recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
חייל גרנדיר בצבא איטליה חבוש כובע ברסקין.
**ברסקין** (באנגלית: **Bearskin**) הוא כובע בצורת צילינדר גבוה העשוי פרווה ומזוהה בעיקר עם יחידות גרנדירים (נושאי רימון). הברסקין נפוץ כיום בתור כובע צבאי הנחבש במדי שרד יצוגיים בעיקר בקרב חיילי יחידות גרנדירים וחיילי משמר במספר צבאות בעולם.

היסטוריה
--------

יחידות גרנדירים חבשו באופן מסורתי כובעים או מצנפות ללא שוליים, כדי לא להפריע לפעולת הטלת הרימון. במהלך המאה ה-17, כובעים אלו לעיתים עוטרו בפרווה בקצוות, אך מנהג זה הופסק עד לאמצע המאה ה-18 כאשר החלו להופיע כובעי פרווה הגבוהים בצבאות בריטניה, צרפת וספרד. בשנים הראשונות כובעים אלו היו בעלי חלק עליון מבד ולפעמים עוטרו בעזרת פלטת מתכת מעוצבת בקדמת הכובע. משום היותם של הגרנדירים חיילים מובחרים ובדרך כלל גם גבוהים יותר משאר חיילי הצבא, ככל הנראה תפקיד הכובע הגבוה היה להעצים את גובהם והמראה המרשים של הגרנדירים בשדה הקרב.

כיום הברסקין השתמר בעיקר לצרכים רשמיים וייצוגיים, כאשר הוא נחבש במספר יחידות ברחבי העולם, רובם יחידות גרנדירים או יחידות משמר. בין היחידות המוכרות אשר עושות שימוש בברסקין ניתן למנות את חמשת הרגימנטים של משמר הרגלים בצבא הבריטי, בנוסף ליחידות משמר ברחבי אירופה ומספר להקות צבאיות ברחבי העולם.

שימוש ביחידות צבאיות כיום
-------------------------

איור של חייל ממשמר הגרנדירים של הצבא הבריטי, 1889.
* איטליהאיטליה איטליה: רגימנט הגנדירים ה-1, רגימנט הפרשים ה-8.
* בלגיהבלגיה בלגיה: המשטרה הבלגית הפדרלית; המשמר המלכותי הרכוב.
* דנמרקדנמרק דנמרק: משמר החיים המלכותי.
* הולנדהולנד הולנד: משמר הגרנדירים.
* הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת: כל חמשת הרגימנטים של משמר הרגלים המלכותי, פלוגת הארטילריה המכובדת, משמר הדרגונים הסקוטי המלכותי.
* קנדהקנדה קנדה: הרגימנט ה-22 המלכותי, משמר הרגלים של המושל הכללי, משמר הגרנדירים הקנדי, הרגימנט המלכותי של קנדה.
* שוודיהשוודיה שוודיה: משמר החיים המלכותי.

בנוסף נעשה שימוש במספר מצומצם של יחידות צבאיות, בעיקר טקסיות ויצוגיות במספר מדינות נוספות. במספר להקות צבאיות נחבש הברסקין כחלק ממדי השרד היצוגיים, כך לדוגמה להקת חיל האוויר, חיל הים, המארינס והצבא של ארצות הברית, כמו גם להקות צבאיות של מדינות האימפריה הבריטית לשעבר ביניהם אוסטרליה וקנדה.

גלריה
-----

* 'מייג'ור התופים' של להקת המארינס של צבא ארצות הברית.'מייג'ור התופים' של להקת המארינס של צבא ארצות הברית.
* חיילי המשמר האירי במצעד רשמי בלונדון.חיילי המשמר האירי במצעד רשמי בלונדון.
* חיילי משמר החיים המלכותי של דנמרק.חיילי משמר החיים המלכותי של דנמרק.
* חיילי הרגימנט ה-22 המלכותי של קנדה.חיילי הרגימנט ה-22 המלכותי של קנדה.

ראו גם
------

Busby

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ברסקין** |
המבנה הכימי של ברסינוליד. טבעת הלקטון היא השנייה מימין
**ברסינוסטרואידים** (באנגלית ביחיד: **Brassinosteroid**; בקיצור: **BR**) הם משפחה של תרכובות אורגניות המשמשות כהורמונים צמחיים.

הברסינוסטרואידים הם ההורמונים הצמחיים האחרונים שהתגלו. קיומם הוכח לראשונה ב-1970; ב-1979 בּוּדד ההורמון העיקרי במשפחה, **ברסינוליד** (Brassinolide), ומבנהו הובהר באמצעות קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן. קיומם של הברסינוסטרואידים הובחן לראשונה בגרגרי אבקה של צמח הקנולה; שמו המדעי של הצמח, *Brassica napus*, נתן לברסינוסטרואידים את שמם (אם כי בתחילה הם נקראו **ברסינים** (Brassins)). ב-1979 בודדו 4 מיליגרם של ברסינוליד מ-227 קילוגרם של אבקת קנולה.

מבחינה כימית הברסינוסטרואידים הם ליפידים סטרוליים הקרובים מאוד במבנם לתרכובות ולהורמונים מעולם החי, כגון כולסטרול, אסטרוגן וטסטוסטרון. אחת מארבע הטבעות בברסינוסטרואידים קשורה לאטום חמצן נוסף (אשר אינו קיים בסטרולים מעולם החי), דבר ההופך את הטבעת ללקטון (אסטר טבעתי). ברסינוסטרואידים הם ההורמונים הצמחיים היחידים הדומים במבנם להורמונים בבעלי חיים.

עד לשנת 2003 התגלו כ-60 ברסינוסטרואידים בכ-30 משפחות שונות של צמחים, בעיקר צמחי זרע, אך גם בצמחים נחותים יותר ובאצות ירוקות. הברסינוסטרואידים נמצאים בכמויות מועטות כמעט בכל חלקי הצמח. הם מעודדים התארכות הגבעול, הבשלת זרעים וסינתזת אתילן; הם מונעים נשירת עלים ומעכבים את צמיחת השורש; והם מעורבים בגרביטרופיזם (תגובת איברי הצמח לכוח המשיכה) ובוויסות של גנים רבים הקשורים להתפתחות הצמח, למטבוליזם שלו ולהתמיינות תאיו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph270300

 |
**אָבִי דוֹיְטְשׁ** (נולד ב-1963) הוא איש עסקים ישראלי, אשר היה שותף ומייסד של תחום החיסכון לטווח ארוך בבית ההשקעות אקסלנס נשואה, וכיום מייסד, בעלים ומנכ"ל קרן אקספו.

ביוגרפיה
--------

דויטש נולד בחולון, גדל בתל אביב ולמד בישיבה התיכונית כפר הרא"ה. את שירותו הצבאי ביצע ביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל בתפקידי קצונה, והשתחרר בשנת 1990 בדרגת רב-סרן. לדויטש תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות וכן תואר שני במינהל עסקים ומימון – את שניהם קיבל מאוניברסיטת בר-אילן. כמו כן, בעל רישיון לראיית חשבון.

קריירה עסקית
------------

בשנים 1991–2000 כיהן דויטש כרואה חשבון ובתפקידים בכירים בקרנות פנסיה ובבתי השקעות. בשנת 2000 הקים את קופות הגמל וקרנות ההשתלמות של בית ההשקעות "אקסלנס נשואה", צעד שנחשב לבולט בשוק ההון הישראלי.[דרוש מקור] בשנת 2002 הקים את איגוד קופות הגמל במסגרת לשכת המסחר, ושימש לאורך תקופה ארוכה יו"ר האיגוד. עד שנת 2005 שימש דויטש מנכ"ל קופות הגמל ובמהלך השנים 2006–2011, שימש יו"ר קופות הגמל והפנסיה של בית ההשקעות אקסלנס נשואה. 

בשנת 2012 הקים את קרן אקספו, קרן מימון פיננסית שמטרתה העמדת אשראי ליזמי נדל"ן, ללקוחות פרטיים וללקוחות עסקיים, כנגד בטוחות נדל"ן. דויטש הוא בעל השליטה בקרן אקספו ומשמש מנכ"ל הקבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי דויטש פורש מתפקיד יו"ר איגוד קופות הגמל (כלכליסט)
* אבי דויטש במרכז הנדל"ן, כלכליסט
* אבי דויטש על מחירי הנדל"ן: "מחירי הדירות יעלו בקצב מהיר יותר" (כלכליסט)
**ג'ון אוקונור** (באנגלית: **John O'Connor**‏; 12 באוגוסט 1830 – 23 במאי 1889) היה צייר אירי, שהתמחה בציור תפאורות לתיאטרון.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת 1830 במחוז לונדונדרי, בנם השלישי של פרנסיס אוקונור ואשתו, רוז קנינגהם מבאת', הוא נותר יתום בגיל שתים עשרה. דודו, הפיק מופעים בתיאטרון בבלפסט וליברפול, סיפק לו עבודה כעוזר בציור סצינות בתיאטרון בלפסט.

