recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יוחנן ווזנר** (1933–2017) היה פרופסור באוניברסיטת תל אביב, בית הספר לעבודה סוציאלית ע"ש בוב שאפל, ופעל רבות בתחומי ההוראה, החינוך והטיפול. הוא היה ראש בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב (שתי קדנציות). היה ממייסדי עמותת עלם (עזרה לנוער במצוקה), ובהיותו יו"ר העמותה יצק את חזונה ובנה את תשתיתה המנהלית והמקצועית. תחומי מומחיותו כללו עבריינות נוער, פנימיות, עבודה קבוצתית וטיפול התנהגותי. בתחומים אלה ערך מחקרים וכתב מאמרים וספרים.

ביוגרפיה
--------

יוחנן ווזנר נולד ב-1933 בבודפשט, הונגריה. עבר כילד את מלחמת העולם השנייה ואת השואה בגטו בודפשט. לאחר המלחמה ולאחר שסיים את לימודיו בחטיבת ביניים בבודפשט, עבר לגור עם הוריו בסומבטהלי. שם למד בישיבה.

ב-1949 עזב את הונגריה באופן בלתי ליגלי ובסכנת נפשות חצה את הגבול לאוסטריה ומשם נסע לאנגליה ולמד בישיבה במשך שנה. ב-1950 עלה ארצה לבדו. משפחתו – הוריו ואחיו - נשארו בהונגריה שמעבר למסך הברזל. ב-1951 למד בסמינר למדריכים של עליית הנוער, שם הונח הבסיס לזהותו המקצועית, אשר הלכה והתעצמה עם השנים.

בשנים 1952 עד 1968 עבד כמדריך, רכז חינוכי ומנהל במוסדות עליית הנוער ובמוסדות לעבריינים צעירים של משרד העבודה והרווחה. במקביל למד עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנים 1968–1971 למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם סיים את הדוקטורט בעבודה סוציאלית. ב-1971 חזר לישראל לתפקיד הממונה על מעונות החסות לעבריינים צעירים של רשות חסות הנוער במשרד הרווחה. בתקופה זו ערך פרויקט ניסויי חדשני של טיפול התנהגותי בעבריינים צעירים במעון גילעם. היה בין הראשונים שלימדו ויישמו בארץ את הגישה ההתנהגותית (הגישה הביהביוריסטית).

בשנים 1974–2000 לימד בבי"ס לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב ושימש כראש בית הספר בשתי קדנציות (1983–1986, 1996–2000).

בהיותו בארצות הברית נפגש עם תורמים ויזמים יהודים אמריקאים ותכנן עמם את הקמת עמותת עלם אשר נועדה לתת סיוע לנערים ונערות במצוקה. בשנים 1981–2000 פעל כיו"ר העמותה (בהתנדבות).

לאחר צאתו לגמלאות המשיך להתנדב לעלם והיה חבר הוועדה המקצועית שלה. כמו כן התנדב לעמותות המסייעות לניצולי השואה. במשך חמש שנים היה חבר בוועידת התביעות ואחר-כך חבר בוועדה האקדמית המייעצת של הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל.

יוחנן ווזנר נפטר ב-2017 בירושלים ונקבר בהר המנוחות. השאיר אחריו את רעייתו יעלה, לה היה נשוי 62 שנים.

פרסומים
-------

יוחנן ווזנר פרסם ספרים ומאמרים מדעיים בתחומי התמחותו. ביניהם:

* Wolins,M, & Wozner,Y. (1982). Revitalizing residential settings. San Francisco: Jossey-Bass.
* Wozner,Y. (1990). People care in institution: A conceptual schema and application. New York: Haworth Press.

* ווזנר, י. (1985). *שינוי התנהגות*. תל אביב: הוצאת בית הספר לעבודה סוציאלית, אוניברסיטת תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוחנן ווזנר, ברשת החברתית פייסבוק
* יוחנן ווזנר (1933-2017), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290193805171
* GND: 1224844076
* ISNI: 0000 0000 2502 0471
* LCCN: n81135825
* NTA: 105073970
* VIAF: 239310216
* WorldCat: lccn-n81135825

 |
חולצת הקשת בענן
פביאן קנצ'לרה, אלוף העולם ברכיבה נגד השעון ב-2006, ב-2007, ב-2009 וב-2010, לבוש בחולצת הקשת בענן
**חולצת הקשת בענן** היא חולצת רכיבה המוענקת למנצח באליפות העולם בענפים השונים של רכיבת אופניים תחרותית. החולצה נלבשת על ידי האלוף בתחרויות השנה שעברה ומבדילה אותו משאר הרוכבים בתחרויות השונות.

החולצה מוענקת למנצח ולמנצחת באליפות העולם במרוצי כביש, במרוצי כביש נגד השעון, באופני הרים, באופני מסלול, באופני סייקלו-קרוס ובאופני BMX.

החולצה לבנה ועליה חמישה פסים רוחביים בצבעי איגוד האופניים הבינלאומי שהם גם צבעי הדגל האולימפי.

הרוכב שלו הוענקה החולצה חייב ללבוש את החולצה בשנה שאחרי האליפות, עד האליפות הבאה, אך ורק בסוג המרוץ שבו הוא אלוף העולם: לדוגמה, אלוף העולם במרוצי כביש אינו רשאי ללבוש את החולצה במרוץ נגד השעון. 

אם אלוף העולם מוביל גם במרוץ קטעים (דוגמת החולצה הצהובה במרוץ הטור דה פראנס), עליו ללבוש את חולצת מוביל המרוץ. אותו חוק חל גם לגבי המוביל במפעל הפרו-טור השנתי הלובש חולצה לבנה. עם זאת, ב-2006, בעת שטום בונן היה אלוף העולם והוביל בסדרת הפרו-טור, הגיעו מארגני המרוצים לפשרה עם איגוד האופניים הבינלאומי ובונן לבש חולצה בעיצוב חדש שכללה אלמנטים משתי החולצות.

בהמשך הקריירה שלהם, לאחר שכבר אינם אלופי עולם מכהנים, רשאים הרוכבים שזכו בחולצת הקשת בענן לרכוב במדי קבוצותיהם הרגילות כשעל צווארונם ושרווליהם מסומנים פסי חמשת "צבעי הקשת" (למשל לאנס ארמסטרונג). כמו בשנת הכהונה כאלוף, החולצות המעוטרות בפסי הצוואר והשרוול נלבשות רק בעת שאלופי העולם לשעבר משתתפים במרוץ מאותו סוג בו זכו בתואר.

הקללה
-----

בין אוהדי הספורט קיימת אמונה עממית המכונה "קללת חולצת הקשת בענן". על פי אמונה זו נדון לובש החולצה לחוסר מזל בשנה בה הוא לובש אותה. במקרים רבים מצליחים אלופי העולם בסוגים השונים של רכיבת האופניים גם בשנה בה הם מחזיקים בתואר ובחולצה, אך כאשר רוכב המחזיק בחולצה נפצע, נתפס בשימוש בחומרים אסורים או אינו משיג הישגים ספורטיביים כפי המצופה ממנו, מיד נשלפת על ידי אוהדי הספורט טענת "קללת חולצת הקשת בענן".
בראיון שנערך עם טום בונן, בעת שהיה אלוף העולם, הוא התייחס ל"קללת הקשת בענן" ואמר: "קללת חולצת הקשת בענן היא דבר שאיננו קיים. אם אתה מסוגל לזכות באליפות העולם, אתה יכול לנצח גם במרוצים אחרים. מה שמתלווה לחולצה הוא לחץ, ואם אתה מתמודד היטב עם לחץ, אתה יכול להתמודד עם חולצת הקשת בענן".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חולצת הקשת בענן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andrew Hood,‏ A conversation with Tom Boonen, באתר VeloNews,‏ 30 במרץ 2006
**פדרו דה מדרסו** (בספרדית: **Pedro de Madrazo**; ‏11 באוקטובר 1816 – 20 באוגוסט 1898) היה צייר, משפטן, סופר, מתרגם ומבקר אמנות ספרדי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחה של אמנים. אביו היה הצייר חוסה דה מדרסו ואמו, איזבל קונץ ולנטיני, הייתה בתו של הצייר הפולני, תדיאוש קונצה. שניים מאחיו, פדריקו דה מדרסו ולואיס דה מדרסו היו גם ציירים. אחותו, קרלוטה, נישאה לעורך כתב העת El Artista, אאוחניו דה אוצ'ואה.

הוא ואחיו פדריקו נולדו ברומא, בזמן שאביהם למד שם במענק מהמלך קרלוס הרביעי. השכלתו היסודית החלה במדריד, בבית ספר נוצרי שהופעל על ידי הישועים. לאחר מכן, המשיך לימודי משפטים בטולדו ובאוניברסיטת ואיאדוליד. ב-1837, הוא ופדריקו נסעו לפריז, וחזרו לרומא. זמן קצר לאחר מכן הוא נישא למנואלה רוסלס, בתו של הצייר, אדוארדו רוסלס. נולדו להם שלוש בנות ובן. בתקופה זו עבד כמורה לאמנות.

