recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בטון פולימרי** הוא בטון המכיל פולימר כחומר מקשר (אנ'). במקרים מסוימים נעשה שימוש בפולימר בנוסף לצמנט פורטלנד ליצירת **בטון פולימר צמנט (PCC)** או **בטון פולימרי מותאם (PMC)**. פולימרים בבטון נמצאים בפיקוח מכון הבטון האמריקאי (אנ') מאז 1971.

הרכב
----

בבטון פולימרי, נעשה שימוש בפולימרים תרמופלסטים (אנ') לעיתים קרובות, אך בדרך כלל משתמשים בשרף תרמוסטי (אנ') כמרכיב הפולימרי העיקרי בשל יציבותם התרמית הגבוהה ועמידותם בפני מגוון רחב של כימיקלים. בטון פולימרי מורכב גם מאגרגטים (אנ') הכוללים סיליקה, קוורץ, גרניט, אבן גיר וחומרים אחרים. האגרגט צריך להיות באיכות טובה, נקי מאבק ופסולת אחרת ויבש. אי עמידה בקריטריונים אלה עלול להפחית את חוזק הקשר בין הקושר הפולימרי למקשר.

שימושים
-------

ניתן להשתמש בבטון פולימרי לבנייה חדשה או לתיקון בטון ישן. תכונות האדהזיה של בטון פולימרי מאפשרות תיקון הן של בטון פולימרי והן של בטון על בסיס צמנט קונבנציונלי. עמידות לקורוזיה והחדירות הנמוכה של בטון פולימרי מאפשרות להשתמש בו בבריכות שחייה, מבני ביוב, תעלות ניקוז, תאים אלקטרוליטיים, לשחזור מתכות בסיסיות ומבנים אחרים המכילים נוזלים או כימיקלים קורוזיביים. הוא מתאים במיוחד לבנייה ושיקום של בורות ביוב בשל יכולתם לעמוד בגזי ביוב רעילים וחיידקים הנפוצים במערכות ביוב. בניגוד למבני בטון מסורתיים, בטון פולימרי אינו דורש ציפוי או ריתוך של תפרים מוגנים מ-PVC.

היישום של בטון פולימרי היה מועט בעשרות השנים הראשונות לקיומו בשל העלויות הגבוהות והקושי הקשורים לטכניקות הייצור שלו. עם זאת, ההתקדמות האחרונה הובילה להוזלות משמעותיות בעלויות, והשימוש בבטון פולימרי הולך והופך נפוץ יותר בהדרגה.

תכונות מכניות וכימיות
---------------------

התכונות המדויקות של הבטון הפולימרי תלויות בתערובת, בסוג הפולימר, בסוג האגרגטים ועוד. תכונות משותפות לכלל תערובות הבטון הפולימרי:

* המקשר יקר יותר ממלט.
* חוזק מתיחה גדול משמעותית מבטון פורטלנד לא מזוין (מאחר שפלסטיק פולימרי 'דביק' יותר ממלט ובעל חוזק מתיחה גבוה יותר).
* חוזק לחיצה דומה או גדול יותר מבטון פורטלנד.
* אשפרה מהירה יותר.
* הידבקות טובה לרוב המשטחים, כולל לחיזוקים.
* עמידות טובה לטווח ארוך ביחס למחזורי הקפאה והפשרה.
* חדירות נמוכה למים ותמיסות אגרסיביות.
* עמידות כימית משופרת.
* עמידות טובה בפני קורוזיה.
* משקל סגולי נמוך.
* ניתן לרטט על-ידי ויברטור, ביתר קלות כדי למלא חללים בטפסות.
* מאפשר שימוש בחומרים רגילים לשחרור טפסות (ביישומים מסוימים).

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Polymer Concrete Manholes & Precast Concrete | Armorock, Armorock Polymer Concrete (ב־American English)
2. ↑
3. ↑  *Concrete admixtures handbook : properties, science, and technology*. V. S. Ramachandran (2nd ed.). Park Ridge, N.J. U.S.A.: Noyes Publications. 1995. ISBN 1-59124-038-7. OCLC 49708378.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: others (link)
**הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה במגזר הערבי** היא ועדה מיוחדת במסגרת הכנסת העשרים ושלוש, שהוקמה ב-23 במרץ 2020, ומטרתה לבחון לפקח ולסייע במיגור ארגוני הפשיעה הפועלים בחברה הערבית בישראל. הוועדה הוקמה בדרישת הרשימה המשותפת, כדי לסייע לציבור ולחברה הערבית בישראל במיגור ארגוני הפשיעה הפועלים בקרבה. הוועדה המסדרת הביאה את ההצבעה להקמתה של הוועדה למליאת הכנסת ביום 25 במרץ 2020, וזאת אישרה אותה ברוב של 53 מצביעי בעד לעומת 0 נמנעים ומצביעי נגד.

בראש הוועדה עומד ח"כ מנסור עבאס מטעם סיעת הרשימה המשותפת (רע"ם), עם היבחרו אמר: "ברכות לכל חברי הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה והאלימות. אני מאחל לכולנו הצלחה במשימה הקדושה שנטלנו על עצמנו. אני מודע לשם של הוועדה 'מיגור הפשיעה והאלימות בחברה הערבית', אך אני אדאג ואפעל שתרומת הוועדה תגיע לכלל החברה בישראל ולכל האזרחים. קדושת החיים כבוד האדם וחירותו וזכויותיו יהיו נר לרגלינו בעבודת הוועדה. ערך חיי אדם הוא הערך העליון, ואין הבדל בין בני אדם - כולם שווים ערבים ויהודים כאחד".

במהלך קיומה של הוועדה כוועדה מיוחדת טרם כינוס וועדות הכנסות הקבועות השתתפו בה 10 חברים: מנסור עבאס, אימאן ח'טיב-יאסין, היבה יזבק (הרשימה המשותפת -3), רם בן ברק, ע'דיר כמאל מריח, אנדריי קוז'ינוב (יש עתיד – תל"ם -3); ישראל אייכלר (יהדות התורה-1); חמד עמאר (1 - ישראל ביתנו); מתן כהנא (ימינה -1); משה ארבל (ש"ס -1).

עם כינוסן של וועדות הכנסת הקבועות השתנה מספר החברים בוועדה ל-8, אך תפקיד היו"ר נשאר בידי מנסור עבאס. שאר חברי הוועדה הם עוזי דיין, אבי דיכטר ומיכל שיר מהליכוד, תהלה פרידמן מסיעת כחול לבן, אופיר סופר מסיעת ימינה, אחמד טיבי ואנטאנס שחאדה מהרשימה המשותפת ואליהו חסיד מיהדות התורה.

ראשי הוועדה
-----------

| שם | תמונה | שנות פעילות | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- |
| מנסור עבאס | ‏ | מרץ 2020 - 2021 | רע"ם |

ראו גם
------

* הועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית

קישורים חיצוניים
----------------

* הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית, באתר הכנסת
* שידורי וידאו של הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה במגזר הערבי, באתר ערוץ הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑  עד יוני 2020 כיהן בתפקיד זמני

| ועדות הכנסת |
| --- |
| קבועות | ועדת החוקה, חוק ומשפט • ועדת החוץ והביטחון • ועדת החינוך, התרבות והספורט • ועדת הכלכלה • ועדת הכנסת • ועדת הכספים • ועדת המדע והטכנולוגיה • ועדת העבודה והרווחה • ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות • הוועדה לביטחון לאומי • ועדת הבריאות • הוועדה לענייני ביקורת המדינה • ועדת הפנים והגנת הסביבה • הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי • הוועדה למיזמים ציבוריים |  |
| היסטוריות | ועדת השירותים הציבוריים • ועדת השקיפות • ועדת הרפורמות • ועדת הגיוס • הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי • הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן • הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר היום בנושא קשיים ברפורמה בשירות המדינה • ועדת הקורונה • ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים |
| מיוחדות (הפועלות כיום) | הוועדה המיוחדת לפניות הציבור • הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל • הוועדה לזכויות הילד • הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל • הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים |
| שונות | ועדת האתיקה • ועדת הפירושים • ועדת חקירה פרלמנטרית • הוועדה המסדרת |
**הוועדה ההיסטורית היהודית** (בפולנית: **Centralna Żydowska Komisja Historyczna**) הייתה ועדה ראשונה מסוגה, שהוקמה בפולין עוד בעיצומה של השואה, לשם המחקר ההיסטורי של קורות היהודים בפולין, לפני השואה ובמהלכה. הוועדה הוקמה ב-1944 וב-1947 הוחלפה על ידי המכון ההיסטורי היהודי.

הקמה
----

הוועדה ההיסטורית היהודית הוקמה באוגוסט 1944 על ידי הוועד המרכזי של יהודי פולין בלובלין ששוחררה כחודש לפני כן על ידי הצבא האדום. בכינוס היסוד של הוועדה הורכב שאלון שנועד לגביית עדויות מהניצולים. בנובמבר 1944 מונה פיליפ פרידמן לראש הוועדה. בין חברי הוועדה המדעית היו פרידמן, יוסף קרמיש ורחל אוירבך, לימים ממייסדי וממנהלי ארכיון יד ושם ומבכירי יד ושם.