הוא התחתן עם אן באטלר פיירברן ב-30 בדצמבר 1851, ונולדו להם 2 בנים: פרנסיס (נולד ב-1853) וג'ון פיטר (נולד ב-1854). אשתו אן נפטרה ב-17 ביולי 1860 בביתם במרילבון. ג'ון התחתן שנית עם אחותה למחצה של אן, אלן פיירברן, ב-9 בינואר 1862 בכנסייה באיזלינגטון, ונולדו להם 2 בנים: הנרי (נולד בשנת 1862) וג'וזף ויליאם (נולד בשנת 1864).

בשנת 1888 החלה בריאותו של ג'ון אוקונור להתדרדר בעקבות מחלות לב, והוא נפטר בהית'קרופט, המפשייר ב-23 במאי 1889.

הוא הותיר אחריו את אשתו אלן שנפטרה בעצמה בשנת 1931 באדמונטון, מידלסקס.

קריירה
------

לאחר שהפך לצייר, אוקונור מצא עבודה בשנת 1848 בדרורי ליין, ומשנת 1863 היה צייר הסצנות הראשי בתיאטרון היימרקט. בשנת 1879 הוא הוזמן על ידי ריצ'רד ד'אולי קארט לספק את התפאורות לאופרה חדשה של גילברט וסאליבן, שודדי פנזנס (1880).

התפאורות היו מוצלחות מאוד, עד שאוקונור התבקש להיות מעצב של ההפקה הבאה של גילברט וסאליבן.

הוא החל להציג באגודת האמנים הבריטים בשנת 1854 ובאקדמיה המלכותית משנת 1857 עד 1888. בתקופה זו הפך פופולרי בקרב משפחת המלוכה, והפיק רישומים של טקסי חצר חשובים רבים: 1871 - נישואין של הנסיכה לואיז ; 1872 ציור של טקס ההודיה בכנסיית סנט פול; 1874 ציור הגעתם של הדוכס והדוכסית מאדינבורו לארמון בקינגהאם; 1887 ציור של טקס במנזר ווסטמינסטר.

הוא הציג גם בתערוכות ובגלריות שונות, בחברת האמנים הבריטים, באגודה המלכותית לצבעי מים ובאקדמיה המלכותית להיברניאן משנת 1875 ועד מותו.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון אוקונור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Biography for: John O'Connor, web.archive.org, ‏2008-03-10

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7150 0054
* LCCN: no2009166217
* RKD: 60229
* SNAC: w6fv2ndg
* ULAN: 500006522
* VIAF: 95720654
* WorldCat: lccn-no2009166217

 |
איור המתאר את מלחמת ארבעת המלכים את החמישה
**ברע** הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית. מלך סדום הנוטל חלק פעיל במלחמת ארבעת המלכים את החמישה. הוא אינו נזכר במקורות נוספים מלבד התנ"ך.

הסיפור המקראי
-------------

 ערך מורחב – **מלחמת ארבעת המלכים את החמישה**  

ברע מלך סדום, ברשע מלך עמורה, שנאב מלך אדמה, שמאבר מלך צבוים, ומלך העיר בלע, התמרדו נגד כדרלעומר מלך עילם (הרמב"ן מזהה את עילם כיוון), והפסיקו לשלם לו מיסים. כדרלעומר כרת ברית עם אמרפל מלך שנער (בבל, מקובל בקרב המפרשים לזהותו כנמרוד), אריוך מלך אלסר, (הרמב"ן מפרש שאלסר היא מדי, אם כי יש המזהים אותה כעיר לרסה), ותדעל מלך גוים (ייתכן שהכוונה לתודחליאש השני מלך האימפריה החיתית), הקואליציה יצאה למלחמה על המורדים. בקרב שנערך במקום המכונה "עמק השדים", הובסו חמשת המלכים. ברע וברשע נמלטו, אולם נלכדו בבארות מלאים חימר ונפלו בשבי. שאר המלכים נמלטו אל ההרים.

המנצחים בזזו את סדום, ולקחו בשבי את התושבים, ככל הנראה על מנת למוכרם כעבדים. בין השבויים היה גם לוט אחיינו של אברהם אבינו. אברהם מגייס את בעלי בריתו ויוצא למלחמה על מנת להציל את אחיינו. הוא זוכה בניצחון והמלכים השבויים משוחררים. ברע פונה אל אברהם ומציע לו לקבל את כל רכוש סדום אם רק ישחרר את אנשי העיר השבויים. אברהם מסרב להצעה ומעניק לברע את הרכוש והאנשים גם יחד, ורק מבקש שכר עבור בעלי בריתו.

במדרש תנחומא (לך לך, ח) מפורש, שברע קיבל את שמו משום שהיה "רע לשמים ולבריות".

קישורים חיצוניים
----------------

* בראשית יד עם פירוש בוויקיטקסט
* עמוס גאולה, ‏סיפור מלחמת המלכים ומגמתו, באתר "דעת"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1208459317
* VIAF: 124158735241533250001
* WorldCat (עם VIAF): 124158735241533250001

 |
**קולוניית מדגסקר** (בצרפתית: **Colonie de Madagascar et dépendances**) היא ישות מדינית תחת חסות צרפת שהתקיימה משנת 1897 עד שנת 1946, ולאחר מכן הפכה לטריטוריות צרפת מעבר לים, במהלך הרבופליקה הרביעית, עד שנת 1958. הקולוניה הוקמה מאיחוד בין הפרוטקטורט של מדגסקר לאיים נוספים באוקיינוס ההודי ובאנטארקטיקה שהיו תחת שלטון צרפתי. האיים באוקיינוס ההודי היו איי גלורייז, אטול באסאס דה אינדיה, האי אירופה, ז'ואן דה נובה, טרומלין, ארכיפלג קומורו. אליהם צורף ארץ אדלי שבאנטארקטיקה והאיים סן פול ואמסטרדם, קרוזה וקרגלן שבשטח הסוב-אנטארקטי.

הקולוניה התחילה בהגליית מלכת מדגסקר ראנאואלונה השלישית ב-28 בפברואר 1897 ששמה קץ לאוטונומיה של הפרוטקטורט של מדגסקר. הקולוניה פורקה ב-1958 כאשר בעקבות משאל העם שהקים את הרפובליקה הצרפתית החמישית בספטמבר 1958, ניתנה אוטונומיה נרחבת למדגסקר בשטח הפרוטקטורט המקורי ב-14 באוקטובר 1958. ב-26 ביוני 1960 מדגסקר הכריזה על עצמאות תחת השם הרפובליקה המלגשית. שאר האיים חולקו לשלוש, ארכיפלג קומורו, האיים שהיו בקולוניית מיוט לא כולל איי גלורייז, הופרדו מהקולוניה ב-1946 לטריטוריה של קומורו. האיים הסוב-אנטארקטיים יחד עם ארץ אדלי אוחדו תחת הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת ב-1955. האיים האחרים באוקיינוס ההודי (איי גלורייז, אטול באסאס דה אינדיה, האי אירופה וז'ואן דה נובה) עוברים ב-1960 לניהול ישיר של ידי השר של צרפת שמעבר לים ובפועל מנוהלים על ידי מחוז ראוניון.

התפתחות השטח
------------

התפתחות טריטוריאלית של קולוניית מדגסקר|  | שטח (קמ"ר) | ישות קודמת | מועד צירוף | מועד ניתוק | ישות יורשת |
| מדגסקר | 587,040 | הפרוטקטורט של מדגסקר | 28 בפברואר 1897 | 26 ביוני 1960 | הרפובליקה המלגשית |
| מיוט | 374 | קולוניית מיוט | 25 ביולי 1912 | 27 באוקטובר 1946 | הטריטוריה של קומורו |
| אנג'ואן | 424 |
| גרנד קומור | 1,148 |
| מוהלי | 290 |
| איי גלורייז | 7 | 1 באפריל 1960 | ניהול על ידי ראוניון |
| באסאס דה אינדיה | 0,2 | ניהול ישיר על ידי שר הקולוניות של צרפת | אוקטובר 1897 |
| האי אירופה | 30 |
| ז'ואן דה נובה | 4.4 |
| ארץ אדלי | 432,000 | 21 בנובמבר 1924 | 6 באוגוסט 1955 | הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת |
| איי קרוזה | 352 |
| איי קרגלן | 7,215 |
| האי אמסטרדם | 58 |
| האי סן פול | 8 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולוניית מדגסקר** בוויקישיתוף
**נס רשות המכס האוסטרלית** הוא דגל ימי אשר מונף על ספינות רשות המכס האוסטרלית ולעיתים על בנייני הרשות. כל ספינה אשר משמשת בתפקיד רשמי מטעם רשות המכס האוסטרלית חייבת להניף נס זה. הגרסה הנוכחית היא למעשה הדגל הלאומי של אוסטרליה בצירוף המילה "CUSTOMS" (באנגלית: "מכס") באותיות בולטות בין כוכב חבר העמים לצלב הדרומי. העיצוב הנוכחי נמצא בשימוש הרשות מאז 1988.

ההיסטוריה של הדגל
-----------------

### דגל המכס הקולוניאלי

דרישות החוק הבריטי כי על ספינות רשות המכס יונף דגל ייחודי מוכרות עוד משנת 1784. התיעוד הראשוני להנפת דגל מכס באוסטרליה היה דגל בית המכס של ניו סאות' ויילס ברשימות משרד הרשם והדואר של ניו סאות' ויילס משנת 1832. הדגל היה נס בריטי אדום מושחת בכתר זהב והאותיות **"CH"** על הארכית.

