recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מוס-טרופר, ציור מאת תומאס ג'ונס בארקר
**מוס-טרופר** (באנגלית: **Moss-trooper**) היו שודדים ובוזזים, שפעלו באמצע המאה ה-17 בגבול אנגליה–סקוטלנד (אנ'), בתקופה שבה הייתה אנגליה רפובליקה (אנ'), עד לרסטורציה האנגלית. בדומה למחזרי הגבול (אנ') שפעלו בסוף המאה ה-13 עד לתחילת המאה ה-17, למוס-טרופר לא היה מקור ברור. אזכורם של המוס-טרופר ברשומות ההיסטוריות נותן רושם מוטעה כי הם הופיעו לפתע, אם כי החוק הראשון שעסק בהם היה חוק מוס-טרופר 1662 (13 & 14 Cha. 2. c. 22). חוק זה ציין כי מוס-טרופר הייתה בעיה ארוכת שנים. עם פקיעתו של החוק, העביר ההפרלמנט של אנגליה את חוק מוס-טרופר 1666 (18 Cha 2 c. 3). לפי חוק זה, כוח הכמורה נלקחה מהנידונים, וניתנה להם בתמורה, בדרך כלל, עונש מוות, או, בשיקול דעת שיפוטית, הגליה לאמריקה הצפונית, "לשם להתארח ולא לחזור".

כתוצאה מפעולות שביצע אחד מהצבאות הסקוטיים במלחמות שלוש הממלכות (אנ'), הופעתם של המוס-טרופר קטנה. מאוחר יותר, במהלך עליית גלנקייר (אנ'), הם תקפו אזרחים וחיילים פרלמנטריים בזמן שכוחות הפרלמנט האנגלים בפיקודו של ג'ורג' מונק (אנ') כבשו את סקוטלנד. בדרך כלל, מוס-טרופר פעלו בלהקות קטנות, בשולי היילנדס או באזורי הגבול. ליידרים רבים מהיילנדס התלוננו על גניבת בקר על ידי המוס-טרופר ועל האופן שבו הצבא הבריטי כבש את האזור ההררי כולו.

ייתכן שהיו מוס-טרופר בעלי מוטיבציה לאומית-פוליטית, וכמו כן כלכלית, שפעלו מתוך התנגדות לכיבוש סקוטלנד, בדומה לההתנגדות האירית לכיבוש האנגלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* Re: Moss Troopers, sinclair2.quarterman.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  "An Act for preventing of Theft and Rapine upon the Northern Borders of England." (ארכיון)
2. ↑  "An Act to continue a former Act for preventing of Thefte and Rapine upon the Northerne Borders of England." (ארכיון)
3. ↑  Statutes at Large, Volume 24, Index for acts passed before 1 Geo. 3 p.581
4. ↑  Peter Brett, Conditional Pardons and the Commutation of Death Sentences, **The Modern Law Review** 20, 1957, עמ' 131–147 doi: 10.1111/j.1468-2230.1957.tb00432.x (הקישור אינו פעיל, 2021-08-20) (אורכב 20.08.2021 בארכיון Wayback Machine)
5. ↑  Penney, Norman, ed. (1925). *The Short Journal and Itinerary Journals of George Fox*. Cambridge University Press. p. 33.
**מוסא ביחי עבדי** (בסומלית: **Muuse Biixi Cabdi**; בערבית: **موسى بيحي عبدي**;‏ ‏‏נולד ב־2 בינואר 1948) הוא פוליטיקאי ואיש צבא לשעבר מסומלילנד, שמכהן החל מדצמבר 2017 כנשיא סומלילנד. במהלך שנות ה-70 הוא שירת כטייס בחיל האוויר של סומליה בתקופת ממשלו של סיאד בארה. ב-2010 הוא מונה כיושב ראש של מפלגת קולמיי (אנ') ברפובליקת סומלילנד. בנובמבר 2015 נבחר עבדי כמועמד המפלגה לנשיאות סומלילנד במהלך הוועידה המרכזית החמישית שלה.

ב-21 בנובמבר 2017 הוכרז עבדי כמנצח בבחירות הכלליות לנשיאות סומלילנד, וב-13 בדצמבר אותה שנה הוא הושבע כנשיא.

ראשית חייו
----------

מוסא ביחי עבדי נולד באחד מפרברי הרגייסה, אז חלק מסומלילנד הבריטית. ב-1970 הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון.

קריירה צבאית
------------

ב-1970 התגייס עבדי לחיל האוויר של סומליה ועד 1973 קיבל הכשרה לקצונה בברית המועצות, שם הוא סיים לימודים לתואר בוגר אוניברסיטה באקדמיה לטיס בדושנבה (כיום בירת טג'יקיסטן). עם השלמת הכשרתו הוא הוצב בבסיסי חיל האוויר הסומלי בבלדוגל ובידואה וכן בבסיס הראשי של החיל במוגדישו. החל מ-1973 הוא שירת בתפקידים בכירים, כולל ראש מחלקת ההדרכה של חיל האוויר הסומלי וכנספח צבאי בשגרירות סומליה בוושינגטון.

בשנים 1981–1985 קיבל עבדי הכשרה צבאית נוספת בארצות הברית כולל בבסיס חיל האוויר רייט-פטרסון ליד דייטון, אוהיו בשנים 1981–1982 ובבסיס פורט לי בווירג'יניה בשנים 1983–1985.

ב-1985 ערק עבדי מהכוחות המזוינים של סומליה והצטרף לתנועת המורדים הלאומית (SNM) שבסופו של דבר הצליחה להפיל את משטר הרודנות הסומלי במהלך מלחמת העצמאות של סומלילנד (אנ') ב-1991.

בשנים 1985–1988 לקח עבדי חלק פעיל במלחמת גרילה שנוהלה על ידי ה-SNM במלחמת העצמאות נגד משטרו של סיאד בארה. עד 1990 הוא שירת כמפקד בכוחות המורדים לפני שפנה לפוליטיקה.

קריירה פוליטית
--------------

לאחר הכרזת העצמאות של סומלילנד ב-1991 לקח עבדי חלק משמעותי בתהליך הפיוס של השבטים של סומלילנד. ב-1993 הוא מונה כשר הפנים והביטחון הלאומי בממשלתו של הנשיא המנוח מוחמד חאג' איברהים איגל וכיהן בתפקיד עד 1995.

ב-2010 נבחר עבדי כיושב ראש מפלגת קולמיי (אנ'), לאחר שהחל מ-2008 הוא כיהן כסגן נשיא המפלגה. ב-2015 הוא נבחר על ידי הקונגרס של המפלגה כמועמד לקראת הבחירות לנשיאות של 2017. הבחירות הכלליות לנשיאות סומלילנד התקיימו ב-13 בנובמבר 2017 וב-21 בנובמבר הוא הוכרז כמנצח בבחירות. ב-13 בדצמבר הושבע עבדי רשמית כנשיא סומלילנד החמישי בבירה הרגייסה בנוכחות נציגים מאתיופיה, ג'יבוטי, האיחוד האירופי והממלכה המאוחדת.

חיים אישיים
-----------

עבדי נשוי לשתי נשים, שמהן נולדו לו שלושה בנים וארבע בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסא ביחי עבדי** בוויקישיתוף
* מוסא ביחי עבדי, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Muse Bihi and Saylici Elected as Kulmiye's Presidential Candidate". galgalanews.com. 11 November 2015. Archived from the original on 28 January 2016.
2. 1 2 3  Olad, Mohamed. "Somaliland Ruling Party Candidate Bihi Wins Election". VOA.
3. ↑  "PRESIDENT BIHI REPLACES HEADS OF MULTIPLE FOREIGN MISSIONS". Somaliland Chronicle.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 4809155226713884490007
* WorldCat: lccn-no2019030904

 |
בית עפיה: **הבית המצויר** בשלומי
שלט הכוונה אל הבית המצויר
**הבית המצויר**, מכונה גם "**בית עפיה**", שבתחומי המועצה המקומית **שלומי** היה ביתה של **עפיה זכריה** (או בשמה העברי: **עפרה זכריה**), שעלתה מתימן והפכה אותו ליצירת אמנות ייחודית,. לאחר פטירתה בשנת 2002 הפך לאתר תיירות הנמצא בתהליכי שימור.

ביוגרפיה
--------

עפייה נולדה בתחילת המאה ה-20, בעיר לאודר בדרום תימן. הוריה השיאו אותה בגיל 10 כדי שלא תיחטף לנישואין על ידי מוסלמים בתימן. בשנת 1950, עלתה לישראל עם בעלה, שהיה צורף ועם ששת ילדיה והופנתה למעברה בשלומי. כעבור חודשים ספורים עברה המשפחה לבית קבע באחד מהמבנים הנטושים של הכפר הערבי בסה. היה זה בית גדול מידות עם בוסתן סביבו. בשנת 1980 נאלצה לעזוב את ביתה ולהעתיק מגוריה אל דירת עמידר, ברחוב נתן אלבז בעיירה שלומי.

### הבית

בהיותה בת כ-80, והיא אלמנה לאחר פטירת בעלה, הרגישה עפיה בדידות וריקנות אותן הפיגה בעזרת תחביב הציור והעיטור על הקירות.

