recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לונא אבו נסאר** (בערבית: **لونا ابو نصار**; נולדה ב-1990 בנצרת שבישראל) היא זמרת-יוצרת וגיטריסטית ערביה-ישראלית, השרה בעברית ובערבית שירי פולק וסול, לשעבר חברת ההרכב סיסטם עאלי.

ביוגרפיה
--------

אבו נסאר נולדה בנצרת וחיה ביפו. בוגרת בית הספר Muzik ליצירה והפקה, במסגרתו השתתפה באלבום מחווה לאהוד בנאי והפליטים בביצוע לשיר "ממשיך לנסוע" שיצא כסינגל ראשון מתוך האלבום ונכנס לרשימת ההשמעה של גלגלצ. במהלך לימודיה השלימה את אלבומה הראשון, "אספר לך أحكيلك", אשר יצא ב-2013 וזכה בפרס אקו"ם לאלבום בכורה.

בביקורת על אלבום זה כתב יואב קוטנר: ""אספר לך", אלבום הבכורה של לונא אבו נסאר, הוא יצירה נפלאה, מפתיעה, מרעננת ששווה את תשומת הלב שלך בגלל הסיבות הנכונות. היא רק בתחילת הדרך, והדרך נראית מרתקת".

אבו נסאר חברה בהרכב ההיפ הופ היפואי "סיסטם עאלי" וחלק מהמיזם החינוכי של ההרכב, והשתתפה באלבום הבכורה של ההרכב שיצא גם הוא ב-2013.

ב-2017 הוציאה את אלבומה השני, "מערבולת دوامة". כמו אלבום הבכורה גם אלבומה השני הופק על ידי דרור רותם, וגם בו יש שירים בערבית לצד שירים בעברית.

ב-2019 הוציאה את אלבום ההופעה "לילה ביער", שהוקלט וצולם ביער הפיות בבית אורן, ובאותה שנה השתתפה בהקלטת האלבום השני של סיסטם עאלי, "מהרג'אן". באותה שנה הופיעה במסגרת פסטיבל "יערות מנשה" לצד אלה רונן, פלורה, מירב הלינגר, אסף אמדורסקי, אביגיל קובארי, גיל בר הדס, יעל קראוס ואחרים.

דיסקוגרפיה
----------

* **אספר לך أحكيلك** - 2013
* **מערבולת دوامة** - 2017
* **לילה ביער ليلة بالغابة** (אלבום הופעה) - 2019

קישורים חיצוניים
----------------

* לונא אבו נסאר, ברשת החברתית פייסבוק
* לונא אבו נסאר, ברשת החברתית אינסטגרם
* לונא אבו נסאר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* לונא אבו נסאר, באתר שירונט
* לונא אבו נסאר, באתר אייטונס (באנגלית)
* לונא אבו נסאר, באתר ספוטיפיי
* לונא אבו נסאר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לונא אבו נסאר, באתר בנדקמפ
* אתר למנויים בלבד בן שלו, אלבום בכורה מרגש ללונא אבו נסאר, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2013
* אלקנה כהן מספרת הסיפורים: על ההופעה של לונא אבו נסאר בצוללת הצהובה, במגזין קולומבוס, 29 במאי 2016
* אתר למנויים בלבד בן שלו, בערבית, אנגלית ועברית - לונא אבו נסאר היא מהקולות הנפלאים במוזיקה העברית, באתר הארץ, 25 במאי 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב קוטנר, נא להכיר: לונא אבו נאסר
2. ↑  פסטיבל יערות מנשה, 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: fccf3832-e60f-4075-bf95-49fc4b40e516

 |
איטליה בשנת 616, שנת מותו של מלך הלומברדים, אגילולף:מחולקת בין לומברדיה הגדולה בצפון, האקסרכיה של רוונה הביזנטית באמצע, בקלבריה ובדרום אפוליה, לומברדיה הקטנה בדרום, האקסרכיה הביזנטית של אפריקה באיי סיציליה, סרדיניה וקורסיקה
**לומברדיה הקטנה** או **לנגוברדיה הקטנה** (בלטינית: **Langobardia Minor**) היה השם שניתן בתחילת ימי הביניים לשטח בשליטת הלומברדים במרכזו ודרומו של חצי האי האיטלקי, שהשתייכו בעיקר לדוכסויות ספולטו ובנוונטו. אחרי כיבוש הממלכה הלומברדית על ידי קרל הגדול בשנת 774 לומברדיה הקטנה נותרה בשליטה לומברדית.

היסטוריה
--------

בשנת 568 בהגיעם לפריולי, כבשו הלומברדים מידי הקיסר הביזנטי יוסטינוס השני את מרבית השטח מדרום להרי האלפים. בהתחלה אחיזתם לא הייתה החידה. השטחים הכבושים חולקו לפי מושגי התקופה לשתי ישויות חשובות: לומברדיה הגדולה - מהאלפים לטוסקנה של ימינו, ולומברדיה הקטנה, שכללה במאה השישית את השטחים הכבושים מדרום לפרוזדור שחיבר את האקסרכיה הביזנטית של רוונה עם רומא וחצה את חבלי מארקה ואחר כך אומבריה דרך הערים אורבייטו, קיוזי ופרוג'ה.

בעוד שלומברדיה הגדולה התפצלה לדוכסויות רבות ולנחלות מלכותיות בראשות גסטלדים, לומברדיה הקטנה ידעה לכל אורך שלטון המלכים הלומברדים (774-568) יציבות מנהלית ניכרת, כשהייתה מחולקת רק לשתי דוכסויות: ספולטו ובנוונטו שנוצרו מיד אחרי הגעת הלומברדים בשנות ה-570.
הדוכסים הלומברדים הראשונים באזור היו פרואלד הראשון בספולטו וזוטון בבנוונטו. בהתחלה הם השתלטו על האזורים הפנימיים והשאירו לביזנטים את השליטה על החופים. רק יותר מאוחר בימי המלך אגילולף (591-616) התפשטו הלומברדים גם אל החופים והשתלטו על כל החוף האדריאטי בין אוטרנטו למבצר הביזנטי אנקונה, על חופי הים היוני והים הטירני. עם זאת לא צלחה דוכסות בנוונטו לכבוש באופן קבוע את נאפולי, את סלנטו ואת הקצה של קלבריה (מדרום לקוזנצה ולקרוטונה), אף לא את רומא וסביבתה.
**פתן ים בלצ'רי** (שם מדעי: ***Hydrophis belcheri***) הוא מין של פתן ים מתת-משפחת פתני הים, החי לאורך האזור האינדו-פסיפי. הוא נקרא בידי ג'ון אדוארד גריי ב-1849 על שמו של קפטן הצי המלכותי הבריטי, אדווארד בלצ׳ר (אנ'). הנחש מצוי בטבע סביב חופי הפיליפינים (בעיקר בויסאיאס), גינאה החדשה, מפרץ תאילנד, אוסטרליה (סביב הטריטוריה הצפונית וקווינסלנד וכן בים טימור), איי שלמה, איי אשמור וקרטייה ובקלדוניה החדשה. הוא מצוי בעומקים רדודים סביב 50 מטרים בקירוב ובקרבת שוניות אלמוגים, בהם דגים רבים המשמשים לו טרף.

מאפיינים
--------

אורך הנחש חצי מטר עד מטר אחד, והוא בעל קשקשים צהובים בהירים עם רצועות בצבע חום-זית ומעט אפור. הראש מעט כהה יותר וקצר במבנהו אך צבעו דומה לזה של שאר הגוף. הזנב רחב ודומה בצורתו להגה העוזר להניע את הנחש. כמו שאר נחשי הים הוא משריץ צאצאים חיים במים ולא עולה ליבשה כמעט, אם כי הוא צריך לשתות מים מתוקים. כאשר הוא עולה ליבשה הקשקשים שלו נראים יותר צהובים בהירים, מאשר במים.

נחש ימי זה נחשב בעבר לנחש הארסי ביותר בעולם, כאשר חל בלבול בינו לבין מין דומה - פתן ים סכיסטוסה. למעשה זהו נחש ביישן הנוטה להתרחק בעת איום ויכיש רק כמוצא אחרון, אפילו לאחר שמטרידים אותו. רוב המוכשים ממנו הם דייגים השולים דיג מרשתות, אך גם מתוכם אחוז המוכשים נמוך עקב הכשות יבשות רבות.

גם הארס עצמו אינו קטלני כמו נחשים אחרים. הרעיל ביותר מבין הנחשים הוא טאיפן פנים-יבשתי. נחש הים הארסי ביותר הוא פתן ים דובויז, אך גם הם מכישים רק לעיתים רחוקות ולאחר לחץ כבד. הארס מספיק חזק בשביל להרוג אדם בוגר, אך הוא מיועד להרג של דגים שהנחש מוצא בין האלמוגים ומשתק במהירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתן ים בלצ'רי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פתן ים בלצ'רי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סמארה** (בערבית: **السمارة**) היא עיר בסהרה המערבית השוכנת בחלק של הטריטוריה הנשלט על ידי מרוקו. אוכלוסיית העיר מנתה 40,347 תושבים נכון לשנת 2004. בעיר פועל שדה תעופה.

