית במשך יומיים ובכלל זה בפגזים שהכילו גז חרדל. הארמייה השביעית מנתה 11 דיוויזיות רגלים ו-4 דיוויזיות פרשים לעומת 10 דיוויזיות רגלים ו-4 דיוויזיות פרשים לרוסים, אך מרבית הארטילריה הכבדה האוסטרו-הונגרית בלווי מספר חטיבות הועברה לחזית האיטלקית. הארמייה ה-7 האוסטרו-הונגרית קרסה בפני התקדמות הרוסים והחלה בנסיגה מהירה ורחבה.

ביולי 1916 הועבר פון רמן מתפקידו ומונה למושל הצבאי של ממלכת סרביה הכבושה, תפקיד שבעת ההיא נחשב פחות מבצעי. האוסטרו-הונגרים הפעילו בסרביה יחידות ז'נדרמריה בלבד לצורכי שיטור פנים והסתמכו על הכוחות הבולגרים והגרמנים שהוצבו במדינה להגנת גבולותיה. ב-13 במאי 1917 הועלה פון רמן לדרגת גנרל-אוברסט. ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה במתקפת הוארדאר אשר במסגרתה שוחררה ממלכת סרביה תוך מספר שבועות. בשלהי אוקטובר פרש פון רמן מתפקידו ושוחרר מצבא האימפריה. פון רמן הלך לעולמו ב-11 בינואר 1932 והוא בן 77 שנים.

ראו גם
------

* החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גנרל-אוברסט היא דרגת ביניים בין גנרל לפלדמרשל. דהיינו, בכירה יותר מגנרל וזוטרה יותר מפלדמרשל.
2. ↑  במרבית המקורות מכונה האיש, צו בארנפלד, או צו בארנספלד ורק במקצתם צו בארנפלס.
3. 1 2  אדולף פון רמן צו בארנספלד-ביוגרפיה באתר hrono.ru, (ברוסית).
4. ↑  רשימת גנרלים אוסטר-הונגרים, באתר austro-hungarian-army.co.uk (באנגלית).
5. ↑  טימותי ס. דאולינג, מתקפת ברוסילוב, אתר גוגל ספרים (באנגלית).
6. ↑  אדולף פון רמן צו בארנספלד-ביוגרפיה, באתר biographien.ac.at (בגרמנית) .

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1027884504
* ISNI: 0000 0003 8339 3737
* VIAF: 269538622
* WorldCat (עם VIAF): 269538622

 |
גן הזיכרון במבט מכיוון רחוב ויצמן
**גן הזיכרון וחלקת מגורשי יפו**, הידוע בקיצור כ**גן הזיכרון**, הוא בית קברות, אתר הנצחה וגן ציבורי בכפר סבא. באתר עצים ותיקים רבים וביניהם עץ אקליפטוס שנמצא בתצלום אוויר משנת 1946 ועדיין עומד עד היום בסמוך לקברי מגורשי יפו. הגן נמצא בדרום מזרח כפר סבא בין הרחובות ויצמן מצפון, רבקה גובר ממזרח, חטיבת הראל מדרום והעמק ממערב.

הקמה ותכנון
-----------

גל-עד לחללי מערכות ישראל
גן הזיכרון תוכנן על ידי ליפא יהלום ודן צור חתני פרס ישראל לאדריכלות (1998). יהלום וצור תכננו את גן הזיכרון כך שיהיה גן ציבורי, אתר הנצחה ובית קברות כאחד. גל-עד להנצחת בני היישוב הוקם עוד קודם להקמת הגן. הגל-עד אותו תכננו האדריכלים אנדריי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן עוצב בצורה מגילה פתוחה בה משולבת רחבת טקסים ואזור התייחדות.

חלקי הגן ותפקידיו
-----------------

הגן משלב בית קברות ובו חלקת מגורשי יפו אשר נפטרו במהלך הגלייתם, חלקה ובה קבורים ותיקי היישוב, ובית קברות צבאי ובו קבורים מתקופת היישוב ועד היום הזה. באתר אנדרטת זיכרון לחללי מערכות ישראל, וגן ציבורי.

