recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ריבת בצל עם יין אדום
**ריבת בצל** היא מרקחת קרושה מתוקה העשויה מבצל מבושל, בסוכר ובחומץ. לרוב משמשת ריבת הבצל כתוספת להעשרת טעמם של מאכלי בשר.

תהליך הכנה
----------

תהליך הכנת ריבת בצל מתחיל בבישול איטי של בצלים פרוסים על-גבי אש נמוכה, עד שהם "מתקרמלים" (עוברים תגובת מייאר) ומשחימים. לתערובת זו מוסיפים סוכר וחומץ בלסמי או יין אדום ולאחר מכן מבשלים אותה עד שהיא מסמיכה לכדי מרקם צמיגי. יש המוסיפים תבלינים כגון שום או עשבי תיבול לקבלת טעמים שונים.

שימושים
-------

ריבת בצל משמשת בעיקר כתוספת לבשרים וטעמה המתוק נועד לאזן את מליחות הבשר. בהקשר זה, ריבת הבצל מהווה תוספת קלאסית למנת כבד קצוץ וכתוספת טעם למנות בשר טחון צלוי, כדוגמת המבורגר וקבב.
טעמה המתוק וה"בצלי" מציב את ריבת הבצל כתוספת טובה גם לגבינות. במיוחד גבינות בעלות טעם דומיננטי, כגון גבינה כחולה או צ'דר.
בדומה לריבות אחרות, ניתן למרוח את ריבת הבצל על טוסט או קרקרים.

היבט בריאותי
------------

בנוסף לטעמה, ריבת בצל עשויה להציע גם כמה יתרונות בריאותיים. הבצל הנא עשיר בנוגדי חמצון ובתרכובות אנטי דלקתיות, שיכולים לסייע בהגנה מפני מחלות כרוניות כמו מחלות לב וסרטן, אולם לא ברור כמה מתרכובות אלו שורדות את הבישול הארוך ולא מתפרקות.
**רפיק סיידם** (בטורקית: **Refik Saydam**‏; 8 בספטמבר 1881 - 8 ביולי 1942) היה רופא ופוליטיקאי טורקי, ראש הממשלה הרביעי של הרפובליקה הטורקית.

סיידם נולד באיסטנבול, באימפריה העות'מאנית. הוא למד בבית ספר מקומי והמשיך בבית ספר תיכון צבאי. באוקטובר 1905 סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי לרפואה בדרגת סרן לרפואה. הוא עבד במחלקה האמבריולוגית ובמחלקה ההיסטולוגית במשך שלוש שנים. ב-1910 יצא ללימודים באוניברסיטה הצבאית לרפואה בברלין, בגרמניה. לקראת פרוץ מלחמת הבלקן הראשונה שב לאיסטנבול ב-1912.

במהלך מלחמת הבלקן הוא ביצע מחקרים למניעת מחלת הכולרה באנטליה ובחזית צ'טלקה. בשנת 1914 מונה לסגן מפקח הבריאות הכללי וארגן את המכון לבקטריולוגיה והבטיח כי חיסונים לטיפוס הבטן, דיזנטריה יוצרו באימפריה העות'מאנית וכי צרכי הצבא בתחום יסופקו במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא המשיך במאבקו נגד המגיפות בחסנקאלה שבחזית.

בשנת 1920 נבחר להאספה הלאומית הגדולה של טורקיה כחבר פרלמנט מדובייאזיט. במקביל כיהן כראש מחלקת הבריאות במשרד לביטחון לאומי. הוא כיהן כחבר פרלמנט באיסטנבול מאז הקדנציה השנייה של האספה הלאומית הגדולה של טורקיה. ב-10 במרץ 1921 הוא נבחר לסגנו של סיהייה ועזר משפטי של האסיפה הלאומית הגדולה של טורקיה. הוא החזיק במשרה זו עד 20 בדצמבר 1921.

לאחר הכרזת הרפובליקה הטורקית, ב-30 באוקטובר 1923, מונה לשר הבריאות. הוא המשיך בתפקידו זה עד 21 בנובמבר 1924. ב-4 במרץ 1925 מונה מחדש לשר הבריאות והחזיק במשרה זו עד 25 באוקטובר 1937.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפיק סיידם** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16643060f (data)
* ISNI: 0000 0000 2519 1780
* LCCN: n85039605
* VIAF: 53110655
* WorldCat: lccn-n85039605

 |
כתובה משנת ה'תר"ל (1869) מפירנצה. שימו לב למילים המסיימות את השטר "והכל שריר ובריר וקיים"
בהלכות שטרות, **והכל שריר וקיים** הוא משפט שנכתב בסופו של שטר, ומשמעותו - חיזוק משפטי לכתוב בשטר על ידי כותבו. במקרה שיש בשטר פרט שעשוי להראות כמזויף, כמו מילה שנוספה בין שורה לשורה, יש לכתוב בסוף השטר שמילה פלונית היא נכונה (בארמית: "תיבה פלונית דביני שיטי שריר וקיים"). 

במקור מילים אלו הם תקנה של חז"ל בגט מקושר, שבו, לפי שיטת רב הונא, מכיוון שהעדים אינם חותמים בסוף השטר ולאחר סיום הטקסט אלא בצד השני של השטר (בין קשר לקשר), קיים חשש שמזייף יוסיף לאחר סיום הטקסט הכתוב בשטר מילים נוספות ותנאים כרצונו, ולכן תיקנו חז"ל לכתוב "והכל שריר וקיים".

לעומת זאת, אם ישנו פרט בשטר שנכתב במקומה של מילה שנכתבה שנמחקה ("במקום המַחַק" בלשון חז"ל), אין אפשרות לקיימה ולוודא את נכונותה על ידי ציון אמיתותה בסוף השטר במילים "שריר וקיים", שכן אם המילה המחוקה היא באמצע שורה, והכתוב בהמשך השורה נראה כהמשך לכתוב בה, די במילים "הכל שריר וקיים" שנכתבו ללא ספק לאחר התיקון, כדי לוודא את נכונותה, ואם ה"מחק" נכתב בסוף השטר, במקום שייתכן שהיה כתוב שם "הכל שריר וקיים", השטר פסול, מכיוון שייתכן שהיה כתוב באותו מקום "והכל שריר וקיים", והוא מחק את המילים ושם כתב פרט אחר של השטר, ולאחר מכן הוסיף את המילים "והכל שריר וקיים" שבו הוא מקיים פרט מסולף מסוים שבשטר. 

אם נכתב בשטר "הכל שריר וקיים" פעמיים, לדעת השולחן ערוך על פי ר"י ברצלוני, השטר כשר, אך הרמ"א הוסיף שלכתחילה לא יעשה כן, מכיוון שייתכן שהפעם הראשונה נכתבה על ידי כותב השטר ואילו הפעם השנייה נכתבה על ידי הזייפן שהוסיף לאחר סיום הטקסט תנאים נוספים לפי רצונו. מסיבה זו[דרוש מקור], לפי רוב הראשונים[דרושה הבהרה], כיום בטלה תקנת ה"אין למדין משיטה אחרונה", שהרי בכל מקרה בשורה האחרונה כותבים "והכל שריר וקיים", ועל ידי תקנת השריר וקיים לא ניתן להוסיף מאומה בסיום הטקסט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבים כותבים "והכל שריר ובריר וקיים".
2. ↑  תוספות, מסכת בבא בתרא, דף קס"ב, עמוד א', ד"ה לפי.
3. ↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן מ"ד, סעיף ט'.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקו רוחב. אם התכוונתם לספר מאת הנרי מילר, ראו חוג הסרטן (ספר).
מפת עולם המציגה את חוג הסרטן
סימון חוג הסרטן במדבר סהרה
**חוג הסרטן** הוא אחד מחמשת קווי הרוחב העיקריים המחלקים את כדור הארץ. קו רוחב זה נמצא במיקום "22 '26 23° צפון.

קו רוחב זה הוא הנקודה הצפונית ביותר לרוחב כדור הארץ בה יכולה להיות השמש ניצבת לפני כדור הארץ (זנית - אירוע שמתרחש ביום הארוך ביותר בשנה). מידע זה אפשר לארטוסתנס לחשב, לראשונה, את היקף כדור הארץ.

חוג הסרטן מקביל לחוג הגדי המצוי בחצי כדור הארץ הדרומי.

חוג הסרטן אף מפריד באופן כללי בין האזור הטרופי (הנמצא בין חוג הסרטן לבין חוג הגדי) לבין האזור הסובטרופי אשר נמצא צפונית לו.

חישוב מיקומו המדויק של החוג
---------------------------

חוג הסרטן הוא הקו הצפוני ביותר בו נמצאת השמש בניצב לפני כדור הארץ (היינו: הקו בו אדם העומד על פני כדור הארץ יראה את השמש ישירות מעליו רק ביום הארוך ביותר בשנה). בשל אליפטיות כדור הארץ ותנודותיו קשה לקבוע בדיוק את המיקום המדויק שלו, והוא נע בין קו רוחב 21.5° לקו רוחב 24.5° כל 41,000 שנים. לפיכך, חוג הסרטן נע על פני כדור הארץ 15 מטרים מדי שנה (ובהתאם גם נע חוג הגדי בכיוון הנגדי).