היסטוריה
--------

סמארה הוקמה כנווה מדבר ב-1869. זוהי העיר הראשית היחידה בטריטוריה שלא הוקמה על ידי הספרדים. במרכז העיר ניצבים חורבות מבצר שבתחומו ניצב מסגד. מיקומה של העיר נקבע עקב היותה שוכנת על נתיבי שיירות. ב-1902 הגיע לעיר שייח' מא אל-עיניאן (محمد مصطفى بن محمد فاضل ماء العينين الشنكيطي) שקבע את העיר כבירתו וכמרכז דתי. השיח' בנה בעיר ספרייה אסלאמית והעיר הפכה להיות מרכז ללימודי האסלאם.

ב-1904 הכריז השיח' אל עיניאן מלחמת קודש – ג'יהאד כנגד הכיבוש הצרפתי. במהלך המלחמה נגדו נבזזה העיר כמעט לחלוטין על ידי הצבא הצרפתי ב-1913 והספרייה שבה נהרסה. לאחר מכן הועברה העיר לשליטת ספרד. ב-1934 נהרסה העיר בשנית על ידי הצבא הספרדי לאחר מרד נגד שלטון ספרד.

ב-1975, לאחר פינוי סהרה המערבית על ידי ספרד, השתלטה מרוקו על הטריטוריה וב-1976 כבש צבא מרוקו את העיר מידי חזית הפוליסריו. עד היום קיים ליד טינדוף שבאלג'יריה מחנה פליטים בשם סמארה בו שוהים פליטים מהאזור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמארה** בוויקישיתוף
* ערך על סמארה מתוך lexicorient.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  www.citypopulation.de
**אסיצרטופס** (שם מדעי: ***Asiaceratops***; מילולית: "פרצוף מקורנן אסייתי") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הלפטוצרטופסיים אשר חי במשך הקרטיקון שלפני 125 עד 99 מיליון שנה מזמננו במזרח אסיה כשהממצאים שלו התגלו במונגוליה ובסין. לא כל החוקרים מכירים בסוג זה וחלק משייכים אותו לסוג הקרוב, מיקרוצרטוס.

דינוזאור זה נקרא ב-1989 בידי החוקרים לב נסוב (Lev Nesov), ל. פ. קזנישקינה (L.F. Kaznyshkina) וגנאדי אולגביץ' צ'רנפנוב (Gennadiy Olegovich Cherepanov) על סמך מאובנים חלקיים שהגיעו מסין ומונגוליה שכללו חלקי גולגולת, שיניים, עצמות שוקית וצלעות, אשר שויכו למין *Asiaceratops sulcidens* (במקור נחשב למיקרוצרטוס). ממצאים מאוזבקיסטן כללו שרידי שיניים, חלקים מהגולגולת ועצמות מפורקות שונות. ממצאים אלה שויכו למין *Asiaceratops salsopaludalis*. עם זאת טיב הממצאים הנמוך הוביל חוקרים רבים לסווג את הסוג למוטל בספק.

הדינוזאור המתואר היה בעל עטרה קצרה, מקור עבה כשל תוכי שהסתיים בבליטות שיניים, אשר עזרו לו לרעות מהצמחייה ששרעה במשך הקרטיקון: שרכים, ציקסיים ומחטניים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**ויליאם וורד** (באנגלית: **William Ward**;‏ 1766 – 1826) היה חרט אנגלי.

ביוגרפיה
--------

הוא היה בנם של ג'יימס וריישל וורד, ואח הבכור של ג'יימס וורד.

ויליאם וורד מונה לחרט של הדוכס מיורק, הנסיך מוויילס, ולהתקבל כעמית חרט באקדמיה המלכותית לאמנויות.

אחיו של ויליאם וורד, ג'יימס, היה אחד האמנים המצטיינים של אותה תקופה, סגנונו הייחודי ומיומנותו הרבה הציבו אותו מעל רוב בני דורו, והשפיעו באופן ניכר על התפתחות האמנות הבריטית. ג'יימס נחשב לאחד מציירי החיות הגדולים בתקופתו. ג'יימס ייצר ציורי היסטוריה, דיוקנאות, נופים וז'אנר. הוא התחיל בתור כחרט שהוכשר על ידי ויליאם.

ויליאם היה חרט מוכשר מאוד והיה האמן שחרט את רב העבודות של ג'יימס. השותפות של ויליאם וג'יימס וורד הניבה את התוצאה הטובה ביותר באמנות האנגלית, כשהמיומנות הטכנית הגדולה שלהם והאמנות הובילו לתמונות המשקפות את החן והקסם של התקופה.

הוא היה נשוי למריה מורלנד, אחותו של הצייר ג'ורג' מורלנד, ונולדו להם שני ילדים - מרטין תיאודור וורד, נפטר ב־1874 ויליאם ג'יימס וורד, נפטר ב־1840.

גלריה
-----

* מוכרי הארנבות מוכרי הארנבות
* מלאכה בייתית מלאכה בייתית
* איסוף הקש איסוף הקש
* יתומי מלחים יתומי מלחים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם וורד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Ward, William". *Encyclopædia Britannica* (11th ed.). Cambridge University Press.
2. ↑  Frankau, Julia Davis, 1864-1916. **Eighteenth century artists and engravers: William Ward A.R.A. James Ward R.A.; their lives and works**, Macmillan, 1904

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007513586205171
* AAG: 1242
* BNE: XX5597178
* BnF: cb14954302s (data)
* GND: 136453163
* ISNI: 0000 0000 6656 3309
* KulturNav: c03fc4c8-b740-4f07-96ef-8c67d4945662
* LCCN: no2006109841
* MusicBrainz: 24d350bc-8b35-4bac-9ffb-cdf695f0630b
* NLA: 36046799
* RKD: 82858
* SUDOC: 24891961X
* TePapa: 2397
* Trove: 1200614
* ULAN: 500012786
* VIAF: 311237017
* WorldCat (עם VIAF): 311237017

 |
**אלכסנדר ויצ'רצ'ק** (בגרמנית: **Alexander Wieczerzak**; נולד ב-22 במרץ 1991 בפרנקפורט, גרמניה) הוא ג'ודוקא גרמני, אלוף העולם משנת 2017, וזוכה מדליית הארד מאליפות העולם בשנת 2018.

קריירה
------

בפברואר 2014 זכה במדליה המשמעותית הראשונה שלו בקריירה הבוגרת, במדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף, לאחר שניצח את סיראזהודין מאגומדוב הרוסי בקרב על המדליה. ב-6 בדצמבר הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי, כשניצח את גוקי מארויאמה היפני.

ב-26 ביוני 2015, השתתף במשחקים האירופיים הראשונים שנערכו בבאקו, וזכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את סויינביורטה איורה האיסלנדי, בקרב השני את טומיסלב מריאנוביץ' הקרואטי, בשמינית הגמר ניצח באיפון את אושנגי מרגיאני הגאורגי וברבע הגמר גבר על לואיק פיטרי הצרפתי בניקוד ווזארי. בחצי הגמר הפסיד לאיוואן ניפונטוב הרוסי ונשר לקרב על מדליית הארד שם גבר על אלכסנדר סטסיאשנקה הבלארוסי.

באליפות העולם 2017 שנערכה בבודפשט, התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח את אנטואן ולואה-פורטי הקנדי, בקרב השני את אלן חובטסוב הרוסי, בשמינית הגמר ניצח את המובאטו ארי הסיני בניקוד ווזארי וברבע הגמר ניצח את לאסלו צ'וקנאי ההונגרי כאשר קיבל ניקוד ווזארי בשנייה האחרונה לקרב. בחצי הגמר ויצ'רצ'ק פגש את חסן חלמורזייב הרוסי, האלוף האולימפי המכהן, וכ-40 שניות לסיום ויצ'רצ'ק ביצע תרגיל סיאו נגי והשיג ניקוד ווזארי שהספיק לניצחון. בגמר הוא פגש את מתאו מרקונצ'יני האיטלקי וניצח באיפון 2 דקות מפתיחת הקרב.

באליפות העולם 2018 שנערכה בבאקו, זכה במדליית הארד. בקרב הראשון הוא ניצח את באיפון את סטיוארט מקוואט הבריטי, בקרב השני הוא ניצח בווזארי את אנטוניו אספוזיטו האיטלקי ובשמינית הגמר הוא גבר שוב באיפון על אדוארדו סנטוס הברזילאי. בשלב רבע הגמר ויצ'רצ'ק הפסיד באיפון לודאט אלבייראק הטורקי ונשר לקרבות בית הניחומים. לאחר ניצחון בווזארי על מתיאס קאס הבלגי, ויצ'רצ'ק עלה לקרב על מדליית הארד בו ניצח בווזארי את בן ארצו דומיניק רסל הגרמני כאשר ביצע תרגיל סיאו-נגי 5 שניות לסיום.

