recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק באדריכל. אם התכוונתם לצייר, ראו שלמה ברנשטיין.
שלמה ברנשטין
ב-15 באוגוסט 1932 סיים שלמה ברנשטין את לימודיו באדריכלות בבית ספר לעיצוב ואדריכלות באוהאוס והוענקה לו דיפלומה מס. 92.
**שלמה יוסף (סְיוֹמָה) ברנשטֵיְן** (ט"ז בשבט תרס"ז, 31 בינואר 1907, וילנה – י"ח בטבת תשכ"ט, 1 בינואר 1969, תל אביב) היה אדריכל ישראלי, מבוני העיר הלבנה של תל אביב.

ביוגרפיה
--------

ברנשטין נולד בעיר וילנה לקלמן ברנשטין, סוחר בדים, ולפייגה לבית גילינסקי. התחנך בגן ילדים ובחדר, ולאחר מכן למד בגימנסיה כגן ובגימנסיה או-אר-או. למד ציור בבית ספר פולני לאמנויות פלסטיות. בנוסף רקד בלהקת בלט קלאסי וכן היה חבר בקבוצת הכדורגל "מכבי וילנה".

בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ותחילה התגורר בנס ציונה. בארץ למד במחזור הראשון של הטכניון שלוש שנים (תרפ"ו 1925/1926 - תרפ"ח 1927/1928). מורהו היה אלכסנדר בֶּרְוַואלד, מי שבנה את מבנה הטכניון בהדר הכרמל בחיפה. בתקופת לימודיו לקח חלק באימוני "ההגנה" בפיקודו של יעקב פת, וכן היה מראשוני קבוצת הכדורגל הפועל חיפה.

ב-1930 נישא לברטה קובארסקי, בתו של ד"ר הֶרץ קוֹבַארְסקי (Kowarski), רופא ילדים ידוע ועסקן ציבורי בווילנה, ממניחי היסוד לחינוך החילוני היידישאי בווילנה. אשתו הייתה מורה לחינוך גופני, בוגרת בית הספר הגבוה לתרבות הגוף בברלין.

ב-1931 יצא להמשך לימודיו בבית הספר "באוהאוס" בגרמניה. שם התחשבו בלימודיו הקודמים בטכניון ובהצטיינותו בלימודי האדריכלות אצל ברוואלד, והוא התקבל היישר לשנת הלימודים השלישית והאחרונה (הסמסטרים החמישי והשישי). מוריו היו מיס ון דר רוהה, וסילי קנדינסקי ויוזף אלברס. ב-15 באוגוסט 1932 סיים את חוק לימודיו באדריכלות ב"באוהאוס" והוענקה לו דיפלומה. באותה שנה נסע להשתלם אצל לה קורבוזיה בפריז.

בניין בתכנונו של שלמה ברנשטין, נבנה ברחוב הירקון 20, בתל אביב ב-1936 ובינתיים נהרס.
ב-1933 שב לארץ והשתקע בתל אביב. פתח משרד פרטי ובמסגרתו בנה בתי מגורים ווילות רבים בסגנון הבינלאומי ("הבאוהאוס").

במלחמת העולם השנייה עבד במחלקת עבודות ציבוריות בתכנון תחנות משטרה עבור ממשלת המנדט.

משנת 1946 ועד מותו עבד במחלקת ההנדסה של עיריית תל אביב.

מרבית הבתים שתכנן נהרסו עם השנים. נותר על כנו הבית ברחוב אחד העם 95 בתל אביב (1937), המהווה דוגמה מובהקת לסגנון.

האנדרטה לזכר קורבנות מחנה ההשמדה טרבלינקה בבית הקברות נחלת יצחק, שתכנן שלמה ברנשטין עם נסים שטריק (מעבודותיו האחרונות של ברנשטין).
בנו של ברנשטין, משה ענבר, הוא פרופסור אמריטוס למקרא ולאשורולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלמה ברנשטין** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "אדריכל שלמה יוסף (סיומה) ברנשטיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יח (1969), עמ' 5385

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו תצלום חזית הבית באתר "זומאפ ישראל". וראו גם: ניצה מצגר-סמוק, **בתים מן החול: אדריכלות הסגנון הבינלאומי בתל אביב: 1931–1948** (צלמים: יצחק קלטר, ג'ורג' פס'), תל אביב: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן תל אביב לפיתוח, משרד הביטחון – ההוצאה לאור 1994, עמ' 86. ניתן לראות תצלומים במהדורה הדו-לשונית אנגלית-צרפתית של הספר בגוגל ספרים, עמ' 128 (47 בתצוגה) ואילך.
2. ↑  האתר של פרופ' משה ענבר בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139803114
* VIAF: 102648360
* WorldCat (עם VIAF): 102648360

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בזמן שלפני הזריחה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שחר (פירושונים).
שחר בהונג קונג
**שחר** הוא שם כולל למספר נקודות זמן שבהן מתחיל להופיע אור כלשהו בכדור הארץ. בשלב השחר, השמש עדיין לא נראית בכדור הארץ ומצויה מספר מעלות מתחת לאופק.

לאחר השחר מתחיל פרק הזמן הנקרא "דמדומים", ובסופו זריחת השמש, שבה השמש מופיעה באופק כדור הארץ.

הגדרות
------

לשחר מספר הגדרות שונות:

* שחר אזרחי - מתחיל כאשר השמש נמצאת 6 מעלות מתחת לאופק בשעות הבוקר (בישראל - בממוצע כ-24 דקות לפני הזריחה). שחר אזרחי מוגדר כזמן שבו יש מספיק אור כדי שניתן יהיה להבחין בעצמים וניתן להתחיל לעסוק בפעילויות מחוץ לבית.
* שחר ימי - מתחיל כאשר השמש נמצאת 12 מעלות מתחת לאופק בשעות הבוקר (בארץ בממוצע כ-48 דקות לפני הזריחה). שחר ימי הוא הזמן המוקדם ביותר שבו ניתן להתחיל להבחין בעצמים.
* שחר אסטרונומי - מתחיל כאשר השמש נמצאת 18 מעלות מתחת לאופק בשעות הבוקר (בארץ בממוצע כ-1:12 שעות לפני הזריחה). שחר אסטרונומי מתחיל ברגע שבו השמש מתחילה להאיר את השמים. לפני זמן זה השמים חשוכים לחלוטין.

המחשת שלבי השחר והדמדומים ביממה
משך השחר אינו קבוע. ככל שמתקרבים לקטבים (קו רוחב גבוה יותר) משך השחר ארוך יותר. בתקופת הקיץ משך השחר הוא הארוך ביותר. בעונות המעבר הוא הקצר ביותר, ובעונת החורף מעט ארוך מהן. לדוגמה, ביום הארוך בשנה (21 ביוני) משך השחר האזרחי בתל אביב הוא 28 דקות, ולעומת זאת בסטוקהולם הוא נמשך שעה ו-33 דקות.

אין לבלבל בין שחר לזריחה, המוגדרת כזמן שבו השמש מתחילה להופיע מעל האופק.

בפולקלור
--------

ממונח זה, ששורשו פרוטו-שמי, נבע שמו של שחר – אל הזריחה במיתולוגיה הכנענית, ואחיו התאום של שלם – אל השקיעה.

המסורת בפולקלור המערבי היא כי רוחות רפאים, שדים, ערפדים, טרולים ושאר ישויות רוע (ובהן אפילו השטן) מחויבות להיעלם בטרם תחילת ה**שחר**. בהיותם יצורי חושך הם שונאים אור ובמיוחד את זה של השמש (ראו פוטופוביה). קלטים קדם-נוצרים חלקו אמונה זו.

ביהדות
------

 ערך מורחב – **עלות השחר**  

בהלכה, עלות השחר הוא זמן תחילת היום. זמן זה נקבע לפי זמן הופעת אור השמש על פני השמים, על אף שהשמש עצמה איננה נראית, ועודנה מתחת לאופק. כאשר השמש מופיעה באופק זהו זמן זריחת השמש והגדרתו ביהדות הוא הנץ החמה.

מספר מצוות ביהדות שאותם ניתן לקיים ביום דווקא נקבע שניתן להתחיל לקיימם בעלות השחר בין היתר מצוות קריאת שמע.

במסכת ברכות יש דיון על תחילת זמן זה ונאמרו בו כמה הגדרות מעשיות למי שאינו משתמש בשעון: ברגע בו יש מספיק אור כדי שניתן יהיה להבחין בין תכלת ללבן או בין זאב לכלב.

בשירו הידוע של חיים נחמן ביאליק "המתמיד" מופיעות השורות "בַּשַּׁחַר, בַּשַּׁחַר בְּטֶרֶם יַכִּירוּ / "בֵּין תְּכֵלֶת לְלָבָן, בֵּין זְאֵב וּבֵין כֶּלֶב"" - כלומר המשורר מנסה להעביר תיאור של המתמיד כמי שמשתדל לקום מוקדם באמת ללימודו.

ראו גם
------

* דמדומים
* זריחה
* שקיעה
* בוקר
* צהריים
* ערב
* לילה
* בין השמשות (יהדות)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שחר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שחר** |

| חלקי היממה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שחר • דמדומי בוקר • זריחה • בוקר • צהריים • אחרי הצהריים • שקיעה • דמדומי ערב • ערב • לילה • חצות הלילה |

 |
**אלברט טייב** (נולד ב-24 בפברואר 1962) הוא עורך דין, פוליטיקאי ואיש ציבור ישראלי, ראש עיריית כפר יונה.

