recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Audacity** (**אודסיטי** או **אודאסיטי**) הוא עורך קול חופשי המאפשר להקליט ולערוך קובצי קול. התוכנה פועלת במערכות ההפעלה חלונות, מק, לינוקס ומערכות הפעלה נוספות.

בעקבות הפשטות היחסית של התוכנה והחינמיות שלה, אודאסיטי נפוצה בקרב אנשים אשר אינם מתעסקים בעריכת סאונד כמקצוע, אלא נעזרים בה בעת הצורך כגון - פודקאסטרים, יוטיוברים, תלמידים ומורים ועוד..

נכון ל-20 בינואר 2022, אודאסיטי היא ההורדה השנייה הכי פופולרית ב-FossHub עם למעלה מ-111.25 מיליון הורדות.

היסטוריה
--------

התוכנה פותחה בתחילה על ידי המתכנתים דומיניק מאזוני ורוג'ר דאננברג מאוניברסיטת קרנגי מלון ויצאה לראשונה במהלך שנת 2000. עד כה, התוכנה מפותחת בעזרתם של מתנדבים מרחבי העולם.

במאי 2021, החברה Muse Group (הבעלים של MuseScore ו-Ultimate Guitar) רכשה את הסימן המסחרי Audacity והודיע שהיא תמשיך לפתח את האפליקציה, שנותרה חופשית וקוד פתוח.

לאחר הרכישה החלו להופיע בתוכנה בקשות לאיסוף אנליטיקות אנונימיות על המשתמשים, אך הם נאספו רק ממי שאישר זאת ולא כברירת מחדל.

לאחר עדכון מדיניות הפרטיות, כמה מפתחים יצרו fork (פיצול) חדש של אודסיטי המנותק מ-Muse Group על בסיס הקוד הפתוח שלה. נגזרות אלה נוספו למספר נגזרות שכבר היו קימות.

נגזרות
------

* **Audacium** - פיצול ללא בדיקת עדכונים או דיווח על שגיאות, ועם תכונות חדשות.
* **DarkAudacity** - גרסה מותאמת אישית עם מצב כהה (Dark Mode) ועוד שינויים קטנים נוספים.
* **Sneedacity** - פיצול שנוצר על ידי חברי "/g/" שמסיר בדיקת עדכונים, דיווח על שגיאות ומערכת הבנייה של *conan.*
* **Tenacity** - פיצול שמסיר קוד בדיקת עדכונים ודיווח שגיאות שהתווסף ל-Audacity 3.0.3 (יולי 2021), מוסיף כמה פיצ'רים חדשים ומתקן כמה באגים.

תכונות בולטות
-------------

* יכולת הקלטה ועריכה (גזירה, העתקה והדבקה).
* יכולת עריכה ויצוא בפורמטים: Ogg Vorbis,‏ MP3,‏ WAV,‏ AIFF,‏ Au,‏ LOF ו-WMP.
* תמיכה בהוספת ספריית FFmpeg חיצונית הנותנת יכולת עריכה ויצוא בכמעט כל הפורמטים הנפוצים.
* תמיכה במספר ערוצים ורצועות. יש להעיר כי סימולטנית אי אפשר להקליט ערוצים שונים כי לתוכנה יש כניסה אחת. דרך לעקוף בעיה זו היא לחבר לתוכנה מיקסר ואת הכלים או מיקרופונים אליו.
* הכנסת אפקטים כגון: אִקווֶלַייזֵר, הסרת רעשי רקע, שינוי בס וטרבל, הד, התחמקות אוטומטית, שינוי גובה הצליל, שינוי המהירות, שינוי הקצב, פעולות אוטומטיות ועוד..

  

בעקבות התפוצה הרבה, ניתן למצוא באינטרנט מדריכים רבים בשלל שפות וויקי על התוכנה.

התוכנה תומכת בעברית ובעוד שפות רבות, אך התמיכה בפורום היא רק באנגלית, ספרדית, צרפתית, רוסית וגרמנית.

פיתוח
-----

הממשק הגרפי נכתב בעזרת הספרייה wxWidgets. התוכנה פותחה בעבר בסורספורג' והשתמש ב-CVS. כיום חלק מהפיתוח נעשה בעזרת שירותים של גוגל קוד (כגון מאגר Subversion) וחלק מהשירותים (כגון רשימות התפוצה) נשאר בסורספורג'.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **Audacity** |

* אתר האינטרנט הרשמי של Audacity
* Audacity, ברשת החברתית פייסבוק

* Audacity, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* Audacity, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף הקרדיטים באתר תוכנת Audacity
2. ↑  דף ההורדה של אודאסיטי, באתר fosshub, ‏20/01/2022
נקודת גישה
בתחום רשתות המחשבים, **נְקֻדַּת גִּישָׁה** (WAP - Wireless Access Point או AP) היא התקן אלקטרוני ממוחשב המבצע את התקשורת האלחוטית בין המחשבים השונים כדי ליצור רשת אלחוטית. נקודת הגישה בדרך כלל מתחברת לרשת LAN ומנתבת את המידע בין התקנים ברשת הקווית להתקנים אלחוטיים. מערך בן מספר נקודות גישה יכול ליצור רשת רחבה יותר שתאפשר נדידה (Roaming) של התקנים אלחוטיים ללא צורך בהחלפת הרשת שבה אנו נמצאים.

נקודת גישה בודדת הפועלת בתקן IEEE 802.11 או WIFI יכולה בדרך כלל לתקשר עם 30 ויותר התקנים הממוקמים בטווחים משתנים כתלות במספר משתנים כמו מיקום ההתקן במבנה פתוח או סגור, גובה, סוג האנטנה, מזג האוויר, תדר הרדיו שבו ההתקן משדר, רמת ההפרעות ממכשירים חשמליים או התקני תקשורת אחרים וכן מתח המוצא.

מנהלי רשתות יכולים להגדיל את טווח הקליטה של נקודות גישה על ידי שימוש במשחזרים המרחיבים את הטווח למרחקים בהם האות נחלש. בתנאים אופטימליים רשת אלחוטית יכולה לתפקד בטווחים של קילומטרים.
כדי להתחבר לנקודת גישה יש צורך בכרטיס רשת אלחוטי הנמצא בטווח התדרים המתאים והתומך בתקן המתאים.

אבטחה
-----

למרות שבעיית האבטחה הייתה קיימת כבר ברשתות מבוססות כבלים, חוסר באבטחה ממשית לא גרם לנזק משמעותי מכיוון שלארגונים היו אמצעי אבטחה פיזיים סבירים. ברשתות אלחוטיות האופן בו נודדים אותות רדיו מחוץ למבנים סגורים וגבולות הארגון מביא לכך שהרשת חשופה יותר מפני איומים חיצוניים כגנבי רשתות (LAN Jacking).
כתגובה, פותחו מספר שיטות אבטחה. השיטות הפשוטה ביותר מאפשרת גישה רק לכתובות MAC מסוימות. מכיוון שמחשבי צד לקוח יכולים לזייף כתובת MAC ללא מאמץ רב פותחו שיטות נוספות.
נקודות גישה רבות כוללות הצפנת WEP הנחשבת חלשה מאז נפרצה ב-2005. באותה שנה פורסם סטנדרט הצפנה חדש לנקודות גישה וכרטיסי רשת הכולל את ההצפנות WPA ו-WPA2 והציג שיפורים בתחום האבטחה.

APN ברשתות סלולריות
-------------------

חיבורים סלולריים בטכנולוגיות ה-GPRS וה-UMTS כוללים גם הם נקודות גישה לצורך התחברות לרשת.

הגדרות נקודת הגישה משתנות מחברה לחברה. בדרך כלל ההגדרה תעשה באופן אוטומטי, עם הכנסת הסים למכשיר. במידה והמכשיר אינו מתחבר לרשת, יש להגדיר ידנית.

ראו גם
------

* נקודה חמה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נקודת גישה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מדריך להגדרת נקודת גישה
**סמינר בית יעקב לבנות ע"ש הרב וולף, זיכרון צבי בהנהלת הרב מאיר** (מכונה "**סמינר הרב מאיר**", או בקצרה "**מאיר**") הוא סמינר לבנות חרדיות, הכולל בית ספר תיכון וסמינר ללימודי הוראה ומקצועות נוספים בעיר בני ברק.

היסטוריה
--------

בשנות ה-50 הוקם בבני ברק סמינר הרב וולף על ידי הרב יוסף אברהם וולף, בעידודו של החזון איש, על מנת לתת מענה לבנות שרצו חינוך חרדי.

בשנות ה-90, בעקבות גידול האוכלוסייה החרדית בבני ברק, החל גידול במספר הנרשמות לסמינר – שהיה היחיד באותה העת – דבר שייצר עומס רב. על פי הוראתו של רבי ניסים קרליץ ובעידודו של הרב שך הוקם סמינר נוסף "סמינר הרב מאיר" הנושא אף הוא את השם הרשמי "סמינר בית יעקב לבנות ע"ש הרב וולף". על אף שמו הוא מנוהל עצמאית. סמינר נוסף שהוקם באותה התקופה הוא סמינר הרב כהנא.

