recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אדמונד ג'ורג' ואלְפּי נוֹקְס** (באנגלית: **Edmund George Valpy Knox**;‏ 10 במאי 1881 – 2 בינואר 1971), היה משורר וסאטיריקן בריטי שכתב תחת שם העט **Evoe**. הוא כיהן כעורך העיתון הסאטירי פאנץ' בשנים 1932–1949, לאחר שנמנה עם הכותבים בו שירה ופרוזה במשך שנים רבות.

חייו
----

נוקס היה בנו הבכור של אדמונד ארבת'נוט נוקס, צאצא של ג'ון ארבת'נוט, הוויקונט השמיני מארבת'נוט.    הוא היה אחיהם של הסופר והכומר הקתולי רונלד נוקס, מפצח הצפנים דילי נוקס, הכומר האנגליקני וחוקר הברית החדשה וילפרד נוקס, והסופרת ויניפרד פק. בתו, הסופרת פנלופי פיצג'רלד, חיברה ביוגרפיה קבוצתית של ארבעת האחים, שכותרתה "האחים נוקס" .

נוקס התחנך בבית הספר על שם המלך אדוארד בברמינגהם, ובבית הספר ראגבי. בשנת 1912 נשא את אשתו הראשונה, כריסטינה פראנסס היקס, ילידת 1885, ולהם נולדו הבת פנלופי (ילידת 1916), לימים הסופרת פנלופי פיצג'רלד, והבן אדמונד רול ואלפי נוקס (עיתונאי, הלך לעולמו בשנת 1994). כריסטינה הלכה לעולמה בשנת 1935. בשנת 1937 נישא נוקס בשנית, למרי שפארד, מאיירת מרי פופינס ובתו של א"ה שפארד שאייר את פו הדב ואת הרוח בערבי הנחל.

הוא שירת בגדוד לינקולנשייר במהלך מלחמת העולם הראשונה ובאוקטובר 1917 דיווח "פאנץ'" שהוא נפצע.

כמשורר, הוא נודע ביכולתו לחבר שירים סאטיריים אקטואליים עבור "פאנץ'" בסגנון של משוררים ידועים בני התקופה, כגון ג'ון דרינקווטר, ג'ון מייספילד, וולטר דה לה מאר, אדמונד בלאנדן, רוברט ברידג'ס וג'ון קולינגס סקווייר, ובדרך כלל הצליח להעלות בדעת הקוראים את סגנונו וצורתו הכלליים של המשורר מבלי להידרש לפרודיה על שיר מסוים של אותו משורר.

על אף שעיקר פרסומו בא לו מן הסאטירה, חיבר גם שירה רצינית, במיוחד במהלך מלחמת העולם השנייה, בעת ששימש עורך "פאנץ'". בשירים אלו יש מזיגה של נוסטלגיה נוּגה, נחישות קודרת, וכמיהה לשלום, לעיתים קרובות תוך שימוש במשקלים קלאסיים מיוונית או מלטינית, או בצורות מן השירה האנגלית לדורותיה. על אף שהיה אגנוסטי משך רוב חייו, לימים שב בהדרגה אל הכנסייה האנגליקנית.

כתביו
-----

במהלך חייו פורסמו כמה וכמה אוספים פרי עטו, רובם ככולם מלוקטים מתוך דפי "פאנץ'":

* The Brazen Lyre‏ (1911)
* A Little Loot‏ (1920)
* Parodies Regained‏ (1921)
* These Liberties‏ (1923)
* Fiction as She is Wrote‏ (1923)
* An Hour from Victoria‏ (1924)
* Fancy Now‏ (1924)
* Quaint Specimens‏ (1925)
* Poems of Impudence‏ (1926)
* It Occurs to Me‏ (1926)
* Awful Occasions‏ (1927)
* I'll Tell the World‏ (1928)
* Gorgeous Times‏ (1928)
* Wonderful Outings‏ (1928)
* Here's Misery!‏ (1928)
* This Other Eden‏ (1929)
* Blue Feathers‏ (1929)
* Things that Annoy Me‏ (1932)
* Folly Calling‏ (1932)
* Slight Irritations‏ (1933)
* In My Old Days‏ (1969)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדמונד ואלפי נוקס** בוויקישיתוף
* כתבי נוקס בארכיון האינטרנט

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dod's Peerage, Baronetage and Knightage of Great Britain and Ireland, Sampson Low, Marston & Co. 1904, p. 983
2. ↑  The Spectator, vol. 20, 1847, p. 1171
3. ↑  The Gentleman's Magazine, vol. 177, 1845, p. 311
4. ↑  "Table e part 2". אורכב מ-המקור ב-4 באוגוסט 2002. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274867405171
* GND: 172944473
* ISNI: 0000 0000 8417 3494
* LCCN: n50042393
* NLA: 35866416
* NTA: 074206354
* SNAC: w6sf6gh7
* SUDOC: 105990108
* Trove: 1122572
* VIAF: 3719078
* WorldCat: lccn-n50042393

 |
רבי **יִצְחָק מִדְּרוֹהוֹבִיץ'** (ביידיש: **דרהאביטש** - **דראָביטש**) (נפטר ז' בניסן ה'תק"ד/ה'תק"י) היה מגיד מישרים מראשוני גדולי תלמידי הבעל שם טוב, מעין 'תלמיד חבר' (חבר שהוא גם תלמיד), אביו של רבי יחיאל מיכל המגיד מזלאטשוב ורבי יוסף דרוביצר, אבד"ק מעזבוז.

ביוגרפיה
--------

נולד לרבי יוסף ספראווידליוור מפיסטין שכונה "רבי יוסף איש אמת" (בן רבי משה מזבוריש) וליענטה שכונתה "יענטה הנביאה". בצעירותו שימש כמגיד מישרים באוסטרהא; אז עדיין היה מתנגד לחסידות, אך במשך כהונתו בדרוהוביץ' הפך למעריצו ותלמידו של הבעש"ט בעקבות מעשה.

בדרוהוביץ' שימש כאב"ד רבי יצחק מהמבורג ורבי יצחק מדרוהוביץ' שימש כדיין וכמגיד מישרים. אף על פי שכל אחד מהם נמנה עם קהילה שונה (רבי יצחק מהמבורג מהמתנגדים ורבי יצחק מדרוהוביץ' מהחסידים) שרר ביניהם השלום.

בסוף ימיו כיהן כמגיד בהורוכוב, שם נפטר בז' בניסן ה'תק"י ושם נטמן.

התקרבותו לחסידות
----------------

על בואו אל הבעש"ט מספרים כי היה נוהג לומר כל לילה בקריאת שמע שעל המיטה הפסוק "בידך אפקיד רוחי" ומיד נרדם, ואם קרה שלא נרדם היה יודע כי חטא במשהו וצריך לחזור בתשובה על כך. ופ"א בתקופת התגוררותו בדרוהוביץ' קרה שפשפש במעשיו ולא מצא שם דבר חטא עד שנזכר ששמע דברי ליצנות על הבעש"ט ולא מיחה. מיד קם ונסע למז'יבוז' לפייסו. למחרת התפלל בבית הכנסת של הבעש"ט ובעת קריאת התורה קרא אותו הבעש"ט (למרות שלא הכירו) בתואר "מורה מורינו רבי יצחק ב"ר יוסף" ואמר לו הבעש"ט: "מורי ורבי התלוצץ על הבעש"ט ונסע דרך כזה, הבעש"ט מוחל לו בלב שלם". ובעקבות מקרה זה החליט להישאר אצל הבעש"ט.

כך גם מקובל כי בעת בואו בראשונה אל הבעש"ט ציווה לכבדו באמרו כי נתנו לו מן השמים נשמה נמוכה ביותר והוא הגביה אותה למעלת רבי שמעון בר יוחאי.

בנו רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב היה אומר כי בכל יום מכבדים אותו או את אביו לדרוש בהיכל מסוים בגן עדן, יום אחד את אביו בגלל היותו אביו של רבי יחיאל מיכל, ויום אחד מכבדים אותו בגלל היותו בנו של רבי יצחק.

לקריאה נוספת
------------

* מכון ברכת יוסף, **זיכרון לראשונים**, (כתבי רבי משה חיים קליינמן), אשדוד תשס"ט, עמודים יז - לח

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד הלחמי, רבי יצחק ברבי יוסף מאיר מדרוהוביץ, **חכמי ישראל**, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' קל"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שנת לידתו אינה ידועה
2. ↑  כמובא כאן
3. ↑  תהילים ל"א, ו
4. ↑  נתיב מצוותיך, נתיב היחוד שביל ד' אות ד'
5. ↑  אגרא דפרקא אות כט
6. ↑  התגלות הצדיקים דף כג.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301703705171
* LCCN: nr98001155
* VIAF: 56520496
* WorldCat (עם VIAF): 56520496

 |
שער ספר בית ישחק לרבי יצחק גאטינייו
הרב **יצחק גאטינייו** (השני) (**?**-**1800**) היה מגדולי רבני אזמיר ורבו של הרב חיים פאלאג'י.

קורות חייו
----------

נולד לרב אליקים גאטינייו מחבר ספר תועפות ראם ואגורה באהלך. בנו של רבי יצחק גאטינייו (הראשון).