דגל מאוחר יותר של בית המכס של ניו סאות' ויילס תואר בהנחיות ממשלת המושבה

> 
> הנס הנכון עבור המכס יהיה נס אנגלי אדום בתוספת צלב לבן במידות ובצורת הנס הלבן אך צבעי הדגל יהיו הפוכים והאותיות CH בחלקו החיצוני והתחתון של הדגל; והסרטים יהיו סרטים אדומים
> 
> 
> 
> — תוספת לכתב העת של ממשלת ניו סאות' ויילס, מס. 193, יום שישי, 12 במאי 1882
> 

### דגל המכס בחבר העמים של אוסטרליה

חוק המכס 1901 הועבר מיד לאחר איחוד אוסטרליה וכמו חקיקות בריטיות וקולוניאליות רבות דרש שימוש בדגל מכס. הדגל הראשון אשר הונף תחת החוק החדש תואר בכתב העת של חבר העמים של אוסטרליה

> 
> דגל המכס יהיה הנס הכחול בתוספת האותיות HMC באותיות בולטות והמילה "אוסטרליה" על הארכית
> 
> 
> 
> — כתב העת של חבר העמים של אוסטרליה, גיליון 53, עמ' 172 1 באוקטובר 1901
> 

דבר המלך במועצה מ-16 ביוני 1904 שינה את החקיקה והוריד את המילה "אוסטרליה" מהדגל.

השינוי לגרסה הנוכחית של הדגל הושג בתיקון מס SR297 17 בדצמבר 1987 ויושם ב-1 בינואר 1988.

מקורות
------

* P. Chinn & K. Hannan, Flying the Customs flag, *Manifest* Winter 2005, Australian Customs Service ISSN 1329-7961. Page 27

.

קישורים חיצוניים
----------------

* נס רשות המכס האוסטרלית, באתר דגלי העולם (באנגלית)

| דגלי אוסטרליה |
| --- |
| דגלים לאומיים | אוסטרליהאוסטרליה דגל אוסטרליה הנס המלכותי •  דגל המושל הכללי של אוסטרליה |  |
| דגלי המדינות | אוסטרליה הדרומיתאוסטרליה הדרומית אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערביתאוסטרליה המערבית אוסטרליה המערבית • ויקטוריה (אוסטרליה)ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה • טסמניהטסמניה טסמניה • ניו סאות' ויילסניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס • קווינסלנדקווינסלנד קווינסלנדדגלי מושלי המדינות |
| טריטוריות | טריטוריית הבירה האוסטרליתטריטוריית הבירה האוסטרלית הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפוניתהטריטוריה הצפונית הטריטוריה הצפוניתאי חג המולדאי חג המולד אי חג המולד • איי קוקוסאיי קוקוס איי קוקוס • נורפוק (אי)נורפוק (אי) נורפוק |
| ניסים |  הנס האדום •  הנס הלבן •  חיל האוויר המלכותי •  דגל האוויר האזרחי •  כוחות ההגנה •  רשות המכס |
| דגלי הילידים |  האבוריג'ינים •  תושבי האיים של מצר טורס |
| דגלים היסטוריים |  הדגל הקולוניאלי הלאומי •  דגל הפדרציה •  דגל יוריקה •  דגל הליגה האוסטרל-אסייתית נגד הגליה |
המנזר הכרמליתי בסטלה מאריס
ראש הכרמל והדרך העולה אליו ממערת אליהו בספרו של ז'אן דובדאן, 1666
תבליט על גג כנסיית אליהו הנביא מצפון לכיכר פריז בעיר התחתית בחיפה. הכנסייה נחנכה בשנת 1871
ה**מסדר של גבירתנו מהר הכרמל**, או **המסדר הכרמליתי** (בלטינית: **Ordo fratrum Beatæ Virginis Mariæ de monte Carmelo**) הוא שמו של מסדר נזירים קתולי שנוסד במאה ה-12 על ידי נזיר בשם ברתולד (מת לאחר 1185), בהר הכרמל שבארץ ישראל, ומכאן שמו.

היסטוריה מוקדמת
---------------

בראשיתו כלל המסדר הכרמליתי נזירים בלבד, שהתבודדו במורדות הר הכרמל באזור נחל שיח. ברתולד הקדוש, שהגיע לארץ ישראל מקלבריה שבאיטליה במסגרת מסעי הצלב, בחר בהר הכרמל כמקום מושבו, בעקבות המסורת לפיה שם פעל אליהו הנביא. בשנים 1206–1214 קיבלו הכרמליתים תקנון מאלברט, הפטריארך הלטיני של ירושלים, שכלל 16 סעיפים וביניהם ציות לראש המסדר, מגורים בתאים פרטיים, דבקות בתפילה, שמיעת מיסה מדי בוקר בבית התפילה של הקהילה, סגפנות, עבודה, שתיקה מתפילת הערבית ועד לתפילת הבוקר למחרת, הינזרות מבשר.

המקום היחיד שהתאים לפעילותם של המתבודדים הנוצרים, שנאלצו לעזוב את מקומותיהם שנתפסו בידי המוסלמים, היה בהר הכרמל. עם התמוטטות הממלכה הצלבנית, חזרו הכרמליתים לאירופה ושבו לכרמל רק במאה ה-17. הם התגוררו בכוכים שמעל מערת אליהו, וב-1767 בנו את מנזרם בראש הכרמל בגלל קדושתם של כף הכרמל, מערת פרוספר ומערת אליהו, הנמצאים בסמיכות. כמו כן, הכרמליתים מאמינים, שהמנזר נבנה על שרידי קפלה קדומה, המזוהה כמקום הפולחן הקדום ביותר בעולם המוקדש למרים, ולכן הכנסייה מכונה במקור "גבירתנו של הכרמל". בקרן הכרמל (דיר אל-מוחרקה) נמצא מנזר כרמליתי נוסף, הנושא את שמו של אליהו הנביא, שעל פי המסורת הכרמליתית, הוא המקום שבו התחולל המאבק בין אליהו לבין נביאי הבעל. בחצר המנזר שבקרן הכרמל ניצב פסל של אליהו הנביא.

ראו גם
------

* תרסה מאווילה
* האקסטזה של תרזה הקדושה
* מנזר סטלה מאריס
* מנזר גבירתנו של הכרמל
* קרן הכרמל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסדר הכרמליתי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המסדר הכרמליתי

* אתר האינטרנט הרשמי של המסדר הכרמליתי
* תמונות מאוסף המסדר הכרמליתי מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* המסדר הכרמליתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Silvano Giordano, *Carmel in the Holy Land : From Its Beginnings to the Present Day*, 1995

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb133186017 (data)
* GND: 1018585-9
* HDS: 011709
* ISNI: 0000 0001 2302 6797
* LCCN: n80020567
* NKC: ko2002148864
* SUDOC: 026502852
* VIAF: 168672016
* WorldCat: viaf-168672016

 |
**מונרכיה העוברת בירושה** היא הסגנון הנפוץ ביותר של מונרכיה וצורתן של כמעט כל המונרכיות הקיימות כיום בעולם.

תחת מונרכיה העוברת בירושה מגיעים כל המלכים מאותה משפחה, והכתר עובר ישירות מחבר אחד של המשפחה לחבר אחר במשפחה. לשיטת הירושה יש יתרונות בהיותה יציבה, מתמשכת וצפויה מראש, כמו גם הגורמים הפנימיים המייצבים של חיבת המשפחה והנאמנות המשפחתית.

למשל, כאשר המלך או המלכה במונרכיה העוברת בירושה מת או מתפטר, הכתר עובר בדרך כלל לדור הבא, כלומר, צאצאם, בדרך כלל על פי סדר הבכורה. כשצאצא זה מת קודם לכך, עובר הכתר לצאצאו, או אם אין לו צאצאים, הכתר עובר לאחות, אח, אחיינית, אחיין, בן-דוד, או קרוב משפחה אחר. בדרך כלל נקבע היורש במונרכיות העוברות בירושה באמצעות חוק המגדיר את סדר היורשים, כך שידוע היטב מראש מי יהיה המונרך הבא, גם אם מתרחשים מקרי מוות פתאומיים. סדר היורשים האופייני במונרכיות העוברות בירושה מבוסס על צורה כלשהי של זכות הבכורה, אך קיימות שיטות אחרות כמו העברת הירושה לגברים בלבד על פי גילם (קודם אחיו של המונרך ואחר כך בניו), בחירה (באירלנד כך היו נבחרים ראשי השבטים והמלכים תהליך הקרוי באנגלית tanistry) והסכם רוטציה, שהיו נפוצים יותר בעבר.

בעבר היו הבדלים בשיטות הירושה, בעיקר סביב לשאלה האם הירושה מוגבלת לזכרים בלבד, או האם גם הנקבות ראויות למלוך. ירושה אגנאטית מתייחסת למערכות בהן לנקבות אסור למלוך או להעביר את זכויות הירושה לצאצאיהן הזכריים (ראו החוק הסאלי). "אגנאט" מוגדר כסוג מיוחד של קרוב משפחה של אדם כאשר קיים אב קדמון משותף שממנו יש לכל אחד משניהם שושלת רצופה של בנים זכרים בלבד. לעומתה, ירושה קוגנאטית התייחסה פעם לכל סוג של ירושת ממלכה או ירושה אחרת שבה התאפשר גם לזכרים וגם לנקבות להיות יורשים, אם כי כיום המונח מתייחס במפורש לירושה שווה על פי הבכורה בלא קשר למגדר.