מטרות
-----

הוועדה ביקשה לחקור את תולדות יהודי פולין בתקופת הכיבוש הגרמני של פולין (אנ'), לפרסם חומר, לכתוב מחקרים מדעיים על השואה ויהודי פולין, וכך ללמד בקרב יהודים ופולנים את תולדות הכיבוש הגרמני ואת שואת יהודי פולין. הוועדה ביקשה לערוך מפגשי מחקר, הרצאות ודיונים של אנשי מקצוע וכן של הציבור הרחב. עוד ביקשה הוועדה לקיים תערוכות ולהתקשר עם מוסדות העוסקות בנושא.

השראה והמשך פעילות
------------------

במרס 1945 עברה הוועדה ללודז'. בתחילת 1945, בהמשך לפעילות הוועדה, הוקמו ועדות היסטוריות אזוריות בקרקוב, ורשה, ביאליסטוק, קטוביץ ויישובים נוספים בהם נאספו יהודים ששרדו את השואה או ששבו מברית המועצות. בין החומרים שאספה הוועדה היו חומרי ארכיון שהתגלו בגטאות שונים. אחד הארכיונים הבולטים היה הארכיון והכרוניקה של גטו לודז', שחלקים ממנו ניצלו על ידי נחמן זונאבנד, מאסירי הגטו, בתקופת חיסולו של גטו לודז' בקיץ 1944, ונחשפו לאחר השחרור.

הוועדות ההיסטוריות האזוריות אספו חומר על המדיניות הגרמנית כלפי היהודים, הגטאות ומחנות הריכוז וההשמדה, גורלם של יהודים במסתור, בזהות שאולה ובשורות הפרטיזנים ועוד. זאת במקביל לפעילות היסטוריונים פולנים שעבדו בוועדה העליונה לחקר פשעי המלחמה הנאציים בפולין, ועדה אותה ייסדה ממשלת פולין ב-1945.

פירוק
-----

פעילותה של הוועדה ההיסטורית הובילה להקמתו של המכון ההיסטורי היהודי בוורשה באוקטובר 1947. עם הקמת המכון פורקה הוועדה וחומריה נמסרו אליו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ההיסטוריוגרפיה הפולנית ושואת היהודים, מאת נטליה אלקסיון, באתר יד ושם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  על יוסף קרמיש (באנגלית)
2. ↑  גילויו של אחד המקומות בהם הוחבאו חומרי ארכיון גטו לודז', אוקטובר 1946, באתר יד ושם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259516505171
* ISNI: 0000 0001 2169 0571
* LCCN: nr92035672
* VIAF: 145848211
* WorldCat: lccn-nr92035672

 |
**הוועדה הקוריאנית לטכנולוגיית חלל** (בקוריאנית: **조선우주공간기술위원회**; באנגלית: **Korean Committee of Space Technology** בראשי תיבות: **KCST**) הייתה גוף ממשלתי של קוריאה הצפונית, ששימשה כסוכנות החלל הלאומית של מדינה זו. 

החומר שפורסם אודות סוכנות חלל זו מצומצם ביותר, ואפילו תאריך כינונה אינו ידוע ומוערך לשנות השמונים של המאה העשרים. תפקידי הוועדה כוללים את פיתוח תחום החלל בקוריאה הצפונית, פיתוח לוויינים ומשגרים. כמו כן מצוי גוף זה בקשרים עם הקהילה הבינלאומית ובמיוחד עם גופי האו"ם הקשורים בחקר החלל.

מיזמים עיקריים
--------------

### פיתוח משגר לוויינים

המשגר טייפודונג-2, כפי שהוא ידוע מחוץ לקוריאה הצפונית, שימש לניסיון הראשון של מדינה זו להציב בחלל לוויין. לקראת שיגור הלוויין, הודיעו גורמים רשמיים בקוריאה הצפונית כי משגר הלוויינים שישגר את הלוויין החדש נקרא **אונחה** (Unha, "גלקסיה"). משגר לוויינים זה גדול בהרבה מהטייפודונג. ניסוי שיגור ראשון נערך בתאריך 5 באפריל 2009.

### תוכנית הלוויינות

לוויין ניסיוני קטן בשם **קוואנגמיונגסונג** (Kwangmyŏngsŏng, "כוכב זוהר") שוגר לחלל בשנת 1998, על ידי משגר לוויינים המכונה מחוץ לקוריאה הצפונית בשם טייפודונג-2. הלוויין לא הצליח להיכנס למסלול סביב כדור הארץ.
לוויין שני בשם **קוואנגמיונגסונג 2** שוגר לחלל ב-5 באפריל 2009, אולם עקב תקלה בשלב השלישי של המשגר הוא כשל מלהיכנס למסלול הקפה סביב כדור הארץ.
**קוואנגמיונגסונג 3** הוצג לתקשורת הבינלאומית ב-8 באפריל 2012 אך שיגורו לחלל כשל באפריל 2012. לוויין חלופי הנקרא  **קוואנגמיונגסונג 3(2)** שוגר בהצלחה ב-12.12.12
**קוואנגמיונגסונג 4**, לוויין תצפית, שוגר בהצלחה ב-7 בפברואר 2016

בשנת 2013 הוחלפה הוועדה בסוכנות חדשה: המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוריאה הצפונית חוגגת את שיגור הלוויין, אתר nrg, 12 דצמבר 2012
2. ↑  צפון קוריאה משגרת טיל בליסטי ארוך טווח למרות הזהרות אתר BBC.com מתאריך 7 בפברואר 2016
**אטלנטיק קונביור** (באנגלית: **Atlantic Conveyor**) הייתה אוניית מכולות אזרחית בריטית, שגויסה לשירות צבאי לאחר פרוץ מלחמת פוקלנד. היא שימשה להובלת מטוסים ומסוקים לזירת הלחימה. ב-25 במאי 1982 נפגעה האונייה משני טילי אוויר-ים מדגם אקסוסט שנורו ממטוס סופר אטנדר של חיל האוויר הארגנטינאי. ב-28 במאי טבעה האונייה - אוניית הסוחר הבריטית הראשונה שהוטבעה בפעולת אויב מאז מלחמת העולם השנייה. אובדן מטענה הכביד על ניהול הלחימה הקרקעית הבריטית באי פוקלנד המזרחי.

האונייה
-------

אטלנטיק קונביור הייתה אוניית מכולות וגלנוע בת 14,950 טון. אורכה היה 212 מטר, רוחבה 28 מטר ומהירותה המקסימלית 43 קילומטר לשעה. היא נבנתה בבריטניה ביחד עם חמש אוניות מכולה נוספות ונכנסה לשירות בחברת קונארד ליין ב-1970.

ב-14 באפריל 1982, לאחר פרוץ מלחמת פוקלנד גויסה האונייה לשימוש צבאי בצו חירום של משרד ההגנה הבריטי, ביחד עם אונייה אחות מסוגה (Atlantic Causeway). היא הוצבה להובלת משאות לזירת המלחמה בדרום האוקיינוס האטלנטי. בשל לוח הזמנים הקצר לא חומשה האונייה בנשק כלשהו.

האונייה הפליגה מבריטניה ועליה צוות של 33 איש. היא נשאה מטען של 11 מסוקים צבאיים וכן חלקי חילוף, דלק ותחמושת שאוחסנו במחסנים הפנימיים שלה. היא הגיעה ב-5 במאי לאי אסנשן, שהוכשר כבסיס לוגיסטי בריטי בדרך לזירת המלחמה. שם הועמסו עליה 14 מטוסי הרייר. באמצע מאי הגיעה האונייה לקרבת איי פוקלנד. ב-19 עד 21 במאי הורדו מטוסי ההרייר מסיפונה והועברו לנושאות המטוסים הבריטיות. האונייה נועדה להמשיך בשיט אל אתר הנחיתה הבריטי באי פוקלנד המזרחי בליל 25-26 במאי ולפרוק שם את המסוקים שעליה ואת מטענה האחר.

הפגיעה באונייה
--------------

ב-25 במאי נמצאה האונייה מצפון-מזרח לאיי פוקלנד. באותו ערב הטביעו מטוסים ארגנטינאים את המשחתת הבריטית אה"מ קובנטרי בקרבת אתר הנחיתה הבריטי באי פוקלנד המזרחי. בעוד הפעולות לחילוץ אנשי צוותה מתנהלות, בשעה 19:42, נפגעה האטלנטיק קונביור על ידי שני טילי אוויר-ים מדגם אקסוסט, שנורו ממטוסים ארגנטינאים. אפשר שמידותיה הגדולות של האונייה הפכו אותה למטרה ברורה יותר למכ"ם הארגנטינאי. שני טילי האקסוסט פגעו בצידה השמאלי וחוללו התפוצצויות וכדור של אש. הנסיך אנדרו, ששירת באותה עת כטייס מסוק בצי והיה עד ראייה לפגיעה, סיפר כי הריסות מהאונייה התעופפו למרחק של 400 מטר ממנה. השרפה שפרצה באונייה הציתה את התחמושת והדלק שעליה. צוות האונייה נטש אותה והיא בערה עד שהאש בה כבתה מעצמה. ארבעה מסוקים, שאחד מהם המריא זמן קצר לפני כן מסיפון האונייה, אספו ניצולים ממנה. אחד מן המסוקים האחרים הוטס על ידי הנסיך אנדרו.