את הסמינר ניהל וייסד ה

  

הרב שמואל ממ-2015 עומדת בראשו הרבנית רחל גפן-בורשטיין-דינר שמונתה על ידי העירייה בתמיכת רבנים למורת רוחו של מנהל הסמינר. וסדו.

סערת המינויים
-------------

בשנת 2014 קיבל הרב מאיר התקף לב, וזמנית נמנע ממנו ניהול המוסד. בעקבות כך הוחלט שניהול הסמינר יעבור לידי הגברת רחל בורנשטיין. על מנת למנוע מינוי זה, מינה הרב מאיר את חנה אריאל לסגנית מנהלת. מינוי זה גרם לסערה ומחלוקות בין הפלג הירושלמי 'בני תורה' לבין אנשי דגל התורה, משום שאריאל מזוהה עם הפלג הירושלמי. בתוך כך נשלחה הודעה מטעמו של הרב מאיר שבה הוא מבקש לצאת לפנסיה, אך חזר בו במכתב נוסף ששלח לעירייה שם הוא מבהיר כי המכתב הקודם נשלח בעקבות הטעייה.

לאחר המינוי של אריאל הוציאה עיריית בני ברק הודעה רשמית שמינוי זה אין לו תוקף, ותחת זאת אישרה העירייה בהוראתו של הרב שטינמן, את מינויה של רחל בורנשטיין, אלמנתו של הרב גפן, ואשתו של שמואל יעקב בורנשטיין, למנהלת. בתוך כך נערכו הפגנות בסמוך על ידי מחנה הפלג בסמוך לביתה של בורנשטיין במחאה על המינוי.

בתגובה למנוי העירייה, ובעקבות ניסיונות שונים למנוע מהרב מאיר את הכניסה לסמינר, הוציא הרב מאיר הודעה מטעמו, על ידי משרד עורכי דין, לפיו הסמכות למינוי תפקידים בסמינר היא אך ורק למנהל המוסד הרב מאיר, ולא לגורמים אחרים. בעיתון הפלס המוזהה עם הפלג הירושלמי הובאו מכתביהם של רבנים שונים, שמחו על העוול והמחטף שנעשה.

בסמינר מתחנכות מעל 1000 בנות המשתייכות בעיקר לזרם הליטאי או הספרדי תורני.

מבנה הסמינר
-----------

ארבעה השנתונים הראשונים בסמינר – כיתות ט' עד יב' (א' עד ד'), מיועדים לתמידות בגילאי התיכון. שני השנתונים הבאים, יג',יד' (ה',ו') מיועדים ללימודי הוראה, גננות, תכנות ולימודים נוספים.

בסמינר נהוגה תלבושת אחידה, וכן תקנון צניעות שבעיקרו מושתת על תקנון בית הדין 'משמר התורה'. התקנון כולל בין היתר את אורך החצאית והחלוצה, וכן את סוגי התכשיטים והאיפור המותרים. תקנון זה תקף למשך כל שעות היום, גם בעת שהתלמידות שוהות מחוץ לכותלי הסמינר.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישראל כהן, כתבות על סמינר הרב מאיר, באתר כיכר השבת

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב מאיר הודיע: "בקשתי לפנסיה נכתבה בעקבות הטעייה", באתר כיכר השבת, 31 באוגוסט 2015
2. ↑  "העירייה מינתה את הרבנית בורנשטיין, מינוי אריאל לא חוקי", באתר כיכר השבת, 1 בספטמבר 2015
3. ↑  ישראל כהן, ‏"העירייה מינתה את הרבנית בורנשטיין, מינוי אריאל לא חוקי", באתר כיכר השבת, 1 בספטמבר 2015
4. ↑  בני ברק: תומכי הרב שמואל מאיר הפגינו מול בית מחנכת, באתר כיכר השבת, 8 בספטמבר 2015
5. ↑  פרקליטי הרב מאיר: "התערבות פוליטית מסוכנת", באתר כיכר השבת, 1 בספטמבר 2015
עמוד חשמל הוא מה שנכנס לכוס של אליה להב כל יום על ידי איתמר

### עמודי עץ

עמוד חשמל ממתכת בתל אביב
ברחבי העולם עמודי חשמל מעץ הם הנפוצים ביותר. לעץ מספר יתרונות: זהו חומר גלם זול, ובעל בידוד טבעי. הצבת עמודי עץ היא פשוטה ונעשית על ידי נעיצתם בקרקע: עמוד נמוך שאורכו 10 מטר יהיה נעוץ בקרקע כמטר וחצי מאורכו. לעמודי עץ על פי רוב מבנה פשוט דמוי חרוט קטום.

החיסרון של עמודי עץ הוא שהם מוגבלים מאוד בגובהם - עמודי עץ אינם יציבים ופגיעות מכניות ואף רוח חזקה מאוד עלולים להפילם. בנוסף, עמודי עץ מתכופפים כאשר הם נתונים ללחץ ממושך, גם אם לא מדובר בלחץ שמפיל או שובר אותם. ככל שהעמוד גבוה יותר יציבותו קטנה יותר. יש מקומות בהם נעשה שימוש בעץ למבנה עמודים גבוהים יותר, על ידי שילוב של מספר עמודי עץ היוצר מבנה יציב יותר.  

העץ המשמש לעמודים עובר טיפול משמר למניעת טחב, פטריות ופגיעת חרקים.

### עמודי בטון

עמודי בטון עשויים מבטון מזוין וצורתם חרוט קטום, מרובעת או מלבנית. יציקתם של עמודי בטון היא תעשייתית - כלומר העמודים מיוצרים במפעל ומובלים לאתר הצבתם בשלמותם. בדומה לעמודי העץ הם מוצבים על ידי נעיצתם באדמה, וכן נחשבים למבודד טוב. יתרונם של עמודי בטון הוא בחוזקם העולה על זה של עמודי עץ, חוזק המביא לעמידות גבוהה יותר בפני לחצי מתיחה וסיבוב.

### עמודי מתכת

עמודי מתכת נבנים לרוב ממסבכים בחתך מלבני (בעמודים קטנים) או מרובע (בעמודים גדולים או שנועדו לנשיאת מיכשור רב) יש גם עמודי מתכת גבוהים במיוחד הבנויים ממצולע רב צלעות. מבנה המתכת מאפשר בניית עמודים בגבהים שונים, גבהים העולים בהרבה על הניתנים להשגה בעמודי עץ ובטון. בשל כך קווי מתח העולים על 33 קילו-וולט מותקנים תמיד על עמודי מתכת, המאפשרים את הגובה הנדרש להרחקתם מהקרקע.  

עמודי מתכת מותקנים תמיד על בסיסי בטון. עמוד מתכת קטן יותקן על גבי בסיס בודד, ובעמודי מתח עליון הבנויים בחתך מרובע יהיה בסיס נפרד לכל אחת מרגלי העמוד.  

מכיוון שמתכת מוליכה טובה, נדרש בעמודי מתכת ציוד בידוד מיוחד על מנת להרחיק את התיילים מגוף העמוד.

עמודי החשמל בישראל
------------------

על אף שברחבי העולם מקובל להתקין תשתיות של שירותים שונים (כגון חשמל, טלפון וטלוויזיה בכבלים) על אותם העמודים, כאשר כל מערכת מותקנת בגובה שונה, בישראל לא איפשרה חברת החשמל התקנת תשתיות אחרות למעט תאורת רחובות. עם זאת, בראשית המאה ה-21 החלה חברת החשמל להשתמש בעמודי חשמל להעברת סיבים אופטיים, כחלק מכניסתה לשוק התקשורת בישראל[דרוש מקור].

בארכיון חברת החשמל לישראל נמצאו תמונות המעידות על העמודים הראשונים שהוקמו בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי עובדי חברת החשמל עם הקמת תחנות הכוח הראשונות שהופעלו בתל אביב בשנת 1923 ובחיפה ובטבריה בשנת 1925.

ראו גם
------

* משק החשמל בישראל
* עמודי מסינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמוד חשמל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00561471

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במתקן שעשועים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קרוסלה (פירושונים).
קרוסלה
ילדים משחקים בקרוסלה בגן שעשועים
**קרוסלה** (Carousel; בעברית **סְחַרְחָרָה**, **סְחַרְחֵרָה** ו**סְחַרְחֶרֶת**) היא מתקן שעשועים המבוסס על סיבוב במישור האופקי. התאוצה הצנטריפטלית והצנטרפוגלית המוענקת לנמצאים בתוך הקרוסלה גורמת לתחושת עונג, בייחוד אצל ילדים, שאיבר שיווי המשקל שבאוזנם פועל כשורה. אחרת עלול השימוש בקרוסלה לגרום לבחילה.

קרוסלות קטנות, מאלו הנמצאות בגני שעשועים, מחולקות לשני חלקים - נייד ונייח. החלק הנייח הוא ציר הקרוסלה, המקובע לקרקע. חלק זה לרוב מוכתר בהגה, בגובה נגיש ליושבים בקרוסלה. החלק הנייד הוא גוף הקרוסלה, המחובר לציר ומסוגל להסתובב סביבו. כאשר היושבים בקרוסלה מפעילים כוח כדי לסובב את ההגה, הם בעצם מסובבים את גוף הקרוסלה סביב ההגה המקובע.

