recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מערך האלבך. החִצים מסמנים את כיוון המגנוט של כל מגנט. מתחת למערך השדה המגנטי חזק, ומעליו השדה מתבטל.
**מערך האלבך** (**Halbach Array**) הוא סידור מגנטים מיוחד, אשר מחזק את השדה המגנטי בצידו האחד, ומבטלו כמעט לגמרי בצידו השני. כיוון קטבי המגנטים מסתובב (בפאה הקדמית באיור: שמאלה, מטה, ימינה, מעלה, שמאלה). סידור זה דומה להצבת מגנטי פרסה בשרשרת, כך שקטבים זהים נוגעים.

תוצא זה התגלה תאורטית בשנת 1973 בידי ג'ון מאלינסון. ב-1980 גילה אותו קלאוס האלבך באופן בלתי תלוי, והשתמש בו כדי למקד קרניים במאיץ חלקיקים שבמעבדה הלאומית לורנס ברקלי.

מערכי האלבך שטוחים
------------------

השדה המגנטי של מערך האלבך שטוח כסופרפוזיציה של השדות הנוצרים משני מערכים חלקיים
מודל למערך האלבך שטוח אידיאלי הוא לוח פרומגנטי אינסופי בעובי d, בין המישורים y=-d ו-y=0, אשר כיוון המגנוט בו מסתובב באופן רציף במישור x-y עם תלות מחזורית במקום x בלבד:



M

(
x
,
y
)
=

M

0

(
−
sin
⁡
k
x
,
cos
⁡
k
x
,
0
)

{\displaystyle {\textbf {M}}(x,y)=M\_{0}(-\sin kx,\cos kx,0)}

{\displaystyle {\textbf {M}}(x,y)=M_{0}(-\sin kx,\cos kx,0)}
השדה המגנטי הנוצר מעל הלוח ({\displaystyle y\geq 0}):



B

(
x
,
y
,
z
)
=

μ

0

M

0

(
1
−

e

−
k
d

)

e

−
k
y

(
sin
⁡
k
x
,
cos
⁡
k
x
,
0
)

{\displaystyle {\textbf {B}}(x,y,z)=\mu \_{0}M\_{0}(1-e^{-kd})e^{-ky}(\sin kx,\cos kx,0)}

{\displaystyle {\textbf {B}}(x,y,z)=\mu _{0}M_{0}(1-e^{-kd})e^{-ky}(\sin kx,\cos kx,0)}
השדה המגנטי מסתובב בכיוון הפוך מכיוון סיבוב המגנוט.  

מתחת ללוח השדה המגנטי מתאפס.

### תכונות

* השדה המגנטי חזק בצד אחד.
* עוצמת השדה קטנה באופן מעריכי עם המרחק מהלוח. מרחק הדעיכה האופייני מתכונתי למחזור של המערך. השדה "מרוכז" קרוב לפני המגנט.
* אין כמעט זליגה של השדה, שמהווה לפעמים בעיה בתכנון מבנים מגנטיים, בצד השני.

### שימושים

חתך המראה את המבנה של מגנט שטוח למקרר
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
שימוש פשוט ונפוץ במערך האלבך הוא בתור מגנט למקרר. מגנט כזה נצמד למשטח פאראמגנטי (המקרר) בכוח רב יותר מאשר מגנט אחיד פשוט.

גליל האלבך
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
הכללת הרעיון לגאומטריה גלילית מאפשרת כליאת השדה המגנטי כולו בחלקו הפנימי של גליל ממוגנט.

חתך בגלילי האלבך עם תדירות זוויתית מרחבית, k, שונה (ביחידות רדיוס). החִצים החיצוניים מסמנים את כיוון המגנוט והפנימיים את השדה המגנטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מערך האלבך** בוויקישיתוף
**היגרוסקופיות** (מיוונית: היגרו - לח, סקופיה - צופה) היא היכולת של חומר למשוך מולקולות מים מסביבתו באמצעות ספיחה.

כללי
----

חומרים היגרוסקופיים כוללים ביודיזל, דבש, גליצרין, אתנול ומתנול, חומצה גופרתית מרוכזת, מתאמפטמין ונתרן הידרוקסידי מרוכז. סידן כלורי הוא כל-כך היגרוסקופי שהוא בסופו של דבר נמס בתוך המים שהוא סופח: לתכונה זו קוראים התמסמסות (deliquescence - ספיחת לחות תוך התמוססות, ראו בסוף); וחומצה גופריתית מרוכזת היא כה היגרוסקופית עד שהיא מסוגלת לפרק מולקולות מים מתוך סוכר ולהותיר פחמן בלבד. נתרן הידרוקסידי וסידן כלורי סופחים מים בתהליך אקסותרמי, לכן משתמשים בסידן כלורי לייבוש מבחנות במעבדה.

בגלל האפיניות שלהם ללחות אטמוספירית, חומרים היגרוסקופיים דורשים מכלים אטומים לאחסונם. כאשר מוסיפים אותם למאכלים או חומרים אחרים לצורך שמירת רמת לחות, חומרים אלה נקראים הומקטאנטים (שומרי לחות).

חומרים ותרכובות יכולים להיות בעלי תכונות היגרוסקופיות שונות, דבר שעלול לגרום לנזקים, כגון הצטברות לחץ בחומרים מרוכבים. ניתן לתאר את המידה בה חומר או תרכובת מסוימים מושפעים מלחות סביבתית כמקדם ההתרחבות ההיגרוסקופית (CHE) או ההתכווצות ההיגרוסקופית (CHC), כאשר ההבדל בין השניים הוא שוני בקונוונציית הסימן ובשאלה האם שינוי בלחות גורם להתרחבות או התכווצות.

דוגמה נפוצה של הבדל בהיגרוסקופיות ניתן לראות בספר בכריכה רכה. לעיתים קרובות, כאשר הוא שוהה בסביבה לחה יחסית, כריכת הספר תתעקם ותתרחק מהספר. הדבר נובע מכך שהצד הפנימי, הלא-מצופה, של הספר סופח יותר לחות מאשר הצד המצופה ושטח הפנים שלו גדל, מה שגורם למתח שמעקם את הכריכה לכיוון הצד המצופה. הדבר דומה בפעולתו לרצועה דו-מתכתית.

ביולוגיה
--------

זרעים של מספר עשבים הם בעלי חלקים היגרוסקופיים אשר מתכופפים כתוצאה משינויי לחות, מה שגורם לפיזורם על פני הקרקע. דוגמה לכך הוא צמח ה-Hesperostipa comata, בו לכל זרע זיפים שמסתובבים מספר סיבובים כאשר הזרע משתחרר. לחות מוגברת גורמת לזיפים לחזור למצבם המקורי, וכאשר הוא מתייבש, הם מסתובבים שוב, וכך הזרע 'מתברג' לאדמה.

נשק
---

אבק שרפה שחור הוא היגרוסקופי וספיחת מים פוגעת מאוד בתכונות הבעירה שלו, דבר שהקשה על העברתו ממקום למקום ואחסונו לאורך זמן במהלך מאות השנים בהן הוא היה בשימוש. אבק שרפה מודרני עשוי ברובו מניטרוצלולוזה אשר אינה היגרוסקופית ולכן פשוטה בהרבה לאחסון והעברה.

בנייה
-----

חומרים רבים הנפוצים בבנייה הם בעלי תכונות היגרוסקופיות. חומרים אלה מושפעים מאוד מהלחות בבניין וסביבתו וככל שהלחות באוויר גבוהה יותר, כך יותר ממנה נספג בחומר. עץ, לדוגמה, הוא מאוד היגרוסקופי וסוגי עץ רבים מתחילים לעבור תהליך של ריקבון אם הלחות היחסית גבוהה מ-80% לאורך זמן.

ניצול שימושי של התכונה הוא ביקוע אבן על ידי החדרת כפיס עץ לחריץ קיים באבן והרטבתו: נפח כפיס העץ גדל והוא מרחיב את דפנות החריץ.

התמסמסות
--------

ישנם חומרים ותרכובות, לרוב מלחים, בעלי אפיניות גבוהה ללחות, כך שהם סופגים כמויות גדולות של מים מהאוויר כאשר הם נחשפים לסביבה, תוך יצירת תמיסה נוזלית. בין מלחים אלה נמצאים סידן כלורי, מגנזיום כלורי, אבץ כלורי, קרנליט (Carnallite – KCl\*MgCl2\*6H2O) והבסיס החזק נתרן הידרוקסידי. לעיתים קרובות חומרים אלה משמשים כחומרים מייבשים, כלומר סופחי לחות. קשה עד בלתי אפשרי לקבוא את ריכוזם המדויק של חומרים היגרוסקופיים בתמיסה.

ראו גם
------

* הידרופוביות
* הידרופיליות
* סיליקה ג'ל

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **היגרוסקופיות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **היגרוסקופיות** |
מבנה של טרופונין הלב באדם
**טרופונין** (Troponin) הוא קומפלקס של שלושה חלבונים (טרופונין C, טרופונין I וטרופונין T) המבקר את התכווצות השריר. חלבון זה חיוני לפעילות של כיווץ שרירים משורטטים ושל שרירי הלב, אך לא לכיווץ שרירים חלקים. טרופונין משמש כסמן ביולוגי מאבחן לכמה מחלות לב. 