כתוצאה מהפגיעה באונייה נהרגו 12 מאנשי צוותה. תשעה מהם היו ימאים אזרחים ושלושה היו אנשי הצי המלכותי. בין ההרוגים היה גם קברניט האונייה, שעוטר לאחר מותו בעיטור צלב השירות המצוין.

השרפה באונייה כבתה לאחר יום. בהמשך היא נבדקה והתברר שכל מטענה הושמד, לרבות שלושה מסוקי צ'ינוק, שישה מסוקי וסקס ומסוק לינקס אחד. האונייה השרופה נקשרה בכבל גרירה לאונייה אחרת, אך טבעה בשעות הבוקר המוקדמות של 28 במאי.

רוב המסוקים שהיו על סיפון האונייה היו מסוקי תובלה. אובדנם הכביד על כוחות הקרקע הבריטים בניהול מסע המלחמה שלהם באי פוקלנד המזרחי, שכן לא ניתן היה עוד להטיס בעזרתם את חיילי הרגלים והם נאלצו לנוע לרוחב האי ברגל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטלנטיק קונביור** בוויקישיתוף
* דו"ח ועדת החקירה של הצי על אובדן האונייה
* המסוקים במלחמת פוקלנד
* ריאיון עם הנסיך אנדרו על שירותו במלחמת פוקלנד

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: Price Paid, p. 53 באתר naval-history.net.
**אטמוספירה** הייתה להקת רוק מתקדם עצמאית ישראלית אשר הוקמה ב-1975 בידי מוטי פונסקה ויובל ריבלין בגבעתיים. בלהקה היו חברים עובדיה "עודי" אהרוני כסולן (טרום הקלטות האולפן) שהוחלף באפרים ברק, מוטי פונסקה כגיטריסט הראשי, צוף פילוסוף כבסיסט (טרום הקלטות האולפן) שפרש מההרכב ואלון נדל תפס את מקומו, יובל ריבלין (שגם כתב את שני הקטעים הארוכים שהלהקה הקליטה) כקלידן הראשי, ומי-אל-מה (שנקרא אז עמי ליפנר, ושמאוחר יותר הצטרף גם לזינגלה) כמתופף הראשי.
הלהקה הייתה חלוצה בז'אנר הרוק המתקדם בישראל ביחד עם זינגלה, וכן חלוצה בז'אנר הרוק פסיכדלי שהגיע מחוץ לישראל בזכות להקות כגון פינק פלויד ויס.

הלהקה התפרקה ב-1978, והקלטותיה יצאו לאור רק כעבור רבע מאה.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה על ידי מוטי פונסקה, יובל ריבלין, עובדיה ״עודי״ אהרוני, צוף פילוסוף ועמי ליפנר (מי אל-מה) כתלמידי בית ספר תיכון. בהמשך הצטרפו אלון נדל ושנה מאוחר יותר גם אפרים ברק מלהקת זינגלה. אטמוספירה הייתה מושפעת מאוד מלהקת יס הבריטית והייתה מיוחדת ברוק המתקדם הישראלי. הלהקה הקליטה מספר קטעים בהקלטה ביתית, באולפן גלי צה"ל, ובהמשך באולפני קולינור וטריטון. תחת התקליט חיפה הקליטו את היצירה "Cuckoo" ו-"Lady of Shallot". ברק, חבר בלהקה זינגלה, שר בקול המזכיר את סולן להקת יס, ג׳ון אנדרסון, ויחד הופיעו מספר הופעות בפסטיבל הרוק המתקדם של שאול גרוסברג בבית לסין, בבית החייל, בבית ציוני אמריקה, באמפי גני התערוכה, בפסטיבל נואיבה בסיני שאורגנו על ידי שוקי וייס, ועוד. הפרויקט עצר ב-1977 ומשם החלו החברים להתפזר להרכבים אחרים. הופעותיה הממוסדות הראשונות התקיימו באמצע 1976.

תמלילי השירים היו מאת משוררים אנגלים כמו ויליאם שייקספיר ואלפרד טניסון.

ב-2002 הוציא הלייבל MIO records את החומרים המוקלטים בדיסק כפול.

חברי ההרכב
----------

* עובדיה "עודי" אהרוני – שירה (טרום הקלטות הלהקה באולפן)
* שמואל ירון - מתופף בהרכב הראשוני. (טרום הקלטות הלהקה באולפן)
* מוטי פונסקה – גיטריסט ראשי
* צוף פילוסוף – בסיסט (טרום הקלטות הלהקה באולפן)
* אלון נדל – בסיסט ראשי
* יובל ריבלין – קלידן ראשי (וכתיבת המוזיקה שהלהקה הקליטה באולפן)
* אפרים ברק - שירה
* מי-אל-מה/עמי ליפנר – מתופף ראשי
* הלל יגל - קלידים, החליף את יובל ריבלין בזמן גיוסו לצה"ל, ועבד זמן מה עם מוטי פונסקה ומי אל-מה על חומר נוסף שהוא כתב, שלא הוקלט באולפן אבל בוצע בהופעה חיה בבית לסין ביחד עם הבסיסט אודי תמיר מזינגלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  להקת אטמוספירה – רוק מתקדם ישראלי, באתר "המדריך העברי לרוק מתקדם"
2. ↑  מודעה, מועדון הרוק הישראלי בבית יסין, מעריב, 25 ביוני 1976
3. ↑  מודעה, קונצרט לכבוד יום ההולדת ה-200 של ארצות הברית, מעריב, 1 ביולי 1976
**מתי קובלר** (**Mátti Kovler**‏; נולד ב-14 בספטמבר 1980) הוא מלחין ישראלי ויוצר בתחום התיאטרון והאופרה.

ביוגרפיה
--------

מתי קובלר נולד במוסקבה, והיגר לישראל בשנת 1990 עם משפחתו. מתי הוא נכדם של זמר האופרה הרוסי ליאוניד קובלר והפסנתרנית רוזה איידוס, תלמידתו של אלכסנדר גולדנוויזר. בוגר התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בירושלים. לאחר שרותו הצבאי השלים תואר ראשון באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים והמשיך את לימודיו בארצות הברית. קובלר לימד בבית קונסרבטוריון ניו אינגלנד, Northeastern University בבוסטון. בשנים 2014-2015 הוא היה מלחין הבית במרכז אלי ויזל באוניברסיטת בוסטון. החל מ-2015 קובלר משתתף בסדנת בי אמ איי לתיאטרון מוזיקלי ע״ש לימן אנגל בניו יורק. קובלר הוא המנהל האמנותי של קבוצת התיאטרון Floating Tower (מגדל פורח) בברוקלין, ניו יורק.

יצירותיו הוזמנו על ידי פסטיבל ישראל, טנגלווד וה-קרנגי הול. יצירותיו לתזמורת בוצעו על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת אולפני פוקס סימפוניה (לוס אנג'לס), תזמורת מטרופול (אמסטרדם), רביעיית אריאל, שירלי בריל ועוד.

יצירתו ״דראמף וזהב הריין״, אופרה סאטירית, הועלתה בניו יורק ערב בחירות נובמבר 2016 לנשיאות ארה״ב. האופרה שהופקה בשיתוף עם האנסמבל העכשווי הבינלאומי וקלייר צ'ייס היא פרודיה על ואגנר מנקודת מבטן של שלוש נשותיו של דונלד טראמפ.

פרסים
-----

מתי קובלר היה עמית בפסטיבלי טנגלווד, אספן וקיג'יאנה, זכה בשני פרסים מטעם אסק״פ "איגוד המלחינים האמריקאיים" ע״ש מורטון גולד הניתנים למלחינים צעירים, וכן בפרס ע״ש תיאודור פרסר בקומפוזיציה. במהלך שהותו בארץ זכה במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל. מתי מחזיק בתואר דוקטור בקומפוזיציה מקונסרבטוריון ניו אינגלנד. בספטמבר 2013 מתי הוכר על ידי העיר בוסטון כמו אחד מששת הזוכים במלגות האח תומאס, פרסים דו שנתיים לאמנים מדיסציפלינות שונות אשר תרמו תרומה יוצאת דופן לחיי התרבות ולקהילת העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מתי קובלר

* מתי קובלר, באתר ספוטיפיי

* מתי קובלר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
* אתר האינטרנט של קבוצת Floating Tower
* עמי ותמי, אגדה מוזיקלית לכל המשפחה בגרסה הסימפונית, באתר ה-Itunes

הערות שוליים
------------

1. ↑  В поисках еврейской Малаховки — Booknik.ru, booknik.ru
2. ↑  About » Elie Wiesel Center for Jewish Studies | Boston University, www.bu.edu (באנגלית)
3. ↑  Desk, BWW News. "Honeck & Moss present IN THE WORKS at the Duplex". *BroadwayWorld.com* (באנגלית). נבדק ב-2017-10-25.
4. ↑  Floating Tower | Mátti Kovler, artistic director | Brooklyn, NY, Floating Tower | Mátti Kovler, artistic director | Brooklyn, NY
5. ↑  "Composer Matti Kovler realizes dream of reviving fairy-tale opera in Boston - The Boston Globe". *BostonGlobe.com*. נבדק ב-2017-10-26.
6. ↑  Kovler, Matti Here Comes Messiah Commission | Carnegie Hall, www.carnegiehall.org (ארכיון)
7. ↑  "In Trump-inspired opera parody, it ain't over until the third wife sings - The Boston Globe". *BostonGlobe.com*. נבדק ב-2017-10-26.
8. ↑  The Drumf and the Rhinegold, Floating Tower
9. ↑  "A Musical Star on the Rise". *The Jewish Journal*. אורכב מ-המקור ב-2017-10-26. נבדק ב-2017-10-25.
10. ↑  "The 2010 ASCAP Foundation Morton Gould Young Composers Awards". *www.ascap.com*. נבדק ב-2017-10-25.
11. ↑  "Six Greater Boston artists receive $15,000 Brother Thomas fellowships". *www.tbf.org*. אורכב מ-המקור ב-2016-09-05. נבדק ב-2016-09-20.
**לפידודנדרון** (שם מדעי: *Lepidodendron*; מיוונית: "λεπίς" - קנה מידה ו-"δένδρον" - עץ) הוא סוג פרהיסטורי של צמח קדום מקבוצת הליקופודים, הקרובה מעט לשרכים או לטחבים.