גאוגרפיה
--------

חוג הסרטן עובר דרך המדינות הבאות (ממערב למזרח):

* הוואיהוואי הוואי שבארצות הברית - החוג עובר בין האיים ניהואה ונקר
* מקסיקומקסיקו מקסיקו
* איי בהאמהאיי בהאמה איי בהאמה
* סהרה המערביתסהרה המערבית סהרה המערבית
* מאוריטניהמאוריטניה מאוריטניה
* מאלימאלי מאלי
* אלג'יריהאלג'יריה אלג'יריה
* ניז'רניז'ר ניז'ר
* לובלוב לוב
* צ'אדצ'אד צ'אד - גבולה הצפוני של המדינה
* מצריםמצרים מצרים
* ערב הסעודיתערב הסעודית ערב הסעודית
* איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
* עומאןעומאן עומאן
* הודוהודו הודו
* בנגלדשבנגלדש בנגלדש
* מיאנמרמיאנמר מיאנמר
* הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
* טאיוואןטאיוואן טאיוואן

מקור השם
--------

מקור שמו של חוג הסרטן באסטרולוגיה, במיקומה של השמש באמצע היום במזל סרטן ביום הארוך ביותר בשנה. קביעת החוג נעשתה לפני כ־2,000 שנה, וכיום ממוקמת השמש במזל תאומים ביום זה.

הקפת כדור הארץ
--------------

על פי כללי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה (FAI) על מנת שטיסה תוגדר כטיסה מסביב לעולם לצורך בדיקת שיא עולמי של מהירות הקפת כדור הארץ, על הטייס לעבור מרחק השווה לפחות לאורכו של חוג הסרטן, עליו לחצות את כל קווי האורך ולהמריא ולנחות מאותו שדה תעופה. מרחק זה הוא 36,787.559 ק"מ (לצורכי הפשטה נקבע שהמרחק הוא 37,000 ק"מ).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חוג הסרטן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חוג הסרטן** |

* חוג הסרטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| קווי רוחב חשובים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| חוג הקוטב • חוג הקוטב הצפוני • חוג הסרטן • קו המשווה • חוג הגדי • חוג הקוטב הדרומי |

 |
**ג'יימס פרסקוט ג'ול** (באנגלית: **James Prescott Joule**;‏ 24 בדצמבר 1818 בקרבת מנצ'סטר, אנגליה – 11 באוקטובר 1889 בקרבת לונדון) היה פיזיקאי ומתמטיקאי, מנסח חוק שימור האנרגיה.

ביוגרפיה
--------

ג'ול נולד במנצ'סטר, אנגליה לבעל מבשלת שיכר עשיר. הוא חונך בבית ובגיל 16 החל ללמוד אצל הכימאי הבריטי הידוע ג'ון דלטון. כבעל הון ופנאי הקים ג'ול מעבדה בבית אביו והחל לעסוק במחקרים עצמאיים במקביל לעבודתו בבית המלאכה המשפחתי.

ב-1838 פרסם את הראשון מבין מאמריו המדעיים המרובים. בין השאר כיוון שלא זכה להשכלה אקדמית, התעלמו מדעני בריטניה מתגליותיו הראשונות, והחברה המלכותית הבריטית סירבה לפרסם את מאמריו. אבל לא עברו שנים רבות בטרם התגלה ג'ול ככוח שאין להתעלם ממנו, הוא נעשה עמית בחברה המלכותית, ואף זכה בעיטור הגבוה ביותר שלה.

בשנים 1885–1887 פרסם את כל מחקריו בספר עב כרס. ג'ול גילה בניסוייו כי החום, האנרגיה המכנית, האנרגיה החשמלית וכיוצא באלה, אינם אלא צורות שונות של תופעה אחת, וכולם בני המרה זה לזה. בנוסף, ג'ול קבע גם את היחס בין העבודה ואנרגיה. יחידת האנרגיה והעבודה ג'ול, במערכת הבינלאומית של יחידות מידה, קרויה על שמו.

כבר בנעוריו המציא התקן שנקרא בפיו "מכונה אלקטרומגנטית" - מנוע חשמלי פרימיטיבי - ובאמצעותו התחיל לבדוק את היחס בין האנרגיה לעבודה. הוא גילה כי ניתן לבטא את היחס בין העבודה לחום בנוסחה מתמטית המכילה גורם קבוע.

ב-1843 פרסם מאמר שבו הציג את ערכו של גורם קבוע זה, שנקרא בפיו: "שווה הערך המכני של חום". כשהוכיח כי אפשר להמיר כל עבודה לחום, קבע ג'ול כי החום הוא צורה של אנרגיה, ואין הוא תלוי בטיבו של החומר המתחמם. ג'ול הורה כי בתנאים המתאימים אפשר להמיר כל צורה של אנרגיה לצורה אחרת, ובכך פילס את הדרך לאחד מחוקי היסוד החשובים של הפיזיקה – חוק שימור האנרגיה, או החוק הראשון של התרמודינמיקה - הקובע כי אי אפשר ליצור אנרגיה או להשמידה, אלא רק להמירה מצורה לצורה.

ב-1852 גילה ג'ול, עם עמיתו ויליאם תומסון, כי אם מאפשרים לגז להתפשט בלא שיעשה כל עבודה חיצונית, יורדת הטמפרטורה שלו (אפקט ג'ול-תומסון), גילוי זה היה בעל ערך מרכזי לפיתוח טכנולוגיות הקירור.

ב-1870 זכה ג'ול במדליית קופלי.

ראו גם
------

* יחידות מידה על שם אישים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס ג'ול** בוויקישיתוף
* איתי נבו, מבשל הבירה ששינה את הפיזיקה, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 24 בדצמבר 2018
* ג'יימס ג'ול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'יימס ג'ול, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבים מבטאים את שם משפחתו של המדען **גַ'אוּל**, כפי שאכן בוטא בעבר השם על ידי בני המשפחה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263502305171
* BnF: cb12140688b (data)
* CANTIC: a11152813
* CiNii: DA01820495
* GND: 118776436
* ICCU: PUVV164051
* ISNI: 0000 0000 8107 3121
* LCCN: n79007744
* NDL: 00620901
* NKC: mzk2003202348
* NLA: 35724606
* NLP: a0000002567430
* NTA: 075184877
* RERO: 02-A003432125
* SNAC: w64f1v1q
* SUDOC: 029871980
* Trove: 1059324
* VIAF: 27867468
* WorldCat: lccn-n79007744

 |
**BBC One** או **BBC1**ראשי תיבות (British Broadcasting Corporation) הוא אחד מערוצי הדגל של רשת השידור BBC בבריטניה. הערוץ עלה ב-2 בנובמבר 1936 כשירות הטלוויזיוני של רשת BBC, והיה שירות הטלוויזיה הראשון בעל רזולוציית תמונה גבוהה. לאחר מכן שונה שמו ל-**BBC TV**, עד יציאתו של הערוץ BBC2 ב-1964. לאחר מכן שמו שונה חזרה ל-BBC One.

התקציב השנתי של הערוץ נכון ל-2011/2012 הוא 1,166.6 מיליון לירות שטרלינג. התקציב ממומן על ידי התושבים באמצעות אגרת הרדיו והטלוויזיה, ולכן הערוץ משדר באופן רציף ללא פרסומות. נכון לרבעון 4 של 2017 BBC1 הוא הערוץ הנצפה ביותר בבריטניה.

BBC1 היה הערוץ הראשון של BBC שהחל בשידורים מקבילים בטכנולוגיית HD, ב-3 בנובמבר 2010.

ב-2008 הודיעה הנהלת הערוץ כי השיגה את היעד שהציבה לעצמה, לשדר את כל תוכניותיה עם כתוביות למען צופים לקויי שמיעה.

חמש התוכניות הנצפות ביותר בערוץ ב-2010 היו "איסטאנדרס"; משחק הכדורגל בין אנגליה לגרמניה במונדיאל 2010; "Strictly Come Dancing";‏ "Come Fly with Me"; ו"דוקטור הו".

היסטוריה
--------

### שנים ראשונות

ה-BBC החל לשדר תוכניות טלוויזיה ממרתף בית השידורים שבלונדון, ב-22 באוגוסט 1932. עם זאת השידור הרשמי החל ב-2 בנובמבר 1936 מארמון אלכסנדרה.

ב-1 בספטמבר 1939, יומיים לפני שהבריטים הכריזו מלחמה על גרמניה הנאצית, ירדה התחנה מהאוויר ללא שום התראה, כשהתוכנית האחרונה ששודרה הייתה קריקטורה של מיקי מאוס. התחנה הפסיקה לשדר בתואנה כי הייתה דאגה כי שידור גלי רדיו יפעל לטובת מטוסי האויב. שידורי הטלוויזיה שבו ב-7 ביוני 1946 בשעה 15:00. יסמין בליי, אחת מהקרייניות הראשונות של ה-BBC אמרה עם חזרת השידור: "שלום לכולם, מה שלומכם, אתם זוכרים אותי, יסמין בליי?". הקריקטורה של מיקי מאוס משנת 1939 שודרה 20 דקות מאוחר יותר.

### הקמת BBC One

ה-BBC החזיק במונופול סטטוטורי על שידורי הטלוויזיה בבריטניה עד פתיחת תחנת הטלוויזיה הפרטית הראשונה, ב-22 בספטמבר 1955, כאשר ITV החלו לשדר. התחרות עם המתחרה החדש אילצה את ה-BBC לשנות את זהותו ואת סדרי העדיפויות שלו עקב ירידה משמעותית בקהל הצופים.