בית הקברות הצבאי וחלקת מגורשי יפו

אירועים היסטוריים
-----------------

בשנת 1917 הוצא צו עות'מאני על ידי ג'מאל פחה הקובע כי כל יהודי ללא הבדל נתינות חייב לעזוב את יפו תל אביב בגלל כוונות האנגלים לכבוש את ארץ ישראל. כפר סבא ופתח תקווה היו חלק מנפת צפון בהם לא חלה הפקודה, ולכן היו יעד ההגירה של תושבי תל אביב ויפו שגורשו. אל כפר סבא הגיעו כאלף פליטים והיישוב לא היה יכול לתת קורת גג למספר כל כך גדול. הפליטים מצאו מקלט בחורשות ובמבנים מאולתרים כגון בתי חמר וסוכות מענפי אקליפטוסים. התנאים הקשים שבהם חיו המגורשים הובילו למגפות כינים ולמגפת טיפוס שמהן נפטרו רבים מהמהגרים. לאחר שמונה חודשים בהם המהגרים שהו בכפר סבא ובפתח תקווה, בוטל הצו ומי מבין המגורשים ששרד את המגפות חזר לביתו. המגורשים שמתו בגלל המגפות נקברו בגן הזיכרון.

לקריאה נוספת
------------

* תבנית נוף - הגנים של ליפא יהלום ודן צור [דרושה הבהרה]
* "סקר מבנים ואתרים היסטוריים כפר סבא- חוברת א' אתרים 1-25".
* ארכיון עזריאלי לאדריכלות; אוסף ליפא יהלום ודן צור אדריכלי נוף".
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בגל-עד בגן הזיכרון בכפר סבא, באתר 'חלון אחורי', 22 בנובמבר 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גן הזיכרון כפר סבא** בוויקישיתוף
**לוי פטריק מוואנוואסה** (באנגלית: **Levy Patrick Mwanawasa**; ‏3 בספטמבר 1948 – 19 באוגוסט 2008) היה נשיא זמביה בשנים 2002–2008.

ביוגרפיה
--------

מוואנוואסה נולד במופולירה שבצפון רודזיה למשפחה בת 12 נפשות. הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת זמביה ובשנים 1974–1978 עבד בעריכת דין כשכיר. לאחר מכן הוא הקים משרד עצמאי, שבראשו עמד עד מרץ 1992. באותן שנים הוא החל בפעילות ציבורית, בהיותו הסניגור הציבורי הראשי של זמביה (1985–1986). בדצמבר 1991 הוא מונה לסגן נשיא המדינה תחת פרדריק צ'ילובה. תאונת דרכים שעבר בסמוך למינויו נקשרה בניסיון להתנקשות בחייו על ידי מתנגדים פוליטיים, לאור הפופולריות הרבה שלה הוא זכה, הן במפלגתו והן בקרב הציבור.

בשנת 1994 התפטר מוואנוואסה מתפקיד סגן הנשיא. הוא התמודד בשנת 1996 ללא הצלחה לראשות מפלגת השלטון, התנועה הדמוקרטית הבין-מפלגתית. בשנת 2000 הוא נבחר על ידי התנועה כמועמדה לנשיאות ובשנת 2001 נבחר לתפקיד על ידי 29% מהבוחרים. כהונתו כנשיא נמשכה בין 2002 ועד למותו בשנת 2008. מערכת הבחירות שבה נבחר מוואנוואסה הייתה נתונה תחת ביקורת באשר לאי סדרים וספסרות בקולות, לצד סיקור עיתונאי מוטה ושימוש במשאבי המדינה על ידי מפלגת השלטון לצורך הטיית התוצאות. בית המשפט העליון של זמביה קיבל את עתירתם של שלושה מועמדים וקבע כי התקיימו אי-סדרים בבחירות, אך בשנת 2005 נחתם המשפט בקבלת התוצאות. באותה שנה (2005) הוא נבחר גם לראשות התנועה הדמוקרטית הבין-מפלגתית ובשנת 2006 נבחר בשנית למשרת הנשיא.

מוואנוואסה לקה בשבץ ראשון בשנת 2006 ובשבץ נוסף בשנת 2008 שהוביל לפטירתו. הוא הוחלף בתפקידו על ידי סגן הנשיא רופיה באנדה.