טרופונין נקשר לטרופומיוזין, חלבון שנקשר לאקטין ומבקר את פעילותו, ונמצא בין סיבי האקטין שברקמת השריר. כאשר השריר רפוי, טרופומיוזין חוסם את הקישור בין צומתי המיוזין, ובכך מונע את התכווצות השריר. כאשר עובר פוטנציאל פעולה ותעלות הסידן נפתחות, וסידן משתחרר לתוך הסרקופלזמה (sarcoplasm), חלק מהסידן נקשר לטרופונין וגורם לשינוי קונפורמציה בחלבון, ולחשיפת אתרי הקישור למיוזין, האתר הפעיל של החלבון, שעל גבי סיבי האקטין. הקישור בין המיוזין לאקטין יוצר הצטלבויות ב-cross bridge הגורמות להתכווצות השריר. טרופונין נמצא הן בשרירי השלד והן בשרירי הלב, אולם בתצורות שונות. ההבדל העיקרי ביניהם הוא שלטרופונין C בשרירי השלד יש 4 אתרי קישור לסידן, בעוד שבשרירי הלב יש רק שלושה. 

לתת-היחידות תפקידים שונים; טרופונין C קושר את הסידן וגורם לשינוי קונפורמציה. טרופונין T נקשר לטרופומיוזין, וכך יוצר קומפלקס טרופונין-טרופומיוזין. טרופונין I נקשר לאקטין, וכך מונע את הקישור של המיוזין ומחזיק את הטרופונין במקום. טרופונין I קשור גם לעיכוב אנגיוגנזה. 

טרופונין מהווה רכיב חלבוני בתוך סיב שריר, יחד עם אקטין וטרופומיוזין. אל הטרופונין נקשר הסידן, והוא גם מבקר את פעילות השריר. כאשר הסידן נקשר לטרופונין C, הטרופומיוזין נע ומפנה את מקומו לאתר הפעיל של האקטין לקישור של מיוזין, ובכך לגרום לתנועה של השריר. בלא נוכחות של סידן, הטרופונין מפריע לפעולה זו של המיוזין, ועל כן השריר נותר רפוי.

טרופונין ומצבים לבביים
----------------------

מדידת רמת הטרופונין מהווה מדד אמין לאבחון פגיעה בשריר הלב ולאבחנה בין תעוקת לב לאוטם שריר הלב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרופונין** בוויקישיתוף
* מידע על התסמונת בספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית (באנגלית)
* מידע על בדיקות טרופונין באתר בית החולים רמב"ם
* הרופא הצעיר מ"סורוקה" מצא: דגימת רוק יכולה לספק מידע על התקף לב, 30 באוגוסט 2020, באתר doctorsonly

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph651767

 |
**הציפור הכחולה** (בצרפתית: **L'oiseau bleu**) היא אופרת חג מולד צרפתית מאת אלברט וולף על פי המחזה בשם זה מאת מוריס מטרלינק (1908), לליברית פרי עטו. בכורת האופרה התקיימה ב-27 בדצמבר 1919 במטרופוליטן אופרה בניו יורק. את התפאורה והתלבושות עיצב בוריס אניספלד. האופרה הועלתה בבלגיה ב-1920, וב-1956 הועלתה שנית בתיאטרון לה מונה, בניצוחו של המחבר.

עלילה
-----

 ערך מורחב – **הציפור הכחולה (מחזה)**  

המחזה מספר על שני ילדים, הבן טילטיל (Tyltyl) והבת מיטיל (Mytyl), בחיפושם אחר האושר, המיוצג על ידי ציפור כחולה. הילדים הם בני-עניים, ובליל חג המולד הם מאוכזבים שאין להם עץ חג מולד ומקנאים בעשירים. הם מחליטים לצאת ממיטותיהם ולבלות את ערב החג בבית השכן העשיר, אולם הם פוגשים שכנה ענייה (שהיא למעשה פיה) שמבקשת מהם שישיגו עבור בתה החולה ציפור כחולה שתסייע לה להבריא. היא מציידת אותם בכובע קסמים עם יהלום שבכוחו להחיות כל חי ודומם. כך כל הסובבים אותם – הכלב טיילו (Tylo), החתולה טיילט (Tylette), אור המנורה, אש האח, הלחם, המים והחלב – הופכים לדמויות אנושית. הילדים עורכים את החיפוש אחר הציפור הכחולה במקומות רבים ושונים, ביניהם בארץ העבר, ביער (שעציו מפצירים בילדים לנטוש את ההרפתקה), בחיי עושר ובקרב תינוקות שטרם נולדו.

לבסוף, אחרי שהם לא מוצאים את הציפור, מתברר שהציפור הייתה כל הזמן בביתם הדל. הם מציעים את הציפור לשכנה הענייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הציפור הכחולה** בוויקישיתוף
* "Blue bird" As An Opera, *The New York Times*, December 12, 1919

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 350ff9c2-6b1e-46fd-9273-8db201794bd3

 |
בתורת ההסתברות, **אי-שוויון דבורצקי-קיפר-וולפוביץ** הוא אי-שוויון החוסם את המרחק בין התפלגות דגימה לבין ההתפלגות התאורטית שממנה נלקחת הדגימה. אי-השוויון קרוי על-שם המתמטיקאים אריה דבורצקי, ג'ק קיפר (אנ') וג'ייקוב וולפוביץ (אנ') שגילו אותו ב-1956. בגרסה המקורית הופיע באגף ימין של אי-השוויון גורם קבוע C, שערכו לא הוגדר. ב-1990 מצא Pascal Massart
 את ערכו המדויק של הקבוע, והראה שלא ניתן לשפר את התוצאה מעבר אליו.

אי-השוויון
----------

עבור מספר טבעי n, יהיו {\displaystyle X\_{1},\dots ,X\_{n}} משתנים מקריים ממשיים, בלתי תלויים ושווי התפלגות, עם פונקציית התפלגות F. נסמן ב- F\_{n} את פונקציית ההתפלגות המצטברת האמפירית המתקבלת מן המדגם: {\displaystyle F\_{n}(x)={\frac {1}{n}}\sum \_{i=1}^{n}1\_{(-\infty ,x]}(X\_{i}),\quad x\in {\mathbb {R} }.}. אי-שוויון דבורצקי-קיפר-וולפוביץ חוסם את הסיכוי שהפונקציה המקרית F\_{n} תהיה רחוקה מ-F ביותר מקבוע \varepsilon>0 במקום כלשהו על הישר הממשי. ליתר דיוק,{\displaystyle \ \mathbb {P} {\Bigl (}\sup \_{x\in \mathbb {R} }|F\_{n}(x)-F(x)|>\varepsilon {\Bigr )}\leq 2e^{-2n\varepsilon ^{2}}} לכל \varepsilon>0. תוצאה זו מחזקת את משפט גליבנקו-קנטלי, בכך שהיא קובעת את קצב ההתכנסות של המרחק כאשר n גדל לאינסוף. אי-השוויון מספק גם אומדן להסתברות הזנב של הסטטיסטי של קולמוגורוב-סמירנוב.

לדוגמה, אם דוגמים {\displaystyle n=150} ערכים מהתפלגות לא ידועה F, ומגדירים F\_{n} כמקודם, אז הסיכוי לכך שתהיה נקודה ממשית שבה {\displaystyle |F(x)-F\_{n}(x)|>0.1} קטן מ-{\displaystyle 2e^{-2n\cdot 0.1^{2}}=2e^{-3}\approx 0.1}. השגיאה יורדת בקצב אקספוננציאלי בגודל המדגם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dvoretzky, A.; Kiefer, J.; Wolfowitz, J. (1956). "Asymptotic minimax character of the sample distribution function and of the classical multinomial estimator". *Annals of Mathematical Statistics*. **27** (3): 642–669. doi:10.1214/aoms/1177728174. MR 0083864..
2. ↑  Massart, P. (1990). "The tight constant in the Dvoretzky–Kiefer–Wolfowitz inequality". *Annals of Probability*. **18** (3): 1269–1283. doi:10.1214/aop/1176990746. MR 1062069.
**טרולהטן** (בשוודית: **Trollhättan**) היא עיר בשוודיה, במחוז וסטרה ייטלנד, על הנהר יֶטָה. נכון לשנת 2020 התגוררו בשטח עיריית טרולהטן 50,502 נפשות.

היסטוריה
--------

השם הקדום בו נזכר המקום הוא Eiðar - "מעברים צרים במים", שמה של העיר כיום, עם זאת, יכול להתפרש כ"מצנפתו של הטרול" (דמות מסאגות נורדיות), והוא מתייחס לצורתן של כיפות הגבעות.

העיר שוכנת כעשרה קילומטרים דרומית לאגם ונרן, מוצאו של הנהר יטה; והיא משופעת במפלים קטנים ובשערי-ויסות לאורכו של הנהר, שנבנו החל מראשית המאה ה-19 אחרי דורות של ניסיונות להכניע את קצפו של הזרם הגועש ולאפשר מעבר כלי שיט. הקטע הראשון, תעלת-טרוֹלהֵטֵה, נפתח בשנת 1800 והיה לשם דבר טכנולוגי. יחסיה ארוכי השנים של טרולהטן עם הנהר הניעו את התעשייה ההידרואלקטרית והיוו את התשתית לתעשייתה של שוודיה המודרנית.