ב-20 באפריל 1964 שונה שם התחנה ל-BBC1 עקב הקמת BBC2.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של BBC One (באנגלית)
* BBC One, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* BBC One Service Licence, 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  Quarterly reach of the leading 20 TV channels in the United Kingdom (UK) as of 4th quarter 2017 (in millions), ‏2018
2. ↑  **טלוויזיה: היסטוריה בינלאומית**, לונדון: מכון מהנדסי חשמל, 1998, עמ' 9, מסת"ב 0-85296-914-7
3. ↑  BBC Television Service is off the air, ‏2006-01-25
4. ↑  "Back after the break" (באנגלית בריטית). 2006-06-07. נבדק ב-2018-02-28.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: kn20110316005
* VIAF: 172165499
* WorldCat: viaf-172165499

 |
**תנינן מצרי** (שם מדעי: *Pluvianus aegyptius*) הוא עוף מסדרת החופמאים. זהו המין היחיד בסוג *Pluvianus*. בעבר הוא מוין במשפחת השדמתיים אך עתה הוא נמצא במשפחה עצמאית, **תנינניים** (*Pluvianidae*).

תפוצתו בגבולות הסהרה, שם הוא נפוץ על גדות נהר חוליות וניזון מחרקים שהוא מוצא בחול. התנינן הוא רב-גווני: פניו שחורות עם פס לבן שמתחיל מעט מעל עיניו ויורד עד צווארו. חזהו לבן, כנפיו תכולות וגחונו צהוב.

סימביוזה
--------

איור של תנינן מצרי המנקה את שיניו של תנין יאור
שמו העברי ניתן לו מכיוון שלתנינן משויכת סימביוזה עם תנין היאור. לפי הסיפור, שמתוארך לתקופת הרודוטוס, כאשר התנין פותח את הפה התנינן נכנס לו לפה ומנקה את שיניו משיירי מזון (בעיקר חתיכות בשר).

לא קיימות הוכחות לסימביוזה כזו בין תנינן מצרי לתנין היאור, כך שסיפור זה נחשב לאגדת עם.

רביה
----

התטולה היא 2-3 ביצים אשר נטמנות בחול. בגלל האקלים החם ההורים שומרים על בקרת טמפרטורה באמצעות הרטבת נוצות הבטן וישיבה על מקום הביצים. כך הם מצננים אותן. האפרוחים מסוגלים ללכת מיד עם בקיעתם ומתחילים לנקר מזון זמן קצר לאחר מכן. הבוגרים מצננים את האפרוחים באותה דרך שבה ציננו את הביצים. האפרוחים גם שותים מים מנוצות הבטן של ההורים. כאשר יש איום על האפרוחים ההורים קוברים אותם בחול עד חלוף הסכנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תנינן מצרי** בוויקישיתוף
* תנינן מצרי, באתר ITIS (באנגלית)
* תנינן מצרי, באתר NCBI (באנגלית)
* תנינן מצרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* תנינן מצרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* תנינן מצרי, באתר GBIF (באנגלית)
* תנינן מצרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תנינן מצרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קטע מתוך המשדר המקורי המראה את קטיף הספגטי בשווייץ
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**עֵץ סְפָּגֶטִי** הוא עץ בדיוני, שדווח כמתיחה לקראת יום המתיחות באחד באפריל של שנת 1957 בבריטניה. זו הייתה אחת מן הפעמים הראשונות בהן נעשה שימוש בשידור טלוויזיה לצורך מתיחה באחד באפריל.

העץ הוזכר בדיווח בתוכנית התחקירים פנורמה של הרשת הבריטית BBC בשנת 1957, בו נמסר כי יבול הספגטי בטיצ'ינו שבשווייץ היה שופע במיוחד השנה, בעקבות חורף נוח וההיעלמות של מזיקי-הספגטי. המשדר הסביר כי הספגטי נקטף מעצי ספגטי, ואחר כך מונח לייבוש בשמש, ולווה בצילומים של קטיף במטעי ספגטי של משפחה שווייצרית. השדרן הסביר כי לקראת סוף חודש מרץ, ישנה ציפייה דרוכה לקראת הקטיף בכל רחבי אירופה, עקב חשש שקרה תפגע בספגטי ותקלקל את טעמו, וכי אורכן של כל אטריות הספגטי זהה, בזכות שנים של טיפוח זנים של עצי ספגטי. כל העובדות האלו הן בדויות, כמובן, משום שספגטי אינו גדל על עץ, אלא מיוצר מקמח חיטה.

הדיווח קיבל משנה אמינות בזכות העובדה שהשדרן הידוע ובעל התדמית המכובדת ריצ'רד דימבלבי העניק את קולו למשדר. באותה עת, שנות ה-50 של המאה ה-20, הפסטה לא הייתה מאכל נפוץ בבריטניה, ולכן בדיחה כזו יכלה להתקבל בציבור רחב ללא חשדות.

התוכנית שודרה באחד באפריל, וצפו בה כ-8 מיליון אנשים. משרדי ה-BBC זכו למאות שיחות טלפון בעקבות השידור, שביקשו לדעת כיצד ניתן להשיג את העץ. שנים אחרי המשדר המקורי, נעשה שימוש בעצי הספגטי בפרסומת למוצרי ספגטי בבריטניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שגיא קופר, איך משיגים שיחי ספגטי, באתר ynet, 26 במאי 2005
* השידור המקורי, מאתר ה-BBC, בפורמט לנגן RealPlayer
* אותו השידור, באתר ה-BBC
* מאמר על המתיחה באתר BBC
* אריאנה מלמד, עצי ספגטי, למינגים מתאבדים, טלפרומפטר - ועידן הפוסט אמת, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2016
פירוש נוסף ערך זה עוסק במתאגרף אמריקאי. אם התכוונתם לדיפלומט אמריקאי, ראו ג'ון סאליבן (דיפלומט).

**ג'ון לורנס סאליבן** (באנגלית **John Lawrence Sullivan**, ‏ 12 באוקטובר 1858 - 2 בפברואר 1918), המכונה גם **"הנער החזק מבוסטון"**, היה, בשנים 1881 עד 1892, אחרון אלופי העולם באיגרוף במשקל כבד בעידן התחרויות באגרוף חשוף, ואלוף העולם הראשון באיגרוף במשקל כבד בעידן עטוי הכפפות. סאליבן נחשב לראשון הספורטאים-כוכבים בתרבות האמריקנית ולספורטאי הראשון שהרוויח יותר ממיליון דולר בקריירה הספורטיבית שלו.

חייו
----

סאליבן נולד למשפחת מהגרים אירית בפרוור של בוסטון, מסצ'וסטס. בצעירותו הרבה להסתבך עם החוק ונעצר מספר פעמים בידי המשטרה באשמת השתתפות בקטטות תמורת תשלום, במהלך סיורי הופעות שערך בירידים פתוחים לקהל. בשנים 1883–1884 ערך סאליבן מסע תחרויות ברחבי ארצות הברית עם חמישה מתאגרפים נוספים, אשר במהלכו הזמין מתמודדים מן הקהל להילחם נגדו תמורת תשלום. בתקופה זו של 238 ימים ערך סאליבן 195 קרבות איגרוף ב-136 ערים שונות במדינה.

בשנת 1887 הוענקה לו בבוסטון חגורת "אלוף האלופים" לאחר שהשיג בשנת 1882 ניצחונות על אלוף העולם המכהן פדי ראיין (Paddy Ryan) ואחרים. בשנת 1888 השיג ניצחון גם על המתאגרף הבריטי צ'ארלי מיצ'ל (Charley Mitchell) בקרב שנערך בצרפת בניגוד לחוק המקומי. 

ב-1889 ערך סאליבן את הקרב האחרון בהיסטוריה באגרופים חשופים מול ג'ק קילראין (Jake Kilrain) אשר בו ניצח בנוק אאוט לאחר 75 סיבובים. הייתה זו ככל הנראה תחרות הספורט הראשונה בהיסטוריה אשר זכתה לכיסוי עיתונאי מאסיבי בתפוצה ארצית. העיתונות ערכה מסע של קידום מכירות לפני הקרב, כולל כתבות רקע וחישובי הסתברויות לסיכויי הניצחון של המתמודדים.

סיום הקריירה ופרישה
-------------------

לאחר קרב זה לא התמודד סאליבן בתחרויות אגרוף במשך ארבע השנים הבאות. בשנת 1892 קיים קרב הגנה על התואר מול ג'ים קורבט (Jim Corbett) הצעיר. קורבט ניצח לאחר 21 סיבובים לאחר שהפגין כושר גופני וטכניקה עדיפה על זו של סאליבן, והוכתר כאלוף העולם באיגרוף במשקל כבד.

במשך 12 השנים הבאות המשיך סאליבן להתאגרף תמורת תשלום באירועים ציבוריים שונים. הקרב האחרון שלו התקיים בשנת 1905 מול ג'ים מק'קורמיק (Jim McCormick). בשנים שלאחר פרישתו מאיגרוף הופיע כשחקן, נואם, ופרשן ספורט.