ביוגרפיה
--------

אלברט טייב נולד ב-1962 בשכונת מלחה שבירושלים, למשפחת עולים מתוניסיה. כשהיה בן שנתיים, עברה משפחתו למושב עולש שבאזור השרון. טייב למד בבית ספר קריית חינוך בן-גוריון, מדרשת רופין. ב-1980 התגייס לצה"ל, שירת כלוחם בחטיבת גולני ולחם במלחמת לבנון הראשונה. לאחר שחרורו, התגייס למשטרת ישראל.

בתקופת שירותו במשטרה, טייב הקים את מרכז השיטור הקהילתי הראשון בישראל, במועצה אזורית עמק חפר, ושימש כבורר מוסמך ביישובי עמק חפר. בשלהי שירותו, החל ללמוד תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו, אותו הוא קיבל ב-2005, והמשיך ללימודי תואר שני עם הסמכה לגישור באוניברסיטת בר-אילן. ב-2007, עם קבלת התואר השני ולאחר 25 שנות שירות במשטרה, טייב פרש מן המשטרה והחל לעבוד כעורך דין. ב-2018, טייב הוסמך כנוטריון.

טייב עבר עם משפחתו לעיר כפר יונה ב-2009. בין 2016 ל-2023, טייב שימש כמנהלי הכללי של העמותה להנצחת חללי הפיגוע בצומת בית ליד. בנוסף, הוא שימש כיושב ראש הוועדה לשימור וגיוס מתנדבים בכפר יונה.

בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-2018, טייב נבחר למועצה מטעם סיעת "בשביל הכפר" ושימש כיושב ראש האופוזיציה העירונית. במרץ 2023, טייב הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות הקרובות על ראשות העיר מול ראש העיר שושי כחלון-כידור. לאורך כל מערכת הבחירות טייב הסתמן כמועמד המוביל, ברקע קדנציה רוויית טלטלות של כחלון-כידור. לבסוף, עם קיום הבחירות בפברואר 2024 בצל מלחמת חרבות ברזל, טייב נבחר לראשות העיר עם 60.3% מהקולות לעומת כחלון-כידור שקיבלה רק 26.3% מהקולות. גם בבחירות למועצת העיר טייב זכה להישג, כשסיעתו "בשביל הכפר" הפכה לגדולה ביותר במועצה עם 5 מושבים (מתוך 15).

נשוי להגר טהר לב טייב, ואב לשלושה. מתגורר בכפר יונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט טייב** בוויקישיתוף
* אלברט טייב, ברשת החברתית פייסבוק
* אלברט טייב, ברשת החברתית טיקטוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  עו"ד אלברט טייב מבטיח "להוביל את המפנה המיוחל" בכפר יונה, שרון אונליין, 13 באוגוסט 2023
2. ↑  אופירה חסיד, עו"ד אלברט טייב: מהמשטרה להתמודדות על ראשות עיריית כפר יונה, באתר חדשות נתניה אונליין, ‏1 באוקטובר 2017
3. ↑  בחירות 2023: אלברט טייב מכריז על התמודדות לראשות העיר כפר יונה, באתר מה קורא נט, ‏23 במרץ 2023
4. ↑  כפר יונה: אלברט טייב ניצח עם כ-60% מהקולות, ראש העיר המכהנת הודחה, באתר ynet, ‏28 בפברואר 2024
5. ↑  התוצאות הסופיות לבחירות המקומיות, דף ה-"Facebook" של עיריית כפר יונה, 2 במרץ 2024
**יגאל הורוביץ** (נולד בתל אביב ב-5 ביוני 1958) הוא וטרינר ישראלי, ששימש כווטרינר הספארי ברמת גן ומנהל בית החולים לחיות בר.

ביוגרפיה
--------

הורוביץ שירת בחיל הים, למד מדעי בעלי החיים בפקולטה לחקלאות ברחובות. לאחר סיום התואר הראשון טס ללימודי וטרינריה בנאפולי שבאיטליה ושם למד עד שנת 1990. אז, החל את תפקידו בספארי. יגאל הוא "מומחה לווטרינריה בתחום חיות הבר". הגדרת מומחיותו ניתנה לו על ידי הקולג' האירופאי והוא הווטרינר היחיד בישראל, נכון ל-2021, שנושא תואר זה. כמו כן הוא מומחה מטעם משרד החקלאות לרפואת חיות בר וגני חיות.

בין השנים 1998–2004 היה הווטרינר של בית החולים לחיות בר בגן הזואולוגי באבו כביר, תל אביב, עד לסגירתו.

בשנת 2005 יזם והקים את בית החולים לחיות בר שבספארי. מאז ועד היום הוא מנהל בית בית החולים, שקולט יותר מ-7,000 בעלי חיים מדי שנה.

בשנת 2012 יזם שיתוף פעולה ייחודי עם השירות הבולאי להנפקת גיליון בולים המציג את נושא הצלתן של חיות בר

בינואר 2008 ניהל עם צוות בית החולים את הטיפול בכ־100 שחפים שהגיעו לבית החולים כתוצאה מהרעלה המונית. ד"ר הורוביץ עדכן כי השחפים שסבלו מהרעלת בוטוליזם היו מאוד חלשים, התקשו לעמוד על הרגליים, וחלקם התקשו גם בנשימה. הצוות העניק להם סיוע ראשוני שכלל טיפול תומך, מתן נוזלים וחמצן וציפורים בעלות דופק חלש זכו לסיוע בהגברת הדופק. לבית החולים הגיעו בעבר ציפורים מאירועים רבי נפגעים של ציפורים שהורעלו, אך באותה פעם דובר מספר פגועים חריג במיוחד. כמה ימים לאחר מכן חלק ניכר מהשחפים שבו אל הטבע.

בשנת 2014 יזם והקים את בית הספר "בית אקשטיין" בספארי.

מאז שנת 2017 מצולמת בבית החולים לחיות בר הסדרה "להציל את חיות הבר" שהורוביץ לוקח בה חלק נכבד. הסדרה הדוקומנטרית מתעדת את הנעשה בבית החולים, את הטיפולים בחיות הבר מרגע הטיפול ועד רגע ההשבה אל הטבע.

בשנת 2011 פרסם הורוביץ את הספר "הלוחש לחיות" בהוצאת "אסטרולוג" מבית ידיעות אחרונות. הספר עוסק בחייו של וטרינר בגן חיות שמקבל מידי ידידו הטווס נוצת קסם מיוחדת, המאפשרת לו לחשוף לעיני הקוראים עולם מופלא של תובנות שחיי החיות מעניקות לנו.

בשנת 2022, סיים את תפקידו בספארי לאחר 32 שנים בעקבות החשד להטרדות מיניות שביצע. 

  

הורוביץ נשוי לשגית הורוביץ, ששימשה כדוברת הספארי, אב לשלוש בנות ומתגורר בגבעת שמואל.

ראו גם
------

* להציל את חיות הבר

קישורים חיצוניים
----------------

* יגאל הורוביץ, ברשת החברתית אינסטגרם
* ד"ר יגאל הורוביץ - 15 שנות פעילות בית החולים לחיות בר, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 25:06), 3 בדצמבר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצלת חיות הבר גיליון חריג, באתר התאחדות בולאי ישראל
2. ↑  ארז ארליכמן, רופאים הצילו כמאה שחפים לאחר הרעלה בגליל, באתר ynet, 30 בינואר 2008
3. ↑  ארז ארליכמן, עשרות שחפים שהורעלו שוחררו חזרה לטבע, באתר ynet, 4 בפברואר 2008
4. ↑  יגאל הורוביץ, הלוחש לחיות, באתר הספרייה הלאומית
5. ↑  קורין אלבז-אלוש, "נבדקו תלונות על הטרדות מיניות": וטרינר הספארי פורש, באתר ynet, 12 באפריל 2022
6. ↑  דניאל סבן, הכירו את שגית הורוביץ מגבעת שמואל דוברת הספארי, מקומונט גבעת שמואל, 17 באוגוסט 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463057305171

 |
**עאלי קאפו** (בפרסית: عالی قاپو- "השער הרם") הוא ארמון מפואר בעיר אספהאן שבאיראן. הארמון ממוקם בצד המערבי של מיידאן-י אמאם, הכיכר המרכזית ההיסטורית של העיר. הארמון הוקם בתחילת המאה ה-17, על בסיסו של מבנה קודם מהמאה ה-15, על ידי עבאס שאה הראשון כחלק ממאמציו להקנות אופי מלכותי לעיר אספהאן בה קבע את הבירה החדשה של האימפריה הפרסית.

תיאור הארמון
------------

השם שנקבע לארמונו נבחר כמשקל נגד לשמו של השער הנשגב (Bâb-ı âli) בארמון טופקאפי באיסטנבול, מרכז האימפריה העות'מאנית, שהייתה אז יריבתה של הממלכה הפרסית.

גובהו של הארמון 48 מטר והוא כולל שש קומות שבאחת מהן מרפסת גדולה. ממרפסת זו היה השאה צופה אל הכיכר ואל האירועים שהתקיימו בה. בארמון אירח השאה מבקרים ושגרירים זרים שבאו לראות את פניו. כאן בפעם הראשונה חגג שאה עבאס, את הנורוז (ראש השנה האיראנית).