קרוסלות גדולות, מאלה הנמצאות בפארקי שעשועים, מונעות בחשמל. הן עשויות לכלול תאוצה בכיוונים נוספים: המושבים עשויים לעלות ולרדת, כמו בקרוסלת הסוסים. הקרוסלה כולה עשויה לשנות את מישור הסיבוב שלה.

ראו גם
------

* כוח קוריוליס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרוסלה** בוויקישיתוף
* דפנה ארד, מי מפחד מקרוסלה?, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2011

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  סחרחרה או סחרחרת?, באתר האקדמיה ללשון העברית, 27 בפברואר 2011
2. ↑  סְחַרְחֵרָה במילון תרבות הגוף [חינוך גופני] (תשי"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565659205171
* GND: 4211353-2
* LCCN: sh85083884
* NKC: ph800067

 |
**שמואל הלוי צוקרמן** (בכתיב (יידי): **צוקערמאן**; ה'תרט"ז, 1856 – ו' באדר ב' ה'תרפ"ט, 18 במרץ 1929) היה מדפיס ומו"ל עברי בירושלים במאות ה-19 וה-20. מייסד ובעלי דפוס צוקרמן, מו"ל הירחון "תורה מציון" ומראשי ועד השכונה החדשה שקמה באותם ימים, בית ישראל.

קורות חיים
----------

נולד ב-1856 במזריטש שבפולין הקונגרסאית לרב יעקב צוקרמן (שהיה מוכר בכינויו ר' יוקל לעדערהענדלער). בשנת ה'תרכ"ג (1863), בהיותו בן שבע, עלו הוריו לארץ ישראל ולקחו עמם אותו ואת אחיו הבכור גבריאל. עם הגיעם לירושלים החל ללמוד בישיבה והיה מבכירי תלמידיו של זלמן בהר"ן (זלמן לעווי) מייסד מאה שערים.

בליל הבר מצווה שלו נישא לנערה-ילדה ירושלמית, כמנהג אותם ימים, אבל הנישואים לא צלחו. לאחר שנתיים התגרש וחזר ללמוד בישיבה. בגיל שש עשרה נישא בשנית להדסה שרלין, בתו היחידה של ר' ניסן שרלין משקלוב, ששרדה מבין 17 ילדיו שנפטרו על פניו.

לאחר נישואיו השניים, החל לעבוד בדפוס ב"ק של המדפיס הזקן ר' ישראל ב"ק, בעקבות אחיו גבריאל שעבד בדפוס זה. תוך זמן קצר הפך למנהל הדפוס והמשיך בתפקידו זה גם לאחר פטירת ב"ק, תחת בעלות בנו ניסן ב"ק.

בעקבות מלחמת רוסיה–טורקיה שפרצה ב-1877, היגר ללונדון ועבד שם כסדר בבית הדפוס היהודי "אברהמס". בין השאר הוא היה הסדר של אותיות השבועון היהודי הכרם.

ב-1880 חזר לירושלים, וכעבור שלוש שנים הקים עם חמישה רבנים ספרדים (שני האחים גאגין, פרץ, שבתי ונחמן בטיטו), בית דפוס חדש. זמן קצר לאחר מכן פרשו השותפים האחרים, והדפוס נשאר בבעלותו של צוקרמן.

בתו בת השמונה חלתה בתקופה זו באסכרה והוא הוציא סכומים גדולים בניסיון לרפאותה, אך ב-1885 היא נפטרה.

מצבו הכלכלי נשאר גרוע והוא נאלץ לצאת שוב לחו"ל. הוא הקים סניף של בית הדפוס בניו יורק, אבל אחרי 7 חודשים בארצות הברית סגר אותו וחזר לירושלים.

עם חזרתו הרחיב את בית הדפוס שלו. מאמריקה הוא הביא עימו מכונת רגל קטנה להדפסה גם בצבע ותיבה בעלת עשר מגירות מלאה באותיות עבריות ולועזיות, האותיות הראשונות בארץ בגובה רגיל. בנוסף, הוא קנה מדפוס ב"ק את מכבש הדפוס המפורסם שנתן להם משה מונטיפיורי, "משאת משה ויהודית". בית הדפוס שלו, דפוס צוקרמן הפך למוביל בירושלים והעסיק עשרה פועלים. הוא היה הראשון בארץ ישראל שהדפיס בצבע.

ב-1887 החליט להוציא לאור כתב עת תורני מדי חודש בשם "תורה מציון". בחודש סיון ה'תרמ"ז הדפיס את הגיליון הראשון. הירחון נדפס בתחילת דרכו ב-500 עותקים, העורך הראשי היה מחותנו רבי יעקב אורנשטיין, וצוקרמן עצמו שימש כרכז המערכת.

צוקרמן היה גם מבוני שכונות ירושלים, שותף להקמתן של השכונות: בית ישראל ו"זיכרון טוביה" בעיר.

למרות שהיה לבוש בסגנון אירופי שלא כרוב בני היישוב הישן החרדים, היה ר' שמואל צוקרמן חרדי והקפיד שלא להדפיס בדפוסו דברים המנוגדים לדת. הוא נפטר בו' באדר ב' ה'תרפ"ט, 18 במרץ 1929 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. בנו חיים-יעקב המשיך להפעיל את בית הדפוס לאחר פטירתו. אחד מנכדיו של שמואל צוקרמן, הוא ד"ר דוד צוקרמן, פסיכולוג קליני. הוא שמש כיועץ בכיר במשרד החינוך, ועמד בראש החוג לייעוץ חינוכי באוניברסיטת בר-אילן ומכללות נוספות.

לקריאה נוספת
------------

* פנחס גרייבסקי, זיכרון לחובבים ראשונים, כרך א (1992), עמ' 153–155

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "שמואל הלוי צוקרמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1255
* יצחק טריואקס ואליעזר שטיינמן, ****שְׁמוּאֵל הַלֵּוִי צוּקֶערְמַאן****, בתוך: **ספר מאה שנה: אנשי מופת וחלוצים ראשונים בארץ ישראל במשך מאה שנה ומעלה**, עמ' 429–432, באתר היברובוקס
* כרטיס הקבר של שמואל צוקרמן, באתר הר הזיתים
**המרכז לסיוע הוליסטי למתמודדים עם מחלת הסרטן ע"ש יורי שטרן** הוא עמותה ישראלית הפועלת על בסיס התנדבותי ומטרתה לחזק, להקל ולתמוך באנשים המתמודדים עם מחלת הסרטן באמצעות מתן טיפולי רפואה אינטגרטיבית לחולים אונקולוגיים וסיוע להם ולבני משפחותיהם. העמותה הוקמה ב־2007 ומפעילה מרכזי פעילות בירושלים ובהרצליה.

פעילות העמותה
-------------

העמותה הוקמה בשנת 2007 ומנציחה את חבר הכנסת יורי שטרן, שנפטר ממחלת הסרטן, על ידי אשתו, לנה שטרן, בני משפחתה וחבריהם הקרובים. העמותה החלה את פעילותה במתן מענה[דרושה הבהרה] לחולים במחלקה האונקולוגית במרכז הרפואי שערי צדק בירושלים מתוך תפיסה כי הטיפולים ברפואה המשלימה תורמים לאיכות החיים של מתמודדים בכל שלבי מחלת הסרטן, מפחיתים את תופעות הלוואי הרבות, גורמים להורדת רמת המתח הפיזי והנפשי ובכך משפרים את סיכויי ההבראה שלהם.

בשנת 2009 הקימה העמותה את 'הקליניקה הקהילתית' בבית יורי שטרן בירושלים לטיפולים משלימים: דיקור סיני; טיפולי מגע – שיאצו, רפלקסולוגיה, עיסוי, קרניוסקרל, טוינה;טיפולים רגשיים, קבוצות תמיכה, יוגה, מקהלה; ופעילות קהילתית.

בשנת 2022 החלה העמותה בהפעלת קליניקה קהילתית נוספת, 'ליד הים', הפועלת בקניון ארנה בהרצליה.

מודל העבודה של העמותה מבוסס על מטפלים מוסמכים (בעלי תעודה) מתחומים שונים ברפואה המשלימה ומכשירה אותם בהשתלמות של 60 שעות לעבודה טיפולית בשדה האונקולוגי ולמתן טיפולים פליאטיביים. על-פי נתוני העמותה, היא מעניקה כ-12,000 טיפולים מדי שנה ובפעילותה לוקחים כ-160 מטפלים מתחומים שונים בכל שנה.

המרכז משתתף[דרושה הבהרה] במחקר איכותני של השפעת טיפולי רפואה משלימה על איכות החיים של מטופלים של פרופסור נח סמואלס מהמרכז הרפואי שערי צדק.