אביו משבח אותו וטוען שעלה עליו בחכמה: "הבן יקיר לי רבי לו יתקרא...אמרו עלי יפה כח הבן מכח האב וכ"ש שהוא תלמיד ותיק". אביו הוא ששכנע אותו להדפיס את ספריו.

### תלמידיו

הרב חיים יהודה אליעזר מחבר ספר שמחת יאודה. 

החבי"ף מכנה אותו "אדוני מורי הקדוש", מורי הרב, או הרב בית ישחק, ובהקדמתו לספר ובחרת בחיים כותב החבי"ף שבילדותו היה לומד בכל שבוע את רש"י ומפרשיו על הפרשה אצל הרב יצחק גאטינייו: 

> 
> וכד הוינא טליא, בהיותי תלמיד קטן לפני עט"ר מורי המופלא בע"ס בית ישחק זלה"ה, דגם הוא אחז מעשה מר אביו התועפות רא"ם ז"ל ללמוד בכל שבוע בסדר רש"י ורא"ם והחונים עליהם.
> 
> 
> 
> — ובחרת בחיים,רבי חיים פאלאג'י, אר'ש קדמו'ת
> 

הרב יצחק נספד על ידי תלמידו הרב רחמים אברהם אריה הכהן אריאש וע"י הרב שלום מרגונטו וע"י רבי דוד אמאדו.

### פטירתו

תאריך פטירתו של הרב לא ברור, על מצבתו י"ד באלול התק"ס (1800), אך בדרשת הספד של רבי דוד אמאדו, נכתב שנפטר באלול התקע"ג, ובהספדו של הרב רחמים אריה אברהם הכהן אריאש נכתב שנפטר בשנת התקס"ג.

חיבוריו
-------

* **בית ישחק** (שאלוניקי תקנ"ב) - חידושים על הרמב"ם. מהדורה חדשה יצאה בשנת תשע"ו.
* **בית מועד** ( שאלוניקי תקצ"ט) - על מסכת מועד קטן ומסכת מכות וחידושים על הרמב"ם. בסופו הספד לאשתו של הרב יצחק מאת הרב פאלאג'י, וכן הקדמה ממנו. מהדורה חדשה יצאה בירושלים תשס"ט.
* **מיגון לשמחה** (שאלוניקי תקנ"ה) - פירוש על הלכות שמחות למהר"ם מרוטנבורג.

לקריאה נוספת
------------

* **תולדות החבי"ף** עמ' 118–120
* בית מועד, ירושלים תשס"ט, תולדות הרב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אזמיר תקנ"ו
2. ↑  שאלוניקי תקמ"א
3. ↑  בית ישחק, הקדמת אבי המחבר
4. ↑  בית ישחק, הקדמת המחבר
5. ↑  החפץ חיים לרבי חיים פאלאג'י, סימן מ"ד אות כ"ב
6. 1 2  שפתי רננות דרוש א' דף כ"ט
7. ↑  דרכי שלום (שאלוניקי תקע"א) פרשת קדושים דף עט.
8. 1 2  תהלה לדוד חלק ב' דרוש ד'
9. ↑  מצבות רבני וחכמי אזמיר אות קמ"ו
10. ↑  אוצר החכמה, באתר beta.otzar.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007423689705171
* LCCN: nb2007021008
* VIAF: 298399437
* WorldCat (עם VIAF): 298399437

 |
**גאורגי ברגובוי** (ברוסית: **Георгий Тимофеевич Береговой**;‏ 15 באפריל 1921 - 30 ביוני 1995) קוסמונאוט סובייטי, היה טייס קרב במהלך מלחמת העולם השנייה ועל גבורה בקרבות הוענק לו תואר גיבור ברית המועצות.

גאורגי ברגובוי נולד בכפר בסביבות פולטבה, אוקראינה למשפחה ממוצא אוקראיני. לאחר 8 שנות לימוד בבית הספר הוא החל לעבוד במפעל מתכת. בשנת 1938 ברגובוי גויס לצבא האדום וביוני 1941 לאחר סיים בית הספר לטייסי קרב נשלח ליחידה עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה השתתף בקרבות וביצע 186 טיסות קרביות, 3 פעמים מטוסו הופל והוא נפצע. על גבורתו, ב-26 באוקטובר 1944 הוענק לו תואר גיבור ברית המועצות.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה נשלח לקורס טייסי ניסוי וסיים אותו בשנת 1948. במשך שנים רבות היה טייס ניסוי. בשנת 1963 התקבל ברגובוי לקורס הכנה לטיסות חלל. בין 26-30 באוקטובר הוא השתתף בטיסת סויוז 3. במהלך הטיסה נערך ניסיון כושל למפגש עגינה עם סויוז 2. ב-1 בנובמבר 1968 הוענק לברגובוי תואר גיבור ברית המועצות בפעם השנייה.

ב-22 בינואר 1969 במהלך התנקשות פוליטית בליאוניד ברז'נייב, מכונית בה נסע ברגובוי נקלעה לירי. נהגו של ברגובוי נפצע אנושות, ברגובוי נפצע קל בלבד.

בשנים 1972-1987 היה ברגובוי מנהל המרכז להכנת טייסי חלל הסובייטי. בשנת 1987 הוא יצא לגמלאות ועזב את הצבא.

נפטר במהלך ניתוח לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורגי ברגובוי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
* גאורגי ברגובוי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007395944905171
* GND: 172660793
* ISNI: 0000 0000 6671 3776
* LCCN: n81078839
* NKC: mzk2003194626
* NLA: 36577126
* NLP: a0000001871709
* Trove: 1302225
* VIAF: 261321860
* WorldCat: viaf-261321860

 |
הם הפאוור ריינג'רס
**6+** (**שש פלוס**) הייתה רצועת שידור ששודרה בערוץ הילדים בשעות הערב בין השנים 1994–2001. במסגרתה שודרו סדרות אמריקאיות לנוער, בהן "אריזה משפחתית", "אבא חורג, אמא חורגת'', "הצלצול הגואל", "נשואים פלוס", "פאוור ריינג'רס זיאו", "צער גידול בנות", "קרובים קרובים", "מי פה הבוס?", "על טעם וריח אין להיתווכח", "שלושה בדירה אחת", "משפחת קוסבי", "רוזאן", "הנסיך המדליק מבל אייר" ו"עולמה הסודי של אלכס מאק". רצועת השידור החלה מדי יום בשעה 19:30 בשנותיה הראשונות ונמשכה עד השעה 22:00, אז החלה הרצועה "הצגה שנייה". בהמשך החלה הרצועה בשעה 18:00.

אלה בנות הפאוור פאף בגרסה המקורית 
אלה משפחת סימפסון בפרק 1034 שהם פגשו בו את משפחת קדמוני
זה הפסל של צב הנינג'ה רפאל הלבוש בבגדי בלש שהוא לבש בפרק 123 כדי שלא יזהו אותו הפסל נמצא במוזאון מאדם טו סו
באפריל 2001 בוטלה הרצועה 6+ ובמקומה עלתה הרצועה "טלמאניה". עד שנת 2005 שודרו הסדרות ששודרו בעבר בשש פלוס בשעות של אחר הצהריים והערב, ומאוחר יותר שודרו סדרות אנימציה כגון: "חלולים בחלל", "אוגי והמקקים", "בנות הפאוור פאף", "החיים המודרניים של רוקו", "המופע של רן וסטימפי", "המסכה", "משפחת סימפסון", "המעבדה של דקסטר", "מפלצות אמיתיות", "ג'וני בראבו", "צבי הנינג'ה", "אד, אדד ואדי" ו"אמיץ הכלב הפחדן". לאחר מכן הפסיקו לשדר אותן בערוץ הילדים לחלוטין משנת 2006 וחלקן שודרו בערוצים אחרים. כמו כן שודרו ברצועה זו אנימות רבות שגרמו לשינוי שם הרצועה ל"טלמאנגה" עד הורדתה ב-2009.
**שין "שון" מונסון** (אנגלית: **Sean "Shawn" Munson**; נולד ב-27 באפריל 1982 בבריוויל, מערב וירג'יניה) הוא כדורסלן עבר ישראלי-אמריקאי. מונסון משחק בעמדת הסנטר ומתנשא לגובה של כ-205 סנטימטרים.

חייו
----

מונסון, החל בקריירת המכללות, כאשר שיחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לפאייט בתחרויות של פטריוט ליג ובמקביל למד לתואר ראשון במתמטיקה ובמדעי המחשב. בעונתו הראשונה, באוניברסיטה, רשם ממוצעים של כ-9.5 נקודות ו-6 כדורים חוזרים, שלא עזרו לקבוצתו להעפיל למשחקי ההצלבה של הדיוויז'ן ה-1 של ליגת המכללות. בשנת 2001 עבר לאוניברסיטת וגנר, עימה שיחק במשך שתי עונות.

לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, שיחק מונסון במספר קבוצות מהליגות החצי מקצועניות של ארצות הברית (ביניהן בליגת ה-USBL) במשך שנתיים.

במהלך שנת 2005, מונסון התגייר.