מאוחר יותר, עבר למדריד. שם, הוא, אחיו פדריקו וגיסו לעתיד, אוצ'ואה, יצרו את המגזין, El Artista, שמילא תפקיד מרכזי בביסוס הסגנון הרומנטי בספרד. הוא גם תרם לפרסומי התרבות של אותם ימים - כולל הרנסאנס הספרדי, האיריס, הצלב והאיור הספרדי והאמריקאי. מאוחר יותר, שימש כעורך של El Domingo, שם פרסם פסוקי תהילים ותרגומים מהתנ"ך.

הוא שילב את הקריירה העיתונאית שלו עם שירות משפטי - כעוזר ותובע. במסגרת תפקידו עבד במועצת המדינה הספרדית ב-1860. בין השנים 1870 ל-1871 ושוב בין 1875 ל-1880, הוא היה המזכיר הכללי של ארגון זה.

בשנת 1888, הוא היה שר ב"טריבונל דה לו קונטנסיוסו אדמיניסטרטיבו". הוא פרש מפעילותו המשפטית ב-1897. הוא היה מתקדם במידה רבה בצעירותו, אך נעשה שמרן יותר בהתבגרותו, ובמהלך הרסטורציה, השתייך למפלגה השמרנית (PLC) של אנטוניו קאנובס דל קסטיו.

בתפקידו כמבקר אמנות והיסטוריון, הוא קידם את האמנות הגותית כסגנון המייצג ביותר והציג את מושג האמנות כמורשת היסטורית. הוא גם עמד בראש ועדה לשימור מונומנטים היסטוריים פרובינציאליים וכתב את הקטלוגים למוזיאון פראדו.

ככותב, העדיף שירה לירית עם דגש מוסרי מבחינה דתית, ומדי פעם גם שירה פטריוטית.  הוא גם כתב שתי יצירות תיאטרליות, מספר לוחות מנהגים וכמה קטעי מסע.

בחייו המאוחרים, הוא הפך למנהל המוזיאון לאמנות מודרנית במדריד (.M. A. M) ובשנת 1894 ירש את אחיו פדריקו כמנהל האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו (RABASF), בה היה חבר מאז 1851. הוא גם היה חבר באקדמיה המלכותית הספרדית (RAE) ובאקדמיה המלכותית להיסטוריה (RAH), שם שימש כמזכיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדרו דה מדרסו** בוויקישיתוף
* פדרו דה מדרסו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* כתבי פדרו דה מדרסו בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Ignacio Peiró y Gonzalo Pasamar, Diccionario Akal de historiadores españoles contemporáneos (1840-1980). Madrid: Akal, 2002
2. ↑  Jaume Pont, "Pedro de Madrazo" GICES XIX UAB, 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274799505171
* BNE: XX1121281
* GND: 116655305
* ISNI: 0000 0000 8083 3918
* LCCN: n80089746
* NTA: 071904956
* SUDOC: 07785778X
* ULAN: 500037476
* VcBA: 495/210183
* VIAF: 3776075
* WorldCat: lccn-n80089746

 |
**יוחנן השישה עשר** (בלטינית: **Ioannes XVI**, ברונו מקרינתיה; 945 לערך - 1001) היה אנטי-אפיפיור שנבחר לכהונה על ידי אצילי רומא ב-997, במקביל לכהונתו של גרגוריוס החמישי. הוא הודח מהכס על ידי אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ב-998. נולד בשם יוהנס (ג'ובאני) פילגטוס (ביוונית: Ιωάννης Φιλάγαθος; בלטינית: Johannes Philagathus; באיטלקית: Giovanni Filagato).

תולדות חייו
-----------

נולד בקלאבריה שבדרום חצי האי האפניני (איטליה), שהיה אז בשליטת האימפריה הביזנטית. היה הכומר האישי של תאופאנו, אחייניתו של קיסר יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית ורעייתו של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כן היה סנדקו של בנם, לימים הקיסר אוטו השלישי. כיהן כבישוף פיאצ'נצה.

עם מותו של האפיפיור יוחנן החמישה עשר, הגיעו אוטו השלישי ובן-אחיו ברונו לרומא על מנת למנות את ברונו בן ה-24 לאפיפיור. אולם, אצילי רומא בחרו ביוהאנס פילגטוס לרשת את הכס ולכהן כאפיפיור בשם יוחנן השישה עשר. אוטו השלישי הצליח לגרום לבחירתו של ברונו לאפיפיור, והוא נטל לעצמו את השם גרגוריוס החמישי. מיד לאחר מכן הכתיר האפיפיור החדש את דודו לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אולם, עם שובו של אוטו השלישי לגרמניה, השתלטה סיעת אצילי רומא, בסיועו של בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית, על כס האפיפיור, הדיחה את גרגוריוס החמישי והכתירה מחדש את יוחנן השישה עשר. סינוד בישופים שהתכנס בפאביה ב-997 החליט להכתיר מחדש את גרגוריוס שנבחר כחוק ולנדות את יוחנן השישה עשר מן הכנסייה. בפברואר 998 נכנס שוב אוטו השלישי לרומא בראש חייליו, על מנת לוודא שאצילי העיר לא ימרדו עוד נגד האפיפיור הנבחר. חיילי הקיסר תפסו את יוחנן השישה-עשר, שניסה להימלט. הם קצצו את אזניו, חתכו את אפו, עקרו את לשונו, שברו את אצבעותיו וניקרו את עיניו. לאחר מכן הרכיבוהו הפוך על חמור והצעידוהו ברחובות רומא. לאחר מכן נשלח לחיים בגלות במנזר פולדה שם מת ב-1001.

מספור האפיפיורים
----------------

כיוון שיואנס לא נחשב לאפיפיור לגיטימי, שלושת האפיפיורים הבאים שנטלו לעצמן את השם יוחנן השתמשו בשמות "יוחנן השישה-עשר", "יוחנן השבעה-עשר" ו"יוחנן השמונה-עשר". רק בשלב מאוחר יותר "קודם" מספרם באחד, והותיר את השם "יוחנן השישה-עשר" ללא אפיפיור, אלא רק ככינוי לאנטי-אפיפיור שכיהן בשם זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוחנן השישה עשר** בוויקישיתוף
* ערך על יוחנן השישה-עשר, האנציקלופדיה הקתולית
* יוחנן השישה עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10095023X
* VIAF: 266492340
* WorldCat: viaf-266492340

 |
איור של מטוס החלל סקיילון בחלל. ניתן לראות את תא המטען פתוח
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**סקיילון** (באנגלית: **Skylon**) הוא שמו של מטוס חלל בלתי מאויש הנמצא בפיתוח על ידי חברה בריטית בשם Reaction Engines Ltd. מטוס החלל סקיילון יצויד במנועים רקטיים שיוכלו להשתמש גם בחמצן מהאטמוספירה, ובאופן זה יהווה סקיילון כלי שיגור חללי בעל שלב יחיד. סקיילון מתוכנן למספר רב של טיסות חלל, והוא יוכל להציב בחלל מטע"דים במשקל של עד 15 טון. חלק ניכר מהידע הדרוש לבניית מטוס החלל שאוב ממיזם בריטי לבניית מטוס חלל - HOTOL, שהתנהל במהלך שנות השמונים של המאה העשרים, ובוטל.

מתכנני הכלי מצהירים על יכולתו לטוס לחלל ובחזרה 200 פעם, ועל הורדת מחיר השיגור לקילוגרם ביותר מסדר גודל ביחס לנהוג כיום באמצעות משגרים שונים.

מטוס החלל סקיילון הוא כלי טיס המונע באמצעות מנועי סילון המשנים תוך כדי טיסה את אופן פעולתם והפוכים למנועים רקטיים המונעים בדלק נוזלי. הכלי ישתמש במימן נוזלי הן להנעתו כמטוס סילון והן ככלי בעל הנעה רקטית. בעת הטיסה באטמוספירה יעשה שימוש בחמצן שבאוויר, ובעת הטיפוס לחלל יעבור הכלי לשימוש בחמצן נוזלי האגור במכליו.

מטוס החלל סקיילון יוכל לטפס לגובה של 26 ק"מ ולהגיע למהירות של 5.4 מאך בכוח מנועי הסילון המוזנים במימן, בטרם ישתנה אופן פעולתם להנעה רקטית טהורה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקיילון** בוויקישיתוף
**אוקזאורוס** (שם מדעי: **Aucasaurus**) הוא סוג של דינוזאור נכחד ממשפחת האבליזאוריים אשר חי בקרטיקון העליון לפני 83–90 מיליון שנה. הדינוזאור קרוי על שם המשקעים הפרהיסטוריים בהם נמצא: "אוקו מהואבו" (Auca Mahuevo).