### פרסים והוקרה

העמותה זכתה במספר אותות הערכה ובהם, פרס 'אנשי השנה' של ערוץ 9 בקטגוריית 'תרומה לקהילה' (2016) 'מגן שר הבריאות למתנדבים וארגונים מצטיינים הפועלים במערכת הבריאות' (2017) ופרס החברה הישראלית לרפואה משלימה. מייסדת העמותה ויושבת הראש שלה, לנה שטרן, זכתה בחודש ספטמבר 2023 בעיטור נשיא מדינת ישראל בשל "תרומתה הייחודית למדינת ישראל".[דרושה הבהרה]

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לסיוע הוליסטי ע"ש יורי שטרן
* המרכז לסיוע הוליסטי ע"ש יורי שטרן, ברשת החברתית פייסבוק
* המרכז לסיוע הוליסטי ע"ש יורי שטרן, באתר כל זכות

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרון יונתן, לזכרו של יורי שטרן ז"ל: מרכז מיוחד מעניק טיפולים משלימים בעלות סמלית למתמודדים עם סרטן, באתר צומת השרון הרצליה, ‏10 בפברואר 2023
2. ↑  אלינור פבריקר, תכירו את המתנדבת הירושלמית שמשכיחה את הכאב של חולי הסרטן, באתר mynet‏ ירושלים, 29 במרץ 2021
3. ↑  לנה שטרן ומירית דוארי, עמודים 85–86, באתר העמותה לקידום הסיעוד האונקולוגי בישראל
4. ↑  מרכז לסיוע הוליסטי על שם יורי שטרן זכה בפרס טקס אנשי השנה 2016 של ערוץ 9, באתר e-Med – ערוץ החדשות הרפואיות של ישראל, ‏19 ביוני 2016
5. ↑  איתמר אייכנר, חוה אלברשטיין, כרמלה מנשה ויועץ מלך מרוקו: אלו מקבלי "עיטור הנשיא" לרגל שנת ה-75 לעצמאות ישראל, באתר ynet, 2 ביולי 2023
*Megascops watsonii*
*Megascops cooperi*
**ינשוף צווחן** (שם מדעי: ***Megascops***) הוא סוג של דורס לילי ממשפחת הינשופיים הכולל 24 מינים החיים ביבשת אמריקה. הם קרוביהם של השעירים מהעולם הישן ודומים להם במראם. כמה מן המינים התגלו בעת האחרונה ממש, בעיקר מאזור הרי האנדים.

מאפיינים
--------

אלו ינשופים קטנים באורך 15–30 סנטימטר ובמשקל 60–250 גרם, והם בעלי "אוזניים" ארוכות בקצה ראשם, עיניים גדולות ומקור קטן וקצר. נוצותיהם דהויות ומותאמות להסוואה. כמו שאר הינשופים, הם פעילי לילה.

הם חיים סביב חורשים ויערות ונחים בחורי העצים ולעיתים בקני עופות שונים. בכמה אזורים בארצות הברית הם חיים גם בערים הגדולות. הינשופים צדים בעת החשיכה חרקים גדולים, עכבישים, עכברים, עטלפים, עופות אחרים וזוחלים. הינשופים מונוגמיים והזכרים מאכילים את הנקבות והאפרוחים במשך הגדילה.

ינשופים אלה פולטים קריאות רמות לתקשורת, דבר שנתן להם את שמם. הקריאות הרמות שונות ממין למין ומסייעות למדענים לתעד את המינים.

מינים
-----

* ינשוף צווחן מזרחי (*Megascops asio*)
* *Megascops kennicottii*
* *Megascops seductus*
* *Megascops cooperi*
* *Megascops trichopsis*
* *Megascops choliba*
* *Megascops roboratus*
* *Megascops koepckeae*
* *Megascops clarkii*
* *Megascops barbarus*
* *Megascops ingens*
* *Megascops petersoni*
* *Megascops marshalli*
* *Megascops watsonii*
* *Megascops guatemalae*
* *Megascops vermiculatus*
* *Megascops roraimae*
* *Megascops centralis*
* *Megascops hoyi*
* *Megascops atricapilla*
* *Megascops sanctaecatarinae*
* *Megascops nudipes*
* *Megascops albogularis*
* *Megascops gilesi*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינשוף צווחן** בוויקישיתוף
* ינשוף צווחן, באתר ITIS (באנגלית)
* ינשוף צווחן, באתר NCBI (באנגלית)
* ינשוף צווחן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ינשוף צווחן, באתר GBIF (באנגלית)
* ינשוף צווחן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
"**אלה**" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי שלום חנוך ובוצע על ידי דפנה ארמוני.

רקע
---

השיר נכתב והולחן על ידי שלום חנוך, שהיה אז בן זוגה של דפנה ארמוני, ועובד על ידי משה לוי.

"אלה" יצא בתחילה על גבי תקליט שדרים של דפנה ארמוני בשנת 1984, ולאחר שנתיים הוקלט מחדש בגרסה אחרת ונכלל באלבום הבכורה של ארמוני שנקרא "דפנה ארמוני".

במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום ה-12, ובמצעד רשת ג' הוא הגיע למקום ה-24.

שלום חנוך הקליט את השיר עבור אלבום האוסף שלו "לא יכול לישון עכשיו" שיצא בשנת 1992.

בשנת 2016 השתתפה דפנה ארמוני בפרסומת לבנק מזרחי טפחות, לצדו של פרזנטור הבנק דביר בנדק, וביצעה את השיר בפרסומת.

תוכן השיר
---------

השיר מדבר על היחסים המיוחדים בין ישראל לארצות הברית. בתחילה נקרא השיר "ישראלה", אך בהמשך שמו קוצר ל"אלה". ישראל מדומה לילדה קטנה ותמימה, לה זו אהבה ראשונה. ארצות הברית מדומה לגבר חזק, "מלך השכונה עם אופנוע חדיש". בשיר מובע חשש כי מלך השכונה עלול לנטוש את "אלה".

על כתיבת השיר סיפר חנוך: "ההתחלה שלו הייתה בכלל 'י־ש־ר־א־ל־ה, תגידו לי מה קורה לה'. הדימוי שלי היה התלות שלנו בארצות־הברית, אופנוע, כן? ההוא. באיזשהו שלב פתאום אמרתי, אני יותר מדי מבקר ומטיף, אז שיניתי ל'אלה'".

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "אלה" באתר יוטיוב
* מילות השיר "אלה" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  רז שכניק, "בתוך עצמו הוא שר", מוסף 7 לילות של ידיעות אחרונות, 11 בספטמבר 2015, עמ' 15 (הכתבה כולה בעמ' 12–15).
2. ↑  דודי פטימר, ‏תפקיד ב"משיח", אלבום ופרסומת: דפנה ארמוני גם לא תסרב לאח הגדול, באתר מעריב אונליין, 9 ביולי 2018
3. ↑  גלי זנדר, הסודות מאחורי השירים הישראלים, באתר ynet, 30 במאי 2016
4. ↑  תפקיד ב"משיח", אלבום ופרסומת: דפנה ארמוני גם לא תסרב לאח הגדול, באתר www.maariv.co.il, ‏2018-07-09
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכיסון מתוק מטוגן. אם התכוונתם לקדאיף, ראו אטריות קדאיף.

קטאיף (בקדמת התמונה) שקצהו הושאר פתוח, ממולא קשטה, בזוק פיסטוק קצוץ, בתוספת פרי משומר, מוזלף מי ורדים
**קַטַאיֵף** (מבוטא גם **אַטַאיֵף**, בערבית: قطايف) הוא כיסון מתוק מהמטבח הערבי (הלבנוני, הפלסטיני, המצרי, הסורי) המוגש בתקופת הרמדאן.

הקטאיף מבוסס על בלילה ממנה יוצרים מעין הכלאה בין פנקייק ללחוח, שאותה מטגנים מצדה האחד בלבד. לאחר הטיגון ממולא הצד שאינו מטוגן במלית של גבינת עיזים מתוקה או של אגוזי מלך קצוצים, מקופל במרכזו ומודבק בשפתיו, כך שמתקבל כיסון. הכיסון מטוגן בשמן עמוק או נאפה. יש המכינים קטאיף ממולא גבינה בצורת משפך: לאחר קיפול הפנקייק מותירים את אחד מקצותיו פתוח להצגת המראה הדקורטיבי של המילוי, ואין מטגנים או אופים אותו לאחר המילוי.

על הקטאיף המוכן (והמקורר אם טוגן/נאפה) מוזגים סירופ סוכר, מי ורדים או מי זהר. יש הזורים על הכיסון פיסטוק קצוץ.

מלית האגוזים מתובלת בסוכר וקינמון. יש המחליפים את האגוזים בפיסטוק. חומרי מלית נוספים, פחות שכיחים, הם צימוקים, צנוברים, שקדים, אגוז לוז או בוטנים.

יהודי חלב נוהגים לאכול קינוח זה בחג החנוכה, אחרים מיהודי סוריה נוהגים לאכול אותו בט"ו בשבט ובארוחות חגיגיות נוספות.

ראו גם
------

* אפטאר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קטאיף** |

* רוני ונציה, עטייף: לא רק ברמדאן, באתר ynet, 8 בנובמבר 2007
* שרון רופא אופיר, אום אל פאחם: שוברים את הצום עם עוגת הקטאיף, באתר ynet, 5 בספטמבר 2008
* רון כהן (שפאץ), חגיגות ה'עיד אל פיטר', באתר ynet, 14 בדצמבר 2001
* עטייף, באתר "מתוק נט"
* אל-קטאיף (פנקייק מצרי), באתר "מתוק נט"
* מתכון עטאיף (באנגלית) כולל הסבר מפורט להכנת הקינוח עם שני סוגי המלית, בליווי תמונות. מתוך הבלוג Lebanese Garlic Sauce

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיגל רגב, מדריך העיר העתיקה, באתר על השולחן, מתוך גיליון 224, אוקטובר 2009
סוון האנאוולד
**סוון האנאוולד** (בגרמנית: **Sven Hannawald**; נולד ב-9 בנובמבר 1974) הוא קופץ סקי גרמני לשעבר. האנאוולד זכה בטורניר ארבע הגבעות פעם אחת, בארבע מדליות באליפות העולם בסקי בסגנון נורדי, ובשלוש מדליות באולימפיאדת החורף ובאליפות העולם בסקי נורדי.