מלוכה נבחרת יכולה לפעול באופן מעשי כמו מונרכיה העוברת בירושה, למשל כאשר הזכות להיבחר מוגבלת לבני משפחה אחת בלבד (ואף מוגבלת יותר אם הדבר מותר על פי חוקי הקדימות בבחירה). דבר זה אירע בעבר, בדרך כלל בצורה איטית, במונרכיות שבמקור היו מונרכיות נבחרות. צורה אחרת של מלוכה העוברת בירושה, על אף שהייתה כביכול נבחרת, היא כאשר המונרך המכהן מביא לבחירה במהלך חייו את יורשו הנבחר (בן, בת, אח, אחות, או קרוב משפחה אחר) כשעדיין יש ביכולתו להפעיל את מלוא השפעתו על מנת לכוון את הבחירה לתוצאה הרצויה מבחינתו.

ברבות ממדינות אירופה של סוף ימי הביניים היו מונרכיות נבחרות באופן רשמי, אבל אותה משפחה אחזה בהגה השלטון כבר במשך מאות בשנים, ואת מצב כלאיים זה ניתן לכנות כמונרכיה פסאודו-נבחרת, העוברת בפועל בירושה, כאשר שיטת הירושה עוברת שינוי בצורה איטית. רובן של המונרכיות הנבחרות מסוג זה הפכו רשמית למונרכיה העוברת בירושה בתחילת העידן המודרני.

ראו גם
------

* מונרכיה נבחרת
* מונרכיה חוקתית
* אבסולוטיזם פוליטי
* אוניה פרסונלית
* ירושה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונרכיה העוברת בירושה** בוויקישיתוף
**המסגד העתיק** של מוסקבה (ברוסית: **Московская историческая мечеть**) נבנה בשנת 1823 כדי להחליף מסגד פרטי קדום יותר שנהרס בעקבות שריפת 1812 שפרצה במוסקבה. מיקומו הוא רחוב בולשאיה טטרסקאיה בשכונת זמוסקובורצ'יה, שכונה שיישבה בעבר על ידי טטרים.

האדמה הייתה בבעלות סוחר טטרי, נסארבאי חשאלוב. שלטונות הצאר התירו את הקמתו של "בית תפילה מוסלמי" בתנאי שלא ייקרא מסגד ושחזיתו לא תשתנה משמעותית מהבתים סמוכים. הקופולה והמינרט נוספו בשנת 1880. המדרסה במקום קיימת משנת 1915.

המסגד הושבת על ידי הסובייטים בשנת 1939 והמינרט נהרס בשנת 1967. האימאם האחרון נאסר ב-1963 ונורה מאוחר יותר. התפילה במסגד לא התחדשה עד 1993. המינרט נבנה מחדש בשנת 1992.

ראו גם
------

* מסגד הקתדרלה של מוסקבה

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל אסלאם** |
|  | **פורטל רוסיה** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסגד העתיק של מוסקבה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המסגד העתיק של מוסקבה
* המסגד העתיק של מוסקבה, ברשת החברתית פייסבוק

* המסגד העתיק של מוסקבה, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2013-10-23. נבדק ב-2013-10-22. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑
דוּבּדאן; מפת הר הזיתים
דוּבּדאן; מפת ירושלים
דוּבּדאן; ראש הכרמל ומפרץ חיפה
**ז'אן דוּבּדאן** (**Jean Doubdan**;‏ 1600? – 1670) היה איש דת צרפתי, שביקר בשנת 1652 במקומות הקדושים לנצרות בארץ-ישראל וכתב על מסעו.

קורות חייו ופועלו
-----------------

ז'אן דוּבּדאן היה כומר בכנסיית סן פול בסן דני שליד פריז. ב-1651 יצא ממקומו למרסיי ומנמלהּ הפליג למזרח. אחרי נחיתה ביפו יצא לירושלים ואליה הגיע ב-30 במרס 1652, לקראת הפסחא. דוּבּדאן עלה לרגל למקומות הקדושים לנצרות, בהם בית לחם, נהר הירדן, ים המלח, יריחו והקרנטל, נצרת, כפר כנא והר תבור. את דרכו בחזרה עשה בהפלגה מצידון לגנואה, ואחרי שהייה באיטליה, שקוצרה בעקבות הידיעות על מעשי הקטל בסן דני במהלך אירועי הפרונד, שב לעירו.

את מסעו תיאר בספרו "מסע בארץ הקודש" (Le Voyage de la Terre-Sainte), שמהדורתו הראשונה ראתה אור ב-1657. הספר מחזיק קרוב ל-800 עמודים, ששלושה-רבעים מהם מוקדשים לארץ ישראל, והם כוללים איורים ומפות וכן מפתח נושאים. הספר זכה עד מהרה בהדפסות חוזרות.

דוּבּדאן הביא בספרו מפה של ירושלים, שכותרתה "מפת העיר ירושלים החדשה" (Plan de la ville de Ierusalem moderne). למרות הצהרתו בשער הספר לפיה יציג את "מצבה של העיר ירושלים העתיקה והחדשה כאחת", לא תיאר את ירושלים בזמנו על כלל מרכיביה. לדבריו, הביא "תיאור אמיתי של המקומות החשובים ביותר שישוע קידש בנוכחותו", כלומר, דוּבּדאן מיפה את המקומות הקדושים לנצרות בתוך העיר בת זמנו. על מפת ירושלים זו נאמר שהיא "משקפת שלב בהתפתחות המפה המדעית של ירושלים שבו שרר מתח בין התיאור המדעי, הנקי מציורי דמויות, פרטי נוף ומבנים, לבין מסורת המפות המצוירות".

בספרו של דוּבּדאן שובצו איורים שונים, שחלקם הועתקו מתוך ספרים שכתבו קודמיו, בהם ברנרדינו אמיקו.
מפות ראש הכרמל ומפרץ חיפה, בספריהם על ארץ ישראל של אולפרט דאפר (1677), יאקוב פיטרס (1690), הנרי מונדרל (1703) ואוגוסטין קאלמֶה (Calmet) ‏(1732), דומות מאוד במיתארן למפה שבספרו, ויש בכך להדגים מהלכים של העתקות איורים בספרות הנוסעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן דובדאן** בוויקישיתוף
ספר זמין ברשת
Jean Doubdan, *Le voyage de la Terre-sainte*, 1657 (בצרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  במהדורה הראשונה צוין שמו בראשי תיבות בלבד (M.I.D.P), אך בשערי המהדורות השנייה (1661) והשלישית (1666) כבר נכתב שמו המלא
2. ↑  ריכב רובין, ‏מן המפה המצוירת אל המפה המדעית – פרק בהתפתחות הכרטוגרפיה של ירושלים, **קתדרה** 75, ניסן תשנ"ה – אפריל 1995, עמ' 62
3. ↑  מפת אולפרט דאפר, 1677;
מפת יאקוב פיטרס, 1690;
מפת הנרי מונדרל, 1703; מפת אוגוסטין קאלמה, 1732

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260520105171
* BIBSYS: 14018632
* BnF: cb102679498 (data)
* GND: 129954829
* ISNI: 0000 0000 6686 4259
* LCCN: n99270114
* NLG: 220228
* NTA: 154146927
* RERO: 02-A003188560
* SUDOC: 138444722
* VIAF: 25697672
* WorldCat: lccn-n99270114

 |
ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", **חור התולעת של באג'ור** (באנגלית: **Bajoran wormhole**) הוא אנומליה מרחבית של חור תולעת הממוקמת ליד כוכב הלכת באג'ור. דת הבאג'ורנים מתייחסת אל חור התולעת כאל "מקדש שמיימי". חור התולעת נראה כמו צמצם של אור זהוב מסתחרר המוקף בעננים כחולים, המופיע כאשר ספינות חלל מתקרבות אליו, ונעלם כאשר הן נכנסות לתוכו; כמו כן הוא מופיע גם כאשר ספינת חלל יוצאת ממנו. ניתן לטוס בחור התולעת רק במהירויות דחף (מהירויות הנמוכות ממהירות האור).

חור התולעת מתגלה בפרק הראשון של הסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". מתברר כי הוא מוביל ממערכת הכוכבים של באג'ור, הנמצאת ברביע אלפא, אל מערכת הכוכבים אידראן, הנמצאת ברביע גמא, מרחק של 70,000 שנות אור, בקצה השני של הגלקסיה. בשל החשיבות האסטרטגית של תופעה כזו, תחנת החלל "חלל עמוק 9" מעתיקה את מקומה, ממסלול היקפי סביב באג'ור אל קרבת פתחו של חור התולעת.

קציני צי הכוכבים קומנדר בנג'מין סיסקו ולוטטנט ג'דזיה דקס הם הראשונים ליצור קשר עם חור תולעת ועם יוצריה, חייזרים לא גשמיים, המכונים "הנביאים" על פי דת הבאג'ורנים; על ידי הפדרציה הם מכונים פשוט "חייזרי חור התולעת". הם אלה אשר סיפקו את החפצים המקודשים הקרויים "כדורי-נבואה" (*Orbs*) או "דמעות הנביאים" לבאג'ורנים והם הבסיס של דתם. 

