recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אופיר מזרחי** (נולד ב-4 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל נוף הגליל.

קריירה
------

מזרחי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ולאחר שלא זכה לדקות משחק עבר לשחק במועדון ספורט נשר. בשלוש שנים הוא הבקיע 81 שערי ליגה, ובקיץ 2011 הצטרף למחלקת הנוער של עירוני קריית שמונה.

ב-25 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של עירוני קריית שמונה, בניצחון 2–0 נגד בני יהודה תל אביב, ובאותו משחק גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. ארבעה ימים לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית, בהפסד 0–2 לאתלטיק בילבאו בשלב הבתים של הליגה האירופית. את עונת 2012/2013 הוא סיים עם שלושה שערים ב-15 משחקים בקבוצה הבוגרת. בעונת 2013/2014 הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, כבש שישה שערי ליגה, ובסיום העונה היה שותף לזכייה בגביע המדינה, לראשונה בתולדות המועדון, לאחר שנכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק הגמר מול מכבי נתניה.

ב-13 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות נגד בלגיה. ב-8 בספטמבר 2013 הבקיע את צמד שערי הבכורה שלו במדי הנבחרת, בניצחון 2–7 נגד אזרבייג'ן, ובסך הכול כבש שישה שערים בעשרה הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

בעונת 2014/2015 כבש שוב שישה שערי ליגה, והיה שותף לעונה מוצלחת נוספת של עירוני קריית שמונה, כשסיימה במקום השני בליגה. בעונת 2015/2016 כבש עשרה שערי ליגה.

ב-23 ביוני 2016 הושאל לעונה אחת ללוגאנו מליגת העל השווייצרית, במדיה ערך 22 הופעות וכבש שער אחד.

ב-26 ביוני 2017 חזר לישראל וחתם לשלוש שנים במכבי חיפה. ב-1 באוקטובר 2017 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–0 על מועדון ספורט אשדוד, ובסך הכל בעונת 2017/2018 כבש שישה שערי ליגה. ב-29 בינואר 2019 הושאל למכבי פתח תקווה, במדיה ערך 11 הופעות עד תום עונת 2018/2019 וירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-10 ביולי 2019 הושאל לסקציה נס ציונה לעונה אחת.

ב-6 בפברואר 2020 חתם בהפועל חיפה עד תום עונת 2019/2020, עם אופצייה לעונה נוספת.

ב-5 באוגוסט 2020 חתם לעונה אחת בעירוני קריית שמונה.

ב-16 באוגוסט 2021 חתם בעירוני טבריה מליגה א'. בעונת 2021/22 היה מזרחי שותף להעפלתה של הקבוצה לליגה הלאומית לאחר שבע שנים.

ב-18 ביוני 2023 חתם בהפועל נוף הגליל.

תארים
-----

עירוני קריית שמונה
* גביע המדינה: 2013/2014
* אלוף האלופים: 2015

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  גידי ליפקין, ‏יעד חדש: אופיר מזרחי חתם בסקציה נס ציונה, באתר ONE‏, 10 ביולי 2019
2. ↑  מיכאל וייסרמן, ‏‏אופיר מזרחי חתם בהפועל חיפה, חיים סילבס: "מכבי ת"א פגיעה", באתר ספורט1, 6 בפברואר 2020
3. ↑  שלום אלבז, ‏אופיר מזרחי חתם לעונה אחת בקריית שמונה, באתר ONE‏, 6 באוגוסט 2020
4. ↑  מערכת דאבל פס, החתמת הקיץ: אופיר מזרחי חתם בעירוני טבריה, באתר דאבל פס, 16 באוגוסט 2021
5. ↑  נשאר בצפון: אופיר מזרחי חתם לעונה בהפועל נוף הגליל, באתר וואלה!‏, 18 ביוני 2023
הרב אונגר בדרשה (2008)
הרב **מרדכי דוד אונגר** (נולד בכ"ה אדר ב' ה'תשי"ד) הוא האדמו"ר של חסידות "**באבוב 45**", המונה כ-2,000 משפחות - כשליש מחסידות באבוב כולה.

תולדותיו
--------

נולד בארצות הברית, לאדמו"ר יעקב יצחק מדומברובה, מצאצאי רבי חיים הלברשטאם מצאנז. אמו הייתה בתו של רבי יהושע אשר רויטבלט, אדמו"ר בשדליץ. הוא למד בישיבת באבוב בקראון הייטס ובישיבת בית התלמוד בברוקלין. התחתן עם רבקה שינדל בת האדמו"ר הרביעי מבאבוב, רבי נפתלי צבי הלברשטאם. ושימש כראש ישיבת באבוב. הוא ההדיר את ספר השו"ת "דברי חיים" של סבו האמור, והוציאו בשלושה חלקים בתוספת הערותיו.

לאחר פטירת חותנו האדמו"ר נפתלי צבי הלברשטאם, בשנת ה'תשס"ה (2005) התפלגה החסידות. רוב מוחלט של החסידים הכתירו כאדמו"ר את רבי בן ציון אריה לייבוש הלברשטאם, אחיו הצעיר של רבי נפתלי צבי. כשליש מהחסידים קיבלו עליהם את הרב אונגר כאדמו"ר.

בית מדרשו שוכן כיום בבניין בית יעקב שברח' 45 בשכונת בורו פארק שבברוקלין. בהתאם לפסק הדין בבוררות בין חצרו ובין החצר הגדולה של חסידות באבוב, שמה הרשמי של חצרו הוא "באבוב 45".

דברי תורתו מופיעים מדי שבוע תחת הכותר "דברות קודש".

קהילתו מתרכזת בעיקר בבורו פארק אך קיימים מרכזים בוויליאמסבורג, במונסי, בלייקווד, בלונדון, באנטוורפן ובישראל.

משפחתו
------

* מאז פטירת אביו, מכהן אחיו הרב בן ציון כאדמו"ר מדמברובה, בבית המדרש שהקים אביו בניו יורק.
* גיסו, רבי יהושע רובין (בן רבי מרדכי דוד מסאסרגן), הוא אב בית הדין בחצרו.
* בנו הרב יוסף ראש הישיבה קטנה, ומלפנים רב בית המדרש "אפריון של שלמה".
* בנו הרב שלום הוא ר"מ בישיבה קטנה, וממונה על הקהילה בלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אברמי פרלשטיין, האדמו"ר הכריז בכנס סגור: "אני באבוב-45", באתר בחדרי חרדים, 19 בנובמבר 2014
* אלי שוורץ, הכירו: הלוגו החדש של באבוב 45 • צפו: גלריה מהכינוס ההיסטורי, באתר חרדים10, 19 בנובמבר 2014
* מרדכי דוד בן יעקב יצחק אונגר (1954-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Marcin Wodziński, Historical Atlas of Hasidism, הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 2018. עמ' 204.
2. ↑  אבי סבו, רבי מרדכי דוד אונגר מדומברובה, נשא לאשה את נכדתו של ה"דברי חיים"
3. ↑  משה ויסברג, המחלוקות והפיצולים בחצרות החסידים, באתר בחדרי חרדים, 28 בספטמבר 2018

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**רבי נפתלי צבי הלברשטאם** | **אדמו"רי באבוב** 2005 - היום | **הבא**:**אין** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306775905171
* ISNI: 0000 0000 7057 246X
* LCCN: no2003036655
* VIAF: 97170354
* WorldCat: lccn-no2003036655

 |
**כְּרִישׁוּעָל גְּדוֹל-עַיִן** (שם מדעי: *Alopias superciliosus*). הוא מין של כריש ממשפחת הכרישועליים המצוי בסכנת הכחדה עקב דיג למטרות שימוש בעורו ובכבד שלו, אף שבשרו לא נחשב לטעים.

מאפיינים
--------

כרישועל גדול-עין חי בטבע בכל האוקיינוסים אך אינו נפוץ מאוד ומצוי הרחק מהחופים בים הפתוח באזורים הטרופיים והממוזגים והוא נע מעומק של 300–500 מטר עד לפני המים לעיתים קרובות.

כריש זה הוא סגול כהה עד חום-סגול והבטן בהירה ולאחר המוות צבעו הופך לאפור עד אפור כהה. אורכו הממוצע 3.3-4 מטר ומשקלו הממוצע 160 ק"ג. הפרט הגדול ביותר שנתפס ליד ניו זילנד הגיע לאורך 4.6 מטר ושקל מעל 360 ק"ג. הכריש בעל זנב גבוה דמוי-חרמש וגוף גדול וזרים עם סנפירים ארוכים וראש קצר. ארובות עינינו של כריש זה גדולות ביותר ועוזרות לו לראות בחשיכה. בתוך פיו טור של שיניים חדות.

הכריש מותאם לציד של להקות דגים קטנים כמו מקרל, הרינג, בקליים ושיבוטיים, מפרשניים קטנים, אלפיזאוריים וכן דיונונים שונים. הכריש פוצע את טרפו באמצעות זנבו דמוי החרמש ואז חוטף עם פיו את הטרף.