ביוגרפיה
--------

האנאוולד נולד בארלברון, בסקסוניה שבגרמניה. בגיל שתים-עשרה נשלח לבית ספר מיוחד ללימוד סקי בקלינגנטאל בסקסוניה. ב-1991 עקרה משפחתו לעיר אולם, שם החל האנאוולד ללמוד בבית הספר לסקי פורטואנגן והשלים לימודים עם התמחות בתקשורת אלקטרונית. לאחר הלימודים הצטרף לשירות חובה בבונדסוור, שם אימן עד 2001 קבוצת ספורטאים מיוחדת של הצבא.

כיום מתגורר האנאוולד בעיר ברלין, ובעל דירה נוספת במקום האימונים לשעבר שלו הינטרצארטן. ב-2 בדצמבר 2006 נולד לו בן בכור מזוגתו לחיים נאדין לורנץ.

קריירה ספורטיבית
----------------

Sven Hannawald (2004)
### תחילת הדרך והצלחות ראשונות

כבר בגיל שבע החל האנאוולד באימוני קפיצות סקי. הוא ניסה להתמחות בסגנון נורדי משולב, אמנם עד מהרה ניכר כי כישרונו באופן בולט הוא בתחום קפיצות הסקי. כדי לקבל הדרכה יותר טובה עבר האנאוולד לבית הספר לסקי בקלינגנטאל. הוא זכה באליפות הנוער לקפיצות סקי של מזרח גרמניה במשחקי הספורט לנוער בשנת 1987 בשלוש קטגוריות: קפיצות סקי (גבעה בינונית וגדולה) וסגנון נורדי משולב.

עם המעבר למתקן האימונים בהינטרצארטן ב-1992 זכה במקום השלישי באליפות העולם לנוער, ובאליפות גרמניה לשנת 1994 עם נבחרת הנוער של המועדון שלו בקטגוריה הקבוצתית.

בשנת 1998 זכה במדליית כסף באליפות העולם בקפיצות סקי (גבעה גדולה) באוברסטדורף, ובמדליית כסף נוספת באולימפיאדת החורף בנאגנו באותה הקטגוריה.

### אלוף עולם, אלוף אולימפי, ושיאן תחרות ארבע המקפצות

בשנת 2000 זכה לראשונה באליפות העולם לתעופת סקי (גבעת ענק). בשנת 2001 זכה באליפות העולם במדליית זהב ובמדליית ארד בגבעה הגדולה והבינונית בהתאמה בתחרות הקבוצתית.

העונה 2001/02 הייתה לשיא הקריירה שלו: הוא היה הראשון ועד כה היחיד שזכה בתחרות ארבע הגבעות כאשר הוא מסיים ראשון בדירוג בכל אחת מהגבעות השונות בעונה אחת. בנוסף, הוא היה הראשון לשמור על תואר אליפות העולם בתעופת סקי בשנה השנייה ברציפות. באולימפיאדת החורף בשנת 2002 בסולט לייק סיטי זכה במדליית זהב בקטגוריה הקבוצתית, ובמדליית כסף בגבעה הבינונית. בסבב גביע העולם של אותה השנה סיים שני בדירוג, ולאחר מכן זכה בתואר ספורטאי השנה של גרמניה.

### פציעה, טיפולים פסיכיאטריים, ופרישה מספורט

בעקבות פציעה בעונה 2002/03 החל רצף כישלונות להאנאוולד, שהוביל לקיצור השתתפותו בתחרויות בעונה 2003/04, כאשר הוא מדורג חמישי בסבב הגביע העולמי.

בתקופה זו, החל לרדת בצורה דרסטית במשקל ומשום גובהו הגיע למצב של תת-משקל, דבר שגרם אחריו בעיות בעמידה בקריטריונים של איגוד הסקי הגרמני בעונת 2004/05.

באפריל 2004 התפרסם כי האנאוולד עובר טיפולים פסיכיאטריים עקב תסמונת Burnout וכמעט שלא הופיע בציבור. באוגוסט 2005 הודיע כי סיים את הטיפולים בהצלחה, אך אין בכוונתו לחזור לשגרת האימונים והתחרויות וכי הוא מתעתד לפרוש. ב-8 ביולי 2006 נערך לכבודו ערב קפיצות סקי מיוחד לרגל סיום הקריירה הספורטיבית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוון האנאוולד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סוון האנאוולד (בגרמנית)

* סוון האנאוולד, באתר olympedia.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123704863
* ISNI: 0000 0000 1594 3248
* NLP: a0000002801877
* VIAF: 23056051
* WorldCat: viaf-23056051

 |
**מוניר מקדח** הוא פעיל פלסטיני בתנועת פת"ח המתגורר בלבנון. מוניר פועל עבור חזבאללה ומשמרות המהפכה האיראנים, לגיוס גורמים בשטחי יהודה ושומרון, לקידום ביצוע פיגועים והברחות אמל"ח.

רקע
---

מקדח תושב מחנה הפליטים הפלסטיני עין אל-חילווה שבלבנון. בצה"ל ובשב"כ מעריכים את מקדח כאחד הגורמים הבכירים בקשר הטרור שבין לבנון לישראל. הוא נתפס כחוליה מרכזית ברשת של פעולות טרור והברחת אמל"ח[דרושה הבהרה], הפועלת תחת האגף הצבאי של חזבאללה ובתמיכת משמרות המהפכה האיראניים. הפעולות של מקדח תורמות לשמירה על תשתית הטרור בשטחי יהודה ושומרון ולהגברת האיום מצפון.

מקדח נחשד כמי שמימן פיגועי התאבדות רבים בישראל. בחקירה שנערכה לבכירי גדודי חללי אל אקצא בשומרון, נחשף כי מקדח העביר כ-50 אלף דולרים למימון הפיגועים, בנוסף לתשלום חודשי של כ-5,000 דולר לאחד מבכירי התנועה. כמו כן, הוא ניהל תקשורת עם גורמים בשטח כדי לקדם פיגועי התאבדות נוספים.

ב-25 במרץ 2024, נעשה ניסיון להתנקש בחייו של מקדח. רימון יד הושלך לעבר ביתו בלבנון, אך הוא לא נפגע משום שלא היה במקום בזמן האירוע. נזק נגרם לחדר בו שהו שומרי ראשו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מטענים ומוקשים תוצרת איראן: שב"כ וצה"ל סיכלו הברחת ענק של אמל"ח לשטחי יו"ש | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-03-25
2. 1 2  עתי"ם, "מממן המתאבדים ניצל מנסיון התנקשות בלבנון", באתר ynet, 2 ביוני 2002
הבסיס של מוסון בצילום משנת 1911
**צריפי מוסון** הם מקבץ מבנים בכף דניסון, מפרץ קומונוולת', באנטארקטיקה, בקטע המזרחי המרוחק של הטריטוריה האוסטרלית באנטארקטיקה, כ-3000 ק"מ דרומית להובארט. את המבנים הקימה ואכלסה משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בשנים 1914-1911, בהנהגת הגאולוג ומגלה הארצות סר דאגלס מוסון.

צריפי מוסון נדירים בהיותם אחד משישה אתרים בלבד, שנשארו לפליטה מן העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה. משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה הייתה המשלחת היחידה בעידן ההרואי שאורגנה, אוישה ומומנה בעיקר על ידי תושבי אוסטרלאסיה.

הצריפים כללו צריף מגנטוגראף, ששימש למדידת תמורות בקוטב הדרומי המגנטי; צריף מגנטי אבסולוטי, ששימש כנקודת התייחסות למחקרים בצריך המגנטוגראפי; וצריף הליקוי, מצפה אסטרונומי.

המבנה החשוב ביותר באתר הוא צריף מגורי החורף, שנודע בשם "הצריף של מוסון". צריף זה, שגגו היה בצורת פירמידה, היה בית לשמונה-עשר האנשים של קבוצת הבסיס העיקרי של המשלחת בשנת 1912, ולשבעה (כולל דאגלס מוסון), שנשארו שם באופן בלתי מתוכנן לעוד שנה ב-1913. הצריף מחולק לשני אגפים - אגף המגורים והסדנה, שנבנו מראש בסידני ובמלבורן, בסדר זה, ונשלחו לאתר להרכבה על ידי צוות המשלחת בשנת 1912.

רדיו
----

הודות לתחנת הממסר האלחוטי על האי מקווארי, אפשר היה להתקשר עם יבשת אוסטרליה באמצעות רדיו. המשלחת האוסטרלאסיינית הייתה הראשונה שנהנתה מאפשרות זו. תצפיות מטאורולוגיות שודרו במערכת ברציפות. היה זה השימוש הראשון ברדיו על יבשת אנטארקטיקה.

