פירוש נוסף ערך זה עוסק בדיין בית הדין הרבני הגדול. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו אליעזר גולדשמידט (פירושונים).

הרב **אליעזר גולדשמידט** (ח' בתשרי תר"ע – כ"ח באדר ב' תשנ"ב, ספטמבר 1909 – אפריל 1992) היה תלמיד חכם ליטאי, דיין בבית הדין הרבני הגדול וחבר מועצת הרבנות הראשית. באחרית ימיו היה מראשי מכון ירושלים.

תולדות חייו
-----------

נולד ביאנובה שבליטא לרב אברהם (תר"ם-תרצ"ו), מחבר "כרם אברהם", ולפייגה-לאה גולדשמידט. אמו נפטרה כשהיה בן 9, ואביו נישא בשנית לאיטל. בהיותו בן 10 נשלח ללמוד בוילקומיר ובהמשך למד בישיבת סלבודקה אצל רבי יחזקאל ברשטין. בשנת תרפ"ד עלה עם הוריו שהתיישבו בחברון ולמד בישיבת חברון. לאחר שניצלה משפחתו מפרעות חברון, חזר ללמוד בסלובודקה עוד שבע שנים, והיה לתלמידם של הרב אייזיק שר והרב ברוך הורביץ. נסמך לרבנות על ידי הרב אברהם דוב כהנא שפירא, רבה של קובנה. 

בשנת תרצ"ז נישא למרים מנוחה פלצינסקי (נפטרה בתשע"א, 2011), בתו של הרב שלמה יהודה לייב פלצינסקי, רב בדווינסק וחתנו של ה"סבא מסלבודקה" הרב נתן צבי פינקל. משנת תרצ"ז (1937), לאחר פטירת אביו, שימש כרב בית כנסת ב"פלאן חדש" בדווינסק.

בשנת תש"א, נמלט עם משפחתו מאימת מלחמת העולם השנייה לאודסה ומשם עלה דרך איסטנבול לארץ ישראל. למד בישיבת היכל התלמוד בתל אביב. הוא סייע לרבו, הרב שר, בהקמת ישיבת סלבודקה בבני ברק, וערך עד שנת תש"ו את הקובץ "כנסת ישראל" שהוציאה הישיבה. בשנת תש"ז עבר לגור סמוך לישיבה ומסר בה שיעורים וכן בישיבת הרב עמיאל ("הישוב החדש"). בתקופה זו התקרב לחזון איש.

### דיינות ופעילות ציבורית

בשנת תשי"א התמנה לדיין בבית הדין בתל אביב, ובתשט"ז (1956) לאב"ד. החל מתשי"ז (1957) שימש כחבר הוועדה הבוחנת לדיינים, והחל מתשי"ט (1959) כחבר הוועדה למינוי דיינים.

בחורף תשכ"ה (1964) נבחר לדיין בבית הדין הרבני הגדול, כמועמדו של הרב הראשי הרב יצחק נסים, וגבר על הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, מועמדו של שר הדתות זרח ורהפטיג. הרב גולדשמידט נחשב למקורבו של הרב נסים גם בשנים הבאות. בהנחיית הרב נסים הסדיר הרב גולדשמידט את תקנות הדיון בפני בתי הדין הרבניים, בסיועו של עורך הדין חיים קאהן. לצד עבודתו הקבועה בבית הדין הרבני השתתף בבית דין מיוחד, על פי סעיף 55 לדבר המלך במועצתו, שהורכב משני שופטי בית המשפט העליון, וכן ראש בית דין עליון דתי או דיין. מותב זה אמור לפסוק במקרי ספיקות על סמכות ייחודית של בית דין.