הוא עצמו עלול להיטרף בידי כרישים גדולים ובידי האורקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרישועל גדול-עין** בוויקישיתוף
* כרישועל גדול-עין, באתר ITIS (באנגלית)
* כרישועל גדול-עין, באתר NCBI (באנגלית)
* כרישועל גדול-עין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* כרישועל גדול-עין, באתר FishBase (באנגלית)
* כרישועל גדול-עין, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרישועל גדול-עין באתר הרשימה האדומה של IUCN

| דמויי עמלץ |
| --- |
| עמלציים | 

|  |  |
| --- | --- |
| קרכרודון | עמלץ לבן |
| עמלץ מאקו | עמלץ כחול • עמלץ ארוך סנפיר |
| למנה | למנה חוטמנית • כריש הסלמון |

 |  |
| כרישי חול | 

|  |  |
| --- | --- |
| כריש-שן | כריש-שן שורי • כריש-שן הודי |
| אודונתספיס | כריש חול קטן-שיניים • כריש חול גדול-עין |

 |
| כרישי גובלין | 

|  |  |
| --- | --- |
| כריש גובלין | כריש גובלין |

 |
| כרישועליים | כרישועל שיטן • כרישועל גדול-עין • כרישועל זנבתן |
| כרישים ענקיים | כריש ענק |
| כרישים גדולי פה | כריש גדול-פה |
| כרישי תנין | כריש תניני |
|  |
| --- |
| * 
* הפסל במבט לכיוון צפון ומאחוריו הר הרצלהפסל במבט לכיוון צפון ומאחוריו הר הרצל
* הפסל במבט לכיוון דרום. ברקע משמאל שכונת בית וגןהפסל במבט לכיוון דרום. ברקע משמאל שכונת בית וגן
* הפסל במיקום הזמני, (ליד המרכז הרפואי שערי צדק)הפסל במיקום הזמני, (ליד המרכז הרפואי שערי צדק)
ישנן 4 תמונות בגלריה. ניתן להקיש על תמונה להגדלתה |

**מחווה לירושלים – סטאביל** הוא פסל המהווה מיצב סביבתי רחב ממדים המוצב בכיכר הולנד שבהר הרצל במערב ירושלים, בפינת הרחובות הפסגה, קריית היובל ועין כרם. הכינוי העממי של הפסל הוא **"הפסל האדום"**.

היצירה
------

הפסל הוקם ב־1977 והוא הפסל האחרון מעשה ידי הפסל האמריקאי אלכסנדר קלדר.
הוא מורכב משש קשתות פלדה אדומות במשקל כולל של כ-65 טון, המחוברות במסמרות. הקשתות מהוות הד צורני להרים סביב ואמורות להזכיר לצופה את נוף הרי ירושלים, תוך שהצופה מסוגל לראות את ההרים מבעד לקשתות. צבע הפסל נועד להוות ניגוד לנוף ההרים הירוק שסביבו. ממערב לפסל משתרע יער החיים שמהווה חלק מיער ירושלים. מיקום הפסל נבחר על ידי קלדר וד"ר מרטין וייל, אולם קלדר לא זכה לראות אותו מוצב במקום שנה לאחר שנפטר
. 

במשך העבודות לבניית הרכבת הקלה בירושלים בשדרות הרצל הועבר הפסל באופן זמני למגרש פנוי בשדרות הרצל פינת רחוב שמואל בייט הסמוך למרכז הרפואי שערי צדק. באביב 2008 הוחזר הפסל למקומו המקורי, נצבע מחדש בצבע "אדום קלדר" שהוזמן מחו"ל במיוחד לשם כך, והוצב מעל בניין חניון שנבנה כחלק מפרויקט הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים.

מיקומו החדש של הפסל נמצא בנקודת תצפית הצופה אל יער ירושלים ואל עין כרם סמוך אל תחנת הרכבת הקלה.

הנצחת הפסל בבול דאר ישראלי
--------------------------

ב- 7 בפברואר 1995, השירות הבולאי הנפיק סדרה של שלושה בולי דאר שהוקדשו לפסלי חוצות של שלושה פסלים ישראלים: יצחק דנציגר, דוד פלומבו ואלכסנדר קלדר. האמן אד ואן אויין עיצב את סדרת הבולים. על אחד משלושת הבולים בסדרה מופיע הפסל "מחווה לירושלים - סטאביל" שפיסל קלדר.

גלריה
-----

* נקודת תצפית אל יער ירושלים ואל עין כרםנקודת תצפית אל יער ירושלים ואל עין כרם
* שלט הסבר לזכרו של הפסל אלכסנדר קלדרשלט הסבר לזכרו של הפסל אלכסנדר קלדר

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **ירושלים - מבט ארכיטקטוני**, כתר הוצאה לאור, 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחווה לירושלים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פסל קלדר חוזר הביתה באתר הקרן לירושלים
2. ↑  עלון סטאביל, הר הרצל, ירושלים, 1977, באתר התאחדות בולאי ישראל
**אהרן (רוני) בריזון** (נולד ב-16 באוקטובר 1944) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם סיעת שינוי בכנסת ה-16.

ביוגרפיה
--------

בוגר בית הספר התיכון הדתי צייטלין בתל אביב. בצעירותו יצא בשאלה. שירת בממר"ם ובחיל התותחנים. מילא תפקידי ניהול שונים בתחום המחשוב וטכנולוגיית המידע (CIO של בנק הפועלים, COO של בנק הפועלים ארצות הברית, מנכ"ל חב' כלל מערכות בע"מ).

פעיל בתחומי דת-ומדינה. חבר בעמותת "עם חופשי" ועמותות אחרות לחירויות האזרח. הצטרף למפלגת "שינוי" (1999). בריזון נהג לכתוב טור במקומון התל אביבי "העיר", ולאחר מכן בביטאונה של "שינוי", בשם העט "אינג' קדיד לפר".

בריזון ריכז בכנסת ה-16 את נושאי "דת ומדינה" של הסיעה. אחראי במסגרת התפקיד לכל המתרחש בתחום, מתקציבי המוסדות החרדיים ועד טיפול בתלונות הציבור החילוני. בתחום זה ניתן לציין את נושאי קיצוץ הקצבות לחרדים ולאחרים, ביטול משרד הדתות, ניסוח והנחה על שולחן הכנסת של חוק הנישואין האזרחיים (הקרוי "חוק ברית הזוגיות"), קיצוץ הכספים בתקציבי הישיבות והעמותות החרדיות, השוואת גובה קצבאות הילדים והורדת סכומי הקצבה, חיסול התקצוב הכפול של החינוך היסודי, הדתי והחרדי והתחלת פירוק המועצות הדתיות.

בעבודתו השוטפת בכנסת היה חבר בוועדת הכספים, בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בוועדת הכנסת ובוועדה לענייני עובדים זרים. סגן יו"ר הסיעה בכנסת. עמד בראש ועדת המשנה של ועדת הכספים לרפורמה במינהל הלוואות המדינה, שעסקה בהגדלת הסחירות וייעול הניהול של מילוות המדינה. היה חבר (יחד עם הח"כים אברהם שוחט וחיים אורון) ב"צוות השלושה" שהכין את "חוק פינוי-פיצוי" למפוני רצועת עזה. היה שותף לדיונים בוועדת הכספים בעניין הרפורמה בשוק ההון ובבנקים.

הגיש והשתתף בהגשתן של הצעות חוק במספר נושאים: עונשי מינימום לאשמים באלימות סכינאית, הכרה באתר הכרזת המדינה (המוזיאון הישן בתל אביב) כאתר לאומי מוגן, ועוד. רוב הצעות החוק שהגיש מתרכזות בנושאי דת ומדינה.

בנוסף לכל אלה, טיפל בריזון במקרים של בעיות, אפליה והתנכלויות על רקע של כפיית דת או מניעת חירויות הפרט על ידי גורמים ממשלתיים, ציבוריים או פרטיים.

עקב פיצול סיעת "שינוי" לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, עזב בריזון יחד עם חברי כנסת נוספים את המפלגה ועבר למפלגת "חץ". מכיוון שמפלגת "חץ" לא עברה את אחוז החסימה, הוא נותר מחוץ לכנסת.

ב-25 במרץ 2007 אישרה הממשלה את מינויו של בריזון לציר כלכלי לאיחוד האירופי בבריסל .

בריזון התמודד בבחירות לכנסת התשע עשרה במקום העשרים ברשימת התנועה. לקראת הבחירות למועצת העיר תל אביב בשנת 2013 הוצב במקום השני ברשימת תנועת מהפך ירוק בתל אביב-לתת לחיות אך לא נבחר למועצה. ב-2018 שובץ במקום השישי ברשימה זו, ששינתה שמה ל"חי חילונים ירוקים".

בריזון הוא אחיו של הסאטיריקן ב. מיכאל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* רוני בריזון, באתר הכנסת

* רוני בריזון, באתר כנסת פתוחה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור - אתר חופש
2. ↑  הודעת ציפי לבני על רשימת מועמדי התנועה, 6 בדצמבר 2012.
ג'ואן פיטרס
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**ג'ואן פיטרס** (באנגלית: **Joan Sydney Peters**‏ 29 באפריל 1936 - 5 בינואר 2015) הייתה מפיקת טלוויזיה, פרשנית פוליטית, מרצה ועיתונאית יהודיה-אמריקאית. נודעה בעיקר בזכות ספרה רב המכר, "מאז ומקדם", שזכה גם בפרס הספר היהודי הלאומי האמריקאי.