מאובני האוקזאורוס נמצאו בשנת 2002 בתצורות אנקלטו שבפטגוניה, ארגנטינה ושלדיו נמצאו שבורי גולגולת ועצמות גפיים. הוא היה קרובו של הקרנוטאורוס המוכר יותר שחי מאוחר ממנו ושל האבליזאורוס שחי לצידו והיה בעל מאפיינים דומים כמו ראשים קצרים חסרי קרניים וזרועות כמעט מנוונות וחסרות אצבעות רבות. הדינוזאור הגיע לאורך 6.1 מטרים ולמשקל 700 ק"ג, קטן יחסית לסוגים האחרים במשפחתו.

הדינוזאור היה טורף או אוכל נבלות של דינוזאורים אחרים שחיו בארגנטינה הקדומה כמו טיטאנוזאורים שונים שנמצאו עם ביצים באזור. על חלק מהמאובנים שהשתמרו התגלו סימני מאבק שנוצרו לפני שהדינוזאור מת.

בתרבות
------

האוקזאורוס מופיע בסדרה כוכב הדינוזאורים שם נראים מספר פרטים וביניהם פרט בשם "שפירית" שניזון בתחילה מחרקים ובהמשך הופך לאויב של הסלטזאורים וכמעט טורף את אחת הנקבות אך הנקבה פוגעת בו ומרסקת את גולגולתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוקזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

שלד של אוקזאורוס
**רונדל** (או **ראונדל**) הוא סוג של פגיון זקוף-להב אשר היה בשימוש נרחב באירופה החל במאה ה-14. משמעות המילה היא "עגול" או "מעוגל". הפגיון קיבל את שמו מצורתם של מגיני כף היד אשר בשני צידי ידית האחיזה.
הרונדל נישא כשהוא תלוי לצד המותן ועשוי היה לשמש ככלי עבודה, או ככלי נשק משני בדו-קרב או בתחרויות.
הלהב עשוי הפלדה עוצב בדרך כלל בפרופיל של מעוין, עדשה, או משולש - ארוך ודק. אורך של כ-30 ס"מ היה ממוצע ואילו הפגיון כולו עשוי היה להגיע ל-50 ס"מ. קצה הלהב היה מחודד, וצדו האחד או שניהם מושחזים.
ידית האחיזה הגלילית גולפה מעץ או עצם והייתה תחומה בשני קצותיה בדיסקאות העגולות אשר העניקו לנשק את שמו.
צורתו של הרונדל מגבילה את יעילותו בקרב לתנועות דקירה בלבד. עם זאת בשימוש יומיומי ניתן להשתמש בו גם לחיתוך.

קיימות מספר דוגמאות של רונדל אשר להן להב מרובע-צדדים ובעל פרופיל דמוי-צלב. צורה זו לא איפשרה חיתוך או שימוש ככלי מלאכה, ופגיונות אלו נישאו כנשק-משני לקרב. אותם רונדלים אשר שרדו עד היום אצל אספנים ובמוזיאונים הם בדרך כלל מאיכות ייצור מעולה ומעוטרים בטוב טעם.

יעילותו העיקרית של הרונדל בקרב היא יכולתו לחדור שריון שרשראות. כמו כן - אף כי לא ניתן היה לחדור באמצעותו את לוחות הפלדה של שריון הלוחות - אפשר היה להחדירו בחריצים שבין הלוחות. לעיתים הייתה זו הדרך היחידה להביס יריב עטוי שריון כבד.

איור של רונדל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רונדל** בוויקישיתוף
**סקילתו של סטפנוס הקדוש** (בהולנדית: **De steniging van de Heilige Stefanus**) הוא ציור שמן מאת הצייר ההולנדי רמברנדט משנת 1625. רמברנדט צייר אותו כשהיה בן 19, וזהו הציור הראשון בחתימתו. הציור מוצג כיום במוזיאון לאמנות יפה בליון, צרפת.

רקע
---

סטפנוס הקדוש היה יהודי-נוצרי הלניסטי, מתלמידי רבן גמליאל הזקן שעמד בראש הקהילה היהודית-נוצרית בירושלים. סטפנוס עמד בראש שבעת הדיאקונים הראשונים, נושאי הבשורה, שקיבלוה ישירות משליחיו של ישו ומונו על ידם להיות אמונים על כלכלת עניי הנוצרים בירושלים. היה ידוע כמטיף נוצרי אדוק שעורר התנגדות בקרב הקהילה היהודית בירושלים בעקבות אמירותיו המוחצנות כנגד מנהגי היהודים. בשל הטפות אלו הועמד סטפנוס לדין בפני הסנהדרין בהאשמת ביזיון בית המקדש ופגיעה בחוקי התורה. במשפטו, נשא סטפנוס נאום הגנה ביקורתי במיוחד אך השומעים אטמו את אוזניהם מלשמוע ובסופו הוציאו אותו אל מחוץ לעיר ורגמו אותו באבנים. המסורת אודותיו מופיעה בברית החדשה בספר מעשי השליחים פרק ז'.

תיאור היצירה
------------

הציור הוא אחד מציוריו הראשונים של רמברנדט, והוא הראשון שעוסק בנושא מהביבליה.

ברקע, מצד ימין, עומדים הכהנים. במרכז התמונה למעלה עומדת חבורת אנשים מודאגים, כנראה חברי הקהילה הנוצרית. סטפנוס לבוש גלימה האופיינית ללבושם של הדיאקונים. קרן אור (היוצאת מצד שמאל, למעלה) מבהיקה על פניו של סטפנוס, כסימן לכך שבשמיים ראו את ההתרחשות. האדם הרוכב על הסוס הוא ככל הנראה שאול (סאולוס), ששנא את הנוצרים והיה מופקד על רדיפתם, אך בהמשך הצטרף לעדת הנוצרים ונודע כפאולוס השליח, אחד מהחשובים שבשליחי ישו.

| רמברנדט |
| --- |
| יצירותיו | אחשוורוש והמן במשתה אסתר • אישה צעירה במסגרת תמונה • אנדרומדה כבולה אל הסלעים • ארטמיסיה • אריסטו מתבונן בפרוטומה של הומרוס • בת שבע במקלחת • דיוקן עצמי בגיל 63 • דנאה • הוועד של אגודת הדרייפרים • הכלה היהודייה • המלומד מעל דוכן הדרשות • חטיפת אירופה • יעקב מברך את בני יוסף • ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים • משה שובר את לוחות הברית • משמר הלילה • משתה בלשאצר • סערה בים כנרת • סקילתו של סטפנוס הקדוש • עקדת יצחק • פטרוס הקדוש בכלא • שובו של הבן האובד • שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ |  |
| ראו גם | בארוק • מאוריצהאוס • מוזיאון בית רמברנדט • רייקסמוזיאום |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקילתו של סטפנוס הקדוש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7605568-1
* Joconde: 000PE030405
* RKDimages ID: 8294

 |
ר' מתתיה גרג'י
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
רבי **מתתיה גרג'י** (1842, הראת – 29 בנובמבר 1917, ירושלים) היה פוסק, פרשן מקרא ומשנה, כרוניקאי, וממנהיגי קהילת יהודי הראת בסוף המאה ה-19. הוא עלה לארץ ישראל בהליכה מאפגניסטן בשנת 1906 ביחד עם משפחתו והתיישב בירושלים.

קורות חייו
----------

מתתיה נולד ללאה ומרדכי גרג'י בשנת 1842 בעיר הראת שבאפגניסטן, בן למשפחה של רבנים מאנוסי משהד שהיגרו לעיר בשנת 1840 כדי שיוכלו לשוב ליהדותם. בנעוריו הוא זכה לחינוך מסורתי מקיף, ובהמשך שימש כדרשן, מורה וכאחד ממנהיגי קהילת יהודי הראת. כמנהיג קהילתי הוא נהג לעיתים לייצג את יהודי הראת בפני השלטונות האפגנים. כמו רבנים חשובים אחרים בקרב הקהילות היהודיות דוברות הפרסית הוא זכה לתואר מולא.

בשנת 1896 ר' גרג'י ובנו אשר גרג'י ערכו עלייה לרגל לירושלים מאפגניסטן, במסע שלקח עשרה שבועות. לאחר ביקורו בירושלים, בה שהה כשלושה חודשים, הוא חזר לקהילתו בהראת. בשנת 1906 יצא שוב מאפגניסטן, עלה לארץ ישראל באופן סופי והתיישב בשכונת הבוכרים בירושלים. בשנת 1908 מונה לרב הראשי של הקהילות הבוכרית והאפגנית בעיר. יהודים בוכרים אמידים מימנו את הוצאתם לאור והדפסתם של ספריו.

