recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
האנדרטאות לקורבנות הפיגועים: האנדרטה בהייד פארק (למעלה) והאנדרטה בריג'נטס פארק
**הפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק** שבלונדון בירת בריטניה התרחשו ב-20 ביולי 1982. מטעני חבלה שהניחו אנשי הצבא האירי הרפובליקני התפוצצו במהלך פעילויות צבאיות שנערכו בשני הפארקים. כתוצאה משתי ההתפוצצויות נהרגו 11 חיילים וכ-50 איש נוספים נפצעו, ונהרגו גם שבעה סוסי פרשים צבאיים.

הפיגועים
--------

### הפיגוע בהייד פארק

בשעה 10:40 בבוקר צעדה יחידה ובה 15 פרשים מרגימנט הכחולים והמלכותיים על פני דרך הכרכרות הדרומית בשוליו הדרומיים של הייד פארק. החיילים וסוסיהם נמצאו בדרכם מבסיסם בנייטסברידג' לטקס חילופי המשמר ברחבת משמר הסוסים. באותו רגע התפוצץ בקרבתה מטען חבלה, שהוטמן בתא המטען של מכונית פרטית, שחנתה בשולי הדרך. המטען כלל 11 קילוגרמים של חומר נפץ ו-14 קילוגרמים של מסמרים, שנועדו ליצור אפקט של רסס. לדעת חוקרי המשטרה הופעל המטען בשליטה מרחוק מתוך הפארק.

כתוצאה מההתפוצצות נהרגו מיד שלושה חיילים ואחרים נפצעו. אחד הפצועים מת מפצעיו לאחר שלושה ימים. מספר אזרחים נפצעו גם הם. שבעה סוסים נהרגו או שנפצעו כה קשה עד שהיה הכרח להמית אותם.

### הפיגוע בריג'נטס פארק

הפיגוע השני התרחש בשעה 12:55, כאשר התפוצץ מטען חבלה שהוטמן מתחת לבמת תזמורות בריג'נטס פארק. על הבמה נמצאו באותה עת שלושים חברי תזמורת צבאית מרגימנט המעילים הירוקים המלכותי (Royal Green Jackets), שניגנו מוזיקה באוזני קהל של כ-120 איש. שישה מהחיילים נהרגו מיד והאחרים נפצעו. אחד מהפצועים נפטר לאחר 12 יום. נפצעו גם לפחות שמונה אזרחים. המטען הופעל באמצעות קוצב זמן. בשונה מהמטען שהונח בשולי ההייד פארק לא הכיל מטען זה מסמרים ונראה כי כוון לפגוע בחיילים בלבד ולא בקהל.

בסך הכל אושפזו בבתי חולים 22 מפצועי שני הפיגועים, מרביתם חיילים.

לאחר הפיגועים
-------------

הצבא האירי הרפובליקני נטל אחריות לשני הפיגועים. ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר גינתה את הפיגועים והבטיחה כי האחראים להם יובאו לדין.

רושם שני הפיגועים גרם נזק לתמיכה בתנועה הרפובליקאית האירית בארצות הברית.

אנדרטאות לקורבנות הפיגועים הוקמו בשני הפארקים. חיילי הכחולים והמלכותיים מצדיעים לאנדרטה בהייד פארק מדי עוברם במקום כשחרבותיהם שלופות.

אחד הפרשים שנפצעו בפיגוע בהייד פארק טען שסבל עקב כך מתסמונת פוסט טראומה. הוא נפרד מאשתו ובשנת 2012 התאבד לאחר שרצח את שני ילדיו.

### הליכים פליליים נגד חשודים בביצוע הפיגועים

שני אנשים הועמדו לדין בקשר לפיגוע בהייד פארק:

* בשנת 1987 הורשע בלונדון גילברט מקנמה (McNamee), תושב צפון אירלנד, במעורבות בפיגוע זה ואחרים ונדון ל-25 שנות מאסר (הוא טען לחפותו). בשנת 1998 שוחרר מהכלא בהתאם לתנאי הסכם יום שישי הטוב. באותה שנה ביטל בית משפט לערעורים את הרשעתו בשל כך שלנאשם לא נמסר על טביעת אצבע של אדם אחר שנמצאה בזירת הפיגוע. בית המשפט הדגיש כי אין בכך כדי לשלול את האפשרות שמקנמה היה מעורב בביצוע הפיגוע.
* ב-2014 הועמד לדין בלונדון ג'ון אנתוני דאוני (Downey) מצפון אירלנד בקשר לביצוע הפיגוע. הוא כפר באשמה, והתיק נגדו קרס לאחר ששופט קבע כי ניתנה לו הבטחה מטעם משטרת צפון אירלנד כי הוא לא יועמד לדין על חלקו בפיגוע, וכי בנסיבות אלו הוא הוטעה ואין מקום לאשר את פעולת הרשויות נגדו.

עד כה לא הועמד איש לדין בקשר לפיגוע בריג'נטס פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימה על הפיגועים, באתר ה-BBC
**יהודית והולופרנס** (בספרדית: **Judith y Holofernes**) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר פרנסיסקו דה גויה שצויר בין השנים 1819–1823 ומתאר את יהודית בזמן עריפת ראשו של הולופרנס. היצירה מוצגת במוזיאון הפראדו במדריד.

היסטוריה ורקע
-------------

תצלום בידי ז'אן לורן בשנת 1874 ב"לה קווינטה דל סורדו". התווית הוספה לתשליל בסביבות 1890
ציורי הקיר שעיטרו את הבית המכונה "לה קווינטה דל סורדו"(אנ'), בו התגורר גויה, התפרסמו כציורים השחורים, הן מכיוון שהוא השתמש בהם בכל כך הרבה פיגמנטים כהים, והן בגלל נושאיהם הקודרים. הפרטיות והאינטימיות של אותו בית אפשרה לאמן להתבטא בחופשיות רבה. הוא צייר ישירות על הקירות בטכניקה מעורבת ככל הנראה, שכן ניתוח כימי מגלה שימוש בשמנים בעבודות אלו. הברון אמיל'ה ארנגר רכש את "לה קווינטה דל סורדו" בשנת 1873 והעביר את הציורים לבד. העבודות סבלו מאוד בתהליך, ואיבדו כמות גדולה של צבע. לבסוף תרם הברון את הציורים הללו למדינה והם נשלחו למוזיאון הפראדו, שם הם מוצגים מאז 1889.

יהודית היא הדמות ההיסטורית היחידה אשר ניתנת לזיהוי ודאי מבין הדמויות בציורים השחורים. יצירה זו הייתה ממוקמת על הקיר ממול "לה לאוקרדיה" (אנ'), בקומת הקרקע לצד סטורן טורף אחד מבניו. הנושא של יהודית כבר נקשר לסטורן בתקופת הרנסאנס, כאשר נושאים מן הביבליה שולבו עם נושאים מיתולוגיים. בשני המקרים הם קשורים לפחד מאיבוד השלטון וקטיעת איברים, וזה הרי מה שקרה לגנרל האשורי. נסיבות אלה ככל הנראה מוכיחות כי גויה לא צייר את היצירות ב"לה קווינטה דל סורדו" ללא שום תוכנית מוקדמת, למרות ההסברים המרובים שהציעו חוקרי תולדות האמנות. עבודות אלו ממשיכות להיות מסתוריות וחידתיות והן בעלות משקל מכריע בהערכה המודרנית של צייר זה מאראגון.

תיאור היצירה
------------

התאורה בציור תיאטרלית מאוד וממוקדת, נראה שהיא משקפת סצנת לילה המוארת על ידי לפיד, אשר מאיר את פניה וזרועה המבצעת של יהודית ומשאיר את פניה של השפחה הזקנה בצל, כאשר היא מתפללת. משמעות הדבר כי גם הולופרנס וגם הדם הניתז מצווארו לא מוצגים, בקומפוזיציה מקורית מאוד. לוח הצבעים המשמש בציור זה, כמו בכל הסדרה, הוא קטן מאוד. במקרה זה גויה השתמש בשחור, אוכרה ונגיעות עדינות של אדום, אשר נצבעים תוך כדי משיכות מכחול מאוד חופשיות, רחבות ואנרגטיות. ציור זה הוא בסגנון שיתואר במאה ה-20 כאקספרסיוניסטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודית והולופרנס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  
"Judith y Holofernes". מוזיאון הפראדו. (באנגלית)
2. ↑  
G. Fernández (באוגוסט 2006). "GOYA: THE BLACK PAINTINGS". The Art Wolf. `{{cite web}}`:  (עזרה) (באנגלית)
"**And I Love You So**" (בעברית: "**ואני אוהב אותך כל כך**") הוא שיר שכתב הזמר דון מקליין ויצא באלבום הבכורה שלו "Tapestry" בשנת 1970. אמנים רבים הקליטו מאז את השיר, וב-1973 היה השיר ללהיט בביצועו של פרי קומו שהקליט אותו לאלבום באותו שם בחברת התקליטים RCA ויקטור.

הגרסה של קומו הגיעה למקום ה-29 במצעד בילבורד הוט 100, האחרון משורה של להיטים שהקליט שהגיעו ל-40 הגדולים במצעד (Top 40). עוד הגיע השיר לראש מצעד easy listening chart בשנת 1973. בדרום אפריקה הגיע השיר למקום השני במצעד, ובבריטניה למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי, ושהה במצעד במשך 35 שבועות (יותר מכל שיר אחר של קומו בממלכה המאוחדת).

