recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ביחד בשבילך** הוא מועדון צרכנים בבעלות חברת "ביחד בשבילך" בע"מ, שהוקם על ידי ההסתדרות הכללית החדשה בינואר 2016 עבור חברי ההסתדרות. מונה כיום כ־300,000 חברים.

ההצטרפות למועדון היא לחברי הסתדרות העובדים הכללית החדשה בלבד, היא כרוכה בהרשמה ומילוי פרטים ואינה עולה כסף.
מטרת המועדון היא לפעול לרווחת חבריו והוא מציע לחבריו העובדים והגמלאים הטבות בתחומי פעילות מגוונים, כגון בילוי, תרבות ופנאי, קניות, רכב, ביטוחים ושירותים נוספים.
ההסתדרות – בראשותו של יו"ר ההסתדרות, פועלת באמצעות המועדון להוזלת סל הצריכה הבסיסי של משקי הבית והגדלת ההכנסה הפנויה של החברים.

מנכ"ל המועדון הוא איל קרוליצקי, אשר עמד בעבר בראשות מועדון "חבר" ומועדונים נוספים.

המועדון פועל "ללא נייר" עד כמה שניתן – כל ההטבות והטענות הכסף "המוזל", מוטענות על גבי כרטיס החבר, ואין צורך להדפיסן או למשוך ממכונות כרטיסים או ואוצ'רים למיניהם.
הקשר עם החברים במועדון נעשה דרך האתר ובאמצעות דיוור ישירים, דף פייסבוק פעיל המונה כ־30,000 חברים, ומעורבות של וועדי העובדים שמהווה מכפיל כוח משמעותי בפעילות. בעמוד הפייסבוק ובדף האינסטגרם של המועדון ניתן להתעדכן על מבצעים והטבות שעולים באתר.

המועדון מציע לחברים בו שורה של סלי מוצרי יסוד בסבסוד ממוצע של 50%, ומשלוחים ישירים עד לבית הלקוח במטרה להקל על יוקר המחיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביחד בשבילך
* ביחד בשבילך, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניצן צבי כהן, ‏סלי מזון מסובסדים והלוואות חברתיות: מועדון הלקוחות ׳ביחד בשבילך׳ מקל על יוקר המחיה של מאות אלפי עובדים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 8 באוגוסט 2022
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בגשר בפראג, עם הערך "גשר יהודית", העוסק בגשר בתל אביב.

**גשר יהודית** (בצ'כית: **Juditin most**) היה גשר אבן בפראג שחצה את נהר הוולאטבה, והוקם בתקופת ואצלב הראשון, דוכס בוהמיה. הגשר היה היחיד באדמות הצ'כיות (כינוי לבוהמיה, מוראביה ושלזיה הצ'כית) באותה תקופה, היה לגשר האבן העתיק ביותר בצ'כיה ומצפון להרי האלפים, והראשון שחצה את הוולאטבה. באותה עת היו רק שני גשרים במרכז אירופה – ברגנסבורג ובדרזדן.

הגשר, שהוקם בין השנים 1158 ו-1172 על חורבותיו של גשר עץ שקרס בשנת 1157, לבסוף ניזוק בשיטפון וקרס בשנת 1342. jfjjhfyitkgjfuhjhfjhjhfughgyifiyffyfffyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfyfmnhludryrrty9uytredrtyuiuytyuyyyyyyyyyyyyyyyyyyyy

רקע
---

הרעיון לבנות גשר אבן שחוצה את הוולטאבה מיוחס על פי רוב לבישופ השלושה-עשר של פראג, דניאל הראשון (צכ'). לאחר שנהרס גשר העץ המקורי ב-1157, דניאל הראשון קיבל השראה מגשרי אבן באיטליה, שם היה עם ולדיסלאב השני, מלך בוהמיה. מצאו למבנה מספר פטרונים, ובעיקר אשתו של המלך, יהודית מתורינגיה, שעל שמה נקרא לבסוף המבנה.

היסטוריה
--------

הבנייה הושלמה ב-1172. על פי מכתב מהקאנון של הכנסייה של פראג, וינסנטיוס (צכ'), למלכה יהודית, הגשר נבנה בשלוש שנים.

בערך באותה תקופה נבנו בקצהו המערבי של הגשר שני שטחים מבוצרים (בתחומי שכונת מאלה סטרנה של ימינו) שהיו אמורים לשמור על הגשר. מאלה סטרנה של היום הוקמה כעיירה רק ב-1257 (במקור תחת השם "העיירה החדשה מתחת לטירת פראג" – "Nova civitas sub castro Pragensi")

ב-1253 מסר ונצל הראשון, מלך בוהמיה את ניהול הגשר לבית החולים של אחוות הצלבנים, שהוקם בכיכר קריז'ובניקה שנה קודם לכן. עבור התיקונים הנדרשים אספו אחי בית החולים מכס על הגשר וגם קיבלו הכנסות מהרכוש שנתרם על ידי המלך. כשהגשר נשבר הם גם אספו צדקות בבוהמיה.

ב-3 בפברואר 1342 נהרס גשר יהודית בשיטפון. בשנת 1357 החליט הקיסר קרל הרביעי על בניית גשר אבן חדש, אותו הפקיד בידי בית ההיתוך הקיסרי לבנייה. האדריכל פטר פארלר תכנן את הגשר במקביל לגשר ההרוס, וכתוצאה מכך הזיז את קצה העיר העתיקה כמה עשרות מטרים דרומה, היכן שעומד כיום מגדל גשר העיר העתיקה. השלמת הגשר לקחה מעל 40 שנה והתרחשה בשנים 1357–1402.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גשר יהודית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  גשר קארל: שלושים פסלים מעל הנהר - צ'כיה, באתר מסע אחר
2. ↑  The history and mysteries of the Judith Bridge, PragueLife! Magazine, ‏2021-02-22 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  50 let Odboru archeologie: Juditin most – nejstarší most střední Evropy | Odbor archeologie NPÚ Praha, www.archeopraha.cz

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge759725

 |
**הרוזן מקסימיליאן פון שפה** (בגרמנית: **Maximilian Reichsgraf von Spee**‏; 22 ביוני 1861 – 8 בדצמבר 1914) היה תת-אדמירל בצי המלחמה הגרמני.

קריירה מוקדמת
-------------

שפה נולד בקופנהגן שבדנמרק. בשנת 1878 הצטרף לצי הקיסרי הגרמני ושירת בעיקר בקולוניות הגרמניות. בשנים 1887-1878 היה מפקד הצי הגרמני במושבה קמרון. הוא מילא תפקידים בכירים בצי המלחמה הגרמני. בשנת 1908 נתמנה למפקד הצי הגרמני בים הצפוני ובשנת 1910 נתמנה למפקד הצי הגרמני במזרח הרחוק.

הצי הגרמני עגן בעיר הנמל צ'ינגדאו שבסין, שניתנה לגרמנים בחכירה. משימתו הייתה לשמור על האינטרסים הביטחוניים של השטחים הגרמניים במזרח הרחוק.

במלחמת העולם הראשונה
--------------------

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הטילו ציי יפן ואוסטרליה מצור על הצי הגרמני בצ'ינגדאו. שפה הבין שאין לו כל סיכוי נגד כוחות אלה, וכדי לא ליפול בשבי עם אוניותיו הבריח את הצי שלו לים הפתוח. תוכניתו הייתה לחצות את האוקיינוס השקט ודרך מצר מגלן להיכנס לאוקיינוס האטלנטי ולחצות אותו כדי להתחבר לצי הגרמני בגרמניה. זה היה מבצע לוגיסטי חסר תקדים. בדרך לחוף צ'ילה הם הפגיזו את פפאטה, בירת טהיטי.

תנועות הצי הגרמני, שכלל שתי סיירות משוריינות ו-3 סיירות קלות, לא נעלמו מעיני הבריטים, שהכינו את ההתנגשות הבלתי נמנעת עם הגרמנים. הקרב התחולל ליד עיר החוף הצ'יליאנית קורונל.

### קרב קורונל

 ערך מורחב – **קרב קורונל**  

קרב קורונל נערך ב-1 בנובמבר 1914. הכוח הבריטי, בפיקוד תת-אדמירל כריסטופר קראדוק, הורכב משתי סיירות משוריינות, "Good Hope" (ספינת הדגל של קרדוק) ו-"Monmouth" ושתי סיירות קלות.

תוך זמן קצר הצליחו הסיירות המשוריינות של שפה, "שרנהורסט" ו"גנייזנאו", להטביע את שתי הסיירות המשוריינות של קרדוק, שנספה בקרב זה עם 1,654 מאנשיו. 

התבוסה בקרב קורונל הייתה הראשונה של הצי הבריטי מזה 100 שנה, והכתה את הבריטים בהלם. הם החלו לתכנן את התגובה באופן מיידי, בעיקר מתוך נקמה, אך גם מתוך צורך חיוני למנוע מציו של שפה להגיע לגרמניה.

### קרב איי פוקלנד

 ערך מורחב – **קרב איי פוקלנד**  

הבריטים שיגרו בחשאי לדרום האוקיינוס האטלנטי שתי סיירות קרב מהירות וחמושות בתותחים כבדים בפיקוד אדמירל סטרדי (Sturdee), שהועברו מהכוח ששם מצור על הדרדנלים. המבצע נוהל בחשאיות, ובמקום הסיירות האלה שלחו הבריטים שתי סיירות דמה לדרדנלים. כן תגברו הבריטים את הכוח הימי שלהם באזור איי פוקלנד. כל זה נעלם מעיניו של שפה.

