recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שלוש דקות של נצח** הוא ספר מאת אלון אמיר, שנכתב בשנת 2017. הספר מהווה יומן מסע אל מה שנראה כעולם של זוהר, אך מתברר שמאחורי הקלעים התדמית והקלישאות הרווחות בקרב הציבור הרחב, חברי משלחת ישראל לאירוויזיון, מוצאים עצמם במצבים מסכני חיים.

הספר חושף את אחורי הקלעים של האירוויזיון – אירוע המוזיקה הגדול בעולם. הוא מציץ אל הפוליטיקה הפנימית שמתרחשת בישראל בכל הקשור לתחרות, לפוליטיקה העולמית, לשחיתויות, לרומנים ולמה שקורה בחדרי חדרים. זוהי הפעם הראשונה בעולם שספר כזה נכתב מתוך חוויות אישיות של משתתף פעיל בתחרות.

הספר מסופר מנקודת מבטו של אלון אמיר, אשר לקח חלק במספר רב של תחרויות אירוויזיון, הוא שימש מספר פעמים כדובר המשלחת הישראלית, הסלובקית והבלארוסית. כמו כן, שימש כשופט בינלאומי פעמים רבות בקדמי אירוויזיון במספר מדינות באירופה. לספר יצא גם ספר המשך ב-2022 בשם "זה מה יש".

תקציר
-----

ינאי טננבאום, איש יחסי ציבור ומי ששימש בעבר כמה פעמים כדובר המשלחת הישראלית לאירוויזיון, מתבקש לקחת חלק בתחרות שתתקיים בבאקו, אזרבייג'ן, מדינה מוסלמית עם גבול פתוח לאיראן. במסגרת העבודה על התחרות עם הזמרת ירדן עוז, השניים עוברים מסע ארוך ומפותל, הכולל פוליטיקות פנים מערכתיות בישראל, וחווים על בשרם מה המשמעות של להיות ישראלים המייצגים את מדינתם מול אירופה. המשתתפים במשלחת מאפשרים לעצמם להישאב אל תוך רומנים, לשתות את עצמם לדעת ותוך כדי מצליחים, בדרכם הייחודית והוולגארית, להקסים את הסובבים אותם.

המלצות
------

מספר אמנים וכוכבי אירוויזיון כתבו המלצות על הספר, בין היתר ניתן למצוא את מירה עווד, דנה אינטרנשיונל, מורן מזור, אחינועם ניני, שירי הדר (איזבו), אן-מארי דוד, משה דץ, אילנית, אורנה דץ, סאניה ווצ'יץ', שריל בייקר ועוד.

הספר בעולם
----------

לספר מהדורה באנגלית שתורגם על ידי המתרגמת שרון זינגר בשם Three Minutes of Eternity. במרץ 2021, לקראת אירוויזיון 2021, יצא הספר לאור גם בשפה ההולנדית.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמי פרידמן, דוד ד'אור וטיפקס לא היו בחירות טובות לאירוויזיון, באתר ynet, 25 במרץ 2017
* וואלה!תרבות‏, שחיתות, רומנים וסכנה: הספר "שלוש דקות של נצח" חושף את אחורי הקלעים של האירוויזיון, באתר וואלה!‏, 24 במרץ 2017
* Alon Amir on his Eurovision book "Three Minutes of Eternity", סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  *UMK17 | la 28.1.2017* (בפינית), נבדק ב-2020-07-21
2. ↑  ירון פריד, "זה מה יש": האירוויזיון כמו שלא ראינו אותו מעולם, באתר מעריב, ‏19 במאי 2022
3. ↑  bol.com | In 3 minuten vereeuwigd, Alon Amir | 9789049401290 | Boeken, www.bol.com
**"שתיקת הברווז"** הוא ספרו האחרון של הקומיקסאי דודו גבע. הספר מקבץ את מבחר מדורי "שתיקת הברווז" שנכתבו ואוירו על ידי גבע במסגרת המקומונים "העיר" ו"כל העיר" של רשת שוקן בשנים 2002–2004. שם הספר, כמו שם המדור, הוא פרפרזה של שם הספר והסרט "שתיקת הכבשים".

הספר יצא לאור מספר חודשים לאחר מותו של גבע בפברואר 2005, ולטענת משפחתו, עבד גבע על הספר אף ביומו האחרון. הספר, שיצא לאור בהוצאת כתר בשנת 2005, הובא לדפוס על ידי משפחתו של גבע.

הספר מאגד את רוב מדורי "שתיקת הברווז" (למעט אלה המסכנים את גבע בתביעות זכויות יוצרים, לדבריו). במהלך העבודה על הספר החליט גבע לצבוע מחדש את המדורים המקוריים, שהיו צבעוניים, רק באדום ובשחור לשם הבלטת והקצנת ההומור החתרני שבו (כמו בפרויקט העצמאי של גבע - פרויקט ספרות זולה). המדורים השונים מאספים את קטעי הקומיקס שהופיעו בקביעות במדור המצליח, ביניהם: "נביא בעירו", "מעשיה לשבת", "יום בעיר", פינות "השאהידים", "חדשות לילדים" ו"קרקס הפרעושים". בשילוב הדמויות הפיקטיביות המוכרות מהמדור: הנביא, שרגא הטזל"מ (טייס זעיר ללא מטוס), רבי טרפון ורבי חלפון, הבלונדיניות וכמובן הברווז והדמויות הפחות פיקטיביות: "רון קדמון" (רון מיברג), "מן הפח" (ג'ודי ניר מוזס שלום) ובדיחות חוזרות ונשנות על אדם ברוך, לימור לבנת ומשפחתו של אריאל שרון. גבע אמר בראיון ב"ידיעות אחרונות": "כשאני עושה את המדור אני לובש כובע של מנהל קרקס שאומר רגע לפני ההופעה: יש לי קצת ברווז, אחר כך רון מיברג, שלושה אנשים שמנים, שתי בחורות ערומות וכו'".

במדור, נימותיו של גבע מקצינות ונהיות חתרניות, כפי שהוא היה באותה תקופה (להרחבה ראו בערך דודו גבע). תפיסתו האמנותית והאידאולוגית של גבע השתנתה ונהייתה יותר עצמאית, חופשית מכל מגבלה.

המדור בנוי כסוג של מהדורת חדשות פיקטיבית ומטורפת הנוגעת למצבו ולחייו של הברווז. חלק מהידיעות קשורות ומשתייכות באופן ברור לאירועים אקטואליים שקורים בישראל ובעולם. באמצע הספר ניתן למצוא תפנית מוזרה, שבה אווז, הורג את הברווז (עורך המדור) ומשתלט על המדור, שלאחר מכן שמו משתנה ל**"יחי האווז"**. האווזים, לדברי גבע, מייצגים את מנהליו לאורך השנים שניסו להגביל את חופש היצירה שלו. לאחר 18 מדורים הברווז קם לתחייה. 

המדור האחרון של "שתיקת הברווז" בשנת 2004 קיבל גבע מכתב פיטורין מעבודתו בעיתון, מה שבישר על סופו של המדור. לקראת סיום תפקידו, החל גבע לתאר את מצבו הקשה של הברווז - את גסיסתו הנוראה ואת ההכנות למותו. בסוף הספר צרף גבע כפולה מיוחדת (**"שטיפת הברוול"**) בה מתוארים חייו של הברווז לאחר המוות כמעין חוויה הזויה ופנטסטית. רבים רואים בעמודים אחרונים אלה כמזעזעים בהקשרם לכך שגבע נפטר בזמן עשייתם, וכאחת מיצירותיו החזקות והטובות ביותר. גבע נפטר ימים ספורים טרם כניסת מכתב הפיטורין לתוקף.

גבע מסכם את עבודתו בפתיחת הספר:

> 
> **שתיקת הברווז** מקבץ את זעקותיו וטרוניותיו של הברווז בשנים 2002–2004, בטרם נשחט. בעת הקריאה הבלתי אפשרית מתוודע הקורא הבלתי נלאה לעולמם הסבוך והמפותל של עופות המים בארצנו השחונה, ארץ אוכלת ציפוריה. זהו ספר קשה המתאר מציאות סכיזואידית-פרנואידית הן של גיבוריו והן של מחברו, ורק ההומור התפל הוא שמציל את שניהם משקיעה בשיממון הבינוניות. לא מומלץ על ידי משרד החינוך! האנתרופולוג **דודו גבע**, אשר הקדיש עשרים שנות עבודת נמלים לחקר הברווז הישראלי, הצליח לצייר פורטרט נאמן למקור של זן זה, העומד בפני סכנת הכחדה
> 
> 
> 

יום לאחר מותו של גבע, פורסמה במדור הדעות של עיתון הארץ קריקטורה שמתארת את הברווז בתוך מסגרת של מודעת אבל, בוכה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* שתיקת הברווז, באתר OCLC (באנגלית)
**תגידו לזאבים שחזרתי הביתה** (אנגלית: Tell The Wolves I'm Home) הוא רומן הביכורים של הסופרת האמריקאית קרול רבקה בראנט. הספר, שעלילתו מתרחשת בסוף שנות השמונים בניו-יורק, מתאר את סיפורה של נערה המתאבלת על מות דודה האהוב ואיש סודה ממחלת האיידס, ומוצאת נחמה בידידות סודית שנרקמת בינה לבין בן זוגו של דודה. הספר זכה לביקורות חיוביות, ומחברת הספר שובחה על סגנון הכתיבה היצירתי שלה.