הקלטות אחרות
------------

ב-11 במרץ 1975 הקליט אלביס פרסלי את השיר באולפן C של RCA בהוליווד שבקליפורניה. השיר יצא באלבום "Today", ואלביס שר אותו כמעט בכל הופעה עד מותו. הארי קוניק ג'וניור כלל את השיר באלבומו "Your Songs" משנת 2009. סרג'ו פרנקי הקליט גרסת כיסוי של השיר ב-1976 באלבום "20 Magnificent Songs". מבצעים נוספים שהקליטו את השיר כוללים את ריק אסטלי, שירלי באסי, גלן קמפבל, בובי גולדסבורו, טום ט. הול, אמילו האריס, אנגלברט המפרדינק, הווארד קיל, ג'וני מאטיס, ננה מושקורי, מאט מונרו, אוליביה ניוטון-ג'ון, ג'ים נבורס, הלן רדי ובובי וינטון.

השיר נכלל בפסקול הרשמי של סרט פיליפיני באותו שם בכיכובם של בן אלונזו, סם מילבי ודרק רמזי.

ב-1973 הקליטה הזמרת הפיליפינית נורה אונור בחברת התקליטים אלפא רקורדס. עוד הקליטו גרסאות כיסוי רג'ין ולסקז, גארי ולנסיאנו ואנג'לין קווינטו.

ב-1999 הקליט את השיר הזמר גלן קמפבל לאלבומו "My Hits and Love Songs".

ב-2015 שימש השיר כשיר הנושא בסדרת דרמה פיליפינית הנושאת את אותו שם.

ב-2008 הקליט הזמר הקנדי רוץ' וויסין (Roch Voisine) גרסת כיסוי משלו לאלבום "Americana".

הזמר הצרפתי קלוד פרנסואה ביצע גרסה בצרפתית של השיר בשם "Et je t'aime tellement".

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "And I Love You So" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  Whitburn, Joel (2002). *Top Adult Contemporary: 1961-2001*. Record Research. p. 62.
2. ↑  "SA Charts 1965 - 1989 - Songs A-B". *rock.co.za*. נבדק ב-17 בינואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Roberts, David (2006). *British Hit Singles & Albums* (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 117. ISBN 1-904994-10-5.
4. ↑  "PEP REVIEW: And I Love You So | PEP.ph: The Number One Site for Philippine Showbiz". PEP.ph. 2009-08-20. אורכב מ-המקור ב-2009-09-10. נבדק ב-2012-01-04.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 961a3b0d-a930-352e-87cc-7f73ad52f3b8

 |
**תוכנית הדרי"ם** היא תוכנית שפותחה במשרד החינוך, שמטרתה היא הדרכת הורים על ידי מחנכי הילדים.

היסטוריה
--------

התוכנית פותחה על ידי ד"ר יוסף פרינץ, פסיכולוג קליני מומחה, לשעבר מורה, מחנך, מנהל שלושה בתי ספר תיכוניים ומפקח במחוז ירושלים של משרד החינוך. התוכנית פותחה בעידודו של ד"ר אבי לוי, מנהל אגף שח"ר - האגף לשירותי חינוך ורווחה.
התוכנית מופעלת כיום על ידי העמותה הישראלית להדרכת הורים.

מטרת התוכנית
------------

מטרת התוכנית לסייע להורים בחינוך הילדים בבית. הורים רבים מתקשים בחינוך ילדיהם ומבקשים הדרכה. התוכנית עוסקת במרבית הנושאים שמעסיקים הורים ונותנת פתרונות מעשיים שמקלים על ההורים ויוצרים יחסים חיוביים במשפחה. בעקבות ההדרכה שנעשית על ידי המחנכים, נוצרת הבנה ושתוף פעולה בינם ובין ההורים ונקבעים עקרונות חינוכיים משותפים ששני הצדדים פועלים לפיהם
והילדים הם הנהנים העיקריים מכך.

לתוכנית גם השפעה על הנעשה בכיתה: המורים רוכשים כלים לטיפול בילדים מאתגרים והם מיישמים בכיתה את עקרונות התוכנית.

הנושאים הנלמדים בתוכנית
-----------------------

* חיפוש וזיהוי החיובי בילד, בנו ובזולת.
* איך לשנות דברים שלא נראים להורים וזאת מבלי לנדנד, להטיף ולהתרגז.
* כיצד מנהלים משא ומתן אמיתי עם הילד ומגיעים איתו להסכמים שיש סיכוי שאכן יכובדו.
* יתרונות "השיחה המשפחתית" המתקיימת אחת לשבוע, שמקרבת בין בני המשפחה ומסדירה חלוקת עבודה ואחריות לנושאים הנוגעים לחיים משותפים.
* כיצד מקטינים סכסוכי אחים – צרה שכתובה בתורה ומוכרת כמעט לכל משפחה שיש לה שני ילדים ומעלה.
* איך להתייחס לניסויים שהילד עושה שעה שהוא בוחן את העולם, את יכולתו וסבלנות הוריו. ההורים כמתווכים בין הילד והעולם.
* ההורה ובית הספר: של מי שעורי הבית, מה עושים כדי שהשכמת בוקר תהיה שלווה, איך להתייחס לציון או לתעודה שלילית.
* גבולות: למי הם נחוצים, מה קורה כשהם שרירותיים ולא מתחשבים בצרכים של הילד. הצורך בעקביות ובתיאום בין ההורים וכיצד משיגים אותם.

מקום פעילות התוכנית
-------------------

תוכנית הדרי"ם מופעלת בישראל במאות גני ילדים ועשרות בתי ספר וכן בצ'ילה, פרו וגואטמלה.

מחקר
----

מחקר שנערך בישראל התפרסם בכתב-עת לפסיכולוגיה בארצות הברית בשם The Journal of Individual Psychology v.64, n.1, spring 2008 מראה על אפקטיביות התוכנית הן לגבי המורים והן לגבי ההורים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של תוכנית הדרי"ם
**צ'יקלובה פרנסיס אופואדו** (באנגלית: **Chikeluba Francis Ofoedu**; נולד ב-12 בנובמבר 1992 מכונה **"צ'יקו"**) הוא כדורגלן ניגרי, המשחק בעמדת החלוץ

קריירת מועדונים
---------------

אופואדו התחיל את הקריירה שלו באנוגו ריינג'רס. בעונת 2011/2012 הצטרף לקבוצה הבוגרת וכבש 11 שערים.

בקיץ 2012 אופואדו חתם ב1461 טרבזון מהליגה הטורקית הראשונה. ב-16 בספטמבר 2012 אופואדו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד ארג'ייספור. ב-23 בספטמבר 2012 אופואדו הבקיע צמד בניצחון 1–2 נגד אדנאספור.

בקיץ 2013 חתם בקרשיאקה.

בהמשך, אופואדו שיחק בסמסונספור ואסקישהירספור, בהן שיחק שנתיים בכל קבוצה.

ב-17 ביולי 2018 עזב את טורקיה אחרי 6 עונות וחתם במכבי תל אביב מליגת העל.

את שער הבכורה שלו במועדון כבש בניצחון קבוצתו 4–1 על הפועל רעננה.

ב-24 בפברואר 2020, במהלך הדרבי התל אביבי, בו ניצחה מכבי תל אביב את הפועל תל אביב 3–0 (אחרי שער ובישול של אופאדו), קרע אופאדו את שריר הירך הארבע ראשי וסיים את העונה. מכבי תל אביב לא האריכה את חוזהו. בחודש נובמבר סיכם השחקן עקרונית עם קבוצת מ.ס אשדוד. הוא הגיע לבדיקות רפואיות במועדון וחתם על חוזה בכפוף למעבר הבדיקות. יום למחרת עזב במפתיע את הארץ.

ב-21 בינואר 2021 חתם בסגאן טוסו היפנית. ב-25 בפברואר 2022 שוחרר מהקבוצה. ב-1 במאי חתם באדוריישן מהליגה הלאומית הניגרית.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* אליפות: 2018/2019, 2019/2020
* גביע הטוטו: 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  רז אמיר, ‏רשמית: צ'יקו אופואדו חתם במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 17 ביולי 2018
2. ↑  יניב טוכמן‏, יממה לאחר שחתם: צ'יקו אופואדו הודיע למ.ס אשדוד שהוא עוזב, באתר וואלה!‏, 11 בנובמבר 2020
3. ↑  העברות בעולם, 21.1: אופואדו חתם ביפן, מיליק יושאל למארסיי, באתר וואלה!‏, 21 בינואר 2021
4. ↑  Chico Ofoedu, *Transfermarkt*
**ג'ון פיטר זנגר** (**John Peter Zenger**; ‏26 באוקטובר 1697 – 28 ביולי 1746) היה אמריקאי ממוצא גרמני - אמריקאי, מו"ל ועורך העיתון "ניו יורק ויקלי ג'ורנל", שעזר לבסס את עקרונות חופש הביטוי וביטול חבר המושבעים. זנגר הואשם במשפט אמריקאי המכונה "משפט זנגר" בסוף שנת 1733 לאחר שהשמיע את דעותיו הביקורתיות על מושל ניו יורק הקולוניאלי, ויליאם קוסבי, והואשם בהוצאת דיבה. עורך דינו, אנדרו המילטון, טען כי הוצאת דיבה היא פרסום עובדות שאינן מדויקות. בנובמבר 1734 זנגר נעצר על ידי השריף בהוראת קוסבי, ולאחר שחבר המושבעים סירב להגיש תביעה נגדו, הוא הואשם בהוצאת דיבה באוגוסט 1735 על ידי היועץ המשפטי לממשלה ריצ'רד בראדלי.