ספריו כוללים את ספר "תהילות דוד" שכולל אוסף של דרשות על ספר תהילים, "ספר בית המקדש" שכולל פרשנות על המשנה, וספר "עונג לשבת" שכולל פרשנות ארוכה על התורה וספרי הנביאים. ספר "עונג לשבת" בן שלושה החלקים היה רחב-ההיקף בחיבוריו, ובאה בו לביטוי ידיעתו המעמיקה של הספרות היהודית לדורותיה. הספר יצא לאור בשלוש מהדורות, האחרונה שבהם יצאה לאור בשנת 2010. בראייה היסטוריוגרפית חיבורו החשוב ביותר הוא "קורות זמנים", כרוניקה יחידה במינה שמתארת את תולדותיה של קהילת יהודי הראת במאה ה-19 לאורך המאורעות הרבים שעברו עליה כחלק מהתהפוכות השונות של ההיסטוריה האפגנית. הכרוניקה נכתבה מנקודת מבטה של קהילה קטנה המנסה לשרוד ולעבור את המאורעות הגדולים, עלילות דם רבות ומקרי דיכוי. הכרוניקה קיימת בשתי גרסאות, אחת נכתבה בתקופת המאורעות עצמן, והשנייה חוברה בשנת 1913 בעוד שר' גרג'י בירושלים. הגרסה השנייה כוללת גם תיאורים של שנותיו של המחבר בארץ ישראל.

ר' מתתיה גרג'י נפטר בירושלים בשנת 1917. כמה מבניו, ביניהם הרב יוסף גרג'י והרב אשר גרג'י, היו לרבנים בהראת ובירושלים.

ספריו בדפוס
-----------

* ר' מתתיה גרג'י, **עונג לשבת**, ירושלים, תשל"ו.
* **קורות זמנים : להרב מתתיה גרג'י מאפגאניסטאן**, מהדיר: ראובן קשאני, ירושלים, תשל"א (1970).

לקריאה נוספת
------------

* ראובן קשאני, קורות זמנים להרב מתתיה גרג'י מאפגאניסטאן, שבט ועם ו', סדרה שנייה, תשל"א (1971), עמ' 136–159.
* ראובן קשאני, **מסעות הרב מולא מתתיה גרג'י מאפגניסטן לארץ ישראל**, שבט ועם ד (תשמ"א), עמ' 263–289.

קישורים חיצוניים
----------------

* Ben Zion Yehoshua-Raz. "Garjī, Mullāh Mattityah." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2013.
* מתתיה גרג'י, באתר "החכם היומי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק בצלאל, עדה בפני עצמה - יהדות אפגניסטן וחיטובה בין עדות פרס ובוכרה, פעמים, 79, אביב תשנ"ט 1999, עמ' 32.
2. ↑  ראה אודותיו באתר החכם היומי
ניקולאי הנסן
ניקולאי הנסן מדד את טמפרטורת פני המים סמוך לאונייה צלב הדרום, בסביבות 1899, סמוך לאנטארקטיקה
**ניקולאי הנסן** (בנורווגית: **Nicolai Hanson**,‏ 24 באוגוסט 1870 - 14 באוקטובר 1899) היה זואולוג נורווגי וחוקר יבשת אנטארקטיקה. הוא היה חבר במשלחת צלב הדרום בהנהגת קאשטן בורשקרווינק לאנטארקטיקה והיה לאדם הראשון שנקבר באנטארקטיקה.

חייו
----

ניקולאי הנסן נולד בקריסטיאנסנד במחוז מרה אוג רמסדל, נורווגיה. הוא היה בוגר אוניברסיטת כריסטיאנה (כיום אוניברסיטת אוסלו), שם למד זואולוגיה אצל פרופסור רוברט קולט (אנ').

הנסן היה חבר במשלחת צלב הדרום לאנטארקטיקה, שהייתה המשלחת המדעית הראשונה ששהתה פרק זמן ניכר באנטארקטיקבה וחקרה את בעלי החיים הימיים הייחודים למחוז זה. הנסן חלה באופן חמור במהלך המסע מאנגליה אחרי שהגיע למחנה החורף של המשלחת בכף אדייר, נשתפר מצבו די הצורך להוציא לפועל חלקים מן הפעילות המדעית המתוכננת. הוא מת ב-14 באוקטובר 1899, כנראה ממחלת מעיים, והיה הראשון שנקבר ביבשת אנטארקטיקה.

צוות משלחת "צלב הדרום" ליד קברו של הנסן
לפי בקשתו, נקבר הנסן בקטע ההררי שמעל כף אדייר, שם נחצב קבר מתוך ההר. הקבר מסומן באבני קוורץ לבנות ובצלב עץ עם לוח שם, שמחובר אל אבן גדולה. הקבר נמצא ברשימת אתרים ומונומנטים היסטוריים באנטארקטיקה של הברית האנטארקטית. מבקרים שהגיעו בתקופות מאוחרות יותר לאנטארקטיקה שחזרו את הצריף הבודד ומוכה השלגים, שייצג את המבנה הקבוע הראשון ביבשת הדרומית. מחנה הבסיס הריק הזה מהווה גם יד זיכרון לניקולאי הנסן.

הנסן נשא אישה זמן קצר לפני שיצא למסע לאנטארקטיקה. הוא הותיר אחריו אישה ותינוקת, יוהנה הנסן פוגט (1999-1898), שנולדה אחרי שיצא עם המשלחת.

הדג האנטארקטי "טרמאטומוס ניקולאי" קרוי על שם ניקולאי הנסון.
מאונט הנסן, פסגה קטנה של כף אדייר, קרויה אף היא על שמו.

לקריאה נוספת
------------

* Carsten Borchgrevink, C. E. (1980) *First on the Antarctic continent: Being an account of the British Antarctic Expedition, 1898-1900* (McGill-Queen's University Press) מסת"ב 978-0773505155
* Vogt, David (2008) *Vår glemte polarhelt - Carsten Borchgrevink og Southern Cross-ekspedisjonen 1898-1900* (Oslo: Aschehoug) מסת"ב 9788203291388

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי הנסן** בוויקישיתוף

* Website dedicated to the Southern Cross Expedition

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Carsten Borchgrevink* (South-Pole.com) קרסטן בורכגרווינק
2. ↑  היסטוריה של הקטבים, ניקולאי הנסן
3. ↑  ארגון אנטארקטיקה נ"ז, היסטוריה אנטארקטית
4. ↑  *Nikolai Hanson Grave* **קברו של ניקולאי הנסן** (המדריך הנורווגי למורשת תרבותית)
5. ↑  *Nicolai Hanson: 28, Zoologist* Eksepdisjonens medlemmer חברי המשלחת, ניקולאי הנסן, 28, זואולוג
6. ↑  אפטנפוסטן 13 בדצמבר 2008
7. ↑  *Antarctic Notothenioid* איסטמן ודפריז, 1989 "דגי אנטארקטיקה"
8. ↑  מאונט הנסן, הוצאת הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 171767241
* VIAF: 305308672
* WorldCat: viaf-305308672

 |
התיאטרון העתיק בדודונה
מפת האתר עם תיארוך
**דודונה** (ביוונית: **Δωδώνη**) הוא אתר ארכאולוגי באפירוס שביוון שבו שכן בימי קדם אורקל. על פי הרודוטוס, הוא האורקל הקדום ביותר ומתוארך לאלף ה-2 לפנה"ס. אזכורו הקדום ביותר הוא בכתבי הומרוס, שם הוא מתואר כאורקל של זאוס. הוא נחשב לאורקל השני בחשיבות לאחר האורקל מדלפי.

תיאור
-----

על פי דיווחי ההיסטוריונים בעת העתיקה, במקום הייתה חורשה ובה עץ אלון או אשור. כהני האורקל פירשו את רשרוש עלי העץ כתשובה לשאלות שהופנו אליהם, רשומות על לוח עופרת. על פי הסברים אחרים, העץ הוקף קדרות תלת-רגליות עשויות ברונזה והצלצול שהן השמיעו כשהרוח נשבה, פורשו על ידי הכהנים. גם המיית היונים מוזכרת כקול האורקל. במאה הרביעית לפנה"ס נבנה מקדש עשוי אבן שבחצרו המוקפת גדר שכן העץ המקודש. בשלב כלשהו נתלה על ענפי העץ פסל ברונזה שתפקד כפעמון רוח, אולי כדי לשחזר את צלצול קדרות הברונזה.

ב-290 לפני הספירה, קבע פירוס, מלך אפירוס את דודונה כמרכז הדתי שלו והקים מבנים רבים במקום, בהם התיאטרון. ב-219 לפנה"ס בנה פיליפוס החמישי, מלך מוקדון את המקדש מחדש, לאחר שנחרב במלחמות קודמות. ב-167 לפנה"ס החריבו אותו הרומאים, אך אוגוסטוס קיסר הקים אותו בחזרה ב-31 לפנה"ס. בשנת 362 הגיע הקיסר יוליאנוס הכופר להתייעץ באורקל כחלק מהחייאתו את הפולחן היווני-רומי. הקיסר תאודוסיוס הראשון שהפך את הנצרות לדת הרשמית באימפריה הרומית, אסר כל פעילות פגנית והגדת עתידות. הפעילות במקום הופסקה ב-392 ועץ האלון נגדע.