מרכז העיר התפתח סביב בתי מלאכה לניסור עצים שפעלו כבר בימי הביניים, וגם היום רבים בו בתי העץ הנמוכים. עם זאת העיר קיבלה את מעמדה לא לפני המאה ה-20, אז התבססה באזור תעשיית החשמל. חברת סאאב, מהגדולות במשק השוודי והעולמי בייצור מכוניות, יושבת בטרולהטן.

המפלים של טרולהטן, כמו גם הסכרים והגשר מהגדולים בשוודיה, נמנים עם האטרקציות שמציעה העיר. תעשיית הסרטים הצעירה העניקה למקום את הכינוי "טרוליווד" (Trollywood), על משקל הוליווד.

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, בעקבות גירוש אסיאתים מאוגנדה, רבים מהם התיישבו בעיר והוקם מסגד טרולהטן.

בעיר קיים אי עם טירה עליו. אי הטירה מופיע בסדרת האנימה נילס הולגרסון כשמתואר שמסביבו אגם ברבורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרולהטן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרולהטן (בשפות מרובות)
* ברוכים הבאים לטרולהטן, דף התיירות באתר של מערב שוודיה
* חברת "פִילְם-אִי-וֵסְט" ורשימת הסרטים שנעשו בה

רחוב אופייני במרכז העיר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4290176-5
* ISNI: 0000 0001 1536 9677
* MusicBrainz: 620cbf38-4b33-449c-b088-50700e1f4318
* NKC: ge632059
* VIAF: 136436753
* WorldCat: viaf-136436753

 |
**טרונדור** (בספרדית: **Tronador**) הוא הר געש רדום באנדים הדרומיים, הממוקם לאורך הגבול בין ארגנטינה וצ'ילה בקרבת העיר ברילוצ'ה. ההר נקרא "טרונדור" (בספרדית: "הרועם") על ידי מקומיים בשל הרעש, שמייצרים גושי הקרח הנופלים ממנו. 

ההר המתנשא לגובה של 3,491 מטרים, גבוה ביותר מאלף מטרים משאר ההרים שמסביבו, דבר ההופך אותו כיעד מטפסים פופולרי. ההר הממוקם בין שני פארקים לאומיים: נאוול ואפי בארגנטינה, ווויסנטה פרס רוסאלס בצ'ילה. ההר מכיל 8 קרחונים, הנמצאים כרגע בנסיגה כתוצאה מהתחממות של הטרופוספירה העליונה.

גאוגרפיה וגאולוגיה
------------------

הטרונדור ממוקם באנדים הרטובים, אזור בעל משקעים רבים בצורה של גשם ושלג. האקלים הממוזג של האנדים הדרומיים מאפשרים היווצרות מספר קרחונים כתוצאה מקצב הצטברות גבוה של הקרחונים. הטרונדור הנמצא בקו רוחב 41° דרום, הוא חלק מנוף אלפיני של פיורדים, אגמים קרחוניים ועמקים קרחוניים. 

כמו במקרה של הר הגעש לנין הקרוב, הטרונדור בנוי ברובו מבזלת. 

### קרחונים

הטרונדור נודע בקרחונים הרבים המכסים חלקים שונים שלו. 8 קרחונים תועדו: אלרסה (Alerce), וונטיסקרו נגרו (Ventisquero Negro - הקרחון השחור), קאסה פנגה (Casa Pangue), קסטנו אוברה (Castaño Overa), ריו בלנקו (Río Blanco -נהר לבן), פריאס (Frías), פאולה (Peulla) ומנסו (Manso). במהלך העשורים האחרונים הקרחונים של הטרונדור, כמו מרבית הקרחונים של האנדים הדרומיים, נמצאים בנסיגה. 

הקרחון השחור הנמצא בבסיס הטרונדור בפארק הלאומי נאוול ואפי הוא קרחון ייחודי. הצבע החום כהה המיוחד שלו מגיע מלכלוך בוצי וממשקעים הנמצאים באזור הצטברות של הקרחון, אשר מוזנים על ידי קרחון ריו מנסו כמה מאות מטרים גבוה יותר בהר. גושי קרח חומים מתנתקים מהקרחון ולאחר מכן צפים באגם קטן עד אשר הם נמסים.

### פסגות

לפי מפת אונקר (Aoneker), אלה הם הפסגות של ההר: אנון או בינלאומי (3,484 מטר), ארחנטינו (3,187 מטר), צ'יליאנו (3,262 מטר), טורה אילסה (2,585 מטר). רכסים: פילו סור (3,054 מטר), פילו בלאנקו (3,146 מטר), פילו לה וייחה (2,715 מטר), פילו למוט (2,340 מטר).

תיירות וטיפוס הרים
------------------

הרמן קלאוסן טיפס לראשונה על הטרונדור לבדו ב-29 בינואר 1934, לאחר מספר ניסיונות. הבקתה על ההר, רפיוחו אוטו מאיילינג (Otto Meiling), היא היעד הפופולרי לטרקים יומיים. הבקתה קרויה על שמו של מטפס הרים אשר טיפס עשרות פעמים על ההר ובילה שנים בהדרכת אנשים מסביב להר. הבקתה ממוקמת בערך 1,200 מעל פמפה לינדה, בבסיס ההר. 

מרבית הקיצים פסגת אנון או הפסגה הבינלאומית ניתנת לטיפוס. אולם, קיץ חם במיוחד הגביר את מפולות הסלעים לרמה מסוכנת במהלך ינואר ופברואר 2008.

גלריה
-----

* ההר כפי שנראה מפמפה לינדהההר כפי שנראה מפמפה לינדה
* 
* קרחון אלרסה, אחד משמונת הקרחונים של ההר.קרחון אלרסה, אחד משמונת הקרחונים של ההר.
* מבט על הקרחון השחורמבט על הקרחון השחור
* מבט על הפסגה הראשית של הטרונדורמבט על הפסגה הראשית של הטרונדור

ראו גם
------

* ברילוצ'ה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טרונדור** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tronador

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4496781-0
* VIAF: 246275991
* WorldCat (עם VIAF): 246275991

 |
**הציקלופדיה של ריס** (אנגלית: **Rees's Cyclopaedia**), "הציקלופדיה החדשה", או "**המילון האוניברסלי למדעים ולאמנויות**", הייתה אנציקלופדיה שנערכה בידי הכומר הוולשי אייברהם ריס (1743–1825). באותה תקופה נאמר על הציקלופדיה כי התעלתה על האנציקלופדיה בריטניקה של אותה תקופה, ובימינו היא מהווה מקור חשוב לגבי אותה תקופה.

האנציקלופדיה הופיעה לראשונה בחלקים בין ינואר 1802 לאוגוסט 1820, והתפרשה על פני 39 כרכי מלל, 5 כרכי לוחות ואטלס-מפות. היא הכילה כ-122 מיליון מילים, ויותר מ-500 מאמרים באורך של מונוגרפיה. סמיואל ברדפורד מפילדלפיה הוציא לאור מהדורה אמריקאית בין השנים 1806 ל-1822. במהדורה זו היו 42 כרכי מלל ו-6 כרכי תחריטים, והיא כללה תוספות הנוגעות לאמריקה.

האנציקלופדיה נכתבה בידי כמאה כותבים, רובם נון-קונפורמיסטים. הם היו מומחים בתחומם, וכיסו את תחומי האמנויות, מדעי הרוח, החקלאות, המדע, הטכנולוגיה והרפואה כמו סר אדוארד ג'יימס סמית' (הוסמך על ערכי הבוטניקה) וד"ר צ'ארלס בורנאיי (ערכי המוזיקה). הלוחות החרוטים נאים במיוחד, ונוצרו בידי אמנים כג'ון פיירי הבן והחרט וילסון לאורי.

בעת פרסומה, האנציקלופדיה של ריס נחשבה לחתרנית, והעורכים יצאו מגדרם במאמץ להדגיש את נאורותם.[דרוש מקור]

האנציקלופדיה של ריס זוכה לחשיבות בימינו בעיקר בשל המידע שהיא מכילה, ובמיוחד כמקור על אודות הידע המדעי והטכנולוגי שרווח באותה תקופה.

לקריאה נוספת
------------

* Woolrich, A. P. 'John Farey, Jr. technical author and draughtsman: his contribution to Rees's *Cyclopadia* '. *Industrial Archaeology Review*, 20, (1998) 49-68 AIA Abstracts 1998

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הציקלופדיה של ריס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
**אנה שטיינר-קניטל** (בגרמנית: **Anna Stainer-Knittel**;‏ 28 ביולי 1841 – 28 בפברואר 1915) הייתה ציירת פורטרטים וציירת פרחים אוסטרית.

ביוגרפיה
--------

אביה היה יצרן נשק שעודד את כישרונותיה ושאיפותיה של בתו. הפסל, יוזף אלואה קניטל, היה דוד שלה והצייר, יוזף אנטון קוך, היה דודו הגדול.

היא החלה את לימודיה בשנת 1859 באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, אך היא לא הורשתה ללמוד בבית הספר הראשי משום שהייתה אישה. היא נאלצה לחזור הביתה בשנת 1864 בגלל מחסור בכספים. בתקופה זו היא ציירה דיוקנאות רבים של אנשי המשפחה והנוף בסביבה. בהמשך עברה לאינסברוק והצליחה לפרנס את עצמה כציירת פורטרטים. בשנת 1867, בניגוד לרצון הוריה, נישאה לקרמיקאי בשם אנגלברט שטיינר. במהלך שהותם יחד, היא יצרה עיצובים פרחוניים רבים עבור כוסותיו וצלחותיו.