במהלך הקריירה המקצוענית שלו ערך סאליבן 41 קרבות והשיג 38 ניצחונות מהם 32 בנוק אאוט, קרב אחד הסתיים בתיקו, ובקרב אחד, שהיה האחרון שלו כמקצוען, נחל הפסד. 
בסך הכל קיים סאליבן בחייו מאות רבות של קרבות איגרוף ובהם השיג יותר מ-450 ניצחונות.

סאליבן נפטר בגיל 59 כאשר גופו שמן ורצוץ משנים רבות של מאמץ גופני אינטנסיבי ושתייה מרובה, ובכיסו 10 דולרים בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סאליבן** בוויקישיתוף

* ג'ון סאליבן, באתר BoxRec
* ג'ון סאליבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'ון סאליבן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276195505171
* GND: 119370212
* ISNI: 0000 0000 6316 517X
* LCCN: n85258255
* NTA: 074338439
* SNAC: w6ng4tx3
* Trove: 815649
* VIAF: 820286
* WorldCat: lccn-n85258255

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברכיכות יבשתיות מסדרת שבלולי יבשה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו חשופית (פירושונים).

**חשופיות** הן קבוצה של חלזונות חסרי קונכייה (ליתר דיוק, בעלי קונכייה פנימית קטנה ומנוונת), אך הן אינן קבוצה טקסונומית. לעומת החשופיות הרגילות קיימות גם חשופיות ים, שצורתן מזכירה את חשופיות היבשה מעט אך הן חיות בים ולרוב רעילות.

מבנה החשופית
------------

גוף החשופית רך, מכיל הרבה מים, אינו מוגן על ידי קונכייה, אך החשופית מייצרת ריר רב על גופה. הריר משמש גם כמעין "חבל" המאפשר לה להשתלשל ממקומות גבוהים עבורה, כגון קצוות עלים וענפים, עד הגעתה לקרקע. ישנם מיני חשופיות החיים במקומות לחים על היבשה, ויש חשופיות החיות בים. חשופיות היבשה מגיעות לגודל מקסימלי של כ-15 ס"מ.

אזורי מחיה
----------

החשופית היבשתית הנפוצה היא חשופית צהובה שאותה ניתן למצוא בגינות, חצרות ומרתפים של בתים. זוהי רכיכה יבשתית, השייכת למשפחת החשופיות בסדרת שבלולי היבשה. הקונכייה של החשופית הצהובה חבויה, כך שגופו של החילזון נראה חשוף - מכאן שמו. צורתו תולעתית ובראשו יש שני זוגות משושים: האחורי מתנשא מעל הקדמי, הוא ארוך יותר ובקצהו עיניים. אורך גופה של החשופית הצהובה 8 ס"מ. צבעה ירקרק-צהבהב, מוכתם בכתמים צהובים, והמשושים כחלחלים. החשופיות הצהובות הן דו מיניות - כל אחת מהן גם מעבירה זרע לחברתה וגם מטילה ביצים. החשופיות שוכנות במרתפי בתים, במערכת ביוב ועל קירות בתים. לעיתים הן זוחלות במערכת הביוב ויוצאות אל חדרי אמבטיה ואל מטבחים. הן שכיחות גם בגינות נוי ובמטעים. החשופית ניזונה מפטריות, אצות, עלים, ורקבובית מן הצומח.

חשופיות מנומרות מזדווגות
* Sefykusius MaximusSefykusius Maximus
* Arion vulgarisArion vulgaris
* חשופיות הבננהחשופיות הבננה
* Lehmannia valentianaLehmannia valentiana
* חשופית ימית - Chromodoris magnificaחשופית ימית - Chromodoris magnifica
* חשופית אוכלת פטריהחשופית אוכלת פטריה
* חשופית על קירחשופית על קיר
* חשופית מטפסת מעל חומהחשופית מטפסת מעל חומה

ראו גם
------

* חשופיות ים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חשופיות** בוויקישיתוף

* חשופיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548619105171
* GND: 4171079-4
* LCCN: sh85123550
* NDL: 00568011
* NKC: ph297102

 |
בול יום הזיכרון ה'תשע"ה שהוקדש לשיר זה

"**הַחִטָּה צוֹמַחַת שׁוּב**" הוא שיר אבל וזיכרון שנכתב בשנת 1974 על ידי דורית צמרת, חברת קיבוץ בית השיטה, בעקבות ההלם והאבל הכבד שאחזו בקיבוץ בית השיטה עם נפילתם של 11 מבניו במלחמת יום כיפור. שיר זה הוא אחד השירים המזוהים ביותר עם שירי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
השיר הולחן בשנת 1978 על ידי חבר קיבוץ שער הגולן, חיים ברקני, ומילותיו עובדו והותאמו אל הלחן.

עמק חרוד מצולם מפסגת הר הגלבוע - נוף המתואר בשיר
השיר מתאר את נוף עמק חרוד בו שוכן הקיבוץ, הכולל עצי חרוב, זית ואת מראה הגלבוע, ותמה כביכול על אדישותו של הנוף היפה ("ואל ערבו העמק נאסף / ביופי שעוד לא היה כמוהו"), אל השכול, האובדן וכאב חסרונם של הנעדרים ("אתם אינכם ולא תוכלו לשוב.../ אך החיטה צומחת שוב"). השיר מתאר את הנוף המקומי הנשקף מחלון ביתה של המחברת, כשבמקביל הוא גם כלל-ישראלי ונוגע בדימויי תנ"ך, וכן מאזכר דימויים אוניברסליים ("ועל הדשא ילד וכלבו / מואר החדר ויורדים לילות"). האזכורים מלווים בתחושות תימהון ובכאב שאין לו תקנה. במקביל, השיר מבטא תקווה לעתיד, ומתאר את המשכיות העולם עם כל הטוב שבו, חרף האובדן.

השיר נשלח להלחנה לנעמי שמר, אשר העבירה אותו לחיים ברקני וכתבה לו "השיר יפיפה, אבל קשה. מדובר בבנים שלא חזרו. אינני מסוגלת נפשית להתמודד עם השיר ואני מעבירה אותו אליך. יש בו חומר נפצי רגשי רב אבל אני תקווה שאתה עם רגישותך לנושא תוכל לנסות וגם להצליח.".

השיר התפרסם תחילה בעיבודו של אילן גלבוע ובביצוע להקת הגבעטרון. ב-1983 הקליטה אותו חוה אלברשטיין בעיבודו של מנחם ויזנברג לתקליטה "נמל הבית". בין המבצעים הנוספים של השיר: רוחמה רז, אסף נגל, דודו זכאי, דפנה ארמוני, להקת צעירי תל אביב, אחינועם ניני, דוד דאור, שלומית אהרון, מירי מסיקה, איה כורם, דורית פרקש, קרן פלס ולהקת "האשקולית" של בית השיטה.

במלאת 100 שנים לדגניה א' ולתנועה הקיבוצית הופיע אלבום אוסף שכלל שירים של בני התנועה הקיבוצית, ונקרא בשם השיר. כמו כן, בול יום הזיכרון ה'תשע"ה (2015) הוקדש לשיר זה.

בעקבות מתקפת הפתע על ישראל בשנת 2023, הקליטו חברי הגבעטרון גרסה חדשה לשיר לכבוד חברי הקיבוצים שבתיהם נחרבו במתקפה, ושנאלצו לעזוב את קיבוצם ולעבור למגורים זמניים עד לסיום המלחמה ושיקום הקיבוצים. בגרסה החדשה, שהגה אורי רביץ, הם החליפו מספר מילים לנוסח "זה לא אותו **הנגב**, זה לא אותו הבית, אתם אינכם ו**מוכרחים** לשוב". בדצמבר אותה שנה שי המבר הוציאה ביצוע מחודש לשיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "החיטה צומחת שוב" באתר בית לזמר העברי
* דף השיר באתר קיבוץ בית השיטה
* דף השיר באתר "סיפורו של שיר" עם סיפורי הנופלים
* אתם אינכם ולא תוכלו לשוב, הזמן הירוק, 7 באוקטובר 2008 (תערוכת ציורים בהשראת השיר, לרגל 80 שנה לבית השיטה)
* זהר קיזלר, פרשנות לשיר, המדרשה באורנים
* יובל ניב, מחברת 'החיטה צומחת שוב': "איך קורה עדיין שמלחמה פורצת שוב?", באתר Xnet‏, 29 ביולי 2014
* אתר למנויים בלבד דורית צמרת, אז מה אם החיטה צומחת שוב, באתר הארץ, 14 במאי 2019
* אתר למנויים בלבד דורון קורן, כל שורה בשיר הארצישראלי המושלם של דורית צמרת היתה טעונה באבל ופריחה, באתר הארץ, 7 בינואר 2023
* דוד אסף‏, שדות שפוכים במצפה חרובים: משהו על 'החיטה צומחת שוב', בבלוג "עונג שבת", 22 בספטמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי נתוני אקו"ם
2. ↑  בול החיטה צומחת שוב, באתר דואר ישראל
3. 1 2  מאיה נחום שחל, "אתם אינכם ומוכרחים לשוב": הסיומת המצמררת לשיר האיקוני, באתר כלכליסט, 21 בנובמבר 2023
4. ↑   החיטה צומחת שוב - אוקטובר 2023, בביצוע להקת הגבעטרון, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
**יצחק חיים בכיר טקסירה** (או: **מנואל יצחק טקסירה** או: **יצחק סיניור טיג'ירה**; 8 בספטמבר 1631, ה'שצ"א – 15 ביוני 1705, ה'תס"ה) היה סוחר, תושב ומנהיג קהילה יהודית. הוא בילה חלק גדול מחייו בהמבורג.

