recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ויליאם פיגני** (באנגלית: **William Piguenit** ‏; 27 באוגוסט 1836 – 17 ביולי 1914) היה צייר נוף אוסטרלי.

ראשית חייו
----------

פיגני נולד בהובארט, טסמניה, לפרדריק לה גיט פיגני ומרי אן לבית איגלסדן. פרידריך עבר לארץ ואן דימן בשנת 1830, ומרי אן עקבה אחריו. הם התחתנו בהובארט בשנת 1833.  ההשפעות האמנותיות הראשונות שלו הגיעו מאימו, שהקימה בית ספר לנשים צעירות בו לימדה "צרפתית, מוזיקה וציור".

קריירה
------

בשנת 1850 הוא הפך לשרטט במחלקת המדידות של טסמניה, ועבד במיוחד על הסקר הגאולוגי של טסמניה. במהלך עבודה זו סיפק פיגני איורים ליתוגרפיים. הוא לקח שיעורי ציור מהאמן המהגר הסקוטי פרנק סי. דנט (1822–1891). עד שקיבל מחיר טוב עבור ציור של המושל סר ג'יימס אגניו וזכה להצלחה מסוימת כצייר. פיגני עזב את השירות הציבורי בשנת 1873 כדי להקדיש את זמנו לציור. ציוריו של נופי טסמניה הביא במהרה ביקורות חיוביות. הוא היה שותף לחקירה, לתיאור ולסקר של החלק המערבי של טסמניה. הציורים שהפיק ממערב טסמניה נרכשו על ידי ממשלת טסמניה במסגרת אישור מיוחד של הפרלמנט.

ניו סאות' ויילס
---------------

לאחר שעבר לניו סאות' ויילס בשנת 1880 עבודותיו של פיגני כללו את נהרות דרלינג, נפאן והוקסברי וכן את נהר ליין קוב קרוב לביתו באנטרס היל. בשלב זה הוא הפך למייסד חברת האמנות של ניו סאות' ויילס. מאוחר יותר, במהלך ביקורו בטסמניה, הבחינה ליידי המילטון, אשתו של המושל רוברט המילטון, ברישומים רבים שלו, והם נרכשו על ידי הממשלה לגלריית הובארט.

בשנת 1898 ובשנת 1900 ביקר באירופה והציג בלונדון ובפריז. בשובו לאוסטרליה הוא זכה בפרס וויין בשנת 1901 עם "סערת הרעם" שלו.  בשנת 1903 הוזמן על ידי נאמני האמנות בניו סאות' ויילס לצייר את הר קושצ'יוסקו. בסוף המאה הוא נחשב לצייר הנוף המוביל יליד אוסטרליה.

מוות
----

פיגני נפטר ב־17 ביולי 1914 בביתו, בפרבר האנטרס בסידני. הוא נקבר בבית העלמין שדה מארס.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם פיגני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  W.C. Piguenit of Hunters Hill
2. ↑  "Noted Australian Artist: Death of Mr. Piguenit". The Daily Telegraph: 6. 20 July 1914.
3. ↑  "Wynne Prize". AGNSW prize record. Art Gallery of New South Wales. 1901

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: piguenit-william-charles-4400
* AGSA: 3505
* BnF: cb14968706f (data)
* ISNI: 0000 0001 1742 8319
* LCCN: n94026985
* NGV: 472
* NLA: 36139451
* PIC: 313460
* RKD: 63503
* SNAC: w6dv1x32
* Trove: 615701
* ULAN: 500074805
* VIAF: 11532665
* WorldCat: lccn-n94026985

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ויליאם פיגני"**.
**פאבל נחימוב** (ברוסית: **Павел Степанович Нахимов**)‏ (5 ביולי 1802 - 12 ביולי 1855) היה אדמירל רוסי, בין המפקדים הרוסים הבולטים במלחמת קרים וכיהן כמושל צבאי של סבטופול במהלך המלחמה.

ביוגרפיה
--------

פאבל נחימוב נולד בכפר בגוברניית סמולנסק. בשנת 1813 ביקש להתקבל לבית הספר לקציני חיל הים אך התקבל רק כעבור שנתיים. בשנת 1818, עם סיום הלימודים החל את השרות בצי הבלטי. בשנים 1821–1825 השתתף במסע סביב העולם. בשנת 1827 השתתף בקרב נברינו והיה אחראי על תותחנות באחת הספינות. בשנת 1828 קיבל לפיקודו את הקורבטה "נברין" שהייתה ספינת שלל טורקית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1828–1829) היה חלק מהצי שהשתתף במצור על מצרי הדרדנלים. בשנת 1830 חזר לים הבלטי. בשנת 1834 הועבר לצי של הים השחור. בשנת 1852 קודם לפקד על קבוצת אוניות.

מלחמת קרים
----------

בתחילת מלחמת קרים פיקד על הצי הרוסי בקרב סינופ. במהלך הקרב גרם לתבוסה מוחצת של הצי הטורקי. במהלך מצור על סבסטופול היה מפקד הצי והנמל. בפברואר 1855, לאחר הטבעת הצי, היה מפקד של החזית הדרומית של קו ההגנה הרוסי. ביוני 1855 קודם לדרגת אדמירל. ב-10 ביולי 1855 במהלך בדיקת המבצרים הקדמיים נפצע מירי צלף ונפטר לאחר יומיים. הוטמן בקתדרלת העיר.

הנצחה
-----

בשנת 1928 פסלו בסבסטופול נהרס בהתאם לפקודת השלטונות. במהלך מלחמת העולם השנייה יוסיף סטלין החליט להחיות את זכרו. הוקמו פנימיות צבאיות ליתומים שנקראות על שמו. בשנת 1944 הוספו למערכת העיטורים הסובייטים עיטר נחימוב ומדליית נחימוב.

בשנת 1946 צולם סרט על חייו.

במשך שנים בצי הרוסי והסובייטי היו אוניות מלחמה שנקראו על שמו. נמצאת כיום (2010) בשרות סיירת גרעינית שנבנתה בשנת 1986. כמו כן אוניית נוסעים אזרחית נקראה על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבל נחימוב** בוויקישיתוף
* קורות חיים (ברוסית)
* פאבל נחימוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459349105171
* GND: 119529769
* ISNI: 0000 0000 6676 6878
* LCCN: nr88000370
* NKC: xx0101187
* NLP: a0000001785208
* SELIBR: 271877
* VIAF: 37728672
* WorldCat: lccn-nr88000370

 |
**אלכסנדר פון וגנר** (באנגלית: **Alexander von Wagner**; ‏16 באפריל 1838 – 19 בינואר 1919) היה צייר הונגרי.

ביוגרפיה
--------

וגנר נולד בפשט. לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה הריאלית בעיר הולדתו בגיל תשע-עשרה, הוא נכנס לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם היה תלמידו של הנריק ובר. בשנה שלאחר מכן, הוא עבר לאקדמיה לאמנויות יפות במינכן ולמד אצל פרופסור קארל פון פיילוטי בין השנים 1856–1864. בין השנים 1869–1910 היה פרופסור לציור היסטוריה באקדמיה של מינכן. זדזיסלב יאסינסקי ולודוויק סטשאק היו בין תלמידיו.

הנושאים שלו היו ציורי היסטוריה וסצנות חיים הונגריות בפרט.  

פון וגנר מת במינכן, שם הוא קבור בבית הקברות הדרומי הישן.

אחרי הצייד
### יצירה

יצירתו המפורסמת ביותר היא "מרוץ המרכבות" (בגלריה לאמנות של מנצ'סטר),  שאותה צייר עבור התערוכה העולמית של וינה (1873) ולאחר מכן הרחיב לגודל גדול יותר עבור התערוכה הקולומביאנית (בשיקגו) 1893.  הציור מתאר את סיום מרוץ המרכבות ברומא העתיקה, בראשותו של הקיסר דומיטיאנוס. ציור מרוץ המרכבה הושלם ב-1882 רק שנתיים לאחר פרסום הציור "בן-חור". הציור מתאר אובדן גלגל של מרכבה בשיא המירוץ.

מרוץ המרכבות
בציור "אחרי הצייד" (1864) צייר וגנר את אשתו ברטה פון אולדנבורג בחבורה של ציידים אלגנטית, לבושים בתלבושות ההיסטוריות מתקופת מתיאס קורווינוס. יצירה מפורסמת נוספת היא של פנורמה עגולה של רומא העתיקה בשם "רומא העתיקה עם ניצחון הקיסר קונסטנטינוס בשנת 312 לספירה" שאותה צייר בשיתוף עם יוזף בולמן במינכן בשנת 1888. הציור נהרס, וצויר מחדש על ידי יאדגר אסיסי בפנומטר של לייפציג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר פון וגנר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Matrikeldatenbank - Akademie der Bildenden Künste München, matrikel.adbk.de
2. ↑  Festakt der Stadt Rain am 200. Geburtstag Franz Lachners
3. ↑  "The Chariot Race". Manchester Art Gallery.
4. ↑  Catalogue of the paintings in the art gallery of the Inter-State Industrial Exposition of Chicago (1877)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1518467
* GND: 117093874
* ISNI: 0000 0000 7985 2863
* LCCN: n2001060991
* NKC: pna20231184503
* NTA: 070521697
* RERO: 02-A017638549
* RKD: 82431
* SNAC: w6k652q9
* ULAN: 500025291
* VIAF: 17990535
* WorldCat: lccn-n2001060991

 |
**מידד טסה** (נולד ביד בכסלו ה'תשנ"ד, 28 בנובמבר 1993) הוא זמר-יוצר ומלחין מוזיקה ים תיכונית ומוזיקת פופ ישראלי המשתייך למגזר החרדי. בצעירותו כונה "ילד פלא". הוציא עשרה אלבומי סולו.