בקרב שהתפתח ב-8 בדצמבר 1914 הושמדו כל אוניותיו של שפה פרט לסיירת קלה אחת, שנמלטה וטובעה לאחר מכן במימי צ'ילה.

הגרמנים איבדו בקרב זה 2,200 איש, בתוכם שפה ושני בניו.

אחרית דבר
---------

שפה הפך לגיבור לאומי בגרמניה. בשנת 1934 בנו הגרמנים את אוניית המערכה זוטא אדמירל גרף שפה, שטובעה על ידי צוותה הגרמני ב-1939 בנמל מונטוידאו באורוגוואי לאחר קרב נהר לה פלטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסימיליאן פון שפה** בוויקישיתוף
* קרב קורונל
* קרב איי פוקלנד
* מקסימיליאן פון שפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012508828105171
* GND: 119283891
* ISNI: 0000 0000 7373 8664
* LCCN: n94067092
* NKC: jn20020411002
* NLG: 242053
* NLP: a0000001246819
* NTA: 071812385
* SUDOC: 228660459
* VIAF: 37723243
* WorldCat: lccn-n94067092

 |
קבר הרבי מצ'ורטקוב
הרב **דוד משה פרידמן** מצ'ורטקוב (ז' בסיון תקפ"ז, יוני 1827 - כ"א בתשרי תרס"ד, אוקטובר 1903) היה אבי חסידות צ'ורטקוב, בנו של רבי ישראל מרוז'ין (נין למגיד ממזריטש) וחתנו של רבי אהרון מצ'רנוביל.

תולדות חייו
-----------

מילדותו היה ידוע כילד מוכשר, ואביו אמר עליו עוד בהיותו תינוק כי בקרבו מקננת נשמה גדולה שתקרב את לבבות ישראל לאלוקים. נשא את הרבנית פייגא בתו של רבי אהרן מצ'רנוביל. עם פטירת אביו ב-1850, התיישב בזלוטיפוטוק וב-1865 עבר לצ'ורטקוב והקים שם את חצר חסידות צ'ורטקוב, הוא וחסידיו קנו את הארמון מידי הגרפה הרונימה בורובסקה. עם זאת, ההתיישבות בעיר יצרה מתיחות ניכרת עם רב העיר ותומכיו.

אורח החיים של החצר החסידית בצ'ורטקוב היה מפואר ומלכותי כדרך העבודה של חסידות רוז'ין, בשונה מרוב החצרות החסידיות. בארמון הייתה הפעילות התורנית, התרבותית והחברתית (כמו קבלת קהל, אירוח ועוד). 

האדמו"ר היה ידוע בקדושתו ובפרישותו מהבלי העולם הזה ובדבקותו המתמדת בהקב"ה, בנוסף לכך הצטיין בעדינות נפשו ובאהבת ישראל לכל יהודי באשר הוא, בדרך זו הדריך את חסידיו. הגיב בסלחנות לחרם שהכריז רבי חיים מצאנז על חסידויות היוצאות מבית רוז'ין. יהודי צ'ורטקוב התייעצו עמו בענייני חולין וקדושה וגם הגויים כיבדו אותו בגלל מעלותיו ומידותיו המיוחדות. הוא נפטר בהושענא רבא תרס"ד. אחרי מותו פורסמו דברי תורתו בספר "דברי דוד".

בין חסידיו בלטו אדמו"רים ורבנים מפורסמים, כגון הרב מאיר אריק, המהרש"ם מברז'אן, רבי שמואל וינברג מסלונים ותלמידו רבי מרדכי חיים סלאנים, רבי מנחם קאליש ובנו רבי יוסף קאליש, אדמו"רי אמשינוב.

רבי שלמה גולדמן האדמו"ר מזוועהיל, למד אצלו 7 שנים.

קברו של רבי דוד פרידמן נבנה על ידי אגודת "אהלי צדיקים". לפני מספר שנים[דרושה הבהרה] חולל הקבר ומצבתו נעקרה. האגודה בנתה קבר זמני.

משפחתו
------

* בנו הרב מנחם נחום מרדכי (בערך תר"ט, 1849 - כ"ו בתמוז תר"ל, 1870). חתן דודו רבי שלום יוסף מסדיגורה. נפטר בדלטין.
	+ נכדתו שרה, בת בנו הרב מנחם נחום מרדכי. אשת בן דודה הרב חיים אהרן פרידמן (בן רבי ישראל מצ'ורטקוב).
* בנו רבי ישראל מצ'ורטקוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד משה פרידמן** בוויקישיתוף
* דוד משה בן ישראל פרידמן (1828-1903), מצ'ורטקוב, דף שער בספרייה הלאומית
* ראובן מרגליות, **תפארת אדם**, תולדות רבי דוד משה מטשורטקוב, תרצ"ג, באתר היברובוקס
* באתר צדיקים
* באתר צורטקוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדיפלומאט, הצופה, 14 באוגוסט 1938

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007523083005171
* GND: 13920587X
* ISNI: 0000 0000 7737 6357
* LCCN: nr94028660
* NTA: 315621125
* VIAF: 100501076
* WorldCat: lccn-nr94028660

 |
**חוק הגנת זכויות אמנים במוזיקה** (או **חוק איה כורם**), התשע"ז - 2017 הוא חוק שהתקבל בכנסת ה-20, ומטרתו לשמור על זכויות ואינטרסים של אמנים בתעשיית המוזיקה בישראל. החוק נודע בשם "חוק איה כורם" על שם הזמרת, המלחינה והפזמונאית הישראלית איה כורם, שיזמה ועמדה בראש המאבק המתמשך למען זכויות אמנים ויחס הוגן בתעשיית המוזיקה.

החוק הוצג על ידי חבר הכנסת דב חנין, והוגש במקור על ידי חבר הכנסת עמרם מצנע. הוא זכה לתמיכה פה אחד בכנסת, כאשר 47 חברים הצביעו בעד, ללא מתנגדים או נמנעים.

הרקע לחקיקה
-----------

היוזמה מאחורי החקיקה היא הזמרת איה כורם, שמצאה עצמה כבולה לחוזה דרקוני ללא אפשרויות יציאה. בתוך כך התברר כי רבים מחבריה לתעשייה נמצאים באותו מצב – כבולים לחוזים ארוכים ומגבילים, לעיתים קרובות ללא הגנות משפטיות נאותות או סעד. עקב כך יזמה איה כורם ניסוח הצעה לחוק ושכנעה חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה לתמוך בהליך החקיקה, על אף התנגדות תחילה של משרד המשפטים, שראה בכך פגיעה בדיני החוזים. המאבק לשינוי החל בשנת 2005 על ידי כורם. חוזה הפקה שהיא חתמה עליו בגיל 22 למשך 18 שנה העניק לחברה שליטה בלעדית בענייניה האמנותיים והעסקיים. המאבק המשפטי שהחלה בו, שהגיע לשיאו בערעור לבית המשפט העליון, הוביל ליוזמת החוק להכרה בזכויות האמנים ובסופו של דבר להעברת החוק.

הליכי החקיקה היו ממושכים, ונדונו בוועדת החינוך והתרבות של הכנסת. החוק הונח על שולחן הכנסת לראשונה בשנת 2014 ואושר לבסוף ב-2017.

עיקרי החוק
----------

מטרתו הנה ליצור תנאים הוגנים לאמנים תוך קידום החיוניות והצמיחה של תעשיית המוזיקה הישראלית. החוק קובע מגבלות על משך ההתקשרויות הבלעדיות בין אמנים לחברות תקליטים: שבע שנים לחוזה רגיל וחמש שנים לחוזה היקף המכונה בדרך כלל ״חוזה 360״, הכולל זכויות ניהול, פרסום והפקה.

מגבלה זו אינה חלה על הוראות בהסכם או על התקשרויות הנוגעות לבעלות או לזכות אחרת בזכות היוצרים או בזכויות המבצעים של האמן.

בתום תקופת ההתקשרות רשאים הצדדים להחליט להאריך את החוזה ביניהם מתוך יחסי אמון.

השפעות
------

להעברת חוק איה כורם הייתה השפעה משמעותית על תעשיית המוזיקה הישראלית. היא שינתה את מאזן הכוחות בין האמנים לחברות התקליטים ועוררה הדים ודיונים נרחבים. החוק אפשר לאמנים אוטונומיה רחבה יותר בעבודתם האמנותית. הוא נועד לקדם הוגנות, שקיפות ואחריות בהסכמים חוזיים, העצמת אמנים וטיפוח נוף שוויוני יותר של תעשיית המוזיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* ויקיטקסט חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, באתר ויקיטקסט
* היסטוריית החקיקה של חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
* נוסח החוק - פרסום ברשומות
* קישור הליך החקיקה בכנסת
* אתר למנויים בלבד יהונתן ליס, אושר "חוק איה כורם" למניעת חוזים משעבדים למוזיקאים, באתר הארץ, 13 בפברואר 2017
* נועה הרשקוביץ‏, נדחתה תביעתה של איה כורם נגד עננה, באתר וואלה!‏, 16 באוקטובר 2013
* שגיא בן נון‏, החוק להגנה על זכויות מוזיקאים עבר בקריאה ראשונה, באתר וואלה!‏, 9 בדצמבר 2014
**ישיבת בית התלמוד** היא ישיבה גדולה שפעלה בירושלים משנות ה-60 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20, בראשות הרב דב שוורצמן.