התיאור בכתובים
--------------

הומרוס מכנה את כוהני המקדש "סֶלים" ומתאר אותם ככאלה שאינם רוחצים את רגליהם והם ישנים על האדמה. לעומת זאת, אריסטו מכנה את העם כולו היושב בדודונה סלים.

### אובידיוס

אובידיוס מזכיר במטמורפוזות עץ אלון הקדוש ליופיטר (הוא זאוס), עץ "מזרע דודונה", כחלק מסיפור של איקוס הפונה לאל בתפילה ומקבל ממנו אות.

### הרודוטוס

על פי הרודוטוס, בתחילה הקריבו היוונים קרבנות בדודונה, ללא שייחדו אותם לאל מסוים, ובטרם קראו לאלים בשמות. לאחר מכן נחטפה על ידי הפיניקים כוהנת מנוֹא שבמצרים והגיעה ליוון. כשחיה בדודונה כשפחה, הקימה מקדש לזאוס תחת האלון שצמח שם.

### סטראבון

על פי סטראבון, בתחילה היו הכוהנים גברים, אך מאוחר יותר היו אלה שלוש כוהנות שפירשו את תשובת האורקל לשואלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דודונה** בוויקישיתוף
* על הממצאים והאתר הארכאולוגיים
* דודונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דודונה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר שני, פסקה 52
2. ↑  אודיסיאה, שיר 14, פסוק 327-8 ואיליאדה, שיר 16, פסוק 233-235
3. ↑  באנציקלופדיה בריטניקה
4. ↑  באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העתיקה
5. ↑  אריסטו, מטאורולוגיה, ספר 1 פסקה 14
6. ↑  מטמורפוזות, שיר 7, שורה 623
7. ↑  ספר שני, פסקאות 52-57
8. ↑  סטראבון, גאוגרפיקה, 7.7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291071305171
* BnF: cb14546868p (data)
* GND: 4091081-7
* LCCN: sh00002641
* SUDOC: 080487912
* VIAF: 242108208
* WorldCat: viaf-242108208

 |
**σ (סיגמא) באוריון** (**σ Orionis**) הוא מערכת של חמישה כוכבים בקבוצת הכוכבים אוריון בסמוך לערפילית ראש הסוס ולכוכב אלניטק שבחגורת אוריון.

תכונות
------

המערכת נמצאת במרחק של כ-1,500 שנות אור ממערכת השמש ומורכבת מחמישה כוכבים צעירים וחמים שנראים לעין ככוכב יחיד בעל בהירות נראית מדרגה 3.66. הקרינה העל-סגולה של כוכבי המערכת מייננת ענני גז מימן שיוצרים ערפילית פליטה בצבע אדמדם. ערפילית זו מוסתרת בחלקה על ידי ערפילית הבליעה ראש הסוס.

### σ באוריון B / A

שני הכוכבים הבהירים ביותר מבין החמישה הם זוג כוכבי הסדרה הראשית כחולים מסוגים ספקטרלים O9.5V ו-B0.5V הסובבים זה את זה במרחק של כ-90 יחידות אסטרונומיות ועם זמן הקפה של כ-170 שנים. המרחק הזוויתי ביניהם הוא כרבע שניית קשת בלבד כך שנחוץ טלסקופ גדול על מנת להפריד ביניהם. זוג הכוכבים מסיביים למדי עם כ-18 ו-13 מסות שמש ולכן יש להם גם טמפרטורת פני שטח גבוהה במיוחד - 32,000 ו-29,600 קלווין. עם רדיוס גדול פי 6 מרדיוס השמש, שני הכוכבים קורנים פי 35,000 ופי 30,000 מהשמש, אך כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הנראית שלהם היא "רק" פי 2,200 ופי 1,000 משל השמש. גילם מוערך במספר מיליוני שנים בלבד ושניהם צפויים להפוך לסופרנובות.

### σ באוריון C

כוכב זה הוא העמום ביותר מבין החמישה עם דרגת בהירות 9. זהו כוכב הסדרה הראשית לבן מסוג ספקטרלי A2V עם מסה של כ-2.7 מסות שמש, טמפרטורת פני שטח של כ-9,000 קלווין ועוצמת הארה של פי 25 מהשמש. הכוכב מקיף את הזוג σ באוריון B / A במרחק של כ-3,900 יחידות אסטרונומיות וניתן להבחין בו באמצעות טלסקופ חובבים.

### σ באוריון E / D

שני הכוכבים הרחוקים יותר במערכת הם כוכבי הסדרה הראשית כחולים מסוג ספקטרלי B2, מסה של כ-7 מסות שמש ועוצמת הארה של פי 250 מהשמש באור נראה ובערך פי 10 מכך בצירוף הקרינה העל-סגולה, כך שהבהירות הנראית שלהם היא מדרגה 6.5. σ באוריון D מקיף את הזוג המרכזי במרחק של כ-4,600 יחידות אסטרונומיות וגם בו ניתן לצפות באמצעות טלסקופ חובבים, בעוד ש-σ באוריון E נמצא במרחק של כ-15,000 יחידות אסטרונומיות מהזוג המרכזי, השקולות למרחק זוויתי של כ-40 שניות קשת, כך שניתן להבחין בו גם באמצעות משקפת איכותית.

קישורים חיצוניים
----------------

* σ באוריון באתר של ג'ים קלר
* סיגמא באוריון, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  J. A. Caballero: The brightest stars of the σ Orionis cluster, 2007
**דוכסות פרנקוניה** הייתה אחת מחמש הדוכסויות השבטיות שהתקיימו בממלכת גרמניה בימי הביניים, ומשליטיה יצאו גם כמה ממלכי גרמניה וקיסרי האימפריה הרומית הקדושה.

היסטוריה
--------

במהלך התפרקות האימפריה הקרולינגית קמה דוכסות בפרנקוניה בשטחי אוסטרזיה, ולאחר הקמת לותרינגיה קיבלה את צורתה הסופית. שלא כמו הדוכסויות האחרות, בפרנקוניה לא התפתח שלטון פוליטי יציב, אם כי לשושלת הסאלית היו שטחים נרחבים בשטחי הדוכסות.

בשנת 911 נבחר קונרד הצעיר למלך גרמניה, אולם לאחר מותו הוכתר היינריך "הצייד" מסקסוניה למלך גרמניה במקומו. בשנת 938 מרד בנו של קונרד - אברהרד, דוכס פרנקוניה באוטו הראשון, מלך גרמניה בנו של היינריך הראשון, אולם הוא הובס בשנת 939 בקרב אנדרנך ונהרג. לאחר מותו לא מינה אוטו דוכס חדש לדוכסות, וקמו בשטחיה בישופויות ורוזנויות עצמאיות.

בשנת 1024 עלו לשלטון באימפריה הרומית הקדושה בני השושלת הסאלית, שמרכזם היה בפרנקוניה הריינית, ונטלו לעצמם את התואר "דוכסי פרנקוניה". בשנת 1039 מת קונרד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולאחר מותו קמו בשטחי הדוכסות ארכיבישופות מיינץ, בישופות שפייר, בישופות וורמס ורוזנות הסן, וכן הרבה בישופויות ורוזנויות קטנות.

בשנת 1093 מסר היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את שטחי פרנקוניה הריינית להיינריך מלאך, שהקים את רוזנות הפלטינט שעל הריין בשטחי לורן התחתית ואאכן, ולימים הפכה לנסיכות הבוחר מפפאלץ.

בשנת 1168 מסר פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר "דוכס פרנקוניה" לבישוף וירצבורג, והתואר נשאר בידי הבישופים על לפירוק הדוכסות בשנת 1803 וצירופה לנסיכות הבוחר מבוואריה. בשנת 1814 צורפו רוב שטחי פרנקוניה לממלכת בוואריה, וכיום מחזיק פרנץ, דוכס בוואריה גם בתואר "דוכס פרנקוניה".

קישורים חיצוניים
----------------

* דוכסות פרנקוניה באנציקלופדיה בריטניקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4628322-5
* SUDOC: 027226891
* VIAF: 232144783067651985775
* WorldCat (עם VIAF): 232144783067651985775

 |
**כיפוף הכללים** או **לסדר את המערכת** (באנגלית: **Gaming the system**) הוא מונח המתייחס לשימוש בכללים ובנהלים שנועדו להגן על המערכת על מנת לבצע מניפולציות לצורך רווח אישי או השגת מטרה מסוימת שאיננה משרתת את האינטרסים של הארגון.

לעיתים פנייה לשימוש בטקטיקה זו נובעת מכך שהאינדיבידואל איננו מאמין עוד כי שיתוף פעולה יאפשר לו להשיג את אותה מידת הרווח שהוא עשוי להשיג בסופו של דבר באמצעות אומנות המשחק (gamesmanship).‏

באינטרנט
--------

לאורך השנים, מעצבים שונים של קהילות מקוונות הזהירו במפורש כי "בכל פעם שאתם יוצרים מערכת לניהול קהילה, מישהו ינסה לבצע מניפולציות במערכת לטובתו ... לכופף את הכללים". בשל כך, בפעמים רבות מעצבי קהילות מקוונות נאלצים עוד מלכתחילה "לחשוב כמו נבל" על מנת לשקול "איזה התנהגויות תעודדו שלא בכוונה על ידי כך שתיצרו כללים חברתיים חדשים מסוימים בקהילה המקוונת שלכם".