מאפיינים
--------

צמח זה היה גדול בהרבה מקרוביו החיים כיום והגיע לגובה של 40 או אף 50 מטרים ולקוטר גזע של 1 או 2 מטרים ודמה במראהו לעץ אף שהיה בעל קשקשים. הוא היה קרובו של הצמח סיגילריה, שחי בצורה דומה.

צמח זה התקיים רק במשך הקרבון שהיה עשיר בחמצן. הצמחים התקיימו בדומה למספר מחטניים כמו אשוח או אשוחית, ששגשגו רק לאחר היעלמם אך היו בעלי מחזור חיים דומה. למרות שלא היו לצמח עלים רחבים, גזעים ואף לא ענפים היו לו גבעולים רחבים עם מערכת הובלת נוזלים (אנ') חד-פנימית וכן אצטרובלים קדומים שחלקם התאבנו.

צמחים קדומים אלה התקיימו בביצות הקדומות באזורים טרופיים או סובטרופיים, אשר היו בעבר נרחבים יותר. המאובנים שלו נמצאו צפונה עד שפיצברגן ודרומה עד אמריקה הדרומית והם תוארו למדע ב-1820 בידי החוקר הצ'כי קספר מריה פון שטרנברג (אנ'). הצמחים נכחדו עם סיום הקרבון ותחילת הפרם, אז החמצן של הביצות החל להתמעט והאזור החל להתייבש. את מקומם של צמחים אלה החליפו עצים אמיתיים כמו מחטניים שהתאימו למצבי יובש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לפידודנדרון** בוויקישיתוף
* לפידודנדרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  A. V. Lopatin (2012). Палеонтологический музей имени Ю.А. Орлова (The Orlov Museum of Paleontology). Moscow: PIN RAN. p. 56. מסת"ב 978-5-903825-14-1. Retrieved 2020-10-05.
רבי **אליקים גצל לוויטאן** (תרכ"ב - ח' בשבט תרע"ב) היה המגיד מבריסק ומחבר הספר 'מחזה עיניים'.

ביוגרפיה
--------

נולד בזסלאוויה לרבי יעקב דוד, בנעוריו נודע בכשרון הנאום שלו ואביו חשש שיבחר לעסוק בדרשנות ועל ידי כך יתבטל מלימוד התורה וביקש ממנו להתחייב לו בתקיעת כף שלא יעסוק בדרשנות, אליקים גצל נשלח ללמוד בישיבת ראדין והתקרב ל'חפץ חיים', שעודדו לעסוק בדרשנות, בעצתו נשלח הנער לרבי מנחם נחום קפלן שהושיב בית דין מיוחד שהתיר לו את התחייבותו לאביו, מיד לאחר מכן התקבל הנער למשרת דרשן בבתי הכנסיות בהורודנה.

בערך בשנת תר"נ נשא לאשה את שיינא, בתו של רבי יוסף הכהן ואחותו של הרב אהרן בן יוסף הכהן, חתנו של ה'חפץ חיים'. לאחר נישואיו קיבל משרת מגידות בזמברוב, ובהמשך כיהן כמגיד גם בדווינסק, ביאליסטוק ובריסק, בנוסף למשרתו הקבועה בערים אלו היה נוסע מפעם לפעם למסעות חיזוק בעיירות, במסעות אלה היה נושא דרשות בענייני יראת שמים.

בהיותו מגיד בדווינסק הקים מסגרת לבני נוער בשם חברת תפארת בחורים, אחד מהתלמידים שם היה רבי אברהם אלישיב שבהמשך עלה לארץ והקים שם מחדש את בית מדרש תפארת בחורים הקיים עד היום.

בשנת תרע"א במהלך אחת מדרשותיו פקע אחד מעורקיו ממאמץ ולאחר כמעט שנה של ייסורים מת בח' בשבט תרע"ב.

ספריו
-----

* אליקים גצל לוויטאן, **דבר תורה**, ‏ווארשא תרעג, באתר היברובוקס
* אליקים גצל לוויטאן, **רמת שמואל**, ‏ווילנא תרנט, באתר היברובוקס
* אליקים גצל לוויטאן, **מחזה עיניים**, ‏ווארשא תרסב, באתר היברובוקס

משפחתו
------

* בנו רבי **משה** נרצח בידי הקומוניסטים.
* בתו **שרה רבינוביץ** אשת רבי אלחנן, היא ובעלה גורשו בשנת תרצ"ה לארץ ישראל.
* בתו **נחמה טפליסקי** אשת רבי חיים מאיר.
* בתו **רבקה אטלס**.

קישורים חיצוניים
----------------

* א. ע. רבינוביץ, הצדיק אבד!, המודיע, 1 בפברואר 1912 (התאריך לפי הלוח היוליאני)
* בעל ה'מחזה עינים' (עמ' 66-69), באתר בינינו, ‏שבט תשע"ט
* מידע על אליקים גצל לוויטאן בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* אליקים גצל לויטן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  נפטרה ב-1937 ונספדה על ידי הרב אריה לוין, ראו: נפטרה אלמנתו של המגיד מבריסק, הצופה, 28 בדצמבר 1937
2. ↑  מהדורה חדשה - אליקים גצל לוויטאן, **מחזה עיניים**, ‏ירושלים תשעה, באתר היברובוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307918405171
* VIAF: 37155707108922412576
* WorldCat (עם VIAF): 37155707108922412576

 |
**נוער מזרחי** (**נע"ם**) הייתה תנועת הנוער של תנועת המזרחי.

היסטוריה
--------

בשנת 1941 יזמו שני צעירים דתיים, ישראל סדן (אז: קוז'ניצקי) ומיכאל צור (אז: ליברמן), הקמת תנועת נוער של המזרחי, כמשקל נגד לבני עקיבא של הפועל המזרחי. התנועה קיימה פעילויות בבית הספר בילו בתל אביב. ביולי 1941 קיימו בבני ברק סמינריון מדריכים ראשון. באפריל 1943 התקיימה ועידה ארצית ראשונה של הארגון.

התנועה הוציאה כתב עת בשם "חזון", ובו פרסמו קוז'ניצקי וליברמן מאמרי הגות והשקפה. אחד המוטיבים המרכזיים של התנועה היה הרצון לשמור על הזהות הדתית והתורנית ועל הקשר לעולם התורה ולרבניו. מדורו של קוז'ניצקי נקרא "על הסדן", וממנו הוא אימץ את שמו "סדן".

בשנת 1939 הקימה בני עקיבא את ישיבתה הראשונה - ישיבת כפר הרא"ה. היעד של הישיבה לא היה הנחלת השכלה כללית אלא טיפוח הרוח החלוצית. מסיבה זו בשנים הראשונות הייתה הישיבה בכפר הרא"ה מושתתת על לימודי קודש בלבד. נע"ם, לעומת זאת, דגלה בהקמת מוסד תורני שיושתת על לימודי קודש ברמה גבוהה וישלב בו לימודים כלליים, מתוך מטרה לטפח דור של בני תורה משכילים. במחצית הראשונה של שנות ה-40 ערכה התנועה כינוסים וועידות ובהם הועלה הצורך בהקמת מוסד כזה. מדי שנה בחופשת הקיץ נערך כינוס התנועה בפרדס חנה, והמקום היה מוכר היטב לראשי התנועה. בשנת 1945 הקימה נע"ם את מדרשית נעם והמקום שנבחר לשכן בו את המוסד החדש היה פרדס חנה. התלמידים הראשונים היו חניכי תנועת הנוער.

פעילות נוער מזרחי כתנועת נוער לא האריכה ימים, ועיקר התמקדותה היה בטיפוח מוסדות המדרשייה בפרדס חנה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בארגון הנוער המזרחי, הצופה, 15 באפריל 1941
2. ↑  חגיגת פורים בנוער המזרחי בתל אביב, הצופה, 14 במרץ 1941
3. ↑  באירגון נוער המזרחי, הצופה, 25 באפריל 1941
4. ↑  סמינאריון המדריכים של נוער המזרחי, הצופה, 28 ביולי 1941
5. ↑  נפתחה וועידת נוער המזרחי, הצופה, 22 באפריל 1943
**לודוויג הנס פישר** (בגרמנית: **Ludwig Hans Fischer**;‏ 2 במרץ 1848 – 24 באפריל 1915) היה צייר נוף אוסטרי, חרט נחושת ואתנולוג. הוא ידוע בציורי נושאים מזרחיים, במיוחד נשים אפריקאיות והודיות שלובשות תלבושת מסורתית.