ביוגרפיה
--------

מידד טסה נולד לרחמים וורדה בזכרון יעקב. מצעירותו החל לשיר, ובגיל 6 הופיע לראשונה על במה. מאז הופיע בחתונות ואירועים משפחתיים פרטיים במשפחתו. בשנת 2000 הופיע בתוכנית קול צופייך שהגיש אביעד גיל, וזכה במקום הראשון.

עד כיתה ח' למד בתלמוד תורה חורב בפרדס חנה .

בגיל 12 יצא אלבומו הראשון של טסה, "מול שלהבת", שהופק על ידי האחים גריידי. מיד אחרי יציאת האלבום הופיע באצטדיון טדי מול למעלה מ-20,000 איש בכנס של ארגון "שופר".

בגיל 13 וחצי פגש טסה את אביעד גיל באירוע משפחתי. גיל התרשם מקולו פעם נוספת, והפך לאמרגן והמפיק שלו. 

התפרסם עם הלהיט על נהרות בבל שהגיע למיליוני צפיות והפך לאחד מהשירים הכי מושמעים במוזיקה הדתית באותה שנה. בנובמבר 2009 הוציא את השיר "בן של מלך" שהפך ללהיט.

בשנת 2009 שינה כיוון באלבום עם הסימפונית בעיבודו של יואלי דיקמן, גם לקהל במוזיקה החסידית עם שירים מקוריים.

ב-2010 הופיע פעם נוספת באצטדיון טדי לצד ציון גולן, בכנס של הרב עובדיה יוסף. כמו כן, שר את ג'ינגל הבחירות של תנועת ש"ס.

ב-2017 שחרר את אלבומו התשיעי, שנקרא "אלבום החתונה", בו ביצועים לשירי חתונות פופולריים.

תוך כדי לימודיו כנער בישיבת אור החיים בירושלים, חווה טרגדיה כאשר אביאל, אחיו הגדול, נפטר לאחר שטבע במקווה.

בשנת 2021 נפרד טסה ממנהלו גיל לאחר 15 שנה של עבודה משותפת, והחל לעבוד לבדו על אלבומו העשירי.

בשנת 2023 הוציא את אלבומו העשירי מיני אלבום בשם "רציתי לגדול". השיר נושא של האלבום שהופק על ידי גיא ויהל מספר על חוויותיו כילד פלא.

חיים אישיים
-----------

בשנת 2017 התחתן טסה עם אליה סומך. ולהם שני ילדים מתגורר בעיר פתח תקווה.

דיסקוגרפיה
----------

* 2006 - מול שלהבת
* 2008 - על נהרות בבל
* 2008 - סליחות
* 2009 - בשמחות שלך
* 2010 - בן של מלך
* 2010 - גדול השם
* 2012 - אתה המלך
* 2013 - יהודי בנשמתי
* 2017 - אלבום החתונה
* 2023 - רציתי לגדול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מידד טסה** בוויקישיתוף

* מידד טסה, באתר ספוטיפיי
* מידד טסה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סרטונים בערוץ של מידד טסה, באתר יוטיוב
* אסף נבו, ‏מידד טסה: "אני מתגעגע מאוד לאחי המת", באתר ‏מאקו‏, 20 בספטמבר 2013
* סמדר שיר, ילד הפלא גדל: מידד טסה עושה חשבון נפש, באתר ynet, 23 במרץ 2023
* רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם מידד טסה, באתר ערוץ 7, 28 בספטמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  סרטון מההופעה:  יתגדל, בביצוע מידד טסה, סרטון באתר יוטיוב
2. 1 2  מידד טסה - 'דמעות', באתר רשת ג', מערכת Gimmel‏, 31 בדצמבר 2009
3. ↑  יאיר טוקר, ‏וידאו מרגש: מידד טסה מרים את 'טדי', באתר כיכר השבת, 5 באוגוסט 2010
4. ↑  על האלבום "בן של מלך", באתר נושמים מזרחית
5. ↑  קובי הר צבי, מידד טסה והתזמורת מגישים: 'אלבום החתונה' • האזינו, באתר בחדרי חרדים, 3 בספטמבר 2017
6. ↑  יאיר טוקר, ‏מידד טסה ותזמורתו עם "אלבום החתונה", באתר כיכר השבת, 3 בספטמבר 2017
7. ↑  גיל משעלי, ‏ילד הפלא החרדי מידד טסה התבגר ונשמע אחרת לחלוטין, באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2023
8. ↑  יאיר טוקר, ‏מזל טוב: הזמר מידד טסה הודיע על אירוסיו לאליה סומך, באתר כיכר השבת, 3 באפריל 2017
9. ↑  איציק מן, צפו: עולם המוזיקה חגג בחתונת מידד טסה, באתר בחדרי חרדים, 10 ביולי 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 77d2ba81-9626-4d9a-b573-1ee762871fe8

 |
**Puff, the Magic Dragon** (בעברית: **פאף, דרקון הקסם**) הוא פזמון פולק שהתפרסם בשנת 1963 בביצועה של להקת פיטר, פול ומרי. השיר, המולחן ומבוצע כשיר ילדים תמים, מספר על פאף, דרקון הקסם המשחק ליד הים בארץ האגדית הונלי (Honalee) עם הילד ג'קי פייפר, שהדרקון הוא למעשה יציר דמיונו. בחלק האחרון של השיר מתברר כי נושאו האמיתי הוא קינה על אובדן תום הילדות. דרקונים חיים לנצח, אך ילדים מתבגרים ומפסיקים לשחק עמם בדמיונם, וכך, בסוף השיר הדרקון, שנותר בודד וגלמוד, זוחל למערה. פרשנות אחרת לשיר טוענת שהוא עוסק בעישון סם המריחואנה במסווה של שיר ילדים.

כתיבת השיר ופרסומו
------------------

השיר נכתב ב-1959 על ידי לאונרד ליפטון, שותפו-לדירה של פיטר יארו, לימים חבר להקת "פיטר, פול ומרי", שהלחין את השיר, שעה שהשניים היו סטודנטים באוניברסיטת קורנל. לפי דבריו של ליפטון, ההשראה לשיר הייתה הפואמה "Custard the Dragon" מאת אוגדן נאש.

יארו הצטרף ללהקה ב-1961 והביא עמו את השיר, ששולב בהופעות הלהקה החל מ-1962 וזכה לפופולריות רבה. התקליטון ובו הקלטת השיר מ-1962 צעד שבועיים במצעד בילבורד הוט 100, הגיע למקום הראשון במצעד השירים למבוגרים ולמקום העשירי במצעד הרית'ם אנד בלוז ב-1963.

גרסה עברית לשיר, בשם "פאף דרקון הפלא", כתבה אירה ארמון ושרה גילה אדרי בתקליט הבכורה שלה ב-1965. מאוחר יותר, ביצעו סוזן ופרן גרסה עברית של דן אלמגור בשם "פאף דרקון הקסם". בינואר 2023 תורגם השיר לעברית על ידי ברק סלונים והוא בוצע על ידי גולי והגיטרה (גולי דרזי קול).

הטענה לפיה השיר הוא על עישון מריחואנה
-------------------------------------

בשנת 1964 הציע מאמר בניוזוויק פרשנות חסרת בסיס, שנוגדת הן את הסיפור התמים שבשיר והן את דברי חברי הלהקה. לפי הפרשנות הזאת השיר עוסק בעישון סמים, ובפרט מריחואנה. הפרשנות הסתמכה על דמיון בין מילים שונות, למשל שמו של הדרקון הוא puff שפירושו פלומת עשן, מה שמזכיר סיגריה, מריחואנה לפי הפרשנות.

אזכורים
-------

הטענה שהשיר עוסק בעישון סמים זכתה להיות מוזכרת בסרט "פגוש את ההורים".

מטוס התקיפה דאגלס AC-47 ספוקי, ששימש את האמריקאים במלחמת וייטנאם זכה לכינוי "פאף", על שם השיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Puff, the Magic Dragon" באתר מיוזיק בריינז
* עובדות על שירים
* מילות השיר Puff, the Magic Dragon
* איתמר זהר, זה לא שיר על מריחואנה, באתר הארץ, 5 ביוני 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפואמה של נאש
2. ↑   פאף דרקון הפלא -Puff, the Magic Dragon- גילה אדרי מילים ולחן לני לפטון עברית אירה ארמון 1965, סרטון בערוץ "רחל פרומן קומלוש", באתר יוטיוב (אורך: 04:01)
3. ↑   פאף דרקון הקסם- גולי והגיטרה- הופ ילדות ישראלית, סרטון בערוץ "גולי והגיטרה ששרה", באתר יוטיוב (אורך: 03:42)
4. ↑  דקה עם פיטר יארו
5. ↑  הפרכת האגדה האורבנית מאתר סנופס
6. ↑  על המטוס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: ee7eb100-76e7-3f26-8704-e5b78f846898

 |
**אייטן אמין** (בערבית: **آيتن أمين**; נולדה בשנת 1978) היא במאית קולנוע מצרית, זוכת פרסים, שקבלה הכרה בינלאומית בעקבות סרט דוקומנטרי על המהפכה במצרים בשנת 2011. סרטיה הידועים: "תחריר 2011: טוב, הרע", ו"הפוליטיקאים ווילה 69".

