אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**צבי חרמון** (10 בפברואר 1912–1996) היה נציב בתי הסוהר, עוד כששירות בתי הסוהר היה תחת חסות משטרת ישראל, מ-1952 ועד 1958.

ביוגרפיה
--------

נולד כהרמן אוסטפלד בגרמניה וגדל בעיר המבורן (כיום חלק מדויסבורג). חרמון היה עובד סוציאלי ורב ליברלי בהכשרתו, קצין מבחן ובעל תואר דוקטור בתחום הפנולוגיה (תורת הענישה). ב-1938 עלה לארץ ישראל. למד בבית הספר לשירות סוציאלי שהקימה סידי ורונסקי. ב-1942 עבר לחיפה והפך אחר כך לקצין המבחן היהודי הראשון בעיר. לאחר הקמת המדינה עבר לעבוד במשרד הסעד והיה מנהל המדור לשיקום נוער.

בספטמבר 1952 מונה לנציב בתי הסוהר, תוך שהוא מתנה את הסכמתו לקבל את התפקיד בכך שהוא לא יהיה אחראי לביטחון בו, לטענתו, הוא אינו מבין. לאחר שמונה לנציב בתי הסוהר חרמון שינה נהלים בשירות בתי הסוהר שהיו מושרשים מתקופת המנדט הבריטי והכניס לראשונה עובדים סוציאליים וגורמים חינוכיים. חרמון הנהיג חופשות לאסירים; הקים מחלקה פסיכיאטרית לאסירים הסובלים ממחלות נפש ומרכז מיון אסירים בכלא רמלה; וביטל את השימוש באלה אצל הסוהרים. ב-1954 קבע תשלום לאסירים תמורת עבודתם. הגישה הכללית הפכה להיות גישה שיקומית.

ב-1958, בעקבות מרד האסירים בכלא שטה קבעה ועדת חקירה בראשות השופט ד"ר משה עציוני, שחרמון "לא עמד באחריות הכללית המוטלת עליו" וכי למרות ששר המשטרה התריע בפניו על המצב הביטחוני הירוד בבתי הסוהר לא פעל לתיקון הליקויים. הוועדה קבעה שלאור אי הסכמתו להיות אחראי לנושאי ביטחון לא היה מקום למנותו לנציב בתי הסוהר. עם זאת, ציינה הוועדה לחיוב את עבודתו בשטחים אחרים. בעקבות זאת, באוקטובר 1958, מונה אריה ניר לנציב בתי הסוהר וחרמון הועבר לתפקיד המנהל המדעי המרכז למיון, הסתכלות ומחקר של בתי הסוהר, וכן ליועץ למשרד המשטרה לענייני טיפול בעבריין ושיקומו, ללא שינוי בדרגתו. בשנת 1964 היה חבר בהנהלה של הוסטל לאסירים משוחררים בנתניה. החלפת תפקידים זו הביאה לשינוי מהותי בגישת השירות לאסירים, ובמדיניות שירות בתי הסוהר וסדרי העדיפויות בו. גישתו הטיפולית-שיקומית של חרמון שבה והתממשה עם הקמתו של בית סוהר חרמון הקרוי על שמו.

בשנת 1959 היה מראשוני חברי הסגל של המכון לקרימינולוגיה, שהוקם במסגרת הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים, ועמד בראש מחלקת העונשין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה רבי, להצלת ילדים עזובים בחיפה, הד-המזרח, 17 במאי 1946  
דב שובל, חיפה העברית למען הילד העזוב, משמר, 17 ביולי 1947
2. ↑  האמת על הצבעה אחת בעירית פ"ת, שערים, 31 במאי 1951  
עמל בחיפה מרחיב את שעריו, דבר, 5 באוקטובר 1951
3. ↑  מלאכה לנערים עולים, חרות, 31 ביולי 1952
4. ↑  נציב בתי הסוהר נכנס לתפקידו, מעריב, 15 בספטמבר 1952
5. 1 2  דו"ח שטה מאשים: הזנחה ורשלנות בכלא, מעריב, 27 באוגוסט 1958
6. ↑  אסירים יקבלו שכר בעד עבודתם, מעריב, 3 באוקטובר 1954
7. ↑  ד"ר חרמון נתמנה יועץ לטיפול בעבריין, הצופה, 15 באוקטובר 1958
8. ↑  אכסניה לקליטת אסירים משתחררים תוקם בנתניה, מעריב, 25 ביוני 1964
9. ↑  הדס שפר, ואלה שמות: מ"חרמון" ועד "קישון", באתר nrg‏, 2 בדצמבר 2007

| **נציבי בתי הסוהר** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גרו גרא • רם סולומון • צבי חרמון • אריה ניר • חיים לוי • מרדכי ורטהיימר • רפאל סוויסה • דוד מימון • לוי שאול • גבריאל עמיר • אריה ביבי • עמוס עזאני • אורית אדטו • יעקב גנות • בני קניאק • אהרן פרנקו • עפרה קלינגר • אשר וקנין (מ"מ) • קטי פרי | נס הנציב |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007337218105171
* GND: 118928627
* ISNI: 0000 0003 8518 0444
* LCCN: n91021967
* NTA: 149008708
* VIAF: 49864397
* WorldCat: lccn-n91021967

 |