recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
להקת בצל ירוק, כולל אליהו ברקאי (ברקו) (שלישי מימין) בתוכניתה "כביסת הרש"
**אליהו ברקאי (ברקו)** (1936 – 18 ביוני 1960) היה שחקן, זמר וחקיין ישראלי בוגר להקת הנח"ל, מכוכבי להקת הבידור "בצל ירוק" .

ביוגרפיה
--------

אליהו ברקאי ("ברקו") נולד בשנת 1936 בתל אביב כבן הבכור לחנה ויהודה ברקוביץ, במשפחה בת שלושה ילדים. כעבור שנים ספורות עבר להתגורר עם משפחתו במושב נהלל שבעמק יזרעאל, שם גם למד בבית ספר היסודי. בהיותו בן 9 לערך, עברה המשפחה להתגורר בגבעתיים. אב המשפחה יהודה ברקאי, עבד באגף הבינוי של משרד הביטחון, ברקו למד בבית הספר כצנלסון בגבעתיים.
התגייס ב-1954 ונשלח לשרת בנח"ל. עבר הכשרה בקיבוץ תל יוסף. לאחר מכן נבחר ללהקת הנח"ל, שירת בלהקה בשנים 1955–1957 והשתתף בתוכניות הלהקה: תוכנית 8 – "בין מגל וחרב" (1955), תוכנית 9 – "מה בוער" (1956). ותוכנית 10 – "עד מאה ועשרים"(1957). בשנת 1957 היה בין מייסדי להקת הבידור "בצל ירוק". יחד עם חיים טופול אורי זוהר, גבי עמרני ועוד כמה מיוצאי להקת הנח"ל. הלהקה העלתה חמש תוכניות עד שהתפרקה ב-1961. ברקו היה אחד מכוכבי "בצל ירוק" ונודע בחיקויו של ראש הממשלה דאז – דוד בן-גוריון.

במוצאי שבת, 18 ביוני 1960, רכב ברקו על קטנועו יחד עם חברה שישבה מאחור. ברחוב עוזיאל ברמת גן, סמוך לבית הקולנוע גל אור, ניסה ברקו לעקוף מונית. תוך כדי העקיפה העיפה המונית את הקטנוע מתחת לגלגלי אוטובוס. ברקו נפצע קשה בראשו ונפטר זמן קצר לאחר מכן בבית החולים בלינסון. ברקו עמד להינשא לבחירת ליבו, גאולה לוי, שבועות ספורים לאחר מכן.
הותיר אחריו הורים, אחות ואח. הוא הובא לקבורה בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. "ברקו" נחשב לשחקן קומי וחקיין מוכשר וניבאו לו עתיד גדול.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו ברקאי, באתר Discogs (באנגלית)
* אלי .אלון, סיפור חייו של "ברקו", באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 בינואר 2018
* אליהו ברקאי (ברקו), באתר "שרים במדים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברקאי מ"בצל ירוק" נהרג בתאונת-דרכים, דבר, 19 ביוני 1960
2. ↑  השחקן אליהו ברקאי הובא למנוחות, דבר, 20 ביוני 1960
3. ↑  מיכאל אוהד, אני רוצה לפתח-תקוה, דבר, 1 ביולי 1960
**בית הממשלה** (באנגלית: **Government House**) הוא השם שניתן למשכנם של מושלים או נציבים העליונים מטעם ממשלת בריטניה במושבותיה ברחבי האימפריה הבריטית ובטריטוריות הבריטיות שמעבר לים.

המבנה שימש הן את מגורי המושל, והן את משרדיו וכאתר לאירוח טקסים ואירועים רשמיים.

בתי הממשלה ברחבי העולם
----------------------

### אוסטרליה

 ערך מורחב – **רשימת המעונות הרשמיים של אוסטרליה**  

בית הממשלה בקנברה בירת אוסטרליה מכונה גם "יאראלומלה", ומשמש כמגורי המושל הכללי של אוסטרליה. מבנה מגורים נוסף של המושל הוא בית הימיה שבסידני.

מבנים בשם "בית הממשלה" מצויים בכל מדינות אוסטרליה ומשמשים את מגורי מושלי מדינות אוסטרליה.

מספר מבנים מכונים בשם "בית הממשלה הישן" ובהם מבנה בבית הממשלה הישן בפאראמאטה, בית הממשלה הישן בקווינסלנד שבאוסטרליה ובית הממשלה הישן בדרום אוסטרליה.

### איי פוקלנד

בית הממשלה באיי פוקלנד ממוקם בעיר סטנלי ומשמש למגורי מושל איי פוקלנד. בשנת 1982 נערך במקום קרב במהלך פלישת ארגנטינה שהוביל לכניעת הכוחות הבריטיים שהגנו על המבנה ולתחילת מלחמת פוקלנד.

### אנגווילה

בית הממשלה באי אנגווילה, אולד טה, הוא מקום מושבו הרשמי של מושל אנגווילה.

### אנטיגואה וברבודה

בית הממשלה באיים אנטיגואה וברבודה, סנט ג'ונס הוא מקום מושבו הרשמי של מושל אנטיגואה וברבודה.

### ברבדוס

בית הממשלה בעיר ברידג'טאון, בירת ברבדוס הוא מקום מושבו הרשמי של המושל הכללי של ברבדוס.

### האי מאן

קבלת פנים בגן בית הממשלה באי ג'רזי, לכבוד יום הולדתה של המלכה בשנת 2005.
בית הממשלה באי מאן משמש את המשנה למושל האי מאן, המייצג את המונרך הבריטי באי.

### הונג קונג

בית הממשלה הממוקם על גבעת הממשלה באזור סנטרל באי הונג קונג שבהונג קונג שימש כביתו של מושל הונג קונג, ומאז שנת 1997 משמש המבנה את ראש הרשות המבצעת של הונג קונג.

### ישראל

בתקופת המנדט הבריטי כונה ארמון הנציב - משכנו של הנציב העליון הבריטי, הממוקם בסמוך לשכונת תלפיות בירושלים בשם "בית הממשלה" על ידי השלטונות הבריטיים. לאחר עזיבת הנציב העליון הפך המבנה למפקדת האומות המאוחדות באזור.