ביוגרפיה
--------

אייטן אמין נולדה באלכסנדריה, מצרים. היא למדה ביקורת קולנוע באוניברסיטה האמריקאית בקהיר. סרטיה הקצרים הראשונים עסקו בשחקנית וברקדנית מדיהה כאמל (مديحة كامل). היא הפיקה את סרט קצר "הגבר שלה", המבוסס על סיפור קצר של הסופרת המצרית אהדאף סוויף (אנ') העוסק בקנאה ונקמה של האישה הראשונה באישה השנייה של בעלה. הסרטון הוקרן במספר פסטיבלי קולנוע בינלאומיים. היא החלה לעבוד כעוזרת במאי ב-2008. אמין פרצה לתודע הציבורית בשנת 2011 עם סרטה "אביב 89" אשר הוצג בפסטיבל קאן. הסרט עוסק בשתי נערות בחוויות של שתי חברות בקיץ בסוף שנות ה-80.

הקריירה הקולנועית
-----------------

הסרט הידוע ביותר של אמין הוא "תחריר 2011: הטוב, הרע, והפוליטיקאים". היא נכחה בקהיר במהלך ההפגנות המחאה ב־25 בינואר והמהפכה המצרית. העניין שלה בהפגנות הוביל אותה לצלם ולביים את "תחריר 2011". שלושה במאים (אמין, תמאר עזאת ואחמד עבדאללה) מציגים פרספקטיבות שונות על המהפכה במצרים ומספקים סקירה מקיפה של המתרחש בכיכר תחריר. חלקה של אמין בסרט הוא "הרע". סרט הזה הזניק את הקריירה הקולנועית שלה. תחריר 2011 זכה בפרס פרס קולנוע למען השלום עבור הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בברלין בשנת 2012.

הסרט הראשון שלה בארוך מלא, *וילה 69* (2013), מלווה משפחה עוברת לגור עם קרוב משפחה מבוגר. ב־2017 אמין ביימה סדרת טלוויזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייטן אמין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Film Clinic Website, film-clinic.com (באנגלית)
2. 1 2  'Her Man' by Ayten Amin (Egypt), www.aquila-style.com (באנגלית) (ארכיון)
3. ↑  Cairo Film School - Ayten Amin, cairofilmschool.com (באנגלית)
4. ↑  "Tahrir 2011: The Good, the Bad, and the Politician". *Cinepolitics Episodes* (באנגלית אמריקאית). 2013-01-27. נבדק ב-2018-10-19.
5. ↑  "A film that fails to fulfill its potential: Villa 69". *Mada Masr* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-19.
6. ↑  *- Series - 2017 - Cast، Video، Trailer، photos، Reviews، Showtimes* (באנגלית), נבדק ב-2018-10-19

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1227019939
* VIAF: 1002159234729903372511
* WorldCat (עם VIAF): 1002159234729903372511

 |
**זַעֲמָן** (שם מדעי: *Coluber*) הוא סוג נחשים לא ארסיים הנמנה עם משפחת הזעמניים זהו סוג המהווה אב-טיפוס להגדרת המשפחה כולה והיא נקראת על שמו. מקור השם בלטינית (*Colubea* – נחש).

הסוג כולל כ-40 מיני נחשים לא ארסיים ותפוצתם רחבה ביותר – הם מצויים באסיה, אירופה, אמריקה הצפונית ובצפון אפריקה.

שינהם מרובות והן הולכות וגדלות בהדרגה מקדמת הלסתות ואחורה. הם זריזים, עיניהם גדולות יחסית ומסתבר שחוש הראיה שלהם מפותח. סימן היכר נוח לסוג הוא צורתו המיוחדת של מגן המצח הדומה לפעמוOOOGDERERER

אחדים מבני הסוג נחשבים נחשים מועילים לאדם מפני שהם טורפים עכברים וחולדות המזיקים למשק. הזעמן לא נכרך סביב טרפו אלא נושך ולוחץ אותו אל הקרקע עד למותו. הם מתגוננים על ידי נשיפת אוויר ונשיכות ומכאן שמם העברי הדומה בצלילו לשמם הנרדף ביוונית (*Zamenis* – כועס מאוד).

נחש הזעמן השחור מגיע עד כ-3 מטרים, והוא אם כן הארוך ביותר בישראל. הוא מצוי בצפון ועד באר שבע.

מיון
----

* Coluber anthonyi
* Coluber aurigulus
* Coluber barbouri
* Coluber bilineatus
* זעמן אמריקאי מזרחי (Coluber constrictor)
* Coluber flagellum
* Coluber fuliginosus
* Coluber lateralis
* Coluber mentovarius
* Coluber schotti
* Coluber slevini
* Coluber taeniatus

בעבר השתייכו לסוג מינים שעברו לסוגים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זעמן** בוויקישיתוף
* זעמן, באתר ITIS (באנגלית)
* זעמן, באתר NCBI (באנגלית)
* זעמן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* זעמן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* זעמן, באתר GBIF (באנגלית)
**ג'ון סיבת'ורפ** ( באנגלית:**John Sibthorp** ‏; 28 באוקטובר 1758 - 8 בפברואר 1796) היה בוטנאי אנגלי.

חיים
----

הוא נולד באוקספורד, בנו הצעיר של ד"ר המפרי סיבת'ורפ (1713–1797), שהיה בין השנים 1747 עד 1784 פרופסור לבוטניקה באוניברסיטת אוקספורד ואשתו הראשונה שרה וולדו. 

הוא סיים את לימודיו בלינקולן קולג' באוקספורד בשנת 1777, ולאחר מכן למד רפואה באוניברסיטאות אדינבורו ובמונפלייה. בשנת 1784 הוא החליף את אביו בקתדרה שרארדיאן. מאוחר יותר השאיר את תפקידו בהוראה ועזב את אנגליה לגטינגן ולווינה, לקראת סיור בוטני ביוון (1786) ובקפריסין (1787). הוא לקח איתו למסע את הצייר הבונאי האוסטרי פרדיננד באואר.

בשובו לאנגליה בסוף שנה שלאחר מכן, הוא השתתף ביסודה של חברת Linnean בשנת 1788, ויצא לעבוד על פלורה של אוקספורדשייר, שפורסמה בשנת 1794 בשם Flora Oxoniensis. הוא נבחר כעמית של החברה המלכותית במרץ 1788.

הוא עשה מסע שני ליוון, אך פיתח מחלה בדרך הביתה ומת בבאת' ב־8 בפברואר 1796. הוא נקבר במנזר באת'.

ציור של פרדיננד באואר מהספר על הצומח של יוון, שכתב סיבת'ורפ
בצוואתו הוריש את ספריו על היסטוריה טבעית והחקלאות לאוניברסיטת אוקספורד, וכן ייסד את הקתדרה לכלכלה כפרית באוקספורד (ששמה שונה לאחר מכן לקתדרה פרופסור סיבת'ורפ למדעי הצומח). הוא הורה כי תחילה יש לפרסם את עבודתו על פלורה גרקה ופלורה גריקה פרודרומוס, אך עבורם הוא עשה מעט מעבר לאיסוף שלושת אלפים מינים ומסירת גלופות הציורים.

משימת הכנת העבודות הוטלה על ידי סר ג'יי סמית', שהפיק את שני הכרכים של פרודרום בשנת 1806 ו־1813, ושישה כרכים של פלורה גרקה בין השנים 1806–1828. השביעי הופיע בשנת 1830, לאחר מותו של סמית', ושלושת הכרכים הנותרים הופקו על ידי ג'ון לינדלי בין השנים 1833–1840.

המהדורה הראשונה של היצירה הסתכמה בשלושים עותקים בלבד והציגה 966 לוחות צבעוניים; כרך משלים המתאר פרחי בר של קורפו.

הרבריום
-------

ההרבריה שלו (משלושה אוספים; 2,462 דגימות 'פלורה גראקה', 70 דגימות 'פלורה אוקסונינסיס' ו -444 דגימות שונות) מאוחסנת בהרבריום פילד של אוניברסיטת אוקספורד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סיבת'ורפ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed, Sibthorp, John, **1911 Encyclopædia Britannica** Volume 26
2. ↑  **Dictionary of National Biography**, Smith, Elder, & Company, 1897. (באנגלית)
3. ↑  **Dictionary of National Biography**, 1897. (באנגלית)
4. ↑  BRAHMS: Sibthorp Herbarium, herbaria.plants.ox.ac.uk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007427708805171
* BIBSYS: 1018159
* BnF: cb136114721 (data)
* Botanist: Sibth.
* GND: 117625744
* ISNI: 0000 0000 5337 113X
* LCCN: nr93036088
* NLG: 252169
* NTA: 294229817
* RERO: 02-A016478320
* SELIBR: 220037
* SNAC: w66n3h68
* SUDOC: 055820808
* TePapa: 50834
* VIAF: 59866301
* WorldCat: lccn-nr93036088

 |
**נדא חפאז** (בערבית: **ندى حفاظ**; בתעתיק מדויק: **נדא חפאט'**) הייתה שרת הבריאות של בחריין בין השנים 2004–2007 והייתה לאישה הראשונה שכיהנה כשרה בממשלת בחריין.