ביוגרפיה
--------

יצחק חיים טקסירה נולד לאביו אברהם סיניור טיג'ירה (גר'), שהיה מאנוסים, לאחר מות אביו בשנת 1666, הוא לבדו ירש את חברת המסחר והביטוח המצליחה של אביו.

כמו יעקב קוריאל לפניו, היה לו בית הארחה ייצוגי בקריינקמפ, אותו העמיד לרשותו כמקום מפגש קבוע לשליחים מחצרות מלוכה מכל רחבי אירופה. טקסירה נתן לעתים קרובות סכומי כסף גדולים וקטנים לכנסייה ולרשויות כדי לשמור על רצונם הטוב. הוא סיפק נחושת לגג הכנסייה הראשית של סנט מייקל'ס, שהושלמה ב-1699, בשווי 10,000 טאלר, ועל כך לא קיבל שום תשלום.

ב17 יולי, 1659, כתבו לו מויניציאה אודות משפחה שנשבה.

טסקירה מימן את הישיבה שלו בהמבורג. ולפי צבי גרץ היה יעקב ששפורטש תלמיד הישיבה שם.

בהשקפתו הדתית היה חסיד של שבתי צבי, כמו רבים מקהילת האנוסים בהמבורג וחברי המוסד היו בין המנויים לאוסף הדרשות "Fin de los Dìas" מאת משה גדעון אבודיינטה, שיצא לאור בגליקשטאדט שבהולשטיין ובהמבורג ב-1666. 

בשנת 1670 (ה'ת"ל) במהלך גירוש וינה על ידי לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שלחו טובי העיר, וביניהם רבה של העיר ר' גרשון אשכנזי, והדיין חגי חנוך פרנקל, מכתב אליו להשתדל אצל כריסטינה, מלכת שוודיה למנוע את הגירוש.

ממשלת דנמרק הציעה לו משרה כתושב בשנת 1692, אשר טסקירה קיבל שבע שנים מאוחר יותר. בגלל מחלוקות בין הסנאט של המבורג, האזרחים והפורטוגלים המתגוררים בהמבורג, טייקסיירה נסע לאמסטרדם בשנת 1699 יחד עם הנכסים המאוחסנים בבנקים, בכירים ובבורסה. זה גרם לסערה גדולה בבורסת המבורג ולקריסת שוק מניות. במקום מגוריו החדש הפך מיד לחבר הנהלה בקהילה המקומית.

יהודה לאון טמפלו שהיה לזמן קצר רב בהמבורג, הקדיש את התרגום הספרדי של תהילים "קדש הלולים", שיצא לאור באמסטרדם ב-1670/71 לשמו של טקסירה.

וגם הקדיש אנדריאס קמפה (גר') "Israëls erfreuliche Botschaft". המבורג, 1688, לשמו.

קישורים חיצוניים
----------------

תמונת מצבתו

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו דניאל קארפי ציון, 2003, סח, ב "פעילות הממונים על קופת פדיון שבויים שבוונציה בשנים 1654—1670", עמ' 218
2. ↑  דברי ימי ישראל, חלק ח, עמ' 544.
3. ↑  המכתב נדפס בתוך "אהל יעקב" - קיצור ציצת נובל צבי, סימן ע"ז.
נהר ה**ריוֹני** (בגאורגית: **რიონი**) הוא נהר ראשי במערב גאורגיה. הוא נובע מהרי הקווקז, מהמחוז ההיסטורי רצ'ה וזורם מערבה לים השחור. הוא נכנס לים השחור צפונית לעיר פותי כשהוא עובר בדרכו את העיר כותאיסי, שהייתה בעברה בירת קולכיס. 

הנהר ידוע על ידי היוונים העתיקים כ**נהר פאסיס** (ביוונית: Φάσις). היא הוזכרה לראשונה על ידי המשורר האפי יווני מהמאה השמינית לפנה"ס, הסיודוס בחיבורו המפורסם, תאוגוניה ("הולדת האלים"). לאחר מכן בפואמה האפית ארגונאוטיקה של אפולוניוס מרודוס המספר את סיפור מסע הארגונאוטים בהנהגתו של יאסון להשבת גיזת הזהב מקולכיס. ובאפוס "גיאורגיקה" ("עבודת האדמה") של ורגיליוס. ב"אד רומם" של האורטור היווני מתקופת האימפריה הרומית, אליוס אריסטידס הוא ציין אותה כמי שנמצאת בגבול המזרחי הרחוק של הים שניתן לנווט בו. סוקרטס בדיאלוג "פיידו" מציין את גבולות העולם הידוע שמתקיים בין עמודי הרקולס ונהר פאסיס. 

השם פסיון מגיע מהשם הקדום של הנהר, שם פגשו הקדמונים את הפסיון לראשונה.

הריוני זורם בכותאיסי. שנות ה-70 של המאה ה-19

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נהר הריוני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565907205171
* GND: 4624926-6
* LCCN: sh94009613
* VIAF: 246965275
* WorldCat (עם VIAF): 246965275

 |
**Dragon C113** היא קפסולת חלל שהייתה מיועדת להעברת מטענים לתחנת החלל הבין-לאומית ובדרך חזרה הועמסה בציודים ומסמכים. הטיסה הראשונה בוצע בשנת 2017. הטיסה השנייה ואחרונה הסתיימה בשנת 2019.

החללית הייתה קפסולת חלל מדגם דרגון ה-13 ואחרונה שנבנתה על ידי SpaceX. היא שוגרה לראשונה בשנת 2017 במסגרת משימה "SpaceX CRS-12". השיגור בוצע מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9. חיבור לתחנת החלל מבוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית ומשלחת מס' 53 לתחנת החלל הבין-לאומית. נחיתה לכדור הארץ בוצע ב-17 בספטמבר 2017 בקרבת חופי קליפורניה. לאחר החלפת מגן טרמי ושדרוגים במספר מערכות היחידה הייתה מוכנה לשימוש חוזר.

השיגור השני בוצע במאי 2019 במסגרת משימה "SpaceX CRS-17". חיבור לתחנת החלל מבוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 59 לתחנת החלל הבין-לאומית. הנחיתה התרחשה ב-3 ביוני בקרבת חופי קליפורניה.

לאחר חזרה ממשימה השנייה הוחלט להוציא את החללית משימוש. החללית נתרמה להצגב במוזיון למדע בשיקגו

תיאור משימות
------------

| מספר טיסה | לוגו | משימה | תאריך שיגור | תעריך נחיתה | מטען בהמראה, ק"ג | מטען בנחיתה, ק"ג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | SpaceX CRS-12 | 14 באוגוסט 2017 | 17 בספטמבר 2017 | 2,900 | 1,700 |
| 2 |  | SpaceX CRS-17 | 4 במאי 2019 | 3 ביוני 2019 | 2,482 | 1,900 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרגון C113** בוויקישיתוף
* משימה SpaceX CRS-12
* משימה SpaceX CRS-17

הערות שוליים
------------

1. ↑  Intercamino, Dragon 1 Capsule C113 was officially donated to Chicago's Museum of Science and Industry in Chicago today. C113 travelled to the ISS twice during the CRS-12 and CRS-17 missions. It will be put on display in the Museum this coming Spring!, r/spacex, ‏2022-12-01
אפקט דרוסטה
**אֶפֶקְט דְרוֹסְטֶה** הוא אפקט ויזואלי רקורסיבי הנוצר כאשר תמונה מכילה העתק קטן יותר של עצמה. ההעתק הקטן מכיל העתק קטן עוד יותר של התמונה המקורית, וכך הלאה. מבחינה תאורטית, האפקט נמשך עד אינסוף, אולם מבחינה מעשית הוא מוגבל על ידי מידת ההפרדה (רזולוציה) של התמונה. כטכניקה אומנותית האפקט נקרא מיז-אנ-אבּים (בצרפתית: Mise en abyme). האפקט מזכיר בחלקו לולאה מוזרה או מערכת של התייחסות עצמית. ההכפלה הרקורסיבית שאפקט דרוסטה מציע היא בבסיס תופעת הפרקטלים.

אפקט דרוסטה על דף זה

מקור השם
--------

מקור השם הוא בקופסאות הפח של חברת הקקאו ההולנדית דְרוֹסְטֶה. הקופסאות עוטרו בציור של אחות הנושאת מגש שעליו כוס שוקו וקופסאת קקאו. על קופסאת הקקאו הקטנה הופיע ציור נוסף של אחות הנושאת מגש עם קופסאת קקאו, ועליו קופסה קטנה עוד יותר. האפקט הוויזואלי שנוצר הוא של סדרת קופסאות הקטנות עד לאינסוף, למרות שבפועל מצוירות על הקופסה המקורית שלוש קופסאות נוספות בלבד. התמונה שהפכה לסמל ביתיות בהולנד, הופיעה לראשונה ב-1904 והמשיכה להתקיים עשרות שנים עם שינויים קלים בלבד.