היסטוריה
--------

הישיבה הוקמה על ידי הרב שוורצמן בשנת תשכ"ח, כאשר שב לישראל מארצות הברית לאחר עשרים שנה שבהן שימש ר"מ וראש ישיבה במספר ישיבות. הוא יסד את הישיבה בשכונת בית וגן בירושלים, בסיוע הרב משה שפירא. לאחר מספר שנים עברה הישיבה לשכונת בית ישראל במבנה של ישיבת זוויהל.

בשנות ה-70 עברה הישיבה למבנה משלה בשכונת סנהדריה המורחבת. באמצע שנות ה-70 פעלה הישיבה בשותפות עם הרב יצחק הוטנר וישיבתו, והיא נקראה "ישיבת בית התלמוד - גור אריה". כעבור כשנתיים פסק הקשר והיא שבה להיקרא "ישיבת בית התלמוד" בלבד. מוסדות הישיבה כללו ישיבה גדולה, ישיבה קטנה וכולל אברכים. במשך תקופה שימש כמשגיח הרב אהרן פלדמן.

בתחילת שנות ה-70 הוקמה בתחומי הישיבה מסגרת תורנית לחוזרים בתשובה בשם "שמע ישראל". לימים היא נפרדה לכמה ישיבות, ובראשן ישיבת אור שמח, שהרב שוורצמן עמד בנשיאותה ומסר בה שיעורים.

בשנות ה-80 הועם זוהרה של הישיבה ובשנות ה-90 היא נסגרה. בשנת 2001 נכנסה לבניין ישיבת "כנסת אברהם" בראשות הרב יעקב גרוסמן, שנקראה מאז "ישיבת בית התלמוד-כנסת אברהם". משנות ה-90 שכנו במבנה הישיבה כמה ישיבות נוספות, ובהן ישיבת תפארת צבי, ישיבת שערי בינה וישיבת באר שלמה של הרב אברהם אטיק. כיום שוכנים במבנה גם כולל האברכים בית התלמוד, בראשות הרב יוסף שטרסר והרב משה גבריאל שנברגר, חתניו של הרב שוורצמן, ישיבת "תורת משה" לבחורים אמריקאים, ישיבת "נתיבות יעקב" של הרב אברהם סטפנסקי וישיבת טשכנוב.

מבוגרי הישיבה
-------------

* הרב משולם ברנדוין - ראש ישיבת חדוות התורה
* מנחם גרילק – עיתונאי
* יגאל גואטה- חבר כנסת ועיתונאי
* ד"ר שלמה טיקוצ'ינסקי – היסטוריון חרדי
* טוביה טננבום - עיתונאי וסופר
* הרב מרדכי נויגרשל - מרצה ומחזיר בתשובה
* אלוף יהודה פוקס- מפקד פיקוד מרכז של צה"ל

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר מבט לשידוכים
2. ↑  אנשיל פפר, שיחת היום, באתר הארץ, ‏2 ביולי 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007597378905171

 |
**נאמנות לקוחות** (באנגלית: **Net Promoter** או **NPS - Net Promoter Score**) הוא מדד המבוסס על סקר, בו מתבקשים הנשאלים לדרג את הסיכוי שימליצו לחבר או עמית לעבודה על חברה, מוצר או שירות. נאמנות של לקוח מבטאת את אמונו במוצר או החברה ואת הסיכויים לכך שימשיך לרכוש ולהעמיק את קשריו עם הספק.

כלי ניהול זה משמש כמדד לנאמנות לקוחות והוכח כי הוא מתואם עם צמיחת ההכנסות של החברה שלקוחותיה נאמנים ביחס למתחרים.

NPS אומצה באופן נרחב על ידי חברות פורצ'ן 500 וארגונים אחרים. חברות, מעסיקים או גופים אחרים שואלים את שאלות הלקוחות, העובדים או מגיבים אחרים כמו משווקים, שותפי יישום וספקים.

פירמות רבות עושות מאמצים להגביר את מידת נאמנותם של הלקוחות אליהן, על מנת להגביר את צריכת הלקוחות. הפירמות מתוות תוכניות נאמנות לקוחות, מקימות מועדוני לקוחות, ומאפשרות שורה של הטבות ללקוחות קיימים.

מתנגדי ה-NPS טוענים כי מדדים מתוחכמים יותר המבוססים על תשובות לשאלות מרובות יכולים להיות מנבאים טובים יותר למצב החברה או המוצר בשוק. מבקרים אחרים טוענים שהוא מנבא טוב לרוב אך לא לכל הענפים.

איך זה עובד?
------------

במדד NPS הלקוחות נשאלים שאלה אחת: "באיזו מידה תמליץ על המוצר לאדם אחר?"

המענה נעשה בדרך כלל בסולם שבין 0 ל-10, כאשר 0 הוא: "כלל לא אמליץ", ו-10 הוא "אמליץ במידה רבה מאוד". סקלת הציונים משתנה בין ענפי מסחר שונים.

את הלקוחות שענו על הסקר מחלקים לשלוש קבוצות:

* לקוחות שאוהבים את המוצר (מקדמי מותג) שענו ציון 9–10. לקוחות אלו יישארו עם המוצר ויעמיקו את קשריהם עם הספק לזמן רב ביותר, וכן יסייעו בהמלצתם להגיע לקהלים נוספים.
* לקוחות פאסיביים הם אלו שענו 7-8 ובהם הציון לא מתחשב כלל.
* לקוחות שכלל לא אוהבים את המוצר (מכפישי מותג) שענו ציון 0–6. הסיכוי שלקוחות אלו יישארו עם המוצר או החברה לטווח ארוך הוא קטן יותר, בנוסף לעיתים לא רק שלא ימליצו על המוצר או החברה אלא בכוחם לפגוע בהם על ידי המלצה שלילית.

לאחר שקלול המספרים, לוקחים את אחוז "מקדמי המותג" ומחסרים את אחוז "מכפישי המותג", וזה הציון הסופי.

רייכאלד ממליץ במאמרו להוסיף לאחר שאלת הסקר את השאלה "מה היינו יכולים לעשות טוב יותר?" ואת התשובות לנתח בהתאם לסוג הלקוחות (מקדמים, פאסיביים ומכפישים).

פיתוח המדד
----------

בשנת 1996 כתב פרד רייכאלד את ספרו "אפקט הנאמנות" (אנ') ובו כתב את תפיסת עולמו על חשיבות נאמנות הלקוחות לשגשוג חברה מסחרית. לאחר פרסום הספר פיתחו את השיטה עד לקבלת מדד ה-NPS, פרד רייכאלד, ביין ושות' וחברת Satmetrix. המדד הסופי הוצג על ידי רייכאלד במאמרו משנת 2003 בהרווארד ביזנס רוויו, "המספר היחיד שאתה צריך כדי לצמוח". הפופולריות והשימוש הרחב שלה יוחסו לפשטותה ולמתודולוגיה הזמינה בגלוי.

ראו גם
------

* Customer Success Management
* שביעות רצון הלקוח

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נאמנות לקוחות
* מדריך לביצוע מדד נאמנות לקוחות (באנגלית).
* נוסחה לחישוב מדד NPS באתר אוטוריטה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Call Centers for Dummies, By Real Bergevin, Afshan Kinder, Winston Siegel, Bruce Simpson, p.345
2. ↑  המדד הפשוט שמשתלט על עסקים גדולים באתר FORTUNE.(באנגלית)
3. ↑  אתר למנויים בלבד לירז מרגלית, המתכון לכישלון עסקי: לשאול צרכנים מה הם רוצים, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2021
4. ↑  המספר היחיד שאתה צריך כדי לצמוח באתר הרווארד ביזנס רוויו
5. ↑  שמחה סיגן, ‏נולד מחליף לסקרי שביעות רצון, שמחה סיגן, באתר גלובס, 5 ביוני 2008
מפת הרפורד
**מפת הרפורד** (בלטינית: **Hereford Mappa Mundi**) היא מפת עולם (מפה מונדי) בסגנון מפת אורביס טרארום משנת 1300 לערך. המפה מוצגת כיום בקתדרלת הרפורד בהרפורד שבאנגליה, והיא המפה הגדולה ביותר ששרדה מימי הביניים עד ימינו.

על המפה חתום ריצ'רד מהולידנגהאם ולפורד כיוצרה (המכונה גם "ריצ'רד דה בלו").

תיאור המפה
----------

המפה מצוירת על קלף אחד, ומידותיה 158 ס"מ על 133 ס"מ. המפה מצוירת בדיו שחור, אדום, זהב, כחול וירוק. הצבעים כחול וירוק משמשים לתיאור ימים ונהרות, למעט הים האדום הצבוע בצבע אדום.

במרכז המפה, בתוך מעגל, ממוקמת העיר ירושלים, כאשר בראש המפה כיוון מזרח, ובקצה העליון של המפה גן עדן מוקף במעגל.

אירופה, בצדה השמאלי התחתון של המפה, מסומנת בצבעי אדום וזהב, ואפריקה בצדה הימני התחתון של המפה. 