ביוגרפיה
--------

חפאז למדה רפואה באוניברסיטת קהיר, באוניברסיטה האמריקנית בביירות, באוניברסיטת אדינבורו ובקולג' המלכותי למנתחים באירלנד לפני שחזרה לבחריין להתמחות. לאחר מכן החלה לעבוד במשרד הבריאות, הן כרופאה והן בתפקידים ניהוליים. באפריל 2004 מונתה על ידי מלך בחריין, חמד בן עיסא אאל ח'ליפה, לשרת הבריאות. בספטמבר 2007 הוחלפה כמענה של הממשלה למחאה של קבוצה דומיננטית של פרלמנטרים אסלאמיסטים שהתנגדו למינוי אישה לתפקיד בכיר שכזה. עוד לפני כן, באפריל 2007 הגישה חפאז מכתב פיטורין בעקבות הקמה של ועדה ממלכתית לבחינת פעילות משרד הבריאות. הוועדה הוקמה בעקבות ביקורת שנערכה על ידי המועצה הקנדית לבריאות למערכת הבריאות הבחריינית בה נמצא שכמה מאנשי משרד הבריאות עברו על הוראות בטיחות בסיסיות. האגודה הרפואית של בחריין התנגדה להקמת הוועדה והודיעה על תמיכה בחפאז, היא האשימה כי הוועדה לא הוקמה כדי לבדוק את מצבה של מערכת הבריאות אלא היא ממוקדת בבחינת פעילותה של חפאז וניסיון להכשילה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לראשונה בבחריין: אישה מונתה כחברה בממשלה, באתר ynet, 22 באפריל 2004
**ארי דייוויד שפיר** (**Ari David Shaffir;** נולד ב-12 בפברואר 1974) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, שחקן, מנחה פודקאסט, כותב ומפיק אמריקאי-יהודי.

ביוגרפיה
--------

ארי שפיר נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית למשפחה יהודית דתית. אביו היה ניצול שואה מרומניה. כשהיה בן 9 עברה משפחתו לרוקוויל, מרילנד. לאחר סיום התיכון למד שנתיים בישיבה בירושלים וחזר ללמוד באוניברסיטת מרילנד, שם סיים תואר ראשון בספרות אנגלית.

קריירה
------

לאחר הלימודים, שפיר עבר ללוס אנג'לס ושם החל את הקריירה שלו כקומיקאי. את דרכו הוא התחיל במוקד הטלפונים של מועדון The Comedy Store, והחל לקבל שם תפקידים קטנים, עד שמשך את עינה של בעלת המקום, מיצי שור (**Mitzi** Shore) והחל להופיע במועדון בקביעות.

  

שפיר נודע במיוחד בזכות עבודתו כסטנדאפיסט. לאורך השנים שפיר הופיע במועדוני סטנדאפ ופסטיבלים שונים, וזכה להכרה בסגנונו הייחודי. לאורך השנים שפיר הוציא ספיישלים קומיים.

שפיר הוא גם המפיק והמנחה של הפודקאסט "Skeptic Tank" שם עסק בשיחות ארוכות עם אורחים במגוון רחב של נושאים. שפיר גם לוקח חלק בהנחיה של הפודקאסט "Punch Drunk Sports" יחד עם ג'ייסון ת'יבאולט וסם טריפולי, והוא גם נוהג להתארח באופן תדיר בפודקאסט The Joe Rogan Experience.

בעבר שפיר גם יצר, הנחה והפיק את סדרת הטלוויזיה "This is Not Happening" בה התארחו קומיקאים שסיפרו על סיפורים אמיתיים שהם חוו.

ארי שפיר בתחילת דרכו (2013)

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

* 2004 - The Fax
* 2005 - Reeling in Reality
* 2007 - Pauly Shore's Natural Born Komics
* 2013 - inAPPropriate Comedy
* 2016 - השכנים של ג'ונס

### תוכניות טלוויזיה

* 2005 - Minding the Store (שלושה פרקים)
* 2012 - West Side Stories (סרט טלוויזיה)
* 2013–2017 - This Is Not Happening
* 2016 - What's Your F@#Cking Deal?!?!

### רשימת הספיישלים (סטנדאפ)

* 2012 - Revenge for the Holocaust
* 2013 - Passive Aggressive
* 2015 - Paid Regular
* 2017 - Double Negative
* 2022 - Jew

חיים פרטיים
-----------

ככל הידוע ארי אינו בזוגיות ואין לו ילדים. בעבר הייתה לו מערכת יחסים, בת שבע שנים, עם אליסון ריז (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארי שפיר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ארי שפיר
* ארי שפיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ארי שפיר, ברשת החברתית אינסטגרם

* ארי שפיר, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ארי שפיר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ארי שפיר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ארי שפיר, באתר Discogs (באנגלית)

* ארי שפיר, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  DAVID RULLO, Ari Shaffir makes his own way in comedy, **Jewish Chronicle**, 9 ינואר 2023
2. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:צ-מאמר   
פרמטרי חובה [ מחבר ] חסרים , INTERVIEW WITH COMEDIAN ARI SHAFFIR, 26 אוגוסט 2011
3. ↑  Gordon Downs, Ari Shaffir on Hollywood Comedy Route, Joe Rogan and Mushrooms, **sandiego.com**, 1 יוני 2011
4. ↑  Ari Shaffir | The Sit Down Comedy Club, www.standup.com.au
5. ↑  ammadali608, Ari Shaffir Personal Life, Wife, Career, History, Net Worth, naijanews.com, ‏2022-07-08

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 55118189-91bc-485c-99cb-d76f37b4810d

 |
**קאצ'ופו** (בספרדית: Cachopo) הוא מאכל אופייני לגסטרונומיה של אסטוריה בספרד. 

מאפיינים

הוא מורכב משתי אומצות גדולות מבשר בקר, שביניהם פרוסות גבינה ושל חמון סראנו. הכל נצרך חם לאחר שנעטף בלחם ומטוגן בציפוי קמח, ביצה ופירורי לחם. הוא מוגש בדרך כלל עם קישוט של תפוחי אדמה, פלפלים או פטריות .

אטימולוגיה
----------

המילה "קאצ'ופו" מגיעה מהדמיון שיש לכריכי לחם אלה לגזעי העצים החלולים, הנקראים "קצ'ופוס" (מלטינית: קאקאבום - caccabum, כלומר מיכל), ששימשו כמיכל לאחסון כלי חקלאות.

היסטוריה
--------

ההתייחסויות הראשונות לקאצ'ופו האסטורי נאספו על ידי ד"ר גספאר קסאל (Gaspar Casal), בתחילת המאה ה-18. בספר הבישול, שיצא לאור על ידי הגסטרונומית אדלה גארידו ב-1938, המנה מופיעה בשם "סטייק בנוסח אסטורי". הפופולריות שלו התרחשה בשנות ה-50, לאחר שמסעדת Pelayo באוביידו שילבה אותו בתפריט שלה ב-1947. כפי שאומר המבקר הגסטרונומי חוסה איגנסיו גרסיה נורייגה (José Ignacio Gracia Noriega), "קאצ'ופו היה מאכל ישן המוכר היטב לבורגנות האסטורית בתחילת המאה ה-20, אך יוקרתו הסופית הגיעה רק בסוף שנות החמישים או תחילת שנות השישים הודות לעבודה טובה של כמה מסעדות באוביידו ובגראדו.

 קאצ'ופו
מהצורה המקורית הזו, צצו וריאנטים מרובים של קאצ'ופוס דגים, עוף או חזיר והתמלאו בפירות ים, בשר כבוש, פטריות, פלפלים, גבינות, אספרגוס וכו'.

בשנים האחרונות מקובל לפרסם מדריכים ומסלולי מסעדות שבהם הכי מומלץ להזמין קאצ'ופוס. מקובל גם לערוך ימי קאצ'ופו, ביניהם בלט חודש הקאצ'ופו שנערך במדריד בנובמבר 2016.

הקאצ'ופו הטוב ביותר בספרד
-------------------------

מאז 2012, אליפויות קאצ'ופו אזוריות שונות מתקיימות באזורים שונים של ספרד, ביניהן בולטת תחרות הקאצ'ופו של אסטוריה, מאורגנת על ידי "מדריך הקאצ'ופו".