המבנה מעוטר בדימויים שונים מעולם החי והצומח. הארמון מוליך אל רובע המגורים המלכותי הספווי שמאחוריו.

גלריית תמונות
-------------

* בתוך הארמוןבתוך הארמון
* 
* 
* הארמון בשעת לילההארמון בשעת לילה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עאלי קאפו** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012405367505171

 |
סלמאן ח'אן, 2011
**אקדמיית ח'אן** (באנגלית: **Khan Academy**) הוא ארגון חינוכי אמריקאי ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 2008 על ידי סלמאן ח'אן, מטרתו היא ליצור סדרה של כלים מקוונים שיסייעו בחינוך תלמידים.הארגון מפיק שיעורי וידאו קצרים.באתר האינטרנט שלו יש גם תרגילי תרגול והדרכה משלימים לצוותי חינוך. הארגון הפיק מעל 8,000 שיעורי וידאו המלמדים מגוון רחב של נושאים אקדמיים, כולל מתמטיקה, מדעים, ספרות, היסטוריה ומדעי המחשב. כל המשאבים זמינים בחינם למשתמשי האתר והאפליקציה.הפרויקט נתמך על ידי קרן ביל ומלינדה גייטס וחברת גוגל. 

בשיעורים המוקלטים אין רואים את פניו של המורה. הצופה רואה מסך שחור המדמה לוח כיתה שעליו מסביר המורה את השיעור באמצעות קולו תוך שהוא משרטט תרשימים באמצעות סמן עכבר ופותר תרגילים. בתי ספר בקליפורניה שהשתתפו בניסוי למידה על פי שיעוריו של **ח'אן** , הפכו למעשה את היוצרות בין לימוד פרונטלי ושעורי בית: שעורי הבית הם צפייה בסרטונים של **ח'אן** אודות חומר לימודי חדש ואילו בכיתה המורה רק עובר בין התלמידים הפותרים תרגילים ומסייע למתקשים. 

ראשית המיזם בסיוע מקוון בלימודי המתמטיקה שרצה ח'אן לתת לבת דודתו. 

ביוזמת שנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב, מכון דוידסון לחינוך מדעי ואיגוד האינטרנט הישראלי החל פרויקט של תרגום הסרטונים לעברית.

ראו גם
------

* שיעור הפוך
* למידה מקוונת
* וי הארט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקדמיית קהאן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אקדמיית קהאן (באנגלית)
* אקדמיית קהאן, ברשת החברתית פייסבוק
* אקדמיית קהאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אקדמיית קהאן, ברשת החברתית אינסטגרם
* אקדמיית קהאן, ברשת החברתית LinkedIn
* אקדמיית קהאן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר אקדמיית קהאן
* אקדמית קהאן בעברית
* הרצאה של סלמאן קהאן, "הבה נשתמש בווידאו כדי להמציא מחדש את החינוך", במסגרת כנס TED, שנת 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16699892r (data)
* LCCN: n2014022901
* SUDOC: 17144454X
* VIAF: 304625967
* WorldCat: lccn-n2014022901

 |
**אֵאוֹס** (יוונית הומרית: **Ἠώς** יוונית אטית: **Έως**‏) היא אלת השחר במיתולוגיה היוונית ובתם של היפריון ותיאה. שמו של אחיה הוא הליוס, וכמותו, היא נוהגת במרכבה רתומה לפיתון ולאחד מסוסי למפוס. היוונים תיארו את אאוס כאלה בעלת מאהבים רבים. אחד מהם היה ארס. בן זוג אחר של אאוס היה איאולוס, אל הרוחות, והיא ילדה לו את ארבעת אלי הרוחות: בוריאס (אל הרוח הצפונית), יורוס (אל הרוח המזרחית), זפירוס (אל הרוח המערבית) ונוטוס (אל הרוח הדרומית). בסיפור מיתולוגיה נוסף, זאוס מעניק לאהובהּ, טיתונוס, חיי נצח, אך טיתונוס הזדקן בסופו של דבר. לטיתונוס היא ילדה שני בנים, את אמתיון (אנ') ואת ממנון. מאהב אחר שלה היה אוריון, אך ארטמיס, האלה הבתולה, רצחה אותו. בסביבות המאה ה-6 לפנה"ס החלו להופיע יצירות אמנות בכיכוב אאוס, שבהן בדרך כלל צוירה בתוך מרכבתה או כבעלת כנפיים.

לפי סיפור אגדה, הייתה אאוס שולחת כל בוקר אצבעות ורודות אל פני השמיים ומעלה אור לשמיים במזרח. היא התאהבה בטיתונוס שהיה בן אנוש, וכאשר התחתנו שאל זאוס מה היו רוצים כמתנת נישואין. אז אמרה אאוס: "יום אחד הנסיך שלי ימות וישאיר אותי לבד, הייתי רוצה שתהפוך אותו לבן אלמוות". זאוס הסכים והפך את הנסיך מבן תמותה לבן אלמוות, אבל במתנה שהעניק זאוס נחבא עוקץ מרושע: הוא אמנם העניק לאהובהּ של אאוס חיי נצח כפי שביקשה, אבל לא נעורי נצח. הנסיך הצעיר והנאה הזדקן בחלוף השנים ולבסוף התכווץ כל כך עד שביקש נפשו למות. כשהבינה אאוס איזו קללה נוראה הטילה באהובהּ היא הפכה אותו לחרק והתאבלה על טיפשותה ופזיזותה בבקשהּ חיי נצח אך לא נעורי נצח מאת זאוס הנקמן לאהובהּ בן האנוש.

בגרסאות מאוחרות יותר של הסיפור החרק הוא צרצר.

מקבילתה הרומאית של אאוס היא אורורה, ובמיתולוגיה ההינדואית מקבילתה היא אושאס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאוס** בוויקישיתוף
* אאוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007402302205171
* BnF: cb16558531g (data)
* GND: 119240408
* LCCN: no2017053074
* SUDOC: 236894072
* VIAF: 59890024
* WorldCat: viaf-59890024

 |
**עַמִּי-צַדוּקָה** (או **עַמִּיצַדוּקָה**, **עַמִּי-זדוּגָה**) היה מלך מהשושלת הבבלית הראשונה שמוצאה היה אמורי (בערך 1646–1626 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה, ובערך 1582–1562 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה הנמוכה). כמה משמות-השנים עבור עשרים ואחת שנותיו שרדו, ביניהם עבור השבע עשרה הראשונות. השמות מצביעים על כך שהשנים האלו היו שנים שלוות בממלכה בשיפוץ והרחבת המקדשים, ומפעלי בנייה נוספים כמו בניית חומה על שפת הפרת בשנת מלכותו האחד-עשר.

מתקופתו נשתמרה סדרה של תצפיות אסטרונומיות של כוכב נוגה, ועל פיה נקבעו האפשרויות השונות לתארוך הכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק.

ראו גם
------

* מלכי בבל
* לוחות נוגה של עמי-צדוקה (אנ')

הערות שוליים
------------

1. ↑  Year-names for Ammi-Sadduqa
2. ↑  Mesopotamian Chronology - Livius, www.livius.org

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**עמי-דיתנה 1683–1647 לפנה"ס** | **מלך ממלכי בבל  1646–1626 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה** | **הבא**:**שַמְשוּ-דיתַנַה1625–1595 לפנה"ס** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257743905171

 |
**דורין רצ'אן** (ברומנית: **Dorin Recean**; נולד ב-17 במרץ 1974) הוא כלכלן ופוליטיקאי מולדובני, המכהן כראש ממשלת מולדובה.
בעבר כיהן כשר הפנים בין יולי 2012 לפברואר 2015.

ביוגרפיה
--------

רצ'אן נולד ב-1974 בדונדושן (Dondușeni) וגדל בכפר מינדיק (Mîndîc) כבן לפאבל רצ'אן, מורה לפיזיקה ולאליזה, מורה בבית ספר יסודי. הצטיין בלימודיו בבית ספר.
הוא סיים ב-1996 תואר ראשון בלימודי מנהל עסקים בינלאומיים באקדמיה ללימודים כלכליים של מולדובה בקישינב. בהמשך ב-2000 גמר תואר שני במנהל עסקים בשלוחה הבלגית של האוניברסיטה הבינלאומית ניופורט.

### קריירה

עד 2007 רצ'אן לימד במרצה באקדמיה ללימודים כלכליים, שבה למד. בין 2000–2012 לימד גם בשלוחה בקישינב של האוניברסיטה הבינלאומית ניופורט.
ב-2010 התמנה סגן שר לטכנולוגית המידע והתקשורת כשהיה אחראי על המעבר לדרכונים ביומטריים, בחלק מתוכנית ליברליזציית אשרות הכניסה בין רפובליקת מולדובה לאיחוד האירופי.
הוא היה הפוליטיקאי הראשון שחשף את תיקו באינטרפול של ולדימיר פלחוטניוק בפרשת "היער המלכותי" שגרמה להתפטרות ממשלת פילאט במרץ 2014.