### ניו זילנד

בית הממשלה בוולינגטון שבניו זילנד משמש כמקום מגוריו של המושל הכללי של ניו זילנד. מבנה נוסף בשם "בית הממשלה" מצוי בעיר אוקלנד ומשמש כבית מגורים רשמי נוסף של המושל הכללי של ניו זילנד (עדיין ניצב על תילו בית הממשלה הישן בעיר זו.

### פיג'י

בית הממשלה ממוקם בוויקטוריה פרייד (Victoria Parade) בעיר סובה שבפיג'י. המבנה נבנה עבור מושל האיים בשנת 1928 והחליף את בית הממשלה הקודם לו שנשרף בעקבות מכת ברק. כיום משמש המבנה כביתו של נשיא פיג'י.

### קנדה

אחוזת רידו באוטווה שבקנדה משמשת כמגורי המושל הכללי של קנדה. מבנה מגורים נוסף של המושל היא מצודת קוויבק.
בכל אחת מפרובינציות קנדה מצוי מבנה המכונה "בית הממשלה" והמשמש את המשנים למושל.

בפרידריקטון ממוקם מבנה המכונה בית הממשלה הישן.

ראו גם
------

* בית הממשלה - במדינת מרילנד שבארצות הברית
* בית הממשלה הישן (אוגוסטה) באוגוסטה במדינת ג'ורגיה שבארצות הברית
* בית הממשלה - משרדו של ראש ממשלת תאילנד
**גיבור זמננו** (ברוסית: **«Герой нашего времени»**) היא סדרת טלוויזיה היסטורית רוסית בבימויו של אלכסנדר קוט ומהווה עיבוד לרומן באותו השם מאת מיכאיל לרמונטוב.

רקע
---

"גיבור זמננו" היא היצירה המרכזית בפרוזה של מיכאיל לרמונטוב, שבדרכו הנפלאה יוצר רומן המורכב מכמה עלילות, תוך שילוב קולות שונים, כל זאת בכדי לחשוף ולחדור, לקלף פיסה אחר פיסה מעורו של הגיבור, ולהגיע למקומות האפלים שבהם העונג והצער חד הם. והוא — גיבור זמננו.

עלילה
-----

שנת 1837. בעיצומה של מלחמת הקווקז המתישה, הקצין הצעיר גריגורי פצ'ורין נשלח לגלות בשירות צבא האימפריה הרוסית בקווקז בגלל השתתפות לא חוקית בדו-קרב. פצ'ורין נאלץ להשתתף באופן בלתי מודע באירועים המתפתחים במהירות - קרב עם מבריחים, חטיפת נסיכה צ'רקסית צעירה, דו-קרב נוסף וכאשר נדמה שהעולם כולו פונה נגד פצ'ורין, הוא ממשיך את מסעו לבדו — כגיבור, תוצר הזמן החדש.

שחקנים ודמויות
--------------

* איגור פטרנקו — גריגורי פצ'ורין
* יורי קולוקולניקוב — גרושניצקי
* אוונגרד לאונטייב — הרופא ורנר
* סרגיי ניקוננקו — מקסים מקסימיץ'
* אלווירה בולגובה — ורה
* יבגניה לוזה — הנסיכה הצ'רקסית מרי
* אנדריי מרזליקין — פורוצ'יק סמיון

קישורים חיצוניים
----------------

* "גיבור זמננו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "גיבור זמננו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**דב קוטלר** (נולד ב-2 באוגוסט 1956) הוא מנכ"ל בנק הפועלים. לשעבר מנכ"ל בנק איגוד, מנכ"ל בית ההשקעות "פריזמה" ומנכ"ל ישראכרט.

ביוגרפיה
--------

קוטלר למד בתיכון "אורט טכניקום גבעתיים". הוא בעל תואר ראשון בכלכלה (וחטיבה ביחסים בינלאומיים) ותואר שני במנהל עסקים (בהתמחות במימון, סיים ב-1991) מאוניברסיטת תל אביב, והוא בוגר תוכנית המנהלים של אוניברסיטת הרווארד במסצ'וסטס, שבארצות הברית (1998).

עבד בבנק לאומי במשך 18 שנה, וביצע תפקידי ניהול בדרג ביניים.

בשנים 2000–2003 כיהן כמנכ"ל ויזה כאל, בשנים 2004–2006 שימש מנכ"ל בנק אגוד, בשנים 2006–2007 היה מנכ"ל בית ההשקעות "פריזמה", ובין השנים 2009–2015 כיהן כמנכ"ל ישראכרט.

ב-2015 היה מייסד משותף של "אינטו", קרן השקעות בנדל"ן הפועלת כרשת חברתית בישראל ובארצות הברית, ושימש כיושב ראש שלה. שימש כיועץ לקרן ורבורג פינקוס, שרכשה את מקס איט פיננסים (לשעבר לאומי קארד) ולקבוצות שונות שהתעניינו ברכישת ישראכרט.

מאז אוקטובר 2019 מכהן כמנכ"ל בנק הפועלים במקומו של אריק פינטו.

קוטלר מכהן או כיהן כדירקטור, בין היתר, בבזק, בזק בינלאומי, Yes הטלוויזיה בלוויין ופלאפון. כמו כן, כיהן כיושב ראש עמותת תפוח.

ב-2 באפריל 2023 פורסם כי בדיון בקבוצת ווטסאפ של בכירי המשק על הרפורמה המשפטית שמקודמת על ידי ממשלת הימין כתב קוטלר כי ייגבה את השבתת המשק על ידי ההסתדרות במטרה לעצור את העברת הרפורמה, הוא אמר "הבטחתי גיבוי לארנון בר-דוד. יחריב (יריב) לוין - עד כאן".

לדב קוטלר אח תאום, עופר, לשעבר מנכ"ל שיכון ובינוי.

חיים אישיים
-----------

קוטלר נשוי ואב לשלושה, מתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* דב קוטלר, ברשת החברתית פייסבוק
* הפרופיל של דב קוטלר ברשת החברתית LinkedIn (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד שוקי שדה, "זה מינוי שהוא לגמרי התרסה כלפי מורשת דנקנר־קינן־פינטו. קוטלר הוא סדין אדום עבורם", באתר TheMarker‏, 19 ביולי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרור מרמור, ‏המודל פשוט. מספיק שנהיה טובים כמו האחרים", באתר גלובס, 11 באוקטובר 2015
2. ↑  "טיפש, דרעק": ההתכתבויות של בכירי המשק נחשפות, באתר גלובס, 2 באפריל 2023
**חוק לנץ** הוא חוק פיזיקלי בתחום המגנטיות, לקביעת כיוון ה**כא"מ** (כמות אנרגיה ליחידת מטען, ראשי תיבות של **כוח אלקטרו-מניע**) והזרם החשמלי המושרים על ידי שינוי בשטף המגנטי.