הצריף העיקרי
------------

הצריף העיקרי כלל מתקני מגורים לשמונה-עשר איש, אבל גודלו לא עלה על 7.3X7.3 מטרים, שטח של 53 מ"ר. גודל הסדנה הצמודה אליו היה 5.5 
על 4.9 מטרים, שטח של 27 מ"ר. המבנה מוקף משלושה צדדים במרפסות ברוחב 1.5 מ'. המרפסות שימשו לדברים רבים ושונים, בהם אכסון כלבי המזחלות.

הצריף העיקרי מכיל מטבח, מכבסה, מחסן וחדר שינה.

ראו גם
------

* קבוצת המזרח הרחוק

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558895405171
* LCCN: sh2002008900

 |
**לחם מנומר** (בהולנדית : Tijgerbrood), הידוע גם כ"**קראנץ' הולנדי**" ותחת שמות מותגים שונים, הוא לחם ממוצא הולנדי בעל קרום מנומר.

הקרום
-----

בדרך כלל מכינים את הלחם בתבנית אפיה כאשר את החלק העליון מורחים (צובעים) במשחת אורז על פני כל שטח הלחם לפני האפייה.   משחת האורז המקנה גם את הטעם האופייני ללחם מתייבשת ונסדקת בתהליך האפייה. ללחם עצמו יש מראה חיצוני קרומי, אבל הוא רך מבפנים. לחם מנומר עשוי בדרך כלל ככיכר לחם לבן או כלחמניה, אך ניתן ליישם את הטכניקה על כל צורה של לחם.

השמות הנוספים
-------------

מקור השם בהולנד, שם הוא מכונה tijgerbrood (לחם נמר) או tijgerbol (לחמניית נמר) ונמכר לפחות מאז תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. רשת הסופרמרקטים האמריקאית Wegmans מוכרת אותו בשם לחם "מרקו פולו". באזור מפרץ סן פרנסיסקו קוראים לו "קראנץ' הולנדי".

 כיכר לחם מנומר
בינואר 2012 הודיעה רשת הסופרמרקטים הבריטית סיינסבורי'ס (Sainsbury's) כי תשווק את המוצר תחת השם "לחם ג'ירפה", לאחר שהוריה של ילדה בת שלוש כתבו לחברה והציעו זאת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stamm, Mitch (1 ביוני 2009). "Snap, crackle, crunch bread". *Modern-baking.com*. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2011. נבדק ב-4 ביולי 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "Tiger bread renamed giraffe bread by Sainsbury's". *BBC News*. 31 בינואר 2012. נבדק ב-26 בינואר 2023. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Tiger Bread". BBC Good Food. נבדק ב-9 באוגוסט 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Ayto, John (2012). *The diner's dictionary : word origins of food & drink* (2nd ed.). Oxford: Oxford University Press. ISBN 9780191744433.
5. ↑  "Marco Polo Bread - Wegmans". אורכב מ-המקור ב-3 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  Kauffman, Jonathan (11 בנובמבר 2010). "Dutch Crunch: According to Nick Malgieri, a San Francisco Treat". *SF Weekly*. אורכב מ-המקור ב-28 בדצמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**גמול השתלמות** הוא תגמול כספי המוענק לעובדים אשר יצאו להשתלמות מקצועית מטעם העבודה. מדובר באמצעי עידוד ללמידה והשתלמות מקצועית, המכיר בחשיבות ההמשך התפתחותי והקידום המקצועי של העובדים. גמול זה מיועד לתמריץ עובדים להרחיב את ידיעתם ולשפר את מיומנויותיהם באופן שיתרום לפיתוח האישי והמקצועי שלהם ולתרומתם לארגון.

רקע
---

בישראל, גמול השתלמות מהווה חלק מההסכמים הקולקטיביים ומוסדות השכר במגזר הציבורי ולעיתים גם בחברות פרטיות. זכאות לגמול זה נקבעת לפי מספר קריטריונים, כולל רמת ההשכלה, ניסיון לימודי ודרג מינהלי. המטרה היא לעודד עובדים להמשיך ולהעמיק את השכלתם ולהתמקצע בתחומים רלוונטיים לעבודתם, תוך הגדלת התרומה לארגון ולשיפור האישי. התהליך כולל הגשת בקשה עם תעודות המעידות על השתלמויות ולימודים רלוונטיים, והגמול משולם כתוספת לשכר העובד בהתאם להסכמים הקולקטיביים או לפוליסת החברה.

במסגרת ההכרה בחשיבות ההשתלמות, המדינה והמעסיקים מקדמים תוכניות שמטרתן לסייע לעובדים להשיג ידע ומיומנויות חדשים. גמול השתלמות נועד להקל על העובדים כלכלית ולעודד אותם לקחת חלק בקורסים ובתוכניות לימודיות, שעשויות לתרום להתפתחותם האישית והמקצועית. הליך הזכאות לגמול מותנה במספר קריטריונים, אשר מטרתם להבטיח כי ההשתלמות אכן תורמת לעובד ולארגון בו הוא עובד. כמו כן, הקריטריונים מקפידים על כך שההשתלמות תהיה בתחום הרלוונטי לעבודת העובד ושהיא תורמת לרחבת הידע ולהעמקת ההבנה בתחום זה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע וקריטריונים– כולל טבלת מכסת שעות עפ"י וותק, באתר הסתדרות המעו"ף
2. 1 2  קריטריונים לגמול השתלמות, באתר הסתדרות האקדמאים - מח*ר*
**השיבה לחיפה** הוא סרטו של הבמאי קאסם האוואל (Kasem Hawal), שיצא לאקרנים בשנת 1982 בהפקת סרטי אל-ארד. הסרט מבוסס על הנובלה "השיבה לחיפה" של ע'סאן כנפאני שיצאה לאור ב-1969.

רקע
---

"השיבה לחיפה" היה ספרו האחרון של כנפאני והוא עוסק במפגש בין פליטים ערבים שחזרו לביתם שבחיפה לאחר מלחמת ששת הימים, ובין משפחה יהודית ניצולת שואה המתגוררת בביתם.

הסרט הופק במימון פלסטיני ונחשב לסרט הפלסטיני העלילתי הראשון, על אף שהבמאי קאסאם הוואל אינו פלסטיני אלא עיראקי. הסרט מומן כולו באמצעות תרומות שנאספו על ידי החזית העממית לשחרור פלסטין. הסרט צולם בצפון לבנון במחוז טריפולי. שלושה חודשיים לפני תחילת הצילומים, ההפקה הפיצה קמפיין מודעות לגבי הסרט במחנה הפליטים נהר אל-בארד ובמחנה הפליטים אל בדאווי (אנ'). הצילומים לסרט לוו בשיתוף פעולה נרחב בין כל תושבי האזור. בסצנת הפתיחה המתארת את הגירוש השתתפו כ-4000 ניצבים מכל הגילאים שהם תושבי האזור תוך כדי שהם מביאים עימם תלבושות ואביזרים: פלסטינים מהמחנות הביאו עימם בגדים ישנים מלפני הגירוש, אזרחים תרמו מכוניות ישנות ודייגים לבנונים תרמו את סירותיהם לצילומים.

תקציר העלילה
------------

סעיד וצפייה הם זוג פלסטינים שנאלצו לנטוש את ביתם ואת תינוקם, בן חמישה חודשים, בשכונת חליסה בחיפה במאורעות 1948. זוג מניצולי השואה נכנס לגור בביתם, והם מאמצים את התינוק ומגדלים אותו כיהודי. בשנת 1967, לאחר כיבוש הגדה המערבית במלחמת ששת הימים, מחליטים בני הזוג הפלסטינים לחזור לבקר בדירתם בחליסה ולבדוק מה עלה בגורל התינוק. בדירתם מקבלת את פניהם מרים, בעלת הבית החדשה. היא מקבלת את פניהם בלבביות ואף מבטיחה שהם יוכלו לפגוש את בנם, ח'לדון-דוב, ולאפשר לו לבחור עם מי לחיות: עם משפחתו הביולוגית או עם משפחתו המאמצת. כאשר ח'לדון-דוב מגיע לדירה, הוא מתעמת עם הוריו על כך שהפקירו אותו ואת ביתם ועל שלא נשאו נשק ונלחמו. במקביל לעלילה המרכזית מתקיימת עלילת משנה שבמרכזה עומד פארס אללבדה, שעזב את ביתו ביפו ב-1948. גם הוא חוזר לבקר בביתו הישן, ולהפתעתו הוא מגלה שמשפחה ערבית גרה בביתו, והיא שמרה על תמונתו של אחיו השאהיד בדר, וקראה לאחד הילדים על שמו.