לקריאה נוספת
------------

* קורדון בלו

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

1. ↑  Batalla Cueto, Pablo. «Me horripila que el cachopo desplace a la fabada como plato identitario asturiano».] *La Voz de Asturias*. Consultado el 2 de septiembre de 2017.
2. ↑  Garcia Noriega, José Ignacio. La reconquista del cachopo ignaciogracianoriega.net Consultado el 24 de diciembre de 2018.
3. ↑  Medina, Miguel Ángel. «El ‘mes del cachopo’ consolida este plato asturiano en Madrid.» *El País*. Consultado el 2 de septiembre de 2017.
4. ↑  Capel, José Carlos «¿Quién no ha comido cachopo?» *El País*. Consultado el 2 de septiembre de 2017.
5. ↑  Arribas, J. M. «Estos son los mejores cachopos y cachopines de Asturias.» *La Voz de Asturias*. Consultado el 2 de septiembre de 2017.
יישום על עוגת תפוחי עץ
 טארט פירות מכוסה נפאז'.
 קאפקייקס בציפוי נאפאז' ושקדים.
**נפאז' (בצרפתית:** Nappage**) זיגוג ריבה**, **זיגוג פקטין** או **זיגוג משמש** היא טכניקת זיגוג המשמשת להכנת מאפים.

מאפיינים
--------

נפאז' משמש לכיסוי (או ציפוי) פירות על טארט פירות או מוצרי מאפה אחרים, כדי להפוך את חתיכות הפרי למבריקים, למנוע מהם להתייבש ולהפחית חמצון (למשל, השחמה או השחרה של פירות חתוכים).

נפאז' הוא זיגוג שקוף, לעיתים בגוון צהבהב (תלוי ביצרן), בדרך כלל בעל טעם נייטרלי (אם כי ניתן למצוא אותו גם בטעמים עדינים של פירות), עמיד בקירור ובהקפאה, שאינו נספג במוצר והוא מעניק לו מראה מבריק ומלוטש.

יישום
-----

החומר הפעיל שנותן לנפאז' את תכונות הזיגוג שלו הוא פקטין, חומר ג'ל המופיע באופן טבעי בפירות. באופן מסורתי, נפאז' נעשה באמצעות ריבת משמש מדוללת במים ליצירת זיגוג שקוף, מעט בצבע משמש, אם כי ניתן להשתמש במקום גם בג'לי דומדמניות אדומות כדי להדגיש את צבעם של פירות אדומים. ניתן להכין נפאז' נייטרלי (ללא טעם המשמש) על ידי ערבוב פקטין טהור עם מים וחומצה ציטרית (או מיץ לימון) וחימום ל-45 מעלות צלזיוס, מה שמזרז את תגובת היווצרות הג'ל, ויוצר בסיס שאליו מגוון טעמים או צבעים ניתן להוסיף כסוכנים. פקטין NH (מגוון של פקטין דל מטוקסיל) משמש בדרך כלל בשל "יכולת ההפיכה התרמית" שלו, מה שאומר שזיגוג שנעשה באמצעותו ניתן ליישם ולהמיס מחדש מספר פעמים. זה שימושי בהקשר מסחרי שבו ניתן להכין נפאז' במנות גדולות.

שימושים
-------

נפאז' מיושם בדרך כלל על מאפים מוגמרים באמצעות מברשת מאפה או טפטוף במקום הברשה כדי להבטיח שכבה אחידה. הנפאז' מיושם קריר על פירות קרים, אחרת, אם זה מיושם בעודו העוגה או הפירות חמים, הזיגוג מתעבה לשכבת ג'ל בזמן שהמאכל מתקרר.

אטימולוגיה
----------

נפאז' היא מילה צרפתית, שמשמעותה 'ציפוי' או 'כיסוי', ונגזרת מהמילה napper, שמשמעותה "לכסות משהו ברוטב".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Laura Halpin Rinsky; Glenn Rinsky (2009). *The Pastry Chef's Companion: A Comprehensive Resource Guide for the Baking and Pastry Professional*. Chichester: John Wiley & Sons. pp. 12, 189. ISBN 978-0-470-00955-0. OCLC 173182689.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
2. 1 2  "Neutral Nappage Glaze for Fruit Tarts". *Chef Iso*. נבדק ב-3 באוגוסט 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "Make a jam glaze". *Leiths Cookery School*. נבדק ב-3 באוגוסט 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "The Secret of NH Pectin". *blog.modernistpantry.com*. Kitchen Alchemy. נבדק ב-3 באוגוסט 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**ריצ'רד האוול** (באנגלית: **Richard Howell**; נולד ב-26 בספטמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי אשר משחק בעמדת הסנטר.

קריירה
------

האוול נולד בג'ורג'יה למשפחה אפרו-אמריקאית נוצרית. הוא למד ושיחק באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. בין השנים 2013–2015 שיחק האוול עבור מספר קבוצות בליגות בפיליפינים, באיטליה, ברפובליקה הדומיניקנית ובליגת הפיתוח של ה-NBA.

ב-2015 חתם האוול בעירוני נהריה והוביל אותה למקום הרביעי בליגת העל כשהעמיד ממוצעים של 15 נקודות, 9.6 ריבאונדים ומדד יעילות של 18.8. בסוף העונה פורסם כי בשל חתונתו עם חברתו הישראלית הוא עשוי לקבל אזרחות ישראלית, דבר שמעלה את ערכו בישראל בשל החוק הרוסי. מכבי תל אביב התעניינה בהחתמתו אך בסופו של דבר ויתרה עליו והעדיפה את ג'ו אלכסנדר.

ב-2016 חתם בהפועל תל אביב. באפריל 2017 קיבל אזרחות ישראלית, אף שהחל בתהליכי גירושין מרעייתו הישראלית. סמוך למועד קבלת האזרחות נוצר סכסוך בין קבוצתו לבין הפועל ירושלים בנוגע להעברתו לזו השנייה. לקראת הפלייאוף, עבר האוול לירושלים, וחתם בה לשנתיים וחצי. בעונתו הראשונה בקבוצה, זכה באליפות המדינה עם האדומים מירושלים.
ביוני 2017 צורף לסגל נבחרת ישראל בכדורסל, איתה שיחק ביורובאסקט 2017, והציג יכולת טובה.

ב-25 ביולי 2018 נכשל האוול בבדיקת סמים שנערכה כחודשיים לפני ב-30 במאי לאחר משחק פלייאוף מול גלבוע גליל. הסוכנות הישראלית למניעת סימום בספורט החליטה להשעות את האוול מכל פעילות רשמית.

לאחר תום השעייתו, ב-10 בנובמבר 2018 חזר האוול לקדנציה שנייה בהפועל תל אביב וחתם עד לתום העונה. לאחר תקופה קצרה בפיליפינים, חזר האוול לישראל וחתם בהפועל חולון.

בעונת 2020/21 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון 75:91 על קבוצת אקדמיק פלובדיב.

ב-6 באוקטובר 2022 חתם בהפועל חיפה.

ב-23 באוקטובר 2022 שוחרר מהפועל חיפה.

ב-29 בדצמבר 2022 חתם במכבי חיפה

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* ריצ'רד האוול, באתר מנהלת ליגת העל

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי גלדסטון, ‏מסתמן: ריצ'רד האוול בדרך לי-ם ללא בוררות, באתר ערוץ הספורט, 12 באפריל 2017
2. ↑  רועי גלדסטון, ‏סופית: ריצ'רד האוול חתם לשנתיים וחצי בהפועל י-ם, באתר ערוץ הספורט, 13 באפריל 2017
3. ↑  אור שקדי‏, נבחרת ישראל: ריצ'רד האוול וג'ייק כהן בסגל, זימון בכורה לכרם משעור, באתר וואלה!‏, 10 ביוני 2017
4. ↑  הפועל חולון זכתה באליפות הליגה הבלקנית, באתר ערוץ הספורט, 29 באפריל 2021
5. ↑  אור שקדי, ‏‏האוול חתם בהפועל חיפה, קאליל אחמד בבאר שבע, הארל בדרך לנס ציונה, באתר ספורט1, 6 באוקטובר 2022
6. ↑  תומר גבעתי, רומן זעיר: ריצ׳ארד האוול שוחרר מהפועל חיפה, באתר ישראל היום, 23 באוקטובר 2022
7. ↑  נועה פופלינגר, ‏תחנה חדשה: ריצ'רד האוול חתם במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 29 בדצמבר 2022

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2017 (מקום 21)** |
| --- |
| 1 האוול • 
2 הלפרין • 
3 כדיר • 
4 אליהו • 
5 כספי • 
6 דאוסון • 
7 מקל • 
‏8‏ ‏אוחיון‏‏
 •‏
9 בלייזר •
10 פניני •
11 זלמנסון •
12 טימור •
**מאמן:** אדלשטיין
 | ישראלישראל |
**הפועל רמות מנשה מגידו** היא קבוצת כדורגל ישראלית, המייצגת את קיבוץ רמות מנשה, שבמועצה האזורית מגידו. הקבוצה משחקת נכון ל-2021 בליגה ב' צפון של ההתאחדות לכדורגל בישראל.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם בשנת 1971 על ידי חבר קיבוץ רמות מנשה שלמה לירן והחל לשחק בליגות האזוריות, שלא היו קשורות להתאחדות הכדורגל בישראל. בשנת 1995 הצטרף המועדון להתאחדות הכדורגל בישראל והתחיל לשחק במחוז המפרץ ליגה ג'. בעונת 2000–1999 סיים המועדון במקום השני בליגה ג' של מחוז יזרעאל ועלה לליגה ב' בפעם הראשונה בתולדותיו, זאת לאחר שהתפנה מקום אחד בליגה ב' בעקבות המיזוג בין הפועל קריית שמונה (ששיחקה בליגה א') ומכבי קריית שמונה (ששיחקה בליגה ב') והוויצרות קבוצת עירוני קריית שמונה.