בתרבות ובאמנות
--------------

הצייר והאדריכל האיטלקי ג'וטו די בונדונה השתמש באפקט ב 1320 בעבודתו "הטריפטיק של הקרדינל גָ'קוֹמוֹ סְטֶפאנֶסקי". 

תמונת האלבום Ummagumma של להקת פינק פלויד מכילה אפקט זה.

  

* טריפטיק ג'אקומו סטפאנסקי של ג'וטו די בונדונה
* הטריפטיק ובמרכזו הקרדינלהטריפטיק ובמרכזו הקרדינל
* פרט ובו הקרדינל מגיש את הטריפטיקפרט ובו הקרדינל מגיש את הטריפטיק

דוגמאות בתרבות הפופולרית
------------------------

* הגבינה הצרפתית 'הפרה הצוחקת' (La Vache Qui Rit) שעגיליה הם קופסת הגבינה העגולה.

  

* דוגמאות נוספות לאפקט דרוסטה
* אפקט דרוסטה נערך בעזרת פוטושופאפקט דרוסטה נערך בעזרת פוטושופ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפקט דרוסטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------
**דמוקרטים 66** (בהולנדית: **Democraten 66**, מכונה גם **D66**) היא מפלגה ליברלית בהולנד. D66 הוקמה בשנת 1966 על ידי קבוצה של אינטלקטואלים צעירים. היעד העיקרי של המפלגה היה דמוקרטיזציה של המערכת הפוליטית. 

מלבד 29 הנציגים של המפלגה בפרלמנט ההולנדי (19 בבית הנבחרים ו-10 בסנאט) וארבעת נציגיה בפרלמנט האירופי, המפלגה חזקה מאוד ברשויות המקומיות במדינה. מרבית מהכוח האלקטורלי של המפלגה ממוקם בערים הגדולות (כגון אמסטרדם, אוטרכט, אנסחדה, חרונינגן, הארלם, טילבורך, אמרספורט, האג וארנהם), בעיקר בקרב המשכילים והמעמד העליון. ההיסטוריה של המפלגה מאופיינת בתנודות אלקטורליות גדולות.

שם המפלגה- "דמוקרטים 66" נובע מהאג'נדה הדמוקרטית של המפלגה והשנה בה נוסדה.

היסטוריה
--------

המפלגה נוסדה ב-14 באוקטובר 1966 על ידי 44 פעילים. מרביתם תוארו כנובוס הומו, אם כי רובם כבר כיהנו במשרות פוליטיות לפני הקמת המפלגה. בתחילתה, המפלגה לא החזיקה באידאולוגיה ברורה, אלא קראה לדמוקרטיזציה רדיקלית של החברה ולפרגמטיזם. בבחירות שנערכו בשנת 1967, קיבלה המפלגה כ-7 מושבים בבית הנבחרים, הישג חסר תקדים למפלגה חדשה. בשנת 1972 בפעם הראשונה לקחה חלק בפעילות הממשלה. בשנתיים שלאחר מכן מרבית מחברי המפלגה עזבו, ותוצאות הבחירות האזוריות היו מאכזבות מאוד עבור המפלגה, ובבחירות לסנאט שהתקיימו ב-1974, ה-D66 הפסידה מחצית מנציגיה. המצב היה כל כך חמור, עד שבקונגרס המפלגתי שהתקיים בשנת 1974, הוצע אף לפרק את המפלגה. רוב חברי המפלגה הצביעו בעד הפירוק, אך לא הושג רוב הכרחי של שני שלישים. לאחר המשבר הנהגת המפלגה הדגישה אוריינטציה ליברלית, ובכך הכפילה את כוחה בבחירות לבית הנבחרים שנערכו בשנת 1977, אם כי באותה השנה הפסידה את נציגותה בסנאט. 

בשנת 1981 לקחה חלק בממשלה למשך שנה, ובשנת 1982 שבה לאופוזיציה. שיא כוחה של ה-D66 היה בשנת 1994, עם 24 מושבים בבית הנבחרים ו-12 בסנאט. לקחה חלק בממשלה בשנים 1994-2002.

אידאולוגיה
----------

ערכי המפלגה הם דבר השנוי במחלוקת בתוך ה-D66. בתוך המפלגה יש שני פלגים מרכזיים- הדמוקרטיים הרדיקלים והליברלים הפרוגרסיביים. מאפיינים עיקריים של מצע המפלגה כוללים:

* שילוב של כלכלת שוק ומעורבות ממשלתית במשק.
* ה-D66 תומכת בהגדת ההוצאה הממשלתית על חינוך וחדשנות, למשל הגדלת שכר המורים. כמו כן, המפלגה תומכת בהקטנת הרגולציה בענף ויצירת תחרות.
* חיזוק נושא הקיימות והשקעה באנרגיה בת קיימא. לשם כך, המפלגה תומכת בפתיחת כורים גרעיניים, בתנאים מסוימים.
* לגליזציה של המתת חסד, זנות ונישואים חד-מיניים.
* רפורמות דמוקרטיות, כגון ריבוי משאלי עם, ביטול הסנאט, ובחירה ישירה של ראשי ממשלה וראשי ערים.
* חיזוק כוחו של האיחוד האירופי, במיוחד בנושאים הנוגעים לקיימות, יחסי חוץ והגירה.

ארגון
-----

הגוף הגבוה ביותר ב-D66 הוא העצרת הכללית, שבה כל חבר יכול להשתתף. הוא מתכנס פעמים רבות בשנה. האספה בוחרת את מועמדי המפלגה לפרלמנטים השונים. למפלגה יש 250-300 סניפים ברחבי הולנד. למפלגה יש ארגון נוער שהצמיח מספר חברי פרלמנט.

המפלגה לוקחת חלק באינטרנציונל הליברלי מאז שנת 1986.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמוקרטים 66** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דמוקרטים 66 (בהולנדית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דמוקרטים 66 (באנגלית)
* דמוקרטים 66, ברשת החברתית פייסבוק

* דמוקרטים 66, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* דמוקרטים 66, ברשת החברתית אינסטגרם

* דמוקרטים 66, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n81114436
* SUDOC: 163756562
* VIAF: 216614488
* WorldCat: lccn-n81114436

 |
**ערוץ הקבוצות** היה ערוץ ספורט ישראלי ששידר בכבלים ובלווין במסגרת חבילת הספורט בין השנים 2001–2004.

ערוץ הקבוצות הוקם בשנת 2001 על ידי יהודה טלית, בעליה של חברת "טלית תקשורת", בשיתוף עם בעלי מועדון הכדורגל מכבי חיפה יעקב שחר ועוזי מור.

הערוץ שידר כתבות צבע לפני משחקי הקבוצה ואחריהן, ראיונות אולפן נרחבים עם שחקני עבר והווה ותוכניות לסיקור הנעשה בקבוצה בהגשת ערן בן זאב, אהרון ברנע, ברק רום וירון זילברשטיין ורצועת שידור שמוקדשת לתוכניות דומות שהופקו על ידי ערוץ MUTV של קבוצת מנצ'סטר יונייטד. בשנת 2003 הצטרפו לערוץ בעלי מועדון הכדורגל הפועל תל אביב, רפי עגיב ומשה תאומים והערוץ החל לשדר רצועת שידור הכוללת כתבות צבע ותוכניות על אודות הפועל תל אביב בהגשת אורי בנאי, קובי מחט ואלי ישראלי. באותה שנה ליווה הערוץ מקרוב את העפלתה הראשונה של מכבי חיפה לליגת האלופות והסרט אודות המסע, "חלום ירוק", שודר לאחר מכן בערוץ 2. ב-2004 החל הערוץ לשדר רצועה יומית בהגשת שרון ניסים, המוקדשת להפועל באר שבע, והקבוצה אף אמורה הייתה להיכנס כשותפה בבעלות על הערוץ. צוות הערוץ היה אחראי על שידורם של כמה ממשחקי הקבוצות שהועברו בערוץ 10 וערוץ 2.

בשנת 2003 הוצע כי הערוץ יהפוך לערוץ בתשלום וישדר את משחקי ליגת העל בכדורגל אולם בסופו של דבר זכה גוף השידור "צ'רלטון" בזכויות השידור.

במאי 2004 נסגר הערוץ. ניסיון נוסף לפתיחת ערוץ במודל דומה נעשה בשנת 2006 כשארקדי גאידמק בעליה של קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים הקים ערוץ ייעודי לסיקור הקבוצה, אולם הוא נסגר כעבור חודשיים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משחקי מנצ'סטר יונייטד ישודרו בערוץ הקבוצות, באתר גלובס, 9 ביולי 2002
2. ↑  קבוצת הכדורגל של הפועל ת"א מצטרפת לשידורים בערוץ הקבוצות בכבלים ובלויין, באתר גלובס, 4 במרץ 2003
3. ↑  
	* מהשבוע הבא: רצועה יומית להפועל ב"ש בערוץ הקבוצות, באתר וואלה!‏, 25 בפברואר 2004
4. ↑  דורון ברגרפרוינד, ערוץ הקבוצות עשוי לשדר משחקי ליגת העל, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2003
5. ↑  אור שמש, ערוץ הקבוצות נסגר, באתר nrg‏, 23 במאי 2004
6. ↑  אסף שקד‏, ערוץ בית"ר ירושלים ייסגר, באתר וואלה!‏, 23 בנובמבר 2006
**ראיין סידני** (נולד ב-25 במאי 1982) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע, גובהו 1.88 מ׳.

