**ספר יוּרַיזֶן** (אנגלית: **The Book of Urizen**) הוא אחד מספרי הנבואה הגדולים של הסופר האנגלי ויליאם בלייק. הספר מאויר באמצעות שיטת דפוס השקע הייחודית שבה השתמש בלייק. הוא פורסם במקור **כספר הראשון של יורייזן** בשנת 1794; מהדורות מאוחרות השמיטו את המילה "הראשון". הספר קיבל את שמו מהדמות יורייזן מהמיתולוגיה של בלייק, המייצגת את התבונה המנוכרת כמקור הדיכוי. הספר מתאר את יורייזן כ"כומר הקדום" ומספר כיצד הוא נפרד מהנצחיים האחרים כדי ליצור תחום מנוכר ומשעבד של הדוגמה הדתית שלו. לוס ואנית'רמון יוצרים מרחב בתוך היקום הנפול של יורייזן כדי להוליד את בנם אורק, רוח המהפכה והחופש.

מבחינה צורנית הספר מהווה פארודיה על ספר בראשית. ארבעת בניו הראשונים של יורייזן הם טיריאל, אות'ה, גרודנה ופוזון (בהתאמה אלו הם יסודות האוויר, המים, האדמה והאש, על פי פרק ח). האחרון שבהם ממלא תפקיד מרכזי בספר **אהניה**, שראה אור בשנת 1795.

רקע כללי
--------

בעונת הסתיו של שנת 1790 עבר בלייק לעיירה למבת', סארי. בסטודיו של ביתו החדש כתב את מה שנודע בכינויו "ספרי למבת'", שכללו גם את **ספר יורייזן**. בכל הספרים הללו השלים בלייק את הרכב העיצוב שלהם, את הדפסתם והצביעה שלהם ואת מכירותיהם מאותו הבית. בלייק כלל סקיצות מוקדמות ל**ספר יורייזן** במחברת שהכילה תמונות שנוצרו בין 1790 ל-1793. **ספר יורייזן** היה אחת היצירות הבודדות שבלייק מתאר כ"הדפסה מוארת", אחת מן העבודות המודפסות הצבעוניות הרבות שלו שבהן הדיו הצבעונית הונחה על לוח הנחושת לפני הדפסת הדף.

**ספר יורייזן** נדפס בין השנים 1794 עד 1818 והיה גדול יותר מיצירתו **אמריקה: נבואה**. רק שמונה עותקים מהיצירה שרדו, עם וריאציות רבות בסדרם ובמספרם של הלוחות. כל העותקים ששרדו הודפסו בצבע.

השיר
----

 העתק G, לוח 7. אוריזן מגורש מהנצח
הסיפור עוסק במאבק בתוככיה של התודעה האלוהית לביסוס והגדרה, הן של עצמה והן של היקום. זהו מיתוס יצירה שמתחיל לפני הבריאה:

כדור הארץ כלא היה: וגם לא כדורי הארץ של המשיכה
רצונו של האלמותי התרחב
או כיווץ את כל חושיו הגמישים.
המוות כלא היה, אבל חיי הנצח נוצרו. (36–39)
היוצר הוא יורייזן, גולה עיוור שנמנע מן הנצח ואשר מקים עולם שיוכל לשלוט בו. ככזה הוא יוצר חוקים: 

חוקים של שלום, של אהבה, של אחדות;
של רחמים, חמלה, סליחה.
תן לכל אחד לבחור את ביתו היחיד:
אחוזתו האינסופית העתיקה:
פקודה אחת, שמחה אחת, תשוקה אחת,
קללה אחת, משקל אחד, מידה אחת
מלך אחד, אלוהים אחד, חוק אחד. (78–84)
 העתק G, לוח 21. לוס, אנית'רמון ואורק מתוארים כאן; לוס מתואר פה עם המאפיין הייחודי לו, פטיש, המאויר בצד ימין של לוח הנחושת.
עם זאת, יורייזן סובל מנפילה כאשר הוא יוצר מחסום כדי להגן על עצמו מפני הנצח:

ומסביב, גג מאובן ועצום מימדים;
מכל צדדיו, היה הוא מסוגר: כמו רחם;
.. . כמו לב אנוש הנאבק ופועם
נראה שהעולם העצום של יורייזן צץ פתאום.
הוא נכבל בשלשלאות על ידי לוס, הנביא, אשר ממנו התנתק יורייזן:

בשרשראות התודעה הנעולות,
כמו שלשלאות קרח שמתכווצות יחד,
לא מסודרות, מנותקות מתוך הנצח.
לוס הכה על כבלי הברזל שלו (190–193)
לוס מחשל דמות אנושית ליורייזן במהלך שבעת העידנים, אך מרחם עליו ובוכה. מהדמעות האלה נוצרת אנית'רמון, אשר במהירה יולדת את ילדו של לוס, אורק. זעקותיו של אורק מעוררות את יורייזן, שמתחיל לסקר ולמדוד את העולם שברא. יורייזן חוקר את עולמו וחוזה בהולדת ארבעת בניו המייצגים את ארבעת היסודות הקלאסיים. מההתנסויות האלו מכווצות תקוותיו של יורייזן וכן:

נשמה נקלית! הוא קילל,
אף בנים ואף בנות: כי ראה
שאף לא בשר ואף לא רוח לא יכלו להתמיד
בחוקי הברזל שלו אפילו לא רגע אחד. (443–446)
בתגובה, הוא יוצר רשת של דת, המשמשת כשרשראות לתודעה.

נושאים
------

 העתק G, לוח 9. *לוס יילל בקהות חושים עגומה,* נאנק! חורק! נאנק! *עד שההתנפצות הבריאה* אולם ההתנפצות של אוריזן לא הבריאה... *"*
העתק G, לוח מס' 2.
מובא כאן ציטוט הטקסט, המופיע בספר יורייזן, לוח מס' 2, אשר מהווה את הפרלודיום לספר יורייזן:

> 
> אוריזן, אחד מהכוהנים הקדומים אשר קיבלו את השלטון, כשהנצחיים דחו את דתו: ויינתן לו מקום בצפון, מעורפל, מוצל, ריקני, בודד. אנשי הנצח, אני שומע את קריאתכם בשמחה, מכתיב מילים מכונפות, מהירות. ולא פוחד מלפרוש את חזונות הייסורים האפלים שלכם.
> 
> 
> 
> — Of the primeval Priests assum'd power, When Eternals spurnd back his religion: And gave him a place in the north, Obscure. shadowy. void. solitary.
> Eternals I hear your call gladly, Dictate swift winged words. & fear not To unfold your dark visions of torment.
> 

**ספר יורייזן** הוא מיתוס יצירה הדומה לספר בראשית. המיתוס של בלייק סביב יורייזן נמצא ברבות מיצירותיו ויכול להתחקות אחר הניסויים שלו בכתיבת מיתוסים על אל התבונה בשנות ה -80 של המאה ה-18, כולל בפואמה "אל החורף". ביצירה זו, יורייזן הוא ישות נצחית הממוקדת בעצמה, שיוצר את עצמו מתוך הנצח. יצירה זו מתרחשת שוב ב*ואלה, או ארבע הזואות,* כאשר האדם הראשוני, אלביון, הוא הצורה המקורית. בעבודה זו מדובר רק ביורייזן, ייצוגה של הפשטות והוא מהווה הפשטה של העצמי האנושי. מעצמו הוא מחלק לראשונה צורות לא ידועות שמתחילות לייסר אותו. הוא אף פונה נגד שאר הנצחיים ומאמין שהוא קדוש. בהתבוננות בעצמו, הוא מסוגל לגלות חטאים ורושם אותם בספר פליז שמהווים שילוב של חוקי ניוטון, חוקי משה ודאיזם שכופים אחידות. שאר בני הנצח בתורם, מתמרמרים בפנייתו של יורייזן כנגד הנצח, והם מעגנים את יסודות החטא והעוון בתוך היצורים החיים. דבר זה מייסר את יורייזן, שנופל אל תוך שינה, המאפשר ללוס להופיע. חובתו של לוס במסגרת היצירה היא להשגיח על יורייזן, ויורייזן נתפס ככומר נצחי בעוד שלוס נכנס לתפקיד הנביא הנצחי. 