המועדון ירד לליגה ג' לאחר שסיים בתחתית ליגה ב' צפון בעונת 01–2000 ונשאר בליגה ג' עד לעונת 08–2007. בעונה זו הקבוצה סיימה במקום השני וקודמה לליגה ב' בתור הסגנית הטובה ביותר בחטיבות ליגה ג' צפון, שוב לאחר שהתפנה מקום בליגה ב' וזאת בעקבות התפרקותה של מכבי טורעאן.

בעונת 10–2009 המועדון סיים במקום השלישי בליגת ב' צפון והעפיל למשחקי מבחן לעליה לליגה א'. אחרי שניצחו את מכבי אחי איכסל, הפועל אכסאל והפועל איחוד בני סמיע, הם התמודדו מול הפועל בני ג'דיידה מליגה א' למשחק הגמר המכריע. רמות מנשה מגידו ניצחה 3–2 לאחר שחזרה מפיגור של 0–2 ועלתה לליגה א'.

בעונת 11–2010 המועדון סיים בתחתית ליגה א' צפון וירד חזרה לליגה ב', בה הם משחקים כיום.

נכון ל-2021 הפועל רמות מנשה מגידו היא קבוצת הכדורגל היחידה המייצגת את התנועה הקיבוצית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפועל רמות מנשה מגידו באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* שלמה לירן אחרון המוהיקנים
**נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים** היא הנבחרת הרשמית של מדינת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים. הנבחרת פועלת במסגרת ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.

היסטוריה
--------

משחק כדורסל בכיסאות גלגלים החל לפעול בישראל בשנת 1952 בקרב נכי צה"ל. לאחר שנפתח מרכז הספורט לנכים בשנת 1960 החלו אימונים רציפים מגילאי עשר ומעלה ובשנת 1961 התקיימו לראשונה משחקי ליגה ארצית בה התחרו זו בזו קבוצות של ארגון נכי צה"ל מול נכי איל"ן. שני הארגונים החזיקו נבחרות שונות וכל אחת קיבלה דרגת נכות שונה במסגרת סיווג הקריטריונים של המשחקים הפאראלימפיים. שתי הנבחרות התחרו בנפרד במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) וכל אחת זכתה במדליית ארד: נבחרת נכי צה"ל בדרגת נכות קשה ונבחרת ספורטאי איל"ן בדרגת נכות קלה.

בליגת הכדורסל בכיסאות גלגלים בשנת 1966 התחרו 11 נבחרות שונות (2 נבחרות של נכי צה"ל ו-9 נבחרות של סניפי איל"ן מאזורים שונים בארץ). השתרשות המשחק במסגרת הספורט השיקומי והגידול במספר השחקנים איפשרו גם גיבוש נבחרת לאומית.

בשנת 1966 זכתה הנבחרת לראשונה באליפות העולם, במסגרת משחקי סטוק מנדוויל.

נבחרת הגברים
------------

נבחרת ישראל בשנות השישים
ייצגה את ישראל במשחקים הפאראלימפיים עשר פעמים וזכתה פעמיים במדליות זהב במשחקים הפאראלימפיים: בתל אביב (1968) ובארנהם (1980). הנבחרת השתתפה עוד שמונה פעמים במשחקים אלו: רומא (1960), טוקיו (1964), היידלברג (1972), טורונטו (1976), ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), סיאול (1988),  ברצלונה (1992) וב-בייג'ינג (2008).

בשנת 2008 הנבחרת דורגה במקום השמיני באירופה. בספטמבר 2019 הנבחרת סיימה במקום העשירי באירופה, ולא העפילה למשחקים הפאראלימפיים בטוקיו. ישראל נמצאים בדרג א' ביבשת.

קפטן הנבחרת (רשימה חלקית): ברוך חגאי, דני שחר, חיים כהן, רותם פיליפס, רועי רוזנברג (1993–2015).

נבחרת הנשים
-----------

נבחרת הנשים למשחקים הפאראלימפיים בתל אביב (1968)
ייצגה את ישראל במשחקים הפאראלימפיים שבע פעמים וזכתה פעמיים במדליות זהב במשחקים הפאראלימפיים: בתל אביב (1968) ובטורונטו (1976). הנבחרת השתתפה עוד חמש פעמים במשחקים אלו: היידלברג (1972), טורונטו (1976), ארנהם (1980), ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), סיאול (1988),

קישורים חיצוניים
----------------

* נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  כוכבים על כסאות גלגלים: נבחרת כדורסל הנכים, באתר ynet, 2 בפסטמבר 2008
2. ↑  ליאור ברטל, ‏נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים רשמה הופעה מכובדת באליפות אירופה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 4 ביולי 2017
3. ↑  ליאור ברטל, ‏נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים במקום העשירי באליפות אירופה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 8 בספטמבר 2019
4. ↑  כדורסל בכיסאות גלגלים: נבחרת ישראל נשארה בדרג א', באתר ynet, 7 בספטמבר 2019
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביצרנית קוניאק. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הנסי (פירושונים).

בקבוק הנסי 'מיוחד מאוד' (Very Special).
**הֶנֵסִי** (בצרפתית: **Hennessy**) היא יצרנית קוניאק בינלאומית מובילה, שבסיסה בקומונה קוניאק שבצרפת. היום מוכרת החברה 50 מיליון בקבוקים בקירוב בשנה ברחבי העולם, המהווים 40% מהצריכה העולמית של קוניאק, נתון שהופך אותה ליצרנית הקוניאק הגדולה בעולם.

היסטוריה
--------

מזקקת הקוניאק של הנסי הוקמה בשנת 1765 בידי האירי רישאר הנסי (Richard Hennessy). במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, קיליאן הנסי, צאצא ישיר מדור חמישי למשפחת הנסי, מונה לתפקיד נשיא החברה. קיליאן היה זה שהוביל את המיזוג הבולט של החברה בשנת 1971, עם בית השמפניה מואט & שנדון, מה שיצר את חברת 'מואט הנסי'.

בשנת 1987 התמזגה החברה בשנית עם מותג האופנה לואי ויטון, מה שיצר את התאגיד המוכר היום כ-LVMH (ראשי התיבות ל'לואי ויטון • מואט הנסי'). קיליאן הנסי המשיך לפעול כיועץ לחברה עד למותו בשנת 2010, בהגיעו לגיל 103.

פופולריות
---------

בתחילת המאה ה-21 גברה הפופולריות של המשקה בקרב אוכלוסייה צעירה יותר מזו שנהגה לצרוך אותו עד אז, וזאת בזכות ההתייחסות הנרחבת אליו בשירי היפ הופ וראפ שונים. בין הראפרים שהזכירו את המשקה בשיריהם ניתן למנות את אקזיביט, טופאק, נאז, סנופ דוג, אמינם ורבים אחרים. בשירו המכונה "הנסי" התייחס טופאק למשקה בתור "החרא הכהה הזה". המשקה מוזכר גם בשירו של 50 סנט "high all the time" בכינוי "הני".

מנהיג קוריאה הצפונית לשעבר קים ג'ונג איל היה צרכן נודע של המשקה, ונטען כי הוציא על צריכתו סכום של קרוב ל-800,000 דולר בשנה.

משקה ההנסי מוזכר גם בסרט משנת 1993, רשימת שינדלר, כמשקה מבוקש במיוחד בשוק השחור שאוסקר שינדלר (שגולם על ידי ליאם ניסן) השתמש בו כדי לזכות בחיבתם של הבכירים הנאצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנסי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הנסי
* הנסי, ברשת החברתית פייסבוק

* הנסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* הנסי, ברשת החברתית אינסטגרם
* גיא גיסר, הנשיא, באתר וואלה!, 12 באוגוסט 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  Search results for 'hennessy', lyrics.com
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb135487213 (data)
* GND: 1087474108
* LCCN: no2017012931
* VIAF: 214844064
* WorldCat: lccn-no2017012931

 |
הנסיך **איוואן אנדרוֹניקַשווילי** (בגאורגית: **ივანე ანდრონიკაშვილი**, ברוסית: **Иван Малхазович Андронников**‏) (1798 1868) הידוע גם כ"קניאז" איוואן מלחזוביץ' אנדרוניקוב, היה אציל גאורגי וגנרל בשירות האימפריה הרוסית.

ייחוס
-----

אנדרוֹניקַשווילי נולד בכפר כּוּדַר'לוֹ בממלכת כארתלי-קאחתי שהפכה ב-1801 לחלק מהאימפריה הרוסית. הוריו היו הנסיך מלחז אנדרוניקשווילי והנסיכה מרים בגרטיוני, אחותו של המלך האחרון לממלכת אימרתי, סולומון השני. בהיותו בן 19 הצטרף לגדוד הפרשים של סנקט פטרבורג מטעם משמר האימפריה הרוסית (Ле́йб-гва́рдия).