משנת 1868 עד 1871 נולדו להם שלושה ילדים; שני בנים ובת. בשנת 1873 היא פתחה בית ספר לציור לנשים, אותו הפעילה כמעט עד מותה. בין תלמידיה היו מריה טיליפול-קיסטלר (1884–1963) ווילהלמינה רדליך (1869–1954).

דמות ספרותית
------------

בגיל שבע עשרה התנדבה אנה לרדת במורד קיר סלע כדי להסיר קן נשר. במאה ה-19 זה היה נוהג מקובל למנוע מנשרים לתקוף את עדרי הצאן המקומיים. בשנה שקדמה לה, ניסיון דומה כמעט הסתיים בטרגדיה של המטפסים, כך שלא ניתן היה למצוא מתנדבים אחרים. היא הצליחה לתפוס את הנשר, להכניס אותו לתרמיל שלה ולעלות חזרה בשלום, אם כי מאוחר יותר נאמר כי היא הותקפה על ידי נשר מבוגר במהלך הטיפוס.

בשנת 1863 תואר אירוע זה על ידי לודוויג סטאוב בסיפור ובשנת 1873, הוא תואר ברומן מאת וילהלהמין פון הילרן בשם Die Geier-Wally ("נערת הנשרים") הסופרת התוודעה לאנה ולבעלה באינסברוק והחליטה לספר את סיפורה בסגנון דרמטי, שייקספירי. היא מכנה את הגיבורה שלה וואלי, וממחיזה את הקונפליקטים שלה עם אביה ויוצר מעין מסכת פמיניסטית.

בשנת 1892 הותאם הסיפור לאופרה: לה וואלי מאת אלפרדו קטלאני. הוא צולם גם מספר רב של פעמים לקולנוע.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה שטיינר-קניטל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Knit(t)el-Stainer (Maria) Anna
2. ↑  Evelyn Kain, Anna Stainer-Knittel: Portrait of a "femme vitale", **Woman's Art Journal** 20, 1999, עמ' 13–31 doi: 10.2307/1358979
3. ↑  Evelyn Kain: *Anna Stainer-Knittel: Portrait of a „femme vitale"*. In: Woman's Art Journal, Vol. 20, No. 2 (Fall 1999/Winter 2000), pgs.13–31
4. ↑  Steub, Ludwig, dx.doi.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119032066
* ISNI: 0000 0000 4887 6790
* LCCN: nr2003024501
* RKD: 351799
* VIAF: 35257517
* WorldCat: lccn-nr2003024501

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנה שטיינר-קניטל"**.
נהר **גודבארי** (בהינדי: **गोदावरी**) הוא הנהר השני בגודלו בהודו, אחרי הגנגס, והנהר השלישי בגודלו בתת-היבשת ההודית, אחרי הגנגס והאינדוס. אורכו של הנהר 1,465 מטר והוא זורם ברחבי מרכז הודו דרך מדינות מַהָארָאשְׁטְרַה, טלנגאנה, אנדרה פרדש, צ'האטיסגאר ואודישה. הנהר זורם מרכס הרי גהט המערביים במהאראשטרה ועד למפרץ בנגל באוקיינוס ההודי. הנהר, בהכללת שלל פיצוליו, מהווה את ספק המים העיקרי של בערך 10% מכל הודו. על גדות הנהר התפתחו תרבויות רבות לאורך השנים, ויש לו חשיבות במיתולוגיה ההינדית. לנהר אגן ניקוז של כ-313,000 קמ"ר.

נהר גודבארי מתחיל בצפון-מערב מדינת מהראשטרה ברכס הרי גהט המערבי, רק 80 ק"מ מהים הערבי, וזורם לאורכה של רמת דקאן. לאחר חציית מרכז מהראשטרה הנהר זורם לתוך צפון מדינת טלנגאנה צפונית-מערבית לניזמבאד (אנ') וממשיך דרך עמק רחב ויוצר קטע קצר מהגבול הבין-מדיני הצפון-מזרחי של טלנגאנה עם מהראשטרה. לאחר מכן, הנהר פונה לכיוון דרום מזרח במשך 320 הקילומטרים האחרונים של מסלולו, זורם דרך פער ברכס הרי גהט המזרחיים ולאחר מכן על פני מדינת אנדרה פרדש לפני שהוא זורם למפרץ בנגל. לקראת המפרץ הנהר מתפצל לשני ערוצים שזורמים אל עבר האוקיינוס: הגאוטאמי גודבארי מצפון והוואשטה גודבארי מדרום.

ממקורו בהרי גהט המזרחיים, נהר גודבארי זורם בשטח מישורי ממושך, מונוטוני משהו, ולאורך הדרך מתמזגים לתוכו הנהרות דארנה, פורנה, מנג'רה, פראנהיטה ואינדרוואטי. אולם עם מעברו את אזור הרי גהט המזרחיים, הנהר זורם בין שתי גדות תלולות, רוחבו מתכווץ עד שהוא זורם דרך שסע עמוק ברוחב 180 מטר בלבד, המכונה "הערוץ". משני הצדדים גבעות מיוערות מתנשאות כמעט אנכית מהמים. לאחר שעבר דרך רכס הרי גהט המזרחיים, הנהר מתרחב שוב, חוצה מישורי שפלה רחבים, והאיים העולים מן הנהר בזרם הנמוך משמשים לגידול מגוון גידולים, בעיקר טבק.

ממש מתחת לעיר ראג'המונדרי באנדרה פרדש, נבנה סכר על הנהר באמצע המאה ה-19 על ידי מהנדס מטעם חברת הודו המזרחית הבריטית, שהיה למעשה פרויקט ההשקיה והפניית המים הגדול הראשון על הגודבארי. מאז עצמאות הודו מבריטניה ב-1947, הושלמו מספר תשתיות חדשות יותר שנועדו לספק השקיה וכוח הידרואלקטרי, כולל סכר ג'יאקוודי במערב מרכז מהראשטרה, ועוד תוכננו תשתיות נוספות לעתיד.

החלקים העליונים של הגודבארי (מהם הנהר מתחיל לזרום) יבשים בחורף ובאביב, מה שהופך אותו כמעט חסר תועלת להשקיה. עם זאת, בפתח הזרמים בקיץ ובסתיו, מערכת תעלות ההשקיה שלו ניתנת לשיוט, והיא מקשרת את הדלתה שלה עם זו של נהר קרישנה לדרום מערב, והופכת את הקרקע שבאגן הניקוז שלו לאחד מאזורי גידול האורז העשירים ביותר בהודו. הגודבארי, לכל אורכו, קדוש לפי ההינדואיזם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גודבארי** בוויקישיתוף
* גודבארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גודבארי, באתר מפות של הודו (באנגלית)
* גודבארי, באתר ממשלת הודו (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4654873-7
* NKC: ge944714
* VIAF: 243195749
* WorldCat (עם VIAF): 243195749

 |
**טרומה** (**Troma Entertainment**) היא חברת סרטי טראש ניו-יורקית שהוקמה ב-1974 על ידי אנשי הקולנוע היהודים לויד קאופמן ומייקל הרץ. טרומה הפיקה מאות סרטים מאז שנות ה-70. בסרטיה ישנו גודש של אלימות, עירום, דם והומור פרוע, ויש המסווגים אותם כסרטי ניצול.

בין הסרטים המופקים במסגרת החברה יש קומדיות, סרטי פעולה, סרטי גוֹר, זומבים ומוטאנטים, סרטים מוזיקליים ועוד. המשותף לכולם הוא תקציב ההפקה הנמוך והמשחק היצירתי בנורמות קולנועיות של צילום, משחק וסוגה. זהו קולנוע קיצוני ואנארכיסטי, השואב השראה מבמאי גוֹר וסליז של תרבות השולים האמריקאית כגון ג'ון ווטרס והרשל גורדון לואיס.

בין הסרטים המפורסמים והמצליחים יותר (יחסית) שהפיקה טרומה נמצאות סדרת הטוקסיק אוונג'ר 1-4 (Toxic Avenger) שעוסקת בחייו של מנקה מפסידן שנפל לתוך חבית רדיואקטיבית - חוויה ששינתה את חייו; "גולשים נאצים חייבים למות" שעוסק בקרב בין שתי כנופיות גולשים שאחת מהן מורכבת מנאצים, וגם הסרט "סרג'נט קבוקי NYPD" המספר על שוטר ניו-יורקי שבעקבות ביקור בתיאטרון קבוקי מסורתי חווה טרנספורמציות משונות ללוחם קבוקי ונפתח לעולם אוריינטלי חדש וקסום.

החל משנת 1994 מופיע באופן קבוע בסרטים של "טרומה" שחקן הפורנוגרפיה רון ג'רמי. נכון לשנת 2009 הוא השתתף ב-9 סרטים שהפיקה החברה.