שימש כדיין עד פרישתו לגמלאות בשנת ה'תש"מ (1979). עם פרישתו, בכנס הדיינים לשנת ה'תש"מ (1980), תיאר הרב שמואל ברוך ורנר את עמיתו הרב גולדשמידט:

> 
> בעבודתו בבית הדין היה הוא בין הראשונים שנתן פסקי דין מנומקים בטוב טעם, בסגנון מיוחד, שזה יצר לבית הדין – לא כשופטים ולא ככתבנים – רוח של תורה בצורה פופולרית. אפשר להגיד שקנאת סופרים תרבה חכמה; רבים קינאו בו שיש לו הכוח הזה וזה הִרְבָּה הַרְבֵּה חכמה.
> 
> 
> 
> — **כנס הדיינים: תשע"ו**, עמ' 481
> 

בתש"כ (1960) ובתשכ"ד (1963) נבחר הרב גולדשמידט כחבר מטעם מועצת הרבנות הראשית לוועדת הבחירות לרבנות הראשית. בקיץ תשכ"ד (1964) נבחר למועצת הרבנות הראשית והיה חבר בה עד תחילת שנות ה-70. במסגרת פעילותו הציבורית קיים קשרים עם שופט בית המשפט העליון אהרון ברק.

היה מקורב מאוד לרב יוסף שלום אלישיב (שכינה את הרב גולדשמידט "אחי"), עמיתו להרכב בית הדין לצד הרב בצלאל ז'ולטי, למד עמו בחברותא קבועה ובמשך שנים ביקר מדי יום בביתו לשם התייעצויות פוליטיות. לאחר התפטרות הרב אלישיב מבית הדין הגדול, סייע לו הרב גולדשמידט להשיג את כספי הפנסיה.

לאחר פרישתו מבית הדין הגדול היה העורך הראשי של סדרת "אוצר מפרשי התלמוד" של מכון ירושלים, וכן חבר נשיאות המכון, לצד הרבנים שלמה זלמן אוירבך, עובדיה יוסף ויצחק קוליץ. פרסם מאמרים רבים בתחום ההלכה והמשפט ומסר שיעורים במקומות שונים, בהם בבית המדרש לרבנים ולדיינים של יד הרב נסים.

התגורר בירושלים. נפטר בכ"ח באדר ב' תשנ"ב (1992), לפי צוואתו בהלווייתו לא נישאו הספדים, והוא נטמן בהר הזיתים בירושלים.

עמדותיו
-------

במועצת הרבנות הראשית נחשב הרב גולדשמידט למזוהה עם הקו החרדי. הוא התנגד יחד עם הרב שאול ישראלי להקלות בהליכי הגיור שאושרו על ידי המועצה. לצד עמיתו וידידו הרב יוסף שלום אלישיב, ובסיועו של הטוען הרבני צבי וינמן, היה בין הרבנים הפעילים נגד בחירת הרב שלמה גורן (שקודם לכן היה ידידו) לרב ראשי ולפסק דין האח והאחות. בפרשת גיורי וינה היה פעיל מרכזי במועצת הרבנות הראשית להחמרת הפסיקה בעניינם. היה חבר אגודת ישראל.

בראשית שנות ה-60 היה חבר בוועדה שבדקה את שאלת בני ישראל מהודו ופסק שהם מותרים להינשא עם יהודים מעדות אחרות.

בעניין משמורת ילדים טען: "ובהחזקת ילדים השיקול טובת הילדים, אינו רק שיקול עיקרי בלבד... אלא שלפי השקפת דין תורה, זהו השיקול היחיד, זה ותו לא. וכל שיקול אחר אשר הוא עניין של ההורים או של אחד מהם, לא ייחשב ולא ישפיע כמלוא נימה בהכרעה נגד שיקול כלשהו של טובת הילד". תקופה מסוימת רווחה גישתו בבתי הדין, עד שהוטמעה עמדתו של הרב אליעזר יהודה ולדנברג, לפיה מלבד החובות – להורים יש גם זכות לגדל את ילדיהם.

בשנת 1966 אישר ביחד עם הרב יצחק נסים והרב יוסף שלום אלישיב פסק דין של בית הדין האזורי שמפלגה חייבת לקיים הסכם התפטרות, מכיוון שדיני אסמכתא חלים רק על התחייבויות של יחידים ולא על התחייבויות בענייני ציבור.