המפה מבוססת על מפת ביאטוס מעשה ידי ביאטוס מליבאנה, ועל כן היא דומה מאוד למפת אבסטורף שאף היא מבוססת על אותה מפה.

מיקומם של אתרים
---------------

מיקומם של אתרים במפת הרפורד.
מפרט של המפה המציג את האיים הבריטיים
במרכז המפה: ירושלים, ועליה סימן צלב.  

1. גן עדן, מוקף חומה ועיגול של אש.
2. הגנגס.
3. האי האגדי טאפנה. ייתכן שהכוונה לסרי לנקה או סומטרה.
4. הנהרות אינדוס וחידקל.
5. הים הכספי, "ארצם של גוג ומגוג"
6. בבל ונהר פרת.
7. המפרץ הפרסי.
8. הים האדום (צבוע בצבע אדום).
9. תיבת נח.
10. ים המלח, סדום ועמורה, נהר הירדן, הזורם מתוך ים הגליל; ומעליהם: אשת לוט.
11. מצרים והנילוס.
12. הנילוס או "הים המשווני" ומעברו השני האנטיפודס - "ארץ הענקים" בצידה השני של הארץ.
13. ים אזוב ונהרות דון ודניפר; מעליהם: גיזת הזהב.
14. קונסטנטינופול; ולשמאלה דלתא נהר הדנובה.
15. הים האגאי.
16. הדלתא של הנילוס והמגדלור של אלכסנדריה.
17. נורווגיה.
18. יוון ובה הר האולימפוס, אתונה וקורינתוס.
19. כרתים ובה המינוטאור והלבירינת העגול שלו.
20. הים האדריאטי; איטליה ובה רומא, לידה רשום ההקסמטר: Roma caput mundi tenet orbis ena rotundi (רומא בראש, שולטת בעולם).
21. סיציליה וקרתגו.
22. סקוטלנד.
23. אנגליה.
24. אירלנד.
25. האיים הבלאריים.
26. מצר גיברלטר.

ראו גם
------

* מפה מונדי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפת הרפורד** בוויקישיתוף
* תיאור המפה
* אתר קתדרלת הרפורד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015151663
* WorldCat (עם LCCN): no2015-151663

 |
**עמיד סוואפטה** (בערבית: **عميد صوافطة**, בתעתיק מדויק: **עמיד צואפטה**; נולד ב-10 ביולי 2000 בשכם שברשות הפלסטינית) הוא כדורגלן פלסטיני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מרכז שבאב בלאטה מליגת העל הפלסטינית ובנבחרת פלסטין.

קריירת מועדונים
---------------

סוואפטה החל את הקריירה המקצוענית שלו בטובאס, עמה שיחק בין היתר בליגת העל הפלסטינית.

ב-25 ביולי 2022 חתם על חוזה לשנה אחת בנפט מיסאן מליגת העל העיראקית.

ב-1 ביוני 2023 חתם במרכז שבאב בלאטה מליגת העל הפלסטינית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-25 במרץ 2023 ערך סוואפטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בניצחון 2-1 על נבחרת בחריין במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  نفط ميسان يتعاقد مع متوسط ميدان المنتخب الفلسطيني عميد صوافطة באתר ninanews, ‏ 25 ביולי 2022 (בערבית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עמיד סוואפטה"**.
**חיי מוהר"ן** הוא ספר יסוד בחסידות ברסלב המתאר את קורות חייו של מייסדה, רבי נחמן מברסלב, ומכיל שיחות ותורות רבות של רבי נחמן. הספר נכתב בידי רבי נתן מנמירוב אך יצא לאור לאחר מותו בידי תלמידו ר' נחמן גולדשטיין.

תוכן ומבנה
----------

הספר מחולק לכמה פרקים שביחד חורזים את סיפור חייו, כניסתו בעבודת ה' בילדותו, ההתקדמות בעבודת ה' ביום יום, הנהגותיו השונות והמיוחדות, מסעותיו ממקום למקום, ומעשיות וסיפורים שונים שאירעו לו.

מהדורות וכתבי יד
----------------

המהדורה הראשונה הודפסה בלבוב תרל"ד וחזרה ונדפסה מאז עשרות פעמים. לספר זה קיימים מספר כתבי יד. כתב יד שהיה אצל ר' נפתלי מנמירוב (חברו של רבי נתן), כתב יד ניו ג'רזי, וכתב יד ר' פנחס. חלקים ניכרים מכתבי יד אלה, בעיקר הסיפורים הכלולים בו, פורסמו בחיבורו הגדול של מרק. אבל טיבם ויחסם של כתבי יד אלה זה לזה ולמהדורת הדפוס לא ידוע. כתבי יד אלה מצוים בידיים פרטיות.

ספר זה הובא לדפוס בידי ר' נחמן גולדשטיין על פי כתבים שנשארו בעזבונו של ר' נתן. בלא מעט מקרים המביא לדפוס משלים ומבאר את דברי רבו ויש שהוא גם מוסיף מסורות ברסלביות ארוכות תוך כדי ציון "א"ה", כלומר, אמר המעתיק. אבל לעיתים ההשלמות באות ללא ציון זה אלא שהניסוח מלמד שאין אלה דברי ר' נתן. (למשל אזכורו של ר' נתן בגוף שלישי). מצד שני, גולדשטיין השמיט לא מעט קטעים שעלולים לעורר מחדש את ההתנגדות לברסלב ובעיקר השמיט שיחות שבהם רבי נחמן התפאר בגדלותו העצומה. השמטות אלה פורסמו לאחר מכן בידי ר' אלתר טפליקר בחוברת עצמאית וכיום קיימים לא מעט מהדורות המשלבות קטעים אלה בגוף הספר כפי שהיו הדברים במקור.

על פי יונתן מאיר, הספר הוא חלק מקורפוס גדול יותר, שכלל את חיי מוהר"ן, שיחות מוהר"ן ושבחי מוהר"ן שפורק בדפוס, כשמדפיסים שונים מלקטים קטעים שונים ומשמיטים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **חיי מוהר"ן** |

* חיי מוהר"ן, טקסט מלא של הספר
* **חיי מוהר"ן - חלק א**, ‏לבוב תרלד, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  המהדורות השונות מצויות בספריה הלאומית כאן
2. ↑  על כתבי יד אלה ראו צבי מרק, כל סיפורי רבי נחמן מברסלב: המעשיות, הסיפורים הסודיים, החלומות והחזיונות: ליקוט הנוסחים מכתבי יד נדירים וממכלול הספרות הברסלבית בתוספת פרקי מבוא והקשרי הסיפורים (עורך ומביא לדפוס דב אלבוים), תל אביב, תשע"ד 2014
3. ↑  יונתן מאיר, גילוי, כיסוי וצנזורה בחסידות ברסלב, **מחשבת ישראל** 2, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2020
סר **תומפסון קאפר** (באנגלית: **Thompson Capper**;‏ 20 באוקטובר 1863 – 27 בספטמבר 1915) היה מייג'ור גנרל בריטי, מפקד דיוויזיה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, אשר נהרג במהלך קרב לוס.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

### cbvbvbvbvbvbbvbevr;us5; ghs g; wgooe; ghsoeghoehwuhwrh uh;gd;r; hoho;h ;ahe qha;rh;hz/fhlhhfnsgn.lh g/shgoihs oihf/ghb irt'b rjt'hj t]u09u=24690uy90 uw49u 'tuj'gj50y4[0z0rouy 60-=-==+ u s[45uuh90suy9h = usgilfhgishtighslituhgsrtiughsrg htsiughlidh glihslhhtgrw2895y9 yghp98h54pgghpr; 2qrg[[

ב-22 באפריל 1891 הוא הועלה לדרגת קפטן, ולאחר מכן למד במכללת מטה לפני שהועבר עם יחידתו להודו. בשנת 1895 צורף הגדוד שלו לכוח שנשלח לגבול הודו-אפגניסטן כדי להקל על כוח בריטי לכוד בציטרל. שלוש שנים מאוחר יותר הוא שוב היה בפעולה כיועץ ליחידה מצרית של הצבא האנגלו-מצרי תחת הוריישו קיצ'נר שהתקדמה במורד הנילוס במערכה האחרונה של המלחמה המהדית. במהלך פעולות אלו השתתף קאפר בקרב אטברה והיה עם הכוח שנלחם בקרב אומדורמן שהגיע לשיאו. הוא זכה לקידום לדרגת מייג'ור ב-16 בנובמבר 1898.

בשנה שלאחר מכן, 1899, קאפר ורגימנט שלו שוב פעלו באפריקה, והועברו לדרום אפריקה לשרת במלחמת הבורים השנייה. שם מילא קאפר את תפקידו בהצטיינות במשך שלוש השנים הבאות, והוא נשאר בדרום אפריקה ועסק במבצעי גרילה נגד כוחות הבור עד שביתת הנשק במאי 1902. במהלך המלחמה הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל, ועוטר בעיטור אות השירות המצוין (DSO).