טרומה לא רק מפיקים את סרטיהם אלא גם משמשים כמפיצים לסרטים דלי תקציב מהעולם כולו. למרות שהם פועלים בשוליים הקיצוניים של התעשייה, הם מוכרים גם בהוליווד ומאמצים סממנים של קולנוע המיינסטרים כגון שימוש בכוכבים, במרצ'נדייז ובגימיקים המלווים את הקרנות הסרטים. עם זאת הם משתמשים בסממנים אלו בצורה מוגזמת וחתרנית, כפי שהם נוהגים לעשות גם בקונבנציות הקולנוע ההוליוודיות במסגרת סרטיהם.

לויד קאופמן, אחד ממייסדי "טרומה", השתתף בתפקיד עצמו בסרט הישראלי "המנגליסטים" (2003), שביימו דוד אופק ויוסי מדמוני. אחת האמרות הידועות של קאופמן היא "אני אוהב אנשים שמנים יותר משאני אוהב אנשים רזים. הכול תמיד הרבה יותר מצחיק כשזה קורה לאנשים שמנים."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרומה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרומה (באנגלית)
* טרומה, ברשת החברתית טוויטר
* "טרומה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117597109X
* LCCN: no99047675
* VIAF: 152767261
* WorldCat: lccn-no99047675

 |
**סר הרולד אדמונד פרנקלין** (באנגלית: **Sir Harold Edmund Franklyn**;‏ 28 בנובמבר 1885 – 31 במרץ 1963) היה קצין בצבא הבריטי, שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה ונודע בשל פיקודו על הדיוויזיה ה-5 במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

פרנקלין נולד ב-28 בנובמבר 1885, לוויליאם פרנקלין, גנרל הצבא הבריטי. הוא התחנך בבית הספר רוגבי ובמכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט וב-16 באוגוסט 1905 הוא הוסמך כלוטננט משנה ברגימנט של אביו, רגימנט ההוורדים הירוק. ב-16 בינואר 1908 הוא הועלה לדרגת לוטננט, ובשנת 1913 התחתן עם מוניקה בלפילד, בתו של לוטננט גנרל הרברט בלפילד; נולדה להם בת אחת ובן אחד. עד שנת 1914, שנת פטירת אביו, הוא למד במכללה לפיקוד ומטה בקימברלי.

### מלחמת העולם הראשונה

הוא שירת במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, ושימש בעיקר בתור קצין מטה לאורך כל העימות. זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה באוגוסט 1914, פרנקלין, שסיים את לימודיו מוקדם במכללה לפיקוד ומטה, הפך לקצין מטה בגדוד ה-6 (שירות), רגימנט יורקשייר, ובשנת 1916 מונה לקצין המבצעים של הדיוויזיה ה-21, והיה מעורב בהכנות הדיוויזיה לקרב על הסום. לאחר מעורבות הדיוויזיה בקרב אראס באפריל 1917, ובקרב פשנדל (הידוע גם בשם הקרב השלישי על איפר) לאורך הקיץ, הפך פרנקלין לקצין המטה הבכיר בדיוויזיה באמצע אוקטובר, ונותר בתפקיד זה עד להפסקת האיבה בנובמבר 1918. על פעולותיו בקרבות הוא עוטר בעיטורי אות השירות המצוין והצלב הצבאי.

### בין המלחמות

לאחר המלחמה פרנקלין נותר בצבא, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-10 במאי 1930 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד הגדוד ה-1, רגימנט מערב יורקשייר, ובשנת 1933 הועבר לכוח ההגנה בסודאן (SDF), בתחילה כקצין מטה, ומשנת 1935 עד 1938 כמפקד הכוח. ב-28 בנובמבר 1933 הוא הועלה לדרגת קולונל, וב-29 בינואר 1938 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. בדצמבר 1938 שב לבריטניה שם מונה למפקד הדיוויזיה ה-5, אשר הורכבה מכוחות המילואים של הצבא הבריטי, והוצבה באזור קאטרוויק בצפון יורקשייר בשליטת פיקוד הצפון.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח פרנקלין עם הדיוויזיה ה-5 לצרפת, כחלק מחיל המשלוח הבריטי, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, שבה אף פיקד על מתקפת הנגד באראס, אולם נאלץ להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר שובו לבריטניה הועלה פרנקלין ב-19 ביולי 1940 לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הקורפוס ה-8 כחלק מכוחות הבית בבריטניה, אשר כלל את הדיוויזיה ה-3 והדיוויזיה ה-48. במאי 1941 הוא מונה למפקד כוחות הצבא הבריטי בצפון אירלנד, וב-1 בינואר 1943 קיבל את תואר אביר מפקד מסדר האמבט. ב-23 ביולי 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל, ומונה למפקד כוחות הבית. בין תפקידיו הבולטים ביותר היו התיאום עם בעלות הברית, בעיקר האמריקאים, והפעלת משמר הבית, דבר שלא היה משימה קלה. פיקוד העורף, יחד עם מחנות אימונים רבים ומוסדות, מחסני אספקה ומחנות שבויים.

### לאחר המלחמה

פרנקלין פרש מהצבא ב-15 באוקטובר 1945, ובמאי 1946 מונה ליו"ר ועדת האנדרטאות של הקרבות של מלחמת העולם השנייה. פרנקלין ויתר על תואר קולונל הכבוד של הרגימנט הישן שלו, "רגימנט ההוורדים הירוק" ב-21 באוקטובר 1949, ופרש לניוברי, ברקשייר, שם הוא נפטר ב-31 במרץ 1963, ארבע שנים לאחר מותה של אשתו, בגיל 77, מהתקף לב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרולד פרנקלין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1218088869
* VIAF: 5829160122851340630008
* WorldCat (עם VIAF): 5829160122851340630008

 |
סוויז'ן, מתוך "הדרקון התמונה והשד" של האמפדן דובוסה, לונדון 1886
**סְווֵיְזֶ'ן** (סינית: 燧人, פיניין: suì rén) הוא גיבור תרבות במיתולוגיה הסינית, עליו מסופר שלימד את בני האדם כיצד להבעיר אש וכיצד להשתמש בה לבישול. הוא נחשב לאחד משלושת המלכים שפעלו בשחר ההיסטוריה, עוד לפני זמנם של קיסרים כמו הקיסר הצהוב, יאו ושון. על פי המסורת שלטונו נמשך 110 שנים.

במקורות הכתובים
---------------

סְווֵיְזֶ'ן מופיע בספרים ממגוון אסכולות עוד מתקופת האן וטרום האן:

* **קונפוציאניזם**: "שׂוּ'ן דְזְה", "מאמרות האדון הנחבא", "מכלול דברי הטעם מן הנמר הלבן", "מאמרות האמצע", "צידוקי המנהגים".
* **לגאליזם**: "הָאן פֵיי דְזְה", "גְווָאן דְזְה".
* **דאואיזם**: "ג'ואנג דזה" (הפרקים החיצוניים).
* **ניחוש**: "שלושה קברים עתיקים".
* **בלשנות**: "שְׁווֹ וֶן גְ'יֵה דְזְה".

הספרים לא רק מציינים את קיומו וחשיבותו של סְווֵיְזֶ'ן, אלא גם מתארים את הטכניקה בה הבעיר אש:

> 
> בפירות, ירקות וצדפות ניזון העם, אך בקיבתו פגע, והאנשים הרבו מחלה. אז קם איש קדוש, ובקדח בערה יביא אש, יעלה הריח החריף, ויתרצה העם ויעשהו מלך על הארץ ויקראוהו אדון סְווֵיְזֶ'ן.
> 
> 
> 
> — "הָאן פֵיי דְזְה" בפרק "חמשת המזיקים"
> 

השם או הפועל "קדח בערה" המופיע בציטוט יכול להתייחס למקלות איתם קודחים זה בזה להבערת אש, או לכלי צור להבערת אש.

> 
> מדוע אמרו סְווֵיְזֶ'ן? שקדח בבערת העץ והוציא אש, לימד את האנשים לבשל מזון, היטיב את רווחתו וטבעו של העם, ומנע מן הריח להזיק, וייקרא סְווֵיְזֶ'ן.
> 
> 
> 
> — "מכלול דברי הטעם מן הנמר הלבן", גיליון 1, בפרק "ספירה"
> 

> 
> סְווֵיְזֶ'ן החל להעלות אש על ידי קדיחה בעץ. צלה את הנא, עשאו מבושל והסיר מן האנשים את מיחושי הבטן, ברחקו מדרך החיות והעופות יישב את רצון השמיים, ולכן נקרא סְווֵיְזֶ'ן.
> 
> 
> 
> — "צידוקי המנהגים", בחלק "מלכים והגמונים", בפרק "שלושת המלכים"
> 

משמעותם המילולית של הסימניות בשם סְווֵיְזֶ'ן היא "איש בערה".

במקראות הקיסריות של עידן טאיפינג מצוטט מתוך "רשומות איסוף האבידות" סיפור מיתי על סְווֵיְזֶ'ן כמי שמוצא את האש פורצת מחור שעשתה ציפור ב"עץ הבערה" הענק, ולאחר מכן קודח בעץ ובעזרת ענף מוציא את האש.

הקשר היסטורי
------------

נראה כי מדובר בדמות שהשתייכה לשבט מטריארכלי מתחילת התקופה הנאוליתית שחי באזור עיקול הנהר הצהוב, התקיים מציד, והצליח להבעיר אש באמצעות האבנים בהן הכה את החיות או באמצעות אבנים ממפולות בהרים. הברקה של אדון סְווֵיְזֶ'ן איפשרה לו להמציא את מקלות הבערת האש.