פרסים
-----

מקור:

* **אליפות העולם**:

בודפשט 2017: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג
באקו 2018: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג
* **אליפות אירופה**:

באקו 2015: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג
* **תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי)**:

גראנד פרי דיסלדורף 2014: מדליית ארד
גראנד פרי סמסון 2014: מדליית כסף
גראנד סלאם טוקיו 2014: מדליית ארד
גראנד סלאם טיומן 2015: מדליית ארד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר ויצ'רצ'ק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר ויצ'רצ'ק (בגרמנית)
* אלכסנדר ויצ'רצ'ק, ברשת החברתית אינסטגרם

* אלכסנדר ויצ'רצ'ק, באתר איגוד הג'ודו העולמי

* אלכסנדר ויצ'רצ'ק, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
2. ↑  הקרב על הארד מול דומיניק רסל, אליפות העולם 2018, אתר איגוד הג'ודו העולמי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1159652163
* VIAF: 1337152684004723430003
* WorldCat (עם VIAF): 1337152684004723430003

 |
**צ'צ'יליה גלראני** (באיטלקית: **Cecilia Gallerani**; ‏1473–1536) הייתה אחת מפילגשיו של לודוביקו ספורצה, שימשה כמודל ללאונרדו דה וינצ'י לציורו הגבירה עם החולד (1489) ונראה שאף לציורים אחרים וכן ניהלה מפגשים אינטלקטואליים בהם השתתפו משכילי מילאנו ואורחים.

חייה
----

גלראני נולדה בסיינה. אביה, פאציו, אף כי לא היה בן אצולה, היה עובד ציבור בחצר מילאנו ושימש כשגריר בפירנצה ובלוקה. אמה, מרגריטה בוסטי, הייתה בתו של דוקטור למשפטים אשר דאגה כי בתה תזכה לחינוך מקביל לזה של בניה בלטינית ובספרות.

גלראני הייתה מבריקה ומשכילה, ולימים העניקה את חסותה לסופרים, שהיללו את יופייה בשירים. גלראני הנאווה הפכה פילגשו של לודוביקו ספורצה בעת שהייתה בת שש-עשרה או שבע-עשרה. ידוע שבשנת 1489 הצליח אחיה של גלראני לחמוק מעונש לאחר שהרג אדם בעת מריבה, בזכות התערבותו של לודוביקו, ולכן ניתן להניח שכבר באותה עת היו השניים בקשר רומנטי. בשנת 1490 הרתה הפילגש לדוכס, וב-3 במאי 1491 ילדה לו בן זכר, שהוטבל בשם צ'זארה ספורצה ויסקונטי ומאוחר יותר זכה לכינוי מקסימיליאן. כמה חודשים קודם ללידה, ב-16 בינואר 1491, התחתן לודוביקו עם ביאטריצ'ה ד'אסטה, בתו של דוכס פרארה, שדרשה כי ירחיק מעליו את הפילגש. ואכן, למרות תשוקתו אליה, ציווה לודוביקו להוציא את גלראני ממצודתו ולשכנה בעירו, מילאנו. מאוחר יותר השיא אותה לודוביקו לאחד מנאמניו, הרוזן ברגמיני. בתקופת נישואיה ילדה צ'צ'יליה שלושה ילדים נוספים. אף שנחשבה כמשוררת מעודנת ומוזה למשוררים איטלקים, שיריה לא נדפסו ואבדו.

לאונרדו פגש בגלראני בזמן ששניהם התגוררו בארמונו של "איל מורו" ("המוֹרִי", כינויו של לודוביקו, שהיה כהה עור - Il Moro). האזכור הראשון לציור הדיוקן של לאונרדו מופיע אצל המשורר בלינצ'וני, שהיה ידידה של גלראני, וכתב: 

> 
> הו טבע מה קנאי אתה בווינצ'י שצייר את אחד מכוכביך, את צ'צ'יליה הנאווה, שעיניה הנאות מטילות צל אפל על אור השמש [...] חשוב: ככל שהיא נאה ומלאת חיים יותר תגדל תפארתך בימים הבאים עלינו. תן אפוא תודה ללודוביקו ולגאוניותו ולידו של לאונרדו, שניהם היו רוצים לחלוק אותה עם הנצח
> 
> 
> 
> — צ'ארלס ניקול, **לאונרדו דה וינצ'י** (תרגום: כרמית גיא, עם עובד 2007) עמ' 262-263
> 

פרטי הלבוש של גלראני מעידים על מעמדה המוגבל והארוטי של הפילגש. בידי הנערה מתכרבל בעל חיים שמקובל לכנותו חולד. בעל החיים, בעל הפרווה הלבנה, נקשר בפולקלור לטוהר וניקיון, ונחשב לחיה שתבחר למות ולא להתלכלך. ויש בו גם משחק מילים מלומד: ביוונית נקרא הסמור galè, משחק מילים עם שם משפחתה של צ'צ'יליה - גַלֶראני. מעבר לכך, ובצורה מובהקת יותר, מסמלת החיה את הדוכס ספורצה, שזכה לכינוי "החולד" (L'Ermellino).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'צ'יליה גלראני** בוויקישיתוף
* צ'צ'יליה גלראני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צ'ארלס ניקול, 2007. **לאונרדו דה וינצ'י**, תרגום: כרמית גיא, עם עובד, עמ' 260-261

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128641444
* ISNI: 0000 0000 7870 5386
* LCCN: n99041628
* NKC: js20060915008
* NLP: A20673218
* SUDOC: 169870758
* VIAF: 26396260
* WorldCat: lccn-n99041628

 |
ויליאם וולוורת' (בתחתית התמונה משמאל) הורג את ווט טיילר, 1381.
סר **ויליאם וולוורת'** (באנגלית: **Sir William Walworth**; נפטר בשנת 1385) היה הלורד ראש העיר של לונדון, בירת אנגליה. במהלך כהונתו הרג את ווט טיילר, מנהיג מרד האיכרים וכך הצליח במו ידיו לסיים את המרד.

קורות חיים
----------

וולוורת' היה בן למשפחה שהתגוררה בדורהאם. הוא התמחה אצל ג'ון לאבקין (John Lovekyn) חבר החברה המאמינה של מוכרי הדגים (גילדת הדייגים של לונדון). 

וולוורת' ירש את מקומו של מורו כאלדרמן של רובע ברידג' (Bridge ward) במועצת הסיטי בשנת 1368, נבחר לתפקיד שריף בשנת 1370 ולתפקיד הלורד ראש העיר בשנת 1374.

במהלך כהונתו הוא נהג להלוות כספים רבים לריצ'רד השני, מלך אנגליה ותמך בדודו של המלך ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר.

וולוורת' עבד זמן קצר בבית המכס של לונדון תחת ג'פרי צ'וסר ונחשב באותה עת לאחד הסוחרים העשירים בלונדון.

### מרד האיכרים

וולוורת' ידוע בכך שהרג את ווט טיילר במהלך הפגישה שנערכה בין המלך לבין טיילר, ובכך הביא במו ידיו לסיום מרד האיכרים.

בעקבות הטלת מס הדרכים, יצא טיילר בראש קבוצת איכרים ותפס את השלטון בקנטרברי. בעקבות ניצחון זה התקדם לעבר העיר לונדון ונכנס אל העיר בראש צבא איכרים המונה כ-50,000 לוחמים. 

טיילר חצה את גשר לונדון בלא התנגדות, נכנס אל מצודת לונדון וכלא את סיימון סדברי, ארכיבישוף קנטרברי הלא פופולרי, וכרת את ראשו. המורדים המשיכו לארמון סאבוי, העלו אותו באש והרגו את דודו של המלך.

ריצ'רד מוולינגפורד נפגש עם המלך ריצ'רד השני והגיש לו את דרישות המורדים. המלך נפגש עם צבא המורדים באזור מייל אנד והבטיח לבחון את דרישותיהם, ולפעול להפחתת המיסים הלא פופולריים.

בעוד ש-20,000 מחייליו המתינו באזור סמית'פילד, טיילר רכב לבדו להיפגש עם המלך. טיילר נפגש עם המלך בנוכחותו של וולוורת'. לא ברור מה התרחש בפגישה, אולם ככל הנראה טיילר העליב את המלך בן ה-15, וסר ויליאם וולוורת' שלף את חרבו ודקר את טיילר שהיה בלתי חמוש. ראלף דה סטאנדיש, אחד משומרי המלך דקר אף הוא את גופתו של טיילר ווידא את מותו.

בשל ההגנה על המלך קיבל וולוורת' את תואר האבירות "סר" וכן קיבל משכורת חודשית לשארית חייו מאוצר המלך.

וולוורת' התמנה לשתי ועדות מלכותיות שנועדו להחזיר את השלום למחוז קנט.