ביוגרפיה
--------

תלמיד לציור באקדמיה לאמנות בווינה, של אדוארד פון ליכטנפלס ושל לואיס יאקובי בחריטה ושל ויליאם אונגר בתחריט. לאחר סיום לימודיו, בסביבות 1875, נסע לאיטליה, ספרד, מצרים, תוניסיה, לוב, מצרים, ארץ ישראל והודו לפני שחזר והתיישב בווינה. בשנת 1879 הציג בווינה ובאותה שנה חזר למזרח. במהלך מסעות אלה הכין עבודות בצבעי מים ורישומים רבים באתרם.

בשנת 1875 הוא קיבל מענק לנסוע למזרח התיכון ולארץ ישראל; מסע שהביא לפרסום ספר סקיצות. בשנת 1879 פרסם ספר סקיצות נוסף בעקבות מסעותיו לטורקיה, ירושלים וים המלח.

בנוסף למספר ציורי שמן, הוא הכין תשעה נופים גדולים למוזיאון וינה להיסטוריה של הטבע בשנת 1889. בין סדרות התחריטים והדפסים שלו, הסדרה של נופים היסטוריים מאוסטריה-הונגריה היא ההפקה הגדולה ביותר שלו. הוא גם צייר צבעי מים רבים והפיק איורים למספר ספרים. ועיצב מספר מטבעות עבור האגודה הנומיסמטית של וינה.

הוא היה חבר פעיל בתרבות האמנות של וינה, דרך חברותו בקבוצות אמנות. הוא הקים את מועדון צבעי המים בעיר הולדתו.

פישר היה גם סופר. הוא פרסם ספרים בנושאים מגוונים כולל מלאכת ציור וצבעי מים כגון טכניקת ציור בצבעי מים שפורסמה לראשונה בשנת 1888, וטכניקת ציור שמן שפורסם בשנת 1911. הוא כתב מדריכי טיולים, שעבורם הכין את האיורים, וכן פרסם כמה עבודות אתנוגרפיות הכוללות: תכשיטים עממיים הודים וכיצד ללבוש אותם, 1890.

סך הכל פישר פרסם יותר מ-40 ספרים הכוללים מדריכים וספרי הדרכה. בדרך כלל, אלה הודגמו בהדפסים משלו, וגם סיפק איורים לסופרים אחרים.

פרסומים נבחרים
--------------

* *Die Technik der Aquarell-Malerei,* [The Technique of Watercolor Painting] by Ludwig Hans Fischer, 1888
* *Bosnisches Skizzenbuch : Landschafts- und Kultur-Bilder aus Bosnien und der Hercegovina,* [Bosnian sketchbook: Landscape and culture pictures from Bosnia and the Hercegovina] by Milena Preindlsberger-Mrazović, illustrated by Ludwig Hans Fischer, 1900
* *Die Technik der Ölmalerei,* [The Technique of Watercolor Painting], by Ludwig Hans Fischer and Erwin Schneider, 1925
* *Historische Landschaften aus Oesterreich-Ungarn,* [Historical landscapes from Austria-Hungary] by Ludwig Hans Fischer, c. 1884
* *Indischer Volksschmuck und die Art ihn zu tragen,* [Indian folk jewelry and the way to wear it] by Ludwig Hans Fischer, 1890

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודוויג הנס פישר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Fischer, Ludwig Hans"
2. ↑  Gilman, D. C. Peck, H. T. and Colby, F. M. (eds), "Fischer, Ludwig Hans", New International Encyclopedia, (1st ed.) New York, Dodd & Mead, 1905
3. ↑  "Hans Ludwig Fischer"

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לודוויג הנס פישר"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14973887j (data)
* GND: 116559446
* ISNI: 0000 0001 2022 2864
* KulturNav: 74db919d-4c70-4ab6-a97e-78123f4fa79b
* LCCN: no2011091128
* NKC: jx20090625010
* RKD: 28122
* SNAC: w6dz1hrn
* SUDOC: 18861642X
* ULAN: 500087964
* VIAF: 22414076
* WorldCat: lccn-no2011091128

 |
כרזה עם תמונת דיוקנה של אנני ג'ונס (Annie Jones), אישה מזוקנת שהופיעה בקרקס של פי. טי. ברנום במאה ה-19.
**אישה מזוקנת** היא אישה בעלת זקן גדול וניכר. נשים מזוקנות היו במשך זמן רב נושא לאגדות עממיות וכן למושא התעניינות ולעג. במשך שנים אף הופיעו הנשים המזוקנות במופעי מוזרויות בקרקס.

רקע
---

מעט נשים יכולות לגדל על פניהן זקן שיהיה ניכר וברור לעין. בחלק מהמקרים, זקן שגדל אצל אישה הוא תוצאה של חוסר איזון הורמונלי (לרוב עודף אנדרוגן), או של הפרעה גנטית נדירה בשם היפרטריכוזיס. לעיתים הזקן נובע משימוש בסטרואידים אנאבוליים. לרוב הסביבה לוחצת על האישה המזוקנת להסיר את הזקן, מאחר שהדבר נחשב פגם. יוצאות דופן הן הנשים המזוקנות המפורסמות שהופיעו במופעי שוליים בקרקס במאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 (שזקנן היה מזויף בדרך כלל), לפני שמופעי המוזרויות הללו ירדו מגדולתם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אישה מזוקנת** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Taylor, Sarah K (18 ביוני 2009). "Congenital Hypertrichosis Lanuginosa". *Emedicine*. Medscape. נבדק ב-4 בדצמבר 2009. `{{cite web}}`:  (עזרה)
מצעד צה"ל הראשון עובר בכיכר ב׳ בנובמבר בתל אביב, יולי 1948. ברקע כרזה לעידוד חתימה במלווה הלאומי.
**המלווה הלאומי** היה מלווה מרצון למימון הוצאות מלחמת העצמאות, עליו החליטה מנהלת העם, לקראת הקמת המדינה.

ב-18 בדצמבר 1947 עלתה הצעה להכריז על "מלווה לאומי".
בישיבה השנייה של מנהלת העם, ב-26 באפריל 1948, הוחלט על עריכת מלווה לאומי בסך 5,000,000 לירות ארץ ישראליות, לשם מימון המערכה שעמד בה היישוב מאז כ"ט בנובמבר.

הציבור נתבקש לקנות בבנקים, החל מ-11 במאי 1948, תעודות מלווה שבהן הילווה הרוכש את כספו לסוכנות היהודית, לתקופה של 5 שנים בריבית של 3%. למלווה ערבו קרן היסוד והקרן הקיימת לישראל בנכסי המקרקעין שלהן ובהכנסותיהן.

תעודות המלווה היו מסמך סחיר והציבור על כל שכבותיו נקרא לרוכשן. במנשר שפרסמה ב-2 במאי 1948, קראה מנהלת העם לציבור:

> 
> "השתתפות במלווה אינה תשלום מס, אלא השקעת אמצעים על בסיס בנקאי בטוח... יראה נא כל יהודי את העמדת האמצעים הדרושים למאבק על קיומנו ועל עתידנו כהכרח מוחלט. כל יהודי ישתתף במלווה הלאומי כמלוא יכולתו".
> 
> 
> 
> 

כספי המלווה הלאומי שימשו את היישוב והמדינה בראשית ימיה למימון ההוצאות הכבדות של ניהול מלחמת העצמאות. לאחר הכרזת המדינה באו בעקבות המלווה הלאומי מספר מלוות מטעם ממשלת ישראל.

לרוכשי תעודות המלווה הובטחה הצמדה של שער המטבע, שלושה דולר אמריקני ללירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מודעה של עיריית תל אביב הקוראת לתושבים למלא את חובתם כלפי המלווה הלאומי, באתר עיריית תל אביב - הארכיון העירוני

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיוויד סלע, ‏70 שנים אחרי, באתר ישראל היום, 22 דצמבר 2017
2. ↑  משק ואספקה: בבורסה, דבר, 16 בדצמבר 1948.
**פיל צפון-אפריקני** (שם מדעי: *Loxodonta africana pharaoensis*) הוא ככל הנראה תת-מין קדום של הפיל האפריקאי, או מין נפרד שהתקיים בצפון אפריקה עד היכחדותו בתקופת האימפריה הרומית העתיקה. פילים אלה שימשו כפילי מלחמה במסעו של חניבעל בחציית הרי האלפים בצפון איטליה.

סביבת המחיה הטבעית של הפיל הצפון אפריקני השתרעה ככל הנראה לאורך צפון אפריקה עד חופי סודאן ואריתריאה.
הפיל הצפון אפריקני היה קטן בממדיו מפיל הסוואנה האפריקני וככל הנראה היה בגודל דומה לפיל היערות האפריקני. הוא היווה אוכלוסייה מורחבת של פיל מדברי.

ממטבעות קרתגניים מהתקופה ניתן להסיק כי גובהו ברוחב הכתפיים היה בסביבות 2.5 מטרים. הוא מתואר כפיל בעל אוזניים גדולות וגב קעור הטיפוסיים לפיל האפריקאי המודרני. ניתן להניח כי הוא היה בעל אופי כנוע יותר מהפיל האפריקאי המודרני, מה שאפשר את אילופו, אם כי לא ידוע באילו שיטות השתמשו על מנת לבייתו. קיימת מחלוקת בין החוקרים האם הפיל נשא על גבו אפיריון קרב. על אף התנגדויות השוללות זאת, ראיות מסוימות מצביעות כי פילי מלחמה מסוג זה נשאו על גבם אפיריון בחלק מהקרבות.