במאמר "ביוגרפיות של שלושת המלכים" של סה-מה ג'ן נטען שסוויז'ן היה המלך שקדם לפֿוּשִׂי.

הקשר גאוגרפי
------------

מאמינים כי סְווֵיְזֶ'ן גילה את הדלקת האש בשָׁאנְגְצְ'יוֹ, ולכן המקום זכה בכינוי "ארץ תרבות האש". באזור מוצג גם מתחם גן-קבר בן יותר מ-40,000 קמ"ר הקרוי "קבר קיסר הבערה".

באמנות
------

איורים של סְווֵיְזֶ'ן מציגים אותו כבעל שלוש עיניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוויז'ן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Christie, Anthony (1968). Chinese Mythology. Feltham: Hamlyn Publishing. מסת"ב 0600006379, p.84
2. ↑  Wu, K. C. (1982). The Chinese Heritage. New York: Crown Publishers. מסת"ב 0-517-54475X. p.51
3. ↑  潛夫論
4. ↑  中論
5. ↑  古三墳
6. ↑  说文解字
7. ↑  《韩非子·五蠹》, תרגום ישיר.
8. ↑  《白虎通義·卷一·號》, תרגום ישיר מהמקור.
9. ↑  《風俗通義·皇霸·三皇》, תרגום ישיר מהמקור.
10. ↑  拾遺記, ראה ב太平御覽, מגילה 869.
11. ↑  司马贞《三皇本纪》
12. ↑  商丘
13. ↑  "燧人氏陵風景區". 新華網. 2010-10-14. נבדק ב-2011-10-30.(הקישור אינו פעיל)
**ססיליה בולוקו** (בספרדית: **Cecilia Bolocco**; נולדה ב-19 במאי 1965) היא שחקנית, דוגמנית, עיתונאית ומנחת טלוויזיה צ'יליאנית. זוכת מיס תבל לשנת 1987.

ביוגרפיה
--------

בולוקו נולדה בסנטיאגו, צ'ילה לאנזו בולוקו, איש עסקים ולרוז מריה פונק אסלר. היא למדה שנה הנדסה אזרחית באוניברסיטת סנטיאגו. ב-1987 נבחרה למלכת היופי של צ'ילה ולאחר מכן נבחרה למיס יוניברס ובכך נהייתה הצ'יליאנית הראשונה הזוכה בתואר זה. 

היא התחילה את הקריירה הטלוויזיונית שלה בטלוויזיה הצ'יליאנית שם הנחתה שתי תוכניות ולאחר מכן עברה להתגורר באטלנטה, שם שימשה כמגישת חדשות במהדורה בשפה הספרדית של רשת CNN. ב-1990 הצטרפה לצוות ערוץ טלמונדו שזהו ערוץ הטלוויזיה דובר הספרדית הגדול ביותר בארצות הברית ושם הגישה בין היתר שני מגזיני חדשות, תוכנית לייף סטייל ואת התוכנית "הערב עם ססיליה בולוקו" שזכתה בשני פרסי אמי. 

ב-1993 הנחתה את טקס מיס תבל לצד דיק קלארק. 

ב-1996 החלה לקחת חלק בהנחיית התוכנית "Viva el lunes" שהיא התוכנית בעלת המדרוג הגבוה ביותר בהיסטוריה של צ'ילה ובאותה שנה שימשה כשופטת בתחרות מיס תבל. 

ב-2000 ייסדה בולוקו פסטיבל שירים.

חיים אישיים
-----------

ב-26 במאי 2001 נישאה בולקו לנשיא ארגנטינה בעבר קרלוס מנם. ב-19 בנובמבר 2003 נולד בנם הראשון, מקסים סאול. הזוג נפרד באפריל 2007 והתגרש סופית במאי 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ססיליה בולוקו** בוויקישיתוף

* ססיליה בולוקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ססיליה בולוקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNC: 000531122
* GND: 116969022X
* ISNI: 0000 0000 3331 0129
* LCCN: n2002039068
* VIAF: 36274941
* WorldCat: lccn-n2002039068

 |
**תנור שמש** או **תנור סולארי** הוא תנור המשמש לבישול, ייבוש ואפייה של מזון המנצל אנרגיה סולארית לשם כך. ישנם שלושה סוגים עיקריים של תנורי שמש: תנורי פאנל, תנורי קופסה ותנורים פרבוליים. יתרונם של תנורים סולאריים הוא בכך שהם חוסכים שימוש בחשמל שנוצר ממשאבי טבע מתכלים וגם בכך שהם זמינים לשימוש גם במקומות שאין בהם גישה לתשתיות חשמל מסודרות.

תנור פאנל
---------

תנור פאנל מורכבים משלושה חלקים - כלי בישול שייעודו לקלוט את הקרינה ולחמם את מזון ועל כן, לרוב, יהיה בעל צבע כהה. פאנלים מחומר שיחזיר את הקרינה בסביבת כלי הבישול בצורה מיטבית וימקד אותה ומעטפת שקופה שמטרתה לכלוא את החום שנוצר בסביבת כלי הבישול. יתרונו של תנור פאנל הוא קלות בנייתו וניידותו אך החיסרון שלו ביחס ליתר התנורים הוא בכך שהיעילות האנרגטית שלו נמוכה יחסית והבישול בו איטי.

תנור קופסה
----------

תנור קופסה מבוסס על תיבה מבודדת היטב שמטרתה לשמר את החום בתוכה. תנור כזה יהיה צבוע בשחור על מנת שיצבור כמה שיותר אנרגיה. לעיתים, הפאה העליונה תהיה שקופה כדי שיתאפשר לראות את הנעשה בפנים. החיסרון של תנורי הקופסה הוא כובדם היחסי, אך יתרונם מתבטא בבידוד ושימור אנרגיה בצורה טובה יותר מאשר בתנורי פאנל. למעשה, ישנה אפשרות לשלב פאנלים בתנור קופסה ובכך להרוויח גם משטח קליטת קרינה רחב וגם בידוד איכותי.

תנור פרבולי
-----------

תבשיל קדירה ולחמניות מתבשלים בתנור שמש מאולתר, הבנוי ממשטח מחזיר אור, המעוקם לצורה פרבולית, שתמקד את קרני השמש למרכזו.
חסרונם המובהק של שני התנורים שהוצגו לעיל ביחס לתנורי אפייה מודרניים המבוססים על חשמל או גז הוא הטמפרטורה הנמוכה יחסית אליה מגיע החום בתנור וזאת בשל פיזור האנרגיה הנקלטת במרחב גדול יחסית. תנור פרבולי מתגבר על הבעיה בכך שבאמצעות קונסטרוקציה הכוללת משטח קמור (ודומה לצלחת עמוקה או לקערה, תלוי בווריאציה) מצליחה למקד את האנרגיה הפוגעת במשטח לנקודה קטנה יחסית שנקראת **הנקודה הפוקאלית**. בנקודה זו ייתלה הסיר באמצעות מתלה ייעודי ויקלוט אל תוכו את החום הרב.

החיסרון מבניית תנור באופן זה נובע ממספר אלמנטים. הראשון הוא הדיוק למול השמש שנצרך לטובת ניצול יעיל של האנרגיה. גם בניית התנור וגם השימוש בו לאחר מכן דורשים דיוק רב ביחס לתנורים האחרים ובמהלך הבישול יש לשנות את המיקום והצידוד של התנור כדי להתאימם לזווית השמש בשמיים. חיסרון נוסף בתנור נובע מהחום הממוקד שנוצר בו ומונע אפייה בו, אלא משמש בעיקר לבישול ולצלייה.

ראו גם
------

* דוד שמש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תנור שמש** בוויקישיתוף
* אסף צ'רטקוף, בישול באור שמש - תנורים סולאריים, ‏4 ביוני 2012
* סדנת אנרגיה סולארית שכוללת הדגמה של תנורי שמש
* Solar Ovens (באנגלית)
* תנור שמש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| אנרגיה מתחדשת |
| --- |
| אנרגיה סולארית | תא פוטו-וולטאי • פאנל סולארי • מגדל שמש • טורבינה סולארית • ארובת שרב (טכנולוגיה מוצעת) • בריכת שמש • דוד שמש • לייזרים שאובי-שמש • הליוסטט • תנור שמש |  |
| אנרגיית רוח | טורבינת רוח • טחנת רוח |
| אנרגיית מים | אנרגיה הידרואלקטרית • תחנת כוח הידרואלקטרית • אנרגיית גלים • אנרגיית גאות ושפל • טחנת מים • מבטשה • אנרגיה שאובה |
| כוחות נוספים | דלק ביולוגי (ביו דיזל) • ביוגז • אנרגיה גאותרמית |
קוראן מאויר מעשה ידי אבן אל-בַּוואבּ, מוצג כיום בספריית צ'סטר ביטי.
**אבּן אל-בַּוַואבּ** (בערבית: **ابن البواب**), כינויו של אבו אל-חסן עלי בן הלאל (בערבית: **أبو الحسن علي بن هلال**) (מת בשנת 1022 לערך), היה קליגרף פרסי מתקופת השושלת הבויהית בפרס אשר נודע באיורי הקוראן שלו.

אבן אל-בַּוואבּ פיתח את סוג הכתב הנקרא אל-ח'ט אל-מנסוב, כתיבה קליגרפית אִסלאמית שנודעה בדיוקה וביחסי הפרופורציה המושלמים שלה.