חיים אישיים
-----------

אחיו היה הרב ישעיהו גולדשמידט, אב"ד בתל אביב. גיסיו הם הרב אליעזר פלצינסקי, הרב יוסף פרבר, חבר מועצת גדולי התורה, ראש ישיבת היכל התלמוד ומחבר "עין יוסף". 

חתנו היה הרב חיים סגל, ששימש כדיין, מחבר הספר "טל חיים". בנו הוא הרב אברהם גולדשמידט מטורונטו, מחבר "לב משה" ועוד.

ספרו
----

* **עזר משפט** – פסקים וחידושים בענייני חושן משפט ואבן העזר, ירושלים תשנ"ד (יצא לאור לאחר פטירתו על ידי בני המשפחה)

לקריאה נוספת
------------

* יצחק גולדשלאג, 'גולדשמידט, אליעזר', בתוך: **אנציקלופדיה של הציונות הדתית**, כרך ו, מוסד הרב קוק תשס"א, עמ' 247–248

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספר נדפס בידי בניו, הרב אליעזר והרב ישעיהו, בירושלים בשנת תשמ"ד.
2. ↑  הרב בצלאל דבליצקי, 'רבי יחזקאל ברשטיין – בעל 'דברי יחזקאל', **ישורון** כח, תשע"ג, עמ' תתפג
3. ↑  מרדכי גלזמן, **לטביא ורבניה**, ריגא תש"פ, עמ' 84. במקור אחר נאמר שהחל מת"ש (אוקטובר 1939) שימש ברבנות בדווינסק (נתן ברכהן, **לטביה: בתי כנסת ורבנים**, ריגה תשס"ה, עמ' 228, 53).
4. ↑  עמו הגיעו ארצה הרבנים דב זוכובסקי, אלעזר מנחם שך, זבולון גרז וחיים קרייזווירט ('אורחים גדולים', **תבונה** [א,ד], טבת תש"א, עמוד שני). ראו גם רשימת תלמידי ישיבות פליטים שעלו לארץ: סיוע לרבנים פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 6
5. ↑  ראו: הרב דב כ"ץ, **תנועת המוסר**, כרך ג, ירושלים תשמ"ב, עמ' 114
6. ↑  אודות הישיבה, באתר ישיבת היישוב החדש
7. ↑  ספר החוקים 100, ב' בתמוז תשי"ב, 25.6.1952, עמ' 243
8. ↑  'שינויים בהרכב בתיה"ד הרבניים', **הכרם** ב, סיון תשט"ז, עמ' 54
9. ↑  הודעה על מינוי ועדה בוחנת, ילקוט הפרסומים תשי"ז, עמ' 996.
10. ↑  הרב א. י. אונטרמן והרב א. גולדשמידט – לועדה למינוי דיינים, הצופה, 2 במרץ 1959
11. ↑  נח זבולוני, ריב חדרים בבית הדין הרבני הגדול לערעורין, חרות, 9 במרץ 1965; יעקב אדלשטיין, מי ומי לבית הדין הגדול?, הצופה, 27 בנובמבר 1964; טקס חגיגי בבית הנשיא לרגל מינוי 4 דיינים חדשים לביה"ד הגדול, הצופה, 2 במרץ 1965
12. ↑  נח זבולוני, התנגשות בין הרב ניסים לבין שר הדתות בשאלת מינוי דיינים, חרות, 16 באוקטובר 1964; כתבי-מינוי לדייני בית-הדין הרבני הגדול מ-1.3.65, באתר ארכיון המדינה, עמ' 3
13. ↑  נחום ברנע, הרבנות תמליץ ותאשר, דבר, 19 ביוני 1970
14. ↑  ראו עדותו של הרב מרדכי אליהו, בתוך: **ויאמר מרדכי**, ירושלים תש"ע, עמ' שג
15. ↑  יעקב אבן חן, **הרבנות הראשית לישראל**, תשכ"ד, עמ' 47