מעבר מגוריה אל דירה קטנה וצפופה פתח בפניה פרק חדש. היא חזרה לצייר כפי שציירה בתימן בהיותה נערה צעירה. בבדידותה היא החלה לצייר על קירות ביתה מבלי שאף אחד הבחין בכך.

זכריה כיסתה את כל קירות הבית בציוריה. אחרי שציירה על כל הקירות החלה לצייר על התקרה. כדי להגיע לתקרה היא טיפסה על השולחן עליו הניחה כיסא. קטע מהתקרה לא נצבע - עדות לתאונה שקרתה לה. היא נפלה ונחבלה קשות והפסיקה לצייר על התקרה, והחלה לצייר על בובות. על הבובות אותן רכשה בשוק בעכו היא ציירה ויצקה את דמותה־שלה – מוטיבים נשיים תימניים מסורתיים, עיניים מאופרות בשחור, ושיער קלוע לשתי צמות. עפיה נחשבת לאמנית ישראלית מזרחית.

אחרי פטירתה בשלומי בשנת 2002 מועצת שלומי לקחה את הבית תחת חסותה והוא הפך לאתר תיירות הפתוח למבקרים.

בשנת 2021 היצירות הוחזרו לנכדיה כשהנם היורשים החוקיים והבלעדיים של הבית. יהדות תימן רכשה את הבית לאחר שיצא למכרז מעמידר.

קישורים חיצוניים
----------------

* הבית המצויר בשלומי, ברשת החברתית פייסבוק
* תמונות מבית עפיה – הבית המצויר, באתר המועצה המקומית שלומי
* הבית המצויר, סרטון באתר יוטיוב
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, הבית המצויר של עפיה זכריה בשלומי הוא יצירת אמנות עם סיפור קורע לב, באתר הארץ, 18 במאי 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עופר אדרת, הבית המצויר של עפיה זכריה בשלומי הוא יצירת אמנות עם סיפור קורע לב, באתר הארץ, 18 במאי 2017
2. 1 2 3  הבית המצויר, באתר אוצרות הגליל
**איזבל פרננדז גוטיירס** (בספרדית: **Isabel Fernández Gutiérrez**; נולדה ב-1 בפברואר 1972) היא ג'ודוקא עבר ספרדייה אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג, האלופה האולימפית מסידני 2000.

ביוגרפיה
--------

פרננדז השתתפה ארבע פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 1996, 2000, 2004 ו-2008. באטלנטה 1996 היא זכתה במדליית ארד. בסיבוב הראשון היא ניצחה את נראלה היל האוסטרלית, בשמינית הגמר היא ניצחה את זולפיה גוסיינובה האזרית וברבע הגמר היא ניצחה את מריה פקלי ההונגרית. בחצי הגמר פרננדז הפסידה לג'ונג סון-יונג הדרום-קוריאנית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו ניצחה את ניקולה פיירברות'ר הבריטית.

בסידני 2000 היא זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג. בסיבוב הראשון היא ניצחה באיפון את חישיגבאטין ארדנט-אוד המונגולית לאחר תרגיל אורה-נגה מוצלח. בשמינית הגמר היא ניצחה את אלן וילסון האמריקאית בזכות עונשים וברבע הגמר היא ניצחה את קייה קוסאקבה היפנית בזכות ניקוד קוקה. בחצי הגמר פרננדז ניצחה בהחלטת שופטים את מריה פקלי שייצגה את אוסטרליה לאחר שהקרב נגמר ללא ניקוד. בגמר פרננדז התמודדה מול האלופה האולימפית המכהנת, דריאוליס גונזאלס הקובנית וניצחה בניקוד ווזארי לאחר תרגיל אוצ'י-גרי מוצלח שהספיק לה עד לסיום הקרב. על זכייתה במדליית הזהב היא נבחרה לספורטאית השנה בספרד באותה השנה.

באולימפיאדת אתונה 2004, פרננדז סיימה במקום החמישי לאחר שהפסידה בקרב על מדליית הארד ליוריסליידי לופטיי הקובנית. בבייג'ינג 2008 היא סיימה במקום התשיעי לאחר שהודחה בשלב רבע הגמר אחרי ניצחון אחד ושני הפסדים.

פרננדז מחזיקה בארבע מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (1997), שתי מדליות כסף (1999 ו-2007) ומדליית ארד (2001). באליפויות אירופה היא זכתה ב-13 מדליות. שש מדליות זהב (1998, 1999, 2001, 2003, 2004 ו-2007), שלוש מדליות כסף (1995, 1997 ו-2008) וארבע מדליות ארד (1996, 2002, 2005 ו-2006).

במהלך הקריירה פרננדז זכתה ביותר מ-50 מדליות בתחרויות מהסבב העולמי, מתוכן 20 מדליות זהב. ב-8 בינואר 2009, פרננדז הודיעה על פרישה מג'ודו תחרותי. לאחר פרישתה היא עסקה בין היתר בפוליטיקה ונכללה ברשימת הבחירות העירוניות של 2007 בעיר הולדתה אליקנטה מטעם המפלגה העממית. לאחר הבחירות היא כיהנה כחברת מועצת הספורט של העיר.

רשימת הישגים חלקית מטורנירים בסבב העולמי
----------------------------------------

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | A-tournament Sofia | 1 | עד 56 ק"ג |
| 1999 | Tournoi de Paris | 1 | עד 57 ק"ג |
| 2002 | A-Tournament Dutch Open Rotterdam | 1 | עד 57 ק"ג |
| 2002 | World Masters Bucharest | 1 | עד 57 ק"ג |
| 2002 | A-Tournament Prague | 1 | עד 57 ק"ג |
| 2004 | Super A-Tournament Tournoi de Paris | 1 | עד 57 ק"ג |
| 2004 | A-Tournament Rome | 1 | עד 57 ק"ג |
| 2005 | Super World Cup Tournoi de Paris | 1 | עד 57 ק"ג |
| 2007 | World Cup Lisbon | 1 | עד 57 ק"ג |

קישורים חיצוניים
----------------

* איזבל פרננדז, באתר olympedia.org
* איזבל פרננדז, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* איזבל פרננדז, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
3. ↑  ‏ "איזבל פרננדז שמה קץ ל-16 שנות הצלחה", 8 בינואר 2009, מארקה
4. ↑  ‏ "הג'ודוקא איזבל פרננדז, חברת מועצת הספורט החדשה של אליקנטה", 10 בספטמבר 2009, 'Levante-EMV'
**המעבדה האוקיינוגרפית הסקוטית** (באנגלית: **Scottish Oceanographical Laboratory**) נוסדה ברחוב ניקולסון באדינבורו בשנת 1906. המייסד היה ויליאם ספירס ברוס, שהרבה במסעות באזורי אנטארקטיקה והחוג הארקטי ועמד בראש המשלחת הסקוטית הלאומית לאנטארקטיקה בשנים 1902 עד 1904. ברוס למד תחילה רפואה באוניברסיטת אדינבורו, אבל עבר למדעי הטבע והודות לניסיון הרב והמגוון שרכש, עשה לו שם כמדען קטבים. הוא אסף מספר רב של ממצאים בוטניים, ביולוגיים, זואולוגיים וגאולוגיים, לצד כמויות עתק של נתונים מטאורולוגיים ומגנטיים. המעבדה, שהוקמה באדינבורו בבית ברחוב ניקולסון, סיפקה מקום לבדיקה, אחסון או הצגה של חומרים אלה, משרד שבו יכול היה ברוס לעבוד על הרשומות המדעיות של המשלחת הסקוטית הלאומית, ובסיס לתכנון המשלחות הבאות.

הייתה זו שאיפתו של ברוס, שהמעבדה תתפתח למכון סקוטי לאומי לאוקיינוגרפיה. ישיבה כונסה לדון באפשרות זו במאי 1914, וההצעה זכתה לתמיכה משמעותית מצד מדענים סקוטיים מן השורה הראשונה. קמה ועדה מארגנת, אך הנושא נדחק הצידה עם פרוץ המלחמה באוגוסט 1914 ושוב לא עלה לדיון. בשנת 1919 נאלץ ברוס, מחמת שילוב של חוסר מימון עם בריאות מעורערת, לסגור את המעבדה, שאת ממצאיה השונים, הספרים ושאר החומרים שנאספו בה תרם לאוניברסיטת אדינבורו, להחברה הגאוגרפית המלכותית של סקוטלנד והמוזיאון המלכותי של סקוטלנד. מחלתו הסתיימה במוות בשנת 1921.
**לודוויג אנדריאס פון קבנהילר, גראף פון אייכלברג-פרנקנבורג** (בגרמנית: **Ludwig Andreas von Khevenhüller, Graf von Aichelberg-Frankenburg**;‏ 30 בנובמבר 1683 – 26 בינואר 1744) היה גנרל-פלדמרשל אוסטרי אשר לחם במלחמות רבות בשירות האימפריה הרומית הקדושה במחצית הראשונה של המאה ה-18.