קריירת מכללות
-------------

סידני שיחק בעבור בוסטון קולג' מהדויז׳ן 1 ממחוז הביג איסט בשנים 2000–2003, בהן ביסס את עצמו כשחקן השישי של הקבוצה. המכללה עלתה בימיו על הגל: מהמקום האחרון במחוז למקום הראשון עם שיאי יחס ניצחונות-הפסדים והזכייה בו פעמיים, תוך כדי השתתפויות בליגת ה-NCAA. באחד האימונים שבר את הלסת שלו ועלה לשחק חודשיים עם קיבוע ללסת. בעונה השלישית והאחרונה שלו בקבוצה נולד בנו הבכור ובנוסף הסתבך משמעתית כאשר אנדרו ברייאנט, חברו לקבוצה וחברו הטוב ביותר במכללה, הוחזק בן ערובה במעונות רובנשטיין של המכללה בידי אדם חמוש ממכללה אחרת, סידני טוען ששמע זאת מאדם שעלה אליו לחדר במעונות וחש לעזרת חברו שהוחזק בדירה כמה קומות מתחתיו אך הרשויות עצרו את שלושתם וכתוצאה מכך התקיים משפט שבו יצא סידני זכאי אך לא המשיך לעונה הרביעית בקבוצה, הוא טען כי עזיבתו נובעת ״מסיבות אישיות״ בהודעה לתקשורת. כתוצאה מהמקרה סיכוייו להיבחר בדראפט ה-NBA צנחו משמעותית, הוא בחר לסיים את התואר וקריירת המכללות שלו באוניברסיטת צ׳ייני של פנסילבניה הקטנה מהדויז׳ן 2 בעונת 2003/2004 והוא אכן לא נבחר בדראפט 2004.

קריירה מקצוענית
---------------

הוא יצא לאירופה לשחק במרסין מהליגה הטורקית השנייה בעונת 2004/2005, הוא הוביל את הליגה הזו בנקודות עם 30.2 למשחק והיה מהגורמים הבולטים לעלייתה לליגה הטורקית הבכירה. לאחר עונה זו חתם במכבי ראשון לציון של גיא גודס בה היה שחקן מצטיין (נבחר לחמישיית ההגנה של העונה) וחביב האוהדים המקומיים והוביל את הקבוצה לפיינל פור בעונת 2005/2006. בעונה שלאחר מכן היה הזר היחיד שהמשיך בקבוצה שהשתתפה גם במסגרת היורוקאפ צ'לנג' של פיב״א אך תרומתו לא הייתה כשהייתה ובינואר 2007 שוחרר מהקבוצה. הוא סיים את העונה בליגה חצי מקצוענית בארצות הברית. בעונה שלאחר מכן שיחק בחוזים קצרי טווח בקבוצות מספרד ואיטליה וסיים את העונה והקריירה בקבוצת אליאגה פטקים הטורקית.

לאחר הפרישה
-----------

בין 2008–2010 עבד כברמן לפי פרופיל הלינקדאין שלו. ב-2009 רואיין סידני לעיתון של בוסטון קולג׳ וסיפר את סיפורו ועל כך שהוא לא מתחרט על הקריירה המקצוענית בת 4 השנים שלו (״תראו לי עוד בן 27 שהספיק למלא שלושה דרכונים - כולל גיחות ברחבי המזרח התיכון, מצרים, דובאי ואיי יוון״) וכי הוא מאושר מהקריירה החדשה שלו כקבלן בניין ומחברת בנייה שהקים באן ארבור, מישיגן.

ב-2010 שיחק בליגת חובבים של נורת'וויל, מישיגן עם קבוצת הצ'אמפס.

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  The Heights, Volume XC, Number 12 — 26 February 2009 — Boston College Newspapers, newspapers.bc.edu
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 26842440
* WorldCat: lccn-no2007058108

 |
סר **מגדי יעקוב** (בערבית: **مجدي حبيب يعقوب**, [ˈmæɡdi ħæˈbiːb jæʕˈʔuːb]; נולד ב-16 בנובמבר 1935, במצרים), הוא פרופסור לכירורגיית לב-חזה באימפריאל קולג' בלונדון. נודע כמנתח אשר פיתח טכניקת ניתוח חדשנית ויחודית ל"החלפת" חיבורי כלי הדם ללב, בזכותה הציל תינוקות רבים שנולדו עם מומי לב מולדים.

אות מסדר ההצטיינות שהוענק ליעקוב בשנת 2014
יעקוב נטל חלק בהשתלת הלב הראשונה בבריטניה בשנת 1980, היה הראשון שביצע בבריטניה השתלת אונת ריאה מתורם חי, וביצע השתלות איברים רבות לאורך עבודתו. אחד ממושתלי הלב אותם ניתח בשנת 1980, דריק מוריס, שרד יותר מכל מושתל לב אחר באירופה ונפטר בשנת 2005.
מגדי היה מהראשונים בעולם שהתחיל להשתיל לב וראות בעת ובעונה אחת.

תולדותיו
--------

אביו של יעקוב היה מנתח מצרי ממוצא נוצרי קופטי. יעקוב למד רפואה באוניברסיטת קהיר, וסיים הסמכתו כרופא בשנת 1957. הוא היגר לבריטניה בשנת 1962 והתמחה כמנתח בבתי החולים הלאומיים ללב וריאה בלונדון. בשנת 1969 שימש כמרצה באוניברסיטת שיקגו. בין השנים 1973–2001 שימש כיועץ בתחום כירורגיית הלב בלונדון. מאז 1986 הוא פרופסור לכירורגיית לב-חזה בפקולטה לרפואה של האימפריאל קולג' בלונדון. בשנת 1992 העניקה לו אליזבת מלכת בריטניה תואר אבירות.

בשנת 2001, בהגיעו לגיל 65, פרש מעבודתו בבית החולים הרפילד, שם ניהל מאז 1980 את יחידת כירורגיית לב-חזה במסגרתה ביצע למעלה מ-1000 השתלות לב. הוא ממשיך לעבוד כיועץ בתחום מומחיותו ופועל לקידום המודעות לתרומות איברים והשתלות. הוא אף מנתח ילדים נזקקים באמצעות עמותת הצדקה שהקים. בשנת 2007 דווח כי קבוצת מחקר בראשותו הצליחה לגדל שסתום לב מתאי גזע.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגדי יעקוב (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדי יעקוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  British team grows human heart valve from stem cells, Guardian, April 2, 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007342028105171
* BIBSYS: 3032788
* BnF: cb12524031z (data)
* GND: 1193009715
* ISNI: 0000 0000 2546 0792
* LCCN: n85321552
* NKC: js20070713014
* NTA: 252219724
* SUDOC: 034488987
* VIAF: 64114187
* WorldCat: lccn-n85321552

 |
תת אדמירל **צ'ארלס רוֹיְדְס** (באנגלית: **Sir Charles William Rawson Royds**;‏ 1 בפברואר 1876 - 5 בינואר 1931) היה קצין מקצועי בצי המלכותי של בריטניה, חבר בחברה הגאואגרפית המלכותית, ובהמשך עוזר למפקח הראשי של משטרת לונדון, בשנים 1926 עד 1931.

ביוגרפיה
--------

רוידס נולד ברוצ'דייל, לנקשייר. לאחר לימודים באקדמיית איסטמן של הצי המלכותי בסאות'סי היה לצוער בצי ביוני 1892. באוגוסט 1892 יצא לים בסיירת "אימורטליטה" של שייטת התעלה. בהמשך שירת בסיירות שונות של הצי המלכותי. ב-1898 קיבל העלאה מוקדמת לדרגת לייטננט על פיקודו המיומן על סירה בפעולת חילוץ של אדם, שנפל מסיפון אונייה בים הבלטי.

משנת 1901 עד 1904 היה רוידס לייטננט ראשון במשלחת דיסקברי של קפטן סקוט לאנטארקטיקה. על שמו קרוי כף רוידס באנטארקטיקה. לאחר משלחת דיסקברי הצטרף לאוניית מערכה "בולוורק" בים התיכון, וב-1907 עבר לאונייה "קינג אדוארד השביעי" בצי התעלה. ביוני 1909 התמנה לקצין מבצעים בדרגת קומנדר. בינואר 1911 היה לקצין מבצעים ראשון באוניית המערכה "הרקולס", ובאוגוסט 1913 הוצב באותו תפקיד לאונייה "איירון דיוק", אוניית מערכה חדשה ואוניית הדגל של אדמירל ג'ון ג'ליקו.

ב-31 בדצמבר 1914 קודם רוידס לדרגת רב חובל בצי המלכותי ושירת באוניות שונות במשך מלחמת העולם הראשונה. על שירותו זה קיבל ב-3 ביוני אות אבירות במסדר האימפריה הבריטית. הוא שירת כרב החובל האחרון של הקולג' המלכותי הימי אוסבורן מ-2 בינואר 1921 עד לסגירתו במאי 1921. לאחר זאת התמנה למנהל החינוך הגופני והספורט באדמירליות, מ-17 במאי 1921, שם החליף את אחיו הבכור, פרסי רוידס, שהיה בעצמו לאדמירל בהמשך. 