ביולי 2012 התמנה לשר הפנים בממשלת ולאד פילאט. ב-31 במאי 2013 אחרי נפילת אותה ממשלה, נשאר כשר הפנים גם בממשלה החדשה בראשות יוריה ליאנקה.
רצ'אן היה שר הפנים האזרח הראשון של רפובליקת מולדובה, אחרי שבעבר משרד זה נוהל על ידי אנשי משטרה וביטחון פנים.
אחרי הבחירות בנובמבר 2014 סיים את תפקידו בממשלה, פרש מהחיים הפוליטיים ופתח עסק פרטי. רצ'אן לימד כמרצה באוניברסיטה הטכנית של קישינב.

בפברואר 2022 התמנה על ידי הנשיאה מאיה סנדו כיועץ נשיאותי לסוגיות ביטחון וכמזכיר כללי של המועצה העליונה לביטחון של רפובליקת מולדובה.
בעת הסלמת המתח בטרנסניסטריה אחרי פריצת המלחמה באוקראינה, רצ'אן נפגש בויניצה עם הנשיא שלישי של המדינה הפלגנית של טרנסניסטריה, ודים קרסנוסלסקי.

בפברואר 2023 התמנה לראש ממשלת מולדובה במקום נטליה גבריליצה.

חייו הפרטיים
------------

רצ'אן נשוי לסילביה ויש לו שני ילדים. הוא יודע רומנית, רוסית, צרפתית ואנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורין רצ'אן** בוויקישיתוף
* אלינה קוטורוס, כתבה בעיתון הרומני אדוורול, 10 בפברואר 2023
* דורין רצ'אן, באתר ממשלת מולדובה - כשר הפנים, 2012
* כתבה ברדיו מולדובה בפברואר 2023
* סרטון על מקורו וילדותו של דורין רצ'אן, בערוץ יוטיוב (ברומנית)
התפלגויות ואיחודים במפלגות השמאל הרדיקלי
**מפלגת מוקד** הייתה מפלגת שמאל ישראלית שפעלה בשנות ה-70, ובראשותה עמד מאיר פעיל.

לאחר התפצלותה של מק"י בשנת 1965 למפלגות מק"י ורק"ח - הסיעות היהודית והערבית בהתאמה, ולאחר שמק"י היהודית זכתה במנדט אחד בלבד בבחירות לכנסת השישית ובבחירות לכנסת השביעית, היא החליטה לקראת הבחירות לכנסת השמינית ב-1973 להתאחד עם כוחות שמאל נוספים. בראש אותם כוחות עמדה תנועת תכלת-אדום, שהורכבה מתנועת שמאל ישראלי חדש (שי"ח) ומקבוצת מרצים, בעיקר מאוניברסיטת תל אביב, בראשות ד"ר מאיר פעיל. הרשימה המשותפת קיבלה את השם "**מוקד**". רשימה זו קיבלה בבחירות, כמו קודם לכן, מנדט אחד בלבד. לקראת הבחירות לכנסת התשיעית התפצלה המפלגה: מק"י הצטרפה לחד"ש הקומוניסטית, והחברים הלא-קומוניסטים הצטרפו למחנה של"י.

נציגי המפלגה בכנסת
------------------

| כנסת | חברי כנסת | הערות |
| --- | --- | --- |
| **הכנסת השביעית (1969)** | מנדט אחד: שמואל מיקוניס | הסיעה נוצרה ב-25 ביולי 1973 לאחר שינוי שמה של סיעת היחיד מק"י, בעקבות הקמת מפלגת מוקד. |
| **הכנסת השמינית (1973)** | מנדט אחד: מאיר פעיל | ב-21 באוקטובר 1975 שונה שם הסיעה מ"מוקד - מק"י ותכלת אדום" ל"מוקד - לשלום ולתמורה סוציאלית".
מועמדים בולטים שלא נכנסו לכנסת: שמואל מיקוניס, יאיר צבן. לרשימת מועמדים מלאה ראו  |

קישורים חיצוניים
----------------

* סיעת מוקד באתר הכנסת (הקישור אינו פעיל, 1 באוגוסט 2022)
* מוקד, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
**מאיר פנים - כח לתת** הוא ארגון חסד ישראלי המספק מענה לצרכים שונים של האוכלוסייה הנזקקת, ופועל לפיתוח מעורבות ואחריות חברתית בדאגה לחלשים. נכון ל-2009, הארגון מפעיל 40 מוקדי פעילות ברחבי ישראל, מתוכם 14 בתי תמחוי המשרתים אלפי נזקקים מלמעלה ממאה יישובים ברחבי ישראל. יתר המוקדים הם מחסני ציוד יד שנייה, מועדוני נוער ומרכזי השמה.

הקמת הארגון
-----------

הארגון הוקם בשנת 2000 על ידי דודי זילברשלג ואשתו רבקה לזכרו של בנם מאירק'ה שנפטר בגיל 13 ממחלת כבד ממנה סבל מעת לידתו. הארגון מתאפיין בשירות אוכלוסיות מגוונות בישראל, בהקפדה על שמירת כבודם ומניעת תיוגם של הנזקקים ובפעילות למען השבתם למעגל העצמאות. פעילויות הארגון ממומנות מתרומות פרטיות, אך נעשות בשיתוף עם שירותי הרווחה והקליטה הציבוריים. לאחר כ-7 שנים של הפעלת הארגון, עזב זילברשלג את תפקידו. נכון ל-2016, העומדת בראש הארגון היא חיה מורגנשטרן.

מזון והסעדה
-----------

בתי התמחוי של מאיר פנים מעוצבים כמסעדות לכל דבר על מנת להעניק לסועד חוויה שוות ערך לארוחה במסעדה טיפוסית, במטרה לשמור על כבוד הנזקקים. התפריט השבועי בנוי על פי המלצתו של תזונאי, וכולל את כל אבות המזון וויטמינים חיוניים. המתנדבים המגישים את הארוחות מונחים להעניק גם חום ותמיכה רגשית לנזקקים.

בתי התמחוי מספקים מנות חמות לבתי קשישים או אנשים בעלי מוגבלות על בסיס יומי. המתנדבים המחלקים מונחים להתעניין במצבו הבריאותי של הקשיש, ומעניקים לו סיוע כגון קניית תרופות, תיקון מכשירי חשמל ועוד.

הארגון מספק ארוחות חמות לבתי ספר וגני ילדים שמנוהג בהם יום לימודים ארוך, על מנת להבטיח לילדים לפחות ארוחה אחת ביום בעלת ערך תזונתי גבוה. הארוחות ניתנות תמורת 3 שקלים לארוחה או ללא תמורה כלל למשפחות שאינן יכולות לשלם סכום מועט זה.

לקראת חגים או אירועים מיוחדים אחרים, הארגון מחלק חבילות מזון לנזקקים בשיתוף גורמי הרווחה בערים השונות.

מועדוני נוער
------------

הארגון מפעיל רשת מועדוני נוער המעניקה לילדי רווחה תמיכה רגשית ומקצועית במגוון תחומי החיים. המועדוניות מופעלות בשעות אחר הצהריים בשיתוף תנועות הנוער ושירותי הרווחה. במסגרת המועדוניות הילדים מקבלים עזרה בשעורי הבית, שיעורי העשרה, חזרה לקראת מבחנים ותמיכה רגשית. התוכנית מותאמת אישית לכל ילד בתיאום עם המוסד החינוכי בו הוא לומד. במהלך השהות במועדוניות הילדים מקבלים ארוחת צהרים מזינה, וארוחה קלה נוספת בטרם היציאה לביתם.

במהלך חופשות בתי הספר, המועדוניות מפעילות מערך של פעילויות מגוונות הכוללות משחקים וטיולים.

שיקום תעסוקתי
-------------

הארגון מעניק אפשרות תעסוקתית לקשישים ולפגועי נפש בסניפיו השונים. השיקום המקצועי כולל הכנת מזון, עריכת שולחנות והגשת המזון לנזקקים. תמורת עבודתם מקבלים המשוקמים מלגה סמלית שאינה פוגעת בזכאותם הסוציאלית לתשלומים. כמו כן מועסקים בסניפים עובדי שירות מטעם שירות בתי הסוהר ועובדים המחויבים בשירות מבחן.

כח לתת
------

כח לתת הוא מפעל התנדבותי המספק ציוד ביתי כרהיטים ומוצרי חשמל שנתרמו על ידי הציבור למשפחות נזקקות. הציוד שנאסף עובר תהליך של מיון, ניקוי והתאמתו לשימוש באמצעות מתנדבים. הציוד נמסר לנזקקים תמורת סכום סמלי. הארגון מפעיל כ-15 סניפים של "כח לתת" ברחבי הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מאיר פנים
* מאיר פנים, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  כח לתת - מרכז ציוד לנזקקים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298748305171

 |
**פרנצ'סקו פאולו קנטלי** (באיטלקית: **Francesco Paolo Cantelli**;‏ 20 בדצמבר 1875 – 21 ביולי 1966) היה מתמטיקאי איטלקי. הוא תרם תרומות לחקר תנועת גרמי השמיים, לתורת ההסתברות ולמדע האקטואריה.

ביוגרפיה
--------

קנטלי נולד בפלרמו. הוא קיבל את הדוקטורט במתמטיקה בשנת 1899 מאוניברסיטת פלרמו עם תזה בחקר תנועת גרמי השמיים. הוא המשיך את התעניינותו באסטרונומיה בעת שעבד עד 1903 במצפה הכוכבים האסטרונומי של פלרמו (*osservatorio astronomico cittadino*), שהיה בניהולה של אניבלה ריקו (Annibale Riccò). המאמרים המוקדמים של קנטלי עסקו בבעיות באסטרונומיה ובחקר תנועת גרמי השמיים.

