recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מבט מקתדרלת סנט פול לכיוון האולד ביילי לאחר המתקפה
**השרפה הגדולה השנייה של לונדון** הוא שמה של התקפת האוויר שערך הלופטוואפה על לונדון בליל 29–30 בדצמבר 1940, במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. בהתקפה נהרגו מעל 160 איש, נפצעו למעלה מ-500 ומאות בניינים נהרסו. הפצצה זו, שהייתה המסיבית ביותר שנערכה במהלך הבליץ, השתרעה על שטחים מחלקה הדרומי של איזלינגטון ועד לאזור המקיף את קתדרלת סנט פול. סך כל שטח האזור שנהרס גדול מזה שחרב בשרפה הגדולה של לונדון ב-1666.

בהתקפה, שהחלה בשעה שש אחרי הצהריים של 29 בדצמבר ונמשכה עד לשעות הבוקר המוקדמות שלמחרת, הוטלו על לונדון מעל 24,000 פצצות חנ"מ ומעל 100,000 פצצות תבערה. כתוצאה מההפצצה הוצתו מעל 1500 שרפות שהתלכדו לשלוש שריפות ענק, אשר בתורן הובילו לסופת אש שהתפשטה על פני העיר. על הלחימה בשריפות הקשתה מאוד העובדה שמזג האוויר במהלך ההפצצה היה יבש, ובנוסף נהר התמזה היה בשפל, דבר שגרם ללחץ מים נמוך בצנרת העירונית.

נזקי ההפצצה
-----------

בין המבנים שנהרסו בהפצצה והשריפות שהתחוללו בעקבותיה 31 בתי גילדה, 19 כנסיות ובהן כנסיית סימטת פטרנוסטר וכנסיית סנט לורנס ג'וורי, הגג המפורסם של בית גילדהול, משרד הטלגרף הראשי. רחוב פטרנוסטר, שהיה המרכז של בתי ההוצאה לאור בלונדון, חרב כליל ומעל 5 מיליון ספרים הושמדו בשרפה.

כמעט כל בניין שסביב קתדרלת סנט פול, ברובע הסיטי של לונדון, חרב או ניזוק בהתקפה. הקתדרלה עצמה לא חרבה בזכות מאמצים עילאיים: מכבי האש של לונדון לחמו להרחיק את הלהבות ממנה, וקבוצה מסורה של כבאים וצופי אש, שגויסו למטרה זו בהמרצתו של ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל, פעלו בחירוף נפש לכבות כל פצצת תבערה שנחתה על גג המבנה או בסביבתו. בסך הכול נפלו על הקתדרלה או בסביבתה 29 פצצות תבערה, שאחת מהן כמעט והציתה את גג המבנה.

אבדות
-----

מעל 160 אזרחים נספו במהלך ההתקפה והשריפות שאחריה, ורבים נוספים מתו מפציעותיהם בימים שלאחר מכן. 14 כבאים נהרגו ו-250 נפצעו.

בתרבות
------

* סנט פול שורדת - מהתמונות מהידועות ביותר שצולמו במהלך מלחמת העולם השנייה. התמונה הפכה לסמל של עמידת הגבורה של לונדון ובריטניה בהפצצות.
* ספרה זוכה פרסי ההוגו והנבולה של הסופרת קוני ויליס **All Clear** מכיל תיאור נרחב של ליל ההפצצה. בביקורות שנכתבו על הספר נכתב כי הפרסים ניתנו לספר לאו דווקא בשל איכותו, אלא כמעיין "פרס" לתושבי לונדון על עמידתם האמיצה בהפצצה. גם שיאו של הסיפור הקצר **משמרת אש** מאת ויליס מתרחש בליל ההפצצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'. ב. פריסטלי, ‏בריטניה בכור האש, **מערכות** גיליון 5, ינואר 1941

| הבליץ |
| --- |
| קרבות | באת' • בדקר • בריסטול • ברמינגהאם • ליברפול • מנצ'סטר • קובנטרי |
| ערכים נוספים | אנדרטת הכבאים הלאומית • השרפה הגדולה השנייה של לונדון • להפציץ את אנגליה • מגילת הכבוד לאזרחי בריטניה חללי מלחמת העולם השנייה • סנט פול שורדת |
ד"ר **רפיק אל-חוסייני** (נולד ב-1 במאי 1952), הוא רוקח ואיש ציבור פלסטיני. היה ראש לשכתו של אבו מאזן והושעה ב-2010 לאחר פרשיית מין.

היסטוריה
--------

חוסייני נולד בירושלים, בן למשפחת אל חוסייני. חוסייני למד בקולג' ויקטוריה שבאלכסנדריה במצרים. סיים תואר ראשון בביולוגיה וכימיה מהאוניברסיטה האמריקנית בביירות ב-1973. הוא למד לדוקטורט בכימיה מדיצינלית באנגליה אותו סיים ב-1978, ועשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברמינגהאם במחלקה למיקרוביולוגיה בין השנים 1984 ל-1986. שימש כמנהל שירותי המרפאה בבית החולים הפלסטיני בעמאן. למד לתואר שני בניהול מערכות בריאות באוניברסיטה העירונית של לונדון וסיים בשנת 1994 וחזר לרשות הפלסטינית כדי לעמוד בראש מועצת הבריאות של הרשות.

באפריל 2005 מונה לראשות לשכתו של נשיא הרשות הפלסטינית, אבו מאזן ומחזיק תיק ירושלים. בפברואר 2010 חשף הממונה לשעבר על המלחמה בשחיתות במודיעין הפלסטיני, פהמי שבאנה, סרט וידאו שצולם ב-2008. הסרטון, שהוקרן בערוץ 10, מראה את אל-חוסייני כשהוא עירום ומנסה לשכנע לשדל אשה שביקשה לעבוד בלשכה כמזכירה לקיים עמו יחסי מין, בסרט הוא גם נשמע מכפיש את אבו מאזן ואת ערפאת. כעבור מספר ימים החליט אבו מאזן להשעות את רפיק מתפקידו. במסיבת עיתונאים טען חוסייני כי הקלטת מזויפת והיא פרי של קונספירציה ישראלית ופלסטינית להכתים אותו ואת אבו מאזן.

קישורים חיצוניים
----------------

* הכתבה בערוץ 10 שעוררה את הפרשיה
המוח העוברי בשלב החלוקה לשלוש (משמאל) ולחמש (מימין). המוח הגדול מחולק כבר לשתי המיספרות סימטריות. הבליטות משני צידי מוח הביניים הן ניצני עצב הראייה והרשתית.

שלב שלושת המוחות
----------------

בשלושת השבועות הראשונים בהתפתחותו של עובר האדם נוצר צינור העצבים (באנגלית: neural tube), המתרחב בקדמתו לשלוש שלפוחיות חלולות, אחת אחרי השנייה. שלפוחיות אלו נקראות (מקדימה לאחור):

1. המוח הקדמי (אנגלית: forebrain, לטינית: *prosencephalon*),
2. המוח האמצעי (אנגלית: midbrain, לטינית: *mesencephalon*)
3. המוח האחורי (אנגלית: hindbrain, לטינית: *rhombencephalon*).

משלושת החללים שבתוכן יתפתחו בסופו של דבר ארבעת חדרי המוח, וכן תעלת המוח המחברת ביניהם. משאר הצינור שמאחורי שלוש השלפוחיות יתפתח חוט השדרה.

שלב חמשת המוחות
---------------

בשלב זה המוח הקדמי מתפצל לשתי תת-שלפוחיות:

1. המוח המרוחק (לטינית: *telencephalon*) אשר ביונקים ובעופות ידוע יותר כמוח הגדול,
2. מוח הביניים (לטינית: *diencephalon*).

המוח האמצעי אינו מתחלק, והמוח האחורי מתחלק אף הוא לשניים:

1. המטנצפלון (לטינית: *metencephalon*)
2. המיאלנצפלון (לטינית: *mielencephalon*).

לכן שלב זה נקרא לפעמים שלב חמשת המוחות. בנוסף, המוח הגדול מתחלק רוחבית לשתי המיספרות סימטריות, ימין ושמאל. החללים בתוך שתי המיספרות אלו הופכים להיות החדרים הצדיים. הם עדיין מחוברים לחלל מוח הביניים, ההופך להיות החדר השלישי, לחלל המוח האמצעי, שהוא צר יותר ונקרא תעלת המוח, לחלל המיאלנצפלון ההופך לחדר הרביעי, ולחלל חוט השדרה. חללים אלו מלאים בנוזל המוח, בעוד שתאי הדפנות מתמיינים לתאי עצב. מוחות דגים נשארים בשלב זה גם בבגרותם.