לאחר כיבוש סיציליה בשנת 242 לפנה"ס ניסו הרומאים ללכוד חלק מהפילים שננטשו על האי בידי הקרתגנים אך נכשלו במשימתם, פילים אלה היו ככל הנראה מהזן של הפיל הצפון אפריקני, הפיל של חניבעל לעומת זאת היה פיל גדול ממדים במיוחד שזכה לשם סורוס והשתייך ככל הנראה לזן של פיל סורי (*Elephas maximus asurus*) שנכחד אף הוא.

הפיל הצפון אפריקאי אולף ושימש גם את שושלת תלמי במצריים ההלניסטית.

פוליביוס מתאר את נחיתותו של פיל זה בקרב אל מול הפיל האסייתי הגדול יותר ששימש את הסלווקים.

כתובת תלמאית ששרדה מתארת את שלושת הסוגים של פילי המלחמה שהיו בשימוש בעת העתיקה: הפיל הלובי (הפיל הצפון-אפריקאי), הפיל האתיופי (כנראה הפיל המזרח-אפריקאי) והפיל ההודי. המלך התלמאי התפאר בהצלחתו לאלף את הפילים האתיופיים (שהם קשים ביותר לאילוף).

סבורים כי הפיל הצפון אפריקני נכחד לאחר כיבוש צפון אפריקה בידי הרומאים מאחר ששימש בזירת תחרויות גלדיאטורים שבהם הגלדיאטורים לחמו בבעלי חיים פראיים שבסופן החיות היו מומתות. חוקרים מסוימים סוברים כי אוכלוסיות קטנות של הפיל המשיכו להתקיים עד אמצע המאה ה-19 באזורי החוף של סודאן ואריתריאה אך בימינו נכחדו לחלוטין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיל צפון-אפריקני** בוויקישיתוף
**אקרנאס** (ליטאית: **FK Ekranas**) הוא מועדון כדורגל ליטאי מהעיר פוניבז'. המועדון נוסד בשנת 1964. במהלך ההיסטוריה זכה המועדון ב-8 אליפויות הליגה הליטאית בשנים: 1985 (ליטא הסובייטית), 1993, 2005, 2008, 2009, 2010, 2011 ו-2012, נוסף לכך זכה המועדון חמש פעמים בגביע הליטאי בשנים: 1985, 1998, 2000, 2010 ו-2011, כמו כן גם בסופרקאפ הליטאי בשנים: 1998, 2006, 2010, 2011 ו-2012.

ב-5 בנובמבר 2004, לפני ההפסד במשחק האליפות נגד קובנה, המועדון הורחק מהליגה הראשונה בהחלטה שנויה במחלוקת של ההתאחדות לכדורגל בליטא לליגה השנייה עקב מכירת משחקים, אך יום למחרת הוחלט להחזיר את הקבוצה לליגת העל.

בשנת 2015 הופסקה הפעילות של המועדון, שחודשה בשנת 2020 וכיום המועדון משחק בליגה הליטאית השנייה.

תארים
-----

* **ליגת העל הליטאית**: **7**
	+ 1993, 2005, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012
* **הגביע הליטאי**: **5**
	+ 1985, 1998, 2000, 2010, 2011
* **הסופרקאפ הליטאי**: **4**
	+ 1998, 2006, 2010, 2011
* **ליגת העל הליטאית (תקופת ברית המועצות)**: **1** 1985

שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה
---------------------------

* ליטאליטא אדגראס צ'סנאוסקיס
* סרביהסרביה דושאן מאטוביץ'

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אקרנאס (בליטאית)

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 3456154260864624480002
* WorldCat: viaf-3456154260864624480002

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברב יעקב מנדלבוים. אם התכוונתם לאיש התקשורת קובי מידן, ראו קובי מידן.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **יעקב מנדלבוים** (או **מנדלבאום**; כונה: **ר' יעקב אזולאי**, וכן **ר' יענק'ל שוחט**; כסלו תר"כ, 1859 – י"ז בשבט תר"צ, פברואר 1930) היה ראש השוחטים בירושלים, מעסקני הציבור בעיר, ממייסדי אגודת נחלת ישראל - רמה ושכונת בית וגן.

תולדותיו
--------

נולד בטורוב, פלך מינסק שברוסיה הלבנה (בתחום המושב היהודי), לרב ברוך מנדלבוים וללאה לבית טייטלבוים. בשנת תרל"ד (1874), בהיותו בן ארבע עשרה, עלה עם הוריו ותשעת אחיו ואחיותיו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה בירושלים. למד בישיבות ירושלים, ונודע בכינוי "העילוי מטורוב". 

בשנת תרל"ח (1878) נישא לפייגה, בת הרב בכור חיים יוסף דוד אזולאי, מצאצאי החיד"א. היה מראשוני מאה שערים, ויזם את הקמת בית כנסת החסידי "בית ברוך", שהיה בית הכנסת הראשון לעדת החסידים מחוץ לחומת העיר העתיקה.

בשנת תרמ"ו (1886) התמנה לרב בטולה שברוסיה, אך כעבור זמן קצר שב ארצה. באותה שנה היה ממייסדי אגודת "נחלת ישראל – רמה", שפעלה להקמת יישוב יהודי ליד נבי סמואל. בשנת תרמ"ז (1887) היה ממייסדי ועד השחיטה הראשון לעדת האשכנזים בירושלים, ומאז שימש ראש השוחטים בירושלים עד סוף ימיו.

היה מעסקני הציבור בירושלים. בשנת תרס"ח (1908) יצא לאיסטנבול כציר מטעם יהודי ארץ ישראל בבחירת החכם באשי. ייסד "חברת ביקור חולים" בשכונת מאה שערים, כמו כן ייסד "חברת משמרת שבת" בירושלים ועמד בראשה עד סוף ימיו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה פעל יחד עם אחיו, שמחה מנדלבוים, בוועד העזרה ליהודי ירושלים שעסק בחלוקת מזון וכסף לנצרכים.

בשנות ה-20 השתתף ביסוד שכונת בית וגן בירושלים, וכיהן כראש ועד השכונה עד סוף ימיו. נפטר בי"ז בשבט תר"צ, ובהלוויתו הספידוהו הרב קוק, הרב יוסף גרשון הורוביץ וכן נכדו יהודה זרחיה סגל, שהיה אז כבן שמונה. נקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים. כשלושה חודשים לאחר פטירתו נפטר אחיו שמחה מנדלבוים.

בניו נשאו את שם משפחת אשתו – אזולאי. בנו אברהם אזולאי היה מעסקני הציבור הדתי בתל אביב, ממייסדי שכונותיה וחבר מועצת העיר. חתנו הוא הרב שפטיה הלוי סג"ל, מרבני נווה שלום.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "יעקב מנדלבוים", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 657
**יעקב מסנבלום** (בליטאית: **Jokūbas Mesenbliumas**‏; ביידיש: **יעקב מעסענבליום**; בצרפתית: **Jacques Missene**; ‏15 באפריל 1894, וילנה, ליטא הרוסית – 8 ביוני 1933, קובנה, הרפובליקה הליטאית הראשונה) היה צייר, גרפיקאי ופדגוג יהודי-ליטאי.

ביוגרפיה
--------

יעקב בן חיים מסנבלום נולד בשנת 1894 בעיר וילנה, בירת פלך וילנה (אנ') באימפריה הרוסית (כיום בירתה של הרפובליקה הליטאית השנייה). לאחר סיום לימודיו בבית הספר לציור בווילנה ובבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות (אנ') במוסקבה שימש כמורה לאמנות חזותית בגימנסיה הריאלית העברית ובגימנסיה העברית ע"ש שוואבה בקובנה. עם תלמידיו בגימנסיה הריאלית נמנה הצייר היהודי-ליטאי-אמריקני הנודע נחמיה ארביט בלאטאס (ליט').

ב-1924 השתקע בפריז שם אימץ את שם העט ז'אק מיסן (Jacques Missene).

ב-1932 חלה קשות, חזר לקובנה ונפטר בקיץ 1933.

ציוריו הוצגו בתערוכות שנתיות ובתערוכות אישיות בליטא לפני צאתו לצרפת. בשנים 1924–1933 הוצגו עבודותיו אך ורק בחוץ לארץ. הוא זכה לפופולריות רבה בליטא לאחר מותו – בתערוכה לזכרו הוצגו כ-160 מעבודותיו: 120 ציורים (רובם דיוקנאות וטבע דומם) ו-40 רישומים דקורטיביים מבתי עלמין יהודיים. מרבית הציורים וחיתוכי הלינול (linocuts) מפרי עמלו נשארו בחוץ לארץ.

הנצחתו
------

קברו של יעקב מסנבלום בקובנה
ב-1998 נכלל קברו של מסנבלום בבית הקברות היהודי בהר הירוק (Žaliakalnio žydų kapinės) ב"רשימת אתרי מורשת בעלי ערך תרבותי" (Kultūros vertybių registras) בליטא.