וולוורת' נפטר בשנת 1385 ונקבר בכנסיית סנט מייקל שבקרוקד ליין (כנסייה בה התפלל במהלך חייו, ותרם לה כספים רבים). 

בשל מעשיו נחשב וולוורת' לגיבור עממי, והוא מוזכר בספרו של ריצ'רד ג'ונסון משנת 1592 "תשעת הגיבורים של לונדון".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם וולוורת'** בוויקישיתוף
* ויליאם וולוורת', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**קוסטנטינוס סטפילידיס** (ביוונית: **Κώστας Σταφυλίδης**; נולד ב-2 בדצמבר 1993 בסלוניקי שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדות המגן השמאלי וקשר הכנף השמאלי בקבוצת בוכום ובנבחרת יוון.

קריירת מועדונים
---------------

### פאוק סלוניקי

סטפילידיס נולד בסלוניקי שביוון וגדל במחלקת הנוער של פאוק סלוניקי. ב-20 בנובמבר 2011 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היוונית, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 נגד פאנטוליקוס במסגרת המחזור העשירי. הוא בישל שער באותו משחק. בסך הכל ערך סטפילידיס 16 הופעות בעונת 2011/2012.

### באייר לברקוזן

בקיץ 2012, לאחר הופעותיו המעולות באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 2012, טורניר בו נבחר לאחד מעשרת השחקנים הכישרוניים ביותר בו, זכה סטפילידיס להתעניינות מצד באייר לברקוזן. לאחר שבועות של משא ומתן ובשל בעיות כלכליות אליהן נקלעה פאוק סלוניקי, סוכמה העברתו לבאייר לברקוזן. סטפילידיס בילה את רוב זמנו במועדון בהשאלות לפאוק סלוניקי ולפולהאם, ביניהן שיחק בקבוצת המילואים של באייר לברקוזן, באייר לברקוזן II. ב-30 בנובמבר 2013 ערך סטפילידיס את הופעתו היחידה בבאייר לברקוזן במסגרת הבונדסליגה, כשהחליף את גונזלו קסטרו בדקה ה-83 בניצחון 0–3 נגד נירנברג במסגרת המחזור ה-14.

### ההשאלות לפאוק סלוניקי ולפולהאם

עם מעברו לבאייר לברקוזן הושאל סטפילידיס בחזרה לפאוק סלוניקי. הוא ערך 21 הופעות בעונת 2012/2013, בהן הבקיע שער בודד, בניצחון 1–4 נגד פאנטראקיקוס במסגרת המחזור ה-16 בליגת העל היוונית.

לקראת עונת 2014/2015 הושאל סטפילידיס לפולהאם. ב-9 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ליגת המשנה האנגלית, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 נגד איפסוויץ' טאון במסגרת המחזור הראשון. הוא ערך 38 באותה העונה.

### אאוגסבורג וההשאלה לסטוק סיטי

לקראת עונת 2015/2016 עבר סטפילידיס לאאוגסבורג תמורת סכום לא ידוע, ועם מעברו אמר בריאיון לאתר הרשמי של המועדון: "אני שמח שהמעבר שלי יצא לפועל מכיוון שאני מעוניין לשחק יותר בבונדסליגה. אני רוצה לעזור לקבוצה עם האיכויות שלי ולהשתפר בעצמי". ב-22 באוגוסט 2015 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד איינטרכט פרנקפורט במסגרת המחזור השני בבונדסליגה. ב-17 בינואר 2018 הושאל סטפילידיס לסטוק סיטי עד לסוף העונה. סטפילידיס ערך חמש הופעות במדי סטוק, וירד איתה אל הצ'מפיונשיפ. בתום ההשאלה, חזר לאוגסבורג.

### הופנהיים

בקיץ 2019 חתם סטפילידיס בהופנהיים מהבונדסליגה על חוזה לארבע שנים, לאחר שעבר אליה בהעברה חופשית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-14 בנובמבר 2012 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, כששיחק 82 דקות בניצחון 0–1 במשחק הידידות נגד נבחרת אירלנד. ב-11 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, כשהבקיע את השער הראשון בניצחון 3–4 נגד נבחרת הונגריה במסגרת מוקדמות יורו 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוסטאס סטפילידיס** בוויקישיתוף
* קוסטאס סטפילידיס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
סטיק בגדלים שונים, בני עשרה ושנים-עשר מיתרים.
טוני לוין מנגן בסטיק, ניו הייבן 2006.
**צ'פמן סטיק** הוא כלי נגינה שנוצר בידי אמט צ'פמן בראשית שנות ה-70. הוא הוצע לראשונה למכירה בשנת 1974.

הוא נראה כמו צוואר רחב של גיטרה חשמלית עם 8, 10 או 12 מיתרים, אבל הוא יותר ארוך מצוואר של גיטרה חשמלית. שלא כמו בגיטרה חשמלית, מנגנים בו באמצעות תפיפה על גבי המיתרים ולא באמצעות פריטה. במקום שיד אחת תלחץ על המיתרים והשנייה תפרוט עליהם, שתי הידיים תופפות על גבי המיתרים מאחורי הסריגים המתאימים, כדי להשמיע את הצלילים הרצויים. לפיכך, הוא יכול להשמיע יותר צלילים בו זמנית מאשר כלי מיתר אחרים והוא דומה מבחינה זו לפסנתר.

ניתן לנגן בו מספר קווים בו זמנית ונגני סטיק רבים מנגנים בו בס, הרמוניה ומלודיה בו זמנית.

מבנה
----

לאורך השנים, נבנו סטיקים מחומרים רבים. הראשונים נבנו מעצים קשיחים, בעיקר מעץ ברזל, אבל גם מהובנה ועצים נוספים עד תחילת שנות ה-80. הקבוצה הבאה נבנתה משרף פוליקרבונט הדומה לפלקסיגלס עד תחילת שנות ה-90. כיום, הם מיוצרים מסוגי עץ רבים (הכוללים רוזווד, טררה, אדר, מהגוני) וגם מגרפיט וחומרים מודרניים נוספים.

דגמים
-----

ישנם חמישה דגמים שונים של סטיק:

* סטנדרטי (10 מיתרים. 5 בס + 5 מלודיה).
* גרנד (12 מיתרים. 6 בס + 6 מלודיה).
* בס (8 מיתרים. 4 בס + 4 מלודיה, או רצף אחד דומה לגיטרה בס)
* אן.אס/סטיק (8 מיתרים שנועדו לפריטה או תפיפה).
* אלט (10 מיתרים. 5 בס + 5 מלודיה. עם צוואר קצר יותר ומנעד קרוב לזה של גיטרה)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סטיק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צ'פמן סטיק** |

* סטיק - האתר הרשמי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: f5f66443-cb91-4845-a02e-207b33bf67f2

 |
**אלכסנדר אלכסנדרוביץ זילבר** (בלידתו של **אלכסנדר אבלביץ זילבר**; השתמש גם בשם הבדוי **רוצ'יוב**; 13 במרץ 1899, פסקוב – 29 באפריל 1970, מוסקבה) היה מלחין ומנצח יהודי רוסי.

קורות חיים
----------

נולד ב-13 במרץ 1899 בפסקוב, הילד החמישי מבין ששת ילדיהם של זוג יהודים מתבוללים. אחד מאחיו הגדולים היה לימים לאימונולוג ידוע, לב זילבר ואילו אחיו הקטן היה לימים לסופר ידוע, וניאמין קאברין.

בשנת 1910 נרשם לגימנסיה לנערים בעיר פסקוב. לאחר הכיבוש הגרמני של פסקוב ב-1918, כדי לברוח מגיוס, חצה את קווי הפסקת האש והגיע לפטרוגרד. בשנת 1919 עבר למוסקבה בעקבות משפחתו. במוסקבה הוא התקבל לפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה, אך כמעט מיד עזב את הלימודים.

בזכות שיעורי פסנתר אותם למד בבית הוריו הוא התקבל למשרת מלווה בפסנתר לקולנוע. עבד כפסנתרן ומלווה בהופעות קבוצת התיאטרון הסובייטי "חולצה כחולה". הכיר את הזמרת הצעירה לידיה רוסלנובה, שיעצה לו לאמץ את שם הבמה רוצ'יוב. בין השנים 1922–1925 למד בבית הספר למוזיקה על שם האחיות גנסין (רו') במוסקבה בכיתת קומפוזיציה ופסנתר, ובין השנים 1926–1929 - בקונסרבטוריון לנינגרד (כיום הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג) בכיתת קומפוזיציה של ולדימיר ש'רבאצ'יוב.

בשנים 1927–1930 היה המנהל המוזיקלי והמנצח של התיאטרון האדום בלנינגרד (כיום תיאטרון הבית הבלטי), בשנים 1928–1931 - בתיאטרון הקומסומול של לנין בלנינגרד (כיום גם חלק מהבית הבלטי). בשנת 1935 עבר לאלמה-אתא, שם בשנים 1937–1938 היה המנהל המוזיקלי של האגודה הפילהרמונית הממלכתית של קזחסטן. מ-1942 עד 1944 היה אחראי על החלק המוזיקלי של התיאטרון הלאומי אוירות בגורנו-אלטאיסק. בשנת 1946 חזר למוסקבה.