ביוגרפיה
--------

אבן אל-בַּוואבּ נולד למשפחה ענייה. אביו היה ככל הנראה שוער (זו משמעות שם משפחתו). הוא למד משפט מוסלמי, ומסופר עליו כי ידע את כל הקוראן בעל פה.

את אמנות הקליגרפיה למד מתלמידיו של אבן מוקלה. אבן אל-בַּוואבּ יצר 64 העתקים של הקוראן בכתב ידו, ואחד מעותקים אלה מצוי כיום במסגד לאללי שבאיסטנבול (כתב היד הוענק למסגד במתנה על ידי הסולטאן סלים הראשון).

ראו גם
------

* קליגרפיה פרסית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבן אל-בוואב** בוויקישיתוף
* אבן אל-בוואב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272888405171
* GND: 121369129
* ISNI: 0000 0000 7819 5320
* LCCN: n86836739
* SUDOC: 069694524
* ULAN: 500319860
* VcBA: 495/135494
* VIAF: 67966754
* WorldCat: lccn-n86836739

 |
**הרמס 1500** הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) המיועד לדרגי הגיס והפיקוד שפותח על ידי חץ הכסף, חברה-בת של אלביט מערכות. הוא מוגדר ככטב"ם MALE - Medium Altitude Long Endurance (רום בינוני, שהיה ממושכת), והוא הכטב"ם הגדול ביותר במשפחת כטב"מי ההרמס של חץ הכסף, הכוללת גם את ההרמס 180, ההרמס 450 וההרמס 900.

מאפיינים
--------

ההרמס 1500 יכול לשאת מטען ייעודי (מטע"ד) במשקל 350 ק"ג, ולשהות באוויר יותר מ-24 שעות בגובה של עד 30,000 רגל. הוא מונע על ידי שני מנועי רוטאקס 914, בעלי 100 כוח סוס כל אחד, המותקנים תחת שתי כנפיו. שלדתו עשויה מחומרים מרוכבים. ההרמס 1500 מצויד במערכות אוויוניקה יתירות, המגדילות את אמינותו, והוא מסוגל לטוס באופן אוטונומי על-פי נתיב טיסה שהוגדר לו לפני המשימה, עם אפשרות התערבות של המפעיל במהלך ביצוע המשימה. הוא בעל כן נסע מתקפל, ומסוגל להמריא ממסלול המראה ולנחות עליו.

בקרה ושליטה
-----------

תחנת השליטה הקרקעית של ההרמס 1500 היא מדגם אחיד ומסוגלת לשלוט על כל הכטב"מים ממשפחת ההרמס. ניתן להתקין אותה בתצורה נייחת או ניידת. המערכות בתחנת השליטה כוללות מערכות לניהול משימה ולעיבוד והפצה של המידע המגיע בזמן-אמת מחיישני הכטב"ם. מערכות אלו מאפשרות את הפעלת הכטב"ם על ידי מפעיל יחיד. השליטה בהרמס 1500 יכולה להיעשות באמצעות תקשורת בקו-ראיה או באמצעות תקשורת לווינית לטווחים שמעבר לטווח ראיה.

מטענים ייעודיים
---------------

עם המטענים הייעודיים שההרמס 1500 יכול לשאת נמנים: חיישן אלקטרו-אופטי/תת-אדום לתצפית ביום ובלילה, מכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR), ציוד ממסר ואחרים.

לקוחות
------

ההרמס 1500 נמכר לדרום אפריקה, ארגנטינה וסינגפור, כמו גם לגופי מדע אזרחיים, אשר משתמשים בו לצורכי מיפוי.

מאפיינים (הרמס 1500)
--------------------

### מאפיינים כלליים

* **מוטת כנפיים:** 15 מטר
* **אורך גוף:** 9.4 מטר
* **משקל המראה:** 1,500 ק"ג
* **משקל מטען מרבי:** 350 ק"ג
* **הספק זמין למטען:** 9.8 קילו-וואט

### ביצועים

* **טווח:** 200 ק"מ (תקשורת בקו-ראייה; גדול יותר בעזרת ממסר)
* **שהות באוויר:** יותר מ-24 שעות
* **סייג רום:** 30,000 רגל (9.1 קילומטרים)
* **מהירות מרבית:** 130 קשר (240 קמ"ש)
* **מהירות שיוט:** 80–120 קשר (150–220 קמ"ש)

קישורים חיצוניים
----------------

* הרמס 1500, באתר אלביט מערכות

| כלי טיס מתוצרת אלביט מערכות |
| --- |
| מיני-כטב"מים | סקיילרק 1 • סקיילרק 2 • סקיילרק 3 • הרמס 45 | סמליל חברת אלביט |
| כטב"מים טקטיים | הרמס 90 • הרמס 180 • הרמס 450 |
| כטב"מים לשהייה ממושכת | הרמס 900 • הרמס 1500 |
| חימוש משוטט | שרקרק |

| כטב"מים תוצרת ישראל |
| --- |
| מזל"טים | בירד-איי • I-View • סקיילרק 1 • סקיילרק 2 • סקיילרק 3 • הרמס 45 |
| כטב"מים טקטיים | מסטיף • מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • הרמס 90 • הרמס 180 • הרמס 450 • הרון-T |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • הרמס 900 • הרמס 1500 • יסעורון ירוק |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק • שרקרק |
**רוברטו אבאדו** (באיטלקית: **Roberto Abbado** נולד ב-30 בדצמבר 1954 במילאנו, איטליה), הוא מנצח איטלקי, בנו של המלחין והמנצח מרצ'לו אבאדו, אחיינו של המנצח קלאודיו אבאדו ונכדו של הכנר מיקלאנג'לו אבאדו. רוברטו אבאדו למד ניצוח אצל פרנקו פרארה בלה פניצ'ה, ונציה, והאקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא, שם היה לסטודנט היחיד בתולדות האקדמיה, שהתבקש לנצח על תזמורת האקדמיה. הוא ניצח על האופרה הראשונה שלו, "סימון בוקאנגרה" של ג'וזפה ורדי בגיל 23 ובשנים הבאות הופיע במספר רב של בתי אופרה באיטליה ומחוצה לה, בהם לה סקאלה במילאנו, האופרה של וינה, האופרה של מינכן, מטרופוליטן אופרה בניו יורק, אופרה בסטיליה בפריז ועוד. במשך השנים ניצח על להקות אופרה ותזמורות רבות ברחבי העולם. בשנת 1982 הופיע בפסטיבל אדינבורו וכן בפסטיבל ישראל ובפסטיבלי מוזיקה בליל ובמינכן.

אבאדו היה מנצח ראשי של תזמורת הרדיו של מינכן משנת 1991 עד 1998. בארצות הברית התמנה אבאדו לשותף אמנותי של תזמורת סיינט פול, החל בעונת 06–2005. בנובמבר 2006 האריך את החוזה עם תזמורת סיינט פול עד עונת 2010-11.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברטו אבאדו** בוויקישיתוף

* רוברטו אבאדו, באתר AllMusic (באנגלית)
* רוברטו אבאדו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רוברטו אבאדו, באתר Discogs (באנגלית)
* רוברטו אבאדו, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריצ'רד ויגמור, "רוברטו אבאדו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
2. ↑  ויגמור, גרוב

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ג'וזפה פאטאנה** | **מנצחים ראשיים, תזמורת הרדיו של מינכן**
1991-1998 | **הבא**:**מרצ'לו ויוטי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007432357305171
* BnF: cb13968041w (data)
* GND: 134310098
* ICCU: MUSV087250
* ISNI: 0000 0001 0880 2380
* LCCN: nr91041532
* MusicBrainz: 0fa56e21-71c9-4b71-8cbc-7c406076299d
* NKC: xx0014599
* NTA: 098193546
* SUDOC: 081223226
* VIAF: 24794465
* WorldCat: lccn-nr91041532

 |
**טרום סוכרת** הוא תוצר של התסמונת המטבולית, ומצב זה מאופיין ברמות גבוהות של סוכר בדם - מעט מתחת לרמת הסוכר בדם הנדרשת לאבחון סוכרת. המצב של טרום סוכרת בדרך כלל לא גורם לתסמינים כלשהם, אף על פי כן אנשים עם טרום סוכרת בדרך כלל סובלים מהשמנת יתר (במיוחד באזור הבטן או הקרביים), דיסליפידמיה עם רמה גבוהה של טריגליצרידים ו/או רמות נמוכות של כולסטרול HDL (אנ'), ויתר לחץ דם. לאנשים עם טרום סוכרת בדרך כלל יש גם סיכון מוגבר למחלות לב וכלי דם. המצב של טרום סוכרת נחשב לשלב מוקדם יותר של סוכרת שכן סיבוכים בריאותיים המיוחסים לאנשים שחולים בסוכרת מסוג 2 מתרחשים לעיתים קרובות עוד לפני האבחנה של סוכרת.