חיים אישיים
-----------

מוואנוואסה נישא פעמיים והיה אב לשישה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוי מוואנוואסה** בוויקישיתוף
* לוי מוואנוואסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 143874381
* ISNI: 0000 0001 1770 0773
* LCCN: nb2009000286
* SUDOC: 254700489
* VIAF: 73389059
* WorldCat: lccn-nb2009000286

 |
**המשמר הנשיאותי** (ביוונית: **Προεδρική Φρουρά**) היא יחידת חיל רגלים טקסית בצבא יוון, האחראית לביטחונו של נשיא יוון. זו היחידה האחרונה של אבזונים (יחידות עלית של לוחמה הררית) בצבא יוון, ולפיכך אנשיה בולטים במדיהם המסורתיים.

היסטוריה
--------

המשמר הוקם ב-24 בדצמבר 1868 בצו מיוחד של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים. הוא נועד לשמש בתחילה כמשמר המלכותי של המלך, ובהתאם לכך נבחרו אליו רק חיילים ותיקים ומשכלים יחסית, עם עבר ללא דופי. חייל במשמר המלכותי הועלה בדרגה באופן אוטומטי, וחיילי המשמר זכו לעמוד במסדרים בצד ימין. גרעין המשמר הורכב משתי יחידות של אבזונים - לוחמי עלית בצבא יוון, שהתמחו בעיקר בלוחמה הררית, וכן מפלוגת פרשים אחת. ב-21 במרץ 1914 הוציא יורשו של גאורגיוס, קונסטנטינוס הראשון, מלך היוונים, צו מיוחד שבמסגרתו המשמר עבר ארגון מחדש ושמו שונה ל"משמר הארמון". הוא קוצץ, אך נוספה לו פלוגה אחת מכרתים.

ב-1924 נמלט גאורגיוס השני, מלך היוונים מהארץ, והוכרז על הקמתה של הרפובליקה ההלנית השנייה. משמר הארמון פורק בהתאם. ב-1926 חוקק הפרלמנט היווני חוק מיוחד שבמסגרתו הוקם המשמר מחדש בתור "פלוגת המשמר הנשיאותית", אשר הייתה אחראית כעת על ביטחונו של נשיא יוון. ב-1935 חזר גאורגיוס השני לשלוט ביוון, והפך את המשמר הנשיאותי בחזרה למשמר המלכותי. ב-1941 נכבשה יוון בידי מדינות הציר במלחמת העולם השנייה, והמלך נמלט שוב מהארץ. הגרמנים אפשרו למשמר המלכותי, שבאותה עת מנה 150 איש, להמשיך ולהתקיים, ולשמור על אנדרטת החייל האלמוני באתונה. לאורך המלחמה, התכנה המשמר "משמר הדגלים" בפי תושבי יוון.

עם סיום המלחמה שוחררה יוון, אולם נושא המלוכה נותר פתוח. אי לכך, המשיכו אנשי המשמר לשמור על הכינוי "משמר הדגלים". ב-1946 אושרה המלוכה במשאל עם, וגאורגיוס חזר לשלטון. המשמר חזר להיות המשמר המלכותי. במהלך מלחמת האזרחים היוונית, הוגדל המשמר המלכותי ל-300 איש, ולאחריה צומצם ל-250. ב-1973 בוטלה סופית המלוכה ביוון, והמשמר חזר להיות המשמר הנשיאותי. עם זאת, פלוגת הפרשים שלו פורקה.

כיום, המשמר הוא יחידה טקסית בעיקרו, אולם אמון על אבטחת הנשיא והאחוזה הנשיאותית, כמו גם על אנדרטת החייל האלמוני. חיילי המשמר משתתפים גם בטקסים רשמיים שונים, ובמצעדים צבאיים מקבלים את הזכות לצעוד ראשונים. הם בולטים תמיד בשל מדיהם הססגוניים, וסגנון צעדתם הייחודי. הם מגויסים בהתנדבות מקרב אנשי צבא יוון, כאשר דרישת הסף היא שגובהו של המתנדב יהיה לכל הפחות 1.87 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המשמר הנשיאותי** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של המשמר
* כתבה בבי בי סי על המשמר
* על המשמר באתר הרשמי של נשיא יוון
**לויד ברינגטון לה ביץ'** (באנגלית: **Lloyd Barrington La Beach**; ‏28 ביוני 1924 - 17 בפברואר 1999) היה אתלט פנמי, בעל 2 מדליות ארד אולימפיות בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר, ובכך היה לאתלט הראשון מפנמה שזכה במדליה אולימפית, מתוך שניים, אירווינג סלדינו האתלט השני שזכה במדליית אולימפית וכן שיאן עולם בריצות אלו.