גידול ילדים
-----------

תאוריית יחסי אובייקט מדגישה כי כאשר ילד מגלה כי הוא מסוגל לתמרן את אחד מהוריו כדי להשיג את מבוקשו, בעוד שההורה השני מנסה להציב לו גבולות, ישנה סבירות רבה כי ינצל את המצב כדי לכופף את הכללים.

כמו כן, במצב בו הורים מנסים לגרום לילדיהם לאוכל מאכלים מסוימים ומספרים להם כי יתנו להם ממתקים בתמורה, הילדים לומדים כיצד להתווכח עם הוריהם ולכופף את הכללים על מנת להשיג את מבוקשם.

ראו גם
------

* הגנה מן הצדק
* שחיתות
* הונאה
* פיליבסטר
* הימנעות ממס
* עבירת צווארון לבן

הערות שוליים
------------

1. ↑  James Rieley (אפר' 2001). *Gaming the System: how to stop playing the organisational game and start playing the competitive game*. ISBN 9780273654193. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  The irrational guide to gaming the system « Mind Hacks
3. 1 2  Gavin Bell, *Building Social Web Applications* (2009) p. 274
4. ↑  Casement, Patrick (1997). *Further Learning from the Patient*. London: Routledge. p. 114. ISBN 0415054257.
5. ↑  Benaroch, Roy (2008). *Solving Health and Behavioral Problems from Birth Through Preschool*. Westport: Praeger. p. 132. ISBN 9780275993474.
**הנרי רושברי** (באנגלית: **Henry Rushbury**‏; 28 באוקטובר 1889 – 5 ביולי 1968) היה צייר ותחריטאי אנגלי.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

נולד כבן לפקיד בהרבורן, שהייתה בפאתי בירמינגהם.

הוא למד בעזרת מלגה של רוברט קטרסון סמית' בבית הספר לאמנות בברמינגהאם מגיל שלוש עשרה. הוא עבד כעוזרו של הנרי פיין בעיקר כאמן ויטראז'ים, עד שנת 1912, אז עבר ללונדון, שם חלק חדר עם סטודנט מבירמינגהם, ג'רלד ברוקהרסט.

רושברי היה אמן מלחמה רשמי במהלך מלחמת העולם הראשונה, והשתלם בתחריט והדפס אצל פרנסיס דוד לאחר שלמד זמן קצר אצל הנרי טונקס בבית הספר לאמנות סלייד בשנת 1921.

הוא נבחר לחבר במועדון האמנות האנגלי החדש בשנת 1917, באגודה המלכותית של ציירים בשנת 1921, באגודה המלכותית לציירים בצבעי מים בשנת 1922 ולהאקדמיה המלכותית בשנת 1936.

בשנת 1940 הוא מונה שוב לאמן מלחמה רשמי עד 1945.

בשנת 1943 הבעלים של מספנת פורט גלאזגו, ג'יימס ליתגו, התלונן בפני הוועדה המייעצת של אמני המלחמה, WAAC, על עבודתו של סטנלי ספנסר שתיעד את המספנה בזמן המלחמה. הוועדה המייעצת הזמינה את הנרי רושברי לנסוע לפורט גלאזגו ולייצר כמה תצוגות קונבנציונליות יותר של בניית ספינות עבור ליתגו בעל המספנה.

בשנת 1949 הוא נבחר לראש האקדמיה המלכותית וראש בתי הספר האקדמיים המלכותיים, תפקיד אותו מילא עד 1964. הוא מונה למפקד אביר במסדר הוויקטוריאני המלכותי ב-1964.

ישנה אנדרטה להנרי רושברי בכנסיית סנט ג'יימס, פיקדילי, לונדון.

גלריה
-----

* תצוגת שלל גרמנית תצוגת שלל גרמנית
* שלל תותחים שלל תותחים
* מספנות גלאזגו מספנות גלאזגו
* במחנה פליטים במחנה פליטים
* כיכר טרפלגר 1918כיכר טרפלגר 1918
* מבני ממשלה זמניים מבני ממשלה זמניים
* ארמון קניזגטון ארמון קניזגטון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנרי רושברי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rushbury, Sir Henry George [Harry (1889–1968), painter and engraver], Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית)
2. ↑  Tate, Sir Henry Rushbury 1889–1968, Tate (באנגלית)
3. ↑  Brain Foss (2007). *War paint: Art, War, State and Identity in Britain, 1939–1945*. Yale University Press

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007316998205171
* AAG: 2597
* AGSA: 3028
* BnF: cb16553998n (data)
* GND: 142539465
* ISNI: 0000 0000 8102 6114
* LCCN: n94056301
* NGV: 6393
* NTA: 262437163
* RKD: 68922
* SUDOC: 150135319
* TePapa: 2015
* ULAN: 500032835
* VcBA: 495/240701
* VIAF: 23829069
* WorldCat: lccn-n94056301

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הנרי רושברי"**.
**טום דרק באודן** (1921 – 10 ביוני 2019) היה קצין בריטי שהשתתף במלחמת העצמאות והיה בין מייסדיו ומפקדיו הראשונים של בית הספר לצניחה של צה"ל.

ביוגרפיה
--------

נולד בסארי שבאנגליה למשפחה מדרום לונדון. נרשם לשירות בחיל פרשים של הצבא הבריטי ב-1938, ושירת ברגימנט ה-Royal Scots Greys בארץ ישראל המנדטורית תחת פיקודו של אורד צ'ארלס וינגייט.

ב-1941 השתתף כקצין במערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה, בה נפצע קשה ברגלו. אחרי שיקום של שישה חודשים בבית משפחת אפל בתל אביב, התנדב לרגימנט המוצנח. התאמן במצרים ולחם בסיציליה, בפלישה לנורמנדי ובקרב על ארנהם, במהלכו נפל בשבי.

בעקבות גילוי מכתבים מקיבוץ בין חפציו, נשלח על ידי הגרמנים לחודש בברגן-בלזן, שם פינה גופות מן המשרפות. לאחר מכן הועבר למחנה שבויים ליד המבורג, שם נכלא עד סוף מלחמת העולם השנייה.

לאחר המלחמה עסק תחילה באימון צנחני צבא יוגוסלביה. בהמשך נכנס לארץ ישראל בחשאי דרך קפריסין, והצטרף להגנה בשם כיסוי "דייוויד אפל". ללא ידיעת עברית נלחם בקרבות לטרון. לאחר מות דוד מרכוס, הצטרף למח"ל במסגרת חטיבה 7.

ב-1949 הטיל עליו הרמטכ"ל חיים לסקוב להקים את בית הספר לצניחה. הוא כתב את פקודות הצניחה, שתורגמו לעברית על ידי מזכירתו.

בהמשך חזר לבריטניה. היה נשוי ארבע פעמים.

נפטר ב-10 ביוני 2019.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Daisley, Stephen (14 June 2019). "The remarkable life of Tom Derek Bowden". The Spectator.
2. ↑  Renton, Alex (23 April 1998). "THE BRITS WHO WENT TO WAR FOR ISRAEL As newly-born Israel struggled to survive 50 years ago, more than 1,000 Britons volunteered to fight on its side". Evening Standard.
3. ↑  Oryszczuk, Stephen (11 June 2019). "Non-Jewish British soldier who fought for Israel in 1948 dies at 97". Jewish News. Retrieved 19 June 2019.
4. ↑  Dallal, Jacob (25 April 1993). "FOREIGN VOLUNTEERS: THEY CAME OUT FIGHTING TO WIN A JEWISH STATE". Jerusalem Post.
**הנרי רודריק ניומן** (באנגלית: **Henry Roderick Newman**‏: 4 במרץ 1843- 1 בדצמבר 1917) היה צייר נוף ודומם אמריקאי, שהושפע מהסגנון הפרה-רפאליטי.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1853 עברה משפחתו לעיר ניו יורק. בסביבות 1860 החל ללמוד להיות רופא, כמו אביו, אך בזמנו הפנוי לימד את עצמו לצייר.

כשאביו נפטר, בשנת 1861, הוא ויתר על לימודי הרפואה ובגיל שמונה עשרה הצהיר על כוונתו להיות צייר. אמו, מטבע הדברים לא הייתה מרוצה, נתנה לו שנה אחת להוכיח שהוא יכול לפרנס את עצמו בדרך זו. בתגובה, הוא בילה שישה חודשים בציור נופים בסטוקברידג', מסצ'וסטס, ולאחר מכן שלח שלושה ציורים לאקדמיה הלאומית לעיצוב. משנת 1864 היה חבר באגודה האמריקאית, בהשראת הפרה-רפאליטים, לקידום מטרת האמת באמנות.