אלכסנדר זילבר נפטר ב-29 באפריל 1970 במוסקבה.

יצירותיו
--------

בתקופה שבה חי באלמא-אתא לקח חלק פעיל בהקמת המוזיקה האקדמית הקזחית. הוא כתב את הסימפוניה "קזחסטן המחודשת" (בקזחית: Zhakargan Kazakstan) היא הסימפוניה הראשונה המבוססת על לחנים לאומיים של קזחים. הוא גם יצר מספר עיבודים לשירי עם קזחים לקול ולפסנתר.

חיבר מספר אופרות:

* "ז'יל בלאז" על פי הרומן באותו השם של אלן-רנה לסאז' (1936);
* "בקט", ליברית מוכתאר אאואזוב לשירו שלו (1940);
* "וסילי האפל" לליברית שלו (1946);
* "קפטן גסטלו" לליברית שלו (1954);
* "משנקה" לליברית שלו המבוסס על מחזהו של אלכסנדר אפינוגנוב (1958).

בשנות ה-20 כתב מוזיקה להצגות התיאטרון האדום. בשנות ה-30 היה למחבר של שתי קומדיות מוזיקליות: "רומן ויוליה" (1936) ו"מה הוא שמה" (1938).

הערות שוליים
------------

1. ↑  Натан Левин (2002-05-22). "Страницы жизни. История семьи: к столетию со дня рождения Вениамина Каверина. Часть 8: Ещё о гимназистах". *«Псковская губерния онлайн» № 18 (89)*.
2. 1 2  "Александр Зильбер (Ручьев)". *JewAge*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 8739157100637972740009
* WorldCat (עם VIAF): 8739157100637972740009

 |
עץ הקסטילואה אלסטיקה, ממנו מופק הקאוצ'וק
**קָאוּצ'וּק** הוא מונח המתייחס לסוג של גומי טבעי (Castilloa elastica) המופק מזנים שונים של עץ ה-*Castilla* (בעיקר משני הזנים *Castilla elastica* ו-*Castilla ulei*). עץ הקסטילואה אלסטיקה נפוץ בצפיפות נמוכה ברמות שבשולי אגן האמזונאס באזור גידול שצורתו כמעיין קשת המשתרעת מקולומביה, עובר באקוודור ופרו ועד לבוליביה. מחוץ לדרום אמריקה גדלים עצי הקסטילה גם במרכז אמריקה ובמקסיקו והעמים הילידים באזורים אלו הפיקו מהעץ גומי.

בו בזמן מתייחס המונח גם לצמג המופק מעצי גומי שונים, למשל כזה המופק מההוואה הברזילאית. בשפות שונות מציין הקאוצ'וק "עץ גומי" באופן כללי ומזוהה, כתוצאה מכך, עם ההוואה הברזילאית הנפוצה יותר מהקסטילואה אלסטיקה.

בשונה מההוואה הברזילאית הפקת הקאוצ'וק איננה נעשית על ידי חריצת חתכים בגזע ואיסוף החלב אלא על ידי גדיעת העץ כולו וניקוז הנוזלים שבו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאוצ'וק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bradford L. Braham and Oliver T. Coomes, *Prosperity's Promise: The Amazon Rubber Boom and Distorted Economic Development*, WestviewPress, 1996, pp. 35 - 7.
**שנות ה-20 של המאה ה-3** היו העשור השלישי של המאה ה-3, החלו ב-1 בינואר 220 והסתיימו ב-31 בדצמבר 229.

אירועים בולטים בעולם
--------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מלחמה ופוליטיקה

#### מלחמות

* ינואר 223 - נערך קרב דונגקו (אנ') אשר היה קרב ימי שנערך בוו המזרחית שבסין בין כוחות ממדינת קאו ווי וכוחות מממלכת וו. הקרב הסתיים בניצחון של הכוחות מממלכת וו.

#### סכסוכים לאומיים ואזוריים

#### אירועים פוליטיים משמעותיים

* 220 - סופה של שושלת האן המזרחית בסין ותחילת תקופת שלוש הממלכות
* 222 - אורבנוס הראשון יורש את קליקסטוס הראשון על כס האפיפיור
* 223 - נבנו בווצ'אנג "מגדל העגור הצהוב" והחומה - אירועים המסמלים את ייסודה של ווהאן.

כלכלה
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
-------------------------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מנהיגי עולם בולטים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שנות ה-20 של המאה ה-3** בוויקישיתוף

| עשורים במאה ה-3 |
| --- |
|  | << • 200–209 • 210–219 • 220–229 • 230–239 • 240–249 • 250–259 • 260–269 • 270–279 • 280–289 • 290–299 • >> |
**גורדון לוואלין אלוט** (באנגלית: **Gordon Llewellyn Allott**‏; 2 בינואר 1907 – 17 בינואר 1989) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שייצג את מדינת קולורדו בסנאט של ארצות הברית בשנים 1955–1973.

ביוגרפיה
--------

אלוט נולד בפואבלו שבקולורדו לברטה (לבית לוואלין) ולאונרד ג'יי אלוט. הוריו של אמו היו ממוצא ולשי והוריו של אביו היו אנגלים. ב-1927 סיים אלוט את לימודיו באוניברסיטת קולורדו שבבולדר ושנתיים לאחר מכן, ב-1929, סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה. בצעירותו היה אתלט והשתתף בריצת 400 מטר משוכות באליפות ארצות הברית לשנת 1929. באותה השנה התקבל אלוט אל לשכת עורכי הדין של מדינת קולורדו והחל לעסוק בעריכת דין בפואבלו. הוא עבר לעיר למאר שבדרום מזרח קולורדו ב-1930 והמשיך לעסוק בעריכת דין.

אלוט היה התובע המחוזי במחוז פרווארס ב-1934 ולאחר בשנים 1941–1946. נוסף על כך, היה אלוט מנהל אגודת החסכונות וההלוואות הפדרלית הראשונה של למאר מ-1934 ועד 1960. ב-1937 נבחר להיות התובע העירוני של למאר וכיהן בתפקיד זה עד 1941. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת אלוט בחיל האוויר של ארצות הברית משנת 1942 עד 1946. לאחר המלחמה התמנה לתובע מחוזי במחוז המשפט החמישה-עשר עד 1948. תפקידו הפוליטי הראשון היה סגן מושל קולורדו בשנים 1951–1955 תחת המושל קולורדו הדמוקרטי וולטר וולפורד ג'ונסון ותחת המושל הרפובליקני דניאל ת'ורנטון.

אלוט נבחר לסנאט של ארצות הברית ב-1954. הוא נבחר מחדש ב-1960 ושוב ב-1966, וייצג את קולורדו בסנאט עד לינואר 1973, שם היה יושב ראש ועדת המדיניות הרפובליקנית, מה שהפך אותו לשלישי הבכיר ביותר מבין חברי המפלגה הרפובליקנית. הוא היה תומך נלהב בהגדלת תקציב הכוחות המזוינים של ארצות הברית ובמלחמת וייטנאם, בטענה שאין לאפשר מבוי סתום כמו במלחמת קוריאה. במקביל, התנגד למרבית החקיקה בתחומי מדיניות הפנים של הנשיאים ג'ון פיצג'רלד קנדי ולינדון ג'ונסון, למעט חוק זכויות האזרח מ-1964. לטענתו, רבות מהרפורמות האלה, ובפרט תוכניות "החברה הגדולה" של ג'ונסון, היו יקרות מדי ואינפלציוניות. עם עוזריו בסנאט נמנה ג'ורג' ויל. אלוט הלך לעולמו בעיר אנגלווד שבקולורדו, ונטמן בבית העלמין פיירמונט שבדנוור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גורדון אלוט** בוויקישיתוף
* גורדון אלוט באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* גורדון אלוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Whatever Happened To... Gordon Allott". The Sheboygan Press. July 15, 1958. Retrieved November 17, 2014.
2. 1 2  בארט ברנס, EX-SENATOR GORDON ALLOTT, COLORADO REPUBLICAN, DIES, באתר וושינגטון פוסט, 19 בינואר 1989 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3020 5921
* LCCN: n87836684
* NARA: 10571706
* SNAC: w676687s
* US Congress: A000161
* VIAF: 8907319
* WorldCat: lccn-n87836684

 |
**אדוארד הריסון קומפטון** (באנגלית: **Edward Harrison Compton**‏; 11 באוקטובר 1881 – 6 במרץ 1960) היה צייר נוף ומאייר גרמני ממוצא אנגלי.

