איור של ברטולד מרגנסבורג שנמצא בכתבי היד של וינה משנת 1447.
**ברטולד מרגנסבורג** (סביב 1220 - 13 בדצמבר 1272) היה דרשן ומטיף נוצרי גרמני בימי הביניים.

חייו
----

ברטולד נולד בעיר רגנסבורג שבגרמניה. כבר בגיל קטן נשלח למנזר הפרנציסקני שבעיר, והיה חבר בקהילה הפרנציסקנית שנוסדה ברגנסבורג בשנת 1226. 

לימודיו והכשרתו הועברו אליו בהדרכתו של הנזיר והמיסטיקן הפרנציסקני - דוד מאוגסבורג, ובשנת 1246 הוא קיבל תפקיד רשמי בקהילה. משנת 1250 הוא החל לתפקד כמטיף נודד, תחילה בבוואריה, שם השתדל להחזיר לצייתנות הכנסייה את דוכס בוואריה - אוטו השני. לאחר מכן, בשנים 1254 ו-1255 נדד אל מערב גרמניה, אל העיר שפייר, ומשם עבר דרך אלזס שבצרפת אל שווייץ. בשנים שלאחר מכן, פעילותו התרכזה בקנטונים של שווייץ - ארגאו, תורגאו, קונסטנץ, גראובינדן, וכן באזור הריין. בשנת 1260 המשיך בנדודיו אל עבר ארצות נוספות, אל אוסטריה, מוראביה, הונגריה, שלזיה, תורינגיה, וכנראה גם לבוהמיה. חלק ממסעותיו של ברטולד במזרח היו ככל הנראה כחלק ממסע הצלב, כאשר ברטולד התמנה כמטיף באזורים מסוימים על ידי האפיפיור אורבנוס הרביעי בשנת 1263.

ההיסטוריונים הגרמניים עד המאה ה-16, כשהזכירו את ברטולד דיברו בעיקר על אישיותו המרשימה ועל השפעת הטפותיו. לדבריהם, כאשר הגיע לדרוש בפני הציבור, רבים באו לשומעו עד שכיכרות הכנסייה כבר לא יכלו להכיל את הכמות האדירה של השומעים, וברטולד נאלץ לדרוש את דרשותיו מחוץ לתחום הכנסייה, באוויר הפתוח. עד מהרה גם יוחסו לו כוחות נבואיים ושל עושה ניסים, ופרסומו התפשט ברחבי אירופה.

על אף שכתבי היד של דרשותיו הם קדומים וקרובים לזמן פעילותו, מסכימים החוקרים שהם אינם מהימנים לגמרי מבחינה היסטורית. אף על פי כן, לטענתם אפשר להסיק מהם כמה מסקנות מדויקות לגבי הנושאים שעליהם הטיף והסגנון שלו. הטפתו הייתה בסגנון מסיונרי, המבוסס על הקאנון והגרסה הכנסייתית לכתבי הקודש הנוצריים. תחילה הקריא את הטקסט מהכתובים, ולאחר מכן טען שהאדם צריך להביע צער אמיתי על חטאותיו, עם הודאה כנה שהאדם מטבעו חוטא, ועל מנת שיתכפרו חטאותיו כפרה מושלמת, הוא חייב להתחרט לגמרי על החטא. לטענתו, ללא חרטה, אין כפרה אמיתית בעיני האלוהים על החטאים. הוא ביקר את המטיפים החדשים שלא מדגישים את החרטה על החטא כמתחייבת בתהליך הכפרה, אלא מדגישים רק את הדברים המשמחים שבנצרות. 

מאחר שהיה דמות שמעורבת עם ההמון, רבים מהציבור נמשכו אל דבריו. הוא נמנע מלהתעסק בשאלות תאולוגיות מורכבות, וטען שאת הנושאים הללו צריך להשאיר לכמורה, בעוד המון העם צריך להאמין באמונה תמימה ובסיסית.
על אף שברטולד הטיף להמון להסתפק במועט, וכן התנגד להעלאת מיסים מעיקים, לשופטים משוחדים, להלוואה בריבית ולסוחרים רמאים, הוא גם הטיף לאנטישמיות, לשנאת כופרים ולאנשים שמעוניינים בעונג חומרי בעולם הזה. 

רוב דרשותיו נכתבו בשפה הגרמנית, וכ-71 מהן שרדו עד ימינו. סגנונו ברור, ישיר וחופשי, בניגוד לדרשות שבשפה הלטינית המבולגנות והמסובכות. בסגנונו, הוא אינו מהסס להטיף מוסר על אכזריות האיכרים בהומור גס. כהוגה דעות, הוא התנגד למיסטיקה הימי ביניימית, המופיע רבות אצל ההוגים בני דורו.

הוא מת ברגנסבורג ב-13 בדצמבר 1272.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברטולד מרגנסבורג** בוויקישיתוף
* דף הבית על ברטולד מרגנסבורג (בגרמנית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Bertold von Regensburg". *Encyclopædia Britannica*. 3 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 813.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273807205171
* BnF: cb135131130 (data)
* GND: 11851007X
* HDS: 011553
* ISNI: 0000 0001 0864 1572
* LCCN: n83008328
* NKC: jo2016913265
* NTA: 072301236
* SUDOC: 030805031
* Trove: 815549
* VIAF: 3839823
* WorldCat: lccn-n83008328

 |