ביוגרפיה
--------

לה ביץ' נולד בפנמה סיטי להורים מהגרים מג'מייקה. בהיותו תלמיד בבית הספר משפחתו חזרה לג'מייקה. אחיו הצעיר, ביירון, אף הוא אתלט אולימפי בעבר. בהמשך הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).

במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בברנקייה, קולומביה בשנת 1946 זכה לה ביץ' במדליית זהב בקפיצה לרוחק.

### שיאן עולם

בתחרות שנערכה בפרזנו, קליפורניה ב-15 במאי 1948 השווה לה ביץ' בריצת 100 מטר את השיא העולמי של ג'סי אוונס בתוצאה של 10.2 שניות. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקומפטון, קליפורניה הוא קבע שיא עולם חדש בריצת 200 מטר. 

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה לה ביץ' בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות, אחרי הריסון דילארד שקבע שיא אולימפי חדש של 10.30 שניות ובארני איוול (10.4 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.2 שניות, אחרי מל פטון שקבע שיא אולימפי חדש של 21.1 שניות ואיוול (21.1 שניות), שלושתם מארצות הברית. 

בשנת 1957 פרש לה ביץ' מספורט תחרותי ובשנת 1999 נפטר בבית חולים בניו יורק.

שיאים אישיים
------------

* ריצת 100 מטר: 10.2 שניות (1948) **שיא עולם**
* ריצת 200 מטר: 20.7 שניות (1950)

קישורים חיצוניים
----------------

* לויד לה ביץ', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* לויד לה ביץ', באתר olympedia.org
* לויד לה ביץ', באתר Track and Field (גברים)
**שפשפת** היא תהליך דלקתי וגירוי של העור באזור המפשעה ובמידה משנית אזורים אחרים כבית שחי, ומתחת לשדיים אצל נשים, היוצר פריחה וגרד. השפשפת נוצרת באזורים בהם יש קפלים, לחות, וחיכוך מתמיד. מזג אוויר חם ולח, בהם אנשים סובלים יותר מזיעה מקדם היווצרות שפשפת. ישנם מספר טיפולים אפשריים לשפשפת.

טיפול
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
שימוש בטלק עשוי למנוע שפשפת או להקל עליה.[דרוש מקור]

בתרבות
------

בחברה הישראלית, שפשפת מקושרת לשירות בצה"ל, זאת מכיוון שבמהלך השירות החיילים נמצאים שעות רבות בתנאי חום ולחות, ומרבים בפעילות גופנית, ולכן שפשפות נפוצות. הביטוי "שפשוף נעים" השגור בשפה העברית מקושר חלקית למחלת השפשפת במקביל להתבגרות וניסיון במהלך השירות הצבאי. ביטוי זה הוליד את הכותרת לסרט השלישי בסדרת אסקימו לימון, "שפשוף נעים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפשפת** בוויקישיתוף
* שפשפת, באתר שרותי בריאות כללית

הערות שוליים
------------

1. ↑  רינה זיסמנוביץ, שפשפת בקיץ: כל הדרכים לטפל ובעיקר - להימנע, באתר ynet, 13 ביוני 2013
2. ↑  רונית מוזיקנט, שפשפת: הסימנים, הסיבות ושלושה פתרונות, באתר ynet, 27 באוקטובר 2005
3. ↑  שי לוי, ‏40 דברים שכל טירון חייב לדעת, באתר ‏מאקו‏‏, ‏19 במרץ 2015‏
4. ↑  שפשוף לא נעים: זהירות, שפשפת, דוקטורס, ד"ר רון יניב, אוגוסט 2015
5. ↑  שפשוף נעים, דוקטורס, יולי 2006

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**יום האוקיינוסים העולמי** הוא מועד בין-לאומי החל ב-8 ביוני כל שנה, ומתקיים כדי לתת הזדמנות לאנשים לכבד את האוקיינוסים, ולהזכיר לאנשים שחשוב לשמור עליהם, מכיוון שהם מספקים לנו משאבים כגון: גלישה, חופים, נוף ושמורות גידול לבעלי חיים בסכנת הכחדה.