ביוגרפיה
--------

קומפטון נולד בפלדפינג בבוואריה עילית, גרמניה, בנו השני של צייר הנוף אדוארד תיאודור קומפטון. את הכשרת האמנות המוקדמת שלו קיבל מאביו, ולאחר תקופת לימודים בלונדון בבית הספר המרכזי לאומנויות ומלאכות התיישב בבוואריה.

כמו אביו, הוא קיבל השראה מהאלפים והפך לצייר הרים העובד בצבעי שמן ובצבעי מים. עם זאת, התקפה של פוליו בגיל 28 הביאה לכך שהיה עליו למצוא נופים נגישים יותר לצייר בגרמניה, אנגליה, צפון איטליה וסיציליה. הוא גם סיפק איורים למספר ספרי טיולים שפרסמו A & C Black.

קומפטון הציג בגלריות במינכן ובברלין, וגם באנגליה באקדמיה המלכותית בלונדון ובברדפורד.

הוא נפטר בפלדאפינג ב -1960.

היו לו שתי אחיות, שתיהן אמניות: מריון קומפטון, הציירת פרחים ודומם, ודורה קיל-קומפטון, ציירת פרחים והרים.

גלריה
-----

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד הריסון קומפטון** בוויקישיתוף
* כתבי אדוארד הריסון קומפטון בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  S. Wichmann. *Compton: Edward Theodore und Edward Harrison, Maler und Alpinisten* (Belser, 1999)
2. ↑  "Edward Harrison Compton (1881-1960) | A mountainous landscape | Christie's"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116646381
* ISNI: 0000 0000 6677 2274
* LCCN: nr99036992
* RKD: 17903
* SUDOC: 081125534
* ULAN: 500013126
* VcBA: 495/123562
* VIAF: 47518939
* WorldCat: lccn-nr99036992

 |
ערי הממלכות של קפריסין
**גוֹרגוֹס בן כֶרְסִיס** (ביוונית: Γόργος, בלטינית: Gorgus) היה מלך סלמיס שבקפריסין. תקופת שלטונו השתרעה משלהי המאה ה-6 לפנה"ס לערך עד העשור השלישי של המאה ה-5.

מאז 545 לפנה"ס הייתה קפריסין חלק מן האימפריה הפרסית. כשפרץ בשנת 500 לפנה"ס המרד האיוני, שידל אונסילוס, אחיו של גורגוס, את אחיו להצטרף לערים האיוניות המורדות בשלטון פרס, אך הלה סירב להפצרותיו. הרודוטוס מספר כי כשיצא פעם גורגוס מן העיר, ניצל אונסילוס את שעת הכושר, סגר את שערי סלמיס ותפס את השלטון. גורגוס עצמו ברח ומצא מקלט בחצר דריווש מלך פרס.

אונסילוס הצליח לעורר את כל ערי קפריסין למרד בשלטון הפרסי, זולת אמאתוס, אך המרד נכשל. ב-497 לפנה"ס הכניע חיל משלוח פרסי בקרב את צבא ערי קפריסין המורדות, השתלט מחדש בתוך חודשים אחדים על האי וגורגוס הושב אל כסאו. כשיצא קסרקסס ב-480 לפנה"ס למסע המלחמה על ארץ יוון, היו גורגוס ואנשיו חלק מן הצי הפרסי. לדברי הרודוטוס, אחיו של גורגוס, פִילַאוֹן בן כֶרְסִיס, נפל בשבי היוונים לאחר שאונייתו הוכנעה ביום הראשון ללחימה בקרב הים ליד ארטמיסיון.

מקורות
------

* הרודוטוס. **היסטוריה**. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרודוטוס, ספר ה', 104.
2. ↑  הרודוטוס, ספר ה', 115.
3. ↑  הרודוטוס, ספר ז', 98.
4. ↑  הרודוטוס, ספר ח', 11.
קרקע חומה לאחר חריש, לומברדיה
**קרקע חומה**, או **קרקע יער חומה**, היא סוג קרקע הנפוץ באזורי אקלים ממוזג לח ומאופיין באופק חום כהה שמתחתיו אופקים בהירים יותר.

קרקעות חומות נפוצות בעיקר במערב אירופה ובמרכזה, ברוסיה המערבית ובעבר הרי אורל, בחוף המזרחי של אמריקה ובמזרח אסיה, בכלל זה יפן, קוריאה וסין. באופן גס, רוב הקרקעות החומות ממוקמות בחגורה שבין קווי הרוחב 35° ל-55° צפון. מלבד זאת, ישנן גם קרקעות חומות במזרח אוסטרליה ובניו זילנד. הקרקעות החומות שכיחות יותר באזורי שפלה הנמוכים מ-300 מ' ובאקלים ממוזג לח עם כמות משקעים בינונית – בממוצע פחות מ-760 מ"מ בשנה – ועם טמפרטורה הנעה בין 4° צלזיוס בחורף ל-18° צלזיוס בקיץ.

קרקעות חומות הן קרקעות פוריות, בעלות ניקוז טוב, עם חומציות קרקע שנעה בטווח pH של 5.0–6.5. סוגי הצמחייה הנפוצים ביותר שגדלים בקרקע חומה הם חורש נשיר ועשב. בשל פוריותן הניכרת של הקרקעות אלה, נכרתו שטחים גדולים של חורש נשיר לצורך השמשתם לחקלאות.

לקרקעות חומות בדרך כלל שלושה אופקים: A,‏ B ו-C. אופק A הוא בעל צבע נוטה לחום ועומקו למעלה מ-20 ס"מ. הוא עשוי הומוס כמעט רווי וחומר מינרלי, והוא פעיל ביולוגית עם יצורי קרקע רבים ושורשי צמחים המערבבים את ההומוס עם חלקיקי המינרל. כתוצאה מכך, הגבול בינו לבין אופק B יכול להיות מטושטש בדגימות שאינן חרושות. אופק B עשוי ברובו מחומר מינרלי אשר נדד מחומר המוצא, אולם הוא לעיתים קרובות כולל תכליל של חומר יותר אורגני אשר נישא על ידי אורגניזמים, בעיקר תולעי אדמה. צבעו בהיר יותר משל אופק A, והוא לעיתים קרובות מסונן רק קלות. בשל הסינון המוגבל, יורדים מטה רק הבסיסים המסיסים יותר. אופק C עשוי מחומר המוצא, אשר באופן כללי חדיר ואינו חומצי או חומצי קלות, למשל סיין חרסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרקע חומה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4330466-7

 |
**אדוארד הנרי פוטאסט** (באנגלית: **Edward Henry Potthast**;‏ 10 ביוני 1857 - 9 במרץ 1927) היה צייר אימפרסיוניסט אמריקאי. הוא ידוע בציוריו של אנשים בשעות הפנאי בסנטרל פארק ובחופי ניו יורק וניו אינגלנד.

ראשית החיים
-----------

אדוארד הנרי פוטאסט נולד ב־10 ביוני 1857 בסינסינטי, אוהיו להנרי איגנץ פוטאסט וברנאדין שיפרס.

החל משנת 1870 למד אמנות בבית הספר מקמיקן בסינסינטי ובשנת 1873 החל לעבוד בחברת ליטוגרפיה סטרוברידג'.

מיום 10 ביוני 1879 עד 9 במרץ 1881, פוטאסט למד אצל תומאס סטרוויטה נובל, קפטן בדימוס צבא הקונפדרציה שלמד אצל תומאס קוטור בפריז. מאוחר יותר למד פוטאסט באקדמיה המלכותית במינכן אצל הצייר יליד אמריקה קרל מאר. קדמו לפוטאסט במינכן אמנים אחרים מהמערב התיכון כמו ג'ון הנרי טוואצ'טמן, ג'וזף דה קמפ ופרנק דובנק.

לאחר שחזר לסינסינטי בשנת 1885 הוא חידש את לימודיו אצל נובל. בשנת 1886 הוא נסע לפריז, שם למד אצל פרננד קורמון.

אדוארד פוטאסט, יום קיץ בחוף ברייטון
בשנת 1895 הוא עבר להתגורר בעיר ניו יורק ונשאר שם עד מותו בשנת 1927.

קריירה
------

עד גיל שלושים ותשע התפרנס פוטאסט כליתוגרף. רכישת אחד מציוריו על ידי מוזיאון סינסינטי לאמנות עודדה אותו לנטוש את הליתוגרפיה ולהמשיך בקריירה של אמן. ציוריו שמרו על הצבעים המאופקים והניגודים החזקים של האסכולה במינכן, עד שאימץ את לוח הצבעים האימפרסיוניסטי בסוף הקריירה שלו.

לאחר הגעתו לניו יורק עבד פוטאסט כמאייר במגזינים, והציג באופן קבוע באקדמיה הלאומית לעיצוב, בחברת האמנים האמריקאים וזכה בפרסים רבים.

אדוארד פוטאסט, ימים של אושר
בשנת 1908 התקין סטודיו בבניין גיינסבורו. לאחר מכן הוא צייר תמונות מלאות אור שמש של סנטרל פארק, נופי ניו אינגלנד, וסצנות החוף של לונג איילנד שעבורם הוא זכור בקרב אנשי האמנות.