לאחר שובו, מונה קאפר לקצין מטה בקורפוס ה-1 במחנה אלדרשוט, וב-11 בדצמבר 1904 הוא הועלה לדרגת קולונל. לאחר מכן הועבר למכללה לפיקוד ומטה, כוויתה בהודו כמפקד המכללה. בשנת 1906 הועלה לדרגת בריגדיר, ובשנת 1908 התחתן עם ויניפרד מרי, ממנה נולד לו בן אחד. בשנת 1910 הוכרה עבודתו במכללה על ידי קבלת תואר עמית מסדר האמבט (CB) לכבוד יום הולדתו של המלך. בשנת 1911 הועבר קאפר מהודו לאירלנד, שם פיקד על חטיבת הרגלים ה-13 עד 1913. הוא חזר לאירלנד זמן קצר לאחר מכן. בעקבות תקרית קורחה, והחליף את חברו יוברט גוף. בתחילת 1914 מונה קאפר למפקח יחידות הרגלים, אולם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-7, שנשלחה לחזית המערבית.

### מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה ה-7 הורכבה מחיילים סדירים ששבו מרחבי האימפריה הבריטית, ובתחילה נשלחה לאנטוורפן לסייע לכוחות הצבא הבלגי, אולם נסוגה לאחר כניעת העיר ולחמה בקרב איפר הראשון, שם ספגה אבדות כבדות. לאחר מכן הוחלפה הדיוויזיה על ידי דיוויזיות מצבא קיצ'נר והצבא הטריטוריאלי, ובמהלך תקופת המנוחה נפצע קאפר באורח קשה מהתפוצצות רימון יד ונשלח לאנגליה עד החלמתו ביולי 1915. בספטמבר 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב לוס, וב-26 בספטמבר נפצע קאפר מירי צלף והוא מת למחרת בתחנת האיסוף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומפסון קאפר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CWGC: 2947368

 |
**שעונית חיקית** (שם מדעי: *Passiflora alata*) המכונה גם **שעונית בעלת גבעול דמוי כנף**, היא מטפס הנושא פרי אכיל(אנ'). היא מקומית לאמזוניה אשר בברזיל. המקומיים אשר חיים באזורים שבהם צמח זה משגשג מכנים אותו אאוּוָקה, אשר משמעותו כוכב אדום בשל מראה הפרח.
הפרי גם כן מאוד מוערך על ידי המקומיים ונאמר שהוא טעים.

תיאור
-----

העלים אובליים או מוארכים, באורך 10-15 ס"מ ו 1-10 ס"מ רוחב. הפרח ריחני וקוטרו 7-10 ס"מ. לרוב פורח בסוף הקיץ או תחילת הסתיו, זקוק לשמש מלאה. מין זה מושך דבורים, פרפרים וציפורים ומתאים לגידול בבית.

הפרי מזכיר ביצה בצורתו, צבעו צהוב עד כתום בהיר, אורכו 8-15 ס"מ ורוחבו 5-10 ס"מ. משקלו מ-90 ועד 300 גרם. הפרי מטופח במספר אזורים בברזיל ומאוד מוערך שם בגלל מספרם המועט של פרחיו.

גלריה
-----

* עלווהעלווה
* מבט צידימבט צידי
* גבעול עם פרחיםגבעול עם פרחים
* מבט מלמעלהמבט מלמעלה
* פרחפרח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שעונית חיקית** בוויקישיתוף
* שעונית חיקית, באתר ITIS (באנגלית)
* שעונית חיקית, באתר NCBI (באנגלית)
* שעונית חיקית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* שעונית חיקית, באתר Tropicos (באנגלית)
* שעונית חיקית, באתר GBIF (באנגלית)
* שעונית חיקית, באתר The Plant List (באנגלית)
* שעונית חיקית, באתר IPNI (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בדלקת של רקמות החיבור התת-עוריות. אם התכוונתם להצטברות תאי שומן מתחת לעור המכונה בטעות "צלוליטיס", ראו צלוליט.

כף רגל ימין נגועה בצלוליטיס
**צלוליטיס** **רַקֶּמֶת** או **דלקת רקמה תת-עורית** היא דלקת אקוטית של רקמות החיבור התת-עוריות.

פתופיזיולוגיה
-------------

צלוליטיס נגרמת לרוב על ידי אחד משני מזהמים שכיחים; *Staphylococcus aureus*, או *Streptococcus pyogenes*. המזהם חודר את שכבת העור דרך פתח היכול להיגרם מטראומה: חתכים מקומיים, שפשופים, שריטות או ניתוחים. ייתכן גם עקב נשיכת בעלי חיים או עקיצה על ידי חרקים היכולים להעביר חיידקים. לאחר החדירה, הוא משחרר את הרעלנים שלו. ללא טיפול מתאים הדלקת יכולה להחמיר: לדלקת בכלי הלימפה (lymphangitis) וקשריות לימפה (lymphadenitis) ולנמקים מקומיים על העור. סיבוך קשה יותר אפשרי הוא בקטרמיה ואלח דם (sepsis).

מקומות שכיחים לזיהום הם הגפיים התחתונות והפנים אף על פי שכל מקום בגוף יכול להזדהם.

תסמינים
-------

לאחר התפתחות דלקת האזור יהיה אדום, נפוח, רגיש, כואב וחם. בדרך כלל יתלוו גם סימנים סיסטמיים כגון חום, צמרמורות, ברדיקרדיה, לחץ דם נמוך, כאבי ראש והזעה. בשכיחות מועטה יכולות להופיע שלפוחיות על האזור ונקודות אדומות על האזורים המודלקים. האזורים הנגועים נוטים להתפשט עם הזמן.

בספירת דם תהיה עלייה של תאי דם לבנים בעיקר מסוג נויטרופילים (סטייה שמאלה).

גורמי הסכנה
-----------

פטרת הרגל (athlete's foot / tinea pedis), דלקת עור (dermatitis), כיבים, ניתוחים, גיל מבוגר, מטופלים מדוכאי חיסון, חולי סוכרת, מטופלים כנגד וירוסים ממשפחת ה-Herpesviridae‏ (HSV1/2, ‏VZV, ‏EBV, ו-CMV). עור שהוא יבש לאורך זמן או נפוח נוטה להתפוצץ וגם הוא מהווה גורם סיכון לזיהום חיידקי.

טיפול
-----

בדרך כלל יינתנו תרופות מקבוצת הצפלוספורינים. אם הדלקת היא בגפה, יש להגביהה מעל לגובה הלב על מנת להוריד את הנפיחות. יש לשקול הנחת רטיות רטובות וחמות כל 2-4 שעות, יש להקפיד על הטמפרטורה של הרטיות, בייחוד במקרים של מטופלים עם תחושות מופחתות כמו בסוכרת על מנת למנוע כוויות. הדרכת המטופל צריכה להתמקד במניעת חזרת הדלקת וטיפול נכון בעור כמו במקרים של ציפורן חודרנית.

בבתי החולים הטיפול הוא במתן אנטיביוטיקה לווריד 3 פעמים ביום במינון גבוה וזאת על מנת למנוע מהזיהום, שיתפשט לשאר אזורי הגוף ולמנוע נזק לבלוטות הלימפה (המגנות על הגוף נגד זיהומים).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **צלוליטיס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צלוליטיס** |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
די מתיל אתר**דימתיל אתר** (Dimethyl ether) הוא תרכובת אורגנית שנוסחתה C2H6O, זהו האתר הפשוט ביותר והוא איזומר של אתנול. די מתיל אתר הוא גז שקוף המשמש חומר גלם לייצור כימיקלים אחרים וכגז דחף לתרסיסים.

ייצור
-----

החומר מיוצר באמצעות תגובת דה-הידרציה של מתנול

{\displaystyle \mathrm {2CH\_{3}OH\ \longrightarrow \ CH\_{3}OCH\_{3}\ +\ H\_{2}O} }

יישומים
-------

* היישום העיקרי בדימתיל אתר הוא ייצור דימתיל סולפט המשמש למתילציה של פנולים, אמינים ותיאולים בתגובה:

{\displaystyle \mathrm {CH\_{3}OCH\_{3}\ +\ SO\_{3}\longrightarrow \ (CH\_{3})\_{2}SO\_{4}} }

* מפיקים חומצת חומץ מ די מתיל אתר בתגובה

{\displaystyle \mathrm {CH\_{3}OCH\_{3}+2CO+H\_{2}O\ \longrightarrow \ 2CH\_{3}COOH} }

* די מתיל אתר יכול לשמש כתחליף לפרופאן כגז פחמימני מעובה ליישומים כחומר דלק בבית ובתעשייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דימתיל אתר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529313105171
* GND: 4271192-7
* LCCN: sh85084420
* NDL: 01092538

 |
**אוניברסיטת סנט קמילוס הבין-לאומית למדעי הבריאות והרפואה** (באיטלקית: **UniCamillus – Università Medica Internazionale di Roma**; באנגלית: **Saint Camillus International University of Health and Medical Sciences** או **UniCamillus**) היא אוניברסיטה פרטית, הממוקמת ברומא, המוכרת על ידי משרד החינוך, האוניברסיטה והמחקר האיטלקי מאז נובמבר 2017. ג'יאני פרופיטה היה מראשי צוות ההקמה של המוסד ובהמשך מונה לרקטור.

פרופיל
------

אוניברסיטת סנט קמילוס מוקדשת אך ורק ללימודי מדעי הרפואה ומכוונת בייחוד עבור סטודנטים בינלאומיים שאינם באיחוד האירופי, כמו גם עבור סטודנטים מהאיחוד האירופי המגלים עניין מדעי ומקצועי בנוגע לסוגיות בריאותיות המשפיעות על מדינות מתפתחות.