מ-1903 עד 1923 עבד קנטלי בקרן פנסיה לבנק הפיקדון וההלוואות הממשלתי (*Istituto di Previdenza della Cassa Depositi e Prestiti).* במהלך השנים הללו הוא חקר נושאים במתמטיקה של תורת המימון ומדע האקטואריה ובנושאים מתורת ההסתברות. עבודתו המאוחרת של קנטלי עסקה באופן בלעדי בתורת ההסתברות. הלמה של בורל-קנטלי, אי-שוויון קנטלי ומשפט גליונקו-קנטלי הם תוצאות של עבודתו בתחום זה. בשנת 1923 הוא התפטר ממשרתו כאשר מונה כפרופסור למתמטיקה של האקטואריה באוניברסיטת קטניה. לאחר מכן עבד כפרופסור באוניברסיטת נאפולי. ב-1931 עבר לאוניברסיטת סאפיינזה ברומא, שם שהה עד פרישתו ב-1951. הוא נפטר ברומא.

קנטלי תרם תרומה משמעותית ליסודות תורת ההסתברות ולהבהרת סוגים שונים של התכנסות בתורת ההסתברות. בנוסף לכך, הוא תרם תרומה מכוננת למדע האקטואריה. הוא היה המייסד של המכון *Istituto Italiano degli Attuari* שעוסק ביישומים של מתמטיקה והסתברות לכלכלה. קנטלי היה העורך של כתב העת *Giornale dell'Istituto Italiano degli Attuari* (GIIA) מ-1930 עד 1958.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה של פרנצ'סקו פאולו קנטלי, באתר MacTutor (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "On the history of the Palermo Astronomical Observatory" by Giorgia Foderà Serio
2. 1 2  Benzi, Margherita; Benzi, Michele; Seneta, Eugene (באוגוסט 2007). "Francesco Paolo Cantelli". *International Statistical Review*. **75** (2): 127–130. doi:10.1111/j.1751-5823.2007.00009.x. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  Regazzini, Eugenio (במרץ 2005). "Probability and statistics in Italy during the First World War" (PDF). *Journal Électronique d'Histoire des Probabilités et de la Statistique*. **1** (1). `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**3, 4, 5 וחצי** הייתה תכנית טלוויזיה ישראלית מקורית לילדים ששודרה בערוץ הראשון מספטמבר 1980 ועד 1984.

הגתה את התכנית סופרת הילדים הדרום-אפריקאית בטי מישיקר, שעלתה לישראל זמן קצר קודם לכן, ב-1979. מישיקר גם חיברה את התסריטים לחלק מן הפרקים. התכנים נמצאים תחת זכויות היוצרים של הטלוויזיה החינוכית. 

העונות הראשונות שודרו תחילה בשחור-לבן וצולמו באולפני הטלוויזיה החינוכית ובהמשך שודרה התכנית בצבע וצולמה באולפני הרצליה.

התכנים בתוכנית
--------------

משתתפי הסדרה.  
למעלה (מימין): יונה אליאן, צ'ומפי, ששי קשת;  
למטה: צ'ומפי ואינשם
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.במרכז התכנית עמדו הבובות צ'וֹמְפִּי (שמעון כהן) ואֵינשֵׁם (שמואל וילוז'ני בתחילה ולאחר מכן עמי ויינברג), שעוצבו על ידי יוחנן לקיצביץ. את שתי הבובות ליוו המנחים ששי קשת, יונה אליאן, נירה עדי וישראל גוריון. לאחר חזרתה בתשובה של עדי ופרישתה מהתכנית, החליפה אותה שרי צוריאל.

בתכנית הוצגו סיפורים שסיפרו המנחים לשתי הבובות. רוב הסיפורים היו אגדות וסיפורי עם מוכרים כגון "עוץ לי גוץ לי", "סינדרלה" ו"נסיך צפרדע". סיפורים אלו הומחזו בעזרת תלבושות ותפאורות מושקעות, כשהמנחים משחקים את תפקידי הדמויות הראשיות. בתכניות שהוקדשו לחגים הומחזו גם סיפורים של סופרים יהודיים. כך היה לגבי "טופל'ה טוטוריטו" מאת שלום עליכם ו"העושה נפלאות" מאת י"ל פרץ. לאחר הצגת הסיפורים דיברו המנחים עם שתי הבובות ושרו שירים. חלק מהשירים שבוצעו היו שירי חגים מוכרים לילדים, ואחרים, מקוריים שנכתבו במיוחד לתכנית.

במסגרת התכנית הופקו שלוש "תכניות ספיישל" שהתייחסו למציאות הישראלית של התקופה: פרק אחד הוקדש לדולפינריום בתל אביב, פרק אחד לניקיון בחוף הים ופרק אחר נועד לעודד מחזור נייר, והופק בשיתוף המועצה לישראל יפה. הפרק שעסק במחזור ונקרא "אסטרונינו", החל בהדמיה של דיווח חדשותי שהוגש על ידי דליה מזור, ולאחריו הוצגה עלילה שכללה מרכיבים של מדע בדיוני, והציגה את תהליך מחזור הנייר כפי שהתבצע באותן שנים בחברת אמניר.

כתוביות הפתיחה של התכנית הציגו סרטון של תיבת נגינה גדולה, בה נעות דמויות שונות של חיות וליצנים לצלילי נעימה שהלחין דוד קריבושי (התיבה עצמה הופיעה גם על גבי עטיפת התקליט שיצא לתכנית, וכן היא כיכבה שבסיפורים שעסקו בקיקו הליצן [ישראל גוריון] ככלי הנגינה שלו). קריבושי הלחין גם את הסגיר ("3, 4, 5 וחצי") למילים של לאה נאור, והוא הושר על ידי מנחי התכנית. ציורי הרקע היו של יוחנן לקיצביץ. בחלק מהפרקים הוחלפה תיבת הנגינה בפתיח באנימציית סטופ מוישן שמציגה רכבת שעשויה מקוביות ועליה סמלילה של התכנית ושם הפרק.

קישורים חיצוניים
----------------

* "3, 4, 5 וחצי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מילות השיר "שלוש ארבע חמש וחצי", באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אתר למנויים בלבד עופר אדרת, האמא של צ'ומפי ואינשם, באתר הארץ, 17 באפריל 2015
**טֶרֵזוֹפּוֹלִיס** (בפורטוגזית ברזילאית: **teɾeˈzɔpolis**) היא עיירה בברזיל השוכנת במדינת ריו דה ז'ניירו, באזור הררי המכונה Região Serrana. הפארק הלאומי dos Órgãos נמצא בגבולות העיר. העיר ידועה כביתה של נבחרת ברזיל בכדורגל, מכיוון שהיא מארחת את מגרש האימונים של CBF בגרניה קומארי.

היסטוריה
--------

לפני הגעתם של הפורטוגזים לאזור בו שוכנת היום טרזופוליס, במאה ה-16, גרו בה ילידים ברזילאים. במאות הבאות החלו הפורטוגזים לקנות שם אדמות. האזור נכבש גם על ידי קווילומבו, שנוצר על ידי עבדים נמלטים שהגיעו ממטעי קני סוכר ליד ריו דה ז'ניירו.

בשנת 1821 הקים האזרח האנגלי ג'ורג' מארס (נולד וגדל בפורטוגל) חווה, שלימים הפכה ליישוב החשוב ביותר לאורך הדרך בין החצר, בריו דה ז'ניירו, לבין שטחה של ז'ראיס (כיום, מדינת מינאס ז'ראיס). Gerais), שהובילה לשיפור הגדול בחקלאות ובגידול בקר.

המשפחה הקיסרית הברזילאית התרשמה רבות מהיופי הטבעי ומהאקלים של האזור, שהתפתח באיטיות כך שב-1855 הפך היישוב לכפר שקיבל את השם Freguesia de Santo Antonio de Paquer. המשך הפיתוח של הכפר נבע מהסוחרים שהגיעו ממינאס ז'ראיס בדרך לריו דה ז'ניירו, והשתמשו באזור כתחנת מנוחה. לבסוף, ב-6 ביולי 1891, הפך הכפר לעירייה שנקראה טרזופוליס ("עיר תרזה"), על שם הקיסרית תרזה כריסטינה, אשתו של הקיסר פדרו השני.

הצמיחה הבלתי מבוקרת של טרזופוליס וערים אחרות באזור ההררי ליד ריו דה ז'ניירו הובילה לבניית מספר רב של בתים בשטח הררי או על גדות נהרות. עובדה זו, יחד עם כמות גשמים של 24 שעות שחרגה מהצפוי במשך כל החודש, גרמה לסדרה של שיטפונות ומפולות בוץ בינואר 2011. יותר מ-400 בני אדם מתו ואלפים איבדו את בתיהם באירוע, הנחשב לגרוע ביותר טרגדיה הקשורה למזג האוויר בהיסטוריה של ברזיל.