היסטוריה
--------

מאז 2002 עבדו יזמי היום בשיתוף עם כמאות ארגונים ורשתות כדי לעזור לגבש וללכד את העולם סביב ה-8 ביוני עבור האוקיינוסים. במהלך עשרים השנים הרשת העולמית גדלה לכ-2,000 ארגונים וכיום ביום האוקיינוסים מתקיימים אירועי ענק, בהם אנשים מנקים את החופים..
בשנת 2021, הוכרז ביום זה האוקיינוס הדרומי כאוקיינוס החמישי, על ידי ארגון נשיונל ג'יאוגרפיק..

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום האוקיינוסים העולמי** בוויקישיתוף
* יום האוקיינוסים העולמי, ברשת החברתית פייסבוק
* יום האוקיינוסים העולמי, ברשת החברתית טוויטר
* יום האוקיינוסים העולמי, ברשת החברתית אינסטגרם
* יום האוקיינוסים הבין לאומי 2022
* אתר האינטרנט הרשמי של יום האוקיינוסים העולמי
* יום האוקיינוסים העולמי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  World Oceans Day, www.worldoceansday.com (באנגלית)
2. ↑  There’s a new ocean now—can you name all 5?, Environment, ‏2021-06-08 (באנגלית)
**ר' דוד גאלאמב** [גולומוב] (כ"א בטבת ה'תרכ"א, 3 בינואר 1861 – ט"ז בכסלו ה'תרצ"ו, 12 בדצמבר 1935) היה סוחר, תלמיד חכם ובלשן.

תולדות חייו
-----------

גאלאמב נולד בעיירה אינדורה בפלך גרודנו של האימפריה הרוסית (היום בבלארוס), בן יחיד להוריו - אריה ליב ושפרה.

גאלאמב התבלט בלימודיו מגיל צעיר וכבר בהיותו בגיל 15 יצא לו באזור מגוריו שם של עילוי, הבקי ברזי התורה והתלמוד.

בגיל עשרים נשא לאישה את פעריל לבית גארסמאן, ילידת בריסק ושם אף קבעו את מקום מושבם. לזוג נולדו, במהלך השנים, שמונה בנים. גאלאמב שהתייתם מאביו, בגיל צעיר יחסית, ירש ממנו את החוש המסחרי והפך ליצואן וליבואן של סחורות מהקווקז לאנגליה ולגרמניה. בשל עסקיו עברה המשפחה להתגורר באודיסה, למרות כשחצי מהזמן הוא עצמו בילה בקווקז.

הפגיעה בעסקיו בעקבות מלחמת העולם הראשונה והכיבוש הרוסי, פינתה לו זמן לעסוק בכתיבת ספריו. אלא שכאשר השלטונות הצרו את צעדיו והוא חש שאינו יכול עוד לעסוק בלימוד ובכתיבה, עקר גאלאמב בקיץ 1922, עם משפחתו, לברלין. לשמחתו, המשטר הקומוניסטי איפשר לו לקחת עימו את ספריו וכתבי היד, עליהם עמל וכך יכול היה להמשיך לעמול עליהם ולהוציאם לאור. לאחר שלא הצליח למצוא בברלין בית דפוס שיסכים להוציא את ספריו, ככל הנראה בשל המשבר הכלכלי ששרר בגרמניה, בעקבות מלחמת העולם הראשונה, רכש גאלאמב ב-1923 בית דפוס, יחד עם הסופר חיים נחמן ביאליק. הוא הספיק להדפיס בבית דפוס זה את החלק הראשון של ספרו "התורה והתלמוד" אך נאלץ למוכרו לאחר כשנה - בשנת 1924. בשנת 1931 עבר, בעקבות ילדיו, לברייטון שבאנגליה, שם גם נפטרה אשתו האהובה, שנה מאוחר יותר. בחורף 1935 הלך גאלאמב לעולמו.