חור התולעת הופך לנקודת עימות בכל הסדרה, שכן הוא מאפשר נסיעה בין רביע אלפא לרביע גמא הנשלט על ידי הדומיניון, ארגון מרושע בראשותו של גזע משני צורה המכונים משתנים. הדומיניון איננו מעוניין כי אף אחת מהמעצמות הגדולות של רביע אלפא לא תשיג דריסת רגל ברביע גמא - ולהפך - מה שמסביר את החשיבות האסטרטגית של חור התולעת בעיניהם. חור התולעת נסגר בשלב מסוים, כתוצאה משימוש באחד מ-"דמעות הנביאים" אשר היה תחת השפעה זמנית של רוחות הפא. מאוחר יותר, חור התולעת הושב לקדמותו, על ידי גילוי של כדור-נבואה נוסף על ידי בנג'מין סיסקו.

קישורים חיצוניים
----------------

* Bajoran wormhole באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)

| מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 |
| --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | אייברי ברוקס • רנה אוברז'ונואה • מייקל דורן • טרי פארל • ניקול דה בור • סירוק לופטון • קולם מיני • ארמין שימרמן • אלכסנדר סידיג • נאנה ויזיטור |
| דמויות ראשיות | בנג'מין סיסקו • אודו • וורף • דקס (ג'דזיה דקס • אזרי דקס) • ג'ייק סיסקו • מיילס או'בריאן • קווארק • ג'וליאן באשיר • קירה נריס |
| דמויות משנה | וין אדאמי • גאורון • אילם גארק • דוקאט • ואיון • מרטוק • נוג • רום • תומאס רייקר • ויק פונטיין • אישקה |
| גזעי חייזרים | באג'ורנים • ברין • ג'מהדאר • בורג • וורטה • טריל • משתנים • פרנגי • קרדאסים • קלינגונים • רומולאנים |
| מושגים | דיפאיינט • הדומיניון • הולודק • חור התולעת • חלל עמוק 9 • טרנספורטר • יקום המראה • מאקי • מדור 31 • מלחמת הפדרציה-דומיניון • משכפל • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • הקרב בוולף 359 • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |
| פרקים בולטים | Duet • The Visitor • Rejoined • Trials and Tribble-ations • Far Beyond the Stars • In the Pale Moonlight • It's Only a Paper Moon • Emissary |
| סרט תעודי | What We Left Behind: Looking Back at Deep Space Nine |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |
**המסדר הליבוני** (בגרמנית: Brüder der Ritterschaft Christi von Livland, בלטינית: Fratres miliciae Christi de Livonia) היה ארגון של אבירים גרמנים שהתקיים בשטחים לאורך החוף הבלטי בשנים 1237–1561. פעל כשלוחה של המסדר הטבטוני.

אבירי המסדר
חותמת של המגיסטר הגדול
המסדר הוקם בשנת 1237 לאחר תבוסת המסדר של נושאי המגן בקרב סאולה. היות שבקרב זה נהרגו המגיסטר הגדול של המסדר וכשליש מאבירי המסדר, הוא כבר לא היה עצמאי ופעל כשלוחה של המסדר הטבטוני. חברי המסדר היו אחים-אבירים (לוחמים), אחים-כמרים (אנשי דת) ואחים-חברים (נושאי כלים ועובדי המלאכה). הלוחמים לבשו בגד לבן עם צלב אדום ומגן. 

המסדר כבש שטחים בשטחי לטביה ואסטוניה של היום. ניסיונות להתרחב לכיוון שטחים שהיו בשליטת רפובליקת נובגורוד לא הצליחו, והמסדר נחל מספר תבוסות בקרבות.

מפת השטחים בשליטת המסדר
במהלך מלחמת ליבוניה המסדר ספג תבוסות קשות. המגיסטר של המסדר החליט על פיזורו. על חלק מהשטחים שהיו בשליטת המסדר הוא הקים את דוכסות קורלנד וסמיגליה. השטחים הצפוניים הועברו לשליטת שוודיה ודנמרק. יתר השטחים סופחו על ידי הדוכסות הגדולה של ליטא.

ציוני דרך בהיסטוריית המסדר
--------------------------

* 1237 - הקמת המסדר כשלוחה של המסדר הטבטוני
* 1237–1290 - כיבוש שטחים בקורלנד, ליבוניה וסמיגליה
* 1242 - הפסד בקרב על הקרח מול כוחות רפובליקת נובגורוד
* 1268 - תבוסה בקרב רקובור מול כוחות רפובליקת נובגורוד
* 1283 - הקמת העיר ויליאנדי שהפכה להיות אחד ממרכזי המסדר
* 1346 - רכישת שטחים באסטוניה ממלך דנמרק
* 1435 - הפסד בקרב מול הכוחות המשותפים של הדוכסות הגדולה של ליטא ופולין
* 1558 - תחילת מלחמת ליבוניה
* 1571 - פיזור המסדר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסדר הליבוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12402622k (data)
* LNB: 000149512
* SUDOC: 033128588
* VIAF: 218168221
* WorldCat: viaf-218168221

 |
**פסק דין ייטס נגד ארצות הברית** (באנגלית: **Yates v. United States**) הוא פסק דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית משנת 1957, שקבע כי לא ניתן להעמיד לדין פעילים של המפלגה הקומוניסטית בשל פגיעה בביטחון המדינה.

היה זה בתקופת המלחמה הקרה, עת חשש הממשל בארצות הברית בניסיונות של השלטונות הסובייטים לפגוע בשלטון הדמוקרטי בארצות הברית. בשל כך חוקק בקונגרס בשנת 1940 חוק סמית' הקובע כי ניתן להעמיד לדין אזרחים בגין פעילות של קשירת קשר נגד המדינה. בשל כך הועמדו לדין של 14 חברי המפלגה הקומוניסטית בקליפורניה בשל הפרתו של חוק זה. בעקבות כך עתרה ייטס לבית המשפט העליון בשנת 1956 בערעור בשל העובדה כי פעילות המפלגה הקומוניסטית בארצות הברית עסקה בפעילות פסיבית ביסודה ולא ניהלה שום דיונים בנוגע להפלתה של ממשלת ארצות הברית. בדיון זה חזר בו בית המשפט העליון מהחלטת דניס נגד ארצות הברית וקבע כי מותר להפיץ חומרי תעמולה קומוניסטית, וכי חוק סמית' אינו אמור להיות מוחל באופן ישיר על תעמולה קומוניסטית, אלא במקרים בהם ישנה סכנה ברורה ומיידית לשלמותו של השלטון בארצות הברית.

בפסיקה זו של בית המשפט העליון נפסקה פסיקה בעלת פרשנות מצמצמת לחוק שהרי הפוסקים בראשות ארל וורן השכילו להבין את מהותו של חוק סמית' שנועד למנוע פגיעה ממשית בביטחון המדינה, ומכיוון שבפעילות הפסיבית לטענתה של ייטס במפלגה הקומוניסטית אין בה משום איום ברור ומיידי על השלטונות, אזי שחוק סמית' אינו תקף לגביהם. זהו גם פרשנות פוזיטיביסטית שהרי הפוסקים בעתירה זו לא קפאו על שמריהם ולא חששו מהפכת טענת הפוסקים בפסיקת דניס נגד ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פסק דין ייטס נגד ארצות הברית באתר OYEZ
**דיסאקוס** (שם מדעי: *Dissacus*) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת המזוניכידיים, אשר חי מתחילת הפלאוקן עד לתחילת האאוקן שלפני 65 עד 50.3 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו במערב אמריקה הצפונית, אסיה ובצרפת. הסוג הוגדר ב-1881 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ.

הדיסאקוס היה טורף זריז בעל מראה של תן או קויוט אשר מבנה רגליו מרמז שהיה מהיר בהרבה ממרבית היונקים בסביבתו והוא נע על בהונותיו, אשר כוסו בפרסות קטנות. ניתוח של מערכת שיניו הטוחנות של המין *D. praenuntius* מצפון אמריקה מעיד שבעליו לא היה טורף היפרקרניבור, אלא טורף שהתבסס על טרף, אך ניזון גם מפירות או מחלקי צמחים דומים, בדומה לכמה כלביים אף שהוא לא חולק את אותם אבות. הוא ניזון בעיקר מחיות קטנות וחי לצד מינים אחרים של אוכלי כל מסביבו. הוא חי לצד סוג קרוב - האנקלגון (אנ') שהיה גדול ממנו בהרבה. כמה חוקרים סוברים שמדובר באותו הסוג או בסוגים קרובים, אף על פי שגדולי האנקלגונים הגיעו לגודל של דוב.