חלקים מהסיפור נוסחו מחדש לאחר מכן, בספר לוס וספר אהניה, שני חיבורים נסיוניים של בלייק. ההתמקדות באוריזן מדגישה את כבלי התבונה הנכפים על הנפש. אוריזן, כמו האנושות, כבול בשרשראות אלה. הנקודה הן של *ספר יורייזן* והן של הנרטיב המסופר מחדש *בספר לוס* היא לתאר כיצד ההיגיון הניוטוני והשקפת העולם הנאורה של היקום משתלבים יחד כדי לכבול את הדמיון האנושי. באמונה הניוטונית היקום החומרי מחובר דרך כוח לא מודע אשר בתורו מאפיין את הדמיון והאינטלקט כהיבטים מקריים הנובעים מכך. בנוסף, הדמיון והאינטליגנציה הם משניים לכוח. גרסה מוקדמת זו של יקום "שבו החזקים שורדים", קשורה לעולם נפול של רודנות ורצח, לפי השקפתו של בלייק.

השיר מציג את אורק ואת מחזורו התלת-שלבי, אשר שלבי הופעתו קשורים לאירועים היסטוריים, אם כי האחרונים נשמטו *בארבעת היצורים*.  בראשית זוהי נפילתו של אוריזן, הכוח השטני, באופן דומה לשטן של מילטון. אולם הבריאה כאן, הייתה הנפילה. אוריזן הוא ייצוג ההפשטה, שהוא כוח פסיבי ונפשי מנותק מהמציאות. לוס, בעולם הנפול, נכנס לעולם כלהבת האנרגיה הדמיונית. עם זאת, גם הוא נופל והופך להיות מכני ומאורגן. לוס הוא יוצר מערכות החיים ושל המינים, מה שמוביל ליצירת בת זוגו אנית'רמון. בסופו של דבר נוצרות צורות אנושיות ואורק נולד כאבולוציה של החיים.

תגובת המבקרים
-------------

הרולד בלום טען שהשיר "הוא השיר העוצמתי ביותר שנוצר בדרך של הדפסה מוארת, לפני נטישתו של בלייק את היצירה *ארבעת היצורים* הגדולה בפני עצמה וכן האפוסים שבאו אחריה".

הפניות
------

* Bentley, G. E. (Jr). *The Stranger From Paradise*. New Haven: Yale University Press, 2003.
* Bloom, Harold. *The Visionary Company*. Ithaca: Cornell University Press, 1993.
* Damon, S. Foster. *A Blake Dictionary*. Hanover: University Press of New England, 1988.
* Frye, Northrop. *Fearful Symmetry*. Princeton: Princeton University Press, 1990.
* Mee, Jon. *Dangerous Enthusiasm*. Oxford: Clarendon, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספר יורייזן** בוויקישיתוף
* אינדקס של עותקים דיגיטליים של ההדפסים המקוריים של ספר יורייזן, בארכיון ויליאם בלייק
* The Book of Urizen ca. 1818, at Rare Book Room
* The First Book of Urizen public domain audiobook at LibriVox

הערות שוליים
------------

1. Morris Eaves, Robert N. Essick, and Joseph Viscomi (ed.). "The Book of Urizen, copy G, object 1 (Bentley 1, Erdman 1, Keynes 1) "The Book of Urizen"". William Blake Archive. נבדק ב-7 באוקטובר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: editors list (link)
2. ↑  Morris Eaves, Robert N. Essick, and Joseph Viscomi (ed.). "The Book of Urizen, copy G, object 1 (Bentley 1, Erdman 1, Keynes 1) "The Book of Urizen"". William Blake Archive. נבדק ב-7 באוקטובר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: editors list (link)
3. ↑  Bentley 2003 pp.122-124
4. ↑  Bentley 2003 p. 142
5. ↑  Bentley 2003 pp. 149
6. ↑  Bentley 2003 p. 154
7. 1 2  Bentley 2003 p. 152
8. ↑  Bentley 2003 pp. 152-153
9. ↑  Foster 1988 p. 423
10. 1 2 3  Bentley 2003 p. 153
11. ↑  Bentley 2003 pp. 153-154
12. ↑  Bentley 2003 p. 79
13. ↑  Bloom 1993 pp. 71–75
14. ↑  Bentley 2003 p. 156
15. ↑  Frye 1990 pp. 254–255
16. ↑  Frye 1990 p. 220
17. ↑  Frye 1990 pp. 254–258
18. ↑  Bloom 1993 p. 71