### אזורים שהתפתחו מהמוח הגדול

* **גרעיני הבסיס**
* **המוח הגדול**

### אזורים שהתפתחו ממוח הביניים

* **התלמוס**
* **ההיפותלמוס**
* **הרשתית** - על אף שאזור זה נמצא מחוץ לגולגולת, תאיו התחלקו מתאים שהיגרו מהדיאנצפלון.
* **הסבתלמוס**

### אזורים שהתפתחו מן המוח האמצעי

המוח האמצעי מהווה חלק מגזע המוח (brain stem). הוא מקיף את תעלת המוח ומתחלק לשני חלקים:

* **הטקטום**
* **הטגמנטום**

### אזורים שהתפתחו מהמטנצפלון

* **המוח הקטן**
* **הפונס**

### אזורים שהתפתחו מהמיאלנצפלון

* **המוח המוארך** (בלועזית: medulla oblongata)
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **יחזקאל חיים מאיר כהן** (ה'תרע"ד, 1914 – ג' בכסלו ה'תשל"ד, 1973) היה רב העיר הספרדי וחבר בבית הדין הרבני בעיר רחובות.

ביוגרפיה
--------

נולד בפרס לתותי שרה ולמאיר כהן.

בשנת תרע"ח (1918), בהיותו בן ארבע, נפטר אביו, בגיל שבע עלה לישראל עם אימו ושלושת אחיו. והתגוררו בירושלים, כהן נכנס ללמוד בתלמוד תורה "דורש ציון" ובית המדרש "מזרחי" בירושלים, לאחר מכן למד בישיבת נהר שלום, בית עוזיאל וישיבת פורת יוסף שם למד אצל הרבנים יעקב מאיר ועובדיה הדאיה וקיבל מאחרון סמיכה לרבנות. בהמשך הוסמך גם לשו"ב.
היה מבאי ביתו של החכם המקובל שלמה אליעזר אלפנדרי, ושל הראשון לציון, חכם בן-ציון מאיר חי עוזיאל, ואף לימד בישיבתו 'שערי ציון' במשך שמונה שנים.
הרב כהן יצק מים על ידי הסבא קדישא, הרב שלמה אליעזר אלפנדרי והיה מבאי ביתו הקרובים ומן הבודדים שנשאו חן וחסד בעיניו, וערכו עמו את סדר הפסח מדי שנה. כן היה ממקורביו של הרב נסים אלישר.

הרב כהן היה ומגיד שיעורים בבתי כנסת רבים בירושלים, והעמיד תלמידים הרבה, המשמשים בקודש ברחבי הארץ. ייסד בירושלים את חברת התהילים "בני-עמי" לאמירת תהילים בשבתות, בבתי כנסת רבים בירושלים.

בשנת תשי"ב, מונה על ידי הרבנות הראשית לישראל לכהן כרב לעדת הספרדים וחבר הרבנות הראשית בעיר רחובות.

בראשית שנת תשי"ט, נתמנה לרב העיר רחובות, על ידי הרבנות הראשית לישראל, לאחר כשנה נכנס מינויו לרב העיר רחובות בתוקף רשמי, גם על ידי שר הדתות הרב יעקב משה טולידאנו במשך שנות כהונותו שימש לעיתים, כדיין בבית דין רבני ברחובות.

כשבועיים לפני פטירתו מונה לראש ישיבת המקובלים בית אל.

נפטר בכסלו תשל"ד ונקבר בהר המנוחות.

הרב כהן היה נשוי ליעל, ולהם שמונה ילדים.

ספריו וחיבוריו
--------------

* **ימינך ה'** על הלכות חג פסח, תש"א
* **אמרי יחזקאל** פירושים וחידושים, בהלכה ואגדה, יצא לאור לאחר פטירתו, בשני כרכים, תשמ"ג, 1983

מאמרים שונים של הרב כהן התפרסמו בכתבי עת שונים. מאמרו **זכר עמלק**, נדפס בביטאון התורני קול סיני בגיליון אדר תשכ"ג (1963) תשובתו המשותפת עם הרב יעקב בצרי בעניין עגונות, נדפסה בקובץ 'שיח שושנים', כרך ד', ירושלים תשס"ו (2006).

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב יחזקאל כהן באתר החכם היומי
* הרב יחזקאל כהן תולדות חייו, בקובץ קול סיני אדר תשכ"ג
* הרב יחזקאל כהן באתר הרבנות הדתית רחובות

הערות שוליים
------------

1. ↑  זכר עמלק באתר היברו בוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524653105171

 |
**פיתון עצים ירוק** (שם מדעי: *Morelia viridis*) הוא מין של נחש עצים ממשפחת הפיתוניים החי באינדונזיה, גינאה החדשה והקצה הצפוני של מדינת קווינסלנד באוסטרליה. 

נחש זה ירוק כמעט לגמרי בצבעו למעט כתמים לבנים לאורך הגב, הבולטים בעיקר אצל צעירים, והלסתות שלו לבנות. חוטמו מוארך והעיניים בעלות קרום שקוף וכתום. לנחשים אלה ישנן גומות החשות בחום גוף של חיות אחרות, מה שמכוון אותם לטרפם גם בחשיכה מוחלטת. הם פחות ארוכים משאר מיני הסוג ואורכם 150–180 ס"מ בממוצע. 

נחשים אלה נכרכים על ענפי העצים ביער ואורבים לטרף לא זהיר אותו הם יחטפו מהענפים הסמוכים ואף מהאוויר. לעיתים נחש זה נצפה גם על קרקע היער. הטרף העיקרי שלו כולל חיות בעלות דם חם כמו עופות, יונקים קטנים שונים וגם זוחלים קטנים. 

פיתון עצים ירוק מזכיר את הנחש ממין רב חנק איזמרגדי (Corallus caninus) מאמריקה הדרומית שכמותו חי על העצים וצבעו ירוק, אך שניהם שייכים למשפחות נפרדות: הראשון לפיתוניים והאחרון לחנקיים.

נחשים אלה משמשים גם כחיית מחמד מוצלחת ופופולרית שאינה מצריכה גידול מיוחד, ואינם נחשבים מסוכנים לאדם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיתון עצים ירוק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיתון עצים ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN

| פיתוניים |
| --- |
| פיתון קטן | פיתון צ'ילדרן • פיתון מנומר • פיתון גמדי • פיתון סטימסון |  |
| פיתון איריאן (סוג ומין יחיד) | פיתון איריאן |
| פיתון מפוספס | פיתון שחור-ראש • פיתון וומה |
| פיתון ביסמרק טבעתי (סוג ומין יחיד) | פיתון ביסמרק טבעתי |
| פיתון לבן-שפה (סוג ומין יחיד) | פיתון לבן-שפה |
| פיתון מים | פיתון מים חום • פיתון מקלוט • פיתון זית |
| פיתון עצים | פיתון השיחים • פיתון בולן • פיתון ברדלי • פיתון עבה-קשקשים • פיתון אונפלי • פיתון השטיחים • פיתון עצים ירוק |
| פיתון | פיתון טימור • פיתון מלכותי • פיתון דם • פיתון הודי • פיתון בורמזי • פיתון אנגולה • פיתון ברונגרסמה • פיתון בורנאו • פיתון סלעים אפריקני • פיתון מרושת • פיתון מיאנמר |
"**פיתול טיפות I**"‏ (2004) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי אסף בן צבי.

תיאור
-----

ההדפס "פיתול טיפות" הוא חלק מסדרה בת שני הדפסים שיצר אסף בן-צבי בטכניקה של אקווטינטת סוכר והודפסה במהדורה של 12 עותקים על ידי רן סגל בסדנת ההדפס ירושלים. היא נוצרה עבור תערוכה שהתקיימה בסדנה במסגרת הביאנלה לרישום. במקביל לסדרת ההדפסים יצר בן צבי סדרה של חמישה ציורים גדולי ממדים בשם זה. 

העבודה מציגה דימוי של ספינה שטה ומעליה קו מתפתל גדול ממדים, כמעין גל. אירנה גורדון תיארה את ההדפס כביטוי למשבר או לבעייתיות של ייצוג הדימוי ביצירתו של בן-צבי.

פרשנות כזו קשורה גם אל האיקונוגרפיה הארספואטיקה של דימוי הספינה בעבודתו של בן-צבי. בסדרת הדפסים קודמת (1999) ציטט האמן תיאור של פרננדו פסואה אודות "ספינות המפליגות בלילות זו על פני זו, ואינן יודעות זו על זו דבר ואינן מאותתות". בראיון משנת 2005, לרגל הצגת תערוכה בשם זה, תיאר בן-צבי את השימוש במונח "פיתול טיפות" כביטוי של פרדוקס: "המחשבה על פיתול טיפות באה ממקום של שקיפות, מעמדה בה ניתן לזהות בנקל את המצב אך בה בעת קשה להבין אותו. כמו עפיפון בשמיים או סירת מפרש, תופעות שהן יומיומיות ומוכרות לנו, ועם זאת לא תמיד ברור מה הכח המניע אותן. המושג "פיתול טיפות" מורכב משתי מילים ברורות שצירופן יחד יוצר פרדוקס. צירופן מקפל בתוכו את הרעיון שאני מבקש להעביר."

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: גורדון, אירנה, תפרים חיים: אסף בן-צבי: הדפסים מסדנת ההדפס ירושלים, סדנת ההדפס ירושלים, 2013, עמ' 10
2. ↑  שפירא, יניב, פיתול טיפות, אתר "הקיבוץ, גלריה לאמנות ישראלית", 30 במרץ 2005
**פאול שטיינר** (בגרמנית: **Paul Steiner**, נולד ב-27 בינואר 1957 בואלדברון שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך מרבית הקריירה בפ.צ. קלן בעמדת הבלם. שטיינר נכלל בסגל נבחרת גרמניה המערבית שזכתה במונדיאל 1990, אך לא שותף בו.