בתחילתה של עונת 2005/06, מונסון, עזב את ארצות הברית וחתם במדיה של הקבוצה הלוקסומבורגית, הכוכב השחור מארסק, עימה זכה באליפות לוקסמבורג. לאחר עונה אחת, עבר אל שורותיה של הפועל גלבוע/עפולה. לאחר עונה אחת, מונסון עזב את הקבוצה ועבר אל בני השרון, לאחר שלא קיבל דקות משחק במדי גלבוע/עפולה. בשנת 2009 פרש ממשחק פעיל וייסד חברת טיולים בשם "Virginia River Trips" שיושבת בווייט פוסט, וירג'יניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* סיכום הופעות של שון מונסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  דנה סידי, הגיעה עונת המונסון, באתר ynet, 14 בדצמבר 2007
2. ↑  דנה סידי, בני השרון החתימה את שון מונסון, באתר ynet, 13 באוגוסט 2007
השיר "דודו" במוזיאון הרעות
**דוד (דודו) צ'רקסקי** (30 בספטמבר 1925 – 20 באפריל 1948) היה מפקד מחלקה בגדוד השלישי של הפלמ"ח שנהרג בהתקפה על מצודת כ"ח במלחמת העצמאות. בעקבות שירו של חיים חפר "דודו", הפכה דמותו לסמל של דור הפלמ"ח (למרות שהשיר נכתב עוד לפני נפילתו ולא ישירות עליו).

קורות חייו
----------

צ'רקסקי נולד בחיפה וגדל בכפר אז"ר. בן למשה ראובן צ'רקסקי, איש העלייה השנייה והגדוד העברי וחנה (לבית אפשטיין), ממגיני תל חי. בשנת 1942 סיים בית ספר מקצועי ע"ש מקס פיין כחרט והתגייס כנוטר למשטרת היישובים העבריים, בה שירת כשנתיים. בשנת 1944 התגייס לפלמ"ח ומונה למפקד מחלקה. הוא היה בין מקימי רמות נפתלי ומבוני המבצר במקום ושימש מוכתר היישוב.

הוא השתתף בפריצה למחנה המעצר בעתלית, בפיצוץ תחנות הרדאר בגבעת אולגה ועל הכרמל, בליל הגשרים ובשחרור מעפילים שנעצרו בסוריה.
עם פרוץ מלחמת העצמאות שירת בגדוד השלישי של הפלמ"ח, לימים בחטיבת יפתח, ולחם בקרבות הגליל העליון. הוא השתתף בפשיטה על הכפר הערבי סעסע ופיקד על הדיפת ההתקפה הגדולה על להבות הבשן, על הדיפת התקפות על יישובי החולה ועל פיצוץ כפרים ערביים בגליל העליון.

ב-20 באפריל 1948 השתתף בהתקפה השנייה על משטרת נבי יושע. כמפקד מחלקת הפריצה, פרץ עם המטען שנועד להבקיע את קיר המצודה, אך נפצע מרימון שהושלך על ידי מגניה. בהיעדר דרך להגביה את המטען מעל היסודות המבוטנים של המבנה, הוא קרא לאנשיו להפעיל אותו על כתפיו, אולם הם סירבו. הוא נהרג ליד החומה ונקבר בקבר אחים בבית הקברות בנבי יושע. אחרי מותו הוענקה לו דרגת סגן.

השיר "דודו"
-----------

עוד בחייו של צ'רקסקי, כתב ידידו, חיים חפר, שיר למחזה "הוא הלך בשדות", בשם "דודו". השיר, בלחנו של אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', לא נכנס לבסוף להצגה ובוצע לראשונה על ידי הלהקה הצבאית הארצית במלחמת העצמאות. יוסף מילוא, במאי ההצגה ומי שהזמין את השיר ממחבריו, חשב שהוא כבד מדי ולכן לא שילב אותו, אולם זמן קצר לאחר הבכורה, לאור הצלחתו בציבור, חזר השיר להצגה והוא חלק ממנה בכל ההעלאות שהיו מאז. השיר הפך עם הזמן לאחד מסמלי יום הזיכרון ותרם לקיבוע דמותו של הפלמ"חניק בזיכרון הלאומי הישראלי.

עם השנים, ולאור הצלחתו של השיר, התקיימו ויכוחים רבים בערוצי תקשורת שונים, בהרצאות וסיורים במצודה, על הקשר בין השיר ודמותו של דודו. בראיון משנת יובל המדינה סיפר חפר, כנראה לראשונה, שהשיר לא נכתב על דודו. עם זאת, לאור הקשר האישי בין חפר ודודו, ולאור הצלחתו הגדולה של השיר, הקדיש אותו המחבר לדמותו, והעניק עותק חתום ומוקדש למשפחתו.

**דודו**, מאת חיים חפר

"אִתָּנוּ הָלַךְ בַּמַּסָּע הַמְּפָרֵךְ  

אִתָּנוּ סִיֵּר הוּא בַּגְּבוּל  

בַּקוּמְזִיץ הָיָה מְזַמֵּר וְעוֹד אֵיךְ  

אִתָּנוּ סָחַב מִן הַלּוּל...  

  

הַגִּישׁוּ פִינְגָּ'אן וְהַגִּידוּ:  

הֲיֵשׁ עוֹד פַּלְמַחְ'נִיק כְּמוֹ דּוּדוּ?"

(הבית השני בשיר)

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "דוד צ'רקסקי" באתר שירונט
* קורות החיים של דוד צ'רקסקי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* דוד צ'רקסקי, באתר הפלמ"ח
* על דודו צ'רקסקי באתרה של נתיבה בן-יהודה

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד תדהר (עורך), "משה ראובן צ'רקסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2934
2. ↑  חוברת הדיסק "הימים האחרים - משיריו היפים של חיים חפר"
3. ↑  רונית יהל, הקרב הזה נועד מראש לכשלון, **"על הצפון"**, 22.1.1998
**ארטמיסה** (בספרדית: **Artemisa**) היא עיר בקובה, ובירת מחוז בעל אותו השם. שטח העיר הוא 642 קילומטרים רבועים ואוכלוסייה של למעלה מ-86,444 תושבים (נכון ל-2022). שטח העיר הכולל הוא כ-690 קילומטרים רבועים (270 מילים רבועים). צפיפות האוכלוסין עומדת על כ-130 נפש לקילומטר רבוע.

היסטוריה
--------

העיירה נוסדה בשנת 1818.הצורך להקמת העיר עלה בעקבות שריפה שהתרחשה ב-25 באפריל 1802 במספר שכונות בהוואנה. בעקבות השריפה נותרו משפחות רבות חסרות בית. ב-1818, הודות לתרומתו של דון פרנסיסקו דה ארנגו אי פניאלבר, החלה בניית הכנסייה המקומית שנחנכה ב-22 בדצמבר 1825. מקור השם *ארטמיסה* אינו ברור. נטען שמקורו מהאלה היוונית ארטמיס.

העיירה זכתה למעמד עצמי ב-9 ביוני 1878, על פי צו מלכותי. ב-1 בינואר 1879 התקיימה הישיבה הראשונה של מועצת העיר.

באזור לא התקיימה לחימה במהלך מלחמת עשר השנים, מכיוון שלא התרחשה כלל לחימה במערב האי. 

ארטמיסה הייתה מקור חשוב לכח אדם צבאי בכוחותיו של פידל קסטרו במהפכה הקובנית.

כלכלה
-----

במהלך המאה ה-19 העיירה התפתחה ושגשגה מבחינה כלכלית בזכות ייצור הקפה בתחילה ולאחר מכן העיר ייצרה גם טבק וסוכר. הפיתוח הכלכלי הואץ על ידי הגעת הרכבת ב-1864 ובניית הכבישים הארציים שקישרו את העיר לשאר הארץ.

הכלכלה הנוכחית של ארטמיסה מבוססת על חקלאות (הכוללת בעיקר גידולי פירות, אורז וקני סוכר), גידול חזירים, תעשיית מלט וחומרי בנייה, ייצור טבק, ייצור טקסטיל וחומרי הדברה. בתחילת המאה ה-21 ענף הסוכר חדל מלהיות דומיננטי בעיר.

חינוך
-----

בעיר נמצאת אוניברסיטת ארטמיסה, אשר מכשירה אנשי מקצוע במדעי החקלאות ומורים לבתי ספר תיכון. באוניברסיטה פועלת גם הפקולטה למדעי הרפואה, שמכשירה רופאים, רופאי שיניים ואנשי מקצוע אחרים בתחום הבריאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארטימסה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------


1. ↑  "Artemisa (Municipality, Cuba) - Population Statistics, Charts, Map and Location". *www.citypopulation.de*. נבדק ב-2024-02-03.
2. ↑  Statoids (ביולי 2003). "Municipios of Cuba". ארכיון מ-12 באוקטובר 2007. נבדק ב-2007-10-07. `{{cite web}}`:  (עזרה)
יחיאל יחיאלי
**יחיאל יחיאלי** (**יחיאלצ'יק**) (ד' בשבט תרכ"ו, 20 בינואר 1866, סלונים – כ"ד בחשוון תרצ"ח, 29 באוקטובר 1937, תל אביב) היה מורה ומחנך עברי, ניהל את בית הספר לבנות (נווה צדק) (1937-1918), ממייסדי תל אביב.