הערכה
-----

בספר "מרחב ספרותי ערבי-עברי" פורסם מאמר של מחמוד כיאל אודות היצירה, והוא מציין שהיא מן החשובות שביצירות הפלסטיניות, והיא עוסקת במספר סוגיות המעסיקות את החברה הפלסטינית לאחר 1948. הסוגיה הראשונה היא "התבוסה" במלחמת העצמאות ואובדן הבית, נושא זה בא לידי ביטוי בעלילה בעימותים של סעיד עם בניו, ח'לדון-דוב וח'אלד, המאשימים את דור הוריהם בכניעה. הסוגיה השנייה היא המאבק על ארץ ישראל, הבאה לידי ביטוי בעלילה בדמותו של ח'לדון-דוב, ילדם הפלסטיני של ציפה וסעיד שגדל וחונך כיהודי במשפחה יהודית ומשרת בצה"ל. הסוגיה השלישית, המשתקפת מדמותו של אללבדה, דנה בקשר בין הפזורה הפלסטינית לבין אלו שנשארו לגור בתוך מדינת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* "השיבה לחיפה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אן-מרי ג'אסיר, Coming Home: Palestinian Cinema, באתר The Electronic Intifada, ‏27 בפברואר 2007 (באנגלית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  Return to Haifa - A film by Kassem Hawal, באתר "פסטיבל הסרט הפלסטיני", מאורכב באתר Wayback Machine, ‏2014 (באנגלית).
2. ↑  חנן חבר ומחמוד כיאל, מרחב ספרותי ערבי-עברי, עמ' 87–97, באתר כותר.
**מצמוץ** הוא הסגירה והפתיחה המהירות של העפעפיים. הוא פעולה הכרחית של העין המסייעת לפזר דמעות ולהסיר גורמים מגרים ממשטח הקרנית והלחמית. בממוצע, מצמוץ לוקח מעט יותר מעשירית שנייה. מהירות המצמוץ עשויה להיות מושפעת מגורמים כגון עייפות, פגיעת עין, תרופה ומחלה. אדם ממצמץ בממוצע 15 פעמים בדקה. שיעור המצמוץ מוחלט על ידי "מרכז המצמוץ", אבל עשוי להיות מושפע על ידי תמריץ חיצוני. כאשר בעל-חיים (בדרך-כלל אדם) בוחר למצמץ רק עין אחת בתור אות לאחר בקביעה חברתית (צורה של שפת-גוף), הפעולה נקראת קריצת-עין. לעומת זאת, ישנן חיות (לדוגמה, צבים ואוגרים) הממצמצות את עינן האחת ללא תלות בעינן השנייה.

תפקוד ומבנה המצמוץ
------------------

המצמוץ מספק לחות לעין על ידי שטיפה בדמעות וחומר סיכה שהעיניים מייצרות. העפעף מספק יניקה לרוחב העין מצינור הדמעות אל כל גלגל העין לשמירה מהתייבשות.

המצמוץ גם מגן על העין מגורמי גירוי. הריסים הם שערות הצומחות מהעפעף העליון והתחתון היוצרות קו הגנה נגד אבק וגורמים מזיקים אחרים המזיקים לעין. הריסים לוכדים את רוב הגורמים המזיקים לפני שהם מגיעים אל גלגל העין.

ישנם מספר שרירים השולטים בהחזר המצמוץ. השרירים העיקריים, השוכנים בעפעף העליון ואחראים לפעולת הסגירה והפתיחה הם שריר העין החוגי (Orbicularis oculi) והשריר מרים העפעף העליון (levator palpebrae superioris). התכווצותו של שריר העין החוגי סוגר את העין, בעוד הרפייתו ובמקביל התכווצות שריר מרים העפעף העליון פותח את העין. שריר המולר (או שריר העפעף העליון) ושריר העפעף התחתון אחראים להרחבת העין. שרירים אלו אינם אחראים למצמוץ גרידא, אלא חיוניים גם בפעולות רבות אחרות, ביניהן גם פזילה וקריצת-עין.

מצמוץ בחיי היום-יום
-------------------

### בילדים

תינוקות אינם ממצמצים באותו שיעור כמבוגרים, למעשה תינוקות ממצמצים רק בשיעור ממוצע של פעם או פעמיים בדקה. הסיבה להבדל אינה ידועה, אבל ההשערה המוצעת היא שתינוקות אינם דורשים את אותה הכמות של סיכוך עין כמבוגרים בגלל שפקיחת עיניהם קטנה יותר יחסית למבוגרים. בנוסף, תינוקות אינם מייצרים דמעות במהלך החודש הראשון לחייהם. תינוקות גם ישנים בכמות משמעותית יותר שינה ממבוגרים, וכדלקמן, עיניים עייפות ממצמצות יותר. לעומת זאת, במשך הילדות שיעור המצמוץ גדל, ועד גיל ההתבגרות, הוא בדרך-כלל שווה למבוגרים.

### במבוגרים

גברים ונשים אינם נבדלים בשיעור המצמוץ הספונטני, המוערך בממוצע של 10 מצמוצים בדקה בסביבת מעבדה. ברם, כאשר העיניים מתמקדות בעצם למשך זמן ממושך, כמו בקריאה בספר או בצג מחשב, שיעור המצמוץ פוחת לבערך 3 - 4 פעמים בדקה. זוהי הסיבה העיקרית להתייבשות העיניים ולהתעייפותן בזמן קריאה.

מצמוץ העיניים עלול להיות אמת-מידה לאיבחון מצבים רפואיים. לדוגמה: מצמוץ מופרז עלול לסייע לאבחן התקפה של תסמונת טורט, שבץ, ואפילו הפרעה במערכת העצבים. שיעור מופחת של מצמוץ מיוחס למחלת פרקינסון, לחולים מבט חודר ניכר ודמוי-ערמומי אשר ניתן לזיהוי בקלות.  

מידת המצמוץ יכולה להעיד על מצב נפשי: אנשים מדוכאים מצמצו עד 18 פעמים בדקה לעומת 28 פעמים במצב נפשי טוב.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מצמוץ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מצמוץ** |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Blink and you miss it!
2. ↑  אורי ברמן, מצמוץ הוא רפלקס טבעי, אבל למה אנחנו לא יכולים להעביר אפילו חמש דקות בלעדיו? ומה המצמוץ שלנו מלמד עלינו? מכון דוידסון, 22 בפברואר 2024
**אדולף לודוויג תיאודור ריכרד פון שוּבּרט** (בגרמנית: **Adolf Ludwig Theodor Richard von Schubert**;‏ 19 באפריל 1850 – 13 במאי 1933), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוסים ועל ארמיות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון שוברט נולד בפוזן לתאודור ועמליה פון שוברט שהיו בעלי אחוזה בשלזיה. אחיו הגדול קונרד היה אף הוא גנרל לוטננט בצבא הגרמני, ולאחר מכן היה פוליטיקאי. בשנת 1867 התגייס פון שוברט לצבא הפרוסי, ולחם במלחמת פרוסיה צרפת. פון שוברט מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1902 מונה למפקד הדיוויזיה ה-39, בשנת 1906 מונה למושל העיר אולם. ובשנת 1907 מונה למפקח על חיל התותחנים.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון שוברט למפקד קורפוס המילואים ה-14 שהיה חלק מהארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית. הקורפוס בפיקודו נטל חלק בקרב מילוז ולאחר מכן בקרב לורן. ב-18 בספטמבר 1914 מונה למפקד הארמייה השמינית, אך הוא לא פיקד על הארמייה הרבה זמן, ב-9 באוקטובר 1914 הודח פון שוברט עקב החלטתו על נסיגה. ב-27 באוקטובר 1914 מונה פון שוברט למפקד קורפוס המילואים ה-27 שהיה חלק מהארמייה הרביעית, ולחם עימה בקרב איפר הראשון ובקרב איפר השני. לאחר מכן לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרב שמפאן השני ובקרב על הסום.

ב-28 באוגוסט 1916 מונה למפקד הארמייה השביעית, וכן קיבל את העיטור פור לה מריט. ב-11 במרץ 1917 פרש פון שוברט מהפיקוד על הארמייה.

לאחר פרישתו התגורר פון שוברט במרבורג, שם התגורר עד מותו ב-13 במאי 1933.

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריכרד פון שוברט** בוויקישיתוף
* Richard von Schubert na stranici Prussian Machine
* Richard von Schubert na stranici Deutschland14-18.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117109835
* VIAF: 40147235
* WorldCat: viaf-40147235

 |
**פטר אורסאולו** (בהונגרית: **Peter Orseolo**‏, **Péter I** (פטר הראשון) או **Velencei Péter** (פטר הוונציאני); בין 1010 ל-1015–1046 או 1059) היה מלך הונגריה פעמיים, פעם ראשונה לאחר מותו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה בין השנים 1038 ל-1041, בה הודח על ידי שמואל אבא, מלך הונגריה ובפעם השנייה לאחר קרב מנפו, בין 1044 ל-1046. ניהל מדיניות של חיזוק הנצרות בממלכה שזה-עתה התנצרה ועדיין התקיים בה ציבור עובדי אלילים גדול והתקרב אל האימפריה הרומית הקדושה עד כדי ויתור קצר ימים על עצמאותה של הונגריה.

תולדות חייו
-----------

נולד בוונציה לאחותו של מלך הונגריה אישטוון הראשון. אביו היה אוטונה אורסאולו, הדוג'ה של ונציה. ב-1026 הודח אביו ונמלט לקונסטנטינופול, בעוד פטר ואמו חזרו להונגריה לחצר דודו המלך. לאחר מותו של אימרה, בנו היחיד של המלך, ב-1031 מינה אישטוון את פטר כיורשו וציווה לו שישלים את מהלך התנצרותה של הממלכה.

ב-15 באוגוסט 1038 מת המלך אישטוון ופטר עלה על הכס ללא התנגדות. מדיניותו התמקדה בצווים נגד הפאגאנים והחרמת רכושם ובהחלפת האצולה הוותיקה לבית ארפאד באצילים ממדינות גרמניה ואיטליה.