סוג זה הוא המזוניכיד היחיד שהתקיים באירופה ונראה שהוא היגר אליה מאמריקה הצפונית. ייתכן שהזמן הרב בו התקיים באירופה, הרבה לאחר היכחדותו באמריקה נבעה כנראה מדחיקה בידי טורפים גדולים כמו הפציהאינה, אך אין לזה מקור במאובנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיסאקוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**טוי ביז נגד ארצות הברית** הוא פסק דין של בית המשפט לסחר בינלאומי של ארצות הברית משנת 2003 שקבע שלצורכי מכס, דמויות הפעולה (action figures) של סדרות הקומיקס של חברת טוי ביז נחשבות לצעצועים ולא לבובות, משום שהן מציגות "יצורים לא-אנושיים". ההחלטה הפחיתה את שיעור המכס על הדמויות למחציתו. חשיבות פסק הדין היא בביקורת הקשה שנמתחה בעקבותיו על החברה מצד המעריצים והציבור, בשל הסתירה שנוצרה בין טענות החברה בבית המשפט לבין הערכים שדמויות סדרות הקומיקס של החברה מנסות לקדם.

רקע
---

חוקי ארצות הברית מבחינים בין שני סוגים של דמויות צעצוע לעניין מכס: בובות, שכוללות בהגדרתן דמויות אנושיות, וצעצועים, שכוללים בהגדרתם "יצורים לא-אנושיים". מכיוון שמכסים על בובות היו גבוהים יותר, טענה "טוי ביז", חברה בת של מארוול קומיקס, שדמויות הצעצוע שלה (כולל דמויות האקס-מן וארבעת המופלאים) מייצגות יצורים לא-אנושיים, ולכן זכאיות לשיעור המכס הנמוך יותר. ב-3 בינואר 2003, לאחר שבחנה יותר מ-60 דמויות צעצוע, פסקה השופטת ג'ודית ברזילי לטובת החברה, והעניקה לה פיצויים על מכסי ייבוא גם למפרע.

תגובות
------

מכיוון שרעיון מרכזי בסדרות הקומיקס של חברת מארוול הוא שמוטאנטים כמו האקס-מן הם אנושיים לכל דבר ועניין מבחינת זכויותיהם וההתייחסות שצריכה להיות אליהם מצד החברה והאנשים ה"רגילים", נוצרה סתירה לכאורה, בין הערכים שסדרות אלה מנסות לקדם לבין טענות החברה בבית המשפט, כי דמויות אלה הן "בלתי אנושיות". סתירה מהותית זו עוררה תגובות שליליות וביקורת חריפה כנגד החברה שהביעו המעריצים. מארוול הגיבה לביקורת כלפיה וניסתה ליישב את הסתירה שבין ערכי המוסר שבעלילת הסדרה לבין רצונה להשגת רווחים כספיים גבוהים יותר, בכך שטענה, כי "הגיבורים שלנו הם בני אנוש חיים ונושמים, אבל בני אנוש בעלי יכולות יוצאות-דופן... החלטה שלדמויות האקס-מן אכן יש מאפיינים "לא-אנושיים" רק מוכיחה שלדמויות יש כוחות מיוחדים".

ראו גם
------

* פסק דין ניקס נגד הידן - בו נפסק שלצורכי מכס, עגבנייה היא ירק ולא פרי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קישור לפסק הדין
2. ↑  OJR article: No Time for Mutants; Adaptation, Times Two; I Vant to Be Alone
3. ↑  Fans Howl in Protest as Judge Decides X-Men Aren't Human - WSJ
**דינר יוגוסלבי** (בסרבו-קרואטית: **Jugoslavenski dinar**, ברבים: dinari, קוד המטבע: YUM) היה ההילך החוקי של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, ממלכת יוגוסלביה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה וסרביה ומונטנגרו בין השנים 1918–2006. הוא התחלק ל-100 פָּארָה (para). מקורו של השם דינר הוא משמן של מטבעות הכסף של רומא העתיקה, הדינאריוס.

היסטוריה
--------

עד לסיום מלחמת העולם הראשונה היה הדינר ההילך החוקי של ממלכת סרביה. לאחר המלחמה, עם כינון ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים היה הדינר למטבע הרשמי של הממלכה וערכו עמד על 4 קרונות. ב-1920 הונפקו שטרות ומטבעות הנושאים את שם הממלכה והם החליפו את הדינר הסרבי בהדרגה עד ליציאתו מהמחזור. ב-1929 עם כינון ממלכת יוגוסלביה הונפקו שטרות ומטבעות חדשים. ב-1933 עמד שער החליפין על 44 דינרים יוגוסלביים לכל דולר אמריקני וב-1937 עמד שער החליפין על 250 דינרים יוגוסלביים לכל לירה שטרלינג.

במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וחולקה לאזורי כיבוש בין מדינות הציר. הדינר נותר הילך חוקי רק באזור סרביה הכבושה תחת שלטון הבובות של מילאן נדיץ'. לאחר סיום המלחמה וכינון הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה היה הדינר הפדרלי היוגוסלבי להילך החוקי של המדינה. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 גבר הפיחות בערכו של הדינר היוגוסלבי, במקביל לאינפלציה גואה במשק היוגוסלבי. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 חוותה יוגוסלביה היפר-אינפלציה, עניין שהוביל את הבנק המרכזי היוגוסלבי לשנות מספר פעמים את ערך המטבע.

תהליך התפרקותה של יוגוסלביה הוביל לכך שבראשית העשור הראשון של המאה ה-21 נותר הדינר היוגוסלבי הילך חוקי רק בסרביה ומונטנגרו. ב-2006 פסק השימוש בדינר היוגוסלבי והוא הוחלף בדינר הסרבי בסרביה.

ערכי המטבעות והשטרות
--------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| סוג המטבע | ערכי המטבעות | ערכי השטרות |
| פארה | 1, 5, 10, 50 | לא הונפקו |
| דינר יוגוסלבי | 1, 2, 5 | 1, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 1000, 5000 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דינר יוגוסלבי** בוויקישיתוף
* הבנק הלאומי היוגוסלבי-דו"ח שנתי, 2001 (אורכב 12.04.2019 בארכיון Wayback Machine), באתר הבנק הלאומי הסרבי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  The Complicated History of the Serbian Dinar, באתר issuesthatmatter.co (באנגלית).
**בָּזיל יוסף** (9 בנובמבר 1936 – 17 בספטמבר 2010) היה קריקטוריסט ישראלי יליד רומניה.

ביוגרפיה
--------

בזיל יוסף נולד בשנת 1936 ביאשי שברומניה. כבר בילדותו החל לצייר וליצור קריקטורות. בתקופת פרעות יאשי הסתתר עם משפחתו במרתף הבית. בשנת 1944 עברה המשפחה לבירה בוקרשט, מחשש לחייהם. לאחר מלחמת העולם השנייה למד אדריכלות בבוקרשט. בשנים אלו החל גם לפרסם קריקטורות בעיתון הרומני "Aurzika",[דרושה הבהרה] שעורכו הגרפי באותה עת היה אדר דריאן. בשנת 1959 עלה לישראל עם משפחתו, שהתיישבה תחילה בקריית בנימין ואחר כך בחולון.

בשנת 1960 התגייס לצה"ל ושימש כקצין בחטיבת הצנחנים. השתתף כחייל מילואים בקרבות מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. בשנת 1974 היה שותף בעריכת הספר "הגדוד במלחמת יום הכיפורים" (1974), שעסק בקרבות גדוד 46 של חטיבה 401, שבלמה את המצרים בסיני.

בשנים 1965–1974 היה קריקטוריסט במגזין "העולם הזה", שם פרסם קריקטורות פוליטיות. במקביל פרסם קריקטורות בנושאים תרבותיים בעיתונות הרומנית. משרד העיצוב שהקים, "ביסלה", יצר עבודות לחברות כ"עלית", "תדיראן" ו"קוקה קולה". בשנת 2006 הוציא לאור את הספר "תמונות מצב, ספר מצחיק על אירועים עצובים", ובשנת 2009 את הספר "מבחני תוצאה: כל כך עצוב שזה מצחיק", בהם עבודות בטכניקות של קולאז'.

נפטר ב-17 בספטמבר 2010.

ספריו
-----

* **תמונות מצב: ספר מצחיק על אירועים עצובים**, תל אביב: לטרה, תשס"ו 2006.
* **מבחני תוצאה: כל כך עצוב שזה מצחיק**, תל אביב: לטרה, 2009.

לקריאה נוספת
------------

* "על פוליטיקה ואמנות קלאסית בקריקטורות של בזיל יוסף", בתוך: עזגר, יבשם (עורך), **שירת המדע - שנתון לספרות, אמנות ומדע לזכר עֹפר לידר**, מכון ויצמן למדע, עמותת שירת חייו, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* רות מקבי (אוצרת תערוכה וירטואלית), "מן הארכיון - חשיפה ראשונה לקריקטוריסט בזיל יוסף", באתר המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס
* בזיל יוסף, עדות בפרויקט "לדורות"
* אריה אבנרי, "בזיל חברי היקר (40)", באתר של אריה אבנרי, 29 בספטמבר 2010
* ד"ר רון בריימן, על קברו של אמן אמיתי, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 20 בספטמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  בזיל יוסף באתר חברה קדישא ת"א–יפו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010996321705171
* ISNI: 0000 0004 0203 6859
* LCCN: no2019065562
* VIAF: 297163663
* WorldCat: lccn-no2019065562

 |
יום המלכה 2005 באמסטרדם
**יום המלך** (בהולנדית: **Koningsdag**) או **יום המלכה** (בהולנדית: **Koninginnedag**) הוא חג לאומי בהולנד אשר נחוג כל שנה לציון יום ההולדת של המלך או המלכה.