ביוגרפיה
--------

קבנהילר נולד ב-30 בנובמבר 1683 בלינץ שבאימפריה הרומית הקדושה. משפחתו הייתה משפחת אצולה ותיקה אשר מוצאה מפרנקוניה והתיישבה בקרינתיה. הוא התגייס לצבא האימפריה הרומית הקדושה, והניסיון הצבאי הראשון שלו היה תחת הנסיך אויגן מסבויה במלחמת הירושה הספרדית. בשנת 1716 קיבל פיקוד על גדוד פרשים אשר עליו פיקד בעבר הנסיך אויגן עצמו. עם גדוד זה הוא לחם במהלך המלחמה העות'מאנית-ונציאנית (1714–1718) והתבלט במהלך קרב פטרוורדיין (1716) וקרב בלגרד (1717). ב-1723 הוא הועלה לדרגת לגנרל-פלדווכטמייסטר (שווה ערך למייג'ור גנרל), וב-1733 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט.

ב-1734 הוא נקרא לפקד על כוחות תחת פיקודו של הרוזן מרסי במסגרת הזירה האיטלקית של מלחמת הירושה הפולנית. הוא נכח בקרב סן פייטרו (29 ביוני 1734), אשר במהלכו מרסי נהרג וקבנהילר תפס את הפיקוד על כלל הכוחות האימפריאליים באיטליה. פיקוד זה הוחזק בידו עד הגעתו לשדה של דומיניק פון קניגסג-רוטנפלס. קבנהילר לחם בהצטיינות תחתיו והתבלט בקרב גואסטלה (19 בספטמבר 1734). הצטיינותו בקרב זה זיכתה אותו בדרגת גנרל חיל הפרשים. הוא המשיך להילחם בקרבות באיטליה עד סוף המלחמה.

בשנת 1737 הוא הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל. מפקדו משכבר הימים, הנסיך אויגן מסבויה, טען כי הוא המפקד המוכשר ביותר בצבא האימפריה. הוא פיקד על כוחות במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739) (אשר בה צידדה האימפריה ברוסיה). בקרב רדויאבץ (28 בספטמבר 1737), הוא הצליח להנחיל תבוסה מוחצת לכוח עות'מאני גדול משלו. בשנתיים שאחרי המלחמה סייע קבנהילר לתכנן מחדש את תקציבי הצבא בצורה יעילה, ולאות תודה על כך הוא מונה למושל הצבאי של וינה.

קבנהילר התבלט במיוחד במהלך מלחמת הירושה האוסטרית. תחילת המלחמה נראתה רע מאוד עבור האימפריה. פרוסיה כבשה בסערה את שלזיה וכוח משולב של צרפת ובוואריה פלש לאוסטריה. בכמה ימים של קרבות מהירים, שינה קבנהילר את התמונה. הוא סילק את הכח הצרפתי-בווארי משטחי האימפריה, כבש את דרום בווריה ובכלל זה את מינכן, וכפה על כוח צרפתי גדול להיכנע בלינץ. בשל העובדה שנמצא בנחיתות מספרית, הוא נאלץ לפנות את כיבושיו, ולאחר מכן הוכפף הכח שלו תחת פיקוד קרל אלכסנדר, נסיך לורן. יחד עם הנסיך מלורן, כבש קבנהילר מחדש את דרום בוואריה, אולם נגד המלצתו, המשיך הנסיך את ההתקדמות ולא עצר להתארגנות. המציאות הוכיחה שקבנהילר צדק, והכוחות האימפריאליים נזרקו חזרה אל מעבר לריין. קבנהילר ניהל את הנסיגה היטב.

בשובו לווינה, העניקה לו הקיסרית מריה תרזה דרגת פלדמרשל במסדר גיזת הזהב. הוא נפטר בפתאומיות בווינה ב-26 בינואר 1744.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודוויג אנדריאס פון קבנהילר** בוויקישיתוף
* לודוויג אנדריאס פון קבנהילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12216437w (data)
* GND: 116153849
* ISNI: 0000 0000 5510 4174
* LCCN: n2002069214
* NKC: mzk2007411513
* NLP: A36349008
* NTA: 294687092
* RERO: 02-A027443499
* SNAC: w62c9jzt
* VIAF: 51739615
* WorldCat: lccn-n2002069214

 |
תחנת כיכר טקסים
תרשים של רשת התחבורה המסילתית באיסטנבול. הרכבת התחתית M2 בכחול
**הרכבת התחתית של איסטנבול** (בטורקית: **İstanbul metrosu**) היא רכבת תחתית בעיר איסטנבול בטורקיה הכוללת, נכון לשנת 2018 שישה קווי רכבת המסומנים כ-M5, M4, M3, M2, M1 ו-M6. אורכה הכולל של מערכת הקווים הוא 105.8 קילומטרים ובה 82 תחנות.

היסטוריה
--------

### קו המטרו M2

בנייתו של הקו החלה ב-19 באוגוסט 1992 והוא נחנך ב-16 בספטמבר 2000. הקו נבנה בשיטת "חפור וכסה" (cut-and-cover) שבמהלכה נחצבת המנהרה כתעלה ולאחר מכן מכוסה, והוא סוגל לעמוד ברעידות אדמה בעוצמה של עד 9.0 בסולם ריכטר. הקו משתרע בחלקה האירופי של העיר ונכון לשנת 2012 הוא כולל 13 תחנות ואורכו 17.65 ק"מ, מתחנת שישהנה (Şişhane) בדרום ועד תחנת "האג'יאוסמן" (Hacıosman) בצפון. בתחנת טקסים נפגש קו הרכבת התחתית עם החשמלית הנוסטלגית ועם פוניקולר קבאטש-טקסים המודרני. אורכן של התחנות הוא 235 מטר ועומקן נע בין 20 ל-35 מטר מתחת לפני האדמה. רוחב המסילה הוא 1,435 מ"מ ואספקת החשמל נעשית בשיטת "פס שלישי".

לפני הארכת קו הרכבת, נסעו לאורכו 34 רכבות שבכל אחת ארבעה קרונות. הקו הוביל מדי יום כ-195,000 נוסעים ב-394 נסיעות יומיות. הקו מופעל על ידי חברת "תחבורת איסטנבול בע"מ" (İstanbul ulaşım a.ş.) בשיתוף עם חברת "החשמליות והטונל של איסטנבול" (İstanbul Elektrik Tramvay ve Tünel, İETT).

עם סיום העבודות להארכת קו הרכבת התחתית דרומה, חוצה מסילת הרכבת את קרן הזהב על גבי גשר, ומשרתת שלוש תחנות נוספות שהאחרונה שבהן הוקמה ביניקפי (Yenikapı). בתחנה זו לחופי ים השיש בדרום העיר, מתאפשר מעבר אל קו הרכבת הקלה (Hafif Metro) ואל רכבת הפרברים ששודרגה במסגרת פרויקט מרמריי. עתה, הקו כולל הקו 16 תחנות לאורך 23 ק"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרכבת התחתית של איסטנבול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרכבת התחתית של איסטנבול (בטורקית)
* הרכבת התחתית של איסטנבול, ברשת החברתית פייסבוק

* הרכבת התחתית של איסטנבול, ברשת החברתית טוויטר

* הרכבת התחתית של איסטנבול, ברשת החברתית אינסטגרם

* הרכבת התחתית של איסטנבול, ברשת החברתית LinkedIn

* הרכבת התחתית של איסטנבול, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר İETT
* אתר איסטנבול אולשים
* תמונות מתחנות הרכבת התחתית
* הרכבת התחתית של איסטנבול באתר

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר איסטנבול אולשים

| התחבורה הציבורית באיסטנבול |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| החשמלית הנוסטלגית (T3, T5) • טונל (F2) • הרכבת התחתית (M2) • רכבת הפרוורים (B1, B2) • מרמריי • הרכבת הקלה (M1, T4) • החשמלית המודרנית (T1, T2) • פוניקולר קבאטש-טקסים (F1) • נמל התעופה איסטנבול • נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק • נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן • אוטובוס ים • רכבל אייפ-פייר לוטי • רכבל מאצ'קה-טשקישלה • תחנת האוטובוסים המרכזית של איסטנבול • מטרובוס (MB) | טראם |

 |

| רכבות בטורקיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| חברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית • הרכבת התחתית של איסטנבול • הרכבת התחתית של אנקרה • הרכבת התחתית של איזמיר |

 |
**ג'יימס פיץ ג'יימס, הדוכס הראשון מברוויק** (באנגלית: **James FitzJames, 1st Duke of Berwick**‏; 21 באוגוסט 1670 - 12 ביוני 1734) היה איש צבא צרפתי, בנם הלא חוקי של המלך ג'יימס השני וארבלה צ'רצ'יל, בתו של וינסטון צ'רצ'יל ואחותו הגדולה של הדוכס הראשון ממרלבורו.

ביוגרפיה
--------

פיץ ג'יימס (תרגום מילולי - ממזרו של ג'יימס) נולד בקומונת מולן שבצרפת לפני עליית אביו לשלטון, גדל כקתולי והתחנך במספר בתי ספר. הוא החל לשרת את קרל החמישי, דוכס לורן, ונטל חלק במצור על בודה. ב-1687 העניק לו אביו שלושה תארים: דוכס ברוויק, רוזן טינמות' וברון בוסוורת'. לאחר מכן חזר פיץ ג'יימס להונגריה והשתתף בקרב מוהאץ' השני.