ניתן לאבחן טרום סוכרת על ידי מדידה של המוגלובין מסוכרר בדם, רמת הגלוקוז בצום או בבדיקת העמסת סוכר. אנשים רבים עשויים לקבל איבחון של טרום סוכרת בבדיקות שגרתיות אצל הרופא. גישת הטיפול העיקרית למצב זה כוללת שינויים באורח החיים כגון שילוב של פעילות גופנית ושינויים תזונתיים. ניתן להשתמש בתרופות מסוימות כדי להפחית את הסיכונים הקשורים למצב טרום סוכרת. ישנו שיעור גבוה של אנשים שאובחנו במקור עם טרום סוכרת אשר אובחנו בהמשך עם סוכרת מסוג 2, אף על פי כן לא כל מי שמאובחן כסובל מטרום סוכרת מפתח בהמשך סוכרת מסוג 2. המצב של טרום סוכרת עשוי בהחלט להיות מצב הפיך אם בוחרים לבצע שינויים באורח החיים.

ככל שמאבחנים את המצב של טרום סוכרת מוקדם יותר, כך גדל הסיכוי שניתן יהיה להצליח לרפא לחלוטין מצב זה.

גורמי סיכון
-----------

* היסטוריה משפחתית של סוכרת
* תסמונת מטבולית ו/או רמות חריגות של גלוקוז
* מחלת הכבד השומני
* מחלת לב
* יתר לחץ דם
* רמות גבוהות של טריגליצרידים
* רמות נמוכות של HDL
* עודף משקל או השמנת יתר
* נשים עם סוכרת הריונית או שנולדו להם תינוקות אשר משקל הלידה שלהם היה מעל ל-4 קילו ו/או עם תסמונת שחלות פוליציסטית

ראו גם
------

* תסמונת מטבולית
* סוכרת
* תנגודת לאינסולין
* מחלה קרדיווסקולרית

קישורים חיצוניים
----------------

* Diabetes.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  "2. Classification and Diagnosis of Diabetes". *Diabetes Care*. **40** (Suppl 1): S11–S24. בינואר 2017. doi:10.2337/dc17-S005. PMID 27979889. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. ↑  Bennasar-Veny M, Fresneda S, López-González A, Busquets-Cortés C, Aguiló A, Yañez AM (במאי 2020). "Lifestyle and Progression to Type 2 Diabetes in a Cohort of Workers with Prediabetes". *Nutrients*. **12** (5): 1538. doi:10.3390/nu12051538. PMC 7284825. PMID 32466178. `{{cite journal}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph692145

 |
**הרמן שרכן** (גרמנית: **Hermann Scherchen**;‏ 21 ביוני 1891 – 12 ביוני 1966) היה מנצח גרמני.

ביוגרפיה
--------

שרכן נולד בברלין וניצח בריגה מ-1914 עד 1916 ובקניגסברג מ-1928 עד 1933. אז עזב את גרמניה במחאה נגד המשטר הנאצי ועבד בשווייץ.

אחרי הופעת הבכורה שלו עם "פיירו הסהרורי" של שנברג, עשה לו שם כמומחה למלחיני המאה ה-20 כמו ריכרד שטראוס, וברן, ברג ווארז וקידם את יצירותיהם של מלחיני התקופה הצעירים יותר, ביניהם יאניס קסנאקיס ולואיג'י נונו.

פרסומו העיקרי של שרכן בא לו, קרוב לוודאי, מן העיבוד התזמורתי (וההקלטה) ל"אמנות הפוגה" של יוהאן סבסטיאן באך. הישג אחר שלו הוא ההקלטה, בשנת 1958, של סימפוניית ארואיקה, הסימפוניה השלישית של בטהובן, לחברת וסטמינסטר (הוצאה מחדש על תקליטור), ובה הביצוע המהיר ביותר, שהוקלט (נכון ל-2006), של הפרק הראשון והקרוב ביותר לציון המטרונום של בטהובן. ספרו משנת 1953, 
Lehrbuch des Dirigierens (מחקר בניצוח) הוא ספר לימוד סטנדרטי. הרפרטואר המוקלט שלו היה עצום בהיקפו, החל בויולדי וכלה בריינהולד גליאר.

הרמן שרכן מת בפירנצה והשאיר אחריו מספר ילדים, ביניהם וולף שרכן. הקשר בן שש השנים של וולף עם בנג'מין בריטן החל כשהיה בן 13. ג'ון ברידקט מתאר את חילופי המכתבים הנלהבים בין המלחין המפורסם לנער ב"ילדי בריטן". 

אשתו מרים שרכן מנהלת את חברת ההקלטות, טאהרה", המפיקה הקלטות היסטוריות של מנצחים מפורסמים על גבי תקליטורים, ביניהן הקלטות של שרכן עצמו.

ציטוט
-----

* "מוזיקה לא צריך להבין. צריך להקשיב לה."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמן שרכן** בוויקישיתוף

* הרמן שרכן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הרמן שרכן, באתר קומפוניסטן דר גנווארט
* הרמן שרכן, באתר AllMusic (באנגלית)
* הרמן שרכן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* הרמן שרכן, באתר Discogs (באנגלית)
* הרמן שרכן, דף שער בספרייה הלאומית
* הרמן שרכן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267626605171
* BNE: XX914535
* BnF: cb13899477p (data)
* CiNii: DA08203941
* GND: 118754653
* HDS: 026972
* ISNI: 0000 0001 0907 8240
* LCCN: n79070090
* MusicBrainz: 0cb9e067-aebd-45c1-83e0-cafe96aecad4
* NDL: 01095520
* NKC: js20020923005
* NLP: A22296554
* NTA: 072488778
* SNAC: w6pc343z
* SUDOC: 028732146
* TLS: Hermann\_Scherchen
* Trove: 968015
* VIAF: 61733025
* WorldCat: lccn-n79070090

 |
צילום המלון מתוך החצר הפנימית
לובי המלון
**מלון אוברוי טריידנט**, הקרוי גם **אוברוי מומבאי**, **מגדלי הילטון** ו**מגדלי טריידנט**, הוא בית מלון יוקרתי בן 5 כוכבים ברובע מארין דרייב בעיר מומבאי שבהודו, השייך לרשת בתי המלון אוברוי.

היסטוריה
--------

המלון שנבנה ב-1986 ומונה כיום 287 חדרים נחשב כמלון השני בפארו בדרום מומבאי (אחרי מלון טאג' מהאל), ומקובל מאוד על אנשי עסקים ישראלים המגיעים לעיר.

ב-26 בנובמבר 2008 נמנה המלון עם האתרים שהותקפו במתקפת הטרור במומבאי. במצור שנמשך שלושה ימים נרצחו כ-30 איש במלון. המלון ניזוק וכל אורחיו פונו ממנו לבתי מלון חלופיים.
באפריל 2010, לאחר שיפוץ שנאמד בכ-45 מיליון דולר נפתח מחדש המלון וכולל מנגנוני ביטחון מוגברים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוברוי טריידנט** בוויקישיתוף
* אתר המלון
* הודעה על שינוי שמו של המלון ופרטים נוספים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mumbai Terror Attacks Fast Facts, *CNN*, ‏13 בנובמבר 2018
2. ↑  Vikas Bajaj, Mumbai Hotel, a Killing Zone, Is Grand Again, *New York Times*, ‏20 באפריל 2010
**אבו אל-חסן עלאא אל-דין עלי בן אבי אל-חזם אל-ח'אלדי אל-מחזומי אל-קוריישי אל-דמשקי** (בערבית: أبو الحسن علاء الدين علي بن أبي الحزم الخالدي المخزومي القَرشي الدمشقي) הידוע בכינוי אבן אל-נפיס (ابن النفيس) היה איש אשכולות ערבי מוסלמי, שתחומי עיסוקו כללו בין היתר רפואה, אנטומיה, ספרות, תאולוגיה, ביולוגיה, משפטים, שריעה ופילוסופיה. אבן אל-נפיס נודע בתור הראשון שתיאר את מחזור הריאות. כמו כן, הוא היה בעל שם באסכולה השאפעית.

חייו
----

אבן אל-נפיס נולד בשנת 1213 למשפחה ממוצא ערבי בכפר בקרבת דמשק. כבר בילדותו, החל ללמוד פילוסופיה, תאולוגיה וספרות. בהגיעו לגיל 16, החל אבן אל-נפיס ללמוד רפואה. בשנת 1236, הגר אבן אל-נפיס למצרים, שם החל בין היתר ללמוד משפטים.

אבן אל-נפיס היה עד למספר אירועים היסטוריים משמעותיים במהלך חייו, כגון נפילת בגדאד ועליית הסולטנות הממלוכית.

ב-17 בדצמבר 1288, נפטר אבן אל-נפיס בקהיר לאחר מספר ימים בהם הוא היה חולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבן אל-נפיס** בוויקישיתוף
* הגאון הנשכח: אבן אל-נפיס (סרטון יוטיוב)
* אבן אל-נפיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* עלי בן אבי חזם אבן אלנפיס, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  WikiVisually.com, wikivisually.com
2. ↑  ابن النّفAla-al-din abu Al-Hassan Ali ibn Abi-Hazm al-Qarshi, prezi.com (באנגלית)
3. ↑  Ibn\_al-Nafis

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277553305171
* BNE: XX1050166
* BnF: cb12442782j (data)
* GND: 118838555
* ICCU: BVEV027977
* ISNI: 0000 0001 1380 3126
* LCCN: n85331623
* NTA: 07481088X
* SELIBR: 191256
* SNAC: w6377dv0
* SUDOC: 071327665
* VIAF: 17316331
* WorldCat: lccn-n85331623

 |