החג כיום נחוג ביום הולדתו של המלך וילם-אלכסנדר, החל ב-27 באפריל, או ב-26 באפריל, במקרה ש-27 באפריל חל ביום ראשון.

עד העברת המלוכה לוילם אלכסנדר נחגג החג ב-30 באפריל (או מוקדם ל-29 באפריל במקרה ש-30 באפריל הוא יום ראשון). תאריך החג נגזר מיום הולדתה של המלכה יוליאנה (1909–2004). כשהמלכה ביאטריקס ירשה את יוליאנה ב-1980, היא החליטה לשמור על תאריך החג, מכיוון שתאריך לידתה 31 בינואר, יפגום באווירת החג עקב מזג האוויר החורפי.

לפני עליית המלכה יוליאנה ב-1949 נחגג החג ביום הולדתה של המלכה וילהלמינה, ב-31 באוגוסט.

מקובל לציין את החג בהנפת דגלי הולנד מעוטרים בסרט כתום. הצבע הכתום מסמל את משפחת המלוכה ההולנדית, כנראה לאור שמה, "אוראניה" (כשמשמעות "אורנז'" היא כתום). הסרט הכתום נקשר לתורן הדגל מעל הדגל עצמו, ואורכו כאורך הדגל.

על-פי המסורת, עסקות שמתבצעות ביום המלכה פטורות ממס כמעין מחווה של המלכה לנתיניה ביום חגה. לפיכך, אזרחים רבים מנצלים את היום לעריכת ירידים פרטיים ("בזארים") שבהם מוצעים למכירה חפצים משומשים. כיום הירידים האלה הם המאפיין הבולט ביותר של החג.

ראו גם
------

* יום הולדתה הרשמי של המלכה – חג בממלכה המאוחדת ובממלכות חבר העמים הבריטי
* יום הולדתו של הדוכס הגדול

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יום המלכה** |

* יותם יעקובסון, ‏טיול כתום ופרחוני בהולנד: חגיגות יום המלכה בסוף אפריל, באתר ‏מאקו‏‏, ‏20 באפריל 2012‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר NRC Handelsblad
**יום הניצחון במלחמת שחרור המולדת הגדולה** (בהנגול: **조국해방전쟁 승리 기념일**) הוא חג לאומי בקוריאה הצפונית.

היום נחגג מדי שנה ב-27 ביולי לציון מועד החתימה על הסכם שביתת הנשק במלחמת קוריאה, שהתרחשה בין השנים 1953–1950.

היסטוריה
--------

יום הניצחון צוין לראשונה באופן רשמי בקוריאה הצפונית במהלך שנת 1973. החל משנת 1996, במהלך יום השנה ה-43 לתום המלחמה, הועלתה חשיבות המועד למעמד של חג לאומי, הכולל בין היתר הנפת דגל צפון קוריאה ויום שבתון ברחבי המדינה, וכן כינוסים חגיגיים של אספת העם העליונה.

האופן שבו יום הניצחון מצוין בפועל בקוריאה הצפונית נוטה להשתנות משנה לשנה, בהתאם להתפתחויות בינלאומיות במעמדה הבינלאומי של קוריאה הצפונית. כך לדוגמה, בין השנים 2000–2002, בעקבות התחממות היחסים בין קוריאה הצפונית והדרומית כחלק מהפסגה הבין-קוריאנית, טקסי יום הניצחון התקיימו באופן מצומצם, בעיקר כאירוע תרבותי בעל מאפיינים ספורטיביים.

לעומת זאת, החגיגות בשנת 2003 התקיימו בהיקף רחב, על רקע המתיחות הבינלאומית והגינויים כלפי קוריאה הצפונית שהודיעה מוקדם יותר באותה שנה על ביטול השתתפותה באמנה למניעת הפצת נשק גרעיני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kim Jong Un visits war graves ahead of North Korea's 'Day of Victory', NBC News (באנגלית)
2. ↑  Filed under: uritours | July 27, 2020, Victory Day in North Korea - 67th Anniversary of the Korean War, Uri Tours, ‏27 ביולי 2020 (באנגלית)
3. ↑  Photos: North Korea marks ‘Victory Day’ anniversary, www.aljazeera.com (באנגלית)
4. ↑  "'조국해방전쟁 승리 기념일' 50주년 관련 동향". נבדק ב-2012-04-15.
**ארמיית העתודה** של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

היסטוריה
--------

ארמיית העתודה הוקמה בהוראתו של דאגלס הייג ביוני 1916, וכמפקד מונה יוברט גוף. שררה אי וודאיות מסוימת בנוגע לגודלה של הארמייה, והוחלט שלא יהיה לה גודל אחיד וגודלה יותאם לפי הנסיבות. הפקודה של גוף הייתה לאמן את חייליו לשיתוף פעולה בין הפרשים, חיל הרגלים והארטילריה. הייג סבר ששיתוף פעולה בין הפרשים לארטילריה, יוכל ליצור ראש גשר במערך ביצורים גרמני, ולאפשר לחיל הרגלים להשלים את המלאכה בזמן שהגרמנים עסוקים עם הפרשים. 

בתחילת הקרב על הסום, תכנן הייג כי ארמיית העתודה תתקוף בגזרה הצפונית, במקביל להתקדמות הארמייה הרביעית של הנרי רולינסון בגזרה הדרומית. עם זאת, בשל כישלון המתקפה של הארמייה הרביעית, בשבועות הראשונים של יולי לא נעשתה כל התקדמות ממשית בחזית הצפונית. ב-22 ביולי הורה הייג לגוף להכניס את כוחותיו לקרב ולנסות לכבוש את הכפר פּוֹזיֶיר, אשר היווה עמדה אסטרטגית חשובה. הארמייה הרביעית ניסתה לכבוש את הכפר שלוש פעמים בין 14 ל-17 ביולי, אולם נכשלה. גוף החליט לפתוח במתקפה על הכפר בליל ה-23 ביולי. גוף בחר להטיל לקרב את שלוש הדיוויזיות האוסטרליות שלו. מעט לאחר חצות החלה המתקפה, והייתה להצלחה. בין הסיבות העיקריות להצלחה זו הייתה התעקשותם של מפקדי הדיוויזיות על הכנה קפדנית ועל הרעשה ארטילרית כבדה במיוחד. עם זאת, הניסיון לכבוש את קו העמדות הגרמני השכן נכשל. הגרמנים, שהחלו להכיר בחשיבות הכפר לרשת ההגנה שלהם, ערכו שלוש התקפות נגד כושלות על הכפר, לפני שעברו לשיטה אחרת – הרעשה ארטילרית ארוכה ושיטתית על פוזייר. הניסיון הגרמני האחרון להשגת פוזייר החל מעט לפני הזריחה ב-7 באוגוסט לאחר הרעשה ארטילרית כבדה במיוחד. הגרמנים הצליחו לעבור את קו ההגנה האוסטרלי הראשון, וקרב פנים אל פנים התפתח בין הצדדים. לבסוף, הייתה ידם של האוסטרלים על העליונה.

גוף תכנן להתקדם צפונה לאורך הרכס לעבר חוות מוּקֶה, מה שיאפשר לו לאיים על מצודת תיפוול הגרמנית מאחור. אולם ככל שהאוסטרלים התקדמו, כך הם הפכו חשופים יותר לארטילריה הגרמנית, שיכלה עתה לטווח אותם משלושה כיוונים שונים. ב-8 באוגוסט החלו האוסטרלים במתקפה לכיוון צפון לאורך הרכס, כאשר הקורפוס הבריטי השני מתקדם מאובילר שלשמאלם. עד 10 באוגוסט כבר הצליחו התוקפים להקים קו חפירות מדרום לחווה. עד אז הגרמנים כבר הפכו את החווה למבצר עם חפירות עמוקות, ותעלות המחברות בין הביצורים המרוחקים. האוסטרלים ערכו מספר ניסיונות לכבוש את החווה בין 12 באוגוסט ו-3 בספטמבר, ובכל ניסיון התקרבו מעט יותר, אולם הביצורים הגרמנים החזיקו מעמד. לבסוף, האוסטרלים הוחלפו בקורפוס הקנדי, שב-16 בספטמבר כבש את חוות מוקה, יום לאחר המתקפה הבריטית הגדולה הבאה. ב-26 בספטמבר החווה נכבשה לגמרי, והמגנים נכנעו יום למחרת. בקרבות לכיבוש שתי החוות ספגו שלוש הדיוויזיות האוסטרליות 23,000 אבדות.

ב-30 באוקטובר שונה של הארמייה והיא הפכה להיות הארמייה החמישית (עדיין תחת פיקודו של גוף).

ראו גם
------

* הקרב על הסום

קישורים חיצוניים
----------------

* ארמיית העתודה (באנגלית)
**בזון גמדי** (שם מדעי: *Polihierax semitorquatus*) הוא הדורס היומי הקטן ביותר בעולם והוא מין יחיד בסוגו במשפחת הבזיים.