ברוויק חזר לאנגליה ומונה למושל פורטסמות'. המלך ג'יימס העניק לו תואר אביר במסדר הבירית, אך בעקבות פלישת ויליאם מאוראנז' והמהפכה המהוללת הדבר לא בוצע באופן רשמי. בשנה שלאחר מכן הודח ג'יימס מכסאו וברוויק גלה עמו, ונטל חלק במלחמה הוויליאמית באירלנד, שהייתה חלק ממלחמת תשע השנים, כולל בקרב בוין. לאחר גלותו הסופית של אביו החל פיץ ג'יימס לשרת בצבא הצרפתי. הוא נלחם בקרב סטינקרק וקרב לאנדן, בו נלקח כשבוי ושוחרר תמורת דוכס אורמונד. לאור תמיכתו באביו ושירותו בצבא צרפת במאבקים מול אנגליה, הוחלט ב-1695 לנדותו ולבטל את כל תוארי האצולה הבריטיים שלו.

באותה שנה נישא לאונורה דה ברג (או דה בורגו), בתו של ויליאם ברק, הרוזן השביעי מקלאנריקייד ואלמנתו של הרוזן הראשון מלוקאן שמת ב-1693. מנישואין אלה נולד בן יחיד. ב-1700 נישא לאן באלקלי, אשתו השנייה. מנישואין אלה נולדו חמישה בנים וחמש בנות.

כחייל, זכה ברוויק להערכה על האומץ, היכולות והיושר שלו. הוא שירת בהצטיינות במלחמת הירושה הספרדית, וכהוקרה הפך לנתין צרפתי וקיבל דרגת מרשל של צרפת לאחר המערכה נגד ניס ב-1706. ב-25 באפריל 1707 הוא זכה בניצחון מוחלט באלמנסה. לאחר אלמנסה העניק לו לואי ה-14 את תואר דוכס פיץ-ג'יימס, ופליפה החמישי מספרד העניק לו את תואר דוכס ליריה וקסריקס ולוטננט של אראגון. האירוע המשמעותי האחרון של ברוויק במלחמה היה הפסקת המצור וההסתערות על ברצלונה ב-11 בספטמבר 1714.

זמן קצר לאחר מכן מונה ברוויק למושל הצבאי של פרובינציית גיין (Guienne, כיום אקיטן), ובתקופה ששהה שם התיידד עם מונטסקייה. ב-1718 נכנס לספרד פעם נוספת עם צבא, הפעם כדי להילחם נגד פליפה החמישי במלחמת הברית המרובעת. לאחר המערכת הזו היו שנים אחדות של שלום, וזימונו הבא של ברוויק לשירות צבאי היה ב-1733. באותה שנה הוא נבחר להוביל את צבא הריין במלחמת הירושה הפולנית, הטיל על העיר קהל מצור בהצלחה, אך נהרג במהלך המצור על פיליפסבורג שבגרמניה לאחר שכדור תותח ערף את ראשו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ג'יימס פיץ ג'יימס, הדוכס הראשון מברוויק** |

* ביוגרפיה באתר Wild Geese Heritage Museum and Library
* הודעה בלונדון גאזט על הענקת התארים לברוויק
* ג'יימס פיץ ג'יימס, הדוכס הראשון מברוויק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272787605171
* BNE: XX1023069
* BnF: cb125648748 (data)
* CANTIC: a11644692
* GND: 119089440
* ISNI: 0000 0000 8376 1120
* LCCN: n85088696
* NKC: mzk2004250987
* NLG: 152379
* NLP: A36819980
* NTA: 07282722X
* SNAC: w6572c03
* SUDOC: 030311063
* Trove: 995321
* VcBA: 495/61410
* VIAF: 41957354
* WorldCat: lccn-n85088696

 |
**הרכבת התחתית של בייג'ינג** (בסינית מפושטת: **北京地铁**; בפיניין: **Běijīng dìtiě**) היא מערכת רכבת תחתית המהווה חלק ממערך התחבורה הציבורית של העיר בייג'ינג בסין. הרכבת נמצאת בבעלות עיריית בייג'ינג. הקו הראשון נפתח בשנת 1969, וכיום ישנם 22 קווים שמהם 20 קווי מטרו, קו אחד של רכבת ריחוף מגנטי, וקו אחד של רכבת קלה. המערכת משתרעת לאורך של 636.8 קילומטר וכוללת 391 תחנות.

הרכבת התחתית היא הוותיקה בסין, השנייה באורכה במדינה לאחר הרכבת התחתית של שאנגחאי, והיא מערכת הרכבות התחתיות העמוסה בעולם, עם 3.78 מיליארד נסיעות בשנת 2017, וממוצע של 10.35 מיליון נסיעות ביום.

בשנת 2002 החלו עבודות מאסיביות להרחבת הרשת, עד שנה זו פעלו שני קווים בלבד. למרות עבודות אלו מערכת הרכבת התחתית עדיין לא עונה על הצרכים של העיר, ותוכנית הפיתוח קוראת להרחיב את הקווים ל-998.5 קילומטר שישרתו 18.5 מיליון נסיעות ביום עד 2021.

תעריף נסיעה
-----------

מודל התמחור של הנסיעה שונה ממחיר קבוע למודל של תשלום מבוסס מרחק נסיעה בדצמבר 2014, למעט בקו Airport Express. המחיר מתחיל מ-3 יואן סיני עבור נסיעה של עד 6 קילומטר ועולה בהדרגה (ראו טבלה מטה).

מחיר הנסיעה ב-Airport Express הוא 25 יואן סיני ללא תלות במרחק הנסיעה. ילדים שגובהם עד 1.3 מטר לא משלמים עבור הנסיעה במידה והם מלווים במבוגר ששילם עבור הנסיעה. אזרחים ותיקים מעל גיל 65, אנשים עם מוגבלויות, קצינים בדימוס, אנשי צבא, משטרה ויוצאי צבא שנפצעו בזמן פעולה, ואנשי המשטרה העממית המזוינת של סין נוסעים ברכבת התחתית ללא תשלום.

תעריף נסיעה לפי מרחק| תעריף | מרחק נסיעה |
| --- | --- |
| ¥3 | עד 6 ק"מ |
| ¥4 | 6–12 ק"מ |
| ¥5 | 12–22 ק"מ |
| ¥6 | 22–32 ק"מ |
| ¥7 | 32–52 ק"מ |
| ¥8 | 52–72 ק"מ |
| ¥9 | 72–92 ק"מ |
| ¥10 | 92–112 ק"מ |

הרחבה ותכנון עתידי
------------------

מערכת הרכבת התחתית בבייג׳ינג ממשיכה להתרחב במהירות, ועל פי תוכנית האב היא תשתרע על פני 998.5 ק״מ עד סוף שנת 2021. בתחילת 2019 היו קווים באורך 252.3 ק״מ בבנייה. הקווים החדשים ירחיבו בצורה משמעותית את הכיסוי של המערכת, בייחוד בדרום העיר ובמערב העיר.

### מונורייל

בשנת 2014 רשות התכנון בבייג׳ינג בחנה הקמה של קווי מונורייל באזורים בעיר בהם הקמת קו תת-קרעי עלול להיות קשה לביצוע. למרות שקו מונורייל יכול לשנע כמות נמוכה של אנשים ביחס לקו רכבת תחתית והוא פועל במהירות נמוכה יותר, קווי מונורייל זולים משמעותית מקווי רכבת תחתית והם שקטים יותר.

התכנון של קו בודד שכלל 21 תחנות אושר והעבודות החלו ב-2014, אך בתחילת 2015 העבודות הופסקו והתוכניות להקמת מונורייל נגנזו בגלל התנגדות תושבים וקיבולת נמוכה של הקו. 

### קו 28

באוגוסט 2015 רשויות התכנון הציעו להקים מסיעון תת-קרקעי שיעבור דרך המע"ר של בייג׳ינג. לפי פרסומים מ-2018 הוחלט לבסוף להקים את קו 28 כקו רכבת תחתית ולא כמסיעון. הקו הוא באורך 8.77 ק"מ והוא כולל 9 תחנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרכבת התחתית של בייג'ינג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הרכבת התחתית של בייג'ינג

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעת מחלקת התחבורה הציבורית של עיריית בייג'ינג
2. ↑  Beijing Subway 2019: tourist information, timetable, prices, China Highlights
3. ↑  Liang Shuang, Beijing's subway is going full bore, China Daily, ‏12 לינואר, 2017
**לודוביקו ג'וסטיני** (באיטלקית: **Lodovico Giustini** ‏ 12 בדצמבר 1685 - 7 בפברואר 1743) היה מלחין ונגן כלי מקלדת איטלקי מתקופת הבארוק המאוחרת וראשית התקופה הקלאסית. הוא היה המלחין הראשון, שידוע כי כתב מוזיקה לפסנתר.