גאוגרפיה
--------

על פי מפקד האוכלוסין הברזילאי של 2010, בעיר יש אוכלוסייה של 163,746 איש בשטח אדמה של 770,6 קמ"ר. הפארק הלאומי Serra dos Órgãos נמצא בסביבה. הצמחייה השולטת בו שייכת לסוג היער האטלנטי. העיר מוקפת ביערות ובפסגות או פסגות ידועות, שבגללן העיר ידועה כבירה הלאומית של טיפוס הרים. הפסגות המפורסמות ביותר הן:

פסגת פדרה דו סינו - 2,263 מטר (7,425 רגל)

פסגת פדרה דו אסו - 2,230 מטר (7,320 רגל)

פסגת אגולה דו דיאבו - 2,020 מטר (6,630 רגל)

פסגת Nariz do Frade - 1,919 מטר (6,296 רגל)

פסגת דדו דה דאוס - 1,651 מטר (5,417 רגל)

פסגת פדרה דה ארמיטאז' - 1,485 מטר (4,872 רגל)

פסגת אצבע גבירתנו - 1,320 מטר (4,330 רגל)

מתוכם, דדו דה דאוס ("האצבע של האל") הוא המפורסם ביותר.

העירייה מכילה את פארק הטבע העירוני Montanhas de Teresópolis בשטח של 4,397 דונם, שנוצר בשנת 2009 כדי להגן על שטח גדול של היער האטלנטי. העירייה הכילה את אזור הגנת הסביבה Floresta do Jacarandá בשטח של 2,700 הקטרים, אך זה כבה ב-2013. הוא מכיל את 7,500 הקטרים (19,000 דונם) Bacia dos Frades להגנת הסביבה, שנוצר בשנת 1990. העירייה מכילה 20% מ-46,350 הקטרים (114,500 דונם) הפארק הלאומי Três Picos, שנוצר ב-2002. הוא מכיל חלק מפסיפס היער האטלנטי המרכזי של ריו דה ז'ניירו של יחידות שימור, שנוצר ב-2006.

### אקלים

טרזופוליס מתאפיינת באקלים גבוה סובטרופי (סיווג אקלים של קופן: Cfb), עם חורפים קרים ויבשים יחסית וקיץ מתון ורטוב. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 16 מעלות צלזיוס/ 60.8 מעלות פרנהייט.

לטרזופוליס יש את אחד האקלים המתון בברזיל וזו אחת הסיבות לכך שהאזור נבחר כמטה האימונים של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית, המארח את נבחרת ברזיל בכדורגל, הממוקמת בגרניה קומארי.

עיר תאומה
---------

העיר התאומה של טרזופוליס היא ריו דה ז'ניירו.==קישורים חיצוניים==

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרזופוליס
קצין מודיעין של המרינס מתדרך מפקדים על גבי מפה. תחום המיפוי והעזרים הוא אחד מתחומי האחריות של קצין המודיעין.
סיכת קמ"ן הגדוד בצה"ל
**קצין מודיעין** (בראשי תיבות: **קמ"ן**) הוא קצין במטה של יחידה צבאית או משטרתית מסוימת העומד בראש מערך המודיעין של אותה מסגרת. קצין המודיעין אחראי על תכנון, תיאום, איסוף ומחקר מודיעין על היעד: מל"מ, כוונותיו, יכולותיו, מיקומו, ומצבו הכללי. כמו כן, הוא אחראי על עיבוד המידע והצגתו למפקד המסגרת. שכן מתוקף תפקידו אינו צריך לבצע תרגילים במהלך הקורס על מנת לשמר יכולות גבוהות בתחום דימוי האויב. 

בתחום המודיעין הצבאי, אספקת מידע אודות מטרות אויב מסייע לרוב במאמץ האש. קצין המודיעין מתואם מבצעית עם קצין האג"ם ומונחה מקצועית לרוב על ידי חיל המודיעין. 

בצבאות נאט"ו סימולו הוא G2 ממטה האוגדה ומעלה ו-S2 ממטה החטיבה ומטה.

בחיל המודיעין הישראלי, הכשרת קצין מודיעין מתבצעת בבית הספר למודיעין, בה"ד 15, כאשר מתקיימת הכשרה בנפרד לקמ"ני גדוד ולשאר קמ"ני היחידות (באמ"ן, בחטיבות ובפיקודים). קציני המודיעין עוברים חפיפות ייעודיות ביחידות אליהן הם מגיעים, אשר מתאימות לאופי עבודתן.

בכוחות היבשה של צה"ל משרתים קציני מודיעין מרמת הגדוד ועד לרמת הפיקוד.

לקריאה נוספת
------------

* **המילון למונחי צה"ל**, אג"ם/תוה"ד 2003.

קישורים חיצוניים
----------------

* יותם קניספל, קמ"ני כמוך, אתר זרוע היבשה, ספטמבר 2009
* מילון מונחי המוסד
* סא"ל א. פלד, ‏המודיעין וקצין המודיעין, **מערכות** 80, אוקטובר 1953
* רס"ן י. נסיהו, ‏הקמ"ן והערכת המודיעין, **מערכות** 95, ספטמבר 1955  ותגובות:
	+ סא"ל ז. בורובסקי, ‏תשובה לקמ"ן הגדודי, **מערכות** 97, דצמבר 1955
	+ רס"ן רומי, ‏הקמ"ן והערכת המצב (ב), **מערכות** 97, דצמבר 1955
* אל"מ יהושע, ‏הפרדת רשויות במודיעין הקרבי, **מערכות** 267, ינואר 1979
* סא"ל א', ‏"שדה המוקשים" של המודיעין: החובות המוטלות על קציני המודיעין על-פי ועדות החקירה, **מערכות** 370, אפריל 2000

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555622805171
* LCCN: sh85067174

 |
**אריה אביטן** (נולד ב-1969), ידוע בשם הבמה **צ'ולו**, הוא ראפר, זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אריה אביטן נולד ב-1969 במרוקו. בגיל שנתיים עלה לארץ ישראל והתגורר בנס ציונה.

אביטן נשוי ואב לשלושה.

קריירה
------

ב-1998, הפיק צ'ולו את האלבום "ישראלים עצבניים אחד אחד", האלבום נחשב לבין אלבומי ההיפ הופ הישראלי הראשונים. באלבום משתתפים ראפרים שונים, ביניהם סאבלימינל, בעודו בן 17 בלבד, סילברדון ועוד. האלבום הוקלט בחנות הבגדים המאולתרת שהקים צ'ולו, "מאד מאן". בהמשך, בשנת 2000, הוציא הלייבל "מאד מאן" את אלבום האוסף "מיקרופון למקסימום", בו השתתפו אמני היפ הופ ורגאיי שונים, בהם צ'ולו עצמו, כלא 6, סאבלימינל ופישי הגדול.

ב-2001 הוציא יחד עם סאבלימינל והצל את הסינגל "האדריכלים", מתוך אלבום הבכורה של סאבלימינל, "האור מציון". בהמשך השנה, יצא אלבום האוסף "מיקרופון למקסימום 2", בו ביצע צ'ולו את השירים "בלאגן", "מסכות" ו"אמא אל תבכי".

ב-2003 הוציא את הסינגל "מנקים את העולם", יחד עם פישי הגדול, סנאגל והברנש. השיר זכה להצלחה תוך שהגיע למקום ה-23 במצעד השבועי של רשת ג'.

ב-2006 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "תבלין ישן". האלבום כולל, בין היתר, את השיר "השמחה", שזכה מספר שנים לאחר מכן לגרסת כיסוי בביצוע רביד פלוטניק, באלבומו "בור ועם הארץ", והופעות אורח של אמנים שונים, בהם נמרוד רשף, סאבלימינל, סילברדון והראפר היהודי-אמריקאי רמדי. ב-2010 הוציא יחד עם סאבלימינל גרסה מחודשת לשיר "עיניים להם" מתוך האלבום. השיר הגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד השבועי של רשת ג'.

ב-2012 התארח באלבומו של זמר הרגאיי סול ג'יי, משהו חייב לקרות, בשיר "משהו חייב לקרות", לצד רביד פלוטניק. ב-2013 התארח באלבומו של פלוטניק, בור ועם הארץ, בשיר "דמעות". ב-2019, לאחר מספר שנים של חוסר פעילות, תוך ששיתף פעולה עם פלוטניק בשנית, וביצע קולות רקע בשיריו של פלוטניק, "למעלה" ו-"סלח לי אבי כי חטאתי", מתוך האלבום "ועכשיו לחלק האומנותי".

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2006: תבלין ישן

### אלבומי אוסף

* 1998: ישראלים עצבניים אחד אחד (עם משפחת תאקט)
* 2000: מיקרופון למקסימום (עם מאד מאן)
* 2001: מיקרופון למקסימום (עם מאד מאן)

קישורים חיצוניים
----------------

* צ'ולו, באתר Discogs (באנגלית)
* צ'ולו, באתר Genius
* עינב שיף‏, האור והצל, באתר וואלה!‏, 28 באפריל 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  רפי ברבירו, צ'ולו ישיר לנו סולו, באתר ynet, 28 באפריל 2010
2. ↑  23.11.2003, באתר "פזמונט"
3. ↑  3.2.2011, באתר "פזמונט"
4. ↑  רביד פלוטניק - ועכשיו לחלק האומנותי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313543305171

 |
לייבזון במהלך מסיבת עיתונאים במחלקת המדינה של ארצות הברית, אוקטובר 2021 (במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית)
**יוּנה לייבזון** (נולדה ב-21 במרץ 1989) היא עיתונאית ישראלית ילידת ליטא הסובייטית, המשמשת ככתבת בארצות הברית של חברת החדשות של קשת 12.