בסתיו 1041 קושרים מבני משפחתה של המלכה גיזלה (אלמנתו של המלך אישטוון) עשו יד אחת עם ראשי שבטים פאגאניים הדיחו את פטר מכסאו ואילצו אותו להימלט, תוך שהם ממנים את שמואל אבא למלך. פטר נמלט לרגנסבורג, בה שהה באותה עת היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, והציע לו את אמונו ואת נאמנותה של הונגריה, אם יחזירו היינריך לשלטון.

ב-1044, לאחר ניסיון כושל לכבוש את הונגריה, הצליח היינריך להכניע את שמואל אבא וצבאו הבלתי ממושמע בקרב מנפו והמליך את פטר בסקשפהרוואר. ב-26 במאי 1045 נתן פטר להיינריך הומאגיום, והפך את הונגריה לואסלית של הקיסרות הרומית הקדושה. בהמשך שלטונו נאלץ פטר להתמודד עם חוסר נאמנות של האצולה וחלק מהכמורה, עד כי נאלץ להגלות את המלכה גיזלה מארצו. הבישוף גלרט הקדוש קרא בתגובה לשניים מבני-אחיה של המלכה מגלות בקייב (אנדרש ובלה), דבר שהלהיט מרד בקיץ 1046 שבשיאו הודח פטר מכסאו והוחלף באנדראש הראשון, מלך הונגריה (אחד מאותם בני-האח של גיזלה שהושבו מגלותם), בברכתו של גלרט הקדוש. בתוך כך פנו השבטים הפגניים שסייעו למפלתו של פטר בראשות אציל ואטא (Vata) כנגד אנדרש ואף רצחו את גלרט באמצעות השלכתו בתוך חבית מראש גבעת גלרט.

פטר נלקח כאסיר לעיר מלכותו, סקשפהרוואר, שם עקרו את עיניו. זמן שביו אינו ברור. הוא מת ללא בנים ונקבר בקתדרלה של פץ', שהוקמה בעת מלכותו.

ראו גם
------

* היסטוריה של הונגריה: מהכיבוש המדיארי עד הכיבוש העות'מאני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטר, מלך הונגריה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135958768
* ISNI: 0000 0000 3114 9941
* LCCN: n87888149
* NLP: a0000002050819
* VIAF: 40906262
* WorldCat: viaf-40151776785718011590

 |
**יאטר** (בערבית: **ياطر**; בעברית מקובל לקרוא לה **יעטר**) היא עיירה בנפת בינת ג'בייל במחוז אל-נבטיה בדרום לבנון.

הלחימה בדרום לבנון
------------------

בדצמבר 1970 תקף גדוד 51 בפיקוד דוד כהן מחבלים שהתמקמו בכפר. ב-1986 במבצע רוח קיץ תקפו גדוד הנח"ל המוצנח בפיקוד ישראל זיו מחבלים במשולש הכפרים יעטר-כפרא-צדיקין והרגו 10 מחבלים מארגון אמל ללא נפגעים לצה"ל.

בשנת 1986 בעקבות חטיפת החיילים יוסף פינק ורחמים אלשייך. יצאו כוחות סיירת הצנחנים, לפעילות בעומק בשטח על מנת לחסום את נתיב המילוט של החוטפים. הכוחות הגיעו סמוך לכפר יעטר כדי לחסום את הנתיב משם מערבה. כוחות חזבאללה שזיהו את הצנחנים תקפו אותם בירי ובמרגמות. במשך חצי יממה משעות הצהריים ועד שעות הלילה ניהלו חילופי אש. מסוקי קרב סייעו מהאוויר עד שבחסות החשכה הצליחו לסגת ולשוב לבסיסם.
בפברואר 1992 בעקבות ירי קטיושות לעבר ישובי הצפון יצאו כוחות צה"ל למבצע ניב מדובר. גדוד 202 יחד עם כוחות הנדסה ושריון פשטו על אזור הכפרים כפרא ויעטר על מנת לפגוע במחבלים ולהשמיד משגרי קטיושה. הכוח התגלה והיה חשוף לירי נ"ט וארטילריה, וכתוצאה מהירי נהרגו שני לוחמים ונפצעו שלושה.
במלחמת לבנון השנייה חיזבאללה יירט מסוק יסעור סמוך לכפר ו-5 אנשי צוות נהרגו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי גור, "**מצפון ומים**" - מתאר את שירותו כאלוף פיקוד צפון, הוצאת משרד הביטחון, 1998, עמודים 115-117.
2. ↑  אביחי בקר, מלחמות ישראל, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2001
3. ↑  מאיה פולק, איך החיים היו נראים אם עדיין היינו בלבנון?, באתר מקור ראשון, ‏09/05/2020
4. ↑  אתר למנויים בלבד גיא חזות, השבעה שלא חזרו, באתר "ידיעות אחרונות", 16 באפריל 2018
5. ↑  גל פרל פינקל, סא"ל במיל' אבירם רינג, מבצע חוק וסדר, 30 שנה אחרי, **מערכות** 477, עמ' 60
**הרשימה המתקדמת לשלום** (בערבית: **القائمة التقدمية للسلام** אלקאאמה אלתקדמיה ללסלאם) הייתה מפלגה ערבית-יהודית רדיקלית שהוקמה לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה על ידי מיזוג בין תנועת "אלטרנטיבה" היהודית (שהוקמה ב-1983 על ידי פורשים משל"י בראשותם של מתי פלד, יעקב ארנון, אורי אבנרי וחיים ברעם), "התנועה המתקדמת" מנצרת (שחבריה פרשו מ"החזית הדמוקרטית", שהביאה לבחירתו של תאופיק זיאד לראשות העיר, ב-1981, וגרפו הצלחה בריצה עצמאית בבחירות לרשות המקומית בנצרת ב-1983), ועוד כמה חוגים שונים (ביניהם "אל אנצאר" מאום אל-פחם, שפרשה מבני הכפר, ומצפן, שחברה חיים הנגבי היה למזכיר המפלגה) ויחידים נוספים. המפלגה דגלה בזכות ההגדרה העצמית של שני העמים, שוויון אזרחי מלא לערביי ישראל, נסיגה של צה"ל מדרום לבנון, והכרה באש"ף כנציג הפלסטינים.

ערב הבחירות לכנסת ה-11, נפסלה הרשימה מלרוץ לכנסת על ידי ועדת הבחירות המרכזית, יחד עם רשימת כך של מאיר כהנא, בטענה כי "רשימה זו דוגלת בעקרונות המסכנים את שלמותה וקיומה של מדינת ישראל, ושמירת יחודה כמדינה יהודית".

העניין הובא בפני בית המשפט העליון. הרכב מורחב של חמישה שופטים: הנשיא מאיר שמגר, אהרן ברק, מרים בן-פורת, מנחם אלון ומשה בייסקי, ישב על המדוכה, הפך את החלטת ועדת הבחירות על פיה, והתיר לרשימה לרוץ לכנסת. הרשימה זכתה בשני מנדטים, וכיהנו מטעמה בכנסת חברי הכנסת מוחמד מיעארי (שהיה ממקימי ופעילי תנועת אל ארד, שעניינה נדון בפסק דין ירדור בשנת 1965) והאלוף (מיל') מתי פלד.

בשנת 1988, ערב הבחירות לכנסת השתים עשרה, שוב עלה עניינה של הרשימה לדיון בפס"ד בן שלום, אך גם שם התיר בית המשפט את השתתפות הרשימה בבחירות. הרשימה קיבלה 33,695 קולות והפעם זכתה רק במנדט אחד, וכיהן מטעמה בכנסת מוחמד מיעארי. במלחמת המפרץ תמכה המפלגה בעיראק, מה שהביא לפרישת החברים היהודים ממנה ולהפיכתה למפלגה לאומית ערבית.

בבחירות לכנסת ה-13 בשנת 1992 רצה הרשימה בשלישית, אך הפעם כרשימה עם נציגים ערבים בלבד. הרשימה לא עברה את אחוז החסימה ובחרה שלא להתמודד בבחירות לכנסת ה-14 בשנת 1996. באותה שנה פרש פלג בראשות מוחמד מיעארי והצטרף למפלגת בל"ד.

ראו גם
------

* פרשת ניימן השנייה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרשימה המתקדמת לשלום
* סיעת הרשימה המתקדמת לשלום בכנסת האחת־עשרה, באתר הכנסת
* תשדיר הבחירות לשנת 1988 של הרשימה המתקדמת לשלום, סרטון באתר יוטיוב
* הרשימה המתקדמת לשלום, באתר וואלה!‏, 29 בנובמבר 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  שניים אוחזים בשל"י, דבר, 25 במאי 1983
2. ↑  "התנועה המתקדמת" בנצרת, דבר, 21 באוגוסט 1983
3. ↑  עוסאמה מחמיד, הוקמה רשימה ערבית יהודית, מעריב, 29 באפריל 1984
4. ↑  ע"ב 2/84, **ניימן נ. יו"ר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת האחת עשרה** פ"ד לט (2) 225

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311034705171
* VIAF: 161016222
* WorldCat: viaf-161016222

 |