חייו
----

ג'וסטיני נולד בפיסטויה, למשפחת מוזיקאים, שאחר שורשיה אפשר להתחקות עד ראשית המאה ה-17; בדרך מקרה נולד ג'וסטיני באותה שנה כמו יוהאן סבסטיאן באך, דומניקו סקרלטי וגאורג פרידריך הנדל. אביו של ג'וסטיני היה עוגבר ב"קהילת רוח הקודש" ( Congregazione dello Spirito Santo), קבוצה נספחת ליזואיטים, ודודו, דומניקו ג'וסטיני, היה גם הוא מלחין של מוזיקת קודש.

בשנת 1725, עם מות אביו, תפס ג'וסטיני את מקומו כנגן העוגב בקהילה, ועשה לו שם כמלחין מוזיקת קודש, בעיקר קנטטות ואורטוריות. ב-1728 חבר אל ג'ובאני קרלו מריה קלארי בחיבור קובץ של קינות, שבוצע באותה שנה. ב-1734 נשכר כנגן עוגב בקתדרלת "סנטה מריה דל אוּמילְטה" בפּיסְטוֹיָה, משרה שבה החזיק לשארית חייו. נוסף לנגינה בעוגב בשני מוסדות הדת, ניגן גם בצ'מבלו במקומות רבים, במקרים רבים באורטוריות שלו עצמו.

יצירות והשפעה
-------------

עיקר תהילתו של ג'וסטיני נובעת מן הקובץ של 12 ‏ *Sonate da cimbalo di piano e forte detto volgarmente di martelletti*,
אופוס 1, שיצא לאור בפירנצה בשנת 1732, המוזיקה הראשונה בכל סוגה שהיא שנכתבה אי פעם במיוחד לפורטה-פיאנו שבנה כריסטופורי. היצירות מוקדשות לדום אנטוניו דה בראגאנסה, אחיו הצעיר של המלך ז'ואאו החמישי מפורטוגל (החצר הפורטוגזית הייתה מן המקומות הבודדים שבהם הייתה נגינה בפסנתר המוקדם דבר שבשגרה.)

שער ה"סונאטֶה" 1732.
היצירות הראשונות שנכתבו במיוחד לכלי זה היו 12 סונאטות של ג'וסטיני, שהוקדשו לדודה של המלכה, דון אנטוניו מפורטוגל, גם הוא תלמיד של דומניקו סקרלטי אלה הן סונאטה דה קייזה, בפרקים מהירים ואיטיים לסירוגין (ארבעה או חמישה פרקים לסונאטה), המקדימות בתאריך כתיבתן בכ-30 שנה כל מוזיקה אחרת שחוברה במיוחד לפסנתר. ג'וסטיני השתמש בכל יכולות ההבעה של הכלי, כגון ניגוד דינמי רחב, אפשרויות ביטוי שלא היו זמינות בכלי המקלדת האחרים של תקופתו. מבחינה הרמונית, היצירות מגשרות על המעבר בין שלהי הבארוק לראשית התקופה הקלאסית, וכוללות חידושין כמו אקורדים של סקסטה מוגדלת ומודולציות לסולמות רחוקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* לודוביקו ג'וסטיני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לודוביקו ג'וסטיני, באתר Discogs (באנגלית)
* לודוביקו ג'וסטיני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* Lodovico Giustini: short biography

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרוב אונליין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284199205171
* BNE: XX1758719
* BnF: cb14793983h (data)
* GND: 137554788
* ISNI: 0000 0000 8118 9167
* LCCN: n84123274
* MusicBrainz: d9ab8563-1bd6-4e61-a7a5-1c3354da5b18
* NTA: 096505605
* SUDOC: 244004439
* VIAF: 39641044
* WorldCat: lccn-n84123274

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**מהפכת התיקונים בסוריה (**בערבית **الحركة التصحيحية)** הוא כינוי לחילופי שלטון בתוך מפלגת הבעת' אשר שלטה בסוריה, בנובמבר 1970. במהלך המהפכה, סיעה צבאית בראשותו של חאפז אל-אסד עלתה לשלטון.

אודות
-----

בשנת 1963 התרחשה בסוריה הפיכה, במהלכה עלתה לשלטון מפלגת הבעת', בה היה חבר אסד. אולם גם לאחר המהפכה, חילוקים אישיים ואידאולוגים המשיכו להתקיים בתוך המפלגה. בשנת 1966 התרחשה מהפכה צבאית נוספת בתוך מפלגת השלטון, במהלכה התרחשו חילופי גברי בצמרת.

בשנת 1970 הוביל אסד הפיכה כנגד הסיעה היותר שמאלית בתוך מפלגת הבעת'. אסד היה מחויב יותר ללאומיות ערבית וללוחמה בישראל מאשר לסוציאליזם.

במהלך המהפכה נעצרו השליט בפועל סלאח ג'דיד, הנשיא נור א-דין אל-אתאסי, ראש הממשלה יוסוף זויין ושר החוץ איברהים מאקטוס.

בשנת 1971 נבחר אסד לראשונה כנשיא סוריה. תוצאות המהפכה הביאו ליציבות שלטונית בסוריה, כך שאסד האב המשיך לשלוט במדינה עד למותו בשנת 2000, ואחר מכן עבר השלטון לבנו. בנוסף, תוצאה נוספת היא עלייתם של בני הכת העלאווית, מיעוט אשר מרכיב כ-10% מאזרחי סוריה, שבתוכה נמנית משפחת אסד, לדומיננטיות בסוריה. תחת שלטונו של אסד רבים מתפקידי המפתח בממשל ובצבא הוענקו לעלווים.
**אלכסנדר יורייביץ' מקארוב** (ברוסית: **Алекса́ндр Ю́рьевич Мака́ров**; נולד ב-24 באפריל 1996 בירשוב, שבמחוז סרטוב) הוא כדורגלן רוסי המשחק כחלוץ.

קריירה
------

### קריירת מועדונים

אלכסנדר מקארוב הוא בוגר בית הספר של מועדון "לוקומוטיב" ירשוב. הוא שיחק בקבוצת הנוער של צסק"א במוסקבה. ב-2016, צסק"א השאילה אותו למועדון "בלטיקה" ממחוז קלינינגרד. ב-26 במרץ 2016 עלה לראשונה במדי טוסנו במשחק נגד טורפדו ארמאוויר. ב-7 באפריל 2016 במשחק נגד "ספרטק-2" (1:1) הבקיע את השער הראשון שלו בקריירה המקצועית, בדקה ה-56 במשחק. ביולי 2016 הושאל למועדון מליגת המשנה "טוסנו".

במדי צסק"א הופיע לראשונה ב-25 ביולי 2017 במשחק הראשון של שלב שמינית גמר ליגת האלופות 2017/18 במשחק החוץ נגד א.א.ק אתונה (2:0) כשעלה כמחליף בדקה ה-87. הוא הופיע במדי צסק"א גם בליגת העל, במשחק במחזור ה-20, ב-10 בדצמבר 2017, בדרבי נגד ספרטק מוסקבה (0:3).

ב-9 בפברואר 2018 הושאל מחדש ל"טוסנו" — עד סוף העונה. ב-4 במרץ, עלה במשחק במחזור ה-21 נגד "סק"א חברובסק" (1:0) לראשונה בעשה זאת במדי טוסנו במשחק של ליגת העל.

### קריירה בנבחרת

מקארוב הופיע במדי נבחרת רוסיה עד גיל 17ב-18 משחקים וכבש שני שערים. הוא נכלל בסגל לאליפות אירופה 2013, שבו הוא שיחק בכל חמשת המשחקים. בחצי הגמר מול שוודיה שיחק 62 דקות, הוחלף על המגרש על ידי ריפעת ז'מאלטדינוב, בגמר נגד איטליה עלה בדקה ה-41 במקום אותו ז'מאלטדינוב והבקיע בסדרת בעיטות העונשין, את השער שסייע לנבחרת הרוסית לזכות באליפות אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר מקארוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Game Report by FNL". Russian Football National League. 27 במרץ 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "AEK-CSKA game report by UEFA". UEFA. 25 ביולי 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Александр Макаров завершит сезон в Тосно. PFC CSKA Moscow. 9 בפברואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  СКА-Хабаровск — Тосно (0:1) 4 марта. Премьер-Лига 2017-18. Протокол матча
**מהפכת 1848 בסיציליה** הייתה התקוממות של תושבי האי סיציליה נגד השלטון של ממלכת שתי הסיציליות. המרידה החלה ב-12 בינואר 1848, ובכך הייתה ראשונת המהפכות של אביב העמים. המורדים הצליחו לנהל ממשל עצמי במשך 16 חודשים, במהלכן אומצה חוקה שנחשבה מתקדמת לתקופתה, אולם לבסוף הצליח פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות לדכא את המרד.

רקע
---

זרעי המהפכה נזרעו במהלך המלחמות הנפוליאוניות, כאשר פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות נמלט מנאפולי לפלרמו שבסיציליה, בה המשיך לשבת על כיסא המלוכה הודות להגנה של הצי הבריטי. חולשתו של פרננדו הראשון אפשרה לאצילי סיציליה לכפות עליו אימוץ של חוקה המסדירה שלטון פרלמנטרי דומה לשיטה הבריטית. אולם לאחר קונגרס וינה ושיבתו לנאפולי, ביטל פרננדו הראשון את החוקה. תושבי סיציליה לא השלימו עם השלטון האבסולוטי של בית בורבון והמתינו להזדמנות להשתחרר משלטונם. בספטמבר 1847 תקפו כ-60 איש את המצודה במסינה, אך לא הצליחו לגבור על החיילים שהוצבו במצודה. ראשי המתקפה נעצרו או נמלטו מסיציליה.