חייו
----

ג'ון פיטר זנגר הגיע לאמריקה בשנות העשרים המוקדמות שלו. אביו נפטר במהלך מסעה של המשפחה לאמריקה. זנגר הצעיר עבד במשך מספר שנים כעוזרו של העורך ויליאם ברדפורד, וב-1726 פתח בית דפוס משלו. שבע שנים לאחר מכן, הקים את השבועון "ניו יורק ויקלי ג'ורנל", שהפך לעיתון השני בגודלו בניו יורק. כתב העת ביקר בתקיפות את המושל באותה עת, ויליאם קוסבי.

בשנת 1733 פרסם זנגר בעיתונו כתבה שבה הביע את התנגדותו למדיניותו של המושל ויליאם קוסבי, שזה עתה התמנה. זנגר פרסם בכתב העת שלו מאמרים ביקורתיים על המושל המלכותי. בתגובה, קוסבי פרסם כרוז המגנה את העיתון במילים "שערורייתיות, ארסיות, שקריות והסתה".

זנגר נעצר בתוקף צו בית משפט על "הוצאת דיבה", שבאותה תקופה הגדרתה הייתה פרסום דברים ללא אישורו של הממשל. הוא היה עצור 45 שבועות, אך משפטו נמשך יומיים בלבד. במהלך שהותו בכלא, אשתו ועמיתיו המשיכו לפרסם את כתב העת ובו ביקורת על המושל.

זנגר העסיק שני עורכי דין שייצגו אותו, אך רישיונם נשלל מיד, ולכן קרא לפרקליט מחוץ למדינה, אנדרו המילטון (1676–1741), שנרתע פחות מהמושל קוסבי. במהלך המשפט טען המילטון כי הביקורת נגד המושל קוסבי, שהתפרסמה בכתב העת, הייתה אמת, ולכן זנגר אינו אשם. ההגנה הצביעה על כך שהביקורת כלפי המושל קוסבי לא הייתה במטרה ליצור הסתה. זנגר זוכה במשפט. 

"משפט זנגר" היווה אבן פינה לחופש התקשורת באמריקה ובשנת 1789 פסק הדין נכנס לחוקת ארצות הברית למרות שלפני כן הוא התקבל כחוק רק במדינת פנסילבניה.

מותו
----

ג'ון פיטר זנגר מת בניו יורק ב-28 ביולי 1746, ונקבר בטריניטי שבמנהטן התחתית. אלמנתו המשיכה את ניהול בית הדפוס המשפחתי, עד שבנו הבכור החליף אותה בדצמבר 1748.

ראו גם
------

* אראופגיטיקה
* היסטוריה של העיתון

לקריאה נוספת
------------

* העיתונות שלו, המשפט שלו והביבליוגרפיה של זנגר, נכתב על ידי ליוינגסטון רוטרפורד, 1904, dodd, mead & company, ניו יורק
* המשפט של ג'ון זנגר, העורך של ניו יורק, שזוכה על פרסום לשון הרע נגד הממשלה, כולל טענות וטיעונים של שני הצדדים, נערך על ידי ג'יי ווילפורד, לונדון, 1738

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון פיטר זנגר** בוויקישיתוף
* הביוגרפיה של ג'ון זנגר
* המשפט של ג'ון זנגר
* ג'ון פיטר זנגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ג'ון פיטר זנגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276540505171
* BnF: cb17095963k (data)
* CiNii: DA0561699X
* GND: 118772546
* ISNI: 0000 0000 8155 3440
* LCCN: n50047931
* NDL: 00621685
* NLG: 79344
* NTA: 071504427
* SNAC: w635070c
* SUDOC: 058490434
* VcBA: 495/257804
* VIAF: 74649148
* WorldCat: lccn-n50047931

 |
הלוגו של תוכנית הדגל הכחול
**תוכנית הדגל הכחול** מעניקה לחופי רחצה ולמרינות, העומדים בתנאי התוכנית, תו איכות סביבתי בינלאומי - הדגל הכחול. התוכנית נוסדה בצרפת ב-1985, הורחבה לעשר מדינות באירופה ב-1987, ופועלת ביבשות אחרות מאז 2001. עד 2013 זכו בדגל כ-3,850 אתרים ב-46 מדינות.

התוכנית היא וולונטרית, ומופעלת על ידי הקרן לחינוך סביבתי (FEE‏ - Foundation for Environmental Education), ארגון לא-ממשלתי וללא כוונת רווח, אשר מקדם פיתוח בר קיימא באמצעות חינוך סביבתי.

תוכנית הדגל הכחול בישראל מופעלת על ידי עמותת אקואושן (EcoOcean) מייצגת בישראל את ארגון FEE. במהלך עונת הרחצה 2012, נערכה עונת הפיילוט להפעלת התוכנית בישראל.

חוף מקבל את הדגל הכחול אחרי שהוכיח כי הוא עומד בתקן הבינלאומי של התוכנית. הדגל ניתן לשנה אחת, וכל שנה יש לחדשו. כל חוף נבחן על ידי ועדה לאומית, שחבריה הם נציגים של משרדי ממשלה שונים, ארגוני מצילים וגורמים ירוקים. המלצותיה מועברות לוועדה בינלאומית במטה הקרן בקופנהגן, המוסמכת להעניק לחוף או למרינה את הדגל הכחול.

קריטריונים לקבלת הדגל הכחול
---------------------------

* חינוך סביבתי ומידע
	+ החוף יציע פעילויות חינוכיות סביבתיות לקהילה שבקרבתו.
	+ החוף יפרסם מידע על המערכות האקולוגיות שבו.
	+ החוף יפרסם מידע על השירותים הניתנים בחוף.
	+ החוף יפרסם כללי התנהגות בחוף.
* איכות המים
	+ על החוף לעמוד בדרישות לאיכות מי הרחצה הן בפרמטרים כימיים והן בפרמטרים פיזיקליים.
	+ על החוף לעמוד בדרישות תדירות דגימת המים, כל שלושים יום, לפחות חמש דגימות לעונה.
* ניהול סביבתי
	+ איסוף אשפה.
	+ מיחזור אשפה.
	+ אכיפת איסור כניסת רכבים לחוף.
	+ איסור לינה שאינה מותרת בחוף.
	+ בקרה ואכיפה של כניסת בעלי חיים לחוף.
* בטיחות ושירותים
	+ תחזוקה שוטפת ונאותה של מתקני החוף.
	+ מספר מצילים ואביזרי הצלה נאותים.
	+ תוכנית פעולה מוכנה למקרה של זיהום חמור.
	+ אכיפה
	+ נגישות לנכים (לפחות בחוף אחד לכל רשות).
	+ מי שתייה זמינים ונקיים.

הדגל הכחול בישראל
-----------------

דגל כחול בחוף י"א שבאשדוד
עמותת אקואושן (EcoOcean) מייצגת בישראל את ארגון FEE. במהלך עונת הרחצה 2012, נערכה עונת הפיילוט להפעלת התוכנית בישראל. בשנת 2015 הורחבה התוכנית לשני חופים בתל אביב, שמונה חופים בנתניה, שבעה חופים באשדוד, חוף אחד בחיפה, שני חופים באילת, שני חופים בראשון לציון, חוף אחד בכנרת (חוף חוקוק הצפוני), שני חופים בהרצליה ובנוסף להם גם המרינות בתל אביב בהרצליה ובאילת. אלה קיבלו את הדגל עד אפריל 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכנית הדגל הכחול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תוכנית הדגל הכחול
* אתר עמותת EcoOcean, מפעילת התוכנית בישראל
* אתר עמותת FEE הבינלאומית
* מסמך הקריטריונים (52 עמודים) באתר עמותת אקו-אושן
* משה גלעד, חוף טוב הכל טוב, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2011
* שירי דובר, ‏חלום כחול: מירוץ החופים בישראל לתקן בינ"ל לאיכות, באתר גלובס, 31 ביולי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד משה גלעד, חופי ישראל עולים על המפה הבינלאומית, באתר הארץ, 11 במאי 2013
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "גורגוזאורוס".

**גורוזאורוס** (ביפנית: **ゴロザウルス**, באנגלית: **Gorosaurus**) הוא קאייג'ו בדיוני מסוג אלוזאורוס המופיע בסדרת סרטי גודזילה ובסדרת סרטי קינג קונג. הגורוזאורוס אומנם מתואר כבעל ברית של גודזילה, אך גם מתואר כאויב רב-עוצמה לקונג עצמו. בהמשך גם היה לו תפקיד בולט בסרט **השמדת כל המפלצות**, שם עזר לגודזילה, אנגירוס, רודן, מות'רה, מאנדה, קומונגא ומינילה במלחמתם נגד הקילאקים ונגד קינג גידורה. הוא הופיע לראשונה במהלך 22 ביולי 1967, בסרט **קינג קונג בורח** לצד מכה-קונג, מבית היוצר של טוהו וסרטי יוניברסל.