חייו
----

יחיאלי נולד בשם **יחיאל יחיאלצ'יק** בשנת 1866 בעיר סלונים שברוסיה (כיום בבלארוס). התחנך בחדר ובבית מדרש בעירו, אך נחשף והתקרב לתנועת ההשכלה היהודית ולתנועת חובבי ציון, והיה חבר באגודת "בני משה" מייסודו של אחד העם.

בשנת 1891 היה מבין ראשוני המייסדים של חדר מתוקן, שבו נלמדו בנוסף ללימודי קודש גם לימודים כלליים. כמו כן היה מבין מניחי הייסוד ללימודי עברית בעברית, וניהל את בית הספר היהודי בניקולייב.

בשנים 1902–1903, כשכבר היה בעל מוניטין בחינוך עברי, נדד ולימד בערים חרקוב, וילנה וקאזאן. בשנים אלה התפרסם מאמרו "גן הילדים בתור פרוזדור לחדר", אשר השפיע רבות על עיצובו של גן הילדים העברי.

הוא נשא לאשה את יונה בת יונתן שפירא מביאליסטוק, ובשנת 1904 עלו לארץ ישראל. לזוג היו שלוש בנות: שפרה יחיאלי-קפלן, חנה ומאירה. בארץ עִברת את שמו ל"יחיאלי".

בארץ ישראל שימש כמורה בבית הספר לבנות של "חובבי ציון" ביפו, שבהמשך הועבר למשכנו בנוה צדק, במקום בו שוכן כיום מרכז סוזן דלל (לאחר מותו נקראו הן בית הספר והן הרחוב שבו שכן על שמו של יחיאלי). יחיאלי חיבר מאמרים בנושאים חינוך, הוראה וספרי לימוד.

בשנת 1907 הצטרף יחיאלי לאגודת אחוזת בית, ומשפחתו הייתה בין 66 המשפחות שבנו את בתיה הראשונים של העיר תל אביב. בהגרלת המגרשים זכו במגרש ברחוב הרצל 9. יחיאלי היה חבר ועד המתיישבים, וביתו היה בית ועד למורים, סופרים ואנשי רוח של תל אביב הקטנה.

בשנת 1916 נסגר בית הספר לנערות בעקבות גירוש תל אביב; בשנת 1918 נפתח מחדש בניהולו של יחיאלי, שניהל את בית הספר עד מותו ב-1937, שאירע ממש בעודו יושב על כיסא המנהל. בן 71 במותו.

יחיאלי נקבר בבית הקברות טרומפלדור. לאחר מותו עבר ניהול בית הספר לידי בתו הבכורה, שפרה יחיאלי-קפלן. לאחר מותו נקרא בית הספר על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יחיאל יחיאלי** |

* דוד תדהר (עורך), "יחיאל יחיאלי (יחיאלצ'יק)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 586
* יחיאל יחיאלי, באתר מייסדי תל אביב
* יחיאל יחיאלי, דבר, 31 באוקטובר 1937, המשך
* י. יחיאלי הובא למנוחתו, דבר, 1 בנובמבר 1937
* ברכה חבס, החבורה הראשונה: עם יובל בית־הספר לבנות בנוה־צדק, דבר, 16 ביולי 1964
* דוד שחר, החייאת הלשון העברית כביטוי לתפיסה היסטורית ותרבותית, בחינוך העברי בארץ-ישראל בראשיתו
* מרדכי נאור, עמית לוינסון, **מי היו 66 מייסדי תל אביב?**, תל אביב בראשיתה : 1909-1934 : מקורות, סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, יד יצחק בן-צבי 1984. באתר מט"ח
* מידע על יחיאל יחיאלי בקטלוג הספרייה הלאומית
* יחיאל יחיאלי (1866-1937), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310292905171
* CANTIC: a19647360
* ISNI: 0000 0000 6875 5363
* LCCN: nr2002004687
* VIAF: 80157523405527032470
* WorldCat (עם VIAF): 80157523405527032470

 |
"**I Love You**" (בעברית: "**אני אוהב אותך**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה הפינית "האחים טפלון" והזמרת השוודית פנדורה. השיר יצא לאור ב-14 בינואר 2021, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר יבוצע על ידי האמנים בקדם הפיני לאירוויזיון 2021.

רקע
---

בראיון לאתר "Wiwibloggs", פנדורה סיפרה כי השיר נכתב על הפחד האנושי להגיד את שלושת המילים, "אני אוהב אותך". האחים טפלון הוסיפו כי תהליך היצירה עם פנדורה היה מרתק וארוך. ב-13 בינואר 2021, רשות השידור הפינית פרסמה את שמות 8 השירים שנבחרו לקדם הפיני לאירוויזיון 2021. ב-14 בינואר 2021, השיר יצא באופן רשמי על ידי רשות השידור. ב-20 בפברואר 2021, האמנים ביצעו את השיר על בימת הקדם הפיני לאירוויזיון. השיר זכה במקום השני עם 180 נקודות.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 2 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  וסן יעקקו סלובארה, אקסל הנסטרום, מיקו קופלה, הייקי קולה, ג'אני טוהימאאה, אנלי מגנוסון סוב
2. ↑  "It’s about the power of wordless interaction" — Teflon Brothers x Pandora on their UMK 2021 entry "I Love You"
3. ↑  Latest News: January 2021 and Autumn 2020
4. ↑  Suomen virallinen lista
**קול ג'רמיין פאלמר** (באנגלית: **Cole Jermaine Palmer**; נולד ב-6 במאי 2002 במנצ'סטר שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת צ'לסי מהפרמייר ליג.

קריירת מועדונים
---------------

### מנצ'סטר סיטי

פאלמר גדל במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג. ב-30 בספטמבר 2020 ערך פאלמר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–3 על ברנלי במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע הפוטבול ליג. ב-27 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את קווין דה בראונה בדקה ה-82 בניצחון 0–3 על אולימפיק מרסיי במסגרת שלב הבתים לעונת 2020/2021.

ב-21 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעתה הבכורה שלו בפרמייר ליג, כשהחליף את אילקאיי גונדואן בדקה ה-69 בניצחון 0–5 על נוריץ' סיטי במסגרת המחזור השני לעונת 2021/2022. ב-21 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–6 על וויקומב וונדררס במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג. ב-19 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון על קלאב ברוז' במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.

ב-15 באוגוסט 2023 הבקיע פאלמר את שער השווין נגד סביליה בסופרקאפ האירופי שהוביל לפנדלים שבהם מנצ'סטר סיטי זכתה בתואר הסופרקאפ הראשון שלה.

### צ'לסי

ב1 בספטמבר 2023 חתם בצ'לסי בסכום של 40 מיליון ל7 עונות. ב2 בספטמבר ערך את הופעות הבכורה שלו נגד נוטינגהאם פורסט בהפסד 1-0. ב7 באוקטובר הבקיע את גול הבכורה שלו בצ'לסי נגד ברנלי בניצחון 4-1 מבעיטת עונשין. המשיך להבקיע כשכבש פנדלים נגד ארסנל וגם טוטנהאם. ב12 בנובמבר כבש את גול השוויון בפנדל נגד מועדון הילדות שלו מנצ'סטר סיטי בתיקו 4-4. ב4 לאפריל 2024 כבש פאלמר שלושער נגד מנצ'סטר יונייטד ושניים מהשערים פאלמר הבקיע בתוספת הזמן, וב17 לאפריל הבקיע רביעייה נגד אברטון ובכך הגיע ל20 שערים בפרמייר ליג.

קריירה בינלאומית
----------------

ב14 ליוני 2023 זומן לנבחרת אנגליה עד גיל 21 לאליפות אירופה עד גיל 21, במהלך הטורניר כבש רק גול אחד נגד נבחרת ישראל עד גיל 21 בניצחון 3-0 לאנגליה ובסוף אנגליה זכו בטורניר.

ב17 בנובמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה הבוגרת נגד מלטה בניצחון 2-0 במוקדמות היורו, כמה ימים לאחר מכן ב20 לנובמבר שיחק גם נגד מקדוניה הצפונית בתיקו 1-1.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קול פאלמר** בוויקישיתוף
* קול פאלמר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  PALMER HANDED DEBUT AS CITY MAKE FOUR CHANGES באתר הרשמי של מנצ'סטר סיטי, 30 בספטמבר 2020 (באנגלית)
2. ↑  Marseille 0-3 Manchester City: Visitors ease to victory באתר BBC, ‏ 27 באוקטובר 2020 (באנגלית)
3. ↑  Manchester City 5-0 Norwich City: Jack Grealish scores on home debut for Premier League champions באתר BBC, ‏ 21 באוגוסט 2021 (באנגלית)
4. ↑  Manchester City 6-1 Wycombe: Holders come from behind to reach last 16 באתר BBC, ‏ 21 בספטמבר 2021 (באנגלית)
**דייוויד סט. ג'ון** (אנגלית: **David St. John**; נולד ב-1949 בפרסנו, קליפורניה), משורר אמריקאי, מרצה ומורה לכתיבה יוצרת.

השלים את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו. הוא המשיך בלימודי כתיבה יוצרת, וסיים את תוארו השני באוניברסיטה של איווה, בשנת 1974.