קישורים חיצוניים
----------------

* וילמה גרדינסקייטה, "תערוכות ראשונות של אמנים יהודים בקאונס (1920—1940) מנקודת המבט של מבקר האמנות", **איגוד: מבחר מאמרים במדעי היהדות**, כרך ג: לשונות, ספרויות, אמנויות (תשס"ה 2005), עמ' 115–129, האיגוד העולמי למדעי יהדות (World Union of Jewish Studies) דרך JSTOR (באנגלית)

* Vilma Gradinskaitė, Sveikas, Paryžiau! Paroda litvakų dailininkų keliais, **Kauno Diena**, 2014-02-13

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי מקורות אחרים נולד בקיברטאי (אנ')
2. ↑  Dailininko Jokūbo Mesenbliumo kapas, Kultūros vertybių registras

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526438805171
* VIAF: 311795326
* WorldCat (עם VIAF): 311795326

 |
**אקסל קלרז'ה** (בצרפתית: **Axel Clerget**; נולד ב-28 בפברואר 1987) הוא ג'ודוקא צרפתי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג.

בפברואר 2009 זכה קלרז'ה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז. בדצמבר 2016 זכה במדליית כסף בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי ובפברואר 2017 זכה במדליית כסף נוספת בגראנד סלאם פריז.

באליפות אירופה בשנת 2017, שנערכה בוורשה, הוא זכה במדליית הכסף לאחר שניצח בחצי הגמר את חוסיין חלמורזייב הרוסי והפסיד בגמר לאלכסנדר קוקול הסרבי. באליפות העולם 2018 שנערכה בבאקו זכה קלרז'ה במדליית הארד. הוא הגיע עד שלב חצי הגמר, שבו הפסיד לאיוון מוראלס הקובני, ונשר לקרב על מדליית הארד, שבו גבר באיפון על אדוארד טריפל הגרמני.

קלרז'ה התחרה בגראנד פרי תל אביב 2019 וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את ניקולס מונגאי האיטלקי. באליפות העולם 2019, שנערכה בטוקיו, זכה פעם נוספת במדליית הארד. ברבע הגמר הפסיד לנואל ואן 'ט אנד ההולנדי, שזכה בסופו של דבר במדליית הזהב, ובבית הניחומים ניצח את ממדלי מהדייב האזרי ואת מרקוס נימן השוודי.

באולימפיאדת טוקיו 2020, קלרז'ה זכה יחד עם נבחרת צרפת במדליית הזהב בתחרות הקבוצתית לאחר שניצחו בגמר את נבחרת יפן. בתחרות האישית הוא הודח בסיבוב השלישי לאחר ניצחון אחד והפסד אחד.

זכיות בתחרויות מהסבב העולמי
---------------------------

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | גראנד פרי | אלמטי | קזחסטןקזחסטן קזחסטן |
| 2019 | גראנד פרי | תל אביב | ישראלישראל ישראל |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקסל קלרז'ה** בוויקישיתוף
* אקסל קלרז'ה, ברשת החברתית פייסבוק
* אקסל קלרז'ה, ברשת החברתית טוויטר
* אקסל קלרז'ה, ברשת החברתית אינסטגרם
* אקסל קלרז'ה, באתר olympedia.org
* אקסל קלרז'ה, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* אקסל קלרז'ה, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**לודוויג היונקר מהסן** (בגרמנית: **Ludwig der Junker**; ‏1305 - 2 בפברואר 1345) היה אציל גרמני מבית הסן.

ביוגרפיה
--------

לודוויג נולד בשנת 1305, לאוטו הראשון, רוזן הסן ולאדלהייד מרבנסבורג, בתו של אוטו השלישי, רוזן רבנסבורג. בשנת 1326 ביקרו אוטו הראשון ואשתו את האפיפיור יוחנן העשרים ושניים באביניון עם ליווי גדול. במהלך הביקור, הבטיח האפיפיור כי לודוויג יקבל משרה כנסייתית, אולם, לודוויג סירב להישאר רווק, וויתר על הקריירה הכנסייתית שלו.

בשנת 1328 מת אביו, ואחיו הבכור היינריך השני, רוזן הסן, ירש את רוזנות הסן, בעוד לודוויג קיבל את טירת גרבנשטיין.

לודוויג נפטר ב-2 בפברואר 1345. אחיו היינריך השני החליט בשנת 1367, אחרי מות בנו אוטו הצעיר מהסן, לאמץ את בנו של לודוויג - הרמן השני, רוזן הסן כיורשו.

משפחתו
------

ב-15 באוקטובר 1340, התחתן לודוויג עם אליזבת משפונהיים, בתם של זימון השני, רוזן שפונהיים-קרויצנאך ואליזבת מהיינבסרג-פאלקנבורג, ממנה היו לו שלושה ילדים:

* אוטו מהסן (1341–1357)
* הרמן השני, רוזן הסן (1341–1413)
* אגנס מהסן (1344–1394)

קישורים חיצוניים
----------------

* לודוויג היונקר מהסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 137956835
* VIAF: 86117638
* WorldCat (עם VIAF): 86117638

 |
**מתי קלארווין** (**Mati Klarwein**; נודע גם כ**עבדול מתי קלארווין**; 9 באפריל 1932 - 7 במרץ 2002) היה צייר אשר נודע בזכות יצירת עטיפות תקליטים (בהם עטיפת תקליטו של מיילס דייוויס Bitches Brew). יצירותיו, אשר אופיינו כסוריאליסטיות ופסיכדליות, שילבו מאפיינים ייחודיים כמו סמלים ואלים מהמזרח, צורות גאומטריות ונופים משונים.

ביוגרפיה
--------

קלארווין נולד ב-9 באפריל 1932 בהמבורג לאדריכל היהודי יוסף קלארווין. כשהיה בן שנתיים ברחה המשפחה מגרמניה הנאצית למנדט הבריטי בארץ ישראל, ובשנת 1948, עם קום המדינה, עברה המשפחה לפריז. למד אצל פרנאן לז'ה ואחר כך למד באקדמיה לאמנות יפה בפריז. אחר למד אצל ארנסט פוקס שלימד אותו את טכניקת הציור הפלמי והשפיע מאוד על דרכו האמנותית בהמשך. קלארווין עזב את צרפת בשנת החמישים וטייל ברחבי העולם, בין השאר התגורר בטיבט, בהודו, בבאלי, בצפון אפריקה, בטורקיה, באירופה ובמדינות אמריקה. בשנות השישים השתקע בניו יורק, שם הכיר את ג'ימי הנדריקס, טימותי לירי, דאלי ואחרים.

קלארווין הוסיף לשמו את השם "עבדול" בסוף שנות החמישים במטרה לבטא את רצונו לשכך את הסכסוך בין היהודים והמוסלמים; הוא חשב ששני העמים יבינו זה את זה יותר טוב אם כל יהודי יאמץ שם פרטי מוסלמי וכל מוסלמי יאמץ שם יהודי. בשנות השישים הפסיק להשתמש בשם זה.

עבודותיו של קלארווין מושפעות מהסגנונות הסוריאליסטי ומתרבות הפופ, וכן מרעיונות, סמלים ואלים לא-מערביים. למרות שכתב על ניסיונותיו עם סמי הזיה מסוג אל אס די, הוא טען כי הם לא היו מקור ההשראה העיקרי שלו באמנות, אשר מכונה לעיתים פסיכדלית.

קלארווין עיצב עטיפות תקליטים רבות, אשר זיכו אותו בהכרה ובהערכה רבה. בין השאר עיצב עטיפות בעבור: ביל לאסוול, באדי מיילס, ג'ורג' דיוק, גרג אלמן, ג'ון האסל, מיילס דייוויס, ליאונרד ברנשטיין, סנטנה ואחרים.

קלארווין נפטר מסרטן במרץ 2002 בעיר דיה שבאי הספרדי מיורקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המוקדש לעבודתיו (באנגלית)
* מתי קלארווין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1182088
* BnF: cb14903678k (data)
* GND: 119113481
* ISNI: 0000 0000 7860 3523
* LCCN: n82139266
* MusicBrainz: 26a8c956-1225-4bb7-ab15-2afc884cf72c
* NSK: 000161612
* NTA: 237875594
* RKD: 242273
* SNAC: w67t5kgg
* SUDOC: 25320898X
* ULAN: 500068905
* VIAF: 50028439
* WorldCat: lccn-n82139266

 |
**הר מלבורן** (באנגלית: **Mount Melbourne**) הוא הר געש שכבתי (stratovolcano), היוצר את בליטת החוף בין מפרץ ווד ומפרץ טרה נובה, בארץ ויקטוריה באנטארקטיקה. את ההר גילה בשנת 1841 ג'יימס קלארק רוס, שקרא לו על שם לורד מלבורן, ראש הממשלה של בריטניה בתקופת תכנון המשלחת.

תיאור
-----

מפה טופוגרפית של הר מלבורן (קנה מידה 1:250,000) מן הסקר הגאוגרפי של ארצות הברית USGS
הר מלבורן הוא הר געש פעיל ואינו מבותר בקרחונים. הרבה חרוטים צעירים מנקדים את צלעות ההר וייתכן שהר הגעש התפרץ לא מכבר, במאה ה-18 או ה-19. פעילות פומארולית (התפרצות אדים לוהטים) קיימת בשוליו הדרומיים של לוע הפסגה ולאורך הקו הצפון-צפון-מזרחי - דרום-דרום-מערבי המבתר את אזור הפסגה.