הקריירה הצבאית
--------------

בשנת 1824 הצטרף לגדוד דרקוני ניז'ני נובגורוד כמייג'ור, ובהמשך נטל חלק במלחמות נגד הפרסים (1826-1829) ובמלחמות כנגד הטורקים (1828-1829) בקווקז.

בשנת 1841 קודם לדרגת מייג'ור-גנרל, ושמונה שנים לאחר מכן מונה למושל הכללי של טביליסי. באותן שנים השתתף במלחמת קווקז והוביל משלחת צבאית כנגד המורדים האוסטים.

מלחמת קרים הייתה שיא הקריירה הצבאית של אנדרוֹניקַשווילי; ב-14 בנובמבר 1853 השתתף בקרב אחלציחה בו הביס בעזרת כוח קטן של 5,000 חיילים (רובם פרשים גאורגים לא סדירים) את צבאו האדיר של עלי פאשה (Tepedelenli Ali Paşa) שכלל 20,000 חיילים. ניצחון מזהיר נוסף נזקף לזכותו כנגד סינאן פאשה ו-36,000 חייליו בנהר הצ'לוכי, אותו הביס בעזרת כוח של 13,000 חיילים.

כמה חודשים לפני מותו ב-19 בנובמבר 1868 קודם אנדרוֹניקַשווילי לדרגת גנרל חיל הפרשים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **איוואן אנדרוניקשווילי** |
**Empire Earth III** (בעברית: **אֶמפייר אֶרת' שלוש**; בראשי תיבות: **EE3**) הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת שפותח על ידי חברת "Mad Doc Software" והופץ על ידי חברת "Sierra Entertainment" ב-6 בנובמבר 2007. זהו המשחק השלישי בסדרת Empire Earth.

המשחק מכיל חמישה עידנים, פחות מאשר משחקים אחרים בסדרה. במשחק יש שלושה פלגים: המערב, המזרח התיכון והמזרח הרחוק. לכל פלג יש החיילים המיוחדים לו, בשונה מהמשחקים הקודמים.

משחקיות
-------

בדומה למשחקים הקודמים, EE3 הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת. כאמור, יש במשחק שלוש ציויליזציות: המערב, המזרח התיכון והמזרח הרחוק. בנוסף, פיתחו את תחום הגרעין במשחק יותר מבמשחקים אחרים בסדרה. במשחק, לכל פלג יש משחקיות שונה באופן יחסי, למשל, במזרח התיכון יש מבנים ניידים, המערב מתבסס על עוצמה, והמזרח הרחוק על יתרון מספרי, בנוסף עם יחידות של מוטציות גנטיות בעידן העתיד. ב-EE3 יש אפשרות למשחקיות שונה המכונה "World Domination" (שליטה עולמית). במשחק "World Domination", השחקנים משחקים על פני כדור הארץ וירטואלי, המפוצל למספר מחוזות. במשחק במצב זה, השחקן יקבל קווסטים ומשימות בעת כיבוש העולם. יתרה מזאת, כדי לסייע לפשט את המשחק, המשחק צמצם את התקופות לחמישה עידנים: העת העתיקה, ימי הביניים, קולוניאלי, מודרני והעתיד.

פיתוח והוצאה לאור
-----------------

פיתוח המשחק החל בשנת 2005, זמן קצר לאחר השקת: Empire Earth II.

קישורים חיצוניים
----------------

* עידן זיירמן, גיימר, Empire Earth 3, באתר nana10‏, 29 בינואר 2008
* Empire Earth III, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
**עבסאן א-סע'ירה** (בערבית: **عبسان الصغيرة**; תעתיק מדויק: **עבסאן אלצע'ירה**) היא עיירה חקלאית בדרום רצועת עזה, בנפת ח'אן יונס, כ-2 ק"מ דרומית לח'אן יונס. 

נכון ל-2017, בעיירה כ-9,290 תושבים לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה. נקראת לעיתים גם בשם **עבסאן א-זע'ירה** או **עבסאן אל-ג'דידה**.

מקור השם
--------

משמעות שמו של היישוב לא ידועה, אך הסיומת "א-סע'ירה" (הקטנה) נועדה להבדילו מהעיר הסמוכה – עבסאן אל-כבירה (הגדולה), הנמצאת דרומית-מערבית ממנה.

בדו"ח של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1885 נכתב שעבסאן א-סע'ירה היא אתר כפרי מיושב ובו עשרה צריפים ושרידים של בתי אבן וכרכובים.

בתקופת המנדט הבריטי
-------------------

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. 
במפקד האוכלוסין בארץ ישראל (1922) מנתה אוכלוסיית עבסאן 695 תושבים, בשני היישובים (אל-כבירה וא-סע'ירה). במפקד האוכלוסין בארץ ישראל (1931) נספרו 1,144 תושבים ב-186 בתים. בסקר הכפרים (1945) היו שני היישובים עבסאן עדיין מאוחדים ומנו 2,230 תושבים, כולם ערבים, בעלי שטח של 16,084 דונם. מתוך שטח זה שימשו 15,616 דונם לגידול דגן, ו-92 דונם למטעים וקרקע בנויה.

תחת שלטון ישראל
---------------

בכתבה משנת 1972 נמסר כי בעיירה יש כ-1,500 תושבים. הממשל הצבאי ניסה להסדיר את ענייני השלטון המקומי, והקים מועצה אזורית ובה שלושה יישובים: עבסאן אל-כבירה, עבסאן א-סע'ירה וח'וזאעה. במרוצת הזמן התברר שהמריבות הבלתי-פוסקות בין נציגי שלושת היישובים סיבכו את עבודת המועצה, והיא פורקה לשלוש מועצות נפרדות. באוגוסט 1974 חוברה העיירה לרשת החשמל הישראלית.

העיירה במלחמת חרבות ברזל
------------------------

העיירה נכבשה כחלק מהקרב על ח׳אן יונס. בפברואר 2024 פתח צוות הקרב של חטיבה 646 במבצע לטיהור שטח העיירה ממחבלים, ונמצא בתחום העיירה אמל״ח רב. במהלך המבצע, הוקם ציר לפינוי האוכלוסיה מהמחסה ובו התפנו אלפים. המחסה שימש את ארגון הטרור חמאס, שניצל ניצול ציני את האוכלוסייה האזרחית כמחסה לטרור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Palestine Exploration Fund, Quarterly Statement for 1885, באתר ארכיון האינטרנט, ‏1885 (באנגלית), עמ' 192
2. ↑  דני צדקוני, ענייני פנים ברצועה, דבר, 12 בנובמבר 1972
3. ↑  הושלם חיבור כל רצועת עזה אל רשת החשמל הישראלית, מעריב, 13 באוגוסט 1974
4. ↑  הצצה למבצע של צק"ח 646 בשכונת העבסן הקטנה בחאן יונס, באתר www.idf.il
**הדרך לשעבוד** (אנגלית: The Road to Serfdom) הוא ספר פילוסופי-כלכלי מאת הכלכלן וחתן פרס נובל לכלכלה פרידריך האייק, שפורסם בשנת 1944. הספר נחשב לאחד מספרי ההגות המדינית החשובים של המאה העשרים. הוא היה אחד הביטויים הראשונים והמשמעותיים ביותר של ביקורת שיטתית ומקיפה על תפיסת הריכוזיות הכלכלית והפוליטית.

הרקע לכתיבת הספר
----------------

האייק החל לחוש בנטייה למשק מתוכנן בשלהי שנות השלושים, וב-1938 היה מיוזמי "רב-שיח ואלטר ליפמן", שמשתתפיו הביעו חרדה מהתחזקות הגישות הטוטליטריות והקולקטביסטיות, בהם ראו התקפה על הליבליזם הקלאסי.

בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה, הפכה הכלכלה הבריטית לכלכלת מלחמה ריכוזית, דבר שהניע את האייק להזהיר מפני הפעלת שיטה דומה בזמני שלום, ובמהלך השנים 1940–1943 עסק האייק בכתיבת הספר.

על הספר
-------

הספר הופיע במהלכה ש מלחמת העולם השנייה, והוא מהווה מתקפה על שתי אידיאולוגיות שהתנגשו במלחמה: פשיזם וקומוניזם. הטיעון העיקרי של הספר הוא כי שתי האידיאולגיות שייכות לגישה כללית אחת: קולקטיביזם, שלטענתו היא הדרך לחיסול החירות וזכויות הפרט. בספר נטען כי מאחר שסוציאליזם מתבסס על שליטה ממשלתית בחיים הכלכליים, קיימת סכנה חריפה כי שליטה זו תוביל לשלטון טוטליטרי בכלל. הסוציאליסטים הבריטיים שמנסים לקדם מדיניות של שליטה ממשלתית בחיי האנשים, מטיפים למדיניות הדומה מאוד לזו שהטיפו לה בשנות העשרים בגרמניה. ולא אחת משטרים טוטליטריים נוצרים כתוצאה מהתדרדרות איטית שנשענה לא פעם על כוונותיהם הטובות של אלו שניסו להגשים את הסוציאליזם הלכה למעשה. 