דייוויד סט. ג'ון פרסם כשבעה ספרי שירה, שזכו להצלחה בקהל הקוראים, והוא נחשב אחד המשוררים החשובים כיום בארצות הברית. יש מבקרים המשווים אפילו את שירתו, לזו של ת"ס אליוט. הוא זכה על שירתו בכמה פרסים חשובים, עיטורים ומלגות חשובות. סט. ג'ון מלמד ספרות אנגלית וכתיבה יוצרת באוניברסיטה של דרום קליפורניה, בלוס אנג'לס.

שירתו של דייוויד סט. ג'ון אינה מוכרת עדיין בישראל, ורק שירים בודדים משלו תורגמו לעברית בידי המשורר והמתרגם משה דור.

שיר לדוגמה של דייוויד סט. ג'ון
------------------------------

*עֲלטָה*
תרגם מאנגלית משה דור
כְּלוּם אֵין זֶה כֹּל הָעִנְיָן כֻּלוֹ שֶׁהִיא בִּקְשָׁה
עוֹרָהּ שֶׁלָהּ צָחוֹר כְּבִטְנָהּ שֶׁל טְרוּטָה
וְכִמְעָט שָׁקוּף בָּאוֹר הַנוֹזְלִי
שֶׁהַלְבָנָה מַנִיחָה לִגְלֹשׁ מִבַּעַד לְחֲלוֹנָהּ
פָּשׁוּט דָמֵה אוֹתִי כְּפִי שֶׁאָמְרָה
מִטַת הָרֶפֶשׁ שֶׁל אִזְמָרַגְד וַכֶסֶף שֶׁמִתַחְתָי
הַמַיִם הַמַחֲלִיאִים הַמְלָקְקִים אֶת יְרֵכַי
אֲנִי שֶׁלֹא כְּאוֹפֶלְיָה הַצָפָה שֶׁלִי
אֶהֳיֶה עֵירוֹמָה שַׂעֲרִי מְנִיפָה לַחָה אֲדֻמָה
וַאֲפִלוּ פִּרְחֵי פִּטְמוֹתָי יַרְגִיעוּ
מִתַחַת לְעֲלֵי הַחֲבָצֶלֶת כְּשֶׁתִגְחַן מֵעָלַי
עוֹרֵג לְפַשֵׂק אֶת רַגְלָי עַד שמלֹא
הָעוֹלָם שֶׁל מוֹתִי יִמְשֹׁך אוֹתךָ לחִבּוּקוֹ

קישורים חיצוניים
----------------

* ראיון מקיף באנגלית עם סט. ג'ון (אורכב 08.05.2008 בארכיון Wayback Machine)
* דייוויד סט. ג'ון, עלטה, באתר הארץ, 19 בינואר 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433553005171
* BnF: cb16648286w (data)
* GND: 1095249754
* ISNI: 0000 0000 6712 0593
* LCCN: n79058424
* SNAC: w60c53cp
* SUDOC: 13775695X
* VIAF: 11122111
* WorldCat: lccn-n79058424

 |
**אנפה נמרית גסת-פסים** (שם מדעי: ***Tigrisoma lineatum***) היא מין של אנפה מהסוג אנפה נמרית, השוכנת בטבע לאורך אזור הטרופי של אמריקה הדרומית והקצה הצפוני של אמריקה המרכזית. אנפה זו תוארה לראשונה על ידי החוקר האנגלי ויליאם ג'ון סווינסון ב-1827. שמה המדעי בלטינית, "lineatum", פירושו "מסומנת בפסים". זאת עקב הפסים הרחבים על ראשה וצווארה. אנפה זו בעלת תפוצה רחבה ואינה בסכנה בטבע.

תיאור
-----

האנפה מגיעה לאורך ממוצע של 66 עד 76 סנטימטרים ולמשקל ממוצע של 630 עד 980 גרם. היא בעלת נוצות גוף חומות-כתומות כשהראש, הצוואר והחזה בעלי גוון אדום-כהה והמקור אפור וארוך. הכנפיים אפורות והבטן לבנה כשאזור החזה, הגרון והסנטר כתומים-אדמדמים עם נוצות מסורטטות בשחור-לבן מצידי מרכז הצוואר. האנפות הצעירות בעלות גוונים צהובים-כהים יותר והראש והצוואר בעלי צבע כמו של שאר הגוף המסורטט כמעט לחלוטין בצהוב-שחור (המשמש להסוואה).

האנפה מצויה לאורך גדות נהרות וביצות טרופיים או סובטרופיים ברחבי אמריקה הדרומית ודרום אמריקה המרכזית, עד לגובה 1,500 מטרים ולרוב גם מתחת ל-500 מטרים מגובה פני הים. האנפה היא ציידת מהירה של טרף קטן כמו דגים או דו-חיים, סרטנים וחרקים גדולים כמו חיפושיות, שפיראים וחגבאים.

בדומה לקרובותיה גם אנפה זו חיה ביחידות וכמעט ולא נראית בקבוצות, למעט באזורים שופעים במיוחד במזון.

תת-מינים
--------

לאנפה זו ישנם 2 תת-מינים:

* *T. l. lineatum*
* *T. l. marmoratum*

בעבר גם המין אנפה נמרית רצועת-פסים השתייך למין זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפה נמרית גסת-פסים** בוויקישיתוף
* אנפה נמרית גסת-פסים, באתר ITIS (באנגלית)
* אנפה נמרית גסת-פסים, באתר NCBI (באנגלית)
* אנפה נמרית גסת-פסים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אנפה נמרית גסת-פסים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אנפה נמרית גסת-פסים, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* אנפה נמרית גסת-פסים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפה נמרית גסת-פסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**יוסי וייס** (נולד ב-11 באוגוסט 1951) הוא מהנדס מכונות ומנהל ישראלי, אלוף-משנה (במיל') בצה"ל, שהיה מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל.

ביוגרפיה
--------

יוסי וייס (מימין) בעת ביקור שגריר ארצות הברית בישראל דן שפירו בתעשייה האווירית.וייס נולד בחיפה, בנם של טובה (גיטל) למשפחת ריזל ויצחק (אולי) וייס, ניצולי שואה מטרנסילבניה. אמו שרדה את מחנה הריכוז ברגן-בלזן ואת אושוויץ לפני העפלתה לארץ ישראל, אביו שרד את מחנה הריכוז מאוטהאוזן ושירת בישראל כאיש קבע בחיל הים. וייס למד שנתיים בבית הספר היסודי "אורים" בשכונת קריית אליעזר ולאחר מכן עבר לבית הספר היסודי הממלכתי-דתי "יבנה". אחר כך למד במגמת פיזיקה בתיכון "יבנה" בעיר, לימודים אותם סיים ב-1969. היה חבר בתנועת הנוער "בני עקיבא" בסניף הדר הכרמל ונמנה עם שבט "להגשמה". ב-1969 הצטרף לעתודה האקדמית והחל ללמוד הנדסת מכונות בטכניון. הוא סיים את התואר בהצטיינות ב-1973.

בצה"ל שירת בחיל הים, תחילה כקצין בפלגה הטכנית של בסיס חיפה, ב-1976 מונה למפקד מגמת נשק על מימי בבה"ד חיל הים וב-1977 עבר למטה החיל כקצין מדור נשק על מימי. ב-1979 מונה לקצין מדור טילים בענף מערכות נשק של מספן הציוד במסגרת זו היה אחראי לאפיון ורכש מערכות הפלנקס מג'נרל דיינמיקס, יצא לשנתיים לארצות הברית ולאחר מכן ליווה את קליטת המערכת בחיל. בהמשך שירותו מונה לראש פרויקט אפיון מערכות לספינות סער 5. ב-1988 מונה לקצין אלקטרוניקה של פרויקט סער 5. ב-1991 עבר למפא"ת ועמד בראש ענף ים ונ"מ עד 1995. ב-1995 חזר לחיל הים, קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מנהלת פרויקט צוללות מסדרת דולפין, שירת בתפקיד עד 1998.

מיד לאחר שחרורו, בספטמבר 1998, מונה לראש מינהל מערכות תקיפה במפעל מבת של התעשייה האווירית ולאחר מכן עמד בראש מינהל ים ונ"מ במפעל מבת. ב-2002 מונה למנהל מפעל חלל בחברה ובאפריל 2006 מונה למנהל חטיבת טילים וחלל ולסמנכ"ל החברה. ביולי 2012 מונה למנכ"ל התעשייה האווירית.

בדצמבר 2017 הודיע יוסי וייס על פרישתו מתפקידו כמנכ"ל התעשייה האווירית.