החוק נקרא על שם הפיזיקאי הגרמני-בלטי היינריך לנץ, אשר ניסח אותו בשנת 1834.

נוסח החוק
---------

"בפעולתו המגנטית, הזרם המושרה מתנגד לסיבת היווצרותו."

ובאופן ספציפי יותר, השדה המגנטי המושרה על ידי זרם שואף לבטל את השינוי בשטף המגנטי היוצר אותו.

חוק לנץ בא לידי ביטוי בסימן השלילי, הקובע את כיוון הכא"מ המושרה, בחוק פאראדיי:

{\displaystyle {\mathcal {E}}=-{\frac {{d}\Phi \_{B}}{{d}t}}}
חוק זה נובע מחוק שימור האנרגיה; אילו הכא"מ המושרה היה גורם **להגדלת** השינוי בשטף המגנטי, אז השטף המגנטי היה גדל עוד יותר (בגלל הגידול בזרם), ויוצר בכך גידול נוסף בזרם, וכן הלאה עד אינסוף, תוך ביצוע עבודה אינסופית.

כאשר השטף המגנטי בכריכה גדל, נוצר בכריכה שדה מגנטי ההפוך בכיוונו לשדה בו נמצאת הכריכה. כאשר השטף המגנטי בכריכה קטן, נוצר בכריכה שדה מגנטי השווה בכיוונו לשדה בו נמצאת הכריכה.

ראו גם
------

* משוואות מקסוול
* עקרון לה שטלייה - חוק דומה, התקף במערכות כימיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוק לנץ** בוויקישיתוף
* חוק לנץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**צפרדע שור אפריקנית** (שם מדעי: ***Pyxicephalus adspersus***) היא מין הצפרדע השנייה בגודלה בעולם לאחר צפרדע גולייתאת. צפרדע השור גילה חוקר טבע וזאולוג ספרדי במאה השמונה עשרה בשם פיאטרו דה צ׳אבנו.

צפרדע שור אפריקנית גדולה מגיעה לאורך 23 סנטימטר ולמשקל 1.4 קילוגרם ואף ל-2 ק"ג אצל הזכרים. לעומת רוב חסרי הזנב, הנקבות קטנות יותר מהזכרים ומשקלן רק מחצית מהם. כולם בעלי פה גדול ויש בו שיניים חדות ומעוקלות. 

הצפרדע חיה באגמים, ביצות ואדמות סוואנה לחות באנגולה, בוצוואנה, קניה, מלאווי, מוזמביק, נמיביה, דרום אפריקה, סווזילנד, טנזניה, זמביה, זימבבואה וככל הנראה גם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

אלו הם טורפים מרשימים שיאכלו כל חיה קטנה מהם ואינם ניזונים כלל מצמחים. טרפם בטבע הוא חרקים, עקרבים ועכבישים, עכברים, זוחלים שונים, ציפורים ודו-חיים אחרים והם אינם בוחלים בקניבליות, אפילו של צאצאיהם. פרט אחד בגן הזואולוגי של דרום אפריקה אכל 17 צאצאי קוברה בבת אחת.

צפרדעים אלה אגרסיביות ואחד משלושה סוגי הצפרדעים היכולים לגרום נשיכות חזקות וחמורות למטפליהם (יחד עם צפרדע הפקמן וצפרדעי Lepidobatrachus).

הם חיים בבדידות, למעט בעונת הרבייה, אז מתאספים עדרי צפרדעים זכרים ונקבות לבריכות המים והזכרים מקרקרים בחוזקה כדי למשוך נקבות. הם נלחמים ביריביהם באלימות וקופצים ופוערים לסתות זה מול זה עד שאחד נסוג. הנקבות המזדווגות מטילות 3,000–4,000 ביצים בקרקעית הבריכה, הבוקעים לראשנים גדולים הניזונים מצמחים, דגים וראשנים אחרים, והזכר נשאר לשמור עליהם מטורפים. בהמשך השנה הבריכה בה נמצאים הראשנים עלולה להתייבש, מה שיהרוג את כולם ולכן הזכר חופר תעלה לעבר בריכה סמוכה וגדולה יותר. למרות אחריותו של הזכר ודאגתו להם עד לבגרותם, בעת רעב הוא עשוי לאכול כמה מהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרדע שור אפריקנית** בוויקישיתוף
* צפרדע שור אפריקנית, באתר ITIS (באנגלית)
* צפרדע שור אפריקנית, באתר NCBI (באנגלית)
* צפרדע שור אפריקנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צפרדע שור אפריקנית, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפרדע שור אפריקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ירי בצנחן באוויר** היא פעולה מלחמתית ששאלת חוקיותה זכתה להתייחסות באמנות בינלאומיות.

ירי בצנחן באוויר מותר על פי אמנת ז'נבה, כאשר הצנחן צונח בדרכו לפעילות מבצעית. עם זאת, חל איסור לירות באנשי צוות של מטוס שצנחו ממנו לאחר שכלי הטיס שלהם נקלע לבעיה. האיסור האחרון היה נהוג במשפט הבינלאומי, ושאב השראה מנוהגים של אבירות וכן מהדינים שנהגו לגבי יורד ים שספינתו נטרפה, אך ניתן לו תוקף רשמי בהשלמות לאמנת ז'נבה רק ב-1977. ישראל הייתה גורם פעיל ומרכזי בהכנת השלמות אלו.

הקו המנחה בחקיקת חוקים אלו גורס כי צנחן בעודו באוויר שייך למעגל הלחימה, ומנצל יתרון טקטי על מנת לשפר את מצבו בלחימה. איש צוות אוויר שמטוסו נפגע יצא ממעגל הלחימה, ואינו מהווה סיכון.