המהפכה
------

מועד המהפכה נבחר כ-12 בינואר 1848, יום הולדתו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות. למלך נשלח אולטימטום שקבע את מועד פרוץ המהפכה אם לא ייענה לדרישות. מוקד המהפכה היה בפלרמו בה הופצו כרוזים המודיעים על המהפכה מספר ימים לפני המהפכה. תושבי סיציליה קמו עם מעט הנשק שבידם והתגברו על כ-7000 חיילי ושוטרי המלך באי. תגבורת נוספת של כ-5000 חיילים שהגיעה מנאפולי כדי לדכא את המרידה הובס. התערבות של קונסולים של המעצמות מנעה הפגזה ארטילרית של פלרמו ועד סוף מרץ השתלטו המורדים על כל סיציליה, למעט המצודה של מסינה אותה המשיכו להחזיק חיילי בית בורבון. המורדים הקימו ממשלה זמנית בראשות רוגרו סטימו (Ruggero Settimo). 

ב-29 בינואר 1848 הוציא פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות כתב זכויות לתושבי סיציליה, ונפתחו שיחות בינו לבין המורדים דרך מתווך אנגלי. המלך הסכים להכיר בפרלמנט ובחוקה של 1812 אך דרש לשמור בידיו את הפיקוד על הצבא. המורדים, שזכרו את ביטול החוקה בשנת 1816 לא הסכימו לתת בידי המלך שליטה בלעדית בצבא והשיחות הגיעו למבוי סתום בסוף מרץ 1848. ב-13 באפריל 1848 החליט הפרלמנט הסיציליאני, בנשיאות ווינצנזו פרדלה, על התנתקות מבית בורבון. ב-11 ביולי 1848 הצביעה האספה הלאומית של סיציליה פה אחד להציע את הכתר לנסיך פרדיננדו, דוכס ג'נובה. 

פרננדו שלח כוח בן 20,000 חיילים תחת פיקוד קרלו פילנג'יארי, שנחתו במסינה בספטמבר 1848 ולאחר תשעה חודשים, ב-15 במאי 1849 הם השלימו את ההשתלטות המלאה על סיציליה וראשי המהפכה נמלטו מסיציליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מהפכת 1848 בסיציליה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sicily and England. A sketch of events in Sicily in 1812 & 1848, page xxx
2. ↑  Luigi MARIOTTI, Italy in 1848, 1851, page 190
3. ↑  Luigi MARIOTTI, Italy in 1848, 1851, page 191
4. 1 2  Luigi MARIOTTI, Italy in 1848, 1851, page 193

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558115005171
* LCCN: sh85089746

 |
**אגם שקודרה** (באלבנית: **Liqeni i Shkodrës**, במונטנגרית: **Скадарско језер**, באיטלקית: **Lago di Scutari**) הוא האגם הגדול ביותר בחצי האי הבלקני. שטחו 450 קמ"ר, והוא מתחלק בין מונטנגרו ואלבניה. העיר הגדולה היחידה לחופו היא שקודרה שבאלבניה, בקצהו הדרומי של האגם.

גאוגרפיה
--------

שטח האגם נע בין 370 קמ"ר ל-530 קמ"ר תלוי בעונת השנה. למפלס המים של האגם משרעת של כ-5 מטרים. המקור העיקרי למים הוא נהר מוראצ'ה הזורם מהרי מונטנגרו ונשפך בצפון האגם. בנוסף לכך יש נביעות בקרקעית האגם ומספר נהרות קטנים. האגם מתנקז לנהר בונה היוצא מדרום האגם ליד שקודרה, קרוב לשם מתחבר אליו נהר דרין. בונה נשפך לים האדריאטי לאחר 41 ק"מ ומהווה ב-21 הק"מ האחרונים שלו את הגבול בין מונטנגרו לאלבניה. 2/3 משטח האגם נמצא במונטנגרו ו-1/3 באלבניה.

האגם וחופיו בתחום מונטנגרו הוכרזו ב-1983 כשמורת טבע, אחת מהגדולות באירופה. השטח האלבני מועמד לכך.

החי באגם
--------

אגם שקודרה מוכר כאזור של מגוון ביולוגי של פאונת מים מתוקים ונמצאים בו מגוון רחב של רכיכות. כן נמצא בשמורה של האגם כ-270 מיני עופות, בעיקר שקנאים, קורמורנים, אנפות ושחפיים. באגם 34 מיני דגים טבעיים לאגם, הכוללים קרפיון, לבנון וצלופח ו-13 מיני דגים שהובאו מן החוץ. 7 מיני דגים אנדמים לאגם.

באגם נמצאו כ-50 חלזונות מים מתוקים ובמדגם של 39 מהם נמצאו 12 אנדמיים לאגם. כן נמצאו באזור האגם 17 מיני שטצדאים, מתוכם 10 אנדמיים.

תיירות
------

המקום כאמור הוא שמורת טבע ויש הגבלות על הפיתוח שלו. התיירות בעיקר היא אקולוגית, צפרות, דיג וסיורים מודרכים בסירות מנוע ומשוטים.

העיירה הקטנה **וירפאזר** (בסרבית - Вирпазар) משמשת מעגן לסירות היוצאות לסיורי תיירות באגם. בעיירה יש בית מלון ואנדרטה לפרטיזנים שנפלו באזור זה במלחמת העולם השנייה.

באגם יש מספר איים קטנים. המפורסם ביניהם הוא **גרמוז'ור** (Грможур). העות'מאנים בנו עליו מבצר ב-1843. עם עצמאות מונטנגרו ב-1878 הוא הפך לבית כלא לפושעים מסוכנים וכונה "האלקטרז של מונטנגרו". בתחילת המאה ה-20 הוא הפך לכלא לאסירים פוליטיים. ברעידת אדמה שפקדה את האזור ב-1905 נהרס המבצר ולא שוקם. באי יש מושבות רבות של ציפורים והוא מכונה על ידי המקומיים "אי הציפורים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגם שקודרה** בוויקישיתוף
* מידע על טיול באגם סקאדר, באתר Xplorer
* האי גרמוז'ור (אורכב 16.12.2017 בארכיון Wayback Machine), באתר like montenegro
* אגם שקודרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Talevski, Milošević, Marić, Petrović, Talevska and Talevska (2009). *Biodiversity of Ichthyofauna from Lake Prespa, Lake Ohrid and Lake Skadar*. Biotechnology & Biotechnological Equipment, 23(2). ISSN 1310-2818
2. ↑  Pešić, Vladimir & Peter Glöer. 2013, A new freshwater snail genus (Hydrobiidae, Gastropoda) from Montenegro, with a discussion on gastropod diversity and endemism in Skadar Lake. 2013

* מבצר גרמוז'ור באגם שקודרהמבצר גרמוז'ור באגם שקודרה
* שייטים, קורמורנים ומבצר גרמוז'ור באגם שקודרהשייטים, קורמורנים ומבצר גרמוז'ור באגם שקודרה
* אנדרטת הפרטיזנים בווירפאזראנדרטת הפרטיזנים בווירפאזר
* מעגן הסירות בווירפאזרמעגן הסירות בווירפאזר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537126705171
* LCCN: n2014039654
* NKC: ge496598
* VIAF: 248970019
* WorldCat (עם VIAF): 248970019

 |
**ארקטיקודקטילוס** (שם מדעי: *Arcticodactylus*; מילולית: "פטרודקטילוס ארקטי") הוא סוג של פטרוזאור שחי בטריאס העליון בגרינלנד לפני 208–201 מיליון שנה מזמננו. הסוג מכיל מין בודד - *Arcticodactylus cromptonellus*, הקרוי לכבוד ד"ר אלפרד ו. קרופטון (אנ'). פטרוזאור זה קרוב לאאודימורפודון ובעבר נחשב למין בסוגו.

ממצאי הפטרוזאור הקדום התגלו במחצבים במזרח גרינלנד בתצורות פלמינג פיורד (אנ'), בהם משלחת מ-1989 בראשות ויליאם אמרל גילתה ממצאים מאובנים של עצמות פטרוזאור חלקי ללא גולגולת. ממצאים אלה נחקרו במשך שנות ה-90 וב-2001 קבוצת חוקרים בראשות פאריש ג'נקינס (אנ') סיווגו אותו כחלק מהסוג אאודימורפודון, שהתגלה באירופה הטריאסית. עם זאת ב-2015 הסוג הופרד על סמך מספר הבדלים במבנה השלד בידי החוקר הברזילאי אלכסנדר קלנר (אנ'). 