מספריו
------

* ערוך (או: ערוך הגדול)
* תרגומנא
* חקרי קדמוניות
* התורה והתלמוד

לקריאה נוספת
------------

* שמואל קרויס, "ר' דוד גאלאמב ז"ל - תולדותיו, אישיותו וערך ספריו" (בתוך: תרגומנא, הקדמה לחלק ד - במדבר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעוד שבתעתיק הלועזי שבספריו הוא כתוב כ-Golomb הרי שבעברית נרשם "גאלאמב"
2. ↑  כך הוא כותב בסוף פירושו על מסכת ברכות, בספרו "התורה והתלמוד": "החילותיו באודיסה ליל עשרה בטבת תרע"ט... לפני פנס כהה, הדולק בחדר משכבי, **כי העריצים, הני בני בריוני הרברבתא** יסחבון צעירי הצאן, **אסרו עלי את החשמלה, כבורגני, לבל להשתמש באורה, וגם הנפט צמצמו**, המקום יאיר כנה מתוך חשכה. את הספר הוא נאלץ להשלים בברלין. במקום אחר - בספרו "תרגומנא" - בהקדמה לחלק ג - ויקרא - הוא מספר על האירועים שהובילו לעזיבתו: אחד מהסוחרים שעמו עבד הלשין עליו שהוא העביר סכומי כסף גדולים מחוץ למדינה. הוא מתאר שם את המשפט שנערך לו (ממנו הוא היה בטוח שלא ייצא חי) שבמהלכו הציע לו אחד השופטים, שהכיר את ידיעותיו והשכלתו, ביטול המשפט תמורת זה שגאלאמב יכתוב ספר ביידיש אשר יוקיר את הקומוניסטים ואת תורתם. כתשובה הוא ענה לאותו שופט שתורתו של משה טובה יותר משל מרכס, בתחום הדאגה לעובדים.
3. ↑  25 ביולי 1922.

בדרך הם התעכבו ככל הנראה כחודשיים שלושה בקושטא (איסטנבול)
**פיג'ו 2008** (באנגלית: **Peugeot 2008**) היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, המיוצרת על ידי פיג'ו משנת 2013. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2013 והגיעה לישראל בשנת 2013.

בשנת 2021 נבחר ל"אוטו השנה" על ידי מגזין אוטו.

דורות
-----

### דור ראשון (2019-2013)

הדור בראשון יוצר בין השנים 2013–2019. הדור הראשון כלל מנוע טורבו דיזל I4 צילנדרים בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-120 כוחות סוס ב-3,750 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 193 קילומטרים לשעה. הדור הראשון הגיע לישראל בשנת 2013.

#### מתיחת פנים שנת 2016

בשנת 2016 עברה הפיג'ו 2008 מתיחת פנים, שכללה עיצוב חיצוני ופנימי חדש ומנוע חדש. מנוע ה-puretech, מנוע טורבו בנזין בנפח 1.2 ליטרים המספק כ-110 כוחות סוס ב-5,500 סיבובים לדקה (ישנו עוד דגם עם אותו המנוע ו-130 כוחות סוס שמשודך לתיבה ידנית, הדגם אינו מיובא לארץ). תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 10.3 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 188 קילומטרים לשעה. מתיחת הפנים הגיעה לישראל בשנת 2016.

### דור שני (2019-הווה)

הדור השני מיוצר מאז שנת 2019. הדור השני כולל מנוע טורבו דיזל בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-130 כוחות סוס ב-3,700 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.3 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 193 קילומטרים לשעה. הדור השני הגיע לישראל בשנת 2020 הדור השני כולל גם גרסה חשמלית שהוצגה בשנת 2020, הכוללת מנוע חשמלי שמספק כ-136 כוחות סוס. המנוע החשמלי מספק טווח נסיעה חשמלי של 320 קילומטרים. גרסה זו הגיעה לישראל גם ב-2020.