בחזון המחויבות ההומניטרית עליה האוניברסיטה מצהירה, ידוע על חתימתה של מזכר הבנות עם איגוד הרופאים ממוצא זר באיטליה (AMSI) והקהילות של העולם הערבי באיטליה (Co-mai), וכן הסכמי שיתוף פעולה עם האיטי, מצרים ומדינות אחרות שאינן אירופיות.

תוכניות לימוד
-------------

מתוכנית הלימודים של האוניברסיטה עולה כי התוכניות הדידקטיות כמו גם פעילויות המחקר מתמקדות בפתולוגיות השורשיות בבעיות הבריאותיות הנפוצות ביותר בדרום הגלובלי כמו מלריה, HIV/איידס, שחפת ומחלות טרופיות מוזנחות, כמו גם דרישות ספציפיות לרופאים ולאנשי מקצוע בתחום הבריאות, הפועלים באזורי מלחמה או באזורים מוכי אסון טבע.

כל הקורסים נלמדים בשפה אנגלית.

### הקורסים המוצעים באוניברסיטה

* תואר דוקטור לרפואה שש-שנתי.
* תואר שלוש-שנתי במיילדות.
* תואר שלוש-שנתי בסיעוד.
* תואר שלוש-שנתי בפיזיותרפיה.
* תואר שלוש-שנתי בטכניקות מעבדה ביו-רפואיות.
* תואר שלוש-שנתי ברדיולוגיה, אבחון דימות וטכניקות רדיותרפיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת סנט קמילוס הבין-לאומית למדעי הבריאות והרפואה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת סנט קמילוס הבין-לאומית למדעי הבריאות והרפואה
**אסכולת אנטוורפן** היא תנועה אמנותית שמרכזה היה באנטוורפן, במהלך המאה ה-16, כאשר בתקופה זו היוותה העיר מרכז כלכלי של ארצות השפלה, ולאחר מכן במאה ה-17 כאשר הפכה למעוז האמנותי של הבארוק הפלמי, בעיקר בידי האמן פטר פאול רובנס.

תיבת נח של פול דה ווס

היסטוריה
--------

אנטוורפן תפסה את מקומה של ברוז' כמרכז הסחר של ארצות השפלה בשנת 1500 לערך. ציירים, אמנים ובעלי מלאכה הצטרפו לגילדה של סנט לוק, שהייתה באנטוורפן.
האסכולה הראשונה שצמחה בעיר היא המנייריזם של אנטוורפן, קבוצה של ציירים אנונימיים שציירו בשיטה הגותית המאוחרת ופעלו בעיר בין השנים 1500–1520. בעקבותיהם פעלו בעיר ציירים מנייריסטיים שעבדו במסורת האיטלקית שהתפתחה בתקופת הרנסאנס הגבוה. יאן מביז היה אמן מרכזי בעיר בתקופה זו. אמנים אחרים, כגון פרנס פלורי המשיכו בסגנון זה.
המהומות שפרצו באזור ארצות השפלה בשנת 1566, פגעו מאוד באמנות העיר. אמנים כגון אוטו ואן ויין התחילו לעבוד בסגנון מיינריסטי מאוחר ועיטור דתי מחודש. באותה תקופה החלה התדרדרות בעיר מאחר שנהר סכלדה היה נתון במצור על ידי ההולנדים, וכתוצאה מכך פחת המסחר.
במאה ה-17 חוותה העיר התחדשות בתחום האמנות. פיטר פול רובנס ויעקב ג'ורדנס פתחו סדנאות, ובהשפעת האמן אנתוני ואן דייק, נעשתה אנטוורפן למרכז הבארוק הפלמי ולמרכז הוצאה לאור, בו הודפס היקף מרשים של תדפיסים מעבודותיהם של אמני העבר וכן איורי ספרים. הודות למספר אמנים שהתמחו בציורי חיות, ביניהם פרנס סנדרס, יאן פיט ופול דה ווס, נשלט תחום זה באנטוורפן במחצית הראשונה של המאה. אמנים רבים הצטרפו לגילדה romanists. כיוון שהמצב הכלכלי החמיר באותה תקופה, וכיוון שהכנסייה והשלטון הפחיתו את תמיכתם הכלכלית, נאלצו אמנים רבים וסטודנטים שלמדו באנטוורפן לעבור להולנד, לאנגליה, לצרפת ולמקומות אחרים. בסוף המאה ה-17 חדלה אנטוורפן לשמש כמרכז גדול לאמנות.

המורשת האומנותית מיוצגת במוזיאונים רבים, וציורים רבים מהאסכולה בכלל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסכולת אנטוורפן** בוויקישיתוף
* "המלך שותה", מידע על יצירתו גדולת הממדים של האמן הפלמי יקוב יורדנס באתר israeli-muni-newsm
**הרציחות באגם בודום** הן שלושה מעשי רצח שהתרחשו על חוף אגם בודום בפינלנד ב-4 ביוני 1960. 

אגם בודום
בליל ה-4 ביוני 1960 חבורה של ארבעה בני נוער (שני בנים ושתי בנות) נפשה בגדת האגם. שלושה מהם נרצחו בדקירות סכין והרביעי נפצע. האדם היחיד ששרד את הרציחות חי חיים תקינים יחסית לאחר מכן. התקשורת הפינית הרבתה לעסוק בנושא ובכל פעם שהתגלו ממצאים חדשים הוא עלה מחדש לכותרות. 

בשנת 1972 גבר הכריז שהוא הרוצח מאגם בודום, אך חקירת המשטרה הפריכה את עדותו. 

בתחילת 2005 לשכת החקירות הלאומית הכריזה שהתיק נפתר. לפי ההכרזה הרשמית, נילס גוסטפסון (Nils Gustafsson), האדם ששרד, הוא זה שביצע את הרציחות בפרץ של קנאה, שהצטרף לרגשות טינה ישנים שהיו לו כלפי אחת מהצעירות (שהייתה חברתו בעבר). הצעירה נרצחה באיטיות ובאכזריות בעוד שהנער והנערה האחרים "הוצאו להורג" יחסית במהירות. 

אחרי יותר מחודשיים של הכנות הוחלט להעמיד את גוסטפסון לדין ב-8 ביוני 2005. המשפט החל ב-4 באוגוסט 2005. התביעה קראה לדון את הרוצח למאסר עולם עקב שלוש הרציחות. לפי התביעה, בחינה מחדש של הראיות בעזרת שיטות מודרניות הצביעה על הנאשם כעל הרוצח. ההגנה לעומת זאת טענה שהרציחות בוצעו על ידי זרים והעובדה שהנאשם סבל מאותן פגיעות כמו שאר הקורבנות, שלא איפשרו לו לרצוח שלושה אנשים, מוכיחות שהוא לא הרוצח. ואכן ב-7 באוקטובר 2005 גוסטפסון זוכה מכל ההאשמות.

הרצח המשולש נתן את ההשראה לשמה של להקת הדת' מטאל מלודי צ'ילדרן אוף בודום אשר הוקמה בתחילת שנות התשעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרציחות באגם בודום** בוויקישיתוף
* בדיקת דנ"א גילתה את דם הקורבנות על גבי נעלי החשוד (אנגלית)
* תחילת המשפט באספו (אנגלית)
**תומאס ג'יימס ויטאקר** (באנגלית: **Thomas James Whittaker**;‏ 21 ביולי 1898, אלדרשוט – 24 באוקטובר 1956, לונדון) היה כדורגלן אנגלי, מדריך כושר ומאמן.

קריירה
------

ויטאקר גדל בניוקאסל החל מגיל צעיר מאוד. הקריירה שלו החלה בצפון מזרח אנגליה כשחקן נוער, ובמקביל הוא למד לקראת תואר של מהנדס ימי שאותו ניצל מאוחר יותר כשעבד עבור חברה מקומית. הוא גויס לצבא הבריטי ב-1917, אך מאוחר יותר עבר לצי המלכותי. ב-1919 הוא שוחרר מהשירות.

ויטאקר היה גם כדורגלן בזמן ששירת ביחידתו, ולאחר מלחמת העולם הראשונה הוא ויתר על הקריירה כמהנדס והצטרף לארסנל של לזלי נייטון בנובמבר 1919. בתחילת דרכו בארסנל הוא שיחק בעמדת החלוץ המרכזי, ולאחר מכן עבר לשחק כשחקן כנף. ויטאקר חתם על חוזה המקצוען שלו בינואר 1920, וערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד החוץ לווסט ברומיץ' אלביון ב-6 באפריל 1920. הוא הפך לשחקן קבוע בהרכב בשנות ה-20, והשתתף ב-70 משחקים שבהם הבקיע שני שערים.

ויטאקר היה חלק ממשלחת התאחדות הכדורגל האנגלית שסיירה באוסטרליה ב-1925. במהלך הביקור הוא השתתף במשחק בוולונגונג ובמהלכו שבר את עצם הפיקה. כתוצאה מכך הוא נאלץ לפרוש ממשחק פעיל. ויטאקר שאף להמשיך לעסוק בכדורגל, והחליט להצטרף לצוות האימון של ארסנל וללמוד פיזיותרפיה. החל מ-1927 הוא היה מדריך הכושר הבכיר של ארסנל תחת הרברט צ'פמן כאשר חלק לא קטן מהשחקנים היו יותר מבוגרים ממנו. לוויטאקר היה תפקיד מרכזי בפעילותו של צ'פמן לשינוי משטר האימונים והפיזיותרפיה במועדון, והוא היה חלק חשוב מהצוות שהוביל את ארסנל בשנות ה-30 המוצלחות.