קריירת מועדונים
---------------

שטיינר החל את קריירת הבוגרים בשנת 1975 בוולדהוף מנהיים, ששיחקה אז במחוז הדרומי של הבונדסליגה השנייה, שהייתה מחולקת אז לשני מחוזות. שטיינר היה שחקן הרכב קבוע בוולדהוף מנהיים, ושיחק במועדון ארבע עונות, בהן צבר 144 הופעות ליגה והבקיע 16 שערים. לאחר עונת 1978/79, בה התמודדה וולדהוף מנהיים בתחתית וניצלה מירידה, עבר שטיינר לדיסבורג מהבונדסליגה, שם שיחק שתי עונות, ושיתף פעולה בהגנה עם ברנרד דיץ. בקיץ 1981 עבר שטיינר לפ.צ. קלן, והיה חלק חשוב בעשור מוצלח במיוחד בתולדות המועדון, כאשר בחמש עונות סיים עם המועדון לפחות במקום השלישי בבונדסליגה, אך לא זכה באליפות. בעונת 1982/83 זכה שטיינר עם קלן בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על היריבה העירונית פורטונה קלן, במשחק בו שטיינר שיחק 90 דקות. בעונת 1985/86 היה שטיינר חלק מהצלחתה של קלן בגביע אופ"א, שם הגיעה הקבוצה עד לגמר, בו הפסידה הקבוצה במפגש כפול לריאל מדריד בתוצאה המצטברת 5-3. בעונת 1990/91 הגיע שטיינר עם פ.צ. קלן לגמר הגביע הגרמני, בו הפסידה הקבוצה לורדר ברמן בבעיטות הכרעה, אך לא שותף בגמר זה. בתום עונה זו, בה כמעט שלא שיחק, לאחר שבכל העונות הקודמות היה שחקן הרכב קבוע, פרש שטיינר מכדורגל לאחר עשר עונות רצופות בפ.צ. קלן, בהן צבר 291 הופעות ליגה והבקיע 20 שערים.

קריירה בינלאומית
----------------

שטיינר ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה המערבית בגיל 33, במשחק ידידות מול נבחרת דנמרק במאי 1990, והיה לאחד השחקנים המבוגרים ביותר שערכו בכורה במדים הלאומיים של גרמניה המערבית. זו הייתה הופעתו היחידה של שטיינר בנבחרת הבוגרת. שטיינר זומן לסגל הגרמני למונדיאל 1990, בו זכתה גרמניה המערבית לאחר ניצחון 1-0 במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה, אך לא שותף ולו לדקה אחת. זימונו של שטיינר לסגל מונדיאל 1990 נחשב להפתעה, מאחר שמאמן הנבחרת פרנץ בקנבאואר העדיף במשחקים הקודמים את הולגר פאך מבאייר אורדינגן כמחליפו של קלאוס אאוגנטלר בנבחרת.

שערוריות
--------

שטיינר צוטט בתוכנית טוק שואו בגרמניה אומר ש"הומוסקסואלים רכים מדי בשביל לשחק כדורגל".

תארים
-----

עם פ.צ. קלן:

* הגביע הגרמני: 1982/83

עם נבחרת גרמניה: 

* מונדיאל 1990

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1990 (אלופת העולם)** |
| --- |
| 1 אילגנר • 
2 רויטר • 
3 ברמה • 
4 קולר • 
5 אאוגנטאלר • 
6 בוכוואלד • 
7 ליטבארסקי • 
8 הסלר • 
9 פלר • 
10 מתאוס • 
11 מיל • 
12 אאומן •
13 רידלה • 
14 ברטולד •
15 ביין •
16 שטיינר •
17 מולר •
18 קלינסמן •
19 פפלוגלר •
20 תון •
21 הרמן •
22 קפקה •
מאמן: בקנבאואר | מערב גרמניהמערב גרמניה |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "רכס קנט".

**רכס קנת** (באנגלית: **Kenneth Ridge**) הוא הרכס הצפוני ביותר מבין שלושה רכסים בולטים בחלק הצפוני של נונאטאקי מאנינג באנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי הרכס

הנונאטאקים צולמו על ידי חיל הים האמריקאי, במסגרת מבצע קפיצה לגובה (שבמסגרתו נחקרה אנטארקטיקה בעונת המחקר 1947–1946). הננטאקים צולמו מן האוויר על ידי מבצע חיל הים האמריקני היג'ומפ (1946-1947) וכן על ידי משלחת המחקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה ( **Australian National Antarctic Research Expeditions** ובקיצור ANARE) בשנת 1957.

בשנת 1965 הגיעה אל הנונאטאקים משלחת המחקר האנטארקטית הסובייטית (**Советская антарктическая экспедиция**); ובשנת 1967 הגיעה אל הנונאטקים משלחת המחקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה (ANARE).

### מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.

הרכס נקרא על שמו של קנת א. סמית' ( Kenneth A. Smith), שהיה מפעיל רדיו בתחנת מוסון בשנת 1969, וחבר במשלחת החקר האוסטרלית להרי הנסיך צ'ארלס.

קישורים חיצוניים
----------------

* רכס קנת באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס קנת באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* רכס קנת באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור רכס קנת

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
**רִכְפְּתָן מדברי** (שם מדעי: *Ochradenus baccatus*) הוא שיח רב שנתי ממשפחת הרכפתיים.

מאפיינים
--------

גובהו 50–150 ס"מ, גבעוליו ישרים וזקופים. העלים איזמלניים, צומחים עם לבלוב השיח באביב, ונושרים בקיץ עם התעצות הענפים. הפריחה בחורף, עד תחילת הקיץ. התפרחת ארוכה, צומחת בראשי הענפים. הפרחים חד-מיניים, קטנים, צבעם ירוק-צהוב. בדרך כלל הרכפתן דו-ביתי, אך יש גם פרטים חד-ביתיים. הפרחים צופניים; הצוף הולך ומתרכז לאורך היום, עם התאדות המים שבו, ובהתאם מושך מאביקים שונים אל הפרחים. בבוקר, כשהצוף נוזלי, באות אל הפרח דבורים; לפני הצהריים, כשהצוף משחתי, באים זבובים; אחר-הצהריים, כשהצוף משחתי, באות צרעות. הפרי הוא ענבה לבנה, קוטרה כ-6 מ"מ, טעמה מתוק. הזרעים מופצים על ידי ציפורים האוכלות את הפירות. הפירות ראויים למאכל אדם.
משרעת התפוצה סודנית. בארץ נפוץ בנחלי מדבר יהודה, בבקעת ים המלח, בערבה ובנגב הדרומי. צומח בעיקר בקניונים מצוקיים, בעיקר במפנים דרומיים העשירים יותר באור שמש.

בצמח הרכפתן נמצאו מטבוליטים שניוניים מסוג גלוקוזינולטים. בפירות הרכפתן נמצא מידור מוחלט בין גלוקוזינולטים הנמצאים אך ורק בציפה והאנזים, מירוזינאז, האחראי לפירוקם, שנמצא אך ורק בזרעים. המפגש בין הגלוקוזינולטים והמירוזינאז יוצר תוצרי פירוק רעילים ובכך מונע המידור מבעלי חיים שונים לצרוך את זרעי הרכפתן בזמן אכילת הפרי. יתרה מכך, נמצא כי גם מכרסמים שזרעים הם חלק חשוב מהדיאטה שלהם (לדוגמה קוצן מצוי) נמנעים מאכילת הזרעים בזמן אכילת פירות הרכפתן. יחד עם זאת, הקוצן הזהוב אוכל את הפרי בשלמותו, ציפה וזרעים גם יחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רכפתן מדברי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ARKive
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* רכפתן מדברי, באתר טיולי
* מיכל סמוני-בלנק, לירוק את זה הלאה, באתר ynet, 26 בספטמבר 2012
* רחלי ווקס, פרוטקציה מן הצומח, באתר זווית: סוכנות ידיעות למדע ולסביבה, 18 ביוני 2023
* Fruit chemistry alters animal behavior, בביצוע מיכל סמוני-בלנק, כתבה באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Samuni-Blank, M; Izhaki, I; Dearing, MD; Gerchman, Y; Trabelcy, B; Lotan, A; Karasov, WH; Arad, Z (2012). Intraspecific directed deterrence by the mustard oil bomb in a desert plant. *Current Biology.* **22:**1-3.
2. ↑  Samuni Blank, M; Arad, Z; Dearing, MD; Gerchman, Y; Karasov, WH; Izhaki, I (2013). "Friend or foe? Disparate plant–animal interactions of two congeneric rodents". *Evolutionary Ecology*. doi:10.1007/s10682-013-9655-x.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526631705171

 |
**אייפל 65** (באיטלקית: **Eiffel 65**) היא להקת יורודאנס איטלקית שהוקמה בטורינו בשנת 1998 על ידי ג'אנפרנקו רנדונה המכונה ג'פרי ג'יי (סולן ובסיסט), מאוריציו לובינה (קלידן וגיטריסט) וגברי פונטה (DJ).