וייס בוגר תואר ראשון ושני בהנדסת מכונות מהטכניון, בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ב-1990. רעייתו הראשונה של וייס, אסתר נפטרה ולזוג ארבעה ילדים, הוא נישא בשנית, לפרומה, אלמנה שלה שלושה ילדים. בנו הבכור אמיר הינו החשבונאי הראשי של חברת טבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסי וייס** בוויקישיתוף
* משה גולן, ‏יוסי וייס יחליף את יצחק ניסן כמנכ"ל התעשייה האווירית, באתר גלובס, 3 במאי 2012
* יוסי וייס: ממעמקי הים אל החלל, באתר הטכניון, יולי 2013
* ליאת רון, ‏פורטפוליו / יוסי וייס, באתר גלובס, 3 באפריל 2014
* יובל אזולאי, ‏בלעדי: מנכ"ל התעשייה האווירית מדבר על הכל בראיון סוער, באתר גלובס, 13 באוקטובר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנכ"ל התעשייה האווירית יוסי וייס פורש מתפקידו, באתר כלכליסט, 28 בדצמבר 2017

| ראשי התעשייה האווירית לישראל |
| --- |
| יושבי ראש החברה | מיכאל פירון • ישראל סחרוב • דוד עברי • מרדכי הוד • צבי צור • יאנוש בן גל • אורי אור • יאיר שמיר • דב בהרב • רפי מאור • הראל לוקר • עמיר פרץ |  |
| מנהלים כלליים | אל שווימר • גבריאל גידור • מאיר דביר • נמרוד שלום אריאב • משה קרת • יצחק ניסן • יוסי וייס • נמרוד שפר • בועז לוי |
שער הספר "שנים עשר דרשות", דפוס ראשון
הרב **שמואל יהודה קצנלנבוגן** (**מהרשי"ק**; רפ"א, 1521 – ו' בניסן שנ"ז, 1597) היה מחכמי איטליה במאה ה-16, רבה של ונציה, דרשן ופוסק.

חייו ופועלו
-----------

נולד בפדובה לרבי מאיר קצנלנבוגן ("מהר"ם מפדובה") ולחנה נכדתו של רבי יהודה מינץ, רבה של פדובה וראש הישיבה בעיר. כבר בצעירותו בלט בכשרונותיו והתמנה לחבר בית הדין בוונציה. משנת שכ"ה שימש כרב ראשי וראש ישיבה בוונציה.

המהרשי"ק עמד בקשרי מכתבים עם גדולי יהדות פולין המהרש"ל והרמ"א. חלק מחילופי המכתבים הודפס בתוך ספרי השו"ת שלהם ובספרים נוספים. כן עמד בקשר עם רבי יוסף קארו שאף שלח אליו מחיבוריו. התפרסם גם כדרשן. שתים עשרה מדרשותיו ובהם גם הספדו על קרובו הרמ"א נדפסו על ידי תלמידו בחייו. חיבורים נוספים שלו הוזכרו על ידו או על ידי תלמידיו אך נשארו בכתב יד ולא הודפסו.

נפטר בו' בניסן שנ"ז (1597) ונקבר בפדובה, מקום קבורתם של רבים מרבני יהדות ונציה ומנהיגיה. תלמידו, רבי יהודה אריה די מודינה תיאר את דמותו המיוחדת בהספד שנשא עליו: "כל יודעו ומכיר יודע כי היה תוארו ומראהו כמראה איש האלהים נורא מאוד, וכל מי שלא ראהו מימיו היה אומר בפוגעו בו כי הוא זה". אברהם כהנא בהערותיו לספר "חיי יהודה" (קיוב תרע"ח) כתב שעד זמנו עוד היו נוהגים לערוך תפילות מיוחדות ליד קברו של המהרשי"ק.

בנו, רבי שאול וואהל נשלח ללמוד בישיבות בפולין והשתקע שם. על פי האגדה שימש כמלך פולין ליום אחד.

מתלמידיו
--------

* רבי יהודה אריה ממודינה
* רבי בן ציון צרפתי - רבה של ונציה
* רבי לייב סרוואל - רבה של ונציה
* רבי אבטליון בן שלמה מקונסיליו - מחכמי רוויגו.
* רבי יקותיאל בן שלמה מקונסיליו - מחכמי ונציה
* רבי אביגדור ציוידאל - דיין בבית דינו של מהרשי"ק בוונציה.
* רבי שמחה כ"ץ בעל קול שמחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי מרגליות (עורך כללי), "שמואל יהודה קצנלנבוגן", **אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל**, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1330-1329, באתר היברובוקס
* אשר זיו, הרב שמואל יהודה קצינאלנבוגן, הדרום, לד, תשרי תשל"ב, עמ' 201-177 קובץ PDF
* דוד הלחמי, רבי שמואל יהודה קצנאלבוגן (מהריש"ק), **חכמי ישראל**, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' מ"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
* Samuel Judah Katzenellenbogen, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

מדבריו
* **שנים עשר דרשות**, ויניציאה שנ"ד 1594, באתר היברובוקס
* **שנים עשר דרשות**, לבוב תקנ"ח 1898, באתר היברובוקס
* שמואל יהודה בן מאיר קצנלנבוגן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ר' שמואל יודא קצנלבוגן - מהרשי"ק, אתר mytzadik (הקישור אינו פעיל, 20/03/2019)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308544005171
* GND: 1055509666
* ISNI: 0000 0000 7266 3883
* LCCN: nr96021839
* SUDOC: 244777640
* VIAF: 4828478
* WorldCat: lccn-nr96021839

 |
**קטן עליהם** הוא סרט אנימציה צרפתי בבימויו של דוויד אלו. הסרט יצא לאקרנים במסגרת סרטי שנת 2022 ברחבי העולם, וב־2023 בישראל.

עלילה
-----

קטן עליהם הוא סרט הרפתקאות מצויר. החיים עוברים בשלווה ביולקוס, עיר נמל יפהפייה ומשגשגת של יוון העתיקה, אך פתאום נוצר איום ממשי על האוכלוסייה המקומית בדמות זעמו של פוסידון.

פאטי היא עכברה קטנה מבחינת גודלה הפיזי אבל נתברכה באומץ לב ייחודי, והיא מוכנה לצאת להרפתקה. ביחד עם סאם, החבר החתול שלה, ועם עוד הרבה חברים, השניים יוצאים לחפש את המטמון: שריד עתיק שבעזרתו תוכל העיר שבה הם גרים להחלץ מכל הבעיות שלה. הסרט מתאר את קורותיהם של חבורה מצחיקה של בעלי-חיים קטנים מול הים הגדול עם מפגשים שונים של יצורים שונים שהם פוגשים.

הסרט ראה אור בצרפת ב 26 באוקטובר 2022. הקרנת הבכורה שלו נערכה במונפלייה. ברחבי העולם הוא ראה אור ב 25 בינואר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוד הסרט ב IMDb
* קטן עליהם! - טריילר מדובב רשמי, הערוץ של קולנוע לב ביוטיוב

* "קטן עליהם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "קטן עליהם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "קטן עליהם", באתר Metacritic (באנגלית)

* "קטן עליהם", באתר אידיבי

* "קטן עליהם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קטן עליהם, באתר Seret.co.il | אתר סרט
2. ↑  קטן עליהם | LEV, ‏2023-06-28

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קטן עליהם"**.
גנרל חיל השריון **הנס קרמר** (בגרמנית: **Hans Cramer**;‏ 13 ביולי 1896 – 28 באוקטובר 1968) היה מפקד בכיר בוורמאכט במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

קרמר נולד ב-13 ביולי 1896 בעיר מינדן שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-15 (הווסטפאלי ה-2 - פרדריק, נסיך הולנד). הוא לחם בחזית המערבית, וב-25 בדצמבר של אותה שנה הועלה לדרגת לויטננט. הוא מילא תפקידי מטה שונים ברגימנט שלו, לפני שב-1918 הועבר לרגימנט הרגלים ה-55 (הווסטפאלי ה-6 - פרידריך וילהלם פון בילוב). באוגוסט של אותה שנה הוא נפל בשבי הצבא הבריטי, ושוחרר לאחר המלחמה.

על חלקו במלחמה הוענקו לו שתי מחלקות של צלב הברזל וכן אות הפציעה. הוא הצטרף לרייכסווהר ונותר בו אף לאחר המעבר לצבא של 100,000 איש במסגרתו סולקו קצינים זוטרים רבים. ב-1 באפריל 1925 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ומילא תפקידי מטה ברגימנטים שונים. ב-1 בפברואר 1931 הועבר לחיל הפרשים והוענקו לו דרגה של ריטמייסטר. ב-1 ביולי 1933 הוצב במטה דיוויזיית הפרשים ה-1. בקיץ 1934 הוא החל ללמוד בבית הספר לפרשים, וב-1 בינואר 1936 הועלה לדרגת מיור. ב-1 בפברואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה למפקד גדוד פרשים.

### מלחמת העולם השנייה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם השנייה**  

עם גדוד הפרשים שלו, השתתף קרמר במערכה בפולין אשר החלה את מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן לחם במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, וב-1 בנובמבר 1940 עזב את הפרשים לטובת חיל השריון. הוא אימן יחידות טנקים במסגרת דיוויזיית הפאנצר ה-10, וב-25 במרץ 1941 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-8 של דיוויזיית הפאנצר ה-15. באפריל של אותה שנה הוא נשלח למערכה בצפון אפריקה. ב-16 ביוני הוא נאלץ לוותר על תפקידו כמפקד הרגימנט, כיוון שנפצע במהלך מבצע בטלאקס. על חלקו במבצע הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל.