ביוגרפיה
--------

לייבזון נולדה בליטא, אז חלק מברית המועצות. בשנת 1990 עלתה משפחתה לישראל. היא גדלה והתחנכה בראש העין, למדה בחטיבת הביניים "גוונים", ולאחר מכן בתיכון "בגין".

את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל. בתחילת דרכה סיקרה את תחום העלייה והקליטה והעולם היהודי, וכן שימשה כתבת לענייני איכות הסביבה. בסוף 2009 מונתה לכתבת לענייני כלכלה ואיכות הסביבה. שימשה עורכת יומני הבוקר בתחנה, וסגנית ראש מחלקת אקטואליה. היא זכתה בשני פרסי מפקד גל"צ, הראשון ב-2010 והשני ב-2015.

ב-2013 הצטרפה לסגל תוכנית הטלוויזיה "העולם הלילה" בהנחיית יעקב אילון. ב-2014 מונתה לראש הדסק לענייני כלכלה בגלי צה"ל. בינואר 2014 נבחרה להחליף את אסף ליברמן בתפקידו כמגיש התוכנית "יהיה בסדר", והנחתה אותה לצדו של אביב לביא.

באוגוסט 2014 הצטרפה להגשת תוכנית שבועית בערוץ 20.

בספטמבר 2015 נבחרה להחליף את חיים ריבלין בתפקידו בחברת החדשות שבערוץ 2, ככתבת לענייני חברה ורווחה. בנוסף, הגישה מדי פעם את "חדשות 2 הלילה", ואת המוסף הכלכלי של המהדורה המרכזית ביחד עם עמליה דואק.

משנת 2015 שימשה לייבזון, לתקופה מסוימת, כמרצה בבית הספר לתקשורת שבאוניברסיטת אריאל בשומרון.

באפריל 2019 החלה לשמש כשליחת חברת החדשות לארצות הברית במקום אהרן ברנע, אשר יצא לגמלאות.

חיים אישיים
-----------

ב-2016 נישאה לייבזון לרועי הררי, הם התגוררו בתל אביב ועברו לניו יורק בעקבות עבודתה של לייבזון. בינואר 2023 נולד לזוג בן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונה לייבזון** בוויקישיתוף
* 

* יונה לייבזון, ברשת החברתית פייסבוק

* יונה לייבזון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* יונה לייבזון, ברשת החברתית אינסטגרם
* יונה לייבזון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ניב שטנדל, ‏וואן וומן שואו, באתר ‏מאקו‏, 8 באוקטובר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבנר אברהמי ורלי אברהמי, משפחת לייבזון - ראש העין, באתר הארץ, 19 במאי 2004
2. ↑  יונה לייבזון: Forbes 30Under30, באתר פורבס ישראל,20 בפברואר 2017
3. ↑  השינויים - בפקודה: יונה לייבזון תחליף את אסף ליברמן ב'יהיה בסדר' בגל"צ], באתר אייס, 16 בינואר 2014
4. ↑  דוד אברהם‏, שני צדדים למטבע, באתר וואלה!‏, 28 באוגוסט 2014
5. ↑  לי-אור אברבך, ‏יונה לייבזון עוברת מגל"צ לחדשות 2: תשמש ככתבת חברה ורווחה, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2015
6. ↑  יונה לייבזון - שליחת "החדשות" לארה"ב, באתר ערוץ 7, 3 בפברואר 2019
7. ↑  יפעת הללי אברהם, ‏נושמים לרווחה: יונה לייבזון התחתנה, באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2016.
8. ↑  יוני פרוים, תתגעגעו? יונה לייבזון נפרדת, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 14 באפריל 2019
9. ↑  בשעה טובה: כתבת חדשות 12 יונה לייבזון ילדה בן בכור, באתר ‏מאקו‏, 21 בינואר 2023
**מרטין ברקוביץ'** (ברומנית: **Martin Bercovici**;‏ 24 באוגוסט 1902 – 19 בינואר 1971) היה מהנדס רשתות חשמל יהודי-רומני, חבר האקדמיה הרומנית. בתקופת מלחמת העולם השנייה ניהל בבוקרשט, רומניה את קולגיום מרטין ברקוביץ'.

חייו
----

ברקוביץ' נולד בברלאד, רומניה ולמד בבוקרשט בבית הספר הפוליטכני, במגמת הנדסת חשמל. לאחר שהוסמך כמהנדס חשמל, ב-1927, התחיל לעבוד בחברת הגז והחשמל של בוקרשט. במהלך שנות עבודתו בחברה התקדם והיה לסגן מנהל טכני של החברה. בתקופת הממשלות הפשיסטיות, ב-14 בספטמבר 1940, פוטר בגלל היותו יהודי והתרכז בפדגוגיה במסגרת הקולגים היהודים, "אונסקו", "אבאסון" וכמובן "קולגיום מרטין ברקוביץ'". אחרי נפילת המשטר הפשיסטי שולבו הוא ותלמידיו במסגרת החינוך הממלכתי האוניברסיטאי, כשהוא ממלא תפקיד של פרופסור במכון הפוליטכני של בוקרשט. יחד עם אריה א. אריה הוא כתב ספרי לימוד חשובים בתחום הולכת אנרגיה חשמלית ואספקתה.

מ-1948 היה ברקוביץ' למנהל משרד התעשייה והמסחר, בין השנים 1949 - 1952 היה מנהל המכון ללימודים ותכנונים אנרגטיים, בשנים 1952 - 1954 היה מנהל כללי טכני במשרד לאנרגיה חשמלית ובשנים 1954 - 1967 היה מנהל של המנהל לאנרגיה חשמלית במסגרת וועד התכנון הארצי. ברקוביץ' נמנה בין חלוצי תוכניות החשמול של רומניה ולקח חלק בתוכניות לשילוב רשתות החשמל הלאומיות בדרום-מזרח אירופה ועבודות התכנון וההתאמה של הדנובה להכנת ובניית התחנות ההידרואלקטריות בשערי הברזל. לאחר פרישתו אריה א.אריה שהיה תלמידו ירש את תפקידו.

בתו, ג'רלדין כהן, היא פרופסור לשיווק באוניברסיטת ברונל בלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטין ברקוביץ'** בוויקישיתוף
* In memoriam, Martin Bercovici (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – B (ברומנית)
2. ↑  Electroenergetica romanească în perioada 6 septembrie 1940 – 30 decembrie 1947 (ברומנית)
3. ↑  Evrei din România, Breviar biobibliografic, הוצאת הספר, בוקרשט, 2008, עמוד 65. (ברומנית)
4. ↑  Profesor inginer MARTIN BERCOVICI (ברומנית)
5. ↑  כתבה במלאת 40 שנה למותו של מרטין ברקוביץ'Realitatea Evreiască 354-355 31.01.2011 p.8

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258415605171
* ISNI: 0000 0000 6697 508X
* LCCN: n83014916
* VIAF: 33365191
* WorldCat: lccn-n83014916

 |
בימת הקונצרט בשנת 2009
**קונצרט פרס נובל לשלום** הוא מופע מוזיקלי שנתי, הנערך ב-11 בדצמבר בעיר אוסלו בירת נורווגיה. הוא נערך לכבודם של חתני פרס נובל לשלום באותה שנה, יום אחד לאחר טקס הענקת הפרס. הקונצרט נערך ברציפות מאז שנת 1994.

הקונצרט מתקיים בנוכחות חתני הפרס ואורחים נכבדים אחרים. מופיעים בו אמנים, המציגים מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים (בשנת 1995 כלל הקונצרט באופן חריג יצירות מוזיקה קלאסית בלבד). בשנות התשעים הנחו את האירוע אמנים ומנחי טלוויזיה נורווגים, אך מאז מופיעים בו כמנחים בעיקר אמנים מארצות הברית. מאז תחילתו הופיעו בקונצרט אמנים ידועים רבים ממגוון ארצות, בפרט ארצות המערב. תזמורת רדיו נורווגיה מלווה מדי שנה את המופע.

המנחים מציגים בקונצרט את פעילותם של חתני הפרס, ראיון מוקלט עמם מוצג והם עצמם נואמים במהלך הקונצרט.

ההכנות לקונצרט ובחירת האמנים שישתתפו בו מתחילות בחודש ינואר בעוד שזהות חתני הפרס מוכרזת בחודש אוקטובר. עם זאת יש ונעשים שינויים מאוחרים בתוכנית הקונצרט לשם מתן התייחסות לזהות חתני הפרס.

הקונצרט מוקלט ונערך במספר גרסאות, המשודרות בכ-100 מדינות בסך הכל, עם קהל צופים של מאות מיליוני אנשים. הוא מופק על ידי חברת הפקות פרטית וממומן בחלקו מחסויות.

במשך רוב שנות האירוע הוא נערך באולם אוסלו ספקטרום, אך בשנת 2015 הוא הועבר אל טלנור ארנה בעיר.

הקונצרט נערך לראשונה בשנה שבה זכו בפרס יצחק רבין, שמעון פרס ויאסר ערפאת. בין האמנים שהופיעו בו באותה שנה הייתה הזמרת עפרה חזה. בשנת 2010 הופיע בקונצרט עידן רייכל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונצרט פרס נובל לשלום** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קונצרט פרס נובל לשלום
* אתר הקונצרט
* ערוץ הקונצרט באתר YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 6967cc61-c424-4865-a9d9-051e901a02da

 |
**נריה קראוס** (נולדה ב-16 בדצמבר 1993) היא עיתונאית ישראלית המשמשת שליחת חדשות 13 בארצות הברית. בשנת 2023 נבחרה על ידי פורבס ישראל לאחת מ-30 הצעירים הישראלים המבטיחים.