היסטוריה
--------

שלושת חברי הלהקה ניגנו יחד כבר משנת 1992, אבל רק ב-1998 החליטו להקים להקה. השם "אייפל" נבחר באקראי על ידי תוכנת מחשב והמספר 65 צורף לשם בטעות; במקור הוא היה חלק ממספר טלפון.

ב-1999 הוציאה הלהקה את השיר "Blue", שבאמצעות מנגינתו הקליטה, הקולות הממוכנים והפזמון, הפך להיט בינלאומי והגיע למקומות ראשונים במצעדים רבים העולם. האלבום ממנו לקוח השיר, Europop, יצא בסוף אותה שנה והגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד האמריקאי. הסינגל השני מאלבום זה, "Move Your Body", הצליח גם הוא וכך ניצלה הלהקה מהתואר המפוקפק "להקה של להיט אחד", חוץ מבארצות הברית וקנדה.

האלבום השני של אייפל 65, !Contact, יצא ב-2001 ונחל הצלחה בינונית מחוץ לאיטליה. ב-2003 יצא האלבום השלישי של אייפל 65 שנשא את שם הלהקה ובו בעיקר שירים באיטלקית.

ביוני 2006 עזבו חברי הקבוצה (ג'פרי ומאוריציו) את חברת ההפקות הקודמת שלהם "BlissCo", ויצאו להקים חברה משלהם (Blue Boys), כאשר הם משנים את שם הלהקה ל-Bloom 06, ויוצאים לדרך חדשה בניסיון ליצור מוזיקה שונה וחדשנית.

במרוצת השנים שירים של אייפל 65 זכו בביצוע מחדש (רמיקס) על ידי זמרים רבים - קים לוקאס, אלפאוויל, לאורה פאוזיני ועוד.

דיסקוגרפיה
----------

* 1999 Europop
* 2001 Contact
* 2003 Eiffel 65
* 2006 01 Crash Test (יצא בספטמבר 2006 כאלבום הראשון של Bloom 06)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייפל 65** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייפל 65
* אייפל 65, ברשת החברתית פייסבוק

* אייפל 65, ברשת החברתית טוויטר

* אייפל 65, ברשת החברתית אינסטגרם

* אייפל 65, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אייפל 65, באתר אייטונס (באנגלית)

* אייפל 65, באתר ספוטיפיי

* אייפל 65, באתר Last.fm (באנגלית)

* אייפל 65, באתר AllMusic (באנגלית)

* אייפל 65, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אייפל 65, באתר דיזר

* אייפל 65, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* אייפל 65, באתר Discogs (באנגלית)

* אייפל 65, באתר Songkick (באנגלית)

* אייפל 65, באתר Genius

* אייפל 65, באתר בילבורד (באנגלית)

* אייפל 65, באתר אמזון מיוזיק
* האתר הרשמי של ההרכב החדש Bloom06

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 1629265515273
* BNE: XX186313
* BnF: cb140324227 (data)
* GND: 3042946-8
* ICCU: CFIV188827
* ISNI: 0000 0001 2331 4780
* LCCN: no00006112
* MusicBrainz: 6ee7a715-e0c0-46d0-a215-2e17001699fc
* NKC: ko2002102423
* RERO: 02-A005995070
* VIAF: 143593309
* WorldCat: lccn-no00006112

 |
**פיקוד המבצעים המיוחדים** הוא גוף באגף המבצעים המשולבים של מפקדת כוחות ההגנה של ניו זילנד המופקד על כוחות המבצעים המיוחדים של ניו זילנד (NZSOF).

הפיקוד הוקם בתחילה בשנת 2008 כמנהלת המבצעים המיוחדים ותפקידו הורחב כאשר הוא אורגן מחדש לפיקוד המבצעים המיוחדים ב-1 ביולי 2015.

כוחות המבצעים המיוחדים של ניו זילנד (NZSOF) הם כוחות מיוחדים המאפשרים תגובה הרחבה ומהירה מול האיומים על ניו זילנד ואינטרסים שלה, תמיכה במבצעים במצבי ביטחון מקומיים, אזוריים ועולמיים.

מרכיבי המערך
------------

* שירות האוויר המיוחד ה-1 (1 NZSAS Regt) - מבצע איסוף מודיעיני אסטרטגי וטקטי, פעולות התקפה מוגבלות, פעולות התאוששות ופעולות נגד טרור מעבר לטווח או יכולתם של יחידות הצבא הקונבנציונליות.
* טייסת D (קומנדו) - תפקידה העיקרי הוא מלחמה בטרור מקומי.
* טייסת E (סילוק פצצות נפץ) - תפקידה העיקרי לאבטח ולטפל במתקני פסולת כימית, ביולוגית, רדיולוגית, גרעינית ונפיצה הנמצאים בניו זילנד מעל קו המים.

היסטוריה
--------

ב-25 באוגוסט 2008 הוקמה מנהלת המבצעים המיוחדים כמרכיב של מטה ההגנה של ניו זילנד. באתר האינטרנט של הצבא נכתב כי תפקיד המנהלת היה "להפחית את הנטל המבצעי והאסטרטגי" על מפקד השירות האווירי המיוחד של ניו זילנד (NZSAS) וכי המנהלת סיפקה "מטה מבצעים מיוחדים ברמה האסטרטגית".

מנהלת המבצעים המיוחדים קיבלה את שמה כפיקוד המבצעים המיוחדים ב-1 ביולי 2015. שינוי זה לווה בהרחבה משמעותית של תפקידו, כאשר מפקד הפיקוד הפך למקביל למפקדי הצי, היבשה והאוויר של כוח ההגנה הניו זילנדי.

מפקד המבצעים המיוחדים מדווח לראש כוח ההגנה וראש הצבא. גדוד השירות האווירי הראשון של ניו זילנד מדווח ישירות למפקד, שאחראי על יכולות הפעלת מטעני הצד והפעלת חומרי נפץ של כח ההגנה הניו זילנדי.

מערך

ראו גם
------

* פיקוד המבצעים המיוחדים (אוסטרליה)
* פיקוד המבצעים המיוחדים (ארצות הברית)
* הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת
* פיקוד כוחות המבצעים המיוחדים (קנדה)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פיקוד המבצעים המיוחדים

הערות שוליים
------------

1. ↑  New Zealand's Special Operations Forces, NZDF
2. 1 2  "Special Operations Command". New Zealand Defence Force. נבדק ב-6 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Changes Afoot for Special Operations Command" (PDF). *Army News*. New Zealand Army. ביולי 2015. p. 10. נבדק ב-6 באוגוסט 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**משפט הקשר-אולין** הוא אחד מארבעת המשפטים של מודל הקשר-אולין ומשמש אבן יסוד בעקרונות המסחר הבינלאומי בתחום המיקרו-כלכלה. המשפט קובע כי מדינה תבחר לייצא סחורות המבוססות על גורמי הייצור שיש לה בשפע, ולייבא סחורות המבוססות על גורמי הייצור הנדירים שלה. במקרה שבו הייצור תלוי בשני גורמים – כמו למשל הון ועבודה – המשפט קובע כי: "המדינה עתירת ההון תייצא סחורות המיוצרות בעיקר על ידי הון, בעוד שהמדינה עתירת העבודה תייצא סחורות המיוצרות בעיקר על ידי עבודה."

ההנחה הבסיסית של מודל הקשר-אולין היא שהשוני בין שתי המדינות הוא כמויות המשאבים שלהן. ההנחה מרמזת אם כן על כך שההעדפות הצריכה של שתי המדינות הן דומות אולם יכולות הייצור שלהן שונות. המדינה בעלת השפע היחסי בהון תייצר מוצרים מבוססי הון במחיר יחסי זול יותר מרעותה ולהפך.

במצב ההתחלתי, לפני החלת הסחר בין המדינות:

* מחיר המוצר מבוסס ההון יהיה זול יותר במדינה עתירת ההון, יחסית למדינה האחרת
* מחיר המוצר מבוסס העבודה יהיה זול יותר במדינה עתירת העבודה, יחסית לרעותה

ברגע שהסחר נכנס לתוקפו, הפירמות, השואפות להגדלת רווחיהן, תעברנה את מוצריהן לשווקים שבהם קיים מחיר גבוה יותר. כתוצאה מכך:

* המדינה עתירת ההון תייצא סחורות מבוססות הון
* והמדינה עתירת העבודה תייצא סחורות מבוססות עבודה

פרדוקס לאונטיף, שהוצג על ידי וסילי לאונטיף בשנת 1951, העלה כי בארצות הברית, המדינה בעלת שפע ההון הגדול בעולם בכל קנה מידה השוואתי, ייצאה דווקא סחורות עתירות עבודה וייבאה סחורות עתירות הון, בסתירה למשפט הקשר-אולין. אולם, אם מחלקים את העבודה לשני גורמי ייצור שונים – עבודה מיומנת ועבודה בלתי מיומנת, משפט הקשר-אולין מתיישב עם התופעה: ארצות הברית נוטה לייצא סחורות מבוססות עבודה מיומנת ולייבא סחורות מבוססות עבודה בלתי מיומנת.
**אופטימיזציית קן הנמלים** (באנגלית: **Ant Colony Optimization** ובראשי תיבות **ACO**) היא שיטת אופטימיזציה ששימושה המקורי הוא למציאת פתרון מקורב לבעיות קשות בתורת הגרפים שעיקרן מציאת מסלולים קצרים במשקל או מרחק, לדוגמה, בעיית הסוכן הנוסע. את השיטה ניסח ד"ר מרקו דוריגו בשנת 1992 כחלק מעבודת הדוקטורט שלו. הבעיה הראשונית אותה פתר דוריגו בעזרת שיטה זו הייתה הגרסה הסכמטית של מציאת מקור מזון בסביבת קן נמלים.