באמצע ספטמבר 1941 הוא הוחזר לפקד על רגימנט הפאנצר ה-8, וב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. ב-5 במרץ 1942 הוענק לו הצלב הגרמני בזהב. ב-1 במרץ של אותה שנה הוא הועבר ל-OKH. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור וב-19 בנובמבר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-48. הוא החזיק בתפקיד רק עד 26 בנובמבר. ב-10 בפברואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 במרץ של אותה שנה מונה למפקד קורפוס אפריקה. ב-1 במאי הוא הועלה לדרגת גנרל חיל השריון, ולחם במסגרת המערכה בתוניסיה. הוא נפל בשבי הבריטי, אולם שנה לאחר מכן שוחרר במסגרת עסקת חילופי שבויים. הוא נחשד בשותפות בקשר העשרים ביולי, ולפיכך נאסר בכלא של הגסטאפו בפרינץ אלברכט שטראסה. הוא שוחרר בספטמבר, אולם סולק מהצבא. למרות זאת, במאי 1945 הוא נלקח בשבי בעלות הברית ושוחרר רק בתחילת 1946.

לאחר המלחמה חי קרמר בעיר הולדתו מינדן, ומת ב-28 באוקטובר 1968 בגיל 72.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס קרמר** בוויקישיתוף
* הנס קרמר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023633205
* VIAF: 316739414
* WorldCat: viaf-316739414

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**רפובליקני בשם בלבד** (באנגלית: **Republican In Name Only**) הוא כינוי גנאי בשיח הפוליטי האמריקאי, בעיקר בפי חברי המפלגה הרפובליקנית כנגד חבריהם למפלגה, שדעותיהם לא מספיק שמרניות (אנ') לכאורה, או שהם תומכים בעמדות הדמוקרטים בסוגיות שונות, ומתראיינים לכלי התקשורת שנוטים לדמוקרטים.

תחילת השימוש בכינוי הוא בשנות ה-20, והוא הפך לפופולרי בשנות ה-50 ובתקופת כהונתו של הנשיא רונלד רייגן בשנות ה-80. ראשי התיבות של המושג באנגלית הם RINO, אשר נשמעים כמו המילה "rhino" (קרנף).

לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 השתמש הנשיא הרפובליקני דונלד טראמפ בכינוי זה כנגד מושל ג'ורג'יה בריאן קמפ בחשבון הטוויטר שלו וכן כלפי רפובליקנים שקראו להצביע למועמד הדמוקרטים בבחירות, ג'ו ביידן.

ראו גם
------

* שום סקוטי אמיתי - הכשל הלוגי של כינוי הגנאי
* דמוקרט בשם בלבד - הגרסה המקבילה אצל חברי המפלגה הדמוקרטית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפובליקני בשם בלבד** בוויקישיתוף

1. ↑  Popik, Barry, RINO (Republican In Name Only), ‏24 באוקטובר 2009
מצבת ברוך יוסף פייבלזון
הרב **ברוך יוסף פייבלזון** (ביידיש **פייוועלזאהן**; 1895 תרנ"ו - 11 באוגוסט 1933 י"ט באב תרצ"ג) היה ראש ישיבת ראדין.

תולדות חייו
-----------

נולד לרב אליהו מאיר, אב"ד בעיירה קלם שבליטא. בגיל 12 נשלח ללמוד בקיבוץ אצל הרב איצלה מפוניבז' והתחבב על רבו. לאחר מכן למד בישיבת סלובודקה, שם בלט בכישוריו. בגיל 13 חיבר ספר למדני. 

נשא לאישה את פייגא אטל, בתו של הרב נפתלי טרופ.

בשנת 1925 והוא כבן 30 מונה על ידי החפץ חיים לראשות הישיבה, לאחר פטירת חותנו הרב טרופ. בגיל 36 חלה בזיהום ונפטר בי"ט באב תרצ"ג. נקבר בצמוד לקברו של חותנו. את החקוק על מצבתו ניסח ה"חפץ חיים"[דרוש מקור]: "גאון עוזנו המאור הגדול חריף ובקי בכל חדרי התורה מימיו המתוקים שתו כל בני הישיבה אור תורתו הייתה גדולה ראשו כתם פז בסברא ישרה יראתו וצדקתו הייתה טהורה"..."

השאיר אחריו שלושה ילדים קטנים. הילדים ואמם הוגלו בשנת 1941 לסיביר, והאם נפטרה שם. האח הקטן מת לאחר המלחמה בלודז', בשל מחלה.

בנו הרב שמואל אביגדור פייבלזון הוא ראש כולל בצפת. אחד מנכדיו הוא הרב אליהו פייבלזון.

תלמידיו
-------

* הרב יצחק הוטנר
* הרב מרדכי סוויצקי
* הרב יעקב משה ליבוביץ
* הרב דוד וויין - רבה של חולון

ספרו
----

ספרו **ברכת יוסף** מבוסס על שיעוריו שהעלה על הכתב לפני אמירתם בישיבת ראדין. הוא עוסק בהם בעיקר בדברי הראשונים.

הספר ראה אור לראשונה בשנת תשכ"ב לאחר שנערך בידי בנו הרב אליעזר יעקב פייבלזון. בהקדמת הספר מציין הבן שכתב היד המקורי נלקח ממשפחתו על ידי המשטרה החשאית הרוסית נ.ק.ו.ד. בעיר ברנאול שבסיביר. הספר הנדפס מבוסס על העתקה של דוד זריצקי שהוכנה עוד קודם לכן לבקשת הרב יצחק הוטנר.

הרבנים אלעזר מנחם מן שך, יעקב קמנצקי ומשה פיינשטיין העניקו הסכמות לספר.

לקריאה נוספת
------------

* מנחם מנדל גרליץ, **הנותן אמרי שפר**, בראש **חידושי הגרנ"ט**, ירושלים: אורייתא, ה'תשמ"ט

קישורים חיצוניים
----------------

* 'פייבלסון, ר' ברוך ב"ר אליהו־מאיר', בתוך: דב ליפץ ונתן גורן (עורכים), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א (תשכ"ז), עמ' 76 טור 2 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1274)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך מתועד בהקדמה לספר ברכת יוסף
2. ↑  כך כותב הרב שך בהקדמה לספר ברכת יוסף
3. ↑  כפי שמעיד חברו הרב יעקב קמינצקי בהסכמה לספרו
4. ↑  הקדמה לספר ברכת יוסף. ספר זה מוחזק בידי בני המשפחה
5. ↑  כך מובא בחידושי הגרנ"ט (הוצאת אורייתא) בסוף מאמר "הנותן אמרי שפר"
6. ↑  אותרה והוקמה מצבה על קברו של ראש ישיבת ראדין, באתר "אהלי צדיקים"
7. ↑  ספור חסדי ה', בסוף הספר ברכת יוסף
8. 1 2  כך כותב בן המחבר בהקדמה לספר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007523284305171
* ISNI: 0000 0000 2949 3241
* LCCN: n85362684
* VIAF: 61764796
* WorldCat: lccn-n85362684

 |
הרב **יצחק זונדל ריף** (ד' בתשרי תרס"ד, ספטמבר 1903 – ט' בתשרי תש"ב, 30 בספטמבר 1941) היה רבה של "זאגר ישן" בליטא. נספה בשואה עם קהילתו.

תולדות חייו
-----------

נולד בוולוז'ין לרב ישראל ריף ולמירל, בת הרב רפאל שפירא שהיה חתנו של הנצי"ב מוולוז'ין. נקרא על שם הרב יצחק מוולוז'ין ועל שם הרב מנחם זונדל שפירא שהיה אחי סבו. אחיו הוא הרב נפתלי צבי יהודה ריף.

למד אצל אחיו ולאחר מכן בישיבת כנסת ישראל בסלבודקה. עלה לארץ בתרפ"ג (1923) עם חבריו שלום נתן רענן וצמח גרין, והיה מעשרת התלמידים הראשונים של ישיבת מרכז הרב. ראש הישיבה הראי"ה קוק היה מכבדו בקימה עוד בהיותו צעיר לימים. הרב מנחם יהודה הלוי אושפיזאי, חברו לספסל הלימודים, אמר עליו שהיה מיחידי הסגולה של הישיבה. היה הכותב העיקרי של שיעורי הרב אברהם אהרן בורשטיין שהוכנסו לאחר פטירתו הפתאומית לספר "נר אהרן" שיצא לאור לזכרו. הרב ריף נהג לציין את יום השנה של רבו זה באמירת דברי תורה.

הרב ריף למד במרכז הרב כעשר שנים. הוא נסמך לרבנות בידי הראי"ה ולאחר מכן שב לליטא. נישא ללאה, בת הרב טודרוס הלוי לוקשצאן, רבה של זאגר ישן. בתרצ"ו נבחר לרבנות עיירה זו במקום חותנו. כהונתו כרב ב"זאגר ישן" לצד אביו שכיהן כרב ב"זאגר חדש" סיימה את המחלוקת בין שתי הקהילות.

נודע גם כדרשן. רבים היו באים לדרשותיו עוד כשהיה תלמיד ב"מרכז הרב" ודרש מפעם לפעם בבתי כנסת בירושלים.

נספה בשואה יחד עם קהילתו ומשפחתו, בערב יום הכיפורים תש"ב (1941). דברים עליו ודברי תורה שלו הובאו בספר "נר יצחק".