ההגנה על הצונח ממטוס במצוקה
---------------------------

אף שהוסכם שראוי שתהיה הגנה על איש צוות מטוס הנחלץ ממנו וצונח לשטח עוין, היה ויכוח סוער בין ישראל ומדינות המערב לבין מדינות ערב בשאלה האם ראוי שתהיה הגנה גם על איש צוות מטוס הנוטשו וצונח בשטח שנשלט בידי כוחות ידידותיים לו. מדינות המערב טענו שלא ניתן לסבול פגיעה בחייל המצוי במצב חסר ישע, ואינו צונח לקראת פעילות עוינת. הערבים טענו שחייל זה צפוי לשוב לבסיסו ולהשתתף לאחר מכן שנית בפעולות טיס מלחמתיות, ולכן אין סיבה להגן עליו. לבסוף, בלחץ המערב, לא נקבעה הבחנה בין צניחה לשטח ידידותי לבין צניחה לשטח עוין.

אף שחיילים הצונחים ממטוס כחלק מפעילות מבצעית בבירור אינם זוכים להגנת האמנה במהלך צניחתם, עלתה השאלה האם יש מקום להגן על חיילים מוטסים אשר צונחים ממטוס שנקלע במצוקה, כשם שנקבעה הגנה על אנשי הצוות של המטוס הצונחים ממנו. לבסוף הוחלט שהאמנה תקבע במפורש שהיא אינה מגנה על גייסות מוטסים.

הסעיפים שנקבעו בסופו של דבר בפרוטוקולים המשלימים לאמנת ז'נבה הם:

> 
> 1) אף אדם הצונח מכלי טיס במצוקה לא יהיה מושא לתקיפה במהלך צניחתו ( No person parachuting from an aircraft in distress shall be made the object of attack during his descent.)
> 
> 
> 2) אחר שהגיע לקרקע, בשטח הנשלט בידי האויב, לאדם אשר צנח מכלי טיס במצוקה תינתן האפשרות להיכנע לפני שיהפוך מושא לתקיפה, אלא אם ניכר שהוא עוסק בפעילות עוינת. (Upon reaching the ground in territory controlled by an adverse Party, a person who has parachuted from an aircraft in distress shall be given an opportunity to surrender before being made the object of attack, unless it is apparent that he is engaging in a hostile act.)
> 
> 
> 3) גייסות מוטסים אינם מוגנים על פי פרק זה (Airborne troops are not protected by this Article)
> 
> 
> 
> — **ההשלמות לאמנת ז'נבה, 1977**
>

ראו גם
------

* שבתאי בן-אהרון

קישורים חיצוניים
----------------

* רובי סיבל, ‏הגנה מיוחדת לאנשי צוות אוויר הנוטשים מטוס במצוקה, **משפט וצבא** 16, התשס"ג

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר אמנת ז'נבה, ראו למשל סעיף 42 Occupants of aircraft  הקישור לא מוביל לאתר הנכון
**התזמורת הקאמרית רמת גן** נוסדה בשנת 1955 על ידי המנצח מיכאל טאובה. מיד עם ייסודה פנה טאובה אל פאול בן-חיים וביקשו לכתוב יצירה מתאימה לתזמורת החדשה. בן-חיים נענה לבקשה והלחין ב-1956 את "מוזיקה לכלי קשת", יצירה שחמשת פרקיה מבוססים על נושא אחד. באותה שנה גם ניגנה תזמורת רמת גן את יצירתו של אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', "שישה קטעים לבני הנעורים", שעובדה למענה.

בשנת 1957 ניגנה התזמורת בביצוע בכורה את "חזיונות" של עדן פרטוש, בניצוח מיכאל טאובה ועם החלילן חנוך תל אורן. אותה שנה גם הזמין מיכאל טאובה אצל פרטוש יצירה לחליל, פסנתר ותזמורת כלי קשת, המבוססת על נושאים תימניים. 

בשנת 1958 ביצעה התזמורת הקאמרית רמת גן את "מוזיקת אבל" של עדן פרטוש בעיבודה הסימפוני, בניצוח גארי ברתיני ועם עוזי ויזל בצ'לו סולו. בביצוע הבכורה ניגנו אותה עדן פרטוש (ויולה) ואילונה וינצה-קראוס(פסנתר). 

בשנת 1978 כתב חנוך יעקבי לתזמורת הקאמרית רמת גן גרסה חדשה של יצירתו, "כינור היה לדוד", שחיבר במקור לכבוד הכרזת המדינה בתש"ח. היצירה נכתבה במקור לויולה ופסנתר ועובדה לויולה ותזמורת כלי קשת. הסולן בקונצרט זה היה זאב שטיינברג. עוד קודם לכן, בשנת 1959 השמיעה התזמורת, בניצוח מיכאל טאובה, בביצוע בכורה את "פרטיטה ישראליאנה" של יעקבי.

בין השנים 1960 ל-1967 ניהל את התזמורת הקאמרית רמת גן המנצח סרג'יו קומיסיונה. המנצח הישראלי אביב רון הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי של התזמורת משנת 1996 ועד היום. התזמורת הקאמרית רמת גן מופיעה באולמות שונים בעיר, בין השאר במרכז התרבות ראסל ובתיאטרון רמת גן.

בשנת 2005 חגגה התזמורת הקאמרית רמת גן 50 שנה להיווסדה והיא ממשיכה בפעילות ענפה בתחומי מוזיקה שונים, בין השאר בתוכניות מוזיקליות לילדים ונוער.

קישורים חיצוניים
----------------

* התזמורת הקאמרית רמת גן, ברשת החברתית פייסבוק
* התזמורת הקאמרית רמת גן באתר עיריית רמת גן
* מרים בר, התזמורת הקמרית רמת-גן, דבר, 8 במרץ 1976

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 154148156
* WorldCat: viaf-154148156

 |
מיקומה של פיג'י במפת העולם
**יהדות פיג'י** היא ההתיישבות היהודית באיי פיג'י שמתועדת החל מהמאה ה-19. ביולי 2006 מנתה הקהילה כ-60 יהודים. בנוסף, חיים באיי פיג'י קרוב ל-300 אנשים ממוצא יהודי, בעיקר בעיר הבירה סובה. כיום ישנם שלושה בתי קברות בפיג'י, הכוללים כתובות יהודיות על המצבות, וממוקמים במומי (בית קברות פרטי), האי אובאלאו (לבוקה) וסובה (בית קברות ישן). הקברים מתוארכים לימי המתיישבים היהודים הראשונים מהמאה ה-19.

היסטוריה
--------

### המאה ה-19

כמעט כל היהודים באיי פיג'י חיים בעיר הבירה סובה. בשנת 1881 הנרי מארק, בן ה-20, היה היהודי הראשון שהתיישב בפיג'י. מארק היה במקור יליד אוסטרליה והוא הקים מפעל מסחרי נרחב ברחבי האזור. למרקס הצטרפו מאוחר יותר יהודים מהודו, המזרח התיכון ומיישובים אחרים באסיה.