ביוגרפיה
--------

נריה קראוס נולדה וגדלה בתל אביב. למדה בתיכון חדש בתל אביב, שימשה ככתבת נוער בעיתון "מעריב לנוער", והייתה בין המנחים של תוכנית הנוער "23 דקות" בטלוויזיה החינוכית.

את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל. לאחר שחרורה מצה"ל, הצטרפה כעורכת לדסק החדשות של העיתון ידיעות אחרונות ובשנת 2017, הצטרפה לערוץ 10 כחברת מערכת בתוכנית "הכל כלול". החל מחודש נובמבר 2019 שימשה עורכת התרבות של חדשות 13.

בינואר 2023 סיימה קראוס את תפקידה כעורכת התרבות ומונתה לשליחת חדשות 13 בארצות הברית. 

ביוני 2023 נבחרה להנחות את מצעד הגאווה והסובלנות בירושלים לצד העיתונאי ערן סויסה. לפי דיווחים המצעד בשנה הזו היה הגדול ביותר בהיסטוריית המצעדים בירושלים. 

קראוס היא בוגרת תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים[דרושה הבהרה]. טרם יציאתה לתפקיד בארצות הברית, החלה לימודים לתואר שני בתוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב.

בן זוגה הוא הסופר עידו גפן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נריה קראוס** בוויקישיתוף
* נריה קראוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* נריה קראוס, ברשת החברתית אינסטגרם
* נריה קראוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נריה קראוס בחדשות 13

הערות שוליים
------------

1. ↑  נריה קראוס, באתר Forbes Israel
2. ↑  מחוברות - הדור הבא, nrg, 27.10.2009.2009
3. ↑  ירדן אלעזר, מי סופר: בתיכון ראה כוכבים והמציא סיפורים, בגיל 25 פרסם רב מכר, באתר Xnet‏, 18 באוקטובר 2017: "הוא עדיין גר עם ההורים ברעננה, אף שיש לו זוגיות עם העיתונאית נריה קראוס."
**סמסון קיטור** (באנגלית: **Samson Kitur**; ‏ 25 בפברואר 1966 – 25 באפריל 2003) היה אתלט קנייתי, זוכה מדליית ארד אולימפית (ברצלונה 1992), זוכה מדליית ארד באליפות עולם (שטוטגרט 1993), סגן אלוף עולם באולם (סביליה 1991), אלוף אפריקה (קהיר 1990), סגן אלוף חבר העמים הבריטי (אוקלנד 1990) ופעמיים אלוף משחקי אפריקה (קהיר 1991 והארארה 1995) בריצת 400 מטר, וסגן אלוף עולם (שטוטגרט 1993) ואלוף חבר העמים הבריטי (אוקלנד 1990) בריצת שליחים 4x400 מטר.

ביוגרפיה
--------

### 1990

#### אלוף חבר העמים הבריטי

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בינואר-פברואר באוקלנד שבניו זילנד זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא משחקים חדש של 3:02.48 דקות. בנוסף, זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.88 שניות.

#### אלוף אפריקה

באליפות אפריקה שנערכה באוקטובר בקהיר שבמצרים זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.15 שניות.

### 1991

#### סגן אלוף עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בסביליה שבספרד זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 46.21 שניות.

#### אלוף משחקי אפריקה

במשחקי אפריקה שנערכו בספטמבר בקהיר זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.40 שניות.

### 1992

#### מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת ברצלונה שנערכה באוגוסט זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.24 שניות, אחרי קווינסי ווטס (43.50 שניות) וסטיב לואיס (44.21 שניות), שניהם מארצות הברית. בשלב חצי הגמר קבע שיא קניה חדש של 44.18 שניות. בנוסף, סיים במקום שמיני בריצת שליחים 4x400 מטר, לאחר שנבחרתו לא סיימה את שלב הגמר.

### 1993

#### סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בשטוטגרט שבגרמניה זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.54 שניות, אחרי מייקל ג'ונסון (43.65 שניות) ובוץ' ריינולדס (44.13 שניות), שניהם מארצות הברית. בנוסף, זכה במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:59.82 דקות.

### 1995

#### אלוף משחקי אפריקה

במשחקי אפריקה שנערכו בספטמבר בהארארה שבזימבבואה זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.36 שניות.

### 1996

באולימפיאדת אטלנטה שנערכה ביולי סיים במקום תשיעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.17 שניות. בנוסף, סיים במקום שמיני בריצת שליחים 4x400 מטר, לאחר שנבחרתו לא הופיעה לשלב הגמר.

חיים אישיים
-----------

בשנת 2003, בהיותו רק בן 37, הוא נפטר בפתאומיות ממחלה לא ידועה בביתו בכפר. שניים מבין אחיו, סימון קיטור ודויד קיטור, אף הם אתלטים בינלאומיים מצטיינים.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 400 מטר: 44.18 שניות (1992), **שיא קניה**

### אולם

* ריצת 400 מטר: 46.21 שניות (1991)

קישורים חיצוניים
----------------

* סמסון קיטור, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* סמסון קיטור, באתר olympedia.org
* סמסון קיטור, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* סמסון קיטור, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14208596

 |
ה**קפטאן** (בערבית: **قفطان**) הוא לבוש מרוקאי מסורתי.

את הקפטאן לובשים במהלך חגיגות המימונה והחינה המרוקאית, שכן הוא סוג של שמלה העשויה מבדים מבריקים ויקרים, הרקומים באלמנטים וברקמות מוזהבות ותכשיטים ואביזרים עשירים למיניהם. אליו מתווספים אצל הנשים כתר או סרט שיער וטול תואמים, ואצל הגברים תרבוש בגוון ארגמן.

היסטוריה
--------

מקורו של הקפטאן בפרס ומשם התפשט והפך לפופולרי בכל העולם הערבי. קפטנים נלבשו על ידי גברים ונשים כאחד, במיוחד על ידי מלומדים ופקידים בכירים שהיו חלק מהאליטה העירונית המרוקאית. רוב הנשים העירוניות לבשו קפטאן בבית, שהוא חלוק ללא צווארון עם שרוולים רחבים. קפטאנים יכולים להיות עשויים מברוקד משי עשיר או מבד פשוט למדי.

לכל אחת מהעיירות הגדולות הייתה וריאציה מסוימת של תלבושות מסוג זה, שהייתה מכוסה בטוניקה קלה.

הקפטאן במרוקו
-------------

הבגד התפתח לשמלה נשית מסורתית, רקומה ומעוטרת בתכשיטים וחגורה תואמת סביב המותן. לכן, קפטאנים הפכו לחלק מהותי מהתרבות המרוקאית, הקשורים בדרך כלל לחגיגות ומסמלים את התגלמות האלגנטיות, המעמד והזוהר במדינה.

מחקר איכותני שנערך בנושא רכישת קפטאן בקזבלנקה מצא כי נשים מרוקאיות משתמשות בקפטאן שלהן כדי לבטא זהויות שונות דרך שלבי חיים שונים. ראשית, רווקות צעירות המעוניינות להתחתן משתמשות בקפטאן כדי לבטא את הזהות האישית שלהן ולמשוך את תשומת ליבן של חֲמָיוֹת פוטנציאליות ולאו דווקא בני זוג פוטנציאליים. שנית, נשים נשואות משתמשות בקפטאנים כדי לבטא את הזהות המשפחתית שלהן. לכן, הן משקיעות זמן ומאמצים כדי לבחור קפטאן, ומנסות להתאים אותו לציפיות של חמותיהן. שלישית, נשים מבוגרות משתמשות בקפטאנים כדי לבטא את הזהות הקולקטיבית של הנשים המרוקאיות. בעת לבישת קפטאן בטקסי חתונה, הן ממלאות את תפקידן המיוחס מבחינה חברתית של שומרות המסורת.

גלריה של קפטאנים מרוקאים
------------------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפטאן מרוקאי** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד אינס אליאס, הסטייל הנצחי של עפרה חזה, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2016
* עליזה אלבז (עליזה זקרי), הכפתן המוזהב, באתר הקשר הרב דורי, 22 באפריל 2015
* The History Of The Moroccan Kaftan, באתר info tourisme maroc
* נאוה סילוורה, לא בדיוק כמו במרוקו, אבל דומה: איתרנו עבורכן כפתנים מכל מיני סוגים, באתר וואלה!, 13 באוגוסט 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  Smithsonian Institution, Caftan, Smithsonian Institution (באנגלית)
2. ↑  kaftan | Fashion History Timeline, fashionhistory.fitnyc.edu (באנגלית)
3. ↑  Kaftan - Discover Islamic Art - Virtual Museum, islamicart.museumwnf.org
4. ↑  Asmae Nakib-Morocco World News, Caftans: Morocco’s Treasured Traditional Garments Hit the Global Stage,  (באנגלית)
5. ↑  Delphine Godefroit, Marie-Hélène Fosse-Gomez, The Changes of Meaning Over Life Stages: Caftans As Expression of Moroccan Women’S Identities, Advances in Consumer Research Volume 42: Association for Consumer Research, 2014