מכירות בישראל
-------------

נתוני המכירות בישראל ישראלישראל על פי נתוני קארזון:

מכירות בישראל| שנה | יחידות שנמכרו |
| --- | --- |
| 2013 | 1 יחידות |
| 2014 | 731 יחידות |
| 2015 | 573 יחידות |
| 2016 | 766 יחידות |
| 2017 | 1,127 יחידות |
| 2018 | 923 יחידות |
| 2019 | 1,156 יחידות |
| 2020 | 1,273 יחידות |
| 2021 | 810 יחידות |

גלריה
-----

* דור ראשוןדור ראשון
* מתיחת פנים 2016מתיחת פנים 2016
* דור שנידור שני
* פיג'ו 2008 החשמליפיג'ו 2008 החשמלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיג'ו 2008** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פיג'ו 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיג'ו 2008 נחשף רשמית, באתר קארטיוב, ‏07 בינואר 2013
2. ↑  פיג'ו 2008 בישראל - מחיר החל מ-99,990 שקל, באתר קארטיוב, ‏13 בנובמבר 2013
3. ↑  בן חסון, אוטו השנה של ישראל 2021 הוא — פיג‘ו 2008!, באתר אוטו, ‏07 באפריל 2021
4. ↑  2016 פיג'ו 2008 החדשה נחשפת – שינויי עיצוב, באתר קארטיוב, ‏18 בפברואר 2016
5. ↑  2016 פיג'ו 2008 החדשה בישראל - 1.2 טורבו אוטו', באתר קארטיוב, ‏03 ביולי 2016
6. ↑  פיג'ו 2008 החדש 2020 בישראל - מחיר החל מ-127,990 שקל, באתר קארטיוב, ‏02 באפריל 2020
7. ↑  פיג׳ו e-2008 החשמלית, באתר evm
8. ↑  פיג'ו e-2008 החשמלית בישראל - מחיר החל מ-164,990 שקל, באתר קארטיוב, ‏16 באוגוסט 2020
9. ↑  נתוני מכירות לפיג'ו 2008, באתר קארזון
**דוד גוגנהיים** (נולד ב-1944) הוא אדריכל ישראלי, זוכה פרס רכטר.

ביוגרפיה
--------

גוגנהיים נולד ב-1944 בירושלים וגדל עד סוף לימודיו התיכוניים בשכונת רחביה. בצבא שירת כקצין בצנחנים ועם סיום שירותו הצבאי החל לימודי אדריכלות בטכניון. כסטודנט עבד במשרדו של אדריכל דוד רזניק בירושלים. עם סיום לימודיו ב-1971, עבד במספר משרדי אדריכלים ובין היתר במשרדו של אדריכל אריה רחמימוב, כשבמקביל סיים את לימודיו לתואר השני בתכנון ערים בטכניון. ב-1980 פתח משרד אדריכלים עצמאי בירושלים עם שותפו אדריכל אלכס בלוך. בין השאר תכננו במשותף את המדרשה למורים ואכסניית הנוער בשלומי, עליו זכו באות ארץ ישראל יפה. לאחר מותו של בלוך המשיך גוגנהיים להפעיל את המשרד כשהפרויקט הבולט שתכנן היה בית הספר הבינלאומי להוראת השואה עליו זכה יחד עם אדריכל דניאל מינץ בפרס רכטר לשנת 2012. ב-2010 הצטרפה למשרד כשותפה, בתו, האדריכלית שלי גוגנהיים. יחד תכננו בין השאר פרויקט התחדשות עירונית בשכונת יד אליהו בתל אביב.

מתגורר בירושלים יחד עם רעייתו, עירית מעצבת פנים בוגרת בצלאל, הורים לשלי - אדריכלית, ולמתן - קולנוען.

הוראה
-----

החל מ-1984 משמש כמנחה סטודיו, תחילה בטכניון ומ-1994 בבצלאל. ב-2004 קיבל דרגת פרופסור. ב-2010 היה בין מקימי התוכנית לתואר שני בעיצוב אורבני בבצלאל ושימש כמרצה ומנחה סטודיו עד לפרישתו ב-2017. התארח כמרצה במספר אוניברסיטאות בחו"ל כמו: UBC בקנדה והמכון הטכנולוגי בווינה.

פעילות ציבורית
--------------

במקביל לפעילותו המקצועית תפקד דוד גוגנהיים כחבר וועד באגודת האדריכלים, בעמותת האדריכלים (היה בין מייסדיה) ועמותת מרחב וכן יו"ר סניף ירושלים של אגודת האדריכלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דוד גוגנהיים
* אתר משרדו של דוד גוגנהיים
* גוגנהיים דוד, פרופ' אדר', באתר בצלאל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417471105171
* LCCN: nr2002037286
* VIAF: 71329839
* WorldCat: lccn-nr2002037286

 |