עבודתו מוצגת במוזיאונים רבים ומרכזיים בארצות הברית.

אדוארד פוטאסט, בלונדינית וברונטית בחוף
הוא חי בגפו ולעולם לא התחתן, הוא נפטר בסטודיו בניו-יורק ב-9 במרץ 1927.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד הנרי פוטאסט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Edward Henry Potthast | American Impressionist | Hollis Taggart Galleries, web.archive.org, ‏2006-08-13
2. ↑  Edward Henry Potthast, American Impressionist: Selections from the Gross Family Collection, www.tfaoi.com
3. ↑  Edward Henry Potthast Museum Collections, web.archive.org, ‏2013-08-27

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007407836805171
* GND: 1033832421
* ISNI: 0000 0000 6706 4931
* KulturNav: c3335067-183c-4316-ac6f-b8d25ad8b319
* LCCN: n90723299
* RKD: 64526
* SNAC: w6kd2qwb
* SUDOC: 179894412
* ULAN: 500030609
* VIAF: 45932884
* WorldCat: lccn-n90723299

 |
**שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי** (בצרפתית: **Charles-Joseph, Prince de Ligne**;‏ 12 במאי 1735 - 13 בדצמבר 1814) היה סופר ואיש צבא.

ביוגרפיה
--------

שארל ז'וזף נולד בבריסל לקלוד למוראל, נסיך לינייה השישי ולאליזבת, נסיכת זאלם, בתם של לודוויג אוטו, נסיך זאלם ואלברטינה יוהנה, נסיכת נסאו-האדאמר. אמו נפטרה כשהיה בן ארבע שנים בלבד, והוא קיבל את חינוכו ממורה פרטי שהטביע בו חותמו. בהיותו בן חמש עשרה שנה כתב את יצירתו הראשונה: "מאמר על מקצוע הלחימה". ב-1751 אביו, קלוד למוראל הנסיך דה לין, לקח אותו לווינה והציגו בפני הקיסר פרנץ הראשון ובפני אשתו מריה תרזה, שהעסיקה אותו בחצרה. ב-6 באוגוסט 1755 הוא נשא לאישה בווינה את פרנסואז-מארי כיסאבייר, נסיכת ליכטנשטיין. כאזרח אוסטרי התגייס לצבא האימפריאלי של אוסטריה ולחם בגבורה במלחמת שבע השנים (1756–1763) בקרבות בגרמניה. אחרי המלחמה נתמנה לסגן שר הצבא, והפך לידידו של הקיסר יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

שארל דה לין ירש מאביו נחלות רבות, וחי בהוד ובהדר עד שחזר לשירות פעיל במלחמת הירושה הבווארית. הייתה זו מלחמה קצרה, שלאחריה ערך מסעות באנגליה, גרמניה, איטליה, שווייץ וצרפת, ובילה את זמנו בחצרות מלכים, במחנות צבא, בסלונים ספרותיים ובחברתם של מדענים ופילוסופים. בין היתר, נפגש לעיתים קרובות עם וולטר ועם ז'אן-ז'אק רוסו. הוא ליווה את יקטרינה הגדולה מלכת רוסיה במסעה לחצי האי קרים, והיא העניקה לו תואר של מרשל רוסי. זמן קצר אחרי כן נתבקש לעמוד בראשה של תנועת השחרור הבלגית, שבה לקחו חלק בנו וקרוביו, אך הוא סירב בנימוס. הקיסר יוזף השני חשד בו כתומך במורדים הבלגים, אך הם המשיכו להיות ידידים. אחרי מות הקיסר יוזף השני, שארל דה לין נשאר בווינה. נחלותיו בחבל בראבנט נפלו בידי הצרפתים ב-1792–1793. בנו בכורו נהרג במערכה נגד הצרפתים, אך הם העניקו לשארל דה לין תואר כבוד של מרשל, והוא הקדיש את זמנו לכתיבה.

שארל דה לין נפטר בווינה בדצמבר 1814. הוא הוריש את כתב ידו לחיל המשמר של קיסר אוסטריה, שבו שימש כקצין.

יצירותיו
--------

יצירותיו הופיעו ב-34 כרכים במשך שנות חייו האחרונות. יצירתו החשובה על נושאים צבאיים היא: "דעות קדומות וחזיונות שווא צבאיים", שהופיעה לראשונה ב-1780. ביצירה זו הוא מציע, בין היתר, להקים אקדמיה בינלאומית לאמנות הלחימה שבאמצעותה ניתן יהיה להעריך נכונה את פעולותיהם הצבאיות של גנרלים.

יצירותיו החשובות שהופיעו בשפה הצרפתית:

* "יצירות נבחרות, שארל דה לין" (פריז 1809)
* "מכתבים והרהורים" (בעריכת מאדאם דה סטאל 1809)
* "יצירות היסטוריות, ספרותיות... התכתבויות ושירים" (בריסל 1859)

הופיע בשפה הגרמנית:

* "יצירות על נושאים צבאיים" (זולצבאך 1814)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי** |

* שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264511305171
* BIBSYS: 90347883
* BnF: cb11913020d (data)
* BPN: 01457778
* CiNii: DA04580332
* GND: 118572903
* ISNI: 0000 0001 2282 0091
* LCCN: n84012969
* NKC: jn19990005077
* NLA: 35787686
* NLG: 145365
* NSK: 000631501
* NTA: 069000093
* RERO: 02-A000105296
* SELIBR: 217238
* SNAC: w6g18p4m
* SUDOC: 027337251
* Trove: 1087996
* VcBA: 495/86186
* VIAF: 76319085
* WorldCat: lccn-n84012969

 |
**ראדה דוגאליץ'.** (בסרבית: **Раде Дугалић**; נולד ב-5 בנובמבר 1992 בפרוקופליה, יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת המגן.

קריירה
------

דוגאליץ' הוא בוגר האקדמיה לכדורגל של מועדון "ראדניצ'קי ניש", שבו שיחק בשנים 2010-2013. בשלב זה, הושאל ל"אולימפיק סרייבו", "רדניק" ולאחר מכן למועדון "צאר קונסטנטין". בעונת 2013/14 שיחק עבור "סינג'ליץ'."

ב-2014 עבר לארמניה וחתם במועדון "יוליס". ב-10 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה במשחק נגד "בנאנצה" במסגרת ליגת העל הארמנית. ב-23 באוגוסט במשחק נגד "אררט ירוואן" הבקיע את השער הראשון במדי "יוליס".

בקיץ 2015 עבר לרוסיה וחתם בטורפדו ארמאוויר ומיד קיבל את סרט הקפטן. ב-12 ביולי במשחק נגד "זניט-2" עשה את הופעת הבכורה שלו. 

ב-2 ביוני 2016 חתם על חוזה לשלוש שנים עם מועדון "טוסנו" ממחוז לנינגרד, בו שיחק במשך 3 שנים. בסך הכל הופיע במדי הקבוצה 71 פעמים בכל המסגרות והבקיע 4 שערים.

בעונת 2018/2019 שיחק במדי יניסיי קרסנויארסק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראדה דוגאליץ'** בוויקישיתוף
* ראדה דוגאליץ', ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ראדה דוגאליץ'"**.
**אוניברסיטת גריגוֹל-רוֹבָּכּידזֶה** (בגאורגית: **გრიგოლ რობაქიძის სახელობის უნივერსიტეტი**) היא אוניברסיטה פרטית בטביליסי גאורגיה ללימודי מדעי הרוח, מדעי החברה, מנהל עסקים, משפטים, עיתונאות ומורשת ורפואה.

היסטוריה
--------

האוניברסיטה נוסדה בשנת 1992 תחת השם אלמה מאטר[דרוש מקור], שנה לאחר שאושר החוק הקמתם של מוסדות חינוך פרטיים בגאורגיה. בשנת 1994 החלו מרצים מארצות הברית וגרמניה להעביר הרצאות באוניברסיטה. בשנת 1995 נוסד בית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטה. באותה שנה שונה שמה לשמה הנוכחי של האוניברסיטה, על שמו של הסופר והפובליציסט הגאורגי, גריגול רובכידזה, שחי בין השנים 1931-1962 בגלות בגרמניה הנאצית.

במרץ 2001, הכריז, פרויקט טמפוס TACIS‏ (Tempus TACIS Project), על ייסודו של מרכז לאבטחת איכות אקדמית באוניברסיטת גריגול רובכידזה ובאוניברסיטה הממלכתית של בתומי, והחל ביישום התוכנית באוניברסיטת גריגול רובכידזה. התוכנית הושלמה ביוני 2003. בתקופת התוכנית שימשו אוניברסיטת נוטינגהאם טרנט (Nottingham Trent University) מאנגליה, אוניברסיטת לונד משוודיה והאוניברסיטה הממלכתית של בתומי, כשותפים ומלווים לתוכנית ואף מנהלי התוכנית היו מאותן אוניברסיטאות אירופאיות.