פטרוזאור קדום זה הוא אחד מהקטנים שבבני קבוצתו, בעל מוטת כנפיים של 24 ס"מ בקירוב. הוא היה בעלת לסתות צרות מלאות שיניים משוננות שצמחו לסירוגין וגפיים בעלי עצם ירך ארוכה ביותר ביחס לפרופורציית הגוף. מפרק האצבעות היה בעל מבנה שנתן להניע את האצבעות של הכנף בצורה יעילה כלפי מעלה, מה שאיפשר לו לנוע במהירות בדומה לתנועה של סיסיים או אף קוליבריים.

ככל הנראה פטרוזאור זה חי בקרבת החופים וניזון מדגים וסרטנים שחטף עם מקורו.

קישורים חיצוניים
----------------
**אלכסנדר ניקולייביץ' מלינין** (ברוסית: **Александр Николаевич Малинин**; נולד ב-16 בנובמבר 1958) הוא זמר אסטרדה סובייטי ורוסי. בשנת 1997 הוענק לו תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית, בשנת 2004 תואר אמן העם של אוקראינה.

ביוגרפיה
--------

בשנים הראשונות לשהותו במוסקבה הופיע ויגוזוב כחבר בלהקות שונות, עבד בפילהרמונית האזורית במוסקבה. 4 שנים לאחר הגעתו, הוא הצטרף ללהקה של סטס נמין. אלכסנדר לא שכח את הצמיחה המקצועית, ובמקביל לעבוד בלהקות פופולריות, למד בבית הספר למוזיקה.

1986 הייתה נקודת מפנה, מלינין נקלע לתאונה נוראית ושרד בדרך נס. הרופאים עשו ככל יכולתם, אך התחזית נשמעה מאכזבת. לדברי הרופאים, לאלכסנדר מחכה עכשיו כיסא גלגלים, והשירה לא באה בחשבון. בגיל 28 נראה היה שהאמן איבד הכל - עבודה, אשה, חברים, כישרון. הוא פנה לאלוהים והוטבל בכנסייה האורתודוקסית. היצירות של ולדימיר ויסוצקי עזרו גם הם, שאת שיריו האזין במשך ימים ארוכים. וקרה נס: אלכסנדר החל ללכת שוב, והכי חשוב - לשיר.

במהלך השנה, אלכסנדר קיבל הצעה מחבר אמריקאי, המלחין דייוויד פומרנץ (David Pomeranz), להגיע לארצות הברית להקליט אלבום סולו. אלכסנדר שינה את שמו מויגוזוב למלינין וכבר הופיע איתו בפסטיבל רוק עם שירים אותם ביצע סולו לליווי הגיטרה שלו.

שנה לאחר מכן, בתחרות שירה "יורמלה 88", מלינין זכה להצלחה מרעישה בקרב הקהל והפרס העיקרי של הפסטיבל הוענק לאלכסנדר מלינין. האמן נבדל בסגנון מיוחד של ביצועים: הוא חזר למוזיקה עממית באופן של בלדות רוק, מה שנתן לשירים צליל ייחודי חדש. הרפרטואר של הזמר הועשר ברומנסים, בלדות לשירתם של ניקולאי גומיליוב, סרגיי יסנין וכן שירי עם פופולריים.

כעת לאלכסנדר הייתה הזדמנות להגשים את החלום עם מופע סולו, אותה כינה "הנשפים של אלכסנדר מלינין". במהלך הקונצרטים הראשונים בקומפלקס הספורט אולימפיסקי, שבר מלינין את כל שיאי הנוכחות: במשך 3 שבועות של הופעות ביקרו בקונצרטים 350 אלף צופים. הפורמט המקורי של ההופעה נהיה סימן ההיכר של הזמר, ואחרי הקונצרט הראשון הוא נתן יותר מעשרה כאלה.

בשנת 1994 הוזמן למונטה קרלו, שם קיבל את פרס "פרסי המוזיקה העולמית" כזמר הנמכר ביותר ברוסיה.

במשך 30 שנה של קריירת הסולו שלו, מלינין יצר יצירות מופת ווקאליות שזכרו במיוחד על ידי הקהל ינהם "מילים לשווא" (Напрасные слова), "פורוצ'יק גליצין" (Поручик Голицын), "הגברת גמילטון" (Леди Гамильтон), "סוס לבן" (Белый конь), "חופים" (Берега) .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר מלינין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר מלינין
* אלכסנדר מלינין, ברשת החברתית פייסבוק

* אלכסנדר מלינין, ברשת החברתית אינסטגרם

* אלכסנדר מלינין, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אלכסנדר מלינין, באתר אייטונס (באנגלית)

* אלכסנדר מלינין, באתר Last.fm (באנגלית)

* אלכסנדר מלינין, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אלכסנדר מלינין, באתר Discogs (באנגלית)

* אלכסנדר מלינין, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1051751888
* ISNI: 0000 0003 7248 1221
* LCCN: no2015168871
* MusicBrainz: 6b7f8664-86c3-41dd-88f3-e0b5910cde9d
* VIAF: 257145542614196640390
* WorldCat: lccn-no2015168871

 |
פוסטר בולשביקי המתאר מהפכה עולמית
**מהפכה עולמית** היא מושג בתאוריה המרקסיסטית המתאר הפלת הקפיטליזם בכל המדינות באמצעות פעולה מהפכנית מודעת של מעמד הפועלים המאורגן. מטרה סופית של מהפכה עולמית זו היא יצירת משטר סוציאליסטי בכל רחבי העולם, ואך יצירת חברה אנרכו-קומוניסטית. יש תאורטיקנים המתארים כי מהפכות אלה לא בהכרח יתרחשו בו זמנית, אלא כל אחת במיקום ובזמן המתאים. מושג זה נחשב למשמעותי במיוחד בזרמים רבים בקומוניזם, ובמיוחד בטרוצקיזם. הסטליניזם מתנגד לגישה זו, ותומך ברעיון הסוציאליזם בארץ האחת, שלפיו יש עדיף להתמקד בביסוס המהפכה במדינה אחת, אלא פני מהפכות רבות מקבילות.

היסטוריה
--------

מהפכת אוקטובר שהתרחשה באימפריה הרוסית בשנת 1917 עוררה גל מהפכני ברחבי אירופה, ולמספר אירועים בולטים ובהם המהפכה הגרמנית, הקמת רפובליקה קומוניסטית בהונגריה, מאבקים מעמדיים באיטליה ומלחמת האזרחים הפינית. בתקופה זו חוגים מסוימים בחברה האירופאית חשבו כי הקפיטליזם יעלם מאירופה, ואולי אף מהעולם כולו.

תקוות אלו חזרו להתקיים עם המחתן המסוימת של מספר מפלגות קומוניסטיות באירופה (המפלגה הקומוניסטית של צרפת והמפלגה הקומוניסטית האיטלקית) לאחר מלחמת העולם השנייה. למרות ההצלחה המסוימת בקלפיות, אף אחת ממפלגות אלו לא הקימה ממשלה בסופו של דבר. גל נוסף של תקוות קומוניסטיות בתרחש עם המאבקים החברתיים במהלך שנות ה-60 וה-70 כגון הפנתרים השחורים, יצירת השמאל החדש, מהפכת התרבות בסין והתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.

עם תום המלחמה הקרה והתפרקות ברית המועצות יש שקברו את רעיון המהפכה העולמית. בשנת 1989 פרסם החוקר הפוליטי פרנסיס פוקויאמה את המאמר קץ ההיסטוריה והאדם האחרון (שבשנת 1992 הפך לספר), ובו טען כי הליברליזם ניצח בעולם וכי רעיון המהפכה העולמית הוא חסר תוחלת.

ראו גם
------

* אנרכו-קומוניזם
* המהפכה המתמדת
* ברית המועצות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מהפכה עולמית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb18090958x (data)
* GND: 4189609-9

 |
**אלכסנדר מאפרודיסיאס** (ביוונית: **Ἀλέξανδρος ὁ Ἀφροδισιεύς**) היה פילוסוף מהאסכולה הפריפטטית מן המאה ה-3 לספירה, פרשנו היווני הידוע ביותר של כתבי אריסטו בעת העתיקה.

אלכסנדר קרוי על שם עיר הולדתו אפרודיסיאס אשר בקאריה. מסוף המאה ה-2 הוא כבר חי ולימד באתונה, ועמד שם בראש האסכולה הפריפטטית. פירושיו לאריסטו הפכו כה פופולריים עד שבמאה ה-6 מחברים הדנים באריסטו כבר הסתפקו בכינויו הסתמי: 'הפרשן' (ὁ ἐξηγητής).

מחיבוריו הפרשניים הרבים על כתבי אריסטו השונים, שרדו רק פירושיו לשני חלקים מן האורגנון: ספר האנליטיקה שמלכתחילה, ספר הדיאלקטיקה ('טופיקה'), וכן לספרים מטאורולוגיה, על החושים, ומטפיזיקה. שרדו גם כמה מחיבוריו העצמאיים. ביניהם: 'על הגורל' (שם מתפלמס אלכסנדר נגד הפילוסופיה של ההאסכולה הסטואית בנוגע לדטרמיניזם), וכן 'על הנפש'.