ב-1868 הוא נמשך לפלורידה מסיבות בריאותיות והפך לאחד הציירים האמריקאים הראשונים שעבדו שם, ליד סנט אוגוסטינוס. באביב 1870 הוא נסע לצרפת, שם למד זמן קצר אצל ז'אן-לאון ז'רום, אך לא היה מרוצה משיטותיו. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת צרפת-פרוסיה, עבר לאיטליה, שם התגורר עד סוף ימיו.

באטליה הוא התמקד בציור אדריכלות ופרחים. בשנת 1877, המבקר האנגלי ג'ון ראסקין ראה את עבודתו והזמין אצלו כמה ציורים.

ניומן היה נשוי בשנת 1883 לאנגליה מרי ווטסון וויליס.

החל משנת 1887 הוא החל לבלות חורפים במצרים, ונשאר שם מספר חודשים מדי שנה. הוא חזר למצרים כמעט בכל חורף למשך שארית חייו. רוב היצירות שיצר באותם ביקורים הן צבעי מים של מבנים עתיקים, במיוחד של מקדשים, ולא רק סצנות מזרחיות רגילות.

בשנים 1896–1897 הוא ביקר ביפן, שם ערך תצוגות של תמונות אדריכלות ונוף.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנרי רודריק ניומן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Worlds Artist LLC, Henry Roderick Newman Biography | Oil Paintings | The Worlds Artist, theworldsartist.com (באנגלית)
2. ↑  Henry Roderick Newman - Biography, www.askart.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120331837
* ISNI: 0000 0000 8223 5428
* LCCN: nr96023135
* RKD: 59286
* SUDOC: 179350463
* ULAN: 500031949
* VIAF: 42666899
* WorldCat: lccn-nr96023135

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הנרי רודריק ניומן"**.
**תומאס (טום) דוואן** (באנגלית: Tom Dwan; נולד ב-30 ביולי 1986 בניו ג'רזי) הוא שחקן פוקר מקצועי אמריקאי, אשר שיחק באופן קבוע בשולחנות הפוקר היקרים ביותר. דוואן, אשר ידוע בכינויו "Durrrr" ("דורררר"), שיחק תחת חסות אתר האינטרנט פול טילט. דוואן למד הנדסה באוניברסיטת בוסטון, אך פרש על מנת לשחק פוקר בצורה מקצוענית.

קריירה
------

דוואן החל לשחק לראשונה בגיל 17, לאחר שקיבל מאביו מתנה ליום הולדתו, 50 דולרים באתר פרדייס פוקר. הוא החל לשחק בטורנירי סיט אנד גו של 6 דולרים, אך עבר במהרה למשחקי קאש מרובי שחקנים, ומשחקי הדס אפ. בשנת 2007 הרוויח 312,000 דולרים באתר פול טילט, ו-5.41 מיליון דולרים בשנת 2008. דוואן הוכר לאחר שנה זו כאחד משחקני ההדס אפ הטובים ביותר בעולם.

דוואן הופיע במספר תוכניות טלוויזיה, בהן התמודד כנגד השחקנים הטובים בעולם. תוכניות אלו תרמו רבות לפרסומו בקרב הציבור הרחב, במיוחד עקב הצלחתו היחסית בהן. דוואן זכה 4 פעמים בכסף במהלך אליפות העולם בפוקר, ופעמיים ב-WPT. הוא נטל חלק בקופה הגדולה ביותר בהיסטוריה של טלוויזיה משודרת, כשזכה ב-1.1 מיליון דולרים בתוכנית "מיליון דולר קש גיים" בחסות פול טילט. דוואן זכה במעל מיליון וחצי דולרים במהלך טורנירים שונים בהם השתתף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טום דוואן** בוויקישיתוף

* טום דוואן, באתר The Hendon Mob
* טום דוואן, באתר Global Poker Index
* טום דוואן, באתר אליפות העולם בפוקר
**שאמוּ** (**Shamu**) הייתה לווייתן קטלן נקבה, שהופיעה במופעים בסיוורלד סן דייגו (אנ') מאמצע עד סוף שנות ה-60.
שאמו הייתה הקטלן הרביעי שנתפס אי פעם, והשנייה מבין הנקבות. היא נתפסה ב-31 באוקטובר 1965 ומתה ב-23 באוגוסט 1971, לאחר כשש שנים בשבי.

לאחר מותה, השם "שאמו" המשיך לשמש במופעי הקטלנים בשם זה לקטלנים שונים בפארקים שונים של סיוורלד (אנ').

חייה
----

תפיסתה של שאמו הייתה הפעם הראשונה שבה נתפס במתכוון קטלן חי ובריא. שלוש תפיסות הקטלנים הקודמות - "וונדה" (Wanda), "מובי דול" (אנ') ו"נאמו" (אנ') - היו מקריות יותר. שאמו נתפסה צעירה מאוד, באורך 4.25 מטרים ומשקל 900 קילוגרמים. היא נתפסה באוקטובר 1965, במפרץ פאג'ט (אנ'), מתוך אוכלוסיית הקטלנים הדרומית (אנ') של החלק הצפון-מערבי של האוקיינוס השקט של צפון אמריקה על ידי צייד הקטלנים טד גריפין (אנ'), כדי להיות בת לווייתו של הקטלן הזכר "נאמו" באקווריום הציבורי של גריפין בסיאטל ונקראה "שאמו" (קיצור של היא-נאמו, She-Namu). אלא ששאמו לא הסתדרה עם נאמו ולכן בדצמבר 1965 היא נמכרה לסיוורלד בסן דייגו.

על פי ספרו של אריק הויט (Erich Hoyt), שאמו פלטה קריאות מצוקה במשך כל יומה הראשון בסיוורלד.
ב-19 באפריל 1971, נשכה שאמו את רגליה וירכיה של אן אקיס (Anne Eckis), עובדת של סיוורלד שניסתה לרכוב עליה כחלק מאירוע יחסי ציבור מצולם, וסירבה לשחרר את האשה עד שעובדים אחרים הגיעו לעזרתה ופתחו את לסתה של הקטלנית עם מוט. העובדת נתבקשה לרכוב על שאמו כשהיא לובשת ביקיני, ולא הייתה מודעת לכך שהקטלנית כבר תקפה בעבר אנשים שלבשו בגדי ים רגילים והופיעה רק עם מאלפים שלבשו חליפות צלילה. הקטלנית גם הראתה קודם לכן סימנים של התנהגות בלתי-יציבה ומצוקה ממש לפני האירוע.
קטע וידאו קצר מהאירוע מוצג בסרט התיעודי "בלאקפיש" (2013).

לאחר המקרה, פרשה שאמו מהמופעים. היא מתה כארבעה חודשים לאחר מכן, באוגוסט 1971.

ראו גם
------

* טיליקום (קטלן)
* בלאקפיש

קישורים חיצוניים
----------------

* Daniel Francis and Gil Hewlett, Era of the Orca Cowboys, ‏ 16 במאי 2008

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Shamu, באתר Orca Aware
2. 1 2  Stories of Captive Killer Whales, באתר PBS
3. ↑  Tim Zimmermann, The Killer in the Pool, באתר outsideonline.com,‏ 30 ביולי 2010.
4. ↑  M.L. LYKE, Granny's Struggle: A black and white gold rush is on,‏ 10 באוקטובר 2006.
5. ↑  כתבה על האירוע בעיתון "Toledo Blade",‏ 20 באפריל 1971.
6. ↑  Eckis v. Sea World Corp.‏ 19 בנובמבר 1976.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007595352605171
* LCCN: sh2011001533

 |
**המופע של ג'רי ספרינגר** (באנגלית: **The Jerry Springer Show**) היא תוכנית אירוח אמריקאית, ששודרה במקור בין ה-30 בספטמבר 1991 ל-26 ביולי 2018. התוכנית הופקה והונחתה על ידי ג'רי ספרינגר, שודרה במשך 27 עונות וכללה 4,969 פרקים. התוכנית הופקה ושודרה במקור עבור NBCUniversal(אנ') ובהמשך עבור רשת The CW. התוכנית הגיעה לשיא הפופולריות שלה במהלך סוף שנות ה-90 של המאה ה-20.

התוכנית לא הצליחה לזכות ברייטינג גבוה במהלך העונות הראשונות, משום שהיא התמקדה באותה העת בנושאים פוליטיים יותר. בשל הרייטינג הנמוך הוחלט לשנות לחלוטין את קונספט התוכנית במהלך אמצע שנות ה-90, כך שהיא תתמקד רק בנושאים שנויים במחלוקת (כגון גילוי עריות וניאוף), ותכיל ניבולי פה מצונזרים, קרבות פיזיים, ובמקרים מסוימים עירום חלקי מצונזר.