יישום התוכנית השפיע בצורה משמעותית לא רק על אוניברסיטת רובכידזה אלא על כל מערכת ההשכלה הגבוה בגאורגיה. המערכת הגאורגית שהייתה מבוססת על מערכת החינוך הסובייטית עברה לחשוב במונחים מערביים עם סטנדרטים אירופאיים. הושם דגש מיוחד על השימוש באינטרנט והלימוד מרחוק באמצעותו. הוגברו חילופי הסטודנטים עם מערב אירופה ועוד.

ב-19 במאי 2008 הכריזה האוניברסיטה על הצטרפותה לתוכנית האמריקאית ללימודים מרחוק.[דרוש מקור]

תואר אקדמי
----------

האוניברסיטה מציעה התואר האקדמי בוגר אוניברסיטה (.B.A) במסלולים עתונאות טלוויזיה ורדיו, יחסי ציבור, מדעי השפה האנגלית, מדעי השפה הגרמנית, מדעי המשפט, מדעי החוק האירופאי, פיננסים, עסקים בינלאומיים, ניהול תיירות ומינהל ציבורי.

כמו כן מציעה האוניברסיטה את התואר מוסמך אוניברסיטה (.M.A) במסלולים עיתונאות טלוויזיה ורדיו, מדעי השפה האנגלית, מינהל ציבורי, פילוסופיה פוליטית, מנהל עסקים ורופא שיניים מוסמך.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת גריגול רובכידזה
* ריאיון עם ממוקה טווחלידזה, רקטור האוניברסיטה, 13.6.2006, (באנגלית)
* אוניברסיטת גריגול רובכידזה(הקישור אינו פעיל), באתר www.winne.com, (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכנית לסיוע טכני לחבר המדינות ("TACIS" - "Technical Aid to the Commonwealth of Independent States")‏

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0395 2736
* LCCN: no2021112140
* WorldCat (עם LCCN): no2021-112140

 |
**נַמְנְמָן אֵירוֹפִּי** (שם מדעי: ***Glis glis***) הוא מין יחיד בסוגו של מכרסם קטן ממשפחת הנמנמניים החי באירופה.

מאפיינים
--------

הנמנמן מזכיר במראהו עכבר החי על עצים ופעיל בשעות החשיכה. הוא מגיע לאורך 14-19 ס"מ, זנב באורך 11-13 ס"מ ולמשקל 120-150 גרם, דבר שהופך אותו לגדול ביותר מבין הנמנמניים. לנמנמן פרווה עבה שצבעה אפור בהיר עד אפור-חום לאורך גופו כשהבטן לבנה והכפות והאוזניים ורודים. לנמנמן כפות רגליים גדולות, זנב ארוך ואוזניים קטנות והוא בעל ראייה לילית.

הנמנמן חי בעיקר במערב אירופה ומצוי דרומה עד למספר איים בים התיכון כמו סרדיניה, קורסיקה, סיציליה וכרתים. הוא נדיר במרכז ומזרח אירופה אך יכול להימצא צפונה עד לנהר הוולגה ומצוי גם בקווקז ובחופיו הדרומיים של הים הכספי. הוא חי ביערות נשירים עד גובה 2,000 מ' מפני הים סביב יערות של עצי אלון ושל אשור וגם בסביבות צוקים ובמערות. חלק מהנמנמנים מצויים גם במטעים, פרדסים ואף בכמה ערים. הנמנמן הוא אוכל כל הניזון בעיקר מפירות יער, בלוטי אלונים ואגוזים אך גם מקליפות, עלים, חסרי חוליות וביצים. הוא עצמו נטרף על ידי ינשופיים, שועלים, חתול בר ודלק אירופי.

הנמנמן ידוע עקב מנהגו לישון שנת חורף למשך 6 חודשים, בין אוקטובר למאי, בין חללי עצים כדי להתגונן מהקור. נמנמנים החיים בערים ישנים תחת עליות גג ואפילו במדפי ארונות. הנמנמן יכול להפוך למזיק גדול כשהוא מצוי במספרים גדולים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמנמן אירופי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נמנמן אירופי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531255005171
* GND: 4181202-5
* LCCN: sh85040963

 |
**נהר כְּבָר** היה תעלת מים מלאכותית, או מערכת תעלות, שנחפרה בבבל באלף הראשון לפנה"ס למטרות השקיה ותחבורה. תוואי התעלה איננו ידוע כיום בוודאות וקיימת מחלוקת בין חוקרים בנושא זה. 

שמה של התעלה מופיע לראשונה במקרא כנהר שעל גדותיו גרו גולי יהודה בבבל. ייתכן שלנהר זה התכוונו גם הפסוקים בתהילים קל"ז - "על נהרות בבל, שם ישבנו, גם בכינו...". 

החל מהמאה ה-19, התגלו תעודות בבליות רבות המזכירות את נהר כבר בשם **Naru-Kabari**, אשר משמעותו בבלית היא **הנהר הגדול**. משתמע שמדובר בתעלה מלאכותית או במערכת תעלות שמקורה בנהר הפרת, והיא נמשכת לאורך מאות קילומטרים, דרך וליד העיר ניפור, דרום מזרחית לבבל הבירה. 

בחפירות שביצעה משלחת ארכאולוגית מאוניברסיטת פנסילבניה באזור העיר העתיקה ניפור, נמצאו תעודות המתייחסות לנהר כבר ועל בסיסם ניסו אנשי המשלחת לאתר את שרידיה של התעלה בחורבות העיר. לטענתם, סימני כתב היתדות ששימשו לכתוב את המושג Nar-Kabari, היו גם יצוג אידאוגרמי למושג **הפרת של ניפור**. כלומר, המקבילה של נהר הפרת, בעיר ניפור. על בסיס זה העריכו שמה שנראה כמו שרידים של תעלה או נהר גדול שעבר במרכזה של העיר. רוחבה של התעלה היה להערכתם לפחות 20 מטר ועומקה לעיתים 5-6 מטרים. תוואי תעלה זו שגילו התחיל מנהר הפרת צפונית לעיר בבל, המשיך דרום מזרחה לעיר ניפור ובסופו התחבר מחדש לנהר הפרת באזור העיר אורוכ. תעלה זו מוכרת גם מתקופות מאוחרות יותר כשאט אנ-ניל (אנ'). עם זאת, בתעודות אחרות צוין נהר כבר כתעלה שעברה ליד העיר ולא בתוכה. לא ברור, אם כן מה היה בדיוק מיקומה של התעלה באזור ניפור או אם כינויה התייחס למערכת שלך תעלות שעברו הן בתוך העיר והן לידה לכיוון דרום מזרח.

בתעודות אל יהודו, המתוארכות לתחילת המאה החמישית לפנה"ס, ועוסקות בחיי היום-יום של גולי יהודה בבבל, נמצאו גם התייחסויות ל-Naru-Kabari כמקום חתימת כמה מהן. חוקרי תעודות אלה מעריכים שרובן נכתבו באזור מרחב העיר ניפור (ודרומה לה) וייתכן שגם זו עדות למקומו של נהר כבר, באזור התיישבות הגולים היהודאים. 

בתעודות בבליות מהתקופה הפרסית צוין נהר כבר כערוץ תחבורה נפוץ לכיוון העיר **שושן**. בקרב קהילת מחקר המזרח הקרוב הקדום התפתח פולמוס באשר לזהותה של העיר שושן ובמשתמע, כיוון מסלולו הגאוגרפי של נהר כבר. חלק מהחוקרים טענו שבתקופה הנאו-בבלית היו מספר ערים שענו לשם זה, לעומת חוקרים אחרים שזיהו את העיר עם בירת הממלכה הפרסית, שושן. בקרב האסכולה השנייה התפתחה תובנה, כי המשך חפירתה של התעלה לכיוון פרס, היה חלק ממאמץ אימפריאלי פרסי מתמשך לנצל את משאבי ממלכת בבל לטובת פרס ולהניע את מוקד הפעילות שבאזור בבל, לערי הבירה הפרסיות בדרום פרס.

ראו גם
------

* גלות בבל
* בבל
* תעודות אל יהודו
* תיל אבובי

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יחזקאל, פרק א', פסוק א'
2. ↑  ספר יחזקאל, פרק ג', פסוק ט"ו
3. ↑  ספר יחזקאל, פרק מ"ג, פסוק ג'
4. ↑  ספר יחזקאל, פרק י'
5. ↑  ספר תהילים, פרק קל"ז
6. ↑  Hilprecht H.**Explorations of bible lands,**Holms and Co. 1903 pp. 412-413
7. ↑  פיליפ ווקוסבוביץ, **על נהרות בבל**, הוצאת מוזיאון ארצות המקרא, 2015, עמ' 100
8. ↑  מאמר העוסק בזיהוי שושן ומציג תרגום תעודות המזכירות את הנהר