אנלוגיה מעולם הנמלים
--------------------

בעולם הטבע הנמלים בתחילה משוטטות באופן אקראי על פני הקרקע בסביבת הקן. אם נמלה מוצאת מקור מזון היא נושאת ממנו חלק ומותירה שובל של פרומונים לאורך המסלול שבין הקן למקור המזון. נמלים משוטטות אחרות שנתקלות בשובל עשויות לבחור להמשיך לטייל לאורכו בסבירות גבוהה בהתאם לרמת הפרומון לאורך השביל. כל נמלה שמתווספת לאורך השביל מחזקת את כמות הפרומון שבו. כאשר מתכלה המזון, נמלים ימשיכו לשוטט באופן אקראי לכיוונים אחרים ולא לחזור על עקבות הפרומון לאורך השביל ולאחר זמן הוא יתנדף. בצורת הסריקה הזו, נמלים יעדיפו לטייל לאורך מסלולים קצרים יותר במרחק היות שתדירות מעבר הנמלים בהן גבוהה יותר בהשוואה למסלולים ארוכים במרחק ולכן ריכוז הפרומון בהם ישמר ברמות גבוהות יותר בהתאם.

ראו גם
------

* אופטימיזציית הנחיל

קישורים חיצוניים
----------------

* Ant Colony Optimization (באנגלית)
**הויגנס** (**Huygens**) היא גשושית אירופית שנועדה לחקור את טיטאן, ירחו של כוכב הלכת שבתאי. קרויה על שם האסטרונום ההולנדי בן המאה ה-17, כריסטיאן הויגנס, שחקר את שבתאי וירחיו. פרויקט קאסיני-הויגנס הוא יוזמת סוכנות החלל האירופית.

המשימה
------

הויגנס הופרדה מגשושית האם שלה, קאסיני-הויגנס, ב-25 בדצמבר 2004 ונחתה על טיטאן, ירחו של שבתאי, ב-14 בינואר 2005. זהו העצם הרחוק ביותר שעליו נחת כלי שנשלח מכדור הארץ. מיד עם נחיתתה החלה הגשושית לשדר תמונות ממקומה. הצניחה עצמה ארכה למעלה משעתיים וגם במהלכה ביצעו מכשירי הגשושית צילומים ומדידות.

אחד מצילומי השטח הראשונים של הויגנס, עם נחיתתה
מניתוח ראשוני של התמונות נראה שיש נוף המעיד על זרימת נוזלים - ערוצי נחלים בתוך צוקים גבוהים, ומישורים מוצפים. ההערכה היא שמדובר באגמי אתאן ופרופן, חומרים שעל כדור הארץ נמצאים במצב צבירה גזי, אך בטמפרטורה שאינה עולה על C‏180°-, השוררת בטיטאן, חומרים אלה מתנזלים.

הגשושית המשיכה לשדר במשך למעלה משעתיים לאחר נחיתתה, והייתה זו הפתעה לטובה משום שהמדענים תכננו כי תשרוד דקות אחדות בלבד. השידור הופסק למעשה כאשר אתר הנחיתה שקע מעבר לאופק עבור הגשושית קאסיני-הויגנס שהעבירה את שידוריה לכדור-הארץ. ההעברה הזו גם היא הייתה יוצאת דופן משום שבמשך כל הזמן בו שהתה הויגנס על טיטאן הפנתה קאסיני-הויגנס את האנטנה שלה לעבר טיטאן ורק לאחר שזו השתתקה, הפנתה קאסיני-הויגנס את האנטנה לעבר כדור-הארץ ושידרה את ההקלטות האצורות בתוך המחשב שלה. בינתיים, נאלצו המדענים, ביניהם קרולין פורקו, להיעזר ברדיו-טלסקופים על כדור-הארץ שהצליחו לקלוט את הגל הנושא של שידורי הויגנס לקאסיני-הויגנס, והצליחו להבין מכך שהמשימה מתבצעת. כל זאת בנוסף לעובדה שלגלי הרדיו אורכים שעה וחצי בערך להגיע משבתאי לכדור-הארץ, ולכן בעצם הגשושית פעלה באופן אוטונומי לפי תכנות מראש.

ניתוח תמונה
-----------

תמונה פנורמית המספקת מבט מלא, 360 מעלות סביב הויגנס

תמונה פנורמית המספקת מבט מלא, 360 מעלות סביב הויגנס
התמונה צולמה במהלך צניחת הגשושית. החלק השמאלי בתמונה, מראה גבול בין אזורים בהירים וכהים. הפסים הבהירים הנראים ליד הגבול יכולים להיות ערפל קרקעי של מתאן או אדי אתאן, מכיוון שהם לא נצפו באטמוספירה העליונה. ככל שהגשושית ירדה, היא נסחפה מעל מישור (במרכז התמונה) והתקדמה לעבר אתר הנחיתה באזור כהה (מימין). אזור כהה זה הוא קרוב לוודאי ערוץ ניקוז בו עשויים גם להיות כמויות כלשהן של חומר נוזלי. מתנועת הגשושית, מהירות הרוח הייתה בערך 6–7 מטרים לשנייה. התמונה צולמה מגובה של כקילומטר אחד בקנה מידה של כ-20 מטרים לפיקסל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הויגנס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הויגנס
* אשכול קאסיני הויגנס, באתר "הידען"
מבט מרחוב הח'נקה
שער המתחם
**אל-ח'נקה א-צלאחיה** (בערבית: **الخانقاه الصلاحيه**; מילולית: אכסניית הדרווישים של צלאח א-דין) הוא מתחם מבני דת מוסלמים ברובע הנוצרי בעיר העתיקה בירושלים. המתחם כולל מגורים, מסגד ובתי ספר דתיים לבנים ולבנות. המתחם נמצא מצפון לכנסיית הקבר וצמוד אליה, בפינת רחוב הנוצרים ורחוב הח'נקה, הקרוי על שמו. בלב המתחם חצר פנימית.

היסטוריה
--------

במקורו המבנה הוקם בתקופה הצלבנית כארמונו של הפטריארך הלטיני (קתולי-אירופאי) של ירושלים וכלל מעבר פרטי לכנסיית הקבר. ב-1187 הורה צלאח א-דין להפוך את המקום למשכן דרווישים סופים. בנוסף, אטם את המעבר מהמבנה לכנסיית הקבר. כדי לכלכל את הדרווישים שהקדישו עצמם ללימודי קודש, מסר להם צלאח א-דין את כל שטח האדמה שמדרום-מערב לעיר העתיקה, הידוע בשם שכונת בקעה.

ב-1341, בימי הסולטאן מוחמד בן קלאון, הורחב המסגד ונבנו הצריח והמחראב.

המבנה מנוהל על ידי הווקף של ירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* זאב וילנאי, **ירושלים העתיקה ב'**, 1972 עמ' 75-74
* בנימין זאב קדר (עורך), **פרקים בתולדות ירושלים בימי הביניים**, יד יצחק בן-צבי, תשל"ט עמ' 160 ,163

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל-ח'נקה א-צלאחיה** בוויקישיתוף
* סיור מצולם במתחם, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מובא אצל ר' קרק וש' לנדמן במאמרם "היציאה המוסלמית מחוץ לחומות ירושלים בשלהי התקופה העות'מאנית", בתוך **פרקים בתולדות ירושלים**, ספר הרצוג 1981, עמ' 171
2. ↑  זאב וילנאי, **ירושלים העתיקה ב'**, 1972 עמ' 75
**אלחנדרו דמיאן "צ'ורי" דומינגס** (בספרדית: **Alejandro Damián Domínguez**; נולד ב-10 ביוני 1981 בלנוס, פרבר בפאתי בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. דומינגס מכונה בארגנטינה **צ'ורי** (Chori).