ב-23 במאי התמנה לתת אדמירל ברשימת הפרישה. רוידס מת באופן פתאומי מהתקף לב כשהיה נוכח בחזרה לנשף שטראוס במלון סבוי. מותו נקבע בבית החולים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17107290b (data)

 |
**הפצצת ראשון לציון במלחמת העצמאות** נערכה ב-3 ביוני 1948 על ידי שני מטוסים של חיל האוויר המצרי. ההפצצה במרכז ראשון לציון גרמה ל-25 הרוגים.

רקע
---

לאחר תום המנדט הבריטי על ארץ ישראל והכרזת העצמאות של ישראל פלש הצבא המצרי לתחומי המדינה הצעירה, יחד עם צבאות ערב אחרים. בשבועות שלאחר מכן ערך חיל האוויר המצרי סדרת הפצצות על ערי החוף של ישראל. רוב ההפצצות הונחתו על תל אביב, אך הן פגעו גם ברמת גן, בחולון, בראשון לציון וברחובות.

ההפצצה
------

ההפצצה המצרית פגעה בראשון לציון ב-3 ביוני 1948. בשעה 11:15 הטילו שני מטוסים מצריים פצצות, שנחתו ברחוב רוטשילד ובקרן הרחובות עין הקורא-מוהליבר. עקב ההפצצה נהרגו 25 אנשים. 14 מהם היו אזרחים, ובהם נערה ונער, והיתר חיילים. היה קושי לזהות חלק מהקורבנות בשל מצבם.

לפחות 14 פצועים מההפצצה הובאו לטיפול בבית חולים בתל אביב.

כמה מההרוגים האזרחיים הובאו לקבורה בחלקת תש"ח של בית הקברות הצבאי בעיר, ועל קבריהם מוצבות מצבות אזרחיות.

ב-9 ביוני בצהריים שוב חגו מטוסים מצריים בשמי ראשון לציון, ואחד מהם ירה אש מקלעים לעבר שכונת מגורים וגרם למותה של אישה אחת.

בשנת 1996 הקימה עיריית ראשון לציון אנדרטה לחללי ההפצצה המצרית בקרבת צומת הרחובות הרצל ורוטשילד, לא הרחק מאתרי ההפצצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי אלון, 70 שנה להפצצה האווירית על ראשון לציון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 ביוני 2018
* הפצצת מטוסים ביוני 1948, באתר "ראשון לציון עיר עם נוסטלגיה", 7 במאי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  שני מפציצים מצריים הופלו ע"י מטוסי־הקרב של אויריית ישראל, הארץ, 4 ביוני 1948;  

א. י. סטון, התקפת הטרור האוידית על ראשל"צ, קול העם, 4 ביוני 1948
2. ↑  הפצצת טרור בראשל"צ, הארץ, 10 ביוני 1948
**שפתי כהן** (בראשי תיבות - **הש"ך**), הוא פירוש על החלקים יורה דעה וחושן משפט מתוך השולחן ערוך, מאת הרב שבתי הכהן.
הפירוש על יורה דעה פורסם בשנת ה'ת"ז (1647) בקראקא, כשהיה בן 24, והפירוש על חושן משפט פורסם באמסטרדם, בשנת ה'תכ"ה (1664).

תיאור הספר
----------

הספר הוא פירוש על חלקים יורה דעה וחושן משפט מתוך השולחן ערוך, שעוסקים בעיקר בהלכות כשרות וממונות.

הספר נחשב לאחד מאבני היסוד בפסיקת הלכה, ומשמש כספר הלכה חשוב, בעיקר בישיבות ואצל רבנים ודיינים.

בהקדמה לספר כתב המחבר, שכתב את הפירוש בלשון קלה ופשוטה כדי שכל אדם יוכל להבינו, וביקש שלא יסמכו על הוראתו, כי אין הוא יכול להכריע בין השולחן ערוך ונושאי כליו, ושהוא מרשה לכל מי שרוצה לחלוק על דעתו.

שם הספר מבוסס על הפסוק: "כִּי שִׂפְתֵי כֹהֵן יִשְׁמְרוּ דַעַת וְתוֹרָה יְבַקְשׁוּ מִפִּיהוּ כִּי מַלְאַךְ יְהוָה צְבָאוֹת הוּא", ודומה לשמו של המחבר- הרב שבתי כהן.

באותה שנה שבה פורסם הספר, יצא לאור בלובלין הפירוש "טורי זהב" (ט"ז) על חלק "יורה דעה" מאת הרב דוד הלוי סגל, שהיה פוסק ומפורסם, וחתנו של הב"ח, שכתב פירוש על ארבעה טורים. הש"ך השיג על הט"ז השגות, שנדפסו בחוברת בשם "נקודות הכסף" בשנת 1677, ועל חלקן השיב בט"ז בחוברת משלו, שנקראה "דף אחרון". החוברות מודפסות בסוף הכרך הראשון של חלק יורה דעה, בחלק מהמהדורות של השולחן ערוך. לתוך "נקודות הכסף" מוכנסות לעיתים הגהות על הספר 'שפתי כהן', מבנו של הרב שבתי כהן.

הפירוש נדפס מסביב לטקסט השולחן ערוך, והוא נחשב לאחד משני הפירושים החשובים והמרכזיים על יורה דעה וחושן משפט, ביחד עם הטורי זהב (ט"ז), ובדרך כלל פוסקים כמותו במחלוקות עם הט"ז.

לקריאה נוספת
------------

עמנואל ורהפטיג, **הש"ך - ר' שבתי כ"ץ - ושיטתו הלמדנית-פסיקתית**, עבודת דוקטורט, אוניברסיטת בר-אילן, תשע"ט

הערות שוליים
------------

1. ↑  בהקדמה לפירוש שפתי כהן על יורה דעה
2. ↑  ספר מלאכי, פרק ב', פסוק ז'
3. ↑  כפי שעולה מדברי נקודות הכסף (יורה דעה סט,ט): "דברי הגאון אמו"ר ז"ל צריכים עיון..." וכפי שכתב הרב יעקב ניסן רוזנטל ב'משנת יעקב' על הרמב"ם, הלכות מאכלות אסורות פרק ו, הלכה א
4. ↑  זאת על אף שלאחר יציאת הספר פסק ועד ארבע ארצות שיש לנהוג כפסקי הט"ז.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007391349005171

 |
**גרשון שטמר** (ה'תרפ"ד - כ"ז בשבט ה'תשס"ז 15 בפברואר 2007) היה יו"ר הנהלת העדה החרדית.

ילדותו ונעוריו
--------------

נולד בוורמיזא שבגרמניה ועלה לארץ ישראל בהיותו בן חמש. למד בתלמוד תורה של נטורי קרתא, בית המדרש "תורה ויראה" שברחוב בעל התניא בשכונת מאה שערים. מגיל צעיר היה פעיל במערכות שניהלה העדה החרדית, ואף נעצר מספר פעמים בהפגנות של נטורי קרתא. בשנת 1960 נידון ל 4 חודשי מאסר בגין סירוב להתייצב בלשכת הגיוס. במשפטו אמר לשופט שאינו מכיר במדינה ובבית המשפט.

בעדה החרדית
-----------

נודע כשמרן ואידאולוג מחמיר. מספר פעמים התעמת בהקשר זה עם חברי בית הדין של העדה החרדית. נהג לנזוף בהם אם לחצו את ידם של ציונים או חשודים בציונות, או אם נפגשו עם רבנים ואדמו"רים הנהנים מכספי מדינת ישראל. מסופר עליו שכאשר חשד במוסד כלשהו שהחל לקחת כספים מהמדינה, היה מגיע למקום כדי לבדוק אם אין חותמת של עיריית ירושלים על הכיסאות.

ארגן מחאות רבות נגד פתיחתם של בתי קולנוע בשבת, נגד תמונות נשים בפרסומות על אוטובוסים ותחנות ועוד. בין השנים 1979–1987 נהג לצעוד מדי שבת ברגל לכביש רמות כדי למחות על חילול השבת. כאשר נעצר, סירב לחתום על שטר ערבות או שחרור מבית המעצר, בהכריזו שאינו מכיר במדינה ובחוקיה.

לאחר המהפך הפוליטי של 1977 נותרו מוסדות העדה החרדית מאחור, מול מוסדות החינוך העצמאי שהחלו ליהנות מתקציבים מוגדלים. כדי למנוע הגירה אל מחוץ לשורות העדה, היה ממארגניה הראשיים של "קרן ההצלה" למימון מוסדות העדה.

שטמר היה אחד הפעילים להדחת עמרם בלוי משורות העדה, בעקבות פרשת נישואיו לגיורת רות בן דוד. היה אחד ממקימי מוסדות רמ"א, בשיתוף הגאב"ד, הרב משה אריה פריינד.

בפברואר 2005 לקה באירוע מוחי. נפטר בחודש שבט תשס"ז (פברואר 2007). לאחר מותו מונה דוד שלמה אייכלר להיות יו"ר העדה החרדית.

קישורים חיצוניים
----------------

* נטע סלע, שומר החומות, באתר ynet, 24 בפברואר 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  פקודת מעצר נגד חשודי הפגנה בירושלים, זמנים, 12 בנובמבר 1954
2. ↑  איננו מביר במדינה, הצופה, 8 ביוני 1960