אחד המתיישבים הראשונים היה סוחר בשם אלכסנדר שמריל באומן (שמו העברי אלכסנדר בן שמואל) שנולד ב-9 בינואר 1847 פרוסיה, ונפטר ב-1909 בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה. באומן השתקע בלבוקה, בירת פיג'י לשעבר, והתחתן עם שרה אנט סולומון, בתם של פיליפ סולומון וקתרין כהן.

### המאה ה-21

עד להקמתה של האגודה היהודית בפיג'י בקרב האוכלוסייה היהודית הייתה רק פעילות מאורגנת מועטה. ונותרו חיי דת מוגבלים. שגרירות ישראל מקיימת מדי שנה סדר פסח, המאכלס 50 עד 60 אנשים. אוכל כשר מיובא מאוסטרליה. ב-6 במרץ 1985 התקיימה בסובה חגיגת פורים דתית ראשונה.

בין ישראל ופיג'י מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. במאי 2002, ראש ממשלת פיג'י דאז, ליסניה קראסה, בעצמה ממוצא יהודי חלקי, הסכימה עם שגרירת ישראל, רות כהנוף, כי על שתי המדינות לחזק את קשריהן למרות שהן כה רחוקות זו מזו מבחינה גאוגרפית. בעוד שיש שגרירות ישראל בפיג'י, שגריר ישראל בקנברה, אוסטרליה מייצג את האינטרסים הישראליים בפיג'י.

בפברואר 2020 נסע נשיא המדינה ראובן ריבלין לפיג'י לפגוש את ראש הממשלה וורקה ביינימרמה לדיונים בנושא שינויי אקלים, פיתוח בר קיימא, חקלאות חכמה, העצמת נשים ונוער. ובשנת 2022 הגיע נשיא פיג'י לפגישה בישראל עם הנשיא יצחק הרצוג.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהדות פיג'י באתר הספרייה היהודית הווירטואלית (באנגלית)
* יהדות פיג'י, באתר יהודים היו כאן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  יהדות פיג'י באתר הספרייה היהודית הוירטואלית (באנגלית)
2. ↑  נישואים בפיג'י
3. ↑  יהדות פיג'י, באתר יהודים היו כאן (באנגלית)
4. ↑  יצחק הרצוג נפגש עם נשיא פיג'י ויליאם קטוניוורה

| יהדות אוקיאניה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוסטרליה • איי מרשל • גואם • טובאלו • ניו זילנד • פולינזיה הצרפתית • פיג'י • פלאו • קלדוניה החדשה |

 |
איור המציג את החללית במסלול סביב כדור הארץ
**אקסקליבר-אלמאז** הייתה חברה פרטית המפתחת חללית מאוישת לטיסות חלל מסחריות, תוך התבססות על חללית מאוישת מתקופת ברית המועצות, שכונתה TKS. החברה הייתה רשומה באי מאן, ושותפות בה חברות מארצות הברית, רוסיה ובריטניה. פורקה בשנת 2016.

TKS
---

החללית TKS פותחה בברית המועצות על ידי משרד התכנון משינוסטרויניה של ולדימיר צ'לומיי, כמתחרה לחללית סויוז ופרוגרס אותה פיתח סרגיי קורוליוב. החללית נועדה לספק מצרכים שונים לתחנות החלל הצבאיות של הסובייטים וכן להעלות צוותים לחלל ולהשיבם לכדור הארץ. תא החזרה לכדור הארץ היה ניתן לשימוש חוזר. צורת העגינה של החללית בתחנת החלל הכתיבה יצירת פתח במגן החום של החללית, תצורה חריגה ביחס לחלליות אחרות.

החללית עברה מספר טיסות ניסוי מוצלחות אך לא הופעלה באופן סדיר.

מבנה
----

החללית אקסקליבר-אלמאז מורכבת מתא צוות שאפשר לעשות בו שימוש חוזר, וצורתו קונית, דומה לחלליות אפולו או לחללית העתיד של ארצות הברית, אוריון. לחללית צמוד מכלול מסלולי, המאפשר מרחב פעילות לצוות בעת שהותו בחלל. כמו כן כוללת החללית יחידת שירות, ובה מערכת הנעה, מערכות קיום לאסטרונאוטים, תאים סולאריים לייצור חשמל ומערכות נלוות נוספות. שתי היחידות הצמודות לחלק שנועד לחזור אל כדור הארץ מופרדות ממנו בטרם השיבה לקרקע, נופלות ונשרפות באטמוספירת כדור הארץ (במובן זה דומה התכנון הכללי של החללית לחללית הרוסית הוותיקה סויוז).

תפעול
-----

החללית הייתה מיועדת לשיגור לחלל באמצעות מגוון של משגרים, בהם המשגרים הרוסיים שתוכננו מלכתחילה לשאת את החללית לחלל (המשגרים פרוטון וסויוז). החברה שקלה גם להשתמש במשגר שמפתחת חברת Space X, הפאלקון 9.

ראו גם
------

* דרגון (חללית)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אקסקליבר-אלמאז

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההזדמנות שלכם לבקר בחללית אמיתית
**הכיוון מזרח** הוא כתב-עת לספרות, לתרבות ולאמנות, הדן בסוגיות של רב-תרבותיות ושל זהות מזרחית וישראלית, דרך נקודת מבט חברתית. הגיליון הראשון של כתב העת התפרסם בשנת 2000. עד שנת 2012 כתבי העת יצאו לאור בהוצאת בימת קדם ומשנת 2014 ואילך באמצעות הוצאת אחותי - למען נשים בישראל.

אודות
-----

"הכיוון מזרח" מוקדש למאמרים הדנים בתרבות מזרחית וביוצרים מזרחים, או בכאלה המקושרים לסוגיית המזרחים בישראל. שאלת המפתח המניעה את כתב העת היא "מהי מזרחיות" או "מהי תרבות מזרחית". כתב העת מבקש, באמצעות אבחון תודעתי-תרבותי רפלקסיבי, לייחד את המזרחיות, ולבחון אותה באמצעות סוגיות יסוד כמו זהות, זיכרון, ביוגרפיה, שפה ומקום. כל זאת בהקשר של חברה, לאום, מגדר ועוד, ובהקשר של יצירה לתחומיה השונים - קולנוע, תיאטרון, שירה, אמנות פלסטית ועוד.