קורות חיים
----------

ג'ואן סידני לבית פרידמן נולדה בשיקגו ב-1936, צאצאית למהגרים יהודים מהולנד. היה לה אח אחד. נישאה לראשונה לגרי פיטרס ומנישואין אלה נולדה לה בתה לורי. אף שהתגרשה היא שמרה במשך שנים רבות את השם פיטרס. נישאה בשנית לעורך דין סטנלי א. קפלן, ממנו התאלמנה ב-1991. ב-1997 נישאה בשלישית לד"ר ויליאם קארו, מצאצאי רבי יוסף קארו, רופא עור יהודי, שאת שני בניו אימצה. התגוררה כל ימיה בשיקגו.

קריירה
------

פיטרס החלה את דרכה המקצועית כעיתונאית בשיקגו דיילי ניוז. לאחר מכן הייתה פרשנית פוליטית ברשת הטלוויזיה הציבורית האמריקאית, PBS, ומפיקה ברשת הטלוויזיה האמריקאית CBS. בין השאר יצרה ב-1973 סדרת טלוויזיה דוקומנטרית על הסכסוך הישראלי-ערבי. לדבריה, היא הגיעה אז למזרח התיכון כפעילת זכויות אדם פרו-פלסטינית, ובעת ביקורה זה החלה לשנות את דעותיה בהדרגה. בתקופת נשיאותו של ג'ימי קרטר בארצות הברית (1976–1980) שימשה כמרצה בפני אנשי הממשל בנושאי הסכסוך הישראלי-ערבי וכיועצת מיוחדת לעניינים אלה לבית הלבן.

בשנותיה האחרונות הייתה יועצת וחברת המועצה האקזקוטיבית של "המועצה הלאומית למדיניות חוץ אמריקאית" – NCAFP, מיסודו של הנס מורגנטאו וכיהנה כחברת כבוד במועצת האגודה להיסטוריה יהודית של אינדיאנה.

כתיבתה
------

כתבה בעיתונים ובמגזינים רבים, בהם קומנטרי, הארפרס, ניו ריפבליק, ניו לידר ועיתונים נוספים.

התפרסמה בעיקר בזכות ספרה "מאז ומקדם", שיצא לאור ב-1984 בהוצאת הארפר ורו, וזכה כעבור שנה בפרס הלאומי לספרים יהודיים (*National Jewish Book Award*) בארצות הברית. הספר היה רב-מכר ועורר מחלוקת, הן בארצות הברית והן בבריטניה. הוא תורגם לעברית על ידי אהרן אמיר ויצא לאור בישראל בשנת 1988 בהוצאת הקיבוץ המאוחד, ובמהדורה מאוחרת יותר בשנת 2008. בפברואר 2017 הושק אתר אינטרנט של הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם ג'ואן פיטרס, 2008 (באנגלית)
* זאב גלילי, ג'ואן פיטרס – החוקרת שחשפה את הבלוף של הפליטים הפלסטינים, 7 באוקטובר 2009, באתר הגיון בשיגעון
* ריאיון עם ג'ואן פיטרס ובעלה ד"ר ויליאם קארו בביקורם בחברון, 2010 (באנגלית)
* על ג'ואן פיטרס וספרה, 7 בינואר 2015, באתר ג'רוזלם פוסט
* על ג'ואן (פיטרס) קארו, 7 בינואר 2015, באתר שיקגו טריביון
* מאמר הספד על ג'ואן פיטרס, 12 בינואר 2015, הניו יורק טיימס
* נדב שרגאי, לא מאז ולא מקדם, באתר ישראל היום, 13 בפברואר 2015
* אמיר לוי, ‘מאז ומקדם’: הסופרת האמריקאית שחשפה את הבלוף הפלסטיני, באתר מידה, 19 באפריל 2018
* אביה שקלאר, ‏האישה והאגדה על העם הפלסטיני, בעיתון מקור ראשון, 8 באוקטובר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר המועצה למען הספר היהודי, בארצות הברית
2. ↑  אתר האינטרנט של הספר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007348279405171
* BnF: cb15076982d (data)
* CiNii: DA02675824
* GND: 1066257892
* ISNI: 0000 0001 0878 694X
* LCCN: n83213065
* NDL: 00472965
* NLA: 35158402
* NTA: 07142427X
* Trove: 845930
* VIAF: 22430366
* WorldCat: lccn-n83213065

 |
**ההבטחה** (באנגלית: **The Promise**) היא מיני-סידרה טלוויזיונית בריטית, בת 4 פרקים, המתארת את השנים האחרונות (1948-1945) של פעילות הצבא הבריטי בפלשתינה בתקופת המנדט הבריטי עד למלחמת העצמאות של מדינת ישראל. חשיבותה החוץ-טלוויזיונית של הסדרה, בהצגתה את המאבק היהודי-פלסטיני בשנות הארבעים דרך מבטו של צד-שלישי המעורב אף הוא ישירות במהלך הקונפליקט בשטח: חיילי המנדט הבריטי בארץ ישראל.
הסדרה נכתבה ובוימה בידי פיטר קוזמינסקי (אנ') יהודי בריטי לאחר שקיבל מכתב מאדם ששירת כחייל בצבא הבריטי בפלשתינה שם הוצב לאחר לחימה ממושכת במלחמת העולם השנייה ובו סיפר על חוויתיו כחייל בשלהי ימי המנדט. ולאחר מכן ריאיין עוד כ-80 אזרחים בריטים אשר שירתו בפלשתינה כחיילים בשלהי ימי המנדט.

העלילה מסופרת בשתי תקופות: האחת פרי יומנו האישי של סמל (סרג'נט) בצבא המנדט הבריטי בארץ משלהי המנדט, והתקופה האחרת היא בישראל ובשטחים כשישים שנים אחרי, כפי שהם נגלים לעיניה של נכדתו התיירת הבריטית המגיעה לארץ לראשונה, מלווה ביומנו ועוקבת אחר גורלו.

הסדרה שודרה בערוץ 4 הבריטי בפברואר 2011, ולאחר מכן גם בטלוויזיה האוסטרלית. כמו כן הסדרה דובבה לצרפתית ושודרה בטלוויזיה הצרפתית.

למרות שהסדרה זכתה לשבחים ולביקורות חיוביות בבריטניה, הסדרה זכתה לביקורת שלילית בישראל בשל כך שהיא הציגה את הסכסוך מנקודת מבט אנטי ישראלית, והציגה את אנשי אצ"ל וחיילי צה"ל בצורה שלילית. בגלל זה בישראל הוקרנה הסדרה בסינמטק ירושלים, סינמטק תל אביב וסינמטק חיפה, ולא שודרה בטלוויזיה הישראלית. נספח העיתונות בשגרירות ישראל בלונדון, תקף את הסדרה משום שלטענתו היא מציגה את הישראלים כתאבי דם, ואמר: "במהלך הקריירה בת 15 השנים שלי מעולם לא ראיתי דבר כזה בתקשורת המערבית". הסדרה בשלמותה הועלתה לאתר יוטיוב תחת השם 'Palestine under British Mandate'.

שחקנים ישראליים המופיעים בסדרה
------------------------------

רוב-ככל הסדרה צולמה באתרים בישראל, וכמה ישראלים יהודים משתתפים בה כשחקנים. מביניהם, בולט איתי טיראן המשחק בתפקיד מרכזי. בתפקידים משניים שונים מופיעים בה, בין השאר: סמדי וולפמן, שי אגוזי, יאיר רובין, גיא לואל, תומר אופנר, נועה קולר, איילה ליפשיץ, רועי אסף, מתי אטלס, אייל רוזלס, אילן גנני, מיכל רובין, בני אלדר, אלון דהן, יגאל רזניק, יורם יוספסברג.

אירועים היסטוריים המתוארים בסדרה
--------------------------------

* שחרור מחנה הריכוז ברגן-בלזן
* פיצוץ מלון המלך דוד בירושלים
* הפיכת הכפר הפלסטיני 'עין חוד' ליישוב הישראלי 'עין הוד'
* פרשת הסרג'נטים וחטיפתם בידי האצ"ל
* חשיפת הסליק ביגור
* הפשיטה הבריטית הגדולה על תל אביב במסגרת השבת השחורה
* עימותי מתנחלים ופלסטינים בחברון
* הטבח בדיר יאסין
* הקרב על חיפה בשנת 1948
* הנכבה הפלסטינית והגירת הפליטים עם עזיבת הבריטים
* פיגועי מחבלים מתאבדים בישראל
* צה"ל ברצועת עזה
* הריסת בתים בסכסוך הישראלי-פלסטיני

קישורים חיצוניים
----------------

* "ההבטחה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ההבטחה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* טל פרי, ‏להיט בערוץ 4 בבריטניה: סדרה הקושרת בין ישראל לנאציזם, באתר גלובס, 20 במרץ 2011
* רותה קופפר, "ההבטחה": בבריטניה מהללים, בישראל מסתייגים, באתר הארץ, 15 באפריל 2012
רבי **יהודה הורוביץ** (י"ג בתמוז ה'תרנ"ב – ט' בחשוון ה'תשמ"ב) היה האדמו"ר השני מסטוטשין, ומייסד חצר סטוטשין בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת תרנ"ב לרבי יצחק הורוביץ, האדמו"ר מסטוטשין, בנו של רבי משה הורביץ מרוזבדוב, ולאסתר ליבא בת רבי מנחם מנדל אייכנשטיין מזידיטשוב. נקרא על שם חותן רבי משה, רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים מסיגט. בגיל ארבע התארס עם חיה, בת בן-דודו רבי יהושע שפירא מריבטיטש. החתונה התקיימה בט"ו בסיוון ה'תרע"ב.

נסמך להוראה על ידי הרב יהושע וידרקר, אב"ד פשמישל.

אביו כיהן כרב העיר סטוטשין, ומשנת ה'תרנ"ד כיהן גם כאדמו"ר בעיר; לפני מלחמת העולם הראשונה עבר אביו לטרנוב והוא מילא את מקומו ברבנות סטוטשין ומסר שיעורים לבחורים. בנוסף, אביו ציווה עליו לקבל קוויטלאך, ושלח אליו אנשים לקבל ברכות.

היה חשוך בנים במשך שנים ארוכות, וכסגולה נסע בשנת ה'תרצ"ו נסע לארץ ישראל, שם התגורר כשנתיים. בטבריה שהה בביתו של הרב יואל אשכנזי, ולאחר מכן עבר לירושלים, שם נולדה לו בתו היחידה, חנה [אמו של כ"ק אדמו"ר שליט"א. בהמשך הוא חזר לגליציה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא נמלט ללמברג, יחד עם עוד אלפי פליטים. משם נשלח לעבודת פרך בסיביר. בשנת ה'תש"ב הוא הועבר לסמרקנד, שם הוקלו התנאים, ובה שהה עד לסיום המלחמה.

בשנת ה'תש"ו הוא עבר להתגורר באנטוורפן, וניהל שם בית מדרש לחסידי דז'יקוב תושבי העיר. בשנת ה'תש"ז היגר לארצות הברית ופתח בבורו פארק "בית כנסת סטוטשין". סביבו התאספו שרידים מחסידי רוזבדוב וסטוטשין.

היה מנשיאי כולל גליציה, יחד עם גיסו רבי ישראל שפירא האדמו"ר מבלאז'וב, ועם רבי שלמה הלברשטאם האדמו"ר מבאבוב. היה בעל מנגן ומלחין חסידי.

נפטר בט' בחשוון ה'תשמ"ב, ונקבר בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה.

קברו בבית הקברות הישן בטבריה

הנהגותיו
--------

רבי יהודה שימר את מנהגי חסידות דז'יקוב,

משפחתו
------

בתו היחידה נישאה לרב עובדיה יודקובסקי בנה הרב אליעזר יהושע יודקובסקי, הוא האדמו"ר מסטיטשין כיום. בן נוסף הוא הרב צבי אלימלך, ראש כולל בירושלים.

ספריו
-----

* **מנחת יהודה** – על התורה ועל המועדים.

לקריאה נוספת
------------

* הרב איסר פירסט, **משמיה דרבי תנחום**, תולדותיו של רבי יהודה מסטוטשין, ברוקלין.

קישורים חיצוניים
----------------

* **מנחת יהודה חלק ב'**, ברוקלין, תשמ"ו, באתר אוצר החכמה
* רבי יהודא הורוויץ מסטיטשין זצ"ל – תרנ"ב–תשמ"ב אשכול באתר אידישע וועלט פארומס (ביידיש)
תבנית {{משקה}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
 יינות מלאגה שונים
יין **מאלגה** (בספרדית: **Málaga (vino)**) הוא יין מחוזק מתוק שמקורו בעיר הספרדית מאלגה ועשוי מענבי פדרו חימנס (Pedro Ximénez) ומוסקט.

מאפיינים
--------

מרכז הייצור של מלאגה הוא Sierra de Almijara, יחד עם Antequera, Archidona, San Pedro Alcantara, Velez Malaga ו-Competa, באזור היין הספרדי של Malaga DOP (כלומר כינוי מקור מוגן). היסטוריית ייצור היין במלאגה ובהרים הסמוכים היא מהעתיקות באירופה. עם זאת, כמו רבים מיינות הקינוח הגדולים בעולם, הביקוש ירד באופן דרמטי במאה ה-20 והחשש היה כי יין זה ייכחד בקרוב. לאחרונה חלה עלייה בעניין ביינות מתוקים, ויינות מלאגה מוצאים את מקומם על הבמה העולמית.

כפרי היין העיקריים של כינוי מקור מוגן זה כוללים את Frigiliana ו-Vélez. ישנם זנים אדומים ולבנים רבים שגדלים, אך היחידים המשמשים ליינות קינוח הם כאמור פדרו חימנז ומוסקט.

סוגים
-----

מלאגות מגיעות באופן קלאסי בשלוש הבחנות כינוי מקור (denominación de origen):

* **מלאגה** (בעיקר יינות לבנים מתוקים)
* **סיירה דה מלאגה** (יינות לבנים, ורודים ואדומים)
* **פסאס דה מלאגה** (צימוקים)

יינות ליקרים, 15% בחוזק. וב-22% בחוזק. יינות ללא תוספת אלכוהול, ביניהם מתוקים טבעיים, מ-13% בחוזק. עשויים מענבים בשלים מדי.

יישון
-----

הכינויים ותקופת יישון ממוצעת:

* Málaga Pálido (חיוור), 0 חודשים יישון
* Málaga, מגיל 6 עד 24 חודשים
* Málaga Noble, מגיל שנתיים עד שלוש
* Malaga Añejo, מ-3 עד 5 שנים
* Malaga Trasañejo, מעל 5 שנים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאלגה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* אתר האינטרנט הרשמי של מאלגה
* מאלגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Museum of wine Malaga". אורכב מ-המקור ב-2015-07-10. נבדק ב-2011-11-10.
2. ↑  "Wines of Malaga | Winemaking in Malaga | Andalucia.com". *www.andalucia.com* (באנגלית בריטית). 8 במאי 2013. נבדק ב-2016-07-25. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אֲפֹרִית חֲלֻדִּית** (שם מדעי: *Muschampia proteides*; שם קודם: **הספרית חלודית**) מין של פרפר ממשפחת ההספריתיים.

במרץ 2009 הוכרז תת-המין *stepporum* (אפורית חלודית ערבתית) של פרפר זה כפרפר מוגן בישראל, כחלק מ-14 מיני פרפרים שהוכרזו כמוגנים בהתאם לחוק.

אטימולוגיה
----------

השם המדעי מרמז על הדמיון למין ל-*Muschampia proto*. האפרית החלודית הייתה בעבר תת-מין של מין ונקראה Muschampia *proto* Ochsenheimer. פרוטו (מיתולוגיה יוונית) - נימפת ים, בתו של ניראוס.

תיאור
-----

מבחינה מורפולוגית, המין *Muschampia proto* נבדל ממין זה, ברקע לבן בצד התחתון של הכנפיים האחוריות עם גוון צהבהב-זית אצל זכרים, התפתחות משמעותית של האבקה לבנבנה בצד העליון של הכנפיים, בעוד שהצד התחתון של הכנפיים בצבע חום בהיר.

בין שני המינים קיים שוני בהדפס וצבע הכנפיים. עם זאת, לכל הפריטים הנחקרו באזורי העם הטלישי (אזור בין איראן, אזרבייג'ן, דרום עבר הקווקז ועד הים הכספי בדרום-מזרח) יש כתם לבן נוסף ברצועה הקרובה לקצה גבול הכנף הקדמית. תכונה זו נצפתה גם אצל פרטים מסוימים של אפורית חלודית בטורקיה.

השוואה של רצפי נוקלאוטידים וגנום מיטוכונדרי שהתקבלו מדגימות של אוכלוסיית אפורית חלודית מאזור הטליש (דרום אזרבייג'ן) הראתה הבדלים קטנים מאוכלוסיית אפורית חלודית הנמצאה בטורקיה.

זחלים מהקווקז המערבי, הקווקז הקטן (אזרבייג'ן) והקווקז המזרחי (אזרבייג'ן, דאגסטן) נבדלים בצבע אפור, אחיד ברובו. לזחלים ממערב אירופה ומחצי האי קרים יש את אותו הצבע. זחלים באזורי הטלישים מגוונת ובעלת מספר הופעות.

תפוצה ובתי גידול
----------------

המין נפוץ באסיה הקטנה, במזרח התיכון בעיראק ולבנון, ישראל, איראן, עבר הקווקז, הקווקז הגדול, חצי האי קרים, דרום אירופה, רוסיה ועד דרום מזרח אוקראינה.

המין נצפה מהחוף הדרומי של חצי האי קרים. טווח התפוצה שלו משתרע מאזורי חרקוב ולוגנסק למזרח אוקראינה, בהמשך לחלקו הדרומי של אגן נהר הדון, אזור הוולגה התחתון, ערבות צ'סקאוקסיה והקווקז הגדול.

בתי הגידול עבור מין זה הם ערבות אחו, מדשאות למרגלות הרים ואזורים סלעיים.

ביולוגיה
--------

האפורית החלודית מקימה דור אחד בשנה. זמן ההתעופפות הנצפה הוא סוף יוני - ספטמבר. שיא ההתעופפות הוא לרוב באמצע אוגוסט עד סוף ספטמבר. הפרפרים נוטים להתעופף מעל אזורים של צמחייה פורחת וניזונים מצוף של צמחים עשבוניים. הזחלים ניזונים מצמחים מהסוג שלהבית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפורית חלודית** בוויקישיתוף
* אפורית חלודית, באתר NCBI (באנגלית)
* אפורית חלודית, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתנה לחג האביב: לראשונה הוכרזו פרפרים כערכי טבע מוגנים באתר רשות הטבע והגנים
2. ↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
3. ↑  Hesselbarth G. Van Oorschot H. Wagener S. 1995. Die Tagfalter der Turkei. Band 1-3. Selbstverlag Sigbert Wagener. 1354 pp.
4. 1 2  Kemal, Muhabbet ; Koçak, Ahmet Ömer, Notes on Muschampia proteides (Wagner) (Lepidoptera, Hesperiidae), **Cesa News**
5. ↑  **Bulavousye češuekrylye vostočnoj Evropy**, Moskva: Tovarišestvo Naučnych Izdanij KMK, 2007, ISBN 978-5-87317-362-4
**ג'וזף אומה אדה** (באנגלית: **Joseph Oma Adah**; נולד ב-8 ביוני 1999 באבוג'ה שבניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סקציה נס ציונה.

קריירת מועדונים
---------------

אדה גדל באקדמיית אמקסון, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת קצינה יונייטד מליגת העל הניגרית. ב-6 באפריל 2019 חתם בסלוצק מליגת העל הבלארוסית, במדיה ערך 24 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-25 בינואר 2020 חתם אדה בפיוניק ירוואן מליגת העל הארמנית. הוא ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-12 ביולי 2020 חתם אדה בגנדזסאר קפאן מליגת העל הארמנית. הוא ערך שמונה הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-25 בפברואר 2021 חתם בשחטיור קרגנדה מליגת העל הקזחית. ב-5 במרץ ערך את הופעתו היחידה במדי המועדון, בהפסד 1–2 לקאיראט אלמטי במסגרת הסופר קאפ הקזחי. הוא שיחק גם בקבוצת המילואים של המועדון.

ב-18 בספטמבר 2021 חתם אדה באולימפ-דולגופרודני מהליגה הרוסית השנייה. הוא ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-1 ביולי 2022 חתם בנ.ק צליה מליגת העל הסלובנית, אך לא שיחק במדי המועדון.

ב-31 בינואר 2023 חתם אדה בדינמו מינסק מליגת העל הבלארוסית.

ב-20 בספטמבר 2023 חתם בסקציה נס ציונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  ՊԱՇՏՈՆԱԿԱՆ ՀԱՅՏԱՐԱՐՈւԹՅՈւՆ. Ժոզեֆ Ադահ Օմա באתר הרשמי של פיוניק ירוואן, 25 בינואר 2020 (בארמנית)
2. ↑  ОФИЦИАЛЬНО: ДЖОЗЕФ АДА ОМА — ИГРОК ФК ШАХТЕР באתר הרשמי של שחטיור קרגנדה, 25 בפברואר 2021 (בקזחית)
**שלו לוגשי** (נולד ב-24 בספטמבר 2001) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הסמול פורוורד במכבי ראשון לציון.

ביוגרפיה
--------

לוגשי גדל בקבוצת הנוער של עמק יזרעאל ומשם המשיך לשחק במסגרת הנוער של הפועל עמק יזרעאל עמה זכה בגביע המדינה בכדורסל לנוער לשנת 2018 בניצחון על מכבי תל אביב. לאחר מכן פנה לקריירה מקצוענית.

לוגשי נרשם ליום הפתוח המתוקשר שערכה עירוני נהריה בעונת 2018/2019 למציאת שחקן שיעבה את סגל הקבוצה להמשך העונה בליגת העל בכדורסל. בסיומו הרשים לוגשי, ומאמן הקבוצה, דני פרנקו, בחר להחתימו עד לתום העונה. למרות זאת, לוגשי לא זכה לקבלת דקות משחק והעדיף לעבור לשחק במדי מכבי קריית מוצקין ששיחקה בליגה הלאומית בכדורסל.

במדי קריית מוצקין שיחק לוגשי עד לעונת 2020/2021, ולאחר מכן עבר לשחק בעירוני קריית אתא בליגה הלאומית. בסדרת הגמר גברה הקבוצה על מכבי עירוני רמת גן מהמקום השלישי 3–0, הישג יוצא דופן עבור קריית אתא, ששיחקה בכל שלבי הפלייאוף, למעט משחקים מספר 1 ו-2 של רבע הגמר, עם זר אחד בלבד, לאחר פציעה של שחקן הקבוצה קנט פנדרבוק, כאשר שלו לוגשי חיפה על החיסרון וזכה בתואר המצטיין בשלב הפלייאוף. קריית אתא עלתה לליגת העל בכדורסל לעונת 2022/2023 ושלו לוגשי ממשיך לשחק בקבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלו לוגשי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* פרופיל, באתר איגוד הכדורסל הישראלי
**חפרפרת הר יפנית** (שם מדעי: *Euroscaptor mizura*) היא מין של *Euroscaptor* במשפחת החפרפרתיים, שאנדמית ליפן ואחת משלושה מיני חפרפרות אנדמיים ליפן, יחד עם חפרפרת יפנית קטנה וחפרפרת יפנית גדולה.

מאפיינים
--------

בתי הגידול של החפרפרת הם יערות גשם ממוזגים ואזורי עשב.
החפרפרת ניזונה בעיקר מחרקים, תולעים, נדלים ומרבי-רגל. אורך הראש 8.2 עד 11.2 סנטימטרים. אורך הזנב 2 עד 2.7 סנטימטרים. אורך הרגליים האחוריות 1.3 עד 1.6 סנטימטרים ואילו אורך הרגליים הקדמיות דומה. אורך הגולגולת 25 עד 28 מילימטרים. המשקל הוא 20.5 עד 32 גרמים והיא הקטנה בחפרפרות של יבשת אסיה. הטורפים העיקריים שלה הם ינשופיים, שועלים, גיריות וסמוריים ואילו הטפילים שלה כוללים תולעים נימיות ופרוטוזואים. חפרפרת זו נמצאת בכמה אזורים מוגנים ביפן ומצב שימורה הוא ללא חשש.

תת-המינים
---------

* *Euroscaptor mizura mizura*
* *Euroscaptor mizura othai*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חפרפרת הר יפנית** בוויקישיתוף
* חפרפרת הר יפנית, באתר ITIS (באנגלית)
* חפרפרת הר יפנית, באתר NCBI (באנגלית)
* חפרפרת הר יפנית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חפרפרת הר יפנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חפרפרת הר יפנית, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חפרפרת הר יפנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ניקולאייבסק על נהר האמור סביב 1900
**תקרית ניקולאייבסק** (יפנית 尼港事件) הייתה סדרה של אירועים שהתרחשו בחודשים פברואר ומרץ 1920 במהלך התערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה, ששיאם בטבח של כמה מאות יפנים תושבי רוסיה ומרבית התושבים הרוסים של העיירה ניקולאייבסק על נהר האמור במזרח הרחוק הרוסי.

ניקולאייבסק על נהר האמור נכבשה על ידי הצבא היפני הקיסרי כחלק מהתערבות יפן בסיביר. בתחילת פברואר 1920 התגוררו בעיר כ-450 אזרחים ממוצא יפני, וכן היה בעיירה חיל מצב בן 350 איש מהדיוויזיה ה-14 של הצבא הקיסרי היפני. בנוסף לנוכחות היפנית בעיירה היה בעיירה גם חיל מצב בן 300 איש של הצבא הלבן הרוסי. סך כל האוכלוסייה האזרחית באותו זמן הייתה כ-15,000. בינואר 1920 כותרה העיירה על ידי כוח של קרוב ל-4,000 פרטיזנים בפיקודו של האנרכיסט יאקוב טריאפיצין (Яков Тряпицын), שהיה קשור באופן רופף לצבא האדום הבולשביקי.

מפקד חיל המצב היפני הבין כי הכוחות שניצבים נגדו עולים עליו במספרם, וכי אין ספק כי לא יקבל תגבורת, ולכן ב-24 בפברואר 1920 הוא הרשה לכוחותיו של טריאפיצין להיכנס לעיירה תחת דגל לבן. מיד עם היכנסו לעיירה החל טריאפיצין לעצור תומכים של הצבא הלבן ולהוציאם להורג. ב-10 במרץ שלח טריאפיצין אולטימטום לחיילי חיל המצב היפני להתפרק מנשקם מרצונם. כיוון שהיה בטוח כי לא יענו לדרישה זו תקפו כוחותיו של טריאפיצין את המחנה היפני במפתיע ב-12 במרץ 1920. ההתקפה נהדפה, אך כתוצאה ממנה נהרגו מרבית החיילים היפנים, והשאר נכנעו על פי פקודה מהפיקוד היפני העליון. למרות זאת החליט טריאפיצין לנקום בנשארים והוציא להורג את כל החיילים שנכנעו, וערך טבח באוכלוסייה היפנית האזרחית, כשהוא מותיר בחיים רק 122 אזרחים יפנים, סך הכול כ-700 יפנים.

מכאן ואילך השליט טריאפיצין משטר טרור בעיירה, כשהוא מוציא להורג אזרחים בהם חשד כי הם מהווים סכנה לכוחותיו. מכיוון שמלאי התחמושת בידם הלך ואזל החלו חייליו לדקור את הקורבנות בכידוני רוביהם ולהשליכם לחור מתחת לקרח של הנהר אמור. מספר הקורבנות בשיטה זו ובשיטות אחרות של הוצאה להורג נאמד באלפים.

בשלהי מאי החל חיל משלוח יפני להתקרב לעיירה. טריאפיצין הוציא להורג את כל התושבים שעדיין נותרו בחיים, יפנים ורוסים, ושרף את העיר עד היסוד.

הממשלה היפנית הגישה מחאה לממשלה הבולשביקית במוסקבה ודרשה פיצוי. הממשלה הרוסית הגיבה בלכידתו ובהוצאתו להורג של טריאפיצין. עם זאת, פעולה זו לא סיפקה את הממשל היפני, והוא השתמש בתקרית כתירוץ להשתלט על חלקו הצפוני של האי סחלין, ולדחות את ההכרה הדיפלומטית בברית המועצות עד 1925.

לקריאה נוספת
------------

* Gutman, Anatoly. Ella Lury Wiswell (trans.); Richard A. Pierce (ed.) *The Destruction of Nikolaevsk-on-Amur, An Episode in the Russian Civil War in the Far East, 1920*. Limestone Press (1993). ISBN 0-919642-35-7

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תקרית ניקולאייבסק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531415405171
* LCCN: sh85091942
* NDL: 00568506

 |
לוגו הארגון
**כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה** (באנגלית: **The Task Force for International Cooperation on Holocaust Education, Remembrance, and Research**) הוא גוף בין-לאומי שהוקם בשנת 1998 ביוזמתה של ממשלת שוודיה. מטרתו היא לקדם את החינוך, המחקר והנצחת השואה. נכון לשנת 2023 חברות בארגון 34 מדינות.

אודות
-----

הארגון הוקם כתוצאה ממחקר שנערך בקרב הנוער בשוודיה באמצע שנות ה-90, בו התגלה כי-34% מהנשאלים כלל לא היו בטוחים שאכן הייתה שואה (מאוחר יותר התברר שהסקר היה שגוי). בעקבות התוצאות קמה מהומה גדולה בציבור בשוודיה וראש ממשלת שוודיה, יירן פרסון, יזם את הקמתו של ארגון בין-לאומי ללימוד השואה והנצחתה. תחילה כלל הארגון רק את שוודיה, ארצות הברית ואנגליה. יהודה באואר שימש כיועץ האקדמי הראשון של הארגון ואותו החליפה דינה פורת.

ב-27 בינואר 2000 (יום שחרור מחנה ההשמדה אושוויץ, שלימים נקבע כיום השואה הבין-לאומי) כונסה בסטוקהולם ועידה בין-לאומית בהשתתפות 35 מדינות. כתוצאה מהכנס פורסמה "הצהרת סטוקהולם". כתוצאה מהוועידה הוקם כוח המשימה הבין-לאומי שמטרתו לסייע למדינות לקדם את לימוד השואה, קיום סמינרים למורים, מוזיאונים בנושא השואה וקידום מחקרים אקדמיים.

הקריטריונים לקבלה לארגון הם משטר דמוקרטי של המדינה המבקשת להתקבל וכן הוכחה שנושא השואה הוא חלק מתוכנית הלימודים במדינה ומתקיימת בה פעילות להנצחת השואה. 

כל מדינה החברה בארגון משמשת בתורנות בראשותו במשך כשנה אחת.

ביוני 2017 הצביעו חברי הפרלמנט האירופי בעד אימוץ ההגדרה של המושג "אנטישמיות" לפי הקריטריונים של "כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה". בין השאר, קובעת ההגדרה כי התנגדות לקיום מדינת ישראל היא אנטישמיות. החלטה זו התקבלה במורת רוח בשל החשש בקרב חלק מהמדינות ממצב בו ביקורת על מדיניות ישראל בשטחים הפלסטיניים תפורש כאנטישמיות. בדצמבר 2018 היא הוחלפה בהצעת פשרה, לפיה אימוץ ההגדרה היא המלצה לא מחייבת.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה (באנגלית)
* אתר הארגון
* יאיר שלג, השואה למתקדמים, באתר הארץ, 25 באפריל 2008
* סיכום דיוני כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה שהתקיימו בירושלים בשנת 2010, והמלצות חוקרי יד ושם
* כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה, ברשת החברתית פייסבוק

* כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה, ברשת החברתית אינסטגרם

* כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  צביקה קליין, הפרלמנט האירופי: התנגדות לקיום מדינת ישראל היא אנטישמיות, באתר nrg‏, 1 ביוני 2017
2. ↑  אתר למנויים בלבד נעה לנדאו ועופר אדרת, חרף לחצי נתניהו: האיחוד האירופי אימץ הצהרה שלא קושרת אנטישמיות לאנטי-ציונות, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574934005171
* LCCN: no2015089098
* NKC: zmp2018979588
* VIAF: 315105043
* WorldCat: lccn-no2015089098

 |
**יהונתן (אהרון) קוזניץ** (נולד בכ"ה בטבת ה'תשמ"ז, 26 בינואר 1987) הוא ראש המועצה המקומית קרני שומרון.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בקרני שומרון לד"ר אברהם וגולדי קוזניץ שעלו מברזיל. 

למד בישיבת בני עקיבא גבעת שמואל ובישיבת בני עקיבא השומרון בקרני שומרון. 

בשנת 2007 התגייס לצה״ל למסלול שייטת 13, בהמשך נפצע ועבר לשרת בגדס"ר גולני בשנת 2010 השתחרר מצה"ל. במלחמת חרבות ברזל היה בחטיבת מילואים בחרמון במשך 4 חודשים.

בשנים 2021-2019 שימש כמנכ"ל היישוב מבוא דותן במועצה האזורית שומרון.

ב-2018 נבחר למועצה ושימש כחבר מליאה וכסגן ראש המועצה בקרני שומרון מטעם סיעת דורות. כחבר הנהלת מתנ"ס, חבר דירקטוריון בחברה הכלכלית וכן חבר בוועדות השונות של היישוב.

הוא פעיל בתנועת "אם תרצו" והיה שותף למאבק הלאומי בתחום השבחי"ם ברחבי הארץ ובאזור השומרון.

בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2024, התמודד לראשות המועצה מול ראש המועצה המכהן יגאל להב ונבחר לראשות המועצה האזורית קרני שומרון עם 53.4% מהקולות. לעומת להב שקיבל 46.6% מהקולות. סיעתו "דורות" זכתה לרוב מוחלט במועצה עם 6 מתוך 11 מנדטים.

הוא בעל תואר ראשון במשפטים, בעלים ויזם בתחום הנדל"ן, עם משרדים ביישוב וברעננה.

הוא נשוי ליעל אב לחמישה ילדים. מתגורר בשכונת נווה מנחם בקרני שומרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* דביר עמר, ראש מועצת קרני שומרון הנבחר: הבאנו רוח חדשה, אהיה ראש מועצה של כולם, באתר ערוץ 7, 28 בפברואר 2024

| ראשי המועצה המקומית קרני שומרון ‏ |
| --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| יהודה ליברמן | הרצל בן ארי | יגאל להב | יהונתן קוזניץ |
| 1992–2002 | 2003–2013 | 2013–2024 | 2024 ואילך |

 |
**ברברידקטילוס** (שם מדעי: ***Barbaridactylus***; מילולית: "אצבע ברבריה") הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת הניקטוזאוריים אשר חי בצפון אפריקה במשך המאסטריכט, שבסוף הקרטיקון שלפני 66 מיליון שנה.

מאפיינים
--------

סוג זה נמצא במרוקו במשלחת פלאונטולוגים מ-2015 ותואר ב-2018 בידי החוקרים ניקולס ר. לונגריך (Nicholas R. Longrich), דייוויד מ. מרטיל (David M. Martill) ובריאן אנדרס (Brian Andres) ובו נכלל מין יחיד - ***Barbaridactylus grandis***.

פטרוזאור זה היה קרוב משפחתו של הניקטוזאורוס והיה בעל זרוע באורך 225 מ"מ, מה שהופך אותו לגדול יחסית למשפחתו. הוא היה בעל צוואר ארוך וציצה זקורה קצרה בעלת "דגל" מתנוסס באחורי הגולגולת והיה בעל מקור ארוך, נוטה מעט כלפי מעלה וחסר שיניים. במראהו ותנועתו דמה מעט לפטרנודון קטן אך היה בעל מבנה קל יותר.

הפטרוזאור חי לאורך חופי צפון אפריקה וכנראה ניזון מתפיסת דגים או חיות ימיות אחרות כשהוא קינן לאורך החופים. הוא נכחד בסוף הקרטיקון עם הכחדת הקרטיקון הגדולה לפני 66 מיליון שנה.

בתרבות
------

* פטרוזאור זה נראה בסדרה כוכב פרהיסטורי שם נראים זכרים שנלחמים על נקבות.
* בנוסף הוא מופיע במשחק המחשב Jurassic World Evolution 2.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברברידקטילוס** בוויקישיתוף
**גמל קנובלוכי** (שם מדעי: *Camelus knoblochi*) הוא מין נכחד של גמל אשר חי בתקופת הפליסטוקן במזרח אירופה ומזרח אסיה, בין השאר המאובנים שלו התגלו בצפון הקווקז, על גדת ים אזוב, הים הכספי ונהר הוולגה, קזחסטן, טג'יקיסטן, הרי אלטאי במונגוליה, דרום-מערב סיביר ועבר הבאיקל ובצפון-מזרח סין. הגמל תואר ב-1880 בידי החוקר הרוסי Poliakov.

גמל זה היה אולי מאבות הגמל הדו-דבשתי. הוא היה גדול מאוד, באורך 3.5 מטרים, גובה 250 ס"מ בכתפיים ומשקל של 700 עד 1,200 ק"ג. הוא היה מהגדולים שבגמלי הפליסטוקן והתחרה על התואר עם הגמל הסורי. לגמל כנראה הייתה דבשת, שלא השתמרה במאובנים.

השרידים המאוחרים ביותר של הגמל התגלו במונגוליה לפני 27,000 שנה, עם סיום עידן הקרח האחרון. הגמל נכחד כנראה כתוצאה מציד אנושי או מהתייבשות האקלים העולמית ודחיקת צמחייה מקומית מאזוריה. הדבר גרם למדבריות גדולות להיווצר במקומות בהם השתרעו ערבות עצומות ויערות לחים בעבר. גמל זה כנראה התחרה פחות ביעילות מגמלים אחרים, כמו גמל הדבשתיים ומצבאיים מקומיים על חיים ביובש, מה שגרר את הכחדתו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Titov, V. (April 2008). "Habitat conditions for Camelus knoblochi and factors in its extinction". Quaternary International. 179 (1): 120–125. Bibcode:2008QuInt.179..120T. doi:10.1016/j.quaint.2007.10.022.
**אלכסנדר סטפנוביץ' ויקטורנקו** (ברוסית: **Александр Степанович Викторенко**;‏ 29 במרץ 1947 – 10 באוגוסט 2023) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7 ותחנת החלל מיר.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר ויקטורנקו נולד בכפר בקזחסטן הסובייטית. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל לימודים בבית הספר של חיל האוויר הסובייטי באורנבורג ולאחר סיומו בשנת 1969 המשיך בשרות בחיל האוויר הסובייטי ביחידות שהיו כפופות לצי הבלטי.

בשנת 1978 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. בשנת 1979 כתוצאה מטעות אנוש הוא קיבל מכת חשמל והיה ללא הכרה כ-17 שעות. בסופו של דבר הוא השתקם והמשיך בהכנות לטיסות. במהלך השנים הוא היה חבר צוות גיבוי של מספר משימות חלל.

בשנת 1987 אלכסנדר ויקטורנקו שוגר לחלל בחללית סויוז TM-3 כמפקד צוות לצד אלכסנדר אלכסנדרוב ומוחמד פארס. הם התחברו לתחנת החלל מיר וביצעו מספר ניסויים. החללית חזרה לכדור הארץ לאחר ביקור קצר.

בשנת 1989 אלכסנדר ויקטורנקו שוגר לחלל בחללית סויוז TM-8 לצד אלכסנדר סרברוב. הם התחברו לתחנת החלל מיר ובכך החלה פעילות של משלחת מס' 5. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית וקליטת מדודול חדש של תחנת החלל. אלכסנדר ויקטורנקו חזר לכדור הארץ לאחר 166 ימים.

בשנת 1992 אלכסנדר ויקטורנקו שוגר לחלל בחללית סויוז TM-14 לצד אלכסנדר קאלרי וקלאוס דיטריך פאלדה. הם התחברו לתחנת החלל מיר ומשלחת מס' 11 לתחנת החלל מיר בפיקוד ויקטורנקו החלה בפעילותה. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אלכסנדר ויקטורנקו חזר לכדור הארץ לאחר 145 ימים.

בשנת 1994 אלכסנדר ויקטורנקו שוגר לחלל בחללית סויוז TM-20 לצד ילנה קונדקובה ואולף מרבולד. הם התחברו לתחנת החלל מיר. בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 16 בפיקוד יורי מלנצ'נקו. לאחר ביצוע חפיפה וקיטורנקו וצוותו של משלחת מס' 17 החלו בביצוע תוכנית שכללה מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אלכסנדר ויקטורנקו חזר לכדור הארץ לאחר 169 ימים.

בשנת 1997 אלכסנדר ויקטורנקו עזב את יחידת הקוסמונאוטים.

נפטר ב-10 באוגוסט 2023 ונטמן בבית העלמין הצבאי הפדרלי להנצחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תקציר נתונים, באתר ספייספאקטס
* נתונים, באתר אנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
* אלכסנדר ויקטורנקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129904610X
* VIAF: 11169253987492701334
* WorldCat (עם VIAF): 11169253987492701334

 |
**המלחמה לאחר המלחמה** הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 1969 בבימויו של מיכה שגריר.

בסרט יש שילוב של צילומים בזמן אמת יחד עם קטעי ארכיון ויומני חדשות והוא מתאר את התקופה מיד לאחר מלחמת ששת הימים כאשר מצד אחד מלחמת ההתשה בבקעת הירדן ומנגד דיסקוטקים ותחרויות יופי בתל אביב.

את המוזיקה חיבר נחום היימן שחיבר את הלחן לשיר "מרדף" למילותיו של ירון לונדון ומושר בפי חוה אלברשטיין. בסוף הסרט מופיעה להקת חיל הים עם הסולנית רבקה זהר בשיר "מה אברך" של רחל שפירא ויאיר רוזנבלום.

איורי הכותרות של הסרט הם של דוש.

התסריט נכתב על ידי משה הדר והקריינים הם ירון לונדון ואלימלך רם. לונדון מקריא את שירו "גשר אלנבי" ("גשר ביילי"). כמו כן יש בסרט קטעים של תוכניות קול ישראל מאז בקולותיהם של דניאל פאר ורבקה מיכאלי.

בסרט יש גם קטע מבוים של צנחן ישראלי פצוע (אורי גולדשטיין) שמקבל טיפול לצד מחבל שנפצע באותו מרדף.

תקציר העלילה
------------

המלחמה הסתיימה, הגנרלים שמחים ומתחבקים אחד עם השני. אלבומי ניצחון נמכרים בכמויות, העם זורם לעיר העתיקה ולכותל המערבי. המיתון נגמר, יש שגשוג. אלימלך רם מראיין צעירים על דעתם על הגלולה למניעת היריון.

קבוצת שבויים מצריים מוחזרת למצרים, נאצר נואם כי "מה שנלקח בכוח יוחזר בכוח". הגנרלים המצריים האשמים בתבוסה נידונים למאסר ודרגותיהם מוסרות. מטוסי טופולב מביאים ציוד צבאי מברית המועצות לצבא המצרי המתחמש.

מלחמת התשה בחזית המצרים והירדנית. כפר רופין ומעוז חיים מופגזים קשות. לווית הרוגי המשחתת אילת והפגזת בתי הזיקוק בסואץ כתגמול. ובתל אביב עסקים כרגיל. אנשים מבלים בדיזנגוף והגרלת מפעל הפיס נמשכת. אורי אבנרי מכתיר את "מלכת המים".

צוותי חוץ מראיינים לוחמים פלסטינים בירדן בעת אימונים והם אומרים כי מטרתם להשמיד את ישראל. הם מראיינים גם נערים פלסטינים בשיעורים בהם הם מתחייבים להשמיד את ישראל.

פיגועי תופת, גונאר יארינג מנסה לתווך ללא הצלחה. משה דיין מדבר על "המלחמה לאחר המלחמה". התזמורת הפילהרמונית הישראלית מנגנת בסיני. טקס השבעת צנחנים בכותל. נכי מלחמה בבית הלוחם.

לאחר מרדף בבקעה מובאים למיון צנחן פצוע ראש (אורי גולדשטיין) ומחבל פצוע חזה. הם עוברים ניתוח ושוכבים זה ליד זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "המלחמה לאחר המלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המלחמה לאחר המלחמה", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "המלחמה לאחר המלחמה", באתר אידיבי
* "המלחמה לאחר המלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* יעקב העליון, "המלחמה אחר המלחמה" - סרט חובה, מעריב, 27 במאי 1969
* זאב רב-נוף, האומנם-סין קרובה אלינו? (בפסקה: "קציצות במקום נתח-בשר"), דבר, 20 במאי 1969
* מרדף, בביצוע חוה אלברשטיין, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
**סיג'ילמסזאורוס** (שם מדעי: ***Sigilmassasaurus***; משמעות השם: "לטאת סיג'ילמסה") הוא סוג של דינוזאור טורף גדול ממשפחת הספינוזאוריים, אשר חי בצפון אפריקה בסוף הקרטיקון לפני 100-94 מיליון שנה, באזור בו כיום מצוי מדבר סהרה. הוא קרוי על שם הימצאותו בקרבת העיר הקדומה סיג'ילמסה, מרוקו ומאובנים נוספים נמצאו במצרים. נמצאו ממנו רק כמה חוליות ועצם אגן. הוא נקרא בשם ב-1996 בידי החוקר דייל ראסל. עם זאת במשך שנים נחשב למין של ספינוזאורוס.

מאפיינים
--------

טורף זה היה קרוב ביותר לדינוזאור העצום ספינוזאורוס, הגדול שבתרופודים מעולם והוא הגיע לאורך 8.3-13 מטרים ולמשקל של 7-7.5 טונות. כמו קרובו העצום הוא הכיל מפרש גבוה עשוי עצם מעל גבו. למרות גודלו הוא כנראה היה דו-רגלי אשר חיפש מזון מיימי או של דינוזאורים איטיים ששוטטו בסביבתו. הוא חי לצד קרובו הספינוזאורוס והטורפים העצומים קרכרודונטוזאורוס, בחרייזאורוס ודלתדרומאוס וכן התנין העצום סרקוסוכוס.

בדומה לקרוביו למשפחה הוא היה בעל מבנה לסתות שנועד להקל בחישה ובתפיסה של דגים ויצורי מים דומים במהירות. בתקופה בה חי מדבר סהרה היה מכוסה בנהרות בהם שוטטו דגי ענק כמו האונכופריסטיס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיג'ילמסזאורוס** בוויקישיתוף
* סיג'ילמסזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
**יעקב שטיין** (נולד ב-15 בינואר 1956 בניו ג'רזי, ארצות הברית) הוא פיזיקאי ישראלי וחתן פרס ביטחון ישראל. 

למד תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למד באותו מוסד תואר שני בפיזיקה וכתב תיזה על ניבוי טמפרטורה קריטית למוליכות-על במתכות העבר. כמו כן סיים שם תואר שלישי בפיזיקה, כאשר נושא התיזה היה מודלים פיזיקליים לרשת עצבית.

שירת ביחידה 8200 כמדען מחקר בצה"ל בדרגת רס"ן. לאחר שחרורו המשיך לייעץ למשרד הביטחון, ובשנת 1992 זכה בפרס ביטחון ישראל.

בשנים 1986 עד 1995 ניהל צוות מחקר ושימש מנהל טכנולוגיות מתקדמות בחברת אפרת טכנולוגיה עתידית (כיום קומברס), בתל אביב.
בשנים 1995 עד 1998 היה פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה הפוליטכנית של ניו יורק, והרצה בנושאי בינה מלאכותית, זיהוי תבניות, ועיבוד ספרתי של אותות. חיבר ספר לימוד בנושא עיבוד אותות ספרתי Digital Signal Processing a Computer Science Perspective שיצא לאור בשנת 2000. הספר מהווה טקסט סטנדרטי ללימוד עיבוד אותות לתלמידי מדעי המחשב.
באותן שנים שימש מנהל טכנולוגיות מתקדמות בחברת קומברס טכנולוגיות. 

משנת 1998 משמש כמדען הראשי של חברת רד תקשורת מחשבים, ומרצה בחוג למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב בנושא עיבוד ספרתי של אותות. ב-2012 מונה ל-CTO (מנהל טכנולוגי) בחברה הוא אחראי על ניתוח מגמות טכנולוגיות, טיפול בקניין רוחני, שיתופי פעולה מחקריים עם האקדמיה, ואחריות על פרויקטים מחקריים.

משנת 2014 משמש כיו"ר מאגד נפטון מאגד נפטון, המאגד הישראלי לתיכנות רשתות תקשורת.

יעקב שטיין משתתף בארגוני תקינה בתחום התקשורת הספרתית ועיבוד אותות, כגון ה-ITU-T (ארגון תקנון התקשורת של האו"ם), וה-Internet Engineering Task Force) IETF). החל משנת 2008 עומד בראש קבוצת TICTOC ב-IETF העוסקת בהעברת זמן מעל רשתות IP.

קישורים חיצוניים
----------------

* בלוג שלו על ענייני תקשורת
* אתר ספרו בנושא עיבוד ספרתי של אותות
	+ קורות חייו באתר הספר
* אתר חברת רד תקשורת מחשבים
* רשימת מאמרים
* אתר מאגד נפטון
* סיכומים מקורס DSP באוניברסיטת תל אביב
* סיכומים אחרים מהקורס חלק א חלק ב חלק ג חלק ד
* CTO ברד תקשורת מחשבים, אתר אנשים ומחשבים, 23 בינואר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007471135205171
* VIAF: 308257624
* WorldCat (עם VIAF): 308257624

 |
**אלוניסוס** (ביוונית: **Αλόννησος**) הוא אי בקבוצת האיים הספורדיים שבצפון הים האגאי ביוון. אלוניסוס הוא האי השלישי בגודלו באיים (אחרי סקיאתוס וסקופלוס). האי ממוקם 3 קילומטרים מזרחית לסקופלוס.

בדרום האי ממוקמת העיירה אלוניסוס, הקרויה על שם האי. תושבי העיר מכנים אותה בשם כורה. מעבורת מקשרת את האי לוולוס, אכיוס, קונסטנטינוס ותסלוניקי, וכן לאיים סקיאתוס, סקופלוס וסקירוס הסמוכים.

שטחה המוניציפלי של העיר אלוניסוס כולל גם את שטחי איוני אדלפי, גיורה, קירה פאנאגיה, פריסטרה, פיפרי, פסאתורה וסקאנצורה.

גאוגרפיה
--------

רוחבו המרבי של האי 4.5 ק"מ (מצפון מערב לדרום מזרח) ואורכו 20 ק"מ (מדרום מערב לצפון מזרח). האי מכוסה אבני גיר. כביש ראשי מקשר בין אלוניסוס לבין הכפרים שבמערב האי. שטח האי 65 קמ"ר ומתגוררים בו, נכון לשנת 2011 2,750 תושבים (צפיפות אוכלוסין של 27 נפשות לקמ"ר).

מרבית שטחי האי הם שטחים חקלאיים בהם מגדלים בעיקר גפנים אך גם שקדים, תאנים, וזיתים. עיקר כלכלת העיר מתבססת כיום על התיירות. בעבר עיקר הכלכלה התבססה על הדיג.

היסטוריה
--------

עד שנת 1965 התגוררו מרבית תושבי האי סביב מצודת האי באלוניסוס. רעידת אדמה שפגעה באי הביאה להרס רב בעירה, ולמעבר תושבים רבים לפאטיטירי. בשנת 1992 הוקם הפארק הימי אלוניסוס במטרה להגן על בעלי החיים הימיים בסמוך לאי ובמיוחד על כלב ים נזירי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלוניסוס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אלוניסוס
* אתר הפארק הלאומי אלוניסוס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4634825-6
* VIAF: 243193568
* WorldCat (עם VIAF): 243193568

 |
**גרשון קופי** (באנגלית: **Gershon Koffie**; נולד ב-25 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר במכבי הרצליה.

קריירה
------

קופי החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של רוט-וייס אקרה, קבוצת הבית של רוט-וייס אסן הגרמנית. בגיל 15 חתם באינטרנסיונל אליס מליגת העל הגנאית, במדיה כבש 28 שערים.

בסוף עונת 2009 יצא למבחנים בהאמרבי מליגת העל השוודית, אך שבר את רגלו ושוחרר. בשנת 2010 חתם בוונקובר וייטקאפס, כאשר שיחק בליגה השנייה של ארצות הברית בכדורגל. ב-5 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד פוארטו ריקו איסלנדרס. ב-9 בפברואר 2011 חתם על חוזה חדש בקבוצה, לאחר שזו עברה לשחק ב-MLS. ב-7 באוגוסט 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–4 נגד שיקגו פייר.

ב-11 בפברואר 2016 חתם בניו אינגלנד רבולושן.

ב-15 בינואר 2017 חתם לשלוש שנים בהמארבי, בה נבחן בעבר. ב-9 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד קלמאר. במאי 2017 חזר לניו אינגלנד רבולושן כשחקן מושאל. ב-1 ביוני 2018 שוחרר מהאמרבי.

בקיץ 2019 חתם באל-פאהאחיל מליגת העל הכוותית.

ב-26 באוגוסט 2019 חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל.

ב-30 בינואר 2021 חזר לארצות הברית וחתם באינדי אילבן מה-USL.

ב-25 בינואר 2022 חתם בהפועל רעננה, אך כעבור חודש חתם בסאנדציה מהליגה הפולנית השנייה.

ב-10 ביוני 2022 חזר לישראל וחתם בעירוני טבריה.ב-1 בדצמבר 2023 שוחרר מהמועדון.

ב-6 בפברואר 2024 חתם במכבי הרצליה.

לזכותו 11 הופעות בנבחרת גאנה עד גיל 20.

תארים
-----

ונקובר וייטקאפס
* אליפות קנדה בכדורגל: 2015

עירוני טבריה
* גביע הטוטו לליגה הלאומית: 2023/2024

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרשון קופי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל לוין, ‏זר חדש: גרשון קופי חתם בהפועל כפ"ס, באתר ערוץ הספורט, 26 באוגוסט 2019
2. ↑  ‏האלק חזר לברזיל, אקס כפר סבא חתם בארצות הברית, באתר ספורט1, 30 בינואר 2021
3. ↑  מערכת ONE, ‏חיזוק למרכז השדה: גרשון קופי חתם בהפועל רעננה, באתר ONE‏, 25 בינואר 2022
4. ↑  הרכש השלישי: גרשון קופי חתם בעירוני טבריה, באתר ONE‏, 10 ביוני 2022