בחיבור על הנפש מציג אלכסנדר את פרשנותו לגישת אריסטו אל הנפש: לדבריו הנפש היא חלק אורגני של הגוף, ולכן אף היא אובדת באבוד הגוף. פרשנות זו אומצה על ידי פייטרו פומפונזי וצזארה קרמוניני - הוגים בני אסכולה בראשית תקופת הרנסאנס, שנתכנתה בשל כך 'האלכסנדריסטיים'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר מאפרודיסיאס** בוויקישיתוף
* אלכסנדר מאפרודיסיאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אלכסנדר מאפרודיסיאס, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257512705171
* BIBSYS: 90279154
* BNE: XX1152720
* BnF: cb13091705b (data)
* CANTIC: a10038267
* CiNii: DA00931275
* GND: 118501887
* ICCU: CFIV036466
* ISNI: 0000 0004 4923 1010
* LCCN: n80024530
* NKC: jn19990000104
* NLA: 36540143
* NLG: 32659
* NLP: A17364474
* NSK: 000329624
* NTA: 069371652
* RERO: 02-A000005592
* SELIBR: 175961
* SUDOC: 070155976
* Trove: 1280921
* VcBA: 495/42045
* VIAF: 95239377
* WorldCat (עם VIAF): 95239377

 |
**אגם ציריך** או **ימת ציריך** (בגרמנית **Zürichsee** ובאלמאנית **Zürisee**) הוא אגם השוכן בשווייץ, דרום-מזרחית לעיר ציריך. שטחו של האגם הוא 88.66 קילומטרים מרובעים והנקודה העמוקה ביותר בו מגיעה לעומק של 143 מטר.

גאוגרפיה
--------

האגם נמצא בדרום-מזרח קנטון ציריך. המים אל האגם מגיעים מנהר לימאט, המוזן עצמו ממי קרחון מפשירים. האגם מחולק לשניים, ובחלקו המזרחי סכר קטן. באגם שטות ספינות ואוניות קטנות.

מימי האגם נקיים מאוד, ובמשך הקיץ, הטמפרטורה הממוצעת בהם היא כעשרים מעלות. שחייה ורחצה לחופי האגם הן דבר מקובל. מי האגם נקיים עד כדי כך שהם ניתנים לשתייה כמו שהם, ללא טיהור כלשהו.

האגם מהווה מקור פרנסה לכפרים סביבו ולעיר ציריך, בזכות תיירות, סיורים מודרכים, דיג במקום, וכדומה.

בתקופה שלפני הקמת מערכת הרכבות, הנמל בעיר הורגן, השוכנת לחופי האגם, היה נקודה חשובה להעברת סחורות במרכז אירופה.

* סירה שטה על האגםסירה שטה על האגם
* ספינה שעוגנת באגם הנראית מבעד לקשת בענןספינה שעוגנת באגם הנראית מבעד לקשת בענן
* מפת האגםמפת האגם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגם ציריך** בוויקישיתוף
* אגם ציריך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536536305171
* BnF: cb152228996 (data)
* GND: 4068043-5
* HDS: 008651
* LCCN: sh85150068
* NKC: ge750124
* SUDOC: 032357788
* VIAF: 170021240
* WorldCat (עם VIAF): 170021240

 |
מסוף 3279
**IBM 3270** (קראו: "שלושים-ושתיים שבעים") הוא תקן של מסופי מחשב למחשבים מרכזיים מתוצרת IBM ומהווה תקן דה פקטו לתקשורת מול מחשבים מרכזיים. גם כאשר אין עושים שימוש במסוף פיזי, משמשות אמולציות של 3270 לתקשורת מול מחשבים מרכזיים, על גבי תשתית TCP/IP.

המסוף, שהושק לראשונה ב-1972 עבור סדרת המחשבים IBM System/370, מימש שני עקרונות תקשורת מול מחשב מרכזי: מזעור המידע העובר בתקשורת ומינימום הפרעות (פסיקות) לעבודת המחשב. לפיכך, בלוק המידע המועבר הוא מסך מלא והוא מכיל רק את הערכים שהשתנו מאז ההתקשרות הקודמת.

המסוף היה בנוי כיחידה אחת ובה מקלדת וצג (מסך) בתצורה הטיפוסית היה המסך מונוכרומטי עם תווים בצבע ירוק, בגודל של 24 שורות עם 80 תווים בשורה. המודל הראשון, "3277 מודל 1", היה בעל 14 שורות בלבד, תצורת 3279 כללה ארבעה צבעי טקסט ותצורת 3278 כללה אפשרות שינוי גודל המסך עד ל-132X72 תווים, באמצעות מתג חומרה במסוף. אחד החידושים שהציג המסוף היה שימוש במקשים פונקציונליים במקלדת, שלא היו חלק מסט האותיות ואליהם ניתן היה לקשור בתוכנה פונקציות הפעלה שונות. המסוף התחבר על ידי כבל קואקסיאלי, מהירות העברת הנתונים הייתה בתחילה 1Mbit לשנייה והועלתה לאחר מכן עד ל-2.3Mbit לשנייה. המסופים לא התחברו ישירות למחשב אלא ליחידת בקרה (Control Unit, CU) בעלת CPU, במקור מדגם 3274 ומאוחר יותר מדגם 3174, שיכלה לטפל בכמה עשרות מסופים ולהוריד את עומס תעבורת המידע מהמחשב המרכזי. בשנת 1983 הוציאה IBM את מחשב 3270 IBM PC, שהיה מחשב אישי שכלל אמולציה בתוכנה למסופי 3270.

פרוטוקול TN3270 הוא פרוטוקול תקשורת, המרחיב את Telnet, להעברת מידע למחשב מרכזי באמצעות רשת TCP/IP, מכל מחשב למעשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* היסטוריה קצרה של 3270 באתר HOB Techtalk (באנגלית)
* מסמך RFC המגדיר את TN3270

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530018905171
* LCCN: sh90003360

 |
Heteroconger longissimus
**גנוניים** או **צלופחי גן** (שם מדעי: Heterocongrinae), היא תת-משפחה של קונגריים מסדרת הצלופחאים. מרבית המינים במשפחה מצויים באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי, אך ישנם מינים גם באוקיינוס האטלנטי, בים הקריבי, ובים האדום. בני המשפחה הם צלופחים קטנים שחיים על קרקעית הים (אנ'), ומגיעים לגודל ממוצע של 80 סנטימטר, כשהמינים הגדולים ביותר יכולים להגיע גם ל-120 סנטימטר. המינים במשפחה מקיימים דפוסי צבעים והתנהגות שונים מאוד במינים שונים.

גני צלופחים
-----------

גן צלופחים
הגנוניים ידועים קיבלו גם את שמם וגם את כינויים ("צלופחי גן") מהתנהגות ייחודית שמראים רוב המינים במשפחה. הגנוניים חיים בקבוצות גדולות, כשכל פרט בקבוצה חי בגומחה משלו. כאשר הגנונים מרגישים בטוחים, הם מוציאים את ראשם ומרבית גופם מהגומחה שלהם, על מנת לסנן את מזונם (זואופלנקטון) מן המים, אך בסיס גופם עדיין בגומחה, כך שהם נראים כאילו הם "צומחים" מתוך האדמה. בקבוצות גדולות, הגנונים נראים מרחוק כמו גן של צמחי קרקעית, ומכאן שמם. התנהגות זו היא המאפיין העיקרי של המשפחה, ומקויימת כמעט על ידי כל המינים במשפחה.

בישראל יש בשמורת האלמוגים באילת אתר צלילה שקרוי "גן הצלופחים" ובו יש מושבה מפורסמת וקרובה לחוף של צלופחי גן מהמין גנון אילתי.

מינים
-----

המשפחה מתחלקת לשני סוגים, בהם 35 מינים של צלופחי גן.

* גנון (*Gorgasia*)
	+ *Gorgasia barnesi*
	+ *Gorgasia cotroneii*
	+ *Gorgasia galzini*
	+ *Gorgasia hawaiiensis*
	+ *Gorgasia inferomaculata*
	+ *Gorgasia japonica*
	+ *Gorgasia klausewitzi*
	+ *Gorgasia maculata*
	+ *Gorgasia naeocepaea*
	+ *Gorgasia preclara*
	+ *Gorgasia punctata*
	+ גנון זקוף (*Gorgasia sillneri*) - ידוע גם כ**גנון אילתי**, חי בישראל במפרץ אילת
	+ *Gorgasia taiwanensis*
	+ *Gorgasia thamani*
* גנונית (*Heteroconger*)
	+ *Heteroconger balteatus*
	+ *Heteroconger camelopardalis*
	+ *Heteroconger canabus*
	+ *Heteroconger chapmani*
	+ *Heteroconger cobra*
	+ *Heteroconger congroides*
	+ *Heteroconger digueti*
	+ *Heteroconger enigmaticus*
	+ *Heteroconger hassi*
	+ *Heteroconger klausewitzi*
	+ *Heteroconger lentiginosus*
	+ *Heteroconger longissimus*
	+ *Heteroconger luteolus*
	+ *Heteroconger mercyae*
	+ *Heteroconger obscurus*
	+ *Heteroconger pellegrini*
	+ *Heteroconger perissodon*
	+ *Heteroconger polyzona*
	+ *Heteroconger taylori*
	+ *Heteroconger tomberua*
	+ *Heteroconger tricia*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גנוניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
 |