מאפיינים
--------

זהו הדורס היומי הקטן ביותר בעולם ואורכו 19–20 ס"מ והוא בעל נוצות אפורות על הראש, הגב והכנפיים ולבן בבטן. העיניים אדומות ביותר וגם האזור סביבן והמקור אדום וקטן. נוצות הכנפיים שחורות עם לבן, הרגליים אדומות והזנב שחור. הנקבות גדולות מעט יותר מהזכרים. הבזונים עפים נמוך יחסית וקרוב לקרקע בחיפוש אחר טרפם הכולל חרקים, זוחלים קטנים ויונקים קטנים.

הבזון מצוי ברחבי אפריקה בערבות שיחים. הוא נפוץ ב-2 מוקדים גדולים: מדרום סודאן עד סומליה וצפונה עד טנזניה ואוגנדה, ואוכלוסייה שנייה מאנגולה עד דרום אפריקה.

הבזונים מקננים לעיתים בקיני אורגיים כמו אורג תאו לבן-ראש, אורג תאו אדום-מקור ואורג שתפן. הם יתרבו בחללים פנויים אם כי הם לא יתמודדו עם להקת אורגים. עם זאת הם עשויים לחטוף גוזלים וביצים ואף מבוגרים מהקינים.

תת-מינים
--------

* *P. s. castanonotus*
* *P. s. semitorquatus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בזון גמדי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  בזון גמדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הדיוויזיה ה-15 של הצבא הבריטי (הסקוטית)** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

סמל הדיוויזיה במלחמת העולם הראשונה
בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, וביולי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה ללחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב לוס, הקרב על הסום, קרב אראס, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.

### מלחמת העולם השנייה

בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-52 הוקמה הדיוויזיה ה-15 (הסקוטית). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסה הדיוויזיה, אך היא לא נשלחה לצרפת ונותרה בבריטניה. באמצע יוני 1944 נחתו כוחות הדיוויזיה בפיקודו של גורדון הולמס אלכסנדר מקמילן בצרפת כחלק מהקורפוס ה-8, ולאחר מכן לחמו בקרבות הקשים על קן בנורמנדי, ובכלל זה מבצע אפסום ומבצע גודווד. בספטמבר 1944 השתתפו כוחות הדיוויזיה בשחרור בלגיה, ולאחר מכן השתתפו במבצע מרקט גארדן ובמבצע פסיון, שבה שוחררה צפון בראבנט. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות הקשים בגרמניה עד סוף המלחמה, וב-10 באפריל 1946 פורקה הדיוויזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדיוויזיה ה-15
**הדיוויזיה ה-18 של הצבא הבריטי (הצפונית)** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובמאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, הקרב על הסום, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.

### מלחמת העולם השנייה

סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה
בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-54 הוקמה הדיוויזיה ה-18 (המזרחית). הדיוויזיה לא נשלחה לצרפת, ולאחר פינוי דנקירק הוצבה במזרח אנגליה כהגנה מפני פלישה גרמנית לבריטניה. לאחר מכן שירתה הדיוויזיה בסקוטלנד ובצפון-מזרח אנגליה, ואף סייעה לפרוק אוניות סוחר במהלך הבליץ על ליברפול. בסוף 1941 נשלחה הדיוויזיה למצרים, על מנת לחזק את הכוחות במדבר המערבי, אולם בדצמבר בעת מעבר השיירה ליד דרום אפריקה הכריזה האימפריה היפנית מלחמה על ארצות הברית ובריטניה, וכתוצאה מכך הופנתה הדיוויזיה למזרח הרחוק. הדיוויזיה לחמה בקרב מלאיה ובקרב סינגפור, ובפברואר 1942 נכנעה הדיוויזיה יחד עם שאר הכוחות בסינגפור. שליש מחיילי הדיוויזיה מתו בשבי היפני, כולל מפקד הדיוויזיה מרטון בקווית-סמית'.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדיוויזיה ה-18
**24 שעות עם...** (באנגלית: **‎24 Hours with...‎**) היא תוכנית אירוח בריטית בהפקת Hideous בעבור ערוץ הטלוויזיה ITV, בשיתוף Twofour Broadcast. במסגרת התוכנית, ידוען ומראיין מעבירים יחד 24 שעות אינטנסיביות כשהם נעולים יחד בחדר.

אורחי עונה הראשונה - בובי בראון, לורנס לוולין-בוון, לי ריאן, דייוויד גסט, סטן קולימור וסטיב-או - השאירו מאחוריהם את הטלפונים הניידים שלהם ואת אנשי יחסי הציבור שלהם, והתירו למארח, ג'יימי קמפל, לשאול אותם כל שאלה שעולה על דעתו.

כל תוכנית נמשכת 30 דקות, המספרות בכל פעם סיפורו של מרואיין אחר אשר ישב ב"כיסא החם" במשך 24 שעות, כאשר שעון דיגיטלי המופיע על המסך מציין את הזמן שחולף.

גרסה ישראלית
------------

גרסה ישראלית לתוכנית הופקה בשנים 2009-2010 בישראל, תחת השם "24 שעות עם..." ובהנחייתו של רוני קובן. התוכנית צולמה באוניברסיטת תל אביב ושודרה בערוץ 8. עד כה צולמו שתי עונות ישראליות. אורחי העונה הראשונה היו: מרינה מקסימיליאן בלומין, אתגר קרת, תיקי דיין, אליוט, מוחמד בכרי, גלעד כהנא. אורחי העונה השנייה היו: שלומי שבן, ערן צור, עדנה מזי"א, דובר קוסאשווילי, ירמי קפלן, יוסי שריד, יוסף סוויד, מיקי קם, אפרת גוש, כנסיית השכל.

הרעיון המקורי
-------------

לארס פון טרייר ביים בשנת 1996 סדרת תוכניות טלוויזיה בשם Marathon, במהלכה התארחו 8 אורחים והצטלמו במשך 24 שעות שנערכו ל-8 תוכניות בנות 56 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של 24 שעות עם...

* "24 שעות עם...", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ynet, קם, שני וסוויד ל"24 שעות עם", באתר ynet, 8 בנובמבר 2010
* "24 שעות עם (הגרסה הישראלית)", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
חזית הבזיליקה
**בזיליקת אישטוון הקדוש** היא קתדרלה קתולית בבודפשט הבנויה בסגנון נאו-קלאסי. למרות שמה היא לא בנויה בתבנית בזיליקה.

הבזיליקה מוקדשת לאישטוון הקדוש, המלך הנוצרי ההונגרי הראשון (הוכתר בשנת 1001). המבנה תוכנן על ידי יוסף הילד כאשר הרצפה היא בתבנית של צלב יווני. הבניה החלה בשנת 1851, ובשנת 1867 עבר ניהול הפרויקט לאדריכל מיקלוש יבל שצרף את הכיפה בסגנון נאו-רנסאנס לאחר שהכיפה המקורית קרסה בשנת 1868. יוסף קאוסר השלים את הבניה בשנת 1905 ואת התואר בזיליקה קיבל המבנה בשנת 1938, בשנת ה-900 למותו של אישטוון הקדוש. באותה עת הוכרה הכנסייה כקתדרלה ומושב משותף של הארכיבישוף של בודפשט ואסטרגום. הבזיליקה יכולה לאכלס 8,500 מתפללים, ושטחה 4,147 מטרים רבועים. גובהה המרבי של הכיפה 96 מטרים, בדיוק כגובהו של בניין הפרלמנט.

בצריח הכנסייה ממוקם פעמון שמשקלו 9,144 ק"ג שמומן על ידי קתולים גרמנים כפיצוי על הפעמון המקורי שנשדד על ידי קבוצת נאצים בשנת 1944.

בכנסייה מצוי השריד הקדוש העתיק ביותר בהונגריה, ידו הימנית החנוטה של אישטוון הראשון. כמו כן קבור בה גדול כדורגלני המדינה, פרנץ פושקש.

הרחבה הגדולה שלפני הבזיליקה מהווה כיכר עירונית שוקקת בתי קפה ופעילות נגני רחוב.

* אחד הצריחים של בזיליקת אישטוון הקדושאחד הצריחים של בזיליקת אישטוון הקדוש
* כיפת הבזיליקה המגיעה לגובה 96 מטר, ונראית מכל מקום בעירכיפת הבזיליקה המגיעה לגובה 96 מטר, ונראית מכל מקום בעיר
* לוקאס הקדוש, אחד מארבעה פסלים הממוקמים מתחת לכיפה.לוקאס הקדוש, אחד מארבעה פסלים הממוקמים מתחת לכיפה.
* פנים הכיפה, מקושט במוזאיקה שעוצבה על ידי קארולי לוץפנים הכיפה, מקושט במוזאיקה שעוצבה על ידי קארולי לוץ
* המזבח הראשי ובאמצעו פסל של אישטוון הקדוש. סצנות מחיי המלך מתוארות מסביב למזבחהמזבח הראשי ובאמצעו פסל של אישטוון הקדוש. סצנות מחיי המלך מתוארות מסביב למזבח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בזיליקת אישטוון הקדוש בבודפשט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בזיליקת אישטוון הקדוש בבודפשט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7556355-1
* LCCN: nb2006013924
* MusicBrainz: b21b1af5-09ca-486e-ad69-45d8b423dd2a
* VIAF: 155025705
* WorldCat: lccn-nb2006013924

 |