הספר יצא לאור במקור עבור הקהל הבריטי בהוצאת Routledge במרץ 1944 בבריטניה ולאחר מכן על ידי אוניברסיטת שיקגו בספטמבר 1944. ההדפסה הראשונית של 2,000 עותקים, אזלה במהירות, ו-30,000 עותקים נמכרו תוך חצי שנה. מאז שהספר יצא לאור הוא נמכר במיליוני עותקים ותורגם לעשרות שפות. 

לספר הייתה השפעה משמעותית על השיח הכלכלי-פוליטי השמרני של המאה ה-20. במיוחד השפיע על עיצוב התפיסות הכלכליות והפוליטיות של הנאו-ליברליזם שנחשב בסיס למדיניות רונלד רייגן בארצות-הברית ומרגרט תאצ'ר בבריטניה, ועל תהליך המעבר של מדינות מזרח אירופה מן השיטה הכלכלית הקומוניסטית אל השוק החופשי.

נחשב כספר הראשון שנתן תוקף מדעי לתפיסת השוק החופשי.

ראו גם
------

* האסכולה האוסטרית
* לסה פר
* מילטון פרידמן
* קפיטליזם וחירות

קישורים חיצוניים
----------------

* על הספר באתר הוצאת שלם
* הדרך לשעבוד באתר כותר
* מילטון פרידמן לא לבד על האייק ופרידמן וההיסטוריה של המחשבה הכלכלית, באתר הסתדרות המורים
* על הספר באנציקלופדיה של הרעיונות
* הדרך לשעבוד, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ון קנת גלבריית, **חברת השפע**, הוצאת עם עובד, תשל"ב, בפתיחת המבוא

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4572056-3

 |
**שלמה פיוטרקובסקי** (נולד ב-25 באוקטובר 1980, חשוון ה'תשמ"א) הוא עיתונאי ופובליציסט ישראלי, עיתונאי מקור ראשון והכתב המשפטי של העיתון. בעבר שימש ככתב ועורך בערוץ 7, ובעיתונים בשבע וידיעות אחרונות.

ביוגרפיה
--------

נולד לרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי, ממייסדי ישיבת בני צבי ומנהל ישיבת בית אל, ולשרה, בתו של הרב אברהם צוקרמן. למד בישיבת ירושלים לצעירים וכחמש שנים בישיבת קריית שמונה, בפרט אצל הרב צפניה דרורי והרב ישראל קירשטיין. במסגרת ישיבת ההסדר שירת בחיל התותחנים. כן למד כשנתיים בכולל ירושלמי. בעל תואר ראשון מהאוניברסיטה הפתוחה.

בין השנים 2006–2021 שימש כעורך באתר האינטרנט של ערוץ 7. בהמשך, שימש ראש דסק כלכלה ומשפט בערוץ, וכן פרסם בו טורי דעה רבים. בין השנים 2009–2019, במקביל לעבודתו באתר ערוץ 7, שימש כעורך חדשות וככתב כלכלי בעיתון "בשבע" - תחילה בטורו הכלכלי "תכלס", ובהמשך ככותב הפינה הכלכלית והמשפטית בעיתון. לעיתים פרסם כתבות כלליות בעיתון.

בעבר פרסם טורי דעה בעיתון ידיעות אחרונות.

החל מספטמבר 2019 משמש כעיתונאי ובעל טור שבועי ב"מקור ראשון" והחל מיולי 2021 שימש כעורך הראשי של אתר האינטרנט של העיתון. בספטמבר 2022 מונה לכתב המשפטי של מקור ראשון, כשאת מקומו כעורך האתר תפס גדעון דוקוב.

חיים אישיים
-----------

פיוטרקובסקי נשוי לאיה ואב לחמישה. מתגורר בהתנחלות בית אל.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה פיוטרקובסקי, ברשת החברתית פייסבוק
* שלמה פיוטרקובסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ריאיון בעיתון שביעי
* ריכוז כתבות וטורי דעות בערוץ 7
**מטר - הוצאה לאור** היא הוצאה לאור ישראלית בבעלות משפחת טריוַאקס שהוקמה ב-1985. ההוצאה מתמחה בספרי עיון, ניהול, הדרכה, ספרות מקור ופסיכולוגיה.

אודות
-----

משפחת טריוַאקס – יצחק טריואקס ואחריו בנו גבריאל ובניו שלו, יצחק וביני (בנימין) – הייתה במשך עשרות שנים המפיצה של האנציקלופדיה העברית. עם דעיכת עסקי ההפצה, הקימו בשנת 1985 יצחק וביני ודודם משה טריואקס את ההוצאה, אשר התמחתה בנישה של ספרי ניהול והדרכה, אשר לא הייתה מפותח בארץ בשנות השמונים. בהמשך הרחיבה ההוצאה את תחומי עיסוקה וכיום היא מוציאה ספרים מכל סוגה. 
שמה של ההוצאה מורכב מראשי התיבות של "**מ**שפחת **טר**יואקס" (מטר). 

הספר הראשון שהוציאו היה "איאקוקה" של לי איאקוקה, מנהל פורד. בין הספרים הבולטים שיצאו בארץ בהוצאת מטר נמנו רודף העפיפונים של חאלד חוסייני, אבא עשיר אבא עני של רוברט קיוסאקי, ימי שלישי עם מורי של מיץ' אלבום, וספריהם של טל בן שחר, בריאן גרין, אלן דרשוביץ ודן אריאלי.

מאז שנת 2005, מוציאה מטר את ספריה של הסופרת האירית מריאן קיז, ביניהם "יש שם מישהו" ו"הכוכב הנוצץ בשמים".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מטר - הוצאה לאור
* הוצאת מטר לוקחת סיכונים שמוכיחים את עצמם, שירי לב-ארי, הארץ
**עמירם מנור** (4 בפברואר 1946 – 5 ביוני 1967) היה טייס קרב בחיל האוויר שמטוסו פגע בקרקע במהלך קרב אוויר ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים מעל סיני. נראה היה שהצליח להחלץ ממטוסו על הקרקע, נשדד ונרצח על ידי בדואים והוא בן 21.

קורות חייו
----------

עמירם מנור נולד ב-4 בפברואר 1946 ליהושע ולפרידל לבית נוסבאום בקיבוץ דליה.
בנעוריו אהב מוזיקה ולמד נגינה בחליל, בפסנתר ובגיטרה. הוסמך כמדריך ספורט במכון וינגייט.
את לימודיו התיכוניים עשה במוסד החינוכי שבהרי אפרים. באוגוסט 1964 התגייס לצה"ל והתנדב לקורס טיס. לאחר הקורס הוצב בטייסת 105 והוכשר כטייס סופר מיסטר.

ב-5 ביוני 1967, יומה הראשון של מלחמת ששת הימים, השתתף בגל התקיפה הראשון של מבצע מוקד והוזנק כמספר 3 במבנה הראשון שהפציץ את שדה התעופה כברית שממערב לאגם המר הגדול במצרים. שדה התעופה כיברית היה גדול יחסית והיו בו גם טייסות של מטוסי היירוט החדישים מיג 21. לאחר שמבנה מטוסי הסופר מיסטר הטיל את הפצצות על המסלולים ביצעו המטוסים יעפי צליפה על מטוסים שהיו בשדה והבעירו אותם. ולאחר מכן פנו מזרחה בדרכם חזרה לישראל כמתוכנן. בדרכם חזרה ניתקלו במטוס תובלה מצרי מדגם איליושין 14. מנור וטייס נוסף במבנה הפילו אותו בצרור תותחים במשותף. בהיותם מעל לביר גפגפה בסיני, כשהם קצרים בדלק ופגזים נתקלו בזוג מטוסי מיג 21 שהחלו לרדוף אחריהם ולנסות להפילם. הטייסים הנמיכו גובה הטיסה, שחררו את מכלי הדלק נתיקים והגבירו מהירות. הטייסים הזהירו זה את זה מפני המיגים שנערכו מאחוריהם ביעפי ירוט וביצעו תמרוני התחמקות חריפים במהלכם פגעו המוביל אלכסנדר ערמון ועמירם מנור בקרקע. מטוסו של מנור נמצא שלם בחולות וגופתו לא הרחק מהמטוס, מתחת לשיח.
בדואים שכנראה הבחינו במנור לכדו אותו ושדדו ממנו את שעונו ואת ציודו, הכו אותו ורצחו אותו. בסוף המלחמה, לאחר כיבוש סיני על ידי צה"ל נמצאה גופתו היחפה שעליה סימני התעללות קשים לא הרחק ממטוסו. גופת מוביל המבנה סרן אלכס ערמון שמטוסו התרסק בסמוך לא נמצאה עד היום והוא הוכרז כחלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע.

השיר לזכרו
----------

סמוך לאחר מלחמת ששת הימים נכתב לזכרו השיר "הם ישנם" על ידי יוסי גמזו והולחן על ידי יוסי ואלד. הוא בוצע על ידי יהורם גאון.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של עמירם מנור, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* ספר זמין ברשת דני שלום, ‏ **כרעם ביום בהיר – כך הושמדו חילות האויר הערביים במלחמת ששת הימים**, באויר פרסומי טיסה, 2002, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האויר עמ' 277–281