לקריאה נוספת
------------

* הרב משה צבי נריה, **בשדה הראי"ה**, כפר הרא"ה תשנ"א, 'נר לאחד', עמ' 458-449
* הרב משה צבי נריה (עורך), **נר יצחק: חדושי תורה וברורי-הלכה ממשנתו של הרב ... יצחק-זונדל ריף הי"ד**, תל אביב תשי"ז, עמ' 20-7 (מאמרים על דמותו מחבריו לישיבה)
* הרב צבי יהודה הכהן קוק, "**לנתיבות ישראל" חלק ב'**, עמ' כד

קישורים חיצוניים
----------------

* **נר יצחק** בהיברובוקס
* תכלית האדם, חיובו וגדלותו לקיים במסירות נפש "לזרעו אחריו", מתוך מכתב של הרב ריף, אתר תורתך לא שכחתי
* נועה רייכמן, סיפורו הנשכח של התלמיד והעילוי שהרב קוק קם לכבודו, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, דצמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  על האב ראו: 'אלה אזכרה: אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה', בעריכת הרב יצחק לוין), ניו יורק תשט"ז, כרך ראשון, עמ' 322-318.
2. ↑  שם, עמ' 322-321.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303706505171
* VIAF: 298694563
* WorldCat (עם VIAF): 298694563

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אסף בנרף** (נולד ב-24 בספטמבר 1982) הוא מנצח, זמר, מעבד ומתרגם ישראלי. שימש כמנצח מקהלת האופרה הישראלית וכיום משמש כמנצח וכמנהל המוזיקלי של המקהלה הקאמרית אורטוריו ירושלים ושל זמרי א-קפלה ירושלים.

ביוגרפיה
--------

אסף בנרף נולד בבת ים וגדל בראשון לציון. החל את לימודי המוזיקה בגיל שבע. למד נגינה בכינור בהדרכת יעקב מילמן ואקרט לורנצן ונגינה בוויולה בהדרכת לילך לבנון. עם סיום לימודיו בבית הספר התיכון ע"ש תלמה ילין (2000), התמקד בלימודי זמרה בישראל ובאיטליה אצל מורים שונים, בהם אגנס מסיני, בועז סנאטור וארתורו טסטה.

כזמר מקהלה וכסולן, שר בנרף עם המקהלות והתזמורות החשובות בישראל, תחת שרביטיהם של זובין מהטה, דן אטינגר, אנדרו פארוט, דניאל אורן, קורט מאזור ואחרים. בהמשך התמקצע בניצוח תזמורות ומקהלות. לבנרף תואר ראשון בניצוח מן האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (כיתתו של איתן גלוברזון), ותואר שני בניצוח מאוניברסיטת פן סטייט (כיתתו של חרארדו אדלשטיין).

כמנצח, עבד עם מקהלות, תזמורות ואנסמבלים שונים במגוון פרויקטים מוזיקליים, בהם ראויים לציון הקלטת הדיסק "!Hail, Cremonus", המיוחד ליצירותיו של סקוט סלייפין לאנסמבל ויולות, וביצוע הבכורה הישראלית לרקוויאם מאת ניקולו יומלי, במסגרת הקונצרט המוזיקלי-ספרותי "נאפולי בצליל ובמילה". בעבר שימש כמנצח של מקהלת בלקנטו (2019-2020) ומקהלת האופרה הישראלית (2019-2023) וכיום משמש כמנצחן ומנהלן המוזיקלי של המקהלה הקאמרית אורטוריו ירושלים ומקהלת "זמרי א-קפלה ירושלים".

מלבד המוזיקה הקלאסית, עסק בנרף גם בזמר העברי, כמנצחה של מקהלת "דורות" בשנים 2005–2022, וכן בשיר הנפוליטני, כמייסדו של "אנסמבל קָלאצ'ה" (Calace) שבו שימש כמעבד וכזמר סולן.

נוסף על תחום המוזיקה, עוסק בנרף בתרגום שירה. תרגומיו לעברית ראו אור בספרים ובכתבי עת בהוצאות אחוזת בית, הקיבוץ המאוחד, חרגול ומאגנס. תרגומיו שפורסמו כוללים מיצירות מיכלאנג'לו, גובוני, פוסקולו, אונגרטי, קורטזה, פזוליני, בֶּלי, פּוֹרְטָה, מולודובסקי, ניידוס, סוצקבר וטראקל. במהלך שנת 2024 עתידה להתפרסם בהוצאת "הקיבוץ המאוחד" אנתולוגיה בתרגומו, המיוחדת למשוררים ג'וזפה אונגרטי, סלווטורה קווזימודו ואאוג'ניו מונטאלה. האנתולוגיה תראה אור בסדרת "ה-21" מבית "הו!, כתב עת לספרות".

מלגות, מענקים ותחרויות
----------------------

* מלגות הצטיינות מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל
* מענק השתלמות בניצוח מקהלה (כעוזר מנצח של סטנלי ספרבר) ע"ש גארי ברתיני
* מענק בעבור פעילות "אנסמבל קלאצ'ה" מטעם עמותת "צפונות תרבות"
* תחרות ע" לואיג'י מנצ'ינלי למנצחי אופרה באורבייטו – שלב הגמר
* מלגות מטעם אוניברסיטת פן סטייט

קישורים חיצוניים
----------------

* בנרף אסף, מנצח, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
* אסף בנרף – מנצח, מעבד ומנהל מוזיקלי, באתר מקהלת דורות
* אסף בנרף - מתרגם באתר פואטרנס
**בהרטפור** (בנפאלית: **भरतपुर महानगरपालिका**) היא עיר בדרום מרכז נפאל. זוהי העיר השלישית הכי מאוכלסת בנפאל אחרי קטמנדו ופוקהרה עם כ-369,377 תושבים (נכון לשנת 2021).

העיר התאומה היחידה של בהרטפור היא יוקוסוקה שביפן

בהרטפור היא אחת הערים הצומחות ביותר בנפאל ונחשבת למרכז כלכלי אזורי משמעותי.

כלכלה
-----

החקלאות היא ענף כלכלי משמעותי בבהרטפור, בדגש על ייצור ביצים, עופות, דבש, פטריות ופרחים.

נדבך משמעותי נוסף בכלכלה המקומית הוא שירותי חינוך ובריאות.

דמוגרפיה
--------

  

מבחינת דתית, 82.9% מהתושבים הם הינדים, 13.6% בודהיסטים, 1.8% נוצרים, 1.2% מוסלמים, 0.2% אנימיסטים, 0.1% קיראטיים ו-0.2% אחרים. 

81.4% מהתושבים יודעים לקרוא ולכתוב, 1.6% יודעים רק לקרוא ו-17.0% לא ידעו לקרוא ולא לכתוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בהרטפור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Archived copy" (PDF). *cbs.gov.np*. אורכב מ-המקור (PDF) ב-6 בפברואר 2022. נבדק ב-22 בפברואר 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה);  (עזרה)
2. ↑  "Nepal Cities: Clean and Healthy Urban Development". *Asian Development Bank*. ביולי 2013. ארכיון מ-2018-12-24. נבדק ב-2018-12-23. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Healthy Profits in the Poultry Hub – CHITWAN REPORT". Business 360. ארכיון מ-9 באוגוסט 2018. נבדק ב-1 בספטמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  NepalMap Religion
5. ↑  NepalMap Literacy
**וילהלם קריזולי** (בגרמנית: **Wilhelm Crisolli**;‏ 20 בינואר 1895 – 12 בספטמבר 1944), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

קריזולי נולד ב-20 בינואר 1895 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ב-4 באוגוסט 1914 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-4, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. ב-1 במאי 1915 הועלה לדרגת לויטננט, ובמאי 1917 הועבר לרגימנט המילואים ה-15. בסתיו 1917 הוא חזר לרגימנט ה-4 כקצין תקשורת, ובקיץ 1918 הועבר בחזרה לרגימנט המילואים ה-15, ולחם בשורותיו עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר קריזולי ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1930 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 בנובמבר 1935 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוגוסט 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-10 בנובמבר הוא מונה למפקד פלוגה 1 ברגימנט הרובאים ה-9.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה קריזולי מפקד פלוגה 1 ברגימנט הרובאים ה-9, ולחם עמה במהלך המערכה בפולין כחלק מהדיוויזיה הקלה ה-2, וב-1 באפריל 1940 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרובאים ה-8. ב-3 ביוני 1940 הוא מונה למפקד הרגימנט, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה, כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-8, וב-15 ביולי 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוגוסט 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-31 בינואר 1942 נפצע קשה באחד הקרבות. ב-1 במאי 1942 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-13, אשר הפכה זמן קצר לאחר מכן לחטיבת הפאנצרגרנדיר ה-13, וב-1 בדצמבר 1942 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-13. ב-20 במאי 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-16, אשר הפכה לאחר מכן לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-16, ולחם עמה בקרבות באיטליה. ב-1 ביולי 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-333 למשך 10 ימים, וב-14 ביולי מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-6 למשך כחודש, ולחם עמה בקרב קורסק. ב-25 בנובמבר 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-20, וב-1 בפברואר 1944 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-12 בספטמבר 1944 נהרג קריזולי בפיסטויה על ידי מארב של פרטיזנים איטלקים, ולאחר מותו הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

קישורים חיצוניים
----------------

* וילהלם קריזולי באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007454905105171
* GND: 130327565
* ISNI: 0000 0000 4887 8198
* LCCN: no2004038452
* VIAF: 35559710
* WorldCat: lccn-no2004038452

 |