ויטאקר המשיך לעבוד תחת ג'ורג' אליסון שהחליף את צ'פמן שמת בפתאומיות ב-1934, והתמנה גם לתפקיד מדריך הכושר של נבחרת אנגליה. בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא עבד עבור ארגון ההתרעה מפני תקיפות אוויריות. מאוחר יותר במלחמה הוא שירת כטייס בחיל האוויר המלכותי, והגיע לדרגת מפקד טייסת. הוא קיבל תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית עבור פעילותו בפלישה לנורמנדי.

ויטאקר חזר לתפקיד מדריך הכושר של ארסנל עם סיום המלחמה. לאחר עזיבת אליסון ב-1947 הוא התמנה לתפקיד המאמן החדש; בהדרכתו המועדון זכה בשתי אליפויות (1947/1948 ו-1952/1953) ובגביע ה-FA‏ (1949/1950). אולם, ההצלחה של ארסנל נמוגה בשנות ה-50 כאשר ויטאקר לא מצליח להביא לארסנל כוכבים. הלחץ הכרוך בטיפול בעניינים השוטפים של כל המועדון גבה ממנו מחיר כבד ופגע בבריאותו. הוא מת מהתקף לב בבית חולים לונדוני ב-1956.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טום ויטאקר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* מאמני ארסנל באתר הרשמי של המועדון

| מאמני ארסנל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הוליס (1894 - 1897) • מיטשל (1897 - 1898) • אלקוט (1898 - 1899) • ברדשו (1899 - 1904) • קלסו (1904 - 1908) • מורל (1908 - 1915) • מק'יואן (1915 - 1919) • נייטון (1919 - 1925) • צ'פמן (1925 - 1934) • *שו* (1934) • אליסון (1934 - 1947) • ויטאקר (1947 - 1956) • קרייסטון (1956 - 1958) • סווינדין (1958 - 1962) • רייט (1962 - 1966) • מיי (1966 - 1976) • ניל (1976 - 1983) • האו (1983 - 1986) • *ברטנשו* (1986) • גרהאם (1986 - 1995) • *יוסטון* (1995) • ריוק (1995 - 1996) • *יוסטון* (1996) • רייס (1996) • ונגר (1996 - 2018) • אמרי (2018 - 2019) • *יונגברי* (2019) • ארטטה (2019-) |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 138146937694613830396
* WorldCat: lccn-nb2016013228

 |
**Eye in the Sky** הוא אלבום האולפן השישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית, The Alan Parsons Project, שיצא לאור במאי 1982 על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס. בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-25 בשנת 1983, Eye in the Sky היה מועמד לפרס גראמי לאלבום המהונדס הטוב ביותר. בשנת 2019 זכה האלבום בפרס גראמי לאלבום האודיו הסוחף הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-61.

עטיפת האלבום עוצבה על ידי חברת היפנוסיס מראה רקע ירוק ובו העין של רע.

הפקה
----

Eye in the Sky הוא האלבום הראשון מבין שלושה אלבומים שהפרויקט הקליט על ציוד אנלוגי ומיקס ישירות לקלטת המאסטר הדיגיטלית.

הזמרים באלבום הזה הם: אריק וולפסון (חבר בהרכב), דייוויד פייטון, כריס ריינבו, לני זאקטק, אלמר גאנטרי וקולין בלונסטון.

שחרור
-----

Eye in the Sky היה אלבום הפלטינה האחרון של הלהקה בארצות הברית (יחד עם I Robot ו-The Turn of a Friendly Card).

Eye in the Sky מכיל את שיר הנושא ("Eye in the Sky"), הלהיט הגדול ביותר של הפרויקט, עם שירה של אריק וולפסון. האלבום עצמו זכה להצלחה גדולה, והגיע לטופ 10 (ולפעמים למקום הראשון) במדינות רבות. 

הקטע האינסטרומנטלי הפותח "Sirius", הפך לידוע. הוא נכלל בסרטים רבים, והפך לשיר הנושא של קבוצות ספורט והבולטות שבהם הן הצגת השחקנים של קבוצת הNBA השיקגו בולס החל מעונת 1990/1991 (ובמיוחד בולטת הצגת השחקנים בעונה זו בה זכתה הקבוצה באליפות הליגה הראשונה שלה), והצגת המתאבקים ב-WWE בארצות הברית. בישראל משתמשת קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב בקטע זה בעת הצגת שחקניה במשחקי הבית. בנוסף משמש הקטע לפתיחת וליווי אירועי ספורט אחרים רבים.

ב-1 בדצמבר 2017 שוחררה מהדורת 35 שנה לאלבום, עליה זכה אלן פרסונס, יחד עם מהנדסי המאסטרינג ההיקפי דייב דונלי ופי ג'יי אולסון, בפרס גראמי לאלבום האודיו הסוחף הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-61.

רשימת שירים
-----------

מילות השירים נכתבו על ידי אלן פרסונס, אריק וולפסון, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אלן פרסונס, אריק וולפסון.

| רשימת שירים |
| --- |
| מס' | שם | שירה | משך |
| 1. | Sirius | *אינסטרומנטלי* | 1:54 |
| 2. | Eye in the Sky | אריק וולפסון | 4:36 |
| 3. | Children of the Moon | דייוויד פייטון | 4:51 |
| 4. | Gemini | כריס ריינבו | 2:11 |
| 5. | Silence and I | וולפסון | 7:19 |
| 6. | You're Gonna Get Your Fingers Burned | לני זאקטק | 4:22 |
| 7. | Psychobabble | אלמר גראנטי | 4:51 |
| 8. | Mammagamma | *אינסטרומנטלי* | 3:34 |
| 9. | Step by Step | זאקטק | 3:54 |
| 10. | Old and Wise | קולין בלונסטון | 4:55 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *Eye in the Sky* באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום *Eye in the Sky* באתר AllMusic
* האלבום *Eye in the Sky* באתר Discogs
* האלבום *Eye in the Sky* באתר ספוטיפיי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: c9137ca5-26bd-3374-bebc-a813fbfe9c4f

 |
**סמל ניואה** הוא הסמל של ניואה, המבוסס ברובו על סמל ניו זילנד. הסמל אומץ בשנת 1974, עת זכתה ניואה לעצמאות חלקית מניו זילנד.

היסטוריה
--------

לפני שנת 1974 שימש סמל ניו זילנד כסמלה הרשמי של ניואה. חוקת ניואה, שנכנסה לתוקף ב-19 באוקטובר 1974, קבעה כי לניואה יהיה סמל ייעודי שיהיה תחת אחריותו של יושב ראש הרשות המחוקקת של ניואה וייעשה בו שימוש על מסמכים רשמיים. בשנת 1977 הכירה ניו זילנד רשמית בסמל, והתייחסה אליו בחוקיה. עד שנת 2007 נעשה בסמל שימוש גם בטוקלאו' בשנת 2007 הוחלף הסמל..

עיצוב
-----

עיצובו של סמל ניואה מבוסס ברובו המוחלט על סמל ניו זילנד. הוא מורכב מסמל ניו זילנד המוצג במלואו על מעגל לבן התחום בקו שחור דק. בחלק העליון של המעגל, מעל סמל ניו זילנד, נכתב "Public Seal of Niue" ("החותם הציבורי של ניואה"), ובחלקו התחתון נכתב "Niue" ("ניואה").

סמל ניו זילנד מורכב ממגן המחולק ל-4 רביעים בצבעי כחול ואדום, עליהם מעוטרים:

* כוכבי הצלב הדרומי (בדומה לדגל ניו זילנד)
* גיזת זהב (מסמלת את ענף גידול הצאן)
* אלומת שיבולי חיטה (מסמלת את ענף החקלאות)
* שני פטישים (מסמלים את ענפי הכרייה והתעשייה)

במרכז המגן רצועה אנכית לבנה, ועליה מעוטרות שלוש ספינות המייצגות את חשיבות הסחר הימי ואת ההגירה של המתיישבים לניו זילנד. למגן שני תומכים: מתיישבת אירופאית בהירת שיער הנושאת את דגל ניו זילנד, ולוחם מאורי הנושא מוט לחימה. מעל המגן ממוקם כתר אדוארד הקדוש, ומתחת למגן שני ענפי שרך וסרט עליו כתוב שם המדינה New Zealand.

ראו גם
------

* דגל ניואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל ניואה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  על תפקידו של יושב ראש הרשות המחוקקת בחוקת ניואה (באנגלית)
2. ↑  Application of Act to Cook Island, Niue, and Tokelau, 28 February 1977
3. ↑  החלפת הסמל של טוקאלו משנת 2007, באתר wayback machine

| סמלי מדינות אוקיאניה |
| --- |
| מדינות | אוסטרליה • איי מרשל • איי שלמה • אינדונזיה • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו •  ניו זילנד (איי קוק • ניואה) • סמואה • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי | אפריקה |
| שטחים תלויים | אי הפסחא • אי חג המולד • איי מריאנה הצפוניים • איי קוקוס • בוגנוויל • גואם • הוואי • טוקלאו • ואליס ופוטונה • נורפוק • סמואה האמריקאית • פולינזיה הצרפתית • פיטקרן • קלדוניה החדשה |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית |
פרחי בר של אוסטרליה המערבית
פרחי בר בפארק הלאומי עמק המוות
**פרח בר** הוא פרח הגדל בטבע, שלא נזרע ולא ננטע בכוונה. פרח בר אינו מרביית כלאיים ולא שונה באופן כלשהו מהאופן בו הוא היה בטבע כצמח מקומי, גם אם הוא גדל במקום שלא היה בו באופן טבעי.