סרטים בהם הופיע
---------------

### קינג קונג בורח

בקינג קונג בורח, גורוזאורוס הוא אלוזאורוס ענק מהאי מונדו. הוא תוקף ומנסה לטרוף את הדמות הנשית הראשית, סוזן ווטסון. קינג קונג מגיע להציל אותה ונלחם בגורוזאורוס כששובר בסופו של דבר את לסתותיו של הגורוזאורוס.

### השמדת כל המפלצות

בהשמדת כל המפלצות, הגורוזאורוס עצמו מופיע באי המפלצות. בסרט, החוצנים משתלטים על הגורוזאורוס באמצעות שליטת מוח ומשחררים אותו בפריז כדי לזרוע הרס רב. הגורוזאורוס חוזר לעצמו וחוזר לאי המפלצות על-מנת להילחם לצד גודזילה, אנגירוס, רודן, מות'רה, מאנדה, קומונגא ומינילה נגד קינג גידורה והחוצנים.

### מתקפת כל המפלצות

במתקפת כל המפלצות, הגורוזאורוס מופיע בקצרה בחלומות של נער צעיר.

### גודזילה נגד גייגן

בגודזילה נגד גייגן, הגורוזאורוס נראה בקצרה מהלך להנאתו באי המפלצות.

קישורים חיצוניים
----------------

 - הגורוזאורוס באתר הרשמי של טוהו
קמבל ושרה סידונס כמקבת' וליידי מקבת', 1786
**ג'ון פיליפ קמבל** (באנגלית: **John Philip Kemble**; ‏ 1 בפברואר 1757 - 26 בפברואר 1823) היה שחקן תיאטרון שייקספירי אנגלי, מגדולי שחקני תקופתו. אחיהם של השחקנים שרה סידונס, סטיבן קמבל (Stephen Kemble), צ'ארלס קמבל (Charles Kemble) ואליזבת ויטלוק (Elizabeth Whitlock) ושל הסופרת אן האטון (Ann Hatton).

תולדות חייו
-----------

נולד בפרסקוט, לנקשייר למשפחת שחקנים קתולית, בנו של רוג'ר קמבל (Roger Kemble), שחקן ומנהל תיאטרון שלהקתו הנודדת כללה את רוב משפחתו. בנעוריו חשב להיות כומר ולמד בסמינר לכמרים בצרפת, אך לאחר ארבע שנים שב לביתו והשתלב בקבוצת התיאטרון. 

את תפקידו הראשון על הבימה גילם בינואר 1776, ב-1778 הצטרף לתיאטרון ביורק וב-10 באוקטובר הופיע לראשונה בתפקיד ראשי שייקספירי כמקבת'. ב-1781 חתם חוזה עם תיאטרון בדבלין והופיע בתפקיד המלט. בנוסף הופיע בתפקידים ראשיים רבים נוספים במחזות רבים.

משחקו המדויק ופרשנותו, יחד עם הצלחת אחותו, שרה, הובילוהו לחתימת חוזה עם תיאטרון דרורי ליין בלונדון. ב-30 בספטמבר 1783 הופיע על במת תיאטרון זה לראשונה בתפקיד המלט. במחזה מקבת' שעלה ב-31 במרץ 1785 שיתף פעולה עם אחותו, שגילמה לצידו את ליידי מקבת'. זוג השחקנים האחים זכה לתגובות נלהבות והמשיך לשתף פעולה בהצגות רבות בתיאטרון דרורי ליין. 

בדצמבר 1787 נשא לאשה את השחקנית פרסיליה הופקינס בררטון (Priscilla Hopkins Brereton). שנה לאחר מכן התמנה למנהלו של תיאטרון דרורי ליין. בתפקיד זה שלט בבימוי ובעיצוב התלבושות וערך ניסויים שונים לחדשנות בתחומים אלה.

התפקידים בהם הצטיין במיוחד, הודות להופעתו המרשימה, היו דמויות הרואיות מן המחזות ההיסטוריים הרומיים והטרגדיות של שייקספיר ושל בני תקופתו (בפרט קוריולנוס). זאת בניגוד למי שנחשב יורשו על הבמה, אדמונד קין, שהצטיין דווקא בגילום דמויות פגומות כריצ'רד השלישי ושיילוק מן הסוחר מוונציה.

ב-1803 התמנה קמבל למנהל תיאטרון קובנט גרדן וכיהן בתפקיד עד לשריפת התיאטרון ב-20 בספטמבר 1808. כיוון שקמבל היה מושקע בתיאטרון, הוא איבד בשריפה חלק ניכר מהונו והתקיים בזכות הלוואה נדיבה מאת רוזן נורת'מברלנד. מתוך רצון להחזיר את הנזקים נפתח התיאטרון מחדש ב-1809 תוך העלאה ניכרת של מחיר הכרטיס, העלאה זו התקבלה במהומות מצד הקהל שנקראו OP [Old Prices] riot. קמבל נפרד מן הבמה ב-23 ביוני 1817 בתפקיד קוריולנוס.

באחרית ימיו ראה את עלייתו של אדמונד קין, שביצע תפקידים שיקספיריים באופן שונה וחדשני יותר, כאשר השבחים על משחקו של קין מלווים בביקורת על משחקו של קמבל. את רוב זמנו עשה מחוץ לבריטניה ונפטר בלוזאן ב-26 בפברואר 1823.

לקריאה נוספת
------------

* James Boaden, **Memoirs of the life of John Philip Kemble**, R.H. Small, 1825

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון פיליפ קמבל** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של קמבל
* ביוגרפיה(הקישור אינו פעיל) באתר אישי התיאטרון של המאה ה-18
* משפחת קמבל במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
* ג'ון פיליפ קמבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ג'ון פיליפ קמבל בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* ג'ון פיליפ קמבל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277719705171
* BnF: cb105029589 (data)
* GND: 123576636
* ISNI: 0000 0000 8394 818X
* LCCN: n79147902
* NTA: 072218487
* SNAC: w6bk1xf5
* SUDOC: 172329663
* Trove: 888787
* VIAF: 74763759
* WorldCat: lccn-n79147902

 |
**דיני רכוש** (בצרפתית: **Nue propriété**) הוא שמו של סרט קולנוע צרפתי שיצא לאקרנים בשנת 2007 בבימויו של יואכים לאפוס.

תקציר עלילה
-----------

הסרט עוקב אחרי פסקל (המגולמת על ידי איזבל הופר) שמגדלת את שני ילדיה התאומים האחאיים, תיירי (המגולם על ידי ז'רמי רנייה) ופרנסואה (המגולם על ידי יאניק רנייה), בחווה כפרית לאחר גירושיה מבעלה. הבעל נישא לאישה אחרת, ופסקל מנסה לשקם את חייה, מסרבת להתיר לבעלה הגרוש להיכנס לחווה ומנסה לקיים מערכת יחסים עם שכנה, יאן (המגולם על ידי כריס קופנס). יאן ופסקל מתכננים להקים בית מלון קטן ומסעדה, אולם לצורך זה עליה למכור את החווה שנמצאת למעשה בבעלות שני ילדיה. פרנסואה ותיירי מקיימים בתחילת הסרט מערכת יחסים אינטימית וחברית (הם משחקים יחד, מתקלחים יחד ורבים כל הזמן) ובהמשך, בשל הסכמתו של פרנסואה למכירת הבית והתנגדותו של תיירי מתחילים להתרחק זה מזה ולריב. בסופו של הסרט עוזבת פסקל את ילדיה בבית, ופרנסואה ותיירי מתחילים לריב - ריב שמסתיים בפציעה קשה של פרנסואה שעלולה להביא למותו.

הפקת הסרט, פסטיבלים וסרטים
--------------------------

דיני רכוש, סרטו השלישי של לאפוס, הוקרן בפסטיבלים רבים, בהם פסטיבל ונציה, פסטיבל טורונטו, פסטיבל רוטרדם, פסטיבל הונג קונג ופסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. לאפוס היה מועמד בשל סרט זה לפרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה, ואף זכה בפרס סיגניס בפסטיבל זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "דיני רכוש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דיני רכוש", באתר נטפליקס
* "דיני רכוש", באתר AllMovie (באנגלית)
* "דיני רכוש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "דיני רכוש", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "דיני רכוש", באתר Metacritic (באנגלית)
* "דיני רכוש", באתר אידיבי
* "דיני רכוש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה, אלגברה חופשית למחצה (Quasi-free) היא אלגברה אסוציאטיבית (לא בהכרח קומוטטיבית) בעלת ממד קוהומולוגי לכל היותר 1. לאלגברות אלו חשיבות גאומטרית, מפני שהן חלקות פורמלית (formally smooth) בקטגוריה של אלגברות לא קומוטטיביות: כל הרחבה שלהן באידיאל נילפוטנטי מתפצלת. המושג הוגדר על ידי Joachim Cuntz ודניאל קווילן ב-1995 כמדד לאי-סינגולריות לא-קומוטטיבית, ונדון מאז בהקשרים שונים.

תהא A אלגברה אסוציאטיבית עם יחידה (לא בהכרח קומוטטיבית) מעל שדה F. ל-A-בימודול M ניתן להגדיר תורת קוהומולוגיה הנקראת קוהומולוגיית הוכשילד:


H

n

(
A
,
M
)
=
E
x

t

A
−
b
i
m
o
d

n

(
A
,
M
)

{\displaystyle H^{n}(A,M)=Ext\_{A-bimod}^{n}(A,M)}

{\displaystyle H^{n}(A,M)=Ext_{A-bimod}^{n}(A,M)}
הממד הקוהומולוגי של אלגברה הוא האינדקס הגבוה ביותר כך שחבורת הקוהומולוגיה מאינדקס זה אינה מתאפסת לכל בימודול.

חשיבות מיוחדת נודעת לחבורת הקוהומולוגיה השנייה, המתארת הרחבות לא מתפצלות. ביתר פירוט, נניח כי M הוא A-בימודול. נאמר כי אלגברה C היא הרחבה של A באמצעות M אם M איזומורפי (כבימודול) לאידיאל של
{\displaystyle I\triangleleft C}, שהוא נילפוטנטי מדרגה 2 (כלומר: {\displaystyle I^{2}=0}) וכך ש-{\displaystyle C/I\cong A} (איזומורפיזם של אלגברות). אומרים כי הרחבה כזו *מתפצלת* אם קיים חתך (section) של A לתוך C, הסוגר דיאגרמה קומוטטיבית עם ההטלה של C מודולו I, כאשר מזהים את {\displaystyle C/I} עם A.
לפיכך, {\displaystyle H^{2}(A,M)=0} פירושה שכל הרחבה של A באמצעות M מתפצלת.

כל אלגברה ספרבילית היא מממד קוהומולוגי אפס, ולכן חופשית למחצה. אכן, המשפט הראשי של ודרברן קובע כי כל אלגברה מממד סופי מעל שדה מושלם היא סכום ישר (כמרחבים וקטוריים) של הרדיקל הנילפוטנטי שלה ושל המנה הפשוטה למחצה המקסימלית של האלגברה המקורית. ניתן לראות משפט זה באופן הבא: כל אלגברה פשוטה למחצה מממד סופי מעל שדה מושלם היא ספרבילית, ובפרט חופשית למחצה.

מצד שני, כל אלגברה חופשית היא חופשית למחצה (ולא ספרבילית). חוג הפולינומים בשני משתנים הוא דוגמה לאלגברה חלקה בקטגוריה של אלגברות קומוטטיביות, שאיננה חופשית למחצה, דהיינו, חלקה פורמלית בקטגוריה של אלגברות אסוציאטיביות לאו דווקא קומוטטיביות. אכן, {\displaystyle \dim \_{F}H^{2}(F[x,y],F[x,y])=\infty } ובפרט אינה אפס. גבול ישר של שרשרת בת-מנייה של אלגברות ספרביליות הוא אלגברה חופשית למחצה.

כל אלגברה חופשית למחצה היא תורשתית (ימנית ושמאלית). מכפלה חופשית ומכפלה ישרה של אלגברות חופשית למחצה היא חופשית למחצה (אך מכפלה טנזורית של אלגברות חופשיות למחצה איננה בהכרח חופשית למחצה; אם בנוסף אחד מן הגורמים ספרבילי, המכפלה הטנזורית כן חופשית למחצה). חופשיות למחצה היא שמורת מוריטה.

תהי {\displaystyle K/F} הרחבת שדות מממד אינסופי. אזי, לפי תוצאות של רוזנברג וזלינסקי, K הוא אלגברה חופשית למחצה מעל F אם ורק אם ההרחבה ספרבילית, או ספרבילית מממד סופי מעל שדה הפונקציות הרציונליות במשתנה יחיד {\displaystyle F(t)}. רוזנברג וזלינסקי הוסיפו וחישבו את הממד הקוהומולוגי במובן Hochschild של הרחבות שדות, במונחים של ספרביליות ודרגת טרנסצנדנטיות.

לקריאה נוספת
------------

* JOACHIM CUNTZ AND DANIEL QUILLEN, ALGEBRA EXTENSIONS AND NONSINGULARITY, Journal of the AMS 8 (2), 1995.
**הקבוצה העצמאית** (**Independent Group**) הייתה קבוצה בריטית של אמנים, ארכיטקטים ומבקרים שנפגשו במכון לאמנות עכשווית בלונדון, אנגליה בין השנים 1952–1955. בין חברי הקבוצה הבולטים ניתן למנות את האמנים ריצ'רד המילטון (Hamilton), אדוארדו פאולוזי (Paolozzi), ויליאם טרנבול (Turnbull) וג'ון מקהייל (McHale), האדריכלים אליסון ופיטר סמיתסון (Smithson), ג'יימס סטירלינג (Stirling) וקולין סנט ג'ון וילסון (Wilson) והמבקרים לורנס אלווי (Alloway) וריינר בנהם (Banham). הקבוצה נחשבת לגורם חשוב בהתפתחות הברוטליזם ולראשית תנועת הפופ ארט, בדיוניה על תוצרי התרבות הפופולרית. חבר הקבוצה אלווי טוען שהשתמש במונח "פופ ארט" החל מ-1955, בהתייחסו למגמה באמנות האנגלית החל מ-1953.

ריינר בנהם כינס את המושב הראשון (1952–1953), במהלכו הקבוצה ניתחה את המודרניזם. הם דנו בתאוריות של אמדה אוזנפנט ולה קורבוזיה, שלטענתם לא התמודדו כראוי עם צרכנות ועם טכנולוגיה.

אלווי ומקהייל כינסו את המושב השני (1955), הנושא שלו היה תרבות ההמונים האמריקאית ומערכת היחסים בינה לבין אמנות יפה. הם ניתחו נושאים כמו פרסום, קולנוע הוליוודי, עיצוב מכוניות, מדע בדיוני, אופנת נשים ומוזיקה פופולרית ברצינות אקדמית.

הקבוצה הנגישה את עצמה לקהל הרחב באמצעות מאמרים בכתבי עת, אירועים במכון לאמנות עכשווית ויצירות אמנות. בשנת 1956 הוצגה בגלריית האמנות וייטצ'אפל בלונדון התערוכה זהו המחר (This Is Tomorrow). הגרעין המרכזי בתערוכה הורכב מחברי הקבוצה העצמאית והיא עוררה התעניינות ציבורית רחבה ברעיונות הקבוצה. בתערוכה הוצג הקולאז' המפורסם של המילטון "מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?". הקולאז' מסכם את מסקנות המושב השני של הקבוצה.

לקריאה נוספת
------------

* Massey, Anne, **The Independent Group: Modernism and Mass Culture in Britain, 1945-1959**, Manchester University Press, 1995.
* Massey, Anne, "Independent Group", **Oxford Art Online**, Oxford University Press.
* Robbins, David, **The Independent Group: Postwar Britain and the Aesthetics of Plenty**, MIT Press, 1990.

קישורים חיצוניים
----------------

* הקבוצה העצמאית (אתר מאת Arts and Humanities Research Council ואוניברסיטת מידלסקס)
* הקבוצה העצמאית, באתר גלריית טייט

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lawrence Alloway, "The Development of British Pop", in Lucy Lippard (ed.), **Pop Art**, New York: Thames & Hudson, 1966
2. ↑  טניה רינהרט, **מקוביזם למדונה: יצוג וסוביקט באמנות המאה העשרים**, רעננה: הקיבוץ המאוחד, 2000, עמ' 101-103

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* Trove: 538664
* VIAF: 124240848
* WorldCat: viaf-124240848

 |
מנהיר
**מנהיר** (צרפתית: Menhir) הוא מגלית (אבן גדולה) גדול וניצב ממקור אירופאי פרהיסטורי. צורתו מלבנית לרוב, כשקצהו העליון מחודד בצורה גסה. למנהיר צורה פאלית, ולכן חוקרים רבים מתייחסים אליו כמייצג את דמות הזכר.

היסטוריה
--------

המילה "מנהיר" שימשה לראשונה בידי ארכאולוגים מן המאה ה-19 על בסיס המילה הברטונית העתיקה שפירושה "אבן ארוכה". בברטונית המודרנית (המדוברת במערב צרפת) הביטוי המקובל הוא "פאולבן" (Peulvan).

המנהיר הגדול ביותר כיום נמצא בלוקמריקה (Locmariaquer) בברטוניה, והוא נקרא "המנהיר השבור הגדול" (בצרפתית: "Grand Menhir Brisé"). גובהו היה בעבר 20 מטרים והוא כיום מפורק לארבעה שברים. משקלם הכולל של השברים הוא 330 טון, והמנהיר - כשהיה שלם - היה מהעצמים הכבדים ביותר שהועברו ללא מכונות (אם כי לא בראש הרשימה - ראו למשל כאן). באזורים אחרים, הושחתו המנהירים בשיטתיות על ידי הנוצרים, בגרמניה למשל, שהייתה בעבר שופעת מנהירים, קיים כיום אחד בלבד. ב-קרנאק בברטאן קיים מערך מנהירים של למעלה מ-3,000 פרטים, המסודרים בשורות ב-3 קבוצות.

כיום, אין בידינו ידע אודות ההקשר התרבותי בו נוצרו המנהירים. עד לתקופה האחרונה, הם נחשבו שייכים לתרבות אנשי ביקר, שאכלסו את אירופה באלף השלישי לפני הספירה בשלהי התקופה הנאוליתית ובתחילת תקופת הברונזה. אך מחקרים עדכניים בנוגע לגילם של המנהירים בברטוניה מצביעים על מקור קדום יותר, מלפני כ-6,000 או אף 7,000 שנים.

בקומיקס הצרפתי "אסטריקס", עוסקת אחת הדמויות הראשיות, אובליקס, בסיתות ונשיאת מנהירים.

ראו גם
------

* דולמן

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מנהיר** |

* מגליתים באירופה - אתר מנהירים
* מנהיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562999805171
* BNE: XX540562
* BnF: cb11978401p (data)
* GND: 4140069-0
* LCCN: sh85083552
* NKC: ph575223

 |
**ברוך שפירא** (נולד ב-7 בפברואר 1947), מורה לחינוך גופני, מאמן מכבי אתלטי הנגב, מבכירי מאמני האתלטיקה בישראל, חבר הנהלת איגוד האתלטיקה בישראל. זוכה בפרס מפעל חיים לאיש חינוך לשנת 2022 מטעם משרד התרבות והספורט

ביוגרפיה
--------

שפירא נולד וגדל במונטווידאו, אורוגוואי. אביו, היה מראשי הקהילה היהודית במונטווידאו לאחר שהיגר מפולין. כנער היה חניך מדריך וגם רכז תנועת נוער (רכז תנועות נוער חלוציות באורוגואי לפני עליתו ) התאמן והתחרה באתלטיקה (אלוף קרב רב ילידים ועד נערים ). היה חבר בתנועת הבונים. לפני שעלה לישראל ביקר בארץ פעמיים במסגרת קורסים שונים לנוער ציוני ממנהיגי נוער יהודי בגולה.. הוא עלה סופית לישראל בשנת 1967 הוא נשלח לקיבוץ גונן שלרגלי רמת הגולן. ב 1967-70 לחם במלחמת ההתשה מול ירדן-מצרים תעלת סואץ טמפו ועוד מלחמת יום הכיפורים כמשתייך לחטיבת צנחנים 55 היה בין הלוחמים שלחמו במצרים מחציית תעלת סואץ קרבות הבקעה מאיסמאליה כצנחן ופרץ לעיר סואץ,. לאחר שמשפחתו עלתה לישראל בשנות ה-70 והתיישבה בבאר שבע עבר להתגורר בתחילה בקיבוץ חצרים ואחר כך בבאר שבע.

בסוף שנות ה-70 וה-80 אימן אתלטיקה בקבוצת הפועל באר שבע.

ב-1990 הקים את אגודת בני הנגב. ב-1999 ייסד כמנהל מחלקת הספורט בעיריית דימונה, את מחלקת האתלטיקה בני הנגב דימונה. כעבור שנה הגיע האיחוד עם באר שבע, ועמו גם שינוי השם לבני הנגב באר שבע ולבסוף מכבי אתלטי הנגב. לאחר מכן, עם עבודה רבה וצוות מקצועי מצומצם, הצליח להשיג עם האגודה תוארי אליפות לנוער.

בשנת 2017 זכתה קבוצת הנשים באליפות ישראל.
6 -1991 ובין 2007
בין האתלטיות והאתלטים שאימן וטיפח במשך השנים ניתן למצוא רבים שזכו באליפויות ישראל בכלל הגילאים וגם ברמות בין לאומיות שונות. בשנת 2019 זכה בתואר כבוד של התאחדות אתלטיקה של אירופה. בשנת 2021 איגוד אתלטיקה של ישראל בחר בו כיקיר איגוד בישראל ל אחר שהיה חבר הנהלה,יו"ר ועדה מקצועית וסגן יו"ר בין השנים 1985 ל 1991 ובין 2007 ל 2018. בשנת 2022 זכה ברוך לקבל פרס מפעל חיים על תרומתו לספורט לאתלטיקה ולחברה מידי הנשיא רובי רבלין ושר הספורט טרופר. ב 2022 קיבל ברוך פרס יקיר החינוך הגופני (37 שנות שימש כמורה לח"ג ) וגם פרס ממרבי ישראל כמנהל מועדון מצטיין. ברוך שימש כמפקח מנהל הספורט של ישראל בין השנים 1983 -1986 -מחוז דרום ובחלקם מהרצליה ועד אילת .

חיים אישיים
-----------

לשפירא נולדו 3 בנים, אייל ועופר תאומים (דצמבר 1976) ועידן (ספטמבר 1982), מנכ"ל ומאמן ראשי של קבוצת מכבי אתלטי הנגב.

תארים ופרסים
------------

* בשנת 2022 זכה בפרס מפעל חיים לאיש חינוך מטעם משרד התרבות והספורט

קישורים חיצוניים
----------------

* אבינעם פורת, "מכינים את הספורטאים לחיים": מאמן האתלטיקה שהפריח את הנגב, באתר ynet, 15 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אסי ממן, כבוד שמגיע לו: ברוך שפירא יקבל פרס למפעל חיים, באתר ynet, 6 באפריל 2022
2. ↑  היסטוריה בנגב, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
**Watertown** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-56 של סינטרה וה-29 שרואה אור בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום ראה אור בשנת 1970.

האלבום, Watertown, נחשב לאלבום הנושא השאפתני ביותר של סינטרה, על ידי כך שבאלבום מסופר סיפור שלם מתחילתו ועד סופו. בנוסף זה הניסיון הברור ביותר של סינטרה להוציא אלבום הנשען על סגנון הרוק.

המלחין הראשי של האלבום, בוב גאודיו, שנודע בלהיטי להקת ארבע העונות, "Can't Take My Eyes Off You", "Walk Like a Man," ו "Big Girls Don't Cry". עם עזרתו של ג'ק הולמס, יצר גאודיו מחזור שירים העוסקים בגבר בגיל העמידה, מעיירה קטנה שאשתו עזבה אותו עם ילדיו. השירים מסודרים כמעין תמונות מחייו של הגבר, הנקראים כמכתבים או כמונולוגים. פסגת כל שיר היא תחושת הבדידות האופפת את הגיבור, בדידות ללא אהבה ובלי הרבה תקווה. זהו קולו של אדם שבור.

משתתפים
-------

* פרנק סינטרה - קולות
* בוב גאודיו - מלחין, מעבד מוזיקלי, מנצח
* ג'ק הולמס - מילים
* צ'ארלס קאללו - מפיק

רשימת השירים
------------

1. Watertown
2. Goodbye
3. For a While
4. Michael & Peter
5. I Would Be in Love
6. Elizabeth
7. What a Funny Girl
8. What's Now Is Now
9. She Says
10. The Train

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Watertown באתר MusicBrainz
* Discogs Watertown באתר Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: d8a41e1b-ea85-3715-aeb0-f3edde8f2f3a

 |
**התקשורת בערב הסעודית** עברה כברת דרך מאז הקמת מנהלת הדואר, הטלפון והטלגרף (PTT) בממלכה ב-1926.

היסטוריה
--------

מנהלת הדואר, הטלפון והטלגרף (PTT) הייתה הסוכנות הממשלתית הראשונה שהוקמה על ידי המלך אבן סעוד ב-1926 כדי לספק ולשלוט בשירותי הדואר והטלקומוניקציה. בשנת 1934 ייבאה הממלכה את התחנה האלחוטית הניידת הראשונה שסיפקה את שירותי הטלגרף. באותה שנה הושק גם הקישור הטלפוני בין ערים וכפרים בממלכה. בשנת 1984 הוצגה והופעלה רשת הסיבים האופטיים הראשונה במדינה, ובשנת 1995 הושקו שירותי הסלולר.

חברת הטלקום הסעודית (STC) הייתה החברה הראשונה בערב הסעודית שסיפקה שירות טלפון נייד וקווי. בשנת 2019, סעודיה דורגה במקום השני מבין מדינות ה-G20 בכל הנוגע לזמינות ספקטרום התדרים המוענק למפעילים עבור שירותי סלולר.

טלפוניה
-------

| שנה | 2020 |
| --- | --- |
| קווים נייחים | 5,749,058 |
| קווים ניידים | 43,215,439 |

נכון לשנת 2021 שירותי דור 5 זמינים למחצית מהאוכלוסייה ובמרבית הערים.

שידורי רדיו וטלוויזיה
---------------------

שידורי המדיה בבעלות המדינה. המדינה מפעילה 4 רשתות טלוויזיה ומספר רשתות רדיו. קיימות 31 תחנות FM ו-43 תחנות AM.

גישה לאינטרנט בפס רחב
---------------------

קיימים 22 ספקי אינטרנט, ו-34,117,590 משתמשי אינטרנט המהווים 98% מהאוכלוסייה.

שירות ADSL בערב הסעודית הפך לזמין מאז 2001. כחלק מהמונופול שלה על כל שיטות התקשורת בערב הסעודית, חברת הטלקום הסעודית היא הספקית המלאה היחידה, אם כי מספר ספקיות אינטרנט זמינות, באישור חברת הטלקום הסעודית.

קיימים שירותי אינטרנט מבוססי סיבים אופטיים אך הפריסה שלהם נמוכה.

### צנזורה באינטרנט

ערב הסעודית אוסרת יותר מ-5 מיליון אתרים באינטרנט, בעיקר בתחומי פורנוגרפיה, זכויות להט"ב, סוגיות של זכויות אדם, טרור, ביקורת נגד הממלכה ומשפחת המלוכה, מידע מאויבי האסלאם וסאטירה. כמו כן נחסמה גישה לאתרי אינטרנט המזוהים עם, עם חזבאללה, קבוצות תימניות וגורמים המזוהים עם האחים המוסלמים הסורים, ומידע המספר על השואה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "From telegrams to digital services: IT has traveled a long way in Saudi Arabia". *Arab News* (באנגלית). 2018-09-23. נבדק ב-2019-07-17.
2. ↑  "Ministry of Communications and Information Technology". *www.mcit.gov.sa*. אורכב מ-המקור ב-24 במרץ 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Saudi Arabia ranked second among G20 countries for telecoms expansion". *Arab News* (באנגלית). 2019-07-11. נבדק ב-2019-07-17.
4. 1 2  Central Intelligence Agency, Saudi Arabia, **The World Factbook**, 2022-10-20
5. ↑  "Censorship in Saudi Arabia".
6. ↑  "Freedom under Watch: Under the Veil of Saudi Cyberspace". *Middle East Center* (באנגלית). 2017-05-08. נבדק ב-2018-12-12.
תקרת צלעות לאחר יציקתה עם איטונג כגוף מילוי וללא טיח
**תקרת צלעות** היא טכנולוגיית בנייה שכיחה מאוד של תקרות מבטון מזוין. התקרה בנויה כרצף של קורות הנשענות על שני סמכים הצולבות רצף קורות נוסף. בין הקורות, המכונות "צלעות", קיימים רווחים קבועים בכל אחד מהצירים. רווחים אלה יכולים להישאר כחללי אוויר ויכולים להיסגר על ידי גופי מילוי קלים על מנת ליישר את חלקה התחתון של התקרה ולהקל על תהליך הבנייה.

התקרה המתקבלת היא בצורה של רשת המתנגדת לכפיפה בשני הצירים הישרים שלה. בארבע דופנותיה היא נשענת על קירות נושאים או על קורות בטון חזקות יותר. צורתה של תקרת הצלעות היא כמו רצף של פרופילי "T" (הנראים כ-TTTTTTTT) ובחלקו התחתון של כל "T" מונחים מוטות הזיון העיקריים בשני הכיוונים. 

תקרת צלעות היא למעשה יישום של רעיון הקורה הפשוטה העובדת באופן חד-ממדי למשטח תקרה הפועל בשני ממדים. גם במשטח העליון שנוצר בתקרת הצלעות מונחת רשת פלדה השומרת על כל התקרה כיחידה מקשית אחת עליה גם ניתן להניח חול וריצוף עבור הקומה הבאה.

על אף שברוב מוחלט של המקרים בנויה תקרת הצלעות בזויות ישרות, קיימות תקרות צלעות הפועלות באותו העיקרון אך בצורת משולשים.

גופי מילוי
----------

המסה השימושית לטובת היציבות בתקרת הצלעות היא למעשה תיבה ממנה נגרעו תיבות קטנות ונמוכות יותר. על מנת לחסוך בבטון (שהוא חומר כבד מאוד) מניחים את גופי המילוי הקלים בטרם היציקה בין הצלעות הנדבקים לבטון והופכים להיות חלק מהתקרה. לרוב משתמשים בבלוקי איטונג קלים אך קיימים גם שימושים בבלוקים אחרים ובשילוב עם חומרים אחרים כגון קל-קר. גופי המילוי חוסכים טפסות עבור הנפחים המיותרים. יתרונותיהם של גופי מילוי אלה מלבד היותם קלים יותר מאשר בטון ומקלים אף על תבניות היציקה הם בידוד תרמי ואקוסטי טובים יותר וכן יצירת תקרה שטוחה ונוחה יותר עבור הוספה של שכבת טיח.

אם איכות יציקת הבטון היא גבוהה, ניתן להשאירה חשופה ולהראות את הצלעות ואת החללים שביניהן. גישה זו מקובלת בבנייה ברוטליסיטית. הקושי בתקרה מסוג זה היא כאמור הצורך ליצור תיבות כחלק מהטפסות אשר ייצרו את חללי האוויר ולאחר היציקה ישלפו החוצה.

ראו גם
------

* תקרה
* בטון מזוין
* פל קל
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגבעה בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו גבעת ביקון.

**גבעת ביקון** (באנגלית: **Beacon Hill**) היא גבעה מכוסה קרח, בצורת כיפה, במישור המימונט בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

הגבעה ממוקמת 3.5 קילומטרים צפונית-מזרחית לגבעת מקלאוד.

הגבעה משקיפה על הבקע המפריד בין קרחון נורת'איסט לבין קרחון בילז גאלץ'.

גובהה של הגבעה 1,810 מטרים מעל פני הים, והיא מתנשאת לגובה של 120 מטרים מעל רמת הקרח המקיפה אותה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הגבעה

הגבעה מופתה לראשונה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית.

בין השנים 1946–1950 הגבעה מופתה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד כשהסוקרים יצאו מהאי סטונינגטון.

### מקור השם

בנובמבר - דצמבר 1940 הפעיל השירות האנטארקטי של ארצות הברית תחנה מטאורולוגית בסמוך לגבעה, מדרום-מערבה לה; ובין השנים 1940–1941 הפעיל השירות האנטארקטי של ארצות הברית מגדלור על הגבעה - ומכאן שמה ("**Beacon**" משמעו "איתות אור").

קישורים חיצוניים
----------------

* גבעת ביקון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* גבעת ביקון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. 1 2 3 4  מידע היסטורי על מיפוי הגבעה
**ז'יו** (ברומנית: **Jiu**, בעגה המקומית *Jii* ז'י, בהונגרית: *Zsil*, בגרמנית: *Schil* או Schiel, בלטינית: *Rabon*) הוא נהר בדרומה של רומניה. נוצר על ידי מפגש הז'יו המזרחי עם הז'יו המערבי קרוב לעיר פטרושאן שבדרום טרנסילבניה. הוא חוצה את המחוזות הונדוארה, ברובו את - המחוזות גורז' ודולז' שבחבל אולטניה.

מוצא
----

מוצא שני ענפיו -הז'יו המזרחי והז'יו המערבי בהרי הקרפטים הדרומיים.
הז'יו המזרחי נובע בין הרי פרנג (Parâng) ושוריאנו, על יד העיר פטרילה, והז'יו המערבי מוצאו בין הרי רטזאט וולקאן (Vâlcan), בסביבות היושב אוריקאן (Uricani).

מסלול
-----

בהמשך מסלולו חוצה הנהר מספר יחידות גאוגרפיות - עמק פטרושאן, עמק טרגו ז'יו, הרמה הגטית, המשיור הרומני.

### יובלים

יובליו העיקריים הם: מצד ימין - טיסמאנה, ז'ילץ, סוסיצה והיובל הגדול ביותר, מוטרו.
יובליו משמאל הם סאדו, ג'ילורט (היובל הגדול ביותר) ואמראדיה.

### שפך

הג'יו נשפך לדנובה על יד היישוב אוסטורבן (Ostroveni) והעיר בקט ברומניה, ובמרחק קילומטרים אחדים מהעיר הבולגרית ממול, אוריאחובו.
אורך הנהר הוא 331 ק"מ ושטח אגן הניקוז שלו הוא 10,070 קמ"ר.

ערים
----

העיר הגדולה ביותר השוכנת על נהר ז'יו היא קראיובה, הבירה ההיסטורית של חבל אולטניה.
היא בירת המחוז דולז' Dolj שמקור שמו הוא שם סלאבי למורד הז'יו.
ערים בינוניות שעל גדות הנהר ז'יו הן - מצפון לדרום: לופן, וולקן, פטרילה, פטרושאן וטרגו ז'יו.
טרגו ז'יו (שמשמעות שמה "היריד של הז'יו") - היא בירת המחוז גורז', שגם שמו נובע ממלים סלאביות שמובנן קשור למיקומו הגאגרפי - מעלה (הר) הז'יו.

ערים קטנות יותר שעל הז'יו הן - מצפון לדרום: אוריקאן, אנינואסה, בובמשט-ז'יו, טורצ'ן ופיליאש.
עמק הז'יו העילי, בסביבות היישובים פטרושאן ולופן מהווה את אזור מכרות הפחם העיקרי של רומניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'יו** בוויקישיתוף
* מנהל אגן הז'יו - באתר הרשות הלאומית של מימי רומניה(הקישור אינו פעיל)
* ז'יו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532085405171
* LCCN: sh86007715

 |
**גבעת האהבה** הוא סרט רומנטי אמריקאי שצולם בצבע בשנת 1955 בשיטת הסינמסקופ. השם המקורי של הסרט הוא **Love Is a Many-Splendored Thing** (בתרגום חפשי - האהבה היא דבר זוהר מאד).

התסריט מבוסס על הרומן האוטוביוגרפי של האן סויאן: **A Many-Splendoured Thing** משנת 1952. עלילת הסרט מתרחשת בהונג קונג בשנת 1949, בשלהי מלחמת האזרחים הסינית. העיר מלאה בפליטים שברחו מסין מאימת הקומוניסטים בתוכם ד"ר האן סויאן.

סויאן היא בת תערובת אנגלית-סינית (אירואסיאתית). היא אמנם למדה רפואה באנגליה אך קשורה למסורת הסינית ולמשפחתה הסינית הענפה בסין. הסרט מתאר את האווירה הגזענית בהונג קונג ובסין המתנגדת ליחסיה עם העיתונאי האמריקאי מארק אליוט.

שם הסרט בעברית נובע מגבעה המתנשאת מעל הונג קונג שם נהגו סויאן ומארק להתבודד.

השיר מהסרט הולחן על ידי סמי פיין והפך ללהיט. הביצוע המפורסם ביותר שלו הוא על ידי "ארבעת האסים". הוא בוצע גם על ידי פרנק סינטרה, נט קינג קול, אנדי וויליאמס, פטולה קלארק, קוני פרנסיס, אנגלברט המפרדינק, ניל סדקה, שירלי באסי ועוד וכן יש לו ביצועים תזמורתיים רבים.

השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר לשנת 1956.

תקציר העלילה
------------

ד"ר האן סויאן (ג'ניפר ג'ונס) היא רופאה מוערכת בבית חולים גדול בהונג קונג. היא ממוצא מעורב - אם אנגליה ואב סיני. בבית החולים היא מטפלת בילדה סינית יתומה ומאמצת אותה. בעלה היה גנרל בצבא הלאומני ונהרג על ידי הקומוניסטים והיא ברחה כפליטה להונג קונג. היא גרה בבית החולים ומקדישה את כל זמנה לטיפול בחולים.

במסיבת קוקטייל היא נפגשת במארק אליוט (ויליאם הולדן), עיתונאי הפרוד מאשתו. הוא מתאהב בה ממבט ראשון ומתחיל לחזר אחריה. בתחילה היא מתייחסת בקרירות לקשר ביניהם אך אליוט לא נרתע עד שהיא מתרצה.

היא לוקחת אותו לגבעה המשקיפה על הונג קונג ובראשה עץ בודד, שם הם מביעים את אהבתם בחיבוקים ובנשיקות.

הקשר ביניהם הוא אינו מוצא חן בעיני בני משפחתה המזכירים לה שהיא בנשמתה סינית והוא לבן. אשתו של מארק מסרבת להתגרש ממנו. גם הנהלת בית החולים רומזת לה שהקשר עם אדם נשוי אינו לרוחה ואם תמשיך בו לא יוארך חוזה העבודה שלה בבית החולים.

בשלב מסוים היא נשברת ומודיעה למארק כי הקשר איתו חייב להיפסק, אך הוא לא נרתע ואומר לה שהוא אוהב אותה ולא משנה לו מוצאה. היא לא יכולה לעמוד בהפצרותיו ושניהם נוסעים לנופש במקאו.

לאחר זמן קצר במקאו מקבל אליוט מברק מעיתונו ובה הודעה כי עליו לחזור להונג קונג ומשם יישלח לסקר את מלחמת קוריאה שזה עתה פרצה. הם חוזרים להונג קונג ועולים זמן קצר לגבעה, שם הם מביעים שוב את אהבתם ומארק נפרד ממנה בתקווה להיפגש שוב בקרוב.

האן סויאן נאלצת לעזוב את בית החולים עם הילדה המאומצת ועוברת לגור אצל ידידים טובים שלה. מארק ממשיך לשלוח לה מכתבי אהבה מקוריאה.

יום אחד מראים לה עיתון בו ידיעה שמארק נהרג בהפצצה בקוריאה. היא מתחילה לרוץ לכיוון גבעת האהבה. בהגיעה לשם היא רואה (בדמיון) את מארק מחכה לה ליד העץ בפסגת הגבעה. היא ממהרת לעלות לכיוון העץ אך בהגיעה לשם מתברר לה לצערה שאין שם איש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבעת האהבה** בוויקישיתוף

* "גבעת האהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "גבעת האהבה", באתר נטפליקס
* "גבעת האהבה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "גבעת האהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "גבעת האהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט גבעת האהבה, באתר יוטיוב
* השיר מהסרט גבעת האהבה בביצוע ארבעת האסים, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגבעה בסרט צולמה בקליפורניה
**ז'יל אֶטְיֱין פָּאדֶלוּּפּ** (בצרפתית: **Jules Étienne Pasdeloup**;‏ 15 בספטמבר 1819 – 14 באוגוסט 1887) היה מנצח צרפתי.

ביוגרפיה
--------

פאדלופ נולד בפריז. אביו היה עוזר למנצח באופרה קומיק; הוא למד בקונסרבטואר של פריז, וסיים את לימודיו עם פרס ראשון בפסנתר. בשנת 1851 ייסד את "אגודת האמנים הצעירים של הקונסרבטואר", שהגישה במשך עשור קונצרטים באולם הרץ, וכמנצח על קונצרטים אלה, עשה רבות לקירוב מיטב היצירות החדשות של התקופה לקהל המאזינים. גם לקונצרטי פאדלופ הפופולריים בקרקס החורף בפריז, בין השנים 1861 ל-1884, הייתה השפעה רבה על קידום הטעם הצרפתי במוזיקה, הודות ליצירות מאת ריכרד וגנר ורוברט שומאן, בד בבד עם חידוש התעניינות הקהל בסימפוניות מאת מוצרט, יוזף היידן ובטהובן. ב-1868 ייסד את "אגודת האורטוריות" כדי להביא אורטוריות לקהל המאזינים, והצטרף לתיאטר ליריק, אם כי שם התאכזב, כשהחייאת אופרות כמו איפיגניה בטאוריס של כריסטוף ויליבלד גלוק לא זכתה להצלחה פופולרית כפי שקיווה.

ז'יל פאדלופ היה לחבר בלגיון הכבוד. הוא מת בגיל 67, בפונטנבלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'יל פאדלופ** בוויקישיתוף

* ז'יל פאדלופ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* "Rehearsal of the Pasdeloup orchestra at the Cirque d'hiver" John Singer Sargent חזרה של תזמורת פאדלופ בקרקס החורף, ציור של ג'ון סינגר סרג'נט

הערות שוליים
------------

1. ↑  His obituary in *The New York Times תמצית מן ההספד לז'יל פאדלופ ב**ניו יורק טיימס*

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1060540
* BnF: cb14429285r (data)
* GND: 116049545
* ISNI: 0000 0000 6635 7804
* LCCN: no2011181285
* The Léonore id LH//2060/50 is not valid.
* MusicBrainz: 7820ce4f-c52e-487b-8d7b-70ab0ab645ef
* NTA: 235200921
* SNAC: w6wh31tc
* SUDOC: 131152793
* VIAF: 2688273
* WorldCat: lccn-no2011181285

 |
ה**תקשורת בדרום סודאן** לא מפותחת בהשוואה למדינות האזור כמו קניה, טנזניה ואוגנדה.

חופש תקשורתי
------------

לפי שר התקשורת, ברנבה מריאל בנג'מין (Barnaba Marial Benjamin), ממשלת דרום סודאן אחראית על חופש העיתונות, בשונה מסודאן. אולם, העיתונאים והעורכים של העיתונים האזרח וג'ובה פוסט טוענים להטרדות, גידופים וצנזורה דה פקטו מצד התנועה לשחרור העם הסודאני והממשלה מאיימת להפסיק את פעילותם בנוסף למספר תחנות רדיו.

מספר ימים לאחר הכרזת עצמאותה של דרום סודאן, אסרה הממשלה הסודאנית על העברת עיתונים לדרום, סגרה את ההוצאות לאור ומשרדי החדשות ששייכים לדרום ופעלו בצפון כולל ההוצאה לאור של ג'ובה פוסט בח'רטום.

תשתיות
------

עקב חוסר תשתיות המקשה על העברת סחורות ומידע והעוני הרב השורר במדינה, קיים קושי רב תפוצת העיתונים באופן סדיר ובמיוחד בערים המרוחקות מג'ובה.

ב-5 באפריל 2013 העבירה הסוכנות היפנית הבינלאומית לשיתוף פעולה חמישה מיליון וחצי דולרים לטובת מיסוד תחנות שידור לטלוויזיה ורדיו ציבוריים במדינה.

הוצאות לאור ותפוצה
------------------

שתי ההוצאות לאור הגדולות במדינה בשפה האנגלית המתנהלות באופן עצמאי ורווחי הן העיתונים ג'ובה פוסט והאזרח.

תחנת הרדיו, מיריה (Miraya), משדרת 24 שעות ביממה במשך 7 ימים בשבוע בסיוע כוח משימה של או"ם בדרום סודאן וארגון חוץ-ממשלתי שווייצרי, Fondation Hirondelle. שידורי התחנה כוללים מוזיקה, מבזקי חדשות וספורט.

יזמים דרום סודאנים הקימו אתרי חדשות המספקים ידיעות מחו"ל כמו: South Sudan News Agency, Sudan Tribune, New Sudan Vision ו- SouthSudanNation.com.

קישורים חיצוניים
----------------

* The New Sudan Vision
* Radio Miraya
* South Sudan News Agency
* SouthSudanNation.com (אורכב 07.07.2008 בארכיון Wayback Machine)
* Media and Telecommunication Lansdcape in South Soudan(הקישור אינו פעיל), a infoasaid (אורכב 28.12.2011 בארכיון Wayback Machine) guide, February 2012, 82 pp.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carlstrom, Gregg (12 ביולי 2011). "South Sudan journalists facing intimidation". Al Jazeera English. נבדק ב-12 ביולי 2011. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Odongo, Robert (17 ביולי 2011). "Khartoum bans South Sudan newspapers". Talk of Sudan. נבדק ב-2 באוגוסט 2011. `{{cite news}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
3. ↑  "JICA launches $5.5 million project to strengthen SSTV/R". 5 באפריל 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  "South Sudan Newspapers and News on the Internet". Stanford University. נבדק ב-2 באוגוסט 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "About us". Miraya FM. נבדק ב-2 באוגוסט 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)