קריירה
------

### קריירת משחק

דומינגס גדל בקבוצת לנוס אך ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הארגנטינאית במדי קילמס. הוא שיחק עבור הקבוצה 3 עונות בטרם עבר לריבר פלייט, קבוצת הפאר הארגנטינאית. הוא רכש מעריצים רבים בעיקר בשל סגנון משחקו ההיתקפי ויכולתו האישית הגבוהה. במדי ריבר זכה דומינגס בשתי אליפויות. ב-2003 נרכש כרטיסו על ידי רובין קאזאן מהליגה הרוסית. תחילה התקשה להתאקלם ברוסיה אך במהרה הפך לאחד השחקנים הטובים בליגה, יכולתו בשנת 2006 אף הביאה לזכייתו בתואר **השחקן הזר המצטיין של הליגה** ובמקום השני בטבלת מצטייני הליגה. בתום העונה עבר דומינגס לזניט סנקט פטרבורג ששילמה עבור כרטיסו 7 מיליון אירו, ההעברה היקרה ביותר של שחקן בליגה הרוסית באותה תקופה.

ב-2009 הצטרף דומינגס בחזרה לרובין קאזאן. באותה שנה הוא זכה בתואר כדורגלן השנה ברוסיה (ב-מגזין פוטבול ובספורט אקספרס), והפגין יכולת מרשימה גם במסגרת משחקיה של הקבוצה בליגת האלופות. בעקבות כך הוא משך את עינהם של מספר מועדונים אירופיים בכירים, ולבסוף חתם בולנסיה הספרדית בדצמבר 2009. בקיץ 2019 הודיע על פרישה ממשחק.

דומינגס היה אמור להוביל את נבחרת ארגנטינה הצעירה במונדיאל הנוער שנערך בארגנטינה בשנת 2001. מספר ימים לפני תחילת הטורניר נפצע דומינגס ובמקומו זומן אנדרס ד'אלסנדרו. למרות שלא שיחק, קיבל דומינגס יחד עם שאר שחקני הסגל את מדליית הזהב עבור הזכייה בטורניר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלחנדרו דומינגס** בוויקישיתוף
* אלחנדרו דומינגס, ברשת החברתית פייסבוק
* אלחנדרו דומינגס, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקן באתר הרשמי של זניט סנקט פטרבורג

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ואגנר לאב** | **כדורגלן השנה ברוסיה** 2009 | **הבא**:**דני מיגל אלבס** |
**אלחנן (גרינברג) בולקינד** (1834 - כ"א באב תרס"ה, 1 באוגוסט 1905) היה תעשיין הטקסטיל מהראשונים בארץ ישראל, איש העלייה הראשונה.

ביוגרפיה
--------

בולקינד נולד בביאליסטוק. הוא למד בישיבת הרב מרדכי גימפל יפה ברוז'ינוי ולאחר מכן החל לעסוק בייצור ומכירת אריגים. 

בולקינד נמנה עם קבוצת ה"ביאליסטוקאים" ואנשי קופלמן שעלו לארץ ישראל בשנת 1882, בראשית תקופת העלייה הראשונה. כשהגיעו לחוף יפו, השלטונות העות'מאנים סירבו להכניסם לארץ ישראל. בולקינד ובנו הבכור יעקב הורדו לחוף בהיחבא בחצות הלילה ואשתו ושאר ילדיו הועברו לביירות. לאחר מכן, יהושע שטמפפר, איש פתח תקווה, הגיע למקום מסתורם של אשתו רבקה ושלושת ילדיהם האחרים בביירות, ובהתחפשם כבני משפחתו נסעו עמו ליפו ומשם ליהודיה. 

בתחילה עבד בולקינד בנגרות, בבניית בתי שאר חברי הקבוצה. כשנסתיימה בניית הבתים החליט שלא לעסוק בחקלאות, בה לא הבין ושדרשה השקעה מכספים שלא היו לו, והחליט לנסות את מזלו במלאכתו הישנה שעברה מדור לדור בקרב יהודי ביאליסטוק - תעשיית אריגים ושמיכות. הוא הזמין את הנולים והחלקים הדרושים להקמת המטווייה באמצעות ידידיו בביאליסטוק. את השאר בנה בבית המלאכה הקטן במקוה ישראל, ותוך פחות משנה נשמע משק הנולים בכל יהודיה. רבקה אשתו וכמה ביאליסטקיאיות עשו במלאכה. היו לו שני "קווי ייצור" עיקריים: טליתות וכפטנים ליהודים ועביות לערבים. ימים רבים עשה בולקינד מכפר ערבי אחד למשנהו, לרכישת צמר הכבשים. לשם כך הגיע עד לעדרי הבדואים הרחוקים בנגב. 

בולקינד קבל לצורך הקמת בית המלאכה, מהברון רוטשילד, הלוואות של 2500 פרנק. לאחר מכן, בביקורו בארץ ישראל בשנת 1887, הגיע הברון למפעל של בולקינד והזמין כ-180 עביות עבור האיכרים במושבות העבריות שהיו אז תחת חסותו; והטעם שניתן לרכישה: שלא יתגנדרו בלבושם האירופאי ושלא ימשכו את תשומת הלב של שכניהם. לבוש זה - פסק הברון - מתאים מאוד לאקלים המקומי ולצורכי האיכר היהודי[דרוש מקור]. מתוך הסיפורים שנמסרו מפה לאוזן בארץ ישראל ידוע היה כי ביישוב עקרון, השתמשו בעביות. אחד עשר המייסדים לבשו אותן, ואכן זכו לכינוי "אחד-עשר העביות".

לא נערכו רכישות רבות נוספות מהמפעל. שודדים התנפלו על אלחנן בולקינד בדרכים וגזלו ממנו חומרי גלם ותוצרת מוגמרת והביאו לחיסולו של המפעל, ובעקבות זאת, שיירת גמלים הובילה את חלקי מפעלו החלוצי של אלחנן בולקינד לירושלים, אל בתי המלאכה של "כל ישראל חברים". 

אחרי נטישת יהוד עבר לראשון לציון, שם עבד כטכנאי ביקב הברון רוטשילד.

בולקינד נפטר ב-1905. רעייתו רבקה נפטרה ב-1940.

לקריאה נוספת
------------

* גרשון גרא, **כל ההתחלות**, תל אביב: ספרית מעריב, 1984

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אלחנן (גרינברג) בולקין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 761
* בולקינד (בולקין) אלחנן באתר ראשונים

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית המעשה למטוה הצמר ואריגת האדרות (עבא בערבית) במושב יהוד, חלק ראשון, הצבי, 3 במאי 1889
2. ↑  בית המעשה למטוה הצמר ואריגת האדרות (עבא בערבית) במושב יהוד, חלק שני, הצבי, 17 במאי 1889
3. ↑  אמנון הורביץ, מי קדם לדיזנגוף בתעשיה, הַבֹּקֶר, 5 בדצמבר 1946
4. ↑  הכחשה ומחאה, הצבי, 1 במרץ 1895
**עלי פייזר** (1919–1982) היה רופא ישראלי, מרופאי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, פרופ' לנוירוכירורגיה, מייסד ומנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים רמב"ם, המחלקה הראשונה והיחידה בצפון הארץ.

קורות חיים
----------

פייזר נולד בגטינגן, גרמניה, לאליסה ולכירורג הד"ר דניאל (פריץ) פייזר, אחותו הצעירה עלמה מרים נולדה ב-1927. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל עם הוריו, לאחר שאביו רכש בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 פרדס בפרדס חנה. ד"ר הלל יפה יעץ לפריץ לנסוע לארץ ישראל ולסדר את עלייתו במקום.

ב-1936 סיים את בית הספר הריאלי בחיפה.

ב-1944 סיים את בית הספר לרפואה בבזל.

ב-1945 התחיל את עבודתו כרופא מתנדב בבית החולים הדסה ירושלים, 10 ימים לאחר שנשא לאשה את ורה לבית כהן. לזוג נולדו שני ילדים, יעל עליזה ועמוס בנימין שלימים התמנה למנהל המחלקה האורתופדית בשערי צדק.

### מרופאי הרובע היהודי

עם פרוץ מלחמת העצמאות התנדב לשרת בעיר העתיקה. יחד עם שני רופאים נוספים, הד"ר אברהם לאופר והד"ר אגון ריס עבד בבית החולים משגב לדך ברובע היהודי, במחזוריות של חודש. פצועים ממגיני הרובע היהודי טופלו על ידי שלושת הרופאים מעובדי בית החולים הדסה, לאופר, פייזר וריס, לעיתים טיפלו וניתחו את הפצועים תחת אש. הרופאים נעזרו באחות ואח מוסמכים, אחות סוציאלית, אחות מעשית, ומתנדבות. רבים מהלוחמים חייבים לצוות הרפואי את חייהם. כאשר נפלה העיר העתיקה בידי הלגיון ד"ר ריס הלך לשבי עם הפצועים והדוקטורים פייזר ולאופר היו כנראה היהודים האחרונים שעזבו את העיר העתיקה.

בשנים 1953–1954 השתלם בנוירוכירוגיה בבית החולים מאונט סיני בניו יורק, ארצות הברית.

בשנים 1955-1956 חזר לעבוד בבית החולים הדסה ירושלים, במחלקה הנוירוכירורגית כתלמידו של הפרופ' אהרון בלר. בשנת 1956 נתמנה למדריך בבית הספר לרפואה.

בשנת 1957, לבקשתם של הד"ר רפאל גז'בין מנהל בית החולים רמב"ם, והד"ר משה לזר סגן מנהל רמב"ם, ייסד וניהל את המחלקה לנוירוכירוגיה בבית החולים רמב"ם, במשך 25 שנים עד לפטירתו.

בשנת 1968 נתמנה לפרופסור חבר קליני בפקולטה לרפואה של הטכניון.

פייזר נפטר בשנת 1982.

בנו, הפרופ' עמוס פייזר, מנהל המחלקה האורתופדית בשערי צדק. אחיינו הפרופ' ראובן פייזר שניהל שנים רבות את המחלקה הגיניקולוגית בבית חולים הקריה, בתל אביב.

ראו גם
------

* הרובע היהודי במלחמת העצמאות

לקריאה נוספת
------------

* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : פייזר, עלי פרופ' עמוד 332
* למידע נוסף - הקריה הרפואית רמב"ם

הערות שוליים
------------

1. ↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : פייזר, דניאל (פריץ) עמודים 331-332
2. ↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמודים 250-251
3. ↑  פרופ' נסים לוי, "פרקים בתולדות הרפואה בארץ-ישראל 1799-1948", הוצאת הקיבוץ המאוחד, והפקולטה לרפואה על שם ברוך רפפורט - הטכניון, חיפה, 1998
4. ↑  "ירושלים בתקופת המנדט העשייה והמורשת", פרק : "התפתחות שירותי הרפואה בירושלים בתקופת השלטון הבריטי", פרק משנה : "הרפואה בירושלים", יהושע בן אריה - העורך, הוצאת יד בן צבי, משכנות שאננים, ירושלים, תשס"ג, 2003, עמוד 305
5. ↑  מינויים באוניברסיטה ובטכניון, למרחב, 20 בפברואר 1956
**המרכז לטניס בישראל - אשקלון**, ע"ש מרג'ורי שרמן, הוא אחד מ-14 המרכזים ברחבי הארץ של המרכז לטניס בישראל.

היסטוריה
--------

המרכז נוסד ב-1981 בסיוע תרומתה הנדיבה של משפחת שרמן מאנגליה ונתמך באופן מסורתי בידי יהודים-בריטים רבים, כחלק אינטגרלי מהשותפות בין אשקלון לבין יהדות בריטניה. המרכז משרת כיום מעל ל-2,000 ילדים, בני נוער ומבוגרים באמצעות תוכניות טניס, כושר ופעילויות למען הקהילה. 
טקס הפתיחה של המרכז, שנבנה במשך שמונה חודשים, התקיים באפריל 1982 בהשתתפות מאות אורחים, רובם מיהדות בריטניה. הבולטים שבהם שגם נאמו בטקס היו: חיים הרצוג, ראש עיריית אשקלון אלי דיין, איאן פרומן, פיטר קולינס ופרדי קריבין. גם הטניסאי שלמה גליקשטיין, שגדל באשקלון, נכח בטקס במהלכו נהנו האורחים מהופעות ראווה של הילדים, של התוכניות למען הקהילה ושל טניס בכיסאות גלגלים.

הפעילות במרכז
-------------

במרכז 17 מגרשים, בהם אצטדיון ובו כ-500 מקומות ישיבה, חדר כושר, קיר אימון מקורה, מרחבים מוגנים (פעמוניות), מלתחות ושירותים, חניה וקפיטריה הכוללת מכירת ציוד טניס ושזירת מחבטים.
המרכז מפעיל תוכניות טניס רבות לכל הגילאים: תוכנית לגני ילדים, תוכנית פיתוח מוטורי (גילאים 4-6), תוכנית מיני טניס (6-8), תוכניות טניס לגילאי 8-18, תוכנית תחרותית וחוגי טניס למבוגרים. המרכז מפעיל גם תוכניות למען הקהילה הממומנות בעיקר בזכות תרומות: תוכנית לילדים ומבוגרים בעלי צרכים מיוחדים, תוכנית לנערות בסיכון ותוכנית העצמה לילדים מהקהילה האתיופית.

תחרויות במרכז ובוגרים מפורסמים
------------------------------

במהלך השנה מתקיימות במרכז תחרויות רבות לילדים, נוער ומבוגרים - בינלאומיות, ארציות, אזוריות ופנימיות. בחודשים אפריל-מאי ובנובמבר מתקיימות מדי שנה תחרויות בינלאומיות לבוגרים ולנוער בהשתתפות שחקנים מרחבי העולם ובחודש יולי מתקיימת משנות ה-80 המוקדמות התחרות הארצית המסורתית לנוער ע"ש משה גליקשטיין (אביו של שלמה גליקשטיין).

הבוגר המפורסם ביותר של המרכז הוא רונן מורלי, אחד המאמנים הבולטים בטניס הישראלי ששימש כמאמן נבחרת הדייוויס של ישראל וגידל במהלך השנים אלופים רבים כמו הראל לוי, אנדי רם ויוני ארליך. בוגר נוסף הוא דימה לייפמן, שעלה מברית המועצות בגיל שש, החל מיד לשחק במרכז וכיום הוא משופטי הטניס הבכירים בארץ, שופט בתחרויות ברחבי העולם ומנהל מחלקת התחרויות של המרכז לטניס בישראל.
המנהל הראשון של המרכז באשקלון היה מנשה מינס ואחריו היו דני גלי, בני שוורץ, רון קצב, משה וקנין (בוגו), יוסי מלכה ומשנת 2010 המנהל הוא שעיה אזר.

פעילות "במבצע צוק איתן"
-----------------------

במהלך מבצע צוק איתן בחודשים יולי-אוגוסט 2014 נאלץ המרכז לסגור את שעריו בשל החלטת פיקוד העורף ולכן ילדי המרכז, בעיקר בתוכנית התחרותית, לא יכלו לשחק טניס. בזכות העובדה שלמרכז לטניס בישראל יש 14 מרכזים ברחבי הארץ ובזכות תרומות מהארץ ומחו"ל, שולבו הילדים במחנות הקיץ ובתוכניות שפעלו במרכזים במרכז ובצפון הארץ, התארחו אצל משפחות מספר ימים או הגיעו לימי אימון מרוכזים.

קישורים חיצוניים
----------------

* המרכז לטניס בישראל - אשקלון, באתר **המרכז לטניס בישראל**
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחברה הונגרית. אם התכוונתם לקבוצת כדוריד, ראו פיק סגד (כדוריד).
נקניק פיק פרוס באריזה
**פִּיק סֶגֶד** (בהונגרית: **Pick Szeged**) היא חברה הונגרית לייצור נקניקים, מותג מוביל של סלמי ובית חרושת לעיבוד בשר בעיר סגד. המעסיק הגדול באזור וספונסר קבוצת הכדוריד של העיר, אחת הטובות בהונגריה.

היסטוריה
--------

את המפעל הקים בשנת 1869 מרק פיק (1843–1892), יליד העיר סגד הונגרי-יהודי שמוצא אבותיו ממוראביה. פיק נהג לנדוד בעולם וכשהיה באיטליה הכיר את נקניק הסלמי. הוא בחר להקים מפעל על גדות נהר טיסה בעיר סגד. הייחוד של הסלמי שלו היה שהוא קצוץ בסכין ולא טחון ועשוי עם תערובת תבלינים סודית, הנקניק מיוצר רק בחודשים אוקטובר עד מרץ ועובר יישון של שלושה חודשים באוויר הקר. ב-1883 עבר לייצור המוני. באותה תקופה היה מפעל הבשר היחיד בהונגריה (השאר היו רק קצבים פרטיים קטנים). אפילו שעסק בבשר חזיר לא כשר, היה פיק חבר מכובד בקהילה היהודית וסייע בהקמת בית הכנסת הגדול של סגד, השני בגדלו בהונגריה.

עם מותו של פיק ב-1892, המשיכה אשתו קטרינה את המפעל וב-1898 המשיך אותו בנו ינו (Jenő) עד שברח מהעיר מן הנאצים ב-1944. המפעל הולאם על ידי הממשלה הקומוניסטית ב-1948 והפך למותג של מונופול הנקניק הממשלתי ולשם נרדף לסלמי הונגרי. ב-1992 הפכה החברה לחברה ציבורית וב-2009 נרכשה על ידי תאגיד המזון בונפארם (Bonafarm).

בשנת 2010 החברה רכשה את "הרץ", מותג סלמי הונגרי נוסף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיק סגד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיק סגד
* כתבה על מרק פיק ובית הכנסת בסגד
* "הכר את הנקניק"(הקישור אינו פעיל)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקרב ימי שנערך בשנת 474 לפנה"ס. אם התכוונתם לקרב ימי שנערך בין סקסטוס פומפיוס ואוקטביאנוס, ראו קרב קומאי (38 לפנה"ס).
קרב קומאי, מפה מאנציקלופדיה הצבאית, 1911-1915
**קרב קומאי**, או **קרב קימה** הוא קרב ימי שנערך בשנת 474 לפנה"ס במפרץ נאפולי בין כוחותיהם המשולבים של ציי קימה ושל היירון הראשון טיראן סירקוסאי לבין הצי האטרוסקי. הקרב הסתיים בניצחונם של ההלנים והציל את היוונים יושבי קמפניה משלטון אטרוסקי.
קרב קימה היה חלק משרשרת של קרבות ימיים ויבשתיים בין המתיישבים היוונים באיטליה וסיציליה ובין האטרוסקים שהסתיימו באובדן כוחה הימי של האומה האטרוסקית בים הטירני.

מפלתם של האטרוסקים הביאה לכיבושו המיידי של האי איסקיה על ידי היירון, כיבוש שניתק את הקשר בין יישובי האטרוסקים בקמפניה ובין יישוביהם באטרוריה. סירקוסאי המשיכה לדחוק את רגלי האטרוסקים במהלך המאה ה-5 לפנה"ס והשתלטה על הים הטירני, תהליך שהגיע לשיאו עם ניצחונה על האתונאים והאטרוסקים במהלך המלחמה הפלופונסית.

תבוסתם של האטרוסקים בקימה באה במקביל להתעצמותה של הרפובליקה הרומית, שבכתקופה זו ערכה מלחמות גבול קשות עם עיר המבצר האטרוסקית ויי. קרב קימה היה אחד מנקודות השבר של האטרוסקים ולאחריו החלה האימפריה שלהם להתמוטט, תוך כדי שהם מאבדים את קמפניה לסאמניטים, את דרום אטרוריה לרומא ואת שטחיהם הצפונים לגאלים.

קסדת ברונזה (השמורה כיום במוזיאון הבריטי) ועליה כתובת המנציחה את האירוע, נשלחה לאולימפיה שם הוקדשה לזאוס. תוכן הכתובת, לפי תרגומו של דוד קלעי הוא: "היירון בנו דאינומנס ובני סיראקוס - אל זבס שלל טירני מקימה".

עדות נוספת לניצחון היוונים נשמר באודה הפיתית הראשונה של פינדארוס, משורר יווני בן המאה ה-5 לפנה"ס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב קומאי** בוויקישיתוף
**אלכסיי לאונידוביץ' פז'יטנוב** (רוסית: **Алексе́й Леони́дович Па́житнов**, נולד ב-16 באפריל 1955) הוא מהנדס מחשבים רוסי, אשר בשנת 1984 המציא את משחק המחשב הפופולרי טטריס.

הוא החל לקבל תמלוגים על טטריס רק בשנת 1996, אז הקים את חברת טטריס ביחד עם הנק רוג'רס.

ביוגרפיה
--------

פז'יטנוב נולד ב-1955. במהלך עבודתו במרכז המחשבים של האקדמיה הסובייטית למדעים, מרכז המחקר והפיתוח של ממשלת ברית המועצות, פיתח, בעזרתם של עמיתיו דמיטרי פאבלובסקי וואדים גראסימוב, את משחק הטטריס. ההשראה למשחק נבעה ממשחק הפנטומינו שבו שיחק בילדותו, שבו היה צריך לסדר בלוקים לתוך צורות שונות. הוא פיתח גם גרסה נוספת, פחות ידועה, למשחק - הגרסה התלת-ממדית "וולטריס". הרישיון של טטריס היה שייך ל"אלרוג", חברה ממשלתית סובייטית שהייתה בעלת מונופול על ייבוא וייצוא של תוכנות מחשב בברית המועצות. מכיוון שפז'יטנוב היה עובד של הממשלה, הוא לא קיבל תמלוגים מטטריס.

ב-1991 היגר פז'טנוב מרוסיה לארצות הברית, ובשנת 1996 ייסד את "חברת טטריס" בשותפות עם הנק רוג'רס, האיש אשר רכש את הזכויות על המשחק מממשלת רוסיה. בתחילה, הוא עסק בעיצוב פאזלים עבור קונסולת המשחקים של נינטנדו.

באוקטובר 1996 החל לעבוד בחברת התוכנה מיקרוסופט.

ב-2005 החל לעבוד בשיתוף פעולה עם חברת התוכנה "ווילד סנייק".

לפז'יטנוב יש אישה ושני בנים. אחד מבניו, דימיטרי פז'יטנוב, מת ב-3 ביולי 2017 כתוצאה מתאונת סקי בהר ריינייר.

ב־2023, רשת אפל TV פלוס שחררה סרט בשם טטריס המגולל את סיפור המשחק שפז'יטנוב המציא. את פז'יטנוב גילם ניקיטה יפרמוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסיי פז'יטנוב** בוויקישיתוף
* רועי שלומי, עוד לבנה בחומה, באתר ynet, 17 באפריל 2006
* סוכנויות הידיעות, 25 שנים אחרי, הטטריס עדיין משחק אותה, באתר הארץ, 4 ביוני 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  Romo, Vanessa (2019-06-06). "Happy Birthday, Tetris. 35 Years Later You're As Addictive And Tetromino-y As Ever". *NPR* (באנגלית). נבדק ב-2021-09-03.`{{cite web}}`: תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
2. ↑  "WildSnake newsletter 18 August 2005, retrieved 31-10-2007". Wildsnake.com. 2005-08-18. ארכיון מ-12 בנובמבר 2009. נבדק ב-2009-11-20. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Dmitri Pajitnov — In Memoriam, retrieved February 9, 2018".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb141262725 (data)
* ISNI: 0000 0000 0312 9548
* LCCN: n2016019309
* MusicBrainz: 2f271c07-a37e-4abe-a887-45c89a7ce8ea
* NDL: 001277162
* NTA: 194996972
* SUDOC: 194038580
* VIAF: 27274553
* WorldCat: lccn-n2016019309

 |
**אלכסיי סאבראשנקו** (ברוסית: **Алексей Саврасенко**; נולד ב-28 בפברואר 1979 בקרסנודאר) הוא כדורסלן עבר רוסי בעל אזרחות יוונית, ששיחק בעמדת הסנטר.

קריירת המועדונים
----------------

סאבראשנקו החל את הקריירה שלו בשנת 1995, בהיותו בן 17 בלבד, בקבוצת אולימפיאקוס מהליגה היוונית. בעונותיו הראשונות בקבוצה הוא מיעט לקבל דקות משחק, וכתוצאה מכך גם תפוקתו עבור הקבוצה הייתה דלה. בעונת 2000/2001 הושאל סאבראשנקו לקבוצת פריסטרי אתונה מליגת העל היוונית, וכשחזר לאולימפיאקוס בעונה שלאחר מכן, הפך לשחקן משמעותי בקבוצה וזכה עמה בגביע היווני ב-2002.

זמן קצר לאחר תחילת עונת 2002/2003, עבר סאבראשנקו לצסק"א מוסקבה מהליגה הרוסית. בעונתו הראשונה בצסק"א הוא שותף במספר מועט של משחקים, אך בעונות הבאות השתפר והפך לאחד משחקני הקבוצה הבולטים. עונת השיא שלו הייתה עונת 2006/2007, שבה הוא קלע 9.8 נקודות בממוצע למשחק בליגה וזכה בתואר ה-MVP של הגביע הרוסי.

סאבראשנקו היה שותף לזכייה בתארים רבים של צסק"א: שני גביעי היורוליג בשנים 2006 ו-2008, שש אליפויות רוסיה רצופות בשנים 2003-2008, ושלושה גביעים רוסיים בשנים 2005-2007. 

בראשית 2009 עבר סאבראשנקו בהשאלה לקבוצת ספרטק סנקט פטרבורג, ולבסוף, חתם בהמשך אותה שנה בדינמו מוסקבה. ב-2010 עבר לחימקי מוסקבה ושיחק בה במשך שתי עונות.

ב-2011 חתם באוניקס קאזאן.

ב-2012 חתם בלוקומוטיב קובאן לעונה, ובסיומה פרש מכדורסל.

נבחרת לאומית
------------

סאבראשנקו שיחק לראשונה עבור נבחרת רוסיה באליפות אירופה בשנת 2001 וכעבור שנה השתתף באליפות העולם 2002, ומאז הוא שחקן קבוע בנבחרת הלאומית ואחד משחקניה המובילים. הישג השיא שלו עם הנבחרת היה זכייה במדליית הזהב באליפות אירופה 2007. הוא השתתף עם הנבחרת גם באליפויות אירופה של 2003 ו-2005, וכן בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת בייג'ינג 2008.

תארים
-----

אולימפיאקוס
* יורוליג: 1997
* אליפות יוון: 1996, 1997
* הגביע היווני: 1997, 2002

צסק"א מוסקבה
* יורוליג: 2006, 2008
* אליפות רוסיה: 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008
* הגביע הרוסי: 2005, 2006, 2007
	+ MVP של הגביע הרוסי: 2007

נבחרת רוסיה
* אליפות אירופה: 2007

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* אלכסיי סאבראשנקו באתר אולימפיאדת בייג'ינג

| **נבחרת רוסיה – אולימפיאדת בייג'ינג - 2008** |
| --- |
| 1  • 
2  • 
3  • 
4 וורונטסביץ' • 
5 הולדן • 
6 ביקוב • 
7 קירילנקו • 
8 מורגונוב • 
9 סמוילנקו • 
10 חריאפה • 
11 פשוטין • 
12 מוניה •
13 פרידזון • 
14 סאבראשנקו •
15 קיירו •
מאמן: בלאט | רוסיהרוסיה |