אזור אנטארקטי מוגן במיוחד
-------------------------

אזור בן 6 קמ"ר על פסגת ההר, הכולל את תוואי הנוף הידוע בשם רכס קריפטוגם, מוכר לפי חוקי הברית האנטארקטית כאזור אנטארקטי מוגן במיוחד (ASPA) מס' 118, משום שיש בו סוגי עפר מחוממים גאותרמית, המכילים קהילה ביולוגית מגוונת ויחידה במינה. אזורי הקרקע החמים ביותר נוצרים הודות לפליטת אדי חום ומקיימים חלקות טחב, טחבי כבד ואצה כמו גם זן של חד-תאיים. האתר מקיף את כל השטח שמעל מתאר ה-2200 מ' המקיף את הלוע העיקרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הר מלבורן** בוויקישיתוף
* "Mount Melbourne, Antarctica" on Peakbagger

הערות שוליים
------------

1. ↑   פסגת הר מלבורן, ארץ ויקטוריה, תוכנית ניהול לאזור אנטארקטי מוגן במיוחד מס' 118: הוצאה - מזכירות הברית האנטארקטית, 2008
פירוש נוסף ערך זה עוסק במטבע בעל ערך נמוך במספר ארצות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פני (פירושונים).
3 פני בריטי מ-1962
פני ויקטוריאני
פני Maundy ויקטוריאני מכסף
**פני (Penny)** הוא מטבע קטן בערכו הקיים (או שהיה קיים בעבר) במספר מדינות דוברות אנגלית. ל**פני** שתי צורות ריבוי הנבדלות במשמעותן. "פנס" (Pence) היא צורת הריבוי הכללית, בעוד ש"פניז" (Pennies) הוא צורת הרבים של מטבע הפני עצמו. לדוגמה, חמישה פניז הם בהכרח חמישה מטבעות בני פני אחד, בעוד שחמישה פנס מבטאים אותו שווי כספי, אך ללא תלות בסוג המטבע או באופן התשלום (למשל מטבע בודד של חמישה פנס, או המחאה בשווי זהה). על הפני הבריטי בן זמננו מופיעה דיוקן המלכה אליזבת השנייה ומצדו האחורי שער מתרומם - סמל ארמון וסטמינסטר והפרלמנט הבריטי. 

בממלכה המאוחדת פני הוא כיום החלק המאה של ליש"ט, או חמישית של שילינג, אך לפני המעבר לשיטה העשרונית ב-1971 פני היה החלק ה-12 של שילינג והחלק ה-240 של ליש"ט. עד סוף המאה ה-18 הפני היה עשוי מסגסוגת של כסף. מ-1797 ואילך הפני עשוי ארד, אך במהלך השנים הונפקו סטים במהדורות מיוחדות (Maundy Sets) אשר כללו פני מכסף סטרלינג. המהדורות הללו שימשו בטקס דתי שנערך מדי שנה.

מ-1993 הפני הבריטי עשוי פלדה מצופה ארד. השינוי בסוג הסגסוגת נועד להבטיח שאוטומטים מופעלי מטבעות יוכלו לזהות את המגנטיות של המטבע.
פני הוא כיום ההילך החוקי בעל הערך הנמוך ביותר, אך בעבר היו מטבעות של חצי פני (חצי הפני העשרוני בוטל כהילך חוקי ב-1984. חצי הפני הקדם-עשרוני בוטל עוד ב-1969) ושל פרד'ינג שערכו היה רבע פני (הנפקתו הופסקה ב-1956, הוא בוטל כהילך חוקי ב- 1960). בימי ויקטוריה הוכנסו למחזור מטבעות בעריכים נמוכים אף יותר: חצי פרד'ינג, שליש פרד'ינג, ובמלטה, שהייתה מושבת חסות בריטית באותה תקופה, הונהג אף מטבע בשווי רבע פרד'ינג, כלומר החלק ה-3840 של ליש"ט.

פני במדינות שונות
-----------------

בארצות הברית ובקנדה פני הוא כינוי עממי למטבע של סנט אחד. המטבע האמריקני הוא המטבע הראשון שהוטבע בארצות הברית והמטבע שמוטבע בכמות הרבה ביותר במדינה, בעוד שבקנדה הוצא המטבע הזה במאי 2012 מהמחזור. בארצות הברית המטבע עשוי מאבץ מצופה נחושת.

באירלנד פני היה החלק ה-100 של הלירה האירית (פונט), והיה בשימוש עד המעבר לאירו ב-2002. כמו בממלכה המאוחדת, פני היה החלק ה-240 של הפונט לפני המעבר לשיטה העשרונית.

גם באוסטרליה, ניו זילנד ודרום-אפריקה היו מטבעות של פני לפני החלפת הליש"ט במטבעות לאומיים עצמאיים שהותאמו לשיטה העשרונית, תהליך שראשיתו בדרום אפריקה ב-1960.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Values of Coins of the UK - Fractional Farthings
2. ↑  US mint
**ג'וזף פרקהרסון** (באנגלית: **Joseph Farquharson**;‏ 4 במאי 1846 – 15 באפריל 1935) היה צייר סקוטי, בעיקר של נופים לרבות בעלי חיים.

ביוגרפיה
--------

ג'וזף פרקהרסון נולד באדינבורו. אמו, הייתה בתו של רוברט איינסלי. את ימיו הראשונים בילה בבית אביו באדינבורו, ואחר כך באחוזת המשפחה בהיילנדס. אביו פרנסיס היה רופא ובעל אדמות מפינצ'אן. ג'וזף התחנך באדינבורו, וקיבל רשות מאביו לצייר רק בשבתות. כשהגיע לגיל 12, אביו קנה לו את הצבעים הראשונים ושנה לאחר מכן הוא הציג את הציור הראשון שלו באקדמיה המלכותית הסקוטית.

### קריירה אמנותית

פרקהרסון התאמן באקדמיה לאמנות באדינבורו במהלך שנות ה-1860. הוא למד תחילה אצל פיטר גרהם ולאחר מכן בבית הספר באקדמיה הסקוטית המלכותית.

התערוכה הראשונה שלו באקדמיה המלכותית, הייתה ב-1873. בדומה לאמני אברדין מובילים כמו ויליאם דייס, הוא עקף את אדינבורו וגלאזגו לטובת תצוגות בלונדון כדי לזכות בקהל רב יותר ובפטרונים. דיוקנו הגדול הראשון, מיס אליס פארקהאר, הוצג ב-1884.

פרקהרסון מפורסם בעיקר בעבודותיו המתארות כבשים, ויצירותיו הטובות ביותר כוללות לעיתים קרובות גם דמות אנושית - גברים ונשים שעושים את עבודתם היומיומית לעיתים קרובות בנופים דרמטיים. כמעט כל העבודות המוקדמות היו בהשראת הסביבה הכפרית שלו. הוא המשיך ותיאר סצינות שלג, שהפכו לסימן ההיכר שלו.

משנת 1880 הוא בילה בפריז מספר חורפים, תקופה ששינתה את יצירתו. בפריז למד אצל קרולוס-דוראן, מעריץ של הצייר ולסקס. קרולוס-דוראן לימד את תלמידיו לחשוב במונחים של צורה וצבע. כתוצאה מכך, עבודתו של פרקהרסון התאפיינה בטיפול עשיר בצבע. רבים מציוריו הושלמו בצפון מזרח סקוטלנד. ב-1885 נסע לצפון אפריקה. בין היצירות שנוצרו במהלך שמונה השנים שלאחר מכן היו "המצרי" ו"על גדות הנילוס".

הוא נבחר כ"עמית" באקדמיה המלכותית ב-1900, והפך ל"אקדמי" מלא ב-1922. בנוסף להצגת למעלה מ-200 יצירות באקדמיה המלכותית, הוא הציג 73 באקדמיה המלכותית לאמנויות ו-181 באקדמיה לאמנות יפה. הוא גם הציג בקולג' המלכותי לאמנות ובגלריית טייט.

ניתן לייחס את הריאליזם הבולט של עבודתו של פרקהרסון לרצונו לעבוד באוויר הפתוח באקלים הסקוטי הקשה. פרקהרסון בנה צריף לציור על גלגלים, עם תנור וחלון זכוכית גדול לתצפית על הנוף. כמו כן, כדי להשיג תוצאה מציאותית ככל האפשר בעת ציור הכבשים הוא השתמש בעדר כבשים שהיה לו, כדי לשלב אותן כנדרש בנוף שבחר לצייר.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וזף פרקהרסון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Joseph FARQUHARSON RA". www.banchorygallery.co.uk. Archived from the original
2. ↑  Joseph Farquharson RA (1846 - 1935)". Royal Academy of Arts.
3. ↑  Joseph Farquharson (1846-1935) - Flock of sheep approaching through a blizzard of snow". www.rct.uk.
4. ↑  Joseph Farquharson - The Joyless Winter Day". Tate Gallery.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AGSA: 2749
* GND: 1209579782
* ISNI: 0000 0000 6707 673X
* LCCN: nb2007025921
* RKD: 27355
* SNAC: w6mw4mp9
* ULAN: 500030133
* VIAF: 61073765
* WorldCat: lccn-nb2007025921

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'וזף פרקהרסון"**.