מרוב מהמאמרים נובע סימון המזרחיות החדשה המדגישה את הזיקה החזקה לשורשיה היהודים והערבים במגמה להמשיך ולפתח זיקה זו ברמה היצירתית והפוליטית יחד. ההנחה העומדת ביסוד כתב העת היא שאם בעשורים הראשונים של המדינה עמדה מלחמת התרבויות בסימן של ההגירה היהודית אל מול הילידיות, או אל מול הישראליות האירופוצנטרית, במלחמת התרבויות של השנים האחרונות מסתמן גם מאבק ללגיטימציה לא רק של התרבות המזרחית אלא גם של התרבות הערבית, וממילא הפלסטינית, כחלק מהשיח הישראלי.

ב"הכיוון מזרח" מפרסמים גם עבודות אמנות פלסטיות וקונספטואליות.

היסטוריה
--------

המייסד והעורך הראשי של כתב העת הוא יצחק גורמזאנו גורן. את חמשת הגיליונות הראשונים ערכה עמו דורית מקלף. את הגיליון השישי ערכה קציעה עלון ואליה הצטרפה דליה מרקוביץ' לחמשת הגיליונות שלאחר מכן. את גיליונות 12 עד 15 ערך מתי שמואלוף יחד עם בת שחר גורפינקל. החל מגיליון 16 החליף את מתי שמואלוף עמרי הרצוג כעורך כתב העת, יחד עם גורפינקל. בהמשך החל והעורכים להתחלף כמעט מדי גיליון, בהתאם לנושא הגיליון. 

בתחילת 2011 עמד כתב העת לפני סגירה, מאחר שמינהל התרבות של משרד התרבות והספורט החליט לקצץ 80% מתקציב עמותת "בימת קדם".

בשנת 2023 חזר הסופר והמשורר מתי שמואלוף לערוך את כתב העת "הכיוון מזרח". הגיליון הראשון שראה אור (מס' 43) בעריכתו דן בשאלת דיאספוריות מזרחית (לקריאת פתח הדבר שפורסם באתר "העוקץ"). מה הקשר בין התרבות של היהודים-הערבים שעזבו את ישראל לבין השאלה האתנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הכיוון מזרח
* חיפוש וקריאה מקוונת בדפי "הכיוון מזרח", באתר עיתונות יהודית היסטורית (גליונת שיצאו בין השנים 2000–2011)
* הכיוון מזרח באתר הוצאת אחותי - סחר הוגן.
* הכיוון מזרח באתר הוצאת בבל
* הכיוון מזרח באתר מרמלדה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אלמוג בהר, על "הכיוון מזרח" ו"הו!": בתוך הישראליות ומחוץ לה, באתר "העוקץ", 24 במאי 2010
2. ↑  בועז כהן, ‏מלחמת גרילה תרבותית, באתר גלובס, 12 במאי 2008
3. ↑  המגמה הספרותית, באתר הארץ, 10 בינואר 2011
**אליאס אשמול** (באנגלית: **Elias Ashmole**‏; 1617–1692) היה עורך דין, כימאי, אנטיקווריאט (חוקר וחובב חפצים עתיקים), אח בלשכת הבונים החופשיים, וחבר החברה המלכותית.

קורות חיים
----------

נולד בליצ'פילד (אנ') בסטפורדשייר שבאנגליה.

בגיל 25 פרש מעבודה ומאז הלך בעקבות הדברים שעניינו אותו. במהלך השנים 1645 ו-1646, שהיו מכריעות במלחמת האזרחים האנגלית, התפתחו במקביל הקריירות הפוליטית והצבאית של אשמול.

במרץ 1646 הוא נעשה קפטן בצבא המלך והיה עד למפלתו של המלך צ'ארלס הראשון על ידי קרומוול. שלושה חודשים מאוחר יותר הוא עבר לסמולווד (אנ') וב־16 באוקטובר 1646 קודש אליאס אשמול לבנייה החופשית בוורינגטון (אנ'). הוא כתב ביומנו "היום נעשיתי בונה חופשי", ובכך היה הראשון שתיעד אי פעם את הצטרפותו למסדר הבונים החופשים. הוא הראשון שהשתמש במושג "בונים מקובלים"

במסגרת הסודית של פגישה מסונית יכול היה לפגוש עמיתים אינטלקטואלים, שאיתם שוחח על האספקטים האזוטרים וההרמטיים אותם למד, אשר היו עדיין במצב ניסיוני התחלתי בעולם המדע. עד לשנת 1648 כבר הרחיב את לימוד האסטרולוגיה והאנטומיה שלו לבוטניקה ואלכימיה. נושא אחרון זה העסיקו רבות בהמשך והוא כתב מספר ספרים על האלכימיה, הראשון שבהם ב־1650. הוא הוקסם מלימוד אזוטריה והרמטיקה. תדיר התייעץ באורָקולים. אולם אשמול לא נתן להתלהבותו מהאלכימיה להאפיל על לימוד ההיסטוריה, ולעולם לא ראה עצמו כעוסק באלכימיה. הצטרף לחברה המלכותית ב־1682.

בנטייתו היה מלוכני והתנגד לקרומוול. ההערכה היא כי ההצטרפות לבונים החופשים הייתה כנראה כסות להתארגנות מלוכנים בתאים מחתרתיים סודיים ולכן אין הרבה מידע כתוב על הנושא מאותה תקופה.

הקמת מוזיאון אשמוליאן
---------------------

אשמול אשר התעניין באסטרולוגיה, אלכימיה ובוטניקה, רכש את האוסף "חדר הפלאות" ב-1659, וצירף אותו לאוסף כתבי היד שלו, בנושאי אסטרולוגיה, היסטוריה ורפואה.

בשנת 1675 תרם את כל אוספיו וספרייתו לאוניברסיטת אוקספורד, והתנה את תרומתו בהקמת בניין מתאים לאוסף. על בסיס תרומתו הוקם מוזיאון אשמוליאן, המוזיאון האוניברסיטאי הראשון, אשר נפתח לציבור ב-1683.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליאס אשמול** בוויקישיתוף
* אליאס אשמול- התכתבויות
* מוזיאון אשמוליאן
* כתבי אליאס אשמול בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* אליאס אשמול, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דני דורון, **הבניה החופשית במבט אישי**, תל אביב: איתי בחור, 1994
2. ↑  יאשה ברזינר, קידושי אליאס אשמול ושאלות נוספות, 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257944605171
* BIBSYS: 90266948
* BNE: XX1609429
* BnF: cb13475035k (data)
* CiNii: DA06727012
* GND: 119325578
* ICCU: BVEV059752
* ISNI: 0000 0000 8106 1366
* LCCN: n50001978
* NLA: 35008943
* NTA: 070242941
* RERO: 02-A002942556
* SNAC: w6kh16m6
* SUDOC: 03510354X
* Trove: 788237
* ULAN: 500313594
* VcBA: 495/111665
* VIAF: 27215170
* WorldCat: lccn-n50001978

 |
**ג'ון דויל** (באנגלית: **John Doyle**‏; 1797 – 2 בינואר 1868) היה קריקטוריסט וצייר פוליטי בריטי.

ביוגרפיה
--------

הוא היה בנו הבכור של סוחר משי בדבלין, והגיע ממשפחה קתולית שבמאה ה-17 קיבלו אחוזות נרחבות, וסמל אצולה משלהם, אך סבלו בגלל דתם ומאז נשלל תוארם. בצעירותו למד לצייר נופים אצל גספר גבריאלי ודיוקנאות מינאטוריות בבית הספר לציור של החברה המלכותית בדבלין אצל ג'ון קומרפילד. הוא זכה במדליית זהב בשנת 1805.

הוא הוזמן לצייר דיוקנאות רכיבה על סוסים של המשנה למלך באירלנד, ובשנת 1822 הפיק שישה הדפסים שכותרתם "חיי סוס המירוץ". באותה שנה עבר ללונדון עם אשתו מריאנה קונאן. ציור מאותה העת הביא לו הכרה כשהוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1825.

מריאנה נפטרה בשנת 1832, כשילדה את ילדם השביעי. דויל המשיך להציג מיניאטורות עד 1835, ועד אז חווה הצלחה רבה יותר עם התמונות המצוירות שלו, שהודפסו באמצעות ליתוגרפיה, החל בשנת 1827. תמונות אלה הוצאו אחת לחודש במהלך ישיבות הפרלמנט, והופעתם נמשכה במשך עשרים ושניים שנים. הקריקטורות שצייר היו בעלות דמיון נאמן למצויריו, עם מעט הגזמה, בהומור סרקסטי, לרוב רומזות למחזות פופולריים.

הקריקטורות נחתמו באותיות H B. עד 1840 הוא הצליח מספיק כדי להרשות לעצמו לקנות בית מפואר בהייד פארק, ועבר כמו דייוויד ווילקי, וולטר סקוט, סמואל טיילור קולרידג', צ'ארלס דיקנס, תומאס מקולאי, וסמיואל רוג'רס - אבל זהותו האמיתית נותרה סוד שמור היטב עד שגילה זאת בשנת 1843 במכתב בן שבעה עשר עמודים לסר רוברט פיל.

בשנות ה-40 של המאה ה-19, היה בשיא הפופולריות שלו. הדפסים של HB התפרסמו ב"טיימס" ועל ידי המו"ל מקלין, אבל המוניטין שלו דעך. הדפסיו המאוחרים היו עדינים בהומור ומצוירים בסגנון רך ולא ברור.

כשנפטר בשנת 1868, ההספד שלו בכתב העת "ארט ז'ורנל" לא הופיע אלא רק שלושה חודשים לאחר מותו, ומכירה לאחר מותו של ציוריו אצל "כריסטי" בשנת 1882 בוטלה מחוסר קונים.

עם זאת, הוא נחשב למייסד בית הספר לקריקטוריסטים בריטיים המיוצגים על ידי ג'ון ליץ ג'ון טניאל ובנו ריצ'רד דויל, אשר ביסס את הסגנון שהתפרסם במגזין פאנץ'.

במוזיאון הבריטי קיימים מעל 900 מציוריו.

הוא נפטר 2 בינואר 1868, ונקבר בבית העלמין ווסט נורווד. בניו כללו את המאייר ג'יימס ויליאם אדמונד דויל (1822–1892); הצייר, המאייר והקריקטוריסט ריצ'רד דויל (1824–1883); הנרי אדוארד דויל, (1827–1892) שהפך למנהל הגלריה הלאומית של אירלנד; והצייר צ'ארלס אלטמונט דויל (1832–1893), דרכו היה סבו של סר ארתור קונאן דויל, הסופר והיוצר של שרלוק הולמס.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון דויל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kenneth Baker, "Doyle, John [H. B.] (1797–1868)", *Dictionary of National Biography*, 2004
2. ↑  Houghton Mifflin Company, **The Houghton Mifflin Dictionary of Biography**, Houghton Mifflin, 2003, ISBN 978-0-618-25210-7. (באנגלית)
3. ↑  The collection of DOYLE JOHN 1797 1868 CARTOONIST held at the British…, archive.is, ‏2012-12-23

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281939005171
* AGSA: 9275
* BnF: cb14973071z (data)
* GND: 136406688
* ICCU: MODV262699
* ISNI: 0000 0000 6662 5848
* LCCN: nr2002020895
* RKD: 24109
* SNAC: w62z252t
* Trove: 1145904
* ULAN: 500030935
* VIAF: 49497668
* WorldCat: lccn-nr2002020895

 |
**טוביה דובלרו** (20 בנובמבר 1967 – 4 בפברואר 2016) היה שחקן ישראלי ששיחק בעיקר בסרטים בשנות ה-80.

ביוגרפיה
--------

בגיל 13, שיחק דובלרו בתפקיד אורח בסרט "סיפור אינטימי" שביים נדב לויתן וכתב לצד דליה מבורך.

סרטו הראשון המשמעותי הוא "הפנימייה" משנת 1983 בבימויו של יעוד לבנון. בסרט גילם נער מתבגר המנסה לקנות את מעמדו בין חבריו המקובלים. בסרט "הפנימיה" דובלרו הוא המספר והסרט מוצג דרך עיניו.

סרטו השני היה "הדודה מארגנטינה" משנת 1984 בבימויו של ג'ורג' עובדיה, סרט בורקס ישראלי ששילב קטעי ארוטיקה ופורנו רך. דובלרו גילם בסרט את הטבח הביתי.