התוכנית עלתה לראשונה ב-30 בספטמבר 1991. התוכנית צולמה באולפנים בשיקגו בין שנת 1991 לשנת 2009 ובסטמפורד שבקונטיקט בין 2009 עד 2018. הפרק האחרון של התוכנית שודר ב-26 ביולי 2018. התוכנית ממשיכה להיות משודרה בסינדיקציה ברשת The CW מאז ואילך.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המופע של ג'רי ספרינגר (באנגלית)
* המופע של ג'רי ספרינגר, ברשת החברתית פייסבוק

* המופע של ג'רי ספרינגר, ברשת החברתית טוויטר

* המופע של ג'רי ספרינגר, ברשת החברתית אינסטגרם

* "המופע של ג'רי ספרינגר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "המופע של ג'רי ספרינגר", באתר Metacritic (באנגלית)

* "המופע של ג'רי ספרינגר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* האתר הרשמי
ה**לקרימוסה** (**Lacrimosa**) הוא החלק האחרון במזמור הכנסייתי "דיאס אירה". הלקרימוסה כולל את שני הבתים האחרונים של המזמור, את הבקשה להענקת מנוחה למתים ואת האמן. בניגוד לדיאס אירה כולו, הבנוי בבתים בני שלוש שורות מחורזות, שני הבתים של הלקרימוסה הם בני שתי שורות מחורזות כל אחד. הבקשה להענקת מנוחה בסוף איננה מחורזת. 

בהיותו כלול במיסת הרקוויאם, זכה מזמור הדיאס אירה, ובתוכו הלקרימוסה, להלחנות רבות, ביניהן של מוצרט (הידוע ביותר), ורדי וברליוז. שלושת המלחינים הללו, וכמותם מלחינים רבים, בחרו להלחין את הלקרימוסה כקטע נפרד. הלקרימוסה משך מלחינים רבים בשל היותו הקטע היחיד ברקוויאם המדבר על עצב (אף שייתכן שהדמעות עליהן מדבר הקטע הן דמעות יאוש), מלחיני רקוויאמים השתמשו בקטע זה כמקום לביטוי האבל על המת. 

בשל המטען הרגשי של קטע זה ומיקומו בסוף הסקוונציה המדגיש אותו, ברבות מההלחנות של הרקוויאמים הלקרימוסה נחשב כגולת הכותרת. כך למשל זביגנייב פרייזנר כלל אותו בנפרד בסוף הרקוויאם שלו ולא במקומו המסורתי. קשישטוף פנדרצקי הלחין בשנת 1980 יצירה נפרדת למילות הלקרימוסה, ורק מאוחר יותר הרחיב אותה לרקוויאם שלם. הלקרימוסה גם נחשבת לאחד הקטעים הידועים ביותר מן הרקוויאם של מוצרט, ובייחוד שמונה התיבות הראשונות שלה, אותן הלחין מוצרט עצמו.

מילים ותרגום
------------

|  |  |
| --- | --- |
| יום שטוף דמעות יהיה היוםכאשר מן הקבריםיעלה האדם החוטא כדי להישפטלכן, רחם עליו, אלי!האדון ישוע הרחוםהענק להם מנוחה.אמן. | ,Lacrimosa dies illa ,qua resurget ex favilla .judicandus homo reus:Huic ergo parce, Deus ,pie Jesu Domine .dona eis requiemAmen |
**לקסוס LF-Z קונספט** (באנגלית: **Lexus LF-Z Concep**) היא מכונית קונספט חשמלית במרכב קרוסאובר, שהוצגה על ידי לקסוס במרץ 2021.

סקירה כללית
-----------

הקונספט LF-Z היא מציגה את העידן החשמלי של לקסוס, הקונספט מציג גם את מערכת הנהיגה האוטונומית של לקסוס שתשווק בדגמים החדשים של לקסוס, דגם הקונספט מציג גם את העיצוב והתכנון של לקסוס להצגת 20 דגמים חדשים או מחודשים מתוכם 10 חשמליים וה-10 הנותרים יהיו היברידים פלאג-אין. המכונית הראשונה של לקסוס שהתבססה עליה היא הלקסוס RZ.

מפרט טכני
---------

דגם הקונספט כולל מנוע חשמלי המספק כ-540 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ, סוללת ליתיום יון בקיבולת 90 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 600 ק"מ. את הסוללה שבדגם ניתן לטעון באמצעות מטען מהיר DC עד להספק של 150 קילוואט, זה יאפשר טעינה של 10–80 אחוז מקיבולת הסוללה בזמן של כ-30 דקות. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 200 קמ"ש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לקסוס LF-Z קונספט** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לקסוס LF-Z קונספט (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לקסוס נכנסת לעידן החשמלי: לקסוס LF-Z קונספט, באתר קארטיוב, ‏30 במרץ 2021
2. ↑  חזי גורן, הצצה לעתיד החשמלי של לקסוס, באתר פורטל הרכב גיר, ‏30 במרץ 2021
**לשכת הגולה** הייתה אחת הלשכות בצפון העזרה של בית המקדש, אשר שימשה להובלת מים ולאספקתם לבית המקדש.

השימוש בה
---------

בלשכת הגולה היה גלגל גדול ששימש לשאיבת מים מבור שהיה בעזרה לשם אספקת מים שוטפת לבית המקדש, כפי שמתואר במשנה:

> 
> לשכת הגולה שם היה בור הגולה, והגלגל נתון עליו, ומשם מספקין מים לכל העזרה.
> 
> 
> 
> — משנה, מסכת מדות, פרק ה', משנה ד'
>

שמה
---

יש הטוענים כי הלשכה נקראת כך מפני שעולי הגולה בנו אותה. מסתבר, עם זאת, שהיא נקראת על שם הגלגל שהיה שם (ראו בפסקה הקודמת), שכן הגלגל נקרא בלשון המשנה גולה.

מיקומה
------

במשנה מצוין שהלשכה הייתה בצפון העזרה:

> 
> שש לשכות היו בעזרה... שבצפון... ולשכת הגולה...
> 
> 
> 
> — משנה, מסכת מדות, פרק ה', משנה ד'
> 

לפי המשנה הלשכה הייתה ליד לשכת העץ ולשכת הגזית בצפון העזרה.

הלשכה עמדה בצפון העזרה, בקרבת המקום בו היה הים של שלמה בימי בית המקדש הראשון, בהתאם לעובדה שהשימוש בה היה דומה לשימוש בים של שלמה.

במשנה נאמר גם שהיה בור מים גדול בסמוך לכיור ויש החושבים שהלישה הייתה שם, סמוך לכיור בין האולם למזבח.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצרכים למים בעזרה היו להדחת האיברים של הקרבן או מי שתייה לכהן האוכלים את הקרבנות
**לשכת המגשרים בישראל**, אשר נוסדה בשם 'עמותת מגשרי ישראל', הוקמה בשנת 1999 בעידוד מערכת המשפט. נשיא העמותה הראשון היה פרופ' מוטי מירוני והיו"ר הראשון שלה היה עו"ד מיכאל צור. בשנת 2005 נבחר כיו"ר העמותה ד"ר דוד סילורה, ובתקופת כהונתו שונה שם העמותה ללשכת המגשרים בישראל. בין היו"רים שכיהנו מאז: עו"ד יניב שוורצמן וד"ר ירון נהוראי מאיר. כיום מכהן כיו"ר טובי דנון.

מטרות לשכת המגשרים בישראל: 

* לקדם את הגישור בישראל
* לקדם את המעמד המקצועי של המגשרים בישראל
* ליצור מסגרת למפגשים משותפים
* ליזום ולארגן ימי עיון והשתלמויות
* ליזום חקיקה ופעילות ציבורית
* לפעול למען קידום מטרות הגישור
* לשתף פעולה עם מוסדות נוספים לאומיים ובינלאומיים
* להעלות את המודעות הציבורית לנושא הגישור
* לשמור על האתיקה המקצועית של המגשרים
* לקדם את הרמה המקצועית אצל המגשרים.

פעילותה הציבורית של הלשכה כוללת בין השאר פעולה למען הגדרת מקצוע הגישור באמצעות חקיקה בכנסת, קביעת סטנדרטים ונורמות מקצועיות להסמכה והכרה במגשרים בישראל, העלאת המודעות לגישור בציבור וקידום אתיקה מקצועית. 
בשנת 2017 הגישה לשכת המגשרים לכנסת את הצעת חוק המגשרים, התשע"ח-2017. הלשכה ממשיכה לקדם את החוק בכנסת עד לאישורו. 

ללשכת המגשרים בישראל ועד מנהל הנבחר בבחירות דמוקרטיות על פי תקנון הלשכה. מטרתו של הוועד לנהל את ענייני הלשכה למען השגת מטרותיה.
בוועד המנהל של לשכת המגשרים בישראל מכהנים כיום בהתנדבות 9 חברים: טובי דנון יו"ר, מירה ליבר סגנית יו"ר, אבי מרום מילברגר סגן יו"ר, ניר תל-פז סגן יו"ר, עו"ד אדוה ננטל, עו"ד רבקה אדלין, חיים שטיינברג, שרי גל, שלמה דרורי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של לשכת המגשרים בישראל
* לשכת המגשרים בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"