"פרח בר" אינו מונח מדויק. המונחים המדויקים הם: "מינים מקומיים" (המופיעים באופן טבעי באזור, פלורה), "מינים אקזוטיים" או introduced species (אנ') (אינם מופיעים באופן טבעי באזור), "מינים פולשים" (שמתחרים מול צמחים אחרים - בין אם הם ילידים ובין אם לא), "מינים מיובאים".

בבריטניה, הארגון "Plantlife International" הקים את "תוכנית הפרחים של המחוז" בשנת 2002, בה הציבור הצביע על סמל פרח הבר עבור כל מחוז. המטרה הייתה להפיץ את המודעות למורשתם של מינים מקומיים ולצורך בשימור, מכיוון שחלק ממינים אלה נמצאים בסכנת הכחדה. לדוגמה, סאמרסט אימצה את הציפורן, לונדון את הערבה, ודנבישייר בויילס בחרו את האשבל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרח בר** בוויקישיתוף
* מגזין Wildflower מקדם את השימוש והשימור של פרחי בר וצמחים מקומיים, Ladybird Johnson Wildflower Center. פורסם בעבר על ידי אגודת הצמחים הילידים בצפון אמריקה
* Plantlife, ארגון בריטניה
* פרחי בר בקפריסין מידע על 1,250 מיני צמחים מקומיים בצפון קפריסין
* פרחי בר אונטריו מידע מפורט על פרחי בר של אונטריו (קנדה) וצפון מזרח אמריקה הצפונית.
* דיווחי פרחי הבר במערב ארצות הברית
* NPIN: מאגר צמחים מקומיים
* מאגר צמחים מקומיים מאגודת צמחי הילידים באמריקה הצפונית (אורכב 30.04.2016 בארכיון Wayback Machine)
* פרח בר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סרטונים ילדים מייבשים פרחי בר ושולחים בגלויות ״פרחי ארצנו״ לילדי הגולה, **1953**, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wild flowers can be found in deserts, forests,
meadows, and fields.
"wildflower". נבדק ב-5 בדצמבר 2014. Wildflower, noun. Any flowering plant that grows without intentional human aid. `{{cite web}}`:  (עזרה)
איבון היא היא פרח בר יחיד מסוגו ובעולם ועל פי מחקר שנעשה גם נחשבת הכי יפה
**רועי גבאי** (נולד ב-23 באוגוסט 1985) הוא ראש עיריית יבנה החל מנובמבר 2022.

ביוגרפיה
--------

רועי גבאי נולד וגדל ביבנה, בן למיכאל ז"ל ואושרה ז"ל (נפטרה .6.3.2024).

את שירותו הצבאי עשה ביחידה מובחרת ושימש מפקד וקצין בסיירת צנחנים וביחידת דובדבן. גבאי מפקד פלוגה ביחידת מילואים מיוחדת בדרגת רב-סרן.

גבאי הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית ותואר שני בהצטיינות יתרה במדיניות ציבורית במרכז הבינתחומי הרצליה (אוניברסיטת רייכמן) לרבות סמסטר קיץ באוניברסיטת טקסס.

שימש שנתיים כיועץ פרלמנטרי בכנסת. לאחר מכן עבד כיזם במספר חברות הזנק, וכן שימש כיועץ לראש מטה הדיור הלאומי במשרד האוצר. במקביל, גבאי היה מרצה לשלטון מקומי ויזמות בממשל במרכז הבינתחומי הרצליה.

לאחר מכן, במסגרת ההתמודדות עם נגיף קורונה, שירת במילואים במפקדת "אלון" כקצין נתונים של מערך החקירות האפידימיולוגיות, ולאחר מכן עבר למשל"ט הקורונה של משרד הבריאות, שם הוביל את תחום הבדיקות המהירות. בהמשך, כיהן כראש מטה המנכ"ל במשרד ירושלים ומורשת.

גבאי נבחר לראשונה למועצת העיר יבנה בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013, כחלק מסיעת "יבנה שלנו", וכיהן כחבר מועצה בקואליציה במשך 5 שנים. באוקטובר 2018 נבחר מטעם סיעת "יבנה במרכז" בראשותו, וכיהן 4 שנים נוספות כחבר מועצה, הפעם באופוזיציה.

לאחר פטירתו של ראש העיר צבי גוב-ארי והחלטת משרד הפנים על קיומן של בחירות מיוחדות לראשות העיר יבנה, הודיע גבאי על התמודדותו לתפקיד. בבחירות המיוחדות שנערכו, גבר גבאי על יריביו חיים מסינג ושמעון עשור ונבחר לראש העירייה. 

בשנת 2022 נבחר גבאי להיות חלק מנבחרת הצעירים המבטיחים עד גיל 40 של שותפויות אדמונד דה רוטשילד ואתר ICE

גבאי נבחר בשנית לראשות עיריית יבנה בבחירות שהתקיימו בפברואר 2024.

חיים אישיים
-----------

גבאי נשוי לטל והם הורים לשלושה. מתגורר בשכונה הירוקה ביבנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רועי גבאי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של רועי גבאי וסיעת "יבנה במרכז"
* רועי גבאי, ברשת החברתית פייסבוק

* רועי גבאי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* רועי גבאי, ברשת החברתית אינסטגרם

* רועי גבאי, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנהל הבחירות לעיריית יבנה, הודעת בחירות רשות מקומית יבנה, באתר עיריית יבנה, ‏24 באוקטובר 2018
2. ↑  סיון חילאי, רועי גבאי נבחר לראשות העיר יבנה, באתר ynet, 16 בנובמבר 2022
3. ↑  יוני גבאי, ראש העיר הבא של יבנה - רועי גבאי, באתר כיכר השבת, ‏16 בנובמבר 2022
4. ↑  אסף הדר, אביחי דלאל, "מקבל את התפקיד ביראת כבוד": רועי גבאי נבחר לראשות עיריית יבנה, באתר ישראל היום, ‏15 בנובמבר 2022
5. ↑  רועי גבאי, 40UNDER40 - הצעירים המבטיחים 2022 - אייס, באתר Ice

| ראשי עיריית יבנה  |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **כוועד מקומי** | משה גרוטר |
| 1949–1953 |
|  |
| **כמועצה מקומית** | אברהם טודוריס | אהרון חג'ג' | יוסף דואני | שלמה מלכא | אפרים לוי | מאיר שטרית |
| 1953–1955 | 1955–1960, 1964–1965, 1966 | 1960–1964 | 1965–1966, 1966–1969 | 1969–1973 | 1973–1986 |
|  |
| **כעירייה** | מאיר שטרית | יהודה ברוס | דוד בן הרוש | צבי גוב-ארי | חיים מסינג (ממלא מקום) | רועי גבאי |
| 1986–1987 | 1987–1998 | 1998 | 1998–2022 | אוגוסט – נובמבר 2022 | 2022– |

 |
גריזופולבין
**גריזופולבין** (באנגלית: **Griseofulvin**) היא תרופה מעכבת פטריות, אך לא הורגת אותן (פונגיסטטית). התרופה הופקה מ-Penicillium Griseofulvum בשנות ה-50. משמשת לטיפול פטרת השיער, הציפורניים והעור. פעילה כנגד הפתוגנים מיקרוספורום, טריכופיטון ואפידרמופיטון אבל לא פעילה כנגד שמרים. בשימוש בעיקר כשמדובר בשטחי פנים גדולים.

מנגנון פעולה
------------

עוצרת את הליך המיטוזה הפטרייתי על ידי קשירת הטובולין. נקשרת לקרטין בתאים הממוינים ונאגרת בתאי האב, הקשר ההדוק והממושך לקרטין מאפשר צמיחה מחודשת ונקייה מהפטרת של הרקמה (בין אם זו עור, שיער או ציפורן).

מתן התרופה
----------

התרופה ניתנת באופן אוראלי ובשל השימוש הזמין בתרופות מקומיות היא אינה בשימוש נרחב. חשוב להמשיך בלקיחת התרופה עד שאין יותר אזורים נגועים. ניתנת במרווח של 6 שעות מאחר שהספיגה משתנה, מאכלים שומניים מגבירים ספיגה.

תופעות לוואי
------------

שלשול, בחילה, עייפות, סחרחורת, בלבול, פריחה, פגיעה בתפקודי כבד אנזימטי, אובדן חוש טעם, תחושת עקצוץ בכפות הידיים או בכפות הרגליים, רגישות לחשיפה ממושכת לשמש, תחושת גרד, אינסומניה, כאב בטן עליונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גריזופולבין** בוויקישיתוף
* גריזופולבין (Griseofulvin), באתר infomed
* גריזופולבין, באתר שירותי בריאות כללית
* גריזופולבין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.