תהליך הכתיבה
------------

בראנט סיפרה בראיון שהספר התחיל מסיפור קצר שכתבה. בראנט החלה להרחיב את הסיפור לאחר שקיבלה מענק ממועצת האמנויות של אנגליה.

תרגום לעברית
------------

* תרגום: דנה אלעזר הלוי, **תגידו לזאבים שחזרתי הביתה**, ידיעות ספרים, אחוזת בית, 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

* גילית חומסקי, הדרך הרומנטית, מקור ראשון, מוסף "שבת", 23 באוקטובר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wathira Nganga, ‏"Tell the Wolves I'm Home" explores a family's grief during the 1980s AIDS epidemic, באתר ניו יורק דיילי ניוז, 19 ביולי 2012

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"תגידו לזאבים שחזרתי הביתה"**.
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**מסגד נוטרדאם** (ברוסית: **Мечеть Парижской Богоматери**) הוא רומן עתידנתי-פוליטי שזכה להצלחה רבה ברוסיה ופורסם גם בצרפת ב-2009. הספר שנכתב בידי הסופרת הצרפתית הלנה צ'ודינובה, עוסק באסלאמיזציה של צרפת בשנת 2048.

רקע
---

הספר הוא פרי יצירתה של הסופרת הלנה צ'ודינובה, בתו של הגאולוג ופלנטאולוג פיטר צ'ודינוב, אשר כתבה מספר ספרים ביניהם ספר ילדים על ההיסטוריה של אנגליה וטרילוגיה בדיונית במוטיב מלחמת האזרחים הרוסית.

הרומן הדיסטופי, "המסגד של נוטרדאם בפריז", עורר התעניינות ציבורית רבה.[דרוש מקור] הרומן יצא לאור בסרביה, טורקיה, צרפת, פולין ובולגריה והוא תורגם לאנגלית ונורווגית. ב-2005 קיבל את פרס הרוסי "בסטקון".[דרוש מקור] הרומן היה מוקד לביקורת על ידי מוסלמים ותנועת המרכז-שמאל בצרפת.

הספר נכתב במקור ברוסית והוא נאסר לפרסום במדינות רבות, ביניהן מדינות דמוקרטיות.

תקציר
-----

בתחילת המחצית השנייה של המאה ה-21, 20 שנה לאחר ניצחון המהפכה האסלאמית באירופה. בארצות הברית מתחוללת מלחמת אזרחים. המעצמות שנותרו חופשיות ולא אסלאמיסטיות: סין, יפן, ישראל, רוסיה, אוסטרליה והודו, נתונות במלחמה לשמור על עצמן מהח'ליפות האסלאמית העולמית. על צרפתים שסירבו להמיר את דתם לאסלאם נכפה לחיות תחת תנאים קשים בגטאות בפריז. "ההתנגדות הצרפתית החדשה" מוצאת מידע אודות החלטת החליפות והתשובה הסופית לשאלת הצרפתים. ההתנגדות הצרפתית החדשה פונה נואשות לפעולות גרילה בניסיון להגן על אנשיה ממוות בטוח.

ברמיזה לספרו של ג'ורג' אורוול "1984", מתאר הספר את שנת 2048. הקתדרלה המפורסמת היא כעת מסגד "אל-פרנקוני". קתולים צריכים לחגוג את המיסה בחשאיות בקטקומבות מתחת לאדמת פריז והמדינה נתונה לשלטון חוק השריעה האיסלמי. לא רק צרפת נתונה לשלטון מוסלמי אלא כל אירופה למעט רוסיה, המדינה החופשית היחידה שנותרה באזור. אלו בצרפת שדמם אירופאי חיים במחבוא או תחת תנאים מחפירים בגטאות. אחת הסצנות שפותחות את הספר מתארות סקילה למוות של לא-מוסלמי שנתפס מכין יין.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מסגד נוטרדאם"**.
**אמרז בע"מ** היא חברה פרטית ישראלית בתעשיית הפלסטיק. החברה ייצרה במהלך השנים שלל מוצרי פלסטיק, ומשנת 2019 היא מתמקדת בייצור בקבוקים לתעשיית המשקאות הקלים.

מנכ"לית החברה החל מיוני 2019 היא ליעד הר־לב, שהחלה את עבודתה בחברה במחלקת מערכות המידע.

היסטוריה
--------

את החברה לייצור מוצרי פלסטיק, שנקראה G.G.T, הקים בשנת 1938 בדרום תל אביב המהנדס וולף טייכר. בשנת 1948 עבר המפעל לבני ברק. המפעל ייצר חלקי מקררים, צידניות, אריזות מזון ועוד. בשנת 1958 רכשה אמפא 50% מהחברה, ושם החברה שונה ל"אמגט". בשנת 1983 הקימה אמפא את מפעל "אמרז" בבני ברק, שעסק בייצור בקבוקים. בשנת 1986 עבר מפעל אמרז לראשון לציון והפך ליצרן מוביל של בקבוקי פלסטיק. בשנת 1994 רכשה "אמרז" את "אמגט". בשנת 1997 עבר מפעל "אמגט" לאשדוד. 

בשנת 2010 נחתם מזכר הבנות למכירת "אמרז" לחברת "קרגל" תמורת 475 מיליון ש"ח, אך בסופו של דבר העסקה לא יצאה לפועל.

בסוף שנת 2017 מנתה החברה שמונה מחלקות ייצור, שעסקו במגוון טכנולוגיות לייצור מוצרי פלסטיק. בשנת 2018 החליטה החברה לסגור או למכור חמש מתוך שמונה מחלקות אלה, צעד שהיה כרוך בפיטורי עובדים רבים. אחדים מקווי הייצור, של קופסאות, חמגשיות ומכלי פלסטיק, נמכרו למתחרה, חברת מוצרי שלם מקיסריה.

בתחילת 2018 היו בעלי החברה חברת אמפא (50%), החברה המרכזית לייצור משקאות קלים (20%), רמי שלו (10%) ובעלי מניות נוספים (20%).

בשנת 2019 החלה החברה בפעילות של העתקת מפעל החברה בראשון לציון לאשדוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אמרז
* אמרז בע"מ, בפורטל "מפעלים"
* Amraz Plastic LTD, באתר יוטיוב
* התאחדות התעשיינים - "אמרז", באתר יוטיוב
* א.מ. "אמגט" מפעל למוצרי פלסטיק, הצופה, 12 באוגוסט 1960

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנכ"לית חדשה באמרז: ריאיון עם ליעד הר לב, באתר "פלסטיק טיים", 24 ביולי 2019
2. ↑  מקרר פלאסטי נייד וגם תרמוס, על המשמר, 2 באוגוסט 1961
3. ↑  אביב לוי, ‏קרגל הפסיקה המו"מ לרכישת אמרז ב-475 מ' ש', באתר גלובס, 24 בנובמבר 2010
4. ↑  אתר למנויים בלבד יובל חנינוביץ, מהפכה בבקבוק, באתר "ידיעות אחרונות", 7 באוקטובר 2019
5. ↑  שני מוזס, ‏מוצרי שלם רוכשת את קווי ייצור האריזות של ורטהיים ופוגל, באתר גלובס, 17 בינואר 2018
**אנטר אייר** (באנגלית: **Enter Air**) היא חברת תעופה פולנית המפעילה טיסות שכר בעיקר מבסיסה הראשי שנמצא בנמל התעופה ורשה פרדריק שופן, וכן מנמל התעופה של קטוביץ. החברה ביצעה את טיסתה הראשונה ב-25 באפריל 2010.

החברה מפעילה טיסות ליעדי נופש פופולריים בעולם, בהם האיים הקנריים, מרוקו, פורטוגל, ספרד, איטליה, תוניסיה, מצרים, ישראל, יוון, טורקיה, עומאן, דובאי, סרי לנקה, תאילנד, קניה, בולגריה וקרואטיה.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Y | סה"כ |
| בואינג 737-800 | 23 | — | 189 | 189 |  |
| בואינג 737-8MAX | 2 | 4 | 189 | 189 |  |
| סה"כ | 25 | 4 |  |

פעילות החברה בישראל
-------------------

החברה מפעילה טיסות עונתיות בין נמל התעופה ורשה פרדריק שופן לנמל התעופה בן-גוריון. בעבר הפעילה החברה טיסות עונתיות בין ורשה לנמל התעופה עובדה עד לסגירתו ב-2019.

לעיתים מפעילה החברה טיסות בין נמל התעופה בקטוביץ לנמל התעופה בן-גוריון.

החברה מטיסה את רוב המשלחות לפולין מטעם משרד החינוך הישראלי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטר אייר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אנטר אייר

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של אנטר אייר, באתר planespotters.net (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 310638433
* WorldCat: viaf-310638433

 |
מפעל **אפימילק** (נקרא לשעבר צ.ח.מ - ציוד חקלאי מיוחד) מפתח, מייצר ומשווק, בישראל ובעולם, מערכות חליבה ממוחשבות.
המפעל נוסד בשנת 1977 בקיבוץ אפיקים שבעמק הירדן. בתחילת דרכו עסק המפעל בפיתוח אמצעי עזר מיוחדים לחקלאות ומכאן שאב את שמו. בהמשך הדרך, בהשראת הממציא אלי פלס, החל המפעל למקד את פעילותו סביב רפת החלב בכלל וסביב מערכת חליבה ממוחשבת בפרט, ומאז ועד היום זהו תחום עיסוקו המרכזי.

בשנת 1979 הושק לראשונה מד חלב מתוצרת המפעל ובשנת 1984 הציג המפעל מערכת ניהול ממוחשבת לרפת החלב.
מאז ועד היום הותקנו ב-50 מדינות ברחבי העולם אלפי מערכות ניהול ממוחשבות ובהן למעלה מ-130,000 מדי חלב ויותר מ-5,000,000 פידומטרים (תג זיהוי הכולל מד פעילות)[דרוש מקור].

צחמ אפיקים שיתפה פעולה עם מכון וולקני בפיתוח של החיישן **אפילאב**, המבצע בדיקה של הרכב החלב ומספק מידע באופן מידי על רמות השומן, חלבון ולקטוז שהוא מכיל.

הפרויקט בווייטנאם
-----------------

אפימילק מקימה בווייטנאם את פרויקט הרפת הגדול ביותר שהוקם אי פעם בביצוע ישראלי, בתכנון של האדריכלים א.ב מתכננים. הפרויקט, בהיקף של 500 מיליון דולר, יספק עם השלמתו חצי מיליון ליטר חלב ביום, שמהווים 40% מצריכת החלב בכל וייטנאם (נכון למרץ 2011). הפרויקט, שבוצע דרומית להאנוי, בירת וייטנאם, כולל את תכנון הרפת והקמתה, הכשרת שטחים לגידולי שדה למאכל הפרות ואספקת זירמה משובחת להזרעת הפרות.

מכון החליבה הגדול בעולם
-----------------------

בשנת 2011 אפימילק הקימה את מכון החליבה הגדול בעולם, במדינת טקסס שבארצות הברית בהשקעה של 50 מיליון דולר. במכון יתאפשר ביצוע של 30 אלף חליבות ביממה ותפוקתו מוערכת בחצי מיליון ליטר חלב ביום, כשהמכון עובד במשך 24 שעות ביממה ללא הפסקה.
הקמת מערכת המחשוב במכון הייתה אתגר טכנולוגי מאחר שיש לעקוב, לרשום ולדווח על מדדים שונים באופן פרטני ביחס לכל אחת מהפרות: הרכב ואיכות החלב, רמת פעילות והמצב הבריאותי של כל אחת מהפרות. בנוסף לפרות הנחלבות כולל הפרויקט ניטור וניהול של תחום גידול העגלות המיועדת להרחבת הפרויקט להיקף של 32,000 חולבות בשנים הקרובות.

מכון החליבה והרפת בטקסס תוכננו מהשלב ההתחלתי באופן המותאם לטכנולוגיות של אפימילק וכך שכל חליבת הפרות תעשה באתר אחד. החברה פיתחה עבור הפרויקט מערכות המאתרות באופן אוטומטי את הפרות שזקוקות למעקב צמוד ובדיקה וכך נחסך הצורך בביצוע בדיקה יומית של הפרות והעגלות הרבות, דבר החוסך הוצאות וכוח אדם רב.
בנוסף עונדת כל אחת מהפרות פידומטר מיוחד המשדר אות לרפתן אם הפרה משנה את התנהגותה והרגליה, מרבה לרבוץ על הקרקע או להפך נעה בעצבנות רבה. מידע זה מאפשר לטפל בזמן אמת בבעיות בריאותיות, בירידה בתפוקה כתוצאה מלחץ שחווה הפרה ובמצב ייחום הפרה.

בקרוב צפויה הרחבה של הפרויקט המבוססת על טכנולוגיית אפימילק לקליטת 32,000 חולבות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אפימילק
* קובי בן-שמחון, איך הביאו הפרות את חברי קיבוץ אפיקים לעשות עסקים עם וייאטנם?, באתר הארץ, 10 ביוני 2011
* אפימילק: רפתות ממוחשבות, באתר "חדשנות ישראלית"
* Milking Israel's dairy expertise in Vietnam באתר Israel 21c
**אקטקום - תקשורת אקטיבית בע"מ** (**ACTCOM - Active Communications Ltd**) הייתה חברה ישראלית אשר הוקמה ב-1992 על ידי אמיר פליבצקי ואיילת הולדר.

היסטוריה
--------

אקטקום הייתה ספקית שירותי האינטרנט הראשונה בישראל ומהראשונות בעולם. בתחילת דרכה סיפקה אקטקום שירותי חיבור אינטרנט למגזר העסקי ובין לקוחותיה נמנו חברות ההייטק המובילות בישראל. החל מ-1995 החלה אקטקום לספק שירותי אינטרנט גם ללקוחות פרטיים.

בנוסף לשירותי תקשורת אינטרנט סיפקה החברה מגוון שירותים בתחומי תקשורת נוספים, כולל אחסון אתרים, חוות שרתים ורשתות-פנים (Intranets) לחברות ולארגונים.

במשך שנות פעילותה רכשה אקטקום את פעילותן של מספר ספקיות שירותי אינטרנט אחרות.

אקטקום תמכה בתוכנה חופשית ובקוד פתוח וגם בקהילת הקוד הפתוח בארץ.

החברה פעלה במשך כ-15 שנה, ובשנות פעילותה האחרונות רכשה קווי אינטרנט מספקיות גדולות וסיפקה בעיקר שירות ללקוחות, עד לרכישתה על ידי חברת בזק בינלאומי בשנת 2007. במשך כל שנות פעילותה הייתה החברה ממוקמת בחיפה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תני גולדשטיין, "בזק בינלאומי קנתה את ספקית האינטרנט אקטקום", באתר ynet, 8 בינואר 2007
**פלורנס צ'דוויק** (באנגלית: **Florence Chadwick**;‏ 9 בנובמבר 1918 - 15 במרץ 1995) הייתה שחיינית אמריקאית שנודעה בשחיות ארוכות טווח במי ים. היא הייתה האשה הראשונה שחצתה בשחייה את תעלת למאנש לשני הכיוונים. היא גם הייתה האשה ראשונה ששחתה לסנטה קטלינה, צלחה את מצר גיברלטר, את הבוספורוס ואת הדרדנלים.

ביוגרפיה
--------

צ'דוויק נולדה בסן דייגו לאב שוטר ואם עקרת בית שלאחר מכן הפעילה מסעדה. היא למדה בתיכון ובאוניברסיטת המדינה של סן דייגו. מגיל צעיר השתתפה בתחרויות שחייה. בגיל 10 היא הייתה האדם הצעיר ביותר לחצות את פי מפרץ סן דייגו בשחייה. היא השתתפה בתחרויות שחייה בחופי סן דייגו וזכתה עשר פעמים מתוך 18 במקום הראשון בתחרות שנתית של 2.5 מייל בסן דייגו. בשנת 1950 היא בקשה להשתתף בתחרות לחציית תעלת למאנש של הדיילי מייל, אך סורבה, בגלל שלא היה לה ניסיון מספיק. היא ניסתה על כן לבדה לחצות את התעלה. ניסיון ראשון ביולי 1950 כשל לאחר 14 שעות במים, אך היא הצליחה לחצות את תעלת למאנש ב-8 באוגוסט 1950, ב-13 שעות ו-20 דקות. בכך היא שברה את השיא לנשים. בשנה שלאחר מכן היא חצתה את תעלת למאנש בשנית, הפעם מאנגליה לצרפת, ב-16 שעות ו-22 דקות. בכך היא הייתה האשה הראשונה לחצות את התעלה בשני הכיוונים. בהמשך היא חצתה את תעלת למאנש עוד פעמיים. בשנת 1952 היא שחתה מסנטה קטלינה לחופי קליפורניה. בספטמבר 1953 היא חצתה שוב את תעלת למאנש מאנגליה לצרפת ושברה את שיאה הקודם בהגיעה תוך 14 שעות ו-42 דקות. לאחר מכן אותה שנה היא הציבה שיאים בחציית הבוספורוס, הדרדנלים ומצר גיברלטר. בשנת 1954 היא ניסתה לחצות את ימת אונטריו, אך כשלה.

צ'דוויק נתנה חסויות למוצרים שונים, בהם בגדי ים. היא לימדה שחייה ותכננה סרטי שחייה עם אסתר ויליאמס. היא גם עבדה כיועצת אשראי וסוכנת בורסה.

ראו גם
------

* שחיית מרתון במים פתוחים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלורנס צ'דוויק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  צלחה את למנש, על המשמר, 6 בספטמבר 1953
2. ↑  לא הוכר הישג המצרי, מעריב, 4 בספטמבר 1955
3. ↑  שחיינית חוצה מיצרים, על המשמר, 16 באוקטובר 1953
4. ↑  אחרי התעלה - אגם, מעריב, 5 בספטמבר 1954

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2009167257
* VIAF: 101536029
* WorldCat: lccn-no2009167257

 |
**טל מעבי** (נולד ב-15 במאי 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

קריירה
------

מעבי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה אך מלבד שתי הופעות בגביע הטוטו לא שיחק במדי הקבוצה הבוגרת במשחקים רשמיים. בקיץ 2005 חתם במכבי הרצליה מליגה הלאומית, ועמה העפיל לליגת העל. בסיום העונה חתם בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית, עמה הגיע לגמר גביע המדינה בה הפסידה הקבוצה להפועל תל אביב, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הארצית ומעבי עזב את המועדון.

בקיץ 2007 חתם מעבי במכבי נתניה מליגת העל. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-29 בספטמבר 2007, במשחק מול מועדון ספורט אשדוד. ב-1 בדצמבר 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–2 על בני יהודה תל אביב. בתום העונה המועדון סיים במקום השני והשיג את הכרטיס למוקדמות גביע אופ"א. ב-13 במאי 2009 החמיץ את הפנדל האחרון בחצי גמר גביע המדינה נגד מכבי חיפה, ונתניה הודחה בשלב הזה. בעונת 2010/2011 הפך מעבי לשחקן הרכב פותח בנתניה, ובתום העונה עזב את המועדון אחרי ארבע שנים.

ב-22 במאי 2011 חתם מעבי במכבי פתח תקווה, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית. לקראת עונת 2012/2013 חתם בהפועל רמת גן, העולה החדשה לליגת העל, עמה זכה בגביע המדינה, אך בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. לקראת עונת 2014/2015 חתם במכבי יפו מליגה א' ועזר לקבוצה להישאר בליגה. ב-25 ביוני 2015 חתם במכבי שעריים, אך שוחרר מהמועדון לפני תחילת העונה וחתם בבית"ר כפר סבא.

תארים
-----

הפועל רמת גן
* גביע המדינה: 2012/2013

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"טל מעבי"**.
**פאביו ליאנדרו פרייטאס גוביה קראבליו** (בפורטוגזית: **Fábio Leandro Freitas Gouveia Carvalho**; נולד ב-30 באוגוסט 2002) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר או הקיצוני בקבוצת ר.ב. לייפציג ובנבחרת פורטוגל עד גיל 21.

קריירה
------

קראבליו נולד בטורס ודראס, במחוז ליסבון שבפורטוגל. הוא שיחק באקדמיה של בנפיקה ליסבון לפני שעבר עם משפחתו ללונדון ב-2013. הוא שיחק בבלחאם לפני שהוחתם על-ידי פולהאם ב-2015.

במאי 2020 חתם קראבליו על החוזה הראשון שלו עם פולהאם, כשחתם במועדון לשנתיים. ב-23 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה כמחליף בניצחון 0–2 בגביע הליגה על שפילד ונסדיי. ב-15 במאי 2021, כבש את שערו הראשון בהפסד 1–3 לסאות'המפטון.

קראבליו פתח בצורה מרשימה את עונת 2021/2022 בצ'מפיונשיפ, כשהבקיע שלושה שערים בחמשת המשחקים הראשונים של העונה. כתוצאה מכך זכה קראבליו בתואר שחקן החודש הצעיר של הליגה לחודש אוגוסט. בסך הכל סיים את העונה עם 11 שערים ב-40 הופעות ליגה וסייע לקבוצה לעלות לפרמייר ליג.

בקיץ 2022 חתם בליברפול תמורת 7.7 מיליון אירו.

ב-30 ביולי 2022 ערך הופעת בכורה בקבוצה בניצחון 1–3 על מנצ'סטר סיטי במשחק מגן הקהילה. שבוע לאחר מכן ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג, בתיקו 2-2 נגד פולהאם. ב-27 באוגוסט 2022 כבש שער בכורה בפרמייר ליג, בניצחון ליברפול 9-0 על בורנמות'.

ב-30 ביוני 2023 הושאל לר.ב. לייפציג.

קראבליו ייצג את נבחרות אנגליה עד גיל 18.

הוא זומן לנבחרת עד גיל 21 של פורטוגל ב-17 במרץ 2022, לפני משחקי מוקדמות אליפות אירופה מול איסלנד ויוון.

תארים
-----

**ליברפול**

* מגן הקהילה: 2022

#### ר.ב. לייפציג

* הסופר קאפ הגרמני: 2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאביו קרבאליו** בוויקישיתוף
* פאביו קרבאליו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mariana Fernandes, Fábio Carvalho, o miúdo português capitão de Inglaterra que está a dar nas vistas no Fulham, Observador (ב־European Portuguese)
2. ↑  Fabio Carvalho to Liverpool: Fulham's rising star long destined for the top, Sky Sports (באנגלית)
3. ↑  Fulham FC, Fabio Carvalho Goes Pro, Fulham FC
4. ↑  Fabio Carvalho named EFL’s Young Player of the Month for August, www.efl.com (באנגלית בריטית)
5. ↑  "Liverpool sign teenage Fulham forward Carvalho". *BBC Sport* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-07-03.
**אלישע האס** (נולד ב-1944) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן. לשעבר יו"ר חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי.

ביוגרפיה
--------

האס נולד וגדל בקיבוץ שדה אליהו בעמק בית שאן. הוריו עלו מגרמניה לפני מלחמת העולם השנייה והיו ממקימי הקיבוץ. אמו הייתה המחנכת וחוקרת התפתחות הילד מלכה האס. שירת בנח"ל ואף שימש כמפקד ההיאחזות מעלה גלבוע שהפכה מאוחר יותר לקיבוץ. במלחמת ששת הימים היה מפקד מחלקה בחטיבה 9 והשתתף בלחימה ביהודה ושומרון. במלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד פלוגה ונלחם בקרבות ברמת הגולן.

לאחר השירות הצבאי למד ביוכימיה וביופיזיקה באוניברסיטה העברית, וסיים תואר B.A. בהצטיינות בשנת 1969. את הדוקטורט עשה במכון ויצמן ולאחריו שהה תקופה מסוימת באוניברסיטת הרווארד. תחומי המחקר של האס הם ביולוגיה חישובית ומבנית. מחקריו עוסקים במבנה ובתהליכים הפיזיקליים המתרחשים בחלבונים תוך שימוש בשיטות משולבות של הנדסה גנטית, כימיה של חלבונים ומדידות פיזיקליות.

האס חבר בחוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי ועמד בראשו בשנים 2009–2011.

אלישע האס מתגורר בירושלים, נשוי לצפי אדוריאן ואב לשלושה. האס הוא קרוב משפחתו של נתן נתניהו.

קישורים חיצוניים
----------------

**אודות**

* פרופ' האס אלישע, אתר אוניברסיטת בר-אילן
* חוצה ישראל - פרופ' אלישע האס
* עדי גרסיאל, הפקולטה למדעי הכתום, באתר ערוץ 7, 13 באוגוסט 2009

**מאמרים**

* יהודים בלי כבוד, באתר וואלה!‏, 31 ביולי 2007
* פרופ' אלישע האס: כך בדיוק נולד הסכם אוסלו, באתר ערוץ 7, 11 באוקטובר 2009
* אלישע האס, לפתוח מחדש את תיק רצח רבין, באתר ערוץ 7, 21 באוקטובר 2010
* הגיע הזמן של פולארד (אורכב 22.12.2008 בארכיון Wayback Machine), 23 בנובמבר 2008
* שיעורים של פרופ' האס במכון הגבוה לתורה

**הרצאות**

* עולמות נפגשים: החיים כתופעה בעולם החומר, הרצאה באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת מקבלי התארים באוניברסיטה העברית, דבר, 4 בפברואר 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007346322305171
* VIAF: 28149841841102840483
* WorldCat (עם VIAF): 28149841841102840483

 |
**סוזי קסטיו** (אנגלית: **Susie Castillo**; נולדה ב-27 באוקטובר 1979) היא שחקנית, מנחת טלוויזיה ודוגמנית אמריקאית. מיס ארצות הברית 2003.

ביוגרפיה
--------

קסטיו נולדה במסצ'וסטס לאם פורטוריקנית ואב דומינקאי וכשהייתה ילדה הוריה התגרשו, בגיל שש עשרה החלה לעבוד כדוגמנית באופן מקצועי והופיעה במספר מגזיני נוער ופרסומות.

ב-1998 נבחרה למיס נוער מסצ'וסטס וייצגה את מסצ'וסטס בתחרות מיס נוער ארצות הברית הארצית אך לא זכתה, התחרות שודרה בשידור חי, אך הופסקה באמצע עקב נאומו של ביל קלינטון אודות יחסיו עם מוניקה לווינסקי.

ב-2001 היא סיימה תואר בעיצוב פנים.

ב-2002 נבחרה למיס מסצ'וסטס 2003 בטקס שנערך באוניברסיטת ברידג'ווטר ובכך נהייתה ללטינית הראשונה שזוכה בתואר זה.
בתחרות מיס ארצות הברית 2003 שנערכה בטקסס זכתה במקום הראשון מבין 52 נציגות מדינות ארצות הברית.

בתחרות מיס תבל 2003 שנערכה בפנמה הלבוש הלאומי שלה היה תלבושת של וונדר וומן ועלתה לשלב חמש עשרה המועמדות הסופיות שעלו לגמר.

ב-2004 הייתה שופטת בתוכנית "הברבור" העוסקת במתמודדות העוברות מהפך במראה על ידי ניתוחים פלסטיים.

ב-2005 הנחתה את תחרות מיס נוער ארצות הברית, היא ביצעה הופעות אורח בקומדיות "אשתי וילדיי" ו"חצי חצי" וכמו כן גם בתוכנית הרדיו "On-Air" עם ראיין סיקרסט.

היא שימשה כמנחה קבועה בערוץ MTV, ב-2007 החלה לשמש כדוברת של חברת ניוטרוגינה, ב-2008 הנחתה את תוכנית המציאות בערוץ ABC Family "מלכת הנשף של אמריקה" (America's Prom Queen), בתוכנית התמודדו תלמידות תיכון מרחבי ארצות הברית ובכל פרק ניתן למתמודדות משימה הקשורה לנשף הסיום.

ב-2009 הנחתה את תוכנית הריקודים "Superstars of Dance".

ב-2010 הייתה חלק מצוות התוכנית "School Pride" אותה יצרה שריל היינס במסגרתה עוקבים אחר תלמידים, מורים וצוות בתי ספר שבהם נערך מהפך בקהילת בית הספר.

ב-2008 שיחקה בקומדיה "בית הכאב של טיילר פרי", וב-2011 שיחקה בפרק של הסדרה "קאסל". 

בשנת 2014 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הפשע הביוגרפי "שוד ושבר" של הבמאי טריסטן פטרסון, אודות סיפורו של אדי דודסון, שבמשך שנה בלבד שדד מעל ל-60 בנקים. 

בשנת 2018 שיחקה בסרט האימה הקנדי "הקיץ של 84".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוזי קסטיו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סוזי קסטיו
למרות הדיאלקטים האנגליים השונים המדוברים ממדינה למדינה ובאזורים שונים של אותה מדינה, יש רק שינויים אזוריים קלים בכתיב האנגלית, שני הסוגים הבולטים ביותר הן איות בריטי ואמריקאי. רבים מההבדלים בין אנגלית אמריקאית ואנגלית בריטית מתוארכים לתקופה שלפני פיתוח תקני איות. לדוגמה, כמה איותים הנראים כיום כ"אמריקאים" היו בעבר בשימוש נפוץ בבריטניה, וכמה איותים שנראו כ"בריטים" היו בעבר בשימוש נפוץ בארצות הברית.

"תקן בריטי" החל להופיע בעקבות פרסום ספרו של סמואל ג'ונסון, מילון השפה האנגלית ב-1755, ו"תקן אמריקאי" החל בעקבות עבודתו של נואה ובסטר, ובמיוחד ספרו, מילון ובסטר שפורסם לראשונה בשנת 1828. מאמציו של וובסטר לרפורמת איות היו יעילים במידה מסוימת בארצו, והביאו לדפוסים ידועים מסוימים של הבדלי איות בין הסוגים האמריקאים והבריטים של האנגלית. עם זאת, רפורמת איות בשפה האנגלית אומצה רק לעיתים רחוקות. כתוצאה מכך, כתיב אנגלית מודרנית משתנה רק באופן מינימלי בין מדינות והיא רחוקה מלהיות פונטית בכל מדינה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  David Micklethwait (1 בינואר 2005). *Noah Webster and the American Dictionary*. McFarland. p. 137. ISBN 978-0-7864-2157-2. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**דיאנה סברצוב** (נולדה ב-15 בנובמבר 2004) היא מתעמלת אומנותית ישראלית. היא זכתה במדליית הזהב בקרב-רב אליפות אירופה 2022 ובמדליית כסף באליפות העולם 2022 באותה הקטגוריה במסגרת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית. במקביל לנבחרת, סברצוב מושייכת גם למועדון מכבי תל אביב.

נכון ליוני 2023, סברצוב זכתה (לבד או כחלק מקבוצה) ב-24 מדליות בסך הכל: 7 מדליות זהב, 11 מדליות כסף ו-6 מדליות ארד.

קריירה
------

ההשתתפות הבולטת של סברצוב בתחרות בינלאומית הייתה כחלק מהנבחרת הצעירה הלאומית באליפויות אירופה והעולם ב-2019. הנבחרת זכתה במדליית כסף באליפות אירופה ובמדליית ארד באליפות העולם.

בשנת 2022 דיאנה נבחרה לחלק מהנבחרת הבוגרת הלאומית החדשה. היא הופיעה לראשונה באליפות העולם באתונה, שם זכתה במדליית זהב.

ביוני השתתפה באליפות אירופה בתל אביב, שם זכתה הנבחרת וקיבלה מדליית כסף ובמדליית הארד בקטגוריית הקבוצות הבוגרות (ביחד עם חברות הנבחרת אדר פרידמן, עמית חדבת, רומי פריצקי, אופיר שחם, שני בקנוב והמתעמלות הבודדות דריה אטמנוב ועדי כץ).

בספטמבר 2022 סברצוב השתתפה באליפות העולם בסופיה יחד עם הנבחרת וזכתה בשתי מדליות כסף. למרות היותה בין הפייבוריטיות למדליה קבוצתית, ישראל לא יכלה להשתתף בתחרות מכיוון שאחת המשתתפות שברה את כף רגלה יום לפני תחילת התחרות.

בתחרות גביע העולם שנערכה ביוון במרץ 2023 זכתה הנבחרת במדליית זהב עם 65.450 נקודות. הנבחרת זכתה גם במדליית הכסף בתחרות קרב רב (לאחר בולגריה) ובמדליית הארד בתחרות המדינתית באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית שנערכה בבאקו בירת אזרבייג'ן. בכך הנבחרת הבטיחה את מקומה באולימפיאדת פריז ב-2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיאנה סברצוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר צוקר, ‏מדליות זהב וכסף לנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית באליפות אירופה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 במאי 2023
2. ↑  "Archived copy" (PDF). ארכיון (PDF) מ-2021-09-27. נבדק ב-2022-09-24. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Fédération Internationale de Gymnastique". *www.gymnastics.sport*. ארכיון מ-11 בספטמבר 2022. נבדק ב-24 ספט' 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Gymnastics - World Cup Rhythmic Gymnastics - Athens 2022 - Results". *www.the-sports.org*. ארכיון מ-2022-06-10. נבדק ב-2022-09-18.
5. ↑  נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית זכתה במדליית כסף באליפות העולם, באתר וואלה!‏, 16 בספטמבר 2022
**דנה אזרן** (נולדה ב-6 ביולי 2001) היא לוחמת טאקוונדו ישראלית המתחרה בקטגוריית המשקל של מעל 73 ק"ג, סגנית אלופת העולם, לשנת 2022 (אנ').

ביוגרפיה
--------

אזרן גדלה ברעננה וכשהייתה בת חמש החלה להתאמן בענף הטאקוונדו בקאנטרי השכונתי. לאחר שהשתתפה במחנה אימונים החליטה לעבור להתאמן במועדון רזי "הטאקוונדו", תחת המאמן סיני רז. במהלך שירותה בצה"ל הייתה מפתחת תוכנה.

קריירה
------

בנערותה החלה להתחרות בתחרויות בינלאומיות ובשנת 2015 זכתה במדליית כסף באליפות אירופה לקדטיות (עד גיל 14) שנערכה בצרפת.

בשנת 2019, כשהייתה בת 18, פרשה מהענף וחזרה בנובמבר 2020. באוקטובר 2021 זכתה אזרן במדליית הזהב באליפות הולנד הפתוחה, ובנובמבר אותה שנה זכתה במדליית הזהב באליפות בוסניה הפתוחה לאחר שניצחה בגמר את בלן מורן רומאו מספרד. במרץ 2022 זכתה במדליית הזהב באליפות סופיה הפתוחה שנערכה בבולגריה.

באליפות העולם בטאקוונדו ב-2022 אשר נערכה בגוודלחרה שבמקסיקו, זכתה אזרן במדליית הכסף בקטגוריית המשקל הפתוחה (מעל 73 ק"ג), לאחר ארבעה ניצחונות מתוך חמישה קרבות. בסיבוב הראשון ניצחה יריבה מחוף השנהב. בשמינית הגמר ניצחה בהחלטת שופטים את המדורגת שביעית בעולם סולן אבולטה מצרפת וברבע הגמר גברה על פלומה גרסיה המקסיקנית 0:2 (0:4, 1:4 בשתי סיבובים). בחצי הגמר היא ניצחה את לורנה בראנדל הגרמנייה, המדורגת שנייה בעולם, בתוצאה 2:0 (2:2, 0:1 בשתי סיבובים). בגמר התמודדה אזרן מול סבטלנה אוסיפובה מאוזבקיסטן המדורגת שמינית בעולם והפסידה בתום שלושה סיבובים בתוצאה 2:1 (3:3, 6:5, 0:0) למרות שוויון בסיבוב השלישי, עקב מכות יותר מדויקות של יריבתה האוזבקית.

קישורים חיצוניים
----------------

* דנה אזרן, ברשת החברתית אינסטגרם
* דנה אזרן, באתר Taekwando Data
* ליאור ברטל, ‏ספורט / "רוצה להיות הכי טובה": דנה אזרן היא אחת ההבטחות הגדולות של ענף הטאקוונדו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 29 בנובמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליאור ברטל, "רוצה להיות הכי טובה": דנה אזרן היא אחת ההבטחות הגדולות של ענף הטאקוונדו, באתר דבר, 29 בנובמבר 2021
2. ↑  גיא גפן, לוחמת: דנה אזרן פרשה וחזרה כדי לזכות במדליית זהב בגביע העולם, באתר צומת השרון, 11 במרץ 2022
3. ↑  תומר גנור, טקוואנדו: דנה אזרן סגנית אלופת אירופה לקדטיות, באתר ynet, 5 ביולי 2015
4. ↑  עידו רקובסקי, דנה אזרן זכתה במדליית הכסף באליפות העולם בטאקוונדו, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2022
שמש זוכה במקום הראשון בתחרות בפורט לודרדייל שבפלורידה בקטגוריית "פיגר".
**דנה שמש** (נולדה ב-31 באוגוסט 1975) היא מאמנת כושר אישית, בוגרת וינגייט, מיס פיטנס ישראל IFBB, ספורטאית פיתוח גוף ופיטנס באיגודי ה-NPC/ IFBB העולמי. הספורטאית הישראלית הראשונה שמתחרה בארצות הברית בפיתוח גוף. ב-2018 זכתה בתואר אלופת העולם בפיתוח גוף בארצות הברית.

קורות חיים
----------

שמש נולדה וגדלה בירושלים עם שלושה אחים בשכונת ארמון הנציב. בנעוריה שמש עסקה בתחומי ספורט שונים כגון: כדורעף, ריקוד ושחייה. את לימודי התיכון היא סיימה בבית ספר לאומנויות מגמת מחול בירושלים. לאחר שירותה הצבאי בחטיבת גבעתי, שמש למדה עיצוב גרפי ושיווק רשתי ועבדה כארט דיירקטור במשרד הפרסום באומן בר ריבנאי בתל אביב.

לאחר מספר שנים נחשפה לתחום הדרכת הכושר ועשתה הסבת מקצוע. שמש סיימה את לימודיה בווינגייט כמאמנת כושר והחלה לעבוד בחדרי כושר שונים בתל אביב כמאמנת כושר מתחילה.

בזכות הישגיה בתחום הספורט המקצועי והידע הרחב שצברה עם הזמן, שמש קבלה חשיפה תקשורתית רחבה כפרשנית ויועצת בתחום הספורט. והפכה לידוענית בכוחות עצמה.

כיום, שמש חיה בארצות הברית ובישראל לחלופין, מקדמת יחד עם בן זוגה יניב מאירוביץ' (אשר גם הוא מתעסק בתחום פיתוח הגוף) עסק בתחום פיתוח הגוף, בנוסף היא מרצה ומעבירה סדנאות לימוד במכללה האקדמית בווינגייט ובמוסדות פרטיים.

### השכלה בתחום הספורט

* בוגרת בית הספר וינגייט.
* בוגרת השתלמויות בית הספר שיאים, באוניברסיטת תל אביב
* בוגרת בית הספר בית הלוטוס של אימאן הראל, ישראל.
* בוגרת בית הספר The Watpo Traditional Medical School בנגקוק, תאילנד.

### הישגים

* מיס פיטנס ישראל לשנת 2010 IFBB.
* מקום שני מיס פיגר ישראל לשנת 2013 IFBB.
* מקום ראשון בפיגר בתחרות בינלאומית IFBB / NPC בפלורידה שבארצות הברית לשנת 2014.
* מקום שני בקטגוריית בתחרות FIGURE MASTERS OVER 30 בפלורידה אוקטובר 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט של שמש.
* כתבה על שמש מתוך אתר האינטרנט wfit.
* כתבה על שמש מתוך אתר האינטרנט פורטל הכרמל.
* אתר האינטרנט של שמש ובן זוגה
* אתר למנויים בלבד  סמדר שיר, שמש חזקה, באתר "ידיעות אחרונות", 27 בנובמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד סמדר שיר, שמש חזקה, באתר "ידיעות אחרונות", 27 בנובמבר 2018
2. ↑  סוף עונה: ענת הראל אאוט, דנה שמש אין – gossipbuilder

  

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דנה שמש"**.
**עדן ציפל** (נולדה ב-27 בדצמבר 2002) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הרכזת/קלעית בקבוצת הנשים של הפועל ראשון לציון.

ביוגרפיה
--------

ציפל נולדה וגדלה בראשון לציון. אביה איליה, בן למאמן כדורסל, שיחק כדורסל ברוסיה והמשיך לשחק גם שעלה לארץ, הוא השפיע עליה להתחיל לשחק כדורסל. החלה לשחק כדורסל מגיל 6 בקבוצות השונות של מחלקת הנערות של הפועל ראשון לציון.

בעונת 2015/16 זכתה בגביע המדינה לילדות. בעונת 2015/16 זכתה בגביע המדינה לילדות. בעונת 2016/17 זכתה באליפות ובגביע המדינה לנערות ב'. במשחק גמר הגביע נבחרה לשחקנית המצטינת של משחק הגמר עם 10 נקודות, 6 אסיסטים ו-9 חטיפות. בעונת 2017/18 זכתה בגביע המדינה לנערות ב'. בעונת 2018/19 זכתה באליפות נערות א'ובאליפות נערות ב' שם שימשה כקפטנית ובנוסף נבחרה לחמישיית העונה לנערות. באותה שנה זכתה בגביע המדינה לנערות א' ו-ב'. בעונת 2019/20 שימשה ציפל כקפטנית הקבוצה בעונה שהופסקה עקב התפרצות הקורונה.

ציפל שיחקה בנבחרת הגימנסיה הריאלית ובעונת 2018/19 זכתה באליפות ליגת העל לתיכונים אחרי ניצחון על אוסטרובסקי רעננה. בעקבות הזכייה נסעה הקבוצה להשתתף בטורניר ISF הבינלאומי. בעונה שלאחר מכן כקפטנית הקבוצה הפסידה הנבחרת בגמר אליפות ליגת העל לתיכונים לתיכון אוסטרובסקי רעננה.

### קבוצות בוגרות

בעונת 2019/20 שיחקה לראשונה בליגת העל בקבוצת הפועל ראשון לציון. הליגה הופסקה באותה עונה עקב משבר הקורונה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום הרביעי. ציפל סיימה את העונה עם 23 דקות 5.5 נקודות, 1.9 אסיסטים ו-2.8 ריבאונדים בממוצע למשחק.

במשחק מול הפועל פתח תקווה, ב-19 בדצמבר 2022, קלעה ציפל 16 נקודות, קטפה 11 ריבאונדים ומסרה 11 אסיסטים. בכך הייתה לישראלית הראשונה אי פעם שהשיגה טריפל דאבל.

### נבחרות ישראל

ציפל השתתפה בסגל הנבחרות מגיל U14 ועד U18.
ב-2016 השתתפה עם הנבחרת בטורניר עד גיל 14 בסלובניה. בטורניר קלעה 9.4 נקודות ולקחה 5.6 ריבאונדים. ב-2017 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב'. ב-2018 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב'. ציפל סיימה את הטורניר עם ממוצע של 8.4 נקודות, 2.9 ריבאונדים ו-2.3 אססיטים. ב-2019 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 18 דרג א'. ציפל סיימה את הטורניר עם ממוצע של 14.4 נקודות 4.9 ריבואנדים ו-2.1 אססיטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדן ציפל** בוויקישיתוף

* פרופיל השחקנית, באתר איגוד הכדורסל בישראל
* פרופיל השחקנית, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל נשים
* אתר למנויים בלבד אריה ליבנת, "יכולה להיות הגארדית הכי טובה באירופה": עוד לפני גיל 20, עדן ציפל היא הישראלית הראשונה שהשיגה טריפל-דאבל, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסי ממן, ‏בפעם ה-2 ברציפות: ראשל"צ אלופת התיכונים, באתר ONE‏, 20 בדצמבר 2018
2. ↑  ליאור ברטל, "סיום הזוי לעונה", באתר דבר, ‏26 במרץ 2020
מחירי הדלק במקסיקו לאחר ההעלאה - צולם בתחילת ינואר 2017
**המחאה על מחירי הדלק במקסיקו** החלה ב-1 בינואר 2017 והסתיימה ב-10 בינואר 2017.

רקע
---

עם בחירתו לנשיא מקסיקו הציג אנריקה פניה נייטו יוזמה בשם **"רפורמת האנרגיה"** בה מוצע שינוי מבני בשוק הדלק שיגביר את התחרותיות ויוריד מחירים למשתמש הביתי.

ב-26 באוקטובר 2016 אישר קונגרס האיחוד המקסיקני את תקציב 2017, ובו עלייה בשיעור המיסים על דלק ומוצריו.

ב-1 בינואר 2017 עלו מחירי הדלק בכ-20%, ובאזורים רבים במדינה נרשם מחסור בדלק. עליית המחירים נקראת בפי העם **gasolinazo**, או בתרגום חופשי "שוד הגז".

כתוצאה מעליית מחירי הדלק עלו גם מחירי התחבורה הציבורית ומחירי החשמל בחלקים של מקסיקו.

תחילת המחאה
-----------

צעדת מחאה במקסיקו סיטי נגד עליית מחירי הדלק, ב-9 בינואר 2017
ב-1 בינואר החלו הפגנות ותהלוכות מחאה במקסיקו סיטי ובערים נוספות נגד "שוד הגז", והמפגינים חסמו את הכביש המוביל לקרטרו למשך מספר שעות.

ב-5 בינואר התפשטה המחאה לרוב אזורי מקסיקו. בהפגנות נרשמו עימותים רבים בין המפגינים לבין כוחות המשטרה. בעיר מונטריי הפגינו כ-15 אלף בני אדם. ההפגנה הייתה ברובה שקטה, אך מספר מפגינים השליכו אבנים ובקבוקי תבערה לעבר ארמון הממשלה של נואבו לאון וקראה קריאות "אתם לא העם". במדינת וראקרוס חילק המושל תלושי מזון למפגינים ובכך הפחית מעוצמת האלימות במחאה.

במהלך המחאות נפצעו מפגינים רבים, ואחד המפגינים בווראקרוס מת מפצעיו. נעצרו מאות מתפרעים ברחבי המדינה.

מעשי ביזה
---------

ההפגנות לוו בהתפרעויות אלימות ומעשי ביזה נרחבים. על פי משטרת מקסיקו, מעשי הביזה מתבצעים בדרך כלל בידי כנופיות של צעירים המגיעים למוקדי ההפגנות ונוקטים במכוון במעשי אלימות מתוך מטרה לבזוז את החנויות הסמוכות.

במדינת פואבלה התושבים המתגוררים ליד מרכזי קניות הצטיידו במקלות ובאבנים על מנת להדוף ניסיונות ביזה.

תגובות
------

ב-4 בינואר 2017 נשא נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו נאום לאומה, ובו אמר שההחלטה על רפורמת הדלק הייתה החלטה קשה אך הכרחית ליציבותה של הכלכלה המקסיקנית. למחרת הרחיב עוד בנושא זה, ואמר שהסובסידיות הממשלתיות על הדלק גרמו לעלייה בחוב הציבורי ובמסים, וגרמו לתוצאות חברתיות שליליות.

מספר מפלגות, הן בקואליציה והן באופוזיציה, קראו לשקול מחדש את הרפורמה בדלק. גם הכנסייה הקתולית במקסיקו קראה להורדת מחירי הדלק וביקשה מהממשלה "ללכת בדרכי שלום, צדק וסולידריות, ולמצוא פתרון אינטליגנטי ויצירתי לאתגרים הגדולים העומדים בפנינו."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המחאה על מחירי הדלק במקסיקו** בוויקישיתוף
* מקסיקו: זינוק של 20 אחוז במחירי הדלק הצית גל מחאות ומעשי ביזה, באתר רוטר.נט, ‏6 בינואר 2017
**אליאנס רויאל** (בצרפתית: **Alliance Royale** – "הברית המלכותית"), היא מפלגה צרפתית המוקדשת לחידוש המלוכה בצרפת ולהגדלת הדיון על המלוכה בקרב הציבור הרחב. המפלגה נוסדה בשנת 2001 תוך שימוש בסמל בית המלוכה הצרפתי פלר דה ליס, אשר היה בשימוש בצרפת של לפני המהפכה הצרפתית. המפלגה מסומנת גם בגלל דעותיה המתוארות כ"יורוסקפטיסיזם" (ביקורת נוקבת נגד האיחוד האירופי), וגם כמבקשת להקים מחדש את המונרכיה החוקתית כמוסד המזהה את צרפת בתוך התרבות האירופית.

הקמת המפלגה
-----------

המפלגה הוקמה בשנת 2001 על ידי איב מארי אדלין כערוץ פופולרי המבקש ליצור קשר עם הציבור הרחב על מנת להרחיב את הדיון על המלוכה בצרפת, נושא אשר לא נמצא בדרך כלל בשיח הציבורי, וכדי לעודד אנשים לראות את היתרונות של המונרכיה החוקתית.

אידאולוגיה ומדיניות
-------------------

המפלגה ביססה את עצמה במטרה "לעודד את צרפת להכין את עתידה בתוך מוסדותיה", עם הכוונה למוסד המלוכה. כמו כן, המפלגה מאמינה בהחזרת המלוכה כגוף חוקתי. 

ה**אליאנס רויאל** נחשבת כמפלגה **אורליאניסטית** (מפלגה אורליאניסטית - מפלגה ימנית מרכזית מתקופת המהפכה הצרפתית), וכמועמדת בר קיימא אשר לא מציינת העדפה כלשהי לשושלת מלוכה כזו או אחרת.

המפלגה מביאה את הצד התרבותי בצרפת כחלק מהתרבות האירופאית כסיבה לחידוש מוסד המלוכה בצרפת, ומחזיקה ב"יורוסקפטיסיזם" המתאר את האיחוד האירופי כגוף של מדינות באירופה עם מטרות משותפות, ולא כאיחוד פוליטי או מעצמה מדינית.

ארגון
-----

המפלגה מחולקת לקבוצות אזוריות, ויחד עם פעילי המפלגה בכל אזור מקדמת מפלגת ה**אליאנס רויאל** את מטרותיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליאנס רויאל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אליאנס רויאל
**האוצר מסיני** (באנגלית: "**Sinai Treasure**") הוא סרט דרמה ומותחן ישראלי, מסוגת קולנוע חרדי משנת 2006, שביים והפיק יהודה גרובייס.

עלילה
-----

אבי בן ארי (דוד אברהמסון), חוקר וארכאולוג יהודי-אמריקאי, יוצא במסע למדבר סיני בעקבות אוצר אבוד של משפחתו - כתבי רבי יהודה הלוי. סעיד (חזי צדיק), איש מבוגר משבט הבדואים הופך לשותפו בעל כורחו, למסע המסוכן. תוכניותיהם משתבשות כשהם חודרים לאזור של "השבט הארור", שבט שקולל לפני מאות שנים הידוע באכזריותו. עדל (דוד גודיק), בנו של ראש השבט (שלמה סדן) ולוחמיו נחושים לעצור את הפולשים.

> 
> בשנת ד' תת"ק (1140) יצא רבי יהודה הלוי מספרד לארץ ישראל. במסעו, נשדד באזור סיני וכל רכושו נלקח ממנו. הדעות חלוקות בשאלה באם הצליח ריה"ל להגיע לארץ המובטחת. מזה מאות שנים, רבים ניסו להתחקות אחר סוד "האוצר מסיני"
> 
> 
> 
> — מתוך פתיח הסרט
>

הפקה והפצה
----------

הסרט צולם בישראל ומצרים (הנגב, מכתש רמון וחצי האי סיני). לאורך הסרט הופיעו כ-25 ניצבים וביטים. 

בשונה מסרטים קודמים של גרובייס, "האוצר מסיני" צולם בעברית ובאנגלית בו זמנית, ללא שימוש ניכר בדיבוב.

ביקורות
-------

הסרט זכה לביקורות חיוביות במגזר. אמציה האיתן מערוץ 7, התרשם כי "הסרט החדש של יהודה גרובייס מעלה אותנו לרמה שכמותה לא הורגלנו לראות".

### כרזת הסרט

עם יציאת הסרט, נמתחה ביקורת (בעיקר מהמגזר החרדי) כלפי עטיפת הסרט, בטענה שהוא עושה שימוש ציני בטלית ותפילין. בעקבות כך, הסרט הופץ בגרסה עיצובית שונה (עברית ואנגלית).

כרזת הסרט באנגלית (הגרסה המתוקנת)

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |  |
| --- | --- | --- |
| דוד אברהמסון | אבי בן ארי | שחקן ראשי |
| חזי צדיק | סעיד | שחקן משנה |
| שלמה סדן | ראש השבט הארור |  |
| דוד גודיק | עדל |  |
| איתי גנות | - |  |

*

לקריאה נוספת
------------

* מתן אהרוני, **זה לא קולנוע, זה מפגש חברתי**, מוסד ביאליק, 2023

קישורים חיצוניים
----------------

* האוצר מסיני - טריילר רשמי, קדימון הסרט בערוץ "יהודה גרובייס", באתר יוטיוב (אורך: 1:18), 27 ביולי 2010
* "האוצר מסיני", במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי"
* אמציה האיתן, כמו במערב הפרוע, באתר ערוץ 7
* רשימת הפרסומים של האוצר מסיני, בקטלוג הספרייה הלאומית
* האוצר מסיני, באתר גרובייס הפקות
* האוצר מסיני, באתר גרינטק

הערות שוליים
------------

1. ↑  מבוסס על תקציר העלילה שהופיע על גבי עטיפת הסרט
**קריסצינה סְיָארְהְיֵיֵאוּנָה צימנואוסקאיה** (בבלארוסית: **Крысціна Сяргееўна Ціманоўская**; ברוסית: **Кристина Сергеевна Тимановская**, קריסטינה סרגייבנה טימנובסקאיה; נולדה ב-19 בנובמבר 1996) היא אצנית בלארוסית.

צימנואוסקאיה זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר באליפות אירופה U23 2017, ובמדליית זהב בריצת 200 מטר באוניברסיאדת קיץ 2019 שנערכה בנאפולי, איטליה, וכן במדליית כסף במשחקים האירופיים (2019) שנערכו במינסק, בלארוס.

ביוגרפיה
--------

צימנואוסקאיה נולדה בעיירה קלימוביץ' במחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. בילדותה רצה להנאתה, ובהמשך הצטרפה לאתלטיקה תחרותית, וקיבלה הצעה ממאמן אולימפי להצטרף לאקדמיה שלו כשהייתה בסביבות גיל 15. הוריה חששו בתחילה, וחשבו שלא תשיג קריירה אתלטית, אך לבסוף הסכימו והשתכנעו על ידי צימאנואוסקאיה וסבתה.

אולימפיאדת טוקיו והמשבר הפוליטי
-------------------------------

צימנואוסקאיה השתתפה באולימפיאדת טוקיו 2020 בריצת 100 ו-200 מטר.

ב-30 ביולי 2021, במהלך המשחקים האולימפיים בטוקיו, מתחה צימנואוסקאיה ביקורת על גורמים בוועד האולימפי הבלארוסי, ואמרה שהם הכריחו אותה להתחרות במרוץ שליחות 4 × 400 מטר ללא הסכמתה. ב-1 באוגוסט היא נלקחה לנמל התעופה טוקיו האנדה על ידי הצוות שלה בניגוד לרצונה, שם סירבה לעלות על טיסה חזרה לבלארוס. היא זכתה להגנה ממשטרת טוקיו, ולבסוף קיבלה מקלט מדיני בפולין בסיוע משטרת יפן ושגרירות יפן בפולין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריסצינה צימנואוסקאיה** בוויקישיתוף
* קריסצינה צימנואוסקאיה, ברשת החברתית אינסטגרם
* קריסצינה צימנואוסקאיה, ברשת החברתית VK
* קריסצינה צימנואוסקאיה, באתר olympedia.org
* קריסצינה צימנואוסקאיה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Belarus sprinter faces long exile in Poland after seeking refuge, the Guardian, ‏2021-08-02 (באנגלית)
2. ↑  מערכת ONE, אירוע חמור: אצנית בלארוסית אולצה לשוב למדינתה, באתר ONE, ‏2 באוגוסט 2021
3. ↑  רויטרס, האצנית הבלארוסית קיבלה ויזה הומניטרית מפולין אחרי שסירבה לעזוב את טוקיו, באתר וואלה!, ‏2 באוגוסט 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14571586

 |
**בורגרס בר המושבה בע"מ** היא רשת מזון מהיר ישראלית המציעה ארוחות הכוללות לרוב המבורגר עם תוספות שונות. מוצרים נוספים אותם ניתן לקנות בסניפי הרשת: שניצלים, חזה עוף, טבעות בצל, צ'יפס, המבורגר טבעוני, סלטים ושתייה.

נכון לשנת 2023, לרשת יש 40 סניפים ברחבי הארץ - 17 מהם בירושלים. כל סניפי הרשת פועלים במודל של זכיינות - הזכיין משלם לרשת דמי זיכיון חודשיים וכן תמלוגים באחוזים מהמכירות.

הרשת שונה מרשתות המבורגרים אחרות בכך שבמקום להציע ללקוח מנות מובנות מראש, ברשת זו המנה נעשית ומורכבת בהתאמה אישית על פי דרישות הלקוח במקום.

היסטוריה
--------

רשת בורגרס בר החלה את דרכה בשנת 1999 כמסעדת המבורגרים בשכונת המושבה הגרמנית בירושלים, אותה הקימו טל רוזן ויוני מלכה, זמן קצר לאחר שחרורם משירות בצה"ל. לאחר זמן מה הצטרף אליהם ישראל ניזרי.

בהמשך פתחה הרשת מספר סניפים בארצות הברית, אך הם נסגרו כעבור מספר שנים. נכון ל-2023, לחברה סניפים רק בישראל.

כשרות
-----

כל סניפיה של הרשת הם בעלי תעודת כשרות. לחלק מסניפי הרשת, במיוחד בירושלים ובסביבתה, יש כשרות בד"ץ.

בשנים 2015 ו-2017, בתשעת הימים, השיקה החברה תפריט מיוחד ללא-בשר עבור הציבור שאינו אוכל בשר בתקופה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בורגרס בר
* בורגרס בר, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נורית קדוש, התיאבון גדל: בורגרס בר פותחת סניפים בפריז ובלונדון, באתר כלכליסט, 16 בספטמבר 2014
2. 1 2  רות עפרי טאוב, רשת בורגרסבר משיקה תפריט דגים מיוחד לתקופת תשעת הימים, באתר "המגזר", 9 ביולי 2015
3. 1 2  רשת בורגרס בר משיקה סניף חדש באילת, באתר Wines Israel,‏ 28 באוגוסט 2015
4. ↑  עדיה פיטרמן, מודל הזכיינות: חלק זוכים, אחרים בוכים, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2010
5. ↑  רשת בורגרס בר משיקה סניף חדש, באתר המרכז לקידום זכיינות בישראל, 10 בנובמבר 2014  
בורגרס בר במושבה הגרמנית וריחוף מרתק על הסגוואי בין חומות העיר העתיקה בירושלים, באתר סלונה, 29 בספטמבר 2014
6. ↑  דני קליין, Burgers Bar in Cedarhurst (5 Towns) Has Closed, באתר yeahthatskosher, ‏3 ביוני 2013
7. ↑  יוסף לוין, בורגרס בר בסניפי מהדרין חדשים, באתר "לדעת", 5 ביולי 2015
**החלטה 16 של מועצת הביטחון של האו"ם** היא החלטה של האומות המאוחדות אשר התקבלה ב-10 בינואר 1947, הכירה בהקמת הטריטוריה החופשית של טריאסטה באזור טריאסטה שלחוף הים האדריאטי, ורשמה את אישורה של שלושת המסמכים שהוגשו.

ההחלטה
------

### רקע

"הטריטוריה החופשית של טריאסטה" (באיטלקית: "Territorio libero di Trieste", בסלובנית: "Svobodno tržaško ozemlje"; בקרואטית: "Slobodni teritorij Trsta") הוקמה ב-10 בפברואר 1947, בעקבות חוזה פריז, על שטח בן 738 קמ"ר, שנחלק ל"אזור A" בצפון, בשטח של 222.5 קמ"ר, כולל העיר טריאסטה, שהיה בשלטון צבאי של צבאות בריטים ואמריקאים; ול"אזור B" בדרום, בשטח של 515.5 קמ"ר, שנשלט על ידי הצבא היוגוסלבי. הטריטוריה הוקמה כפשרה בין הכוחות המחתרת האנטי-פשיסטית האיטלקית "התנועה לשחרור לאומי" (CLN - Comitato di Liberazione Nazionale) שכבשו את העיר טריאסטה ב-30 באפריל 1945 ושאפו להשאיר אותה בידיים איטלקיות, לבין כוחות צבא השחרור העממי של יוגוסלביה, שהצטרפו אליהם ב-1 במאי, ושאפו לספח אותה לארצם, אך נסוגו מהעיר ב-12 ביוני 1945 נסוג הצבא היוגוסלבי בלחץ בעלות הברית.

### נוסח ההחלטה

מועצת הביטחון,

לאחר שקיבלה ובדקה את הנספחים להסכם השלום המוצע עם איטליה בנוגע ליצירת הטריטוריה החופשית של טריאסטה ולממשלה (כולל הסדר לנמל החופשי), [1]

רושמת בזאת את אישורה לשלושה מסמכים הבאים: (1) המערכת למשטר הזמני של הטריטוריה החופשית של טריאסטה; (2) החוק הקבוע לטריטוריה החופשית של טריאסטה; (3) הכללים לנמל החופשי של טריאסטה; וקיבלה את האחריות המוטלת עליה במסגרתו.

### הצבעה

ההחלטה התקבלה בתמיכת 10 קולות, בהימנעות מאוסטרליה.

### השפעה

הטריטוריה לא תפקדה מעולם כגוף עצמאי, אך באופן רשמי נשמר מעמדה והיא הנפיקה כסף ובולים משלה. הדיווחים באשר לגודל האוכלוסייה ולשיוכה האתני היו סותרים. הממשל האנגלו-אמריקאי בצפון העריך את אוכלוסיית אזור A בכ-310,000 תושבים ב-1949, מהם 239,000 איטלקים ו-63,000 סלובנים, אך האיטלקים טענו כי מספר הסלובנים נמוך בהרבה. ברוח דומה קבע מפקד יוגוסלבי מ-1945, שאמינותו מוטלת בספק, כי באזור B התגוררו 67,461 תושבים, שמתוכם פחות מ-30,000 היו איטלקים. מקורות איטלקיים העריכו את מספר התושבים האיטלקים ב-36,000 עד 55,000 איש.

ב-1954 נחתם בלונדון הסכם הבנות שהעניק את הניהול האזרחי הזמני באזור A לאיטליה, ובאזור B - ליוגוסלביה ב-26 באוקטובר 1954. ב-10 בנובמבר 1975 חתמו הצדדים על אמנת אוזימו, שהנציחה את המצב הקיים והעניקה לשתי המדינות ריבונות מלאה בשטח שניהלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ההחלטה באתר undocs.org