16. ↑  'מסיבת פרידה להגר"א גולדשמידט', **שערים**, 13 בנובמבר 1979
17. ↑  יצחק דיש, השיטה המסובכת של בחירת רבנים ראשיים, חרות, 27 באפריל 1960; מועצת הרבנות הראשית בחרה את ארבעת נציגיה לוועדת הבחירות, חרות, 17 באוקטובר 1963
18. ↑  נח זבולוני, בחירת 3 דיינים חדשים לבית הדין הגדול לערעורים - היום, חרות, 13 בספטמבר 1964
19. ↑  ניצן ארליך, ‏"כשהחרדים הפגינו, קיבלתי מכתב מהאדמו"ר מסלונים", באתר כיכר השבת, 1 ביוני 2011; הרב יצחק יוסף, **כנס הדיינים: תשע"ח**, עמ' 24
20. ↑  ב. ראם, 'רב רבנן', מוסף יתד נאמן, כ"ט אב תשע"ב, עמ' 51
21. ↑  **השקדן** א, ירושלים תשע"א, עמ' 125
22. ↑  שם, עמ' 184
23. ↑  הרב יצחק דרזי, בתוך: **ריש"א דגלותא** ב, ירושלים תשע"ד, עמ' תכה
24. ↑  ראו לדוגמה: הרב אליעזר גולדשמידט, 'פתח דבר', בראש **אוצר מפרשי התלמוד – בבא מציעא**, כרך ג, ירושלים תשל"ח; הרב יוסף בוקסבוים, 'עם הספר', בראש **אוצר מפרשי התלמוד** **–** **מכות**, ירושלים תשל"ט
25. ↑  כרטיס קבר: אליעזר גולדשמידט » הר הזיתים, ירושלים, באתר הר הזיתים, ירושלים
26. ↑  ישעיהו ביצור, מועצת הרבנות הראשית החליטה על הקלות בגיור, מעריב, 25 במרץ 1971
27. ↑  ראש ועד הישיבות וראש ישיבת פוניבז' מברכים את הגר"ש גורן, הצופה, 12 ביוני 1968
28. ↑  ראו: **השקדן** א, עמ' 184; שם ב, עמ' 67; **ריש"א דגלותא** א, ירושלים תשע"ד, עמ' שפא, שצג
29. ↑  יום השישי, כ"ז כסלו תשמ"ח; בתוך: **שערוריית הגיורים המזויפים**, תשמ"ט, עמ' 132; א"ש משיח, 'על משמר טהרת היחוס', מוסף יתד נאמן, י"ד ניסן תשס"ד, עמ' 53
30. ↑  הרבנות הראשית, **בני ישראל**, מבוא, באתר היברובוקס
31. ↑  נח זבולוני, "ספר לבן" של הרבנות, חרות, 11 בינואר 1962
32. ↑  ד"ר ישראל צבי גילת, עמדת המשפט העברי כלפי "זכויות" ההורים בילדיהם והמסתעף ממנה לעניין יכולת האם לוותר על האפוטרופסות בהסכם, אתר המכללה האקדמית נתניה
33. ↑  ראו: הרב שלמה דיכובסקי, 'חיובם של הורים ומורים בחינוך למצוות', בתוך: **דברים שיש להם שיעור**, אלון שבות תשס"ה, עמ' 96; הנ"ל, **לב שומע לשלמה**, כרך ב, בני ברק תשע"ד, עמ' שמא
34. ↑  קיום הסכמי בחירות, אתר עולמות
35. ↑  ראו: הרב יואל קטן, 'נתקבלו במערכת' – עזר משפט, **המעין** [מה, א], תשרי תשס"ה, עמ' 87; א. נ. '"עזר משפט" – להגר"א גולדמישדט זצ"ל', **דגלנו**, גיליון שפו, חשוון תשנ"ה, עמ' 12; 'עזר משפט', בתוך **מוריה** רכט-רל [כ, א-ב], כסלו תשנ"ה, עמ' קכז

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007577073305171
* LCCN: nr94033975
* VIAF: 26145304385378571913
* WorldCat: viaf-26145304385378571913

 |