סרטו השלישי והאחרון היה "חסמבה ושודדי הסוסים", על פי ספרו של יגאל מוסינזון, שגם כתב את התסריט ובבימוי של הלל דמרון. בסרט מגלם דובלרו את אהוד השמן.

לאחר סרטים אלה כמעט ולא עסק במשחק, אך בשנות האלפיים השתתף בפרסומות ובסדרות הטלוויזיה "זינזאנה", "אשליות" ו"שלווה" של הבמאי חיים בוזגלו.

באפריל 2012 נעצר יחד עם בנו על ידי המשטרה בחשד לייבוא של כמעט טונה סמים והפצתם בפיצוציות בתל אביב.

נפטר ב-4 בפברואר 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

* טוביה דובלרו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* טוביה דובלרו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טוביה דובלרו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
**יהודה צבי (צביקה) פייראיזן** (נולד ב־1967) הוא מנכ"ל יד ושם המכהן בתפקידו משנת 2021. בנוסף הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון כיהן כקצין חינוך ראשי. קודם לכן שירת בחיל האוויר וכראש חטיבת האמצעים המיוחדים באגף המבצעים.

ביוגרפיה
--------

פייראיזן נולד ברמת גן, אביו היה מהנדס וקצין בשירות קבע בחיל האוויר, משפחתו הייתה ממקימי היישוב נווה צוף. היה חבר בתנועת הנוער בני עקיבא ואף שימש כקומונר בסניף בו הדריך. בוגר מדרשית נעם בפרדס חנה וישיבת ההסדר קרני שומרון, והיה תלמיד של הרב זאב קרוב.

בצה"ל סיים קורס טיס במגמת נווטי קרב ושירת כנווט. בשנים 2003–2005 פיקד על טייסת כלי טיס מאוישים מרחוק מסוג הרמס 450 ("זיק") שהשתתפה בפעילות רבה של סיכולים ממוקדים בתקופת האינתיפאדה השנייה. הוא מילא תפקידים בלהק האוויר, שימש כמפקד מגמת קרב בבית הספר לטיסה, מפקד מחלקה בלהק המודיעין, בשנים 2006–2009 שימש ראש מחלקת מודיעין למבצעים בחיל האוויר, השתתף בהכנות לתקיפת הכור הגרעיני בסוריה, בשנים 2010–2013 שימש מפקד כנף 2 בחיל האוויר, וב-2013 מונה לראש חטיבת אמצעים מיוחדים באגף המבצעים.

ביולי 2017 מונה לקצין חינוך ראשי, ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2020 והשתחרר מצה"ל.

באוקטובר 2021 מונה לתפקיד מנכ"ל יד ושם. ונכנס לתפקידו בחודש דצמבר.

חיים אישיים
-----------

הוא תושב רחובות, נשוי לרחל ואב לחמישה. בעל תואר שני בהצטיינות במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צביקה פייראיזן** בוויקישיתוף
* יואב זיתון, קצין חינוך ראשי חדש: שירת כנווט F-15, באתר ynet, 25 ביולי 2016
* אבישי גרינצייג, קצין חינוך ראשי: צה"ל הוא לא מחנך האומה, באתר ערוץ 7, 19 באוקטובר 2017
* ישי פרידמן ואריאל זיגלר, ‏"פולמוס ההדתה נובע מבורות וחוסר סובלנות עמוק", בעיתון מקור ראשון, 7 באוקטובר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוחאי עופר, תא"ל צביקה פאיראיזן מונה לקצין החינוך הראשי, באתר nrg‏, 25 ביולי 2016
2. ↑  כבוד למגזר: מנכ"ל סרוג למוזיאון 'יד ושם', באתר "סרוגים", 21 באוקטובר 2021

| קציני חינוך ראשיים (קח"ר)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יוסף קריב • אהרן זאב • מרדכי בר-און • יצחק ארד • שאול גבעולי • בצלאל אמיר • אבנר שלו • אבי זהר • יוסף אלדר • נחמיה דגן • אהוד גרוס • שלום בן-משה • אברהם עשהאל • רן גלינקא • אלעזר שטרן • אילן הררי • אלי שרמייסטר • אבנר פז צוק • צביקה פייראיזן • אופיר לויוס |

 |
**וילמוט ריד הייסטינגס ג'וניור** (באנגלית: **Wilmot Reed Hastings Jr.**; נולד ב-8 באוקטובר 1960) הוא יזם ופילנתרופ אמריקאי מייסד ומנכ"ל חברת נטפליקס, חבר בדירקטוריון פייסבוק ובמספר מלכ"רים.

חבר לשעבר במועצת החינוך של מדינת קליפורניה.

קורות חייו
----------

הייסטינגס נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, בנם של ג'ואן אמורי (לבית לומיס) ווילמוט ריד הייסטינגס. סבה של אמו היה המדען, הממציא, הנדבן והמשפטן אלפרד לי לומיס.

הוא סיים את לימודיו ב-1988 עם תואר שני במדעי המחשב מטעם אוניברסיטת סטנפורד. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא כתב את תוכנת PurifyPlus.

הייסטינגס מתגורר באזור מפרץ סן פרנסיסקו. הוא נשוי לפטרישה אן קווילין ולהם שני ילדים.

הקמת נטפליקס
------------

ב -1997 הייסטינגס ושותפו מארק רנדולף ייסדו את נטפליקס.

תחילה הציעה החברה שירותי השכרת סרטים במחירים קבועים באמצעות שילוב של שתי טכנולוגיות מתפתחות; תקליטורי DVD ו-Blu-ray, במקום קלטות VHS שהיו מסורבלות יותר, וכן אתר אינטרנט מקוון, במקום קטלוג מודפס.

לאחר הצפייה המנוי מחזיר את הסרטים לחברה על ידי שליחתם במעטפה ייעודית. כיום חל שינוי במערך החברה ועיקר פעולתה הוא במתן שירות צפייה ישירה בטכנולוגיית "סטרימינג", באמצעות אתר האינטרנט שלה או מגוון מכשירים תומכים.

משרדיה הראשיים ממוקמים בלוס גאטוס, קליפורניה.

תפקידים נוספים
--------------

הייסטינגס חבר בדירקטוריון פייסבוק מאז יוני 2011.

בין השנים 2007–2012 שימש כדירקטור בחברת מיקרוסופט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריד הייסטינגס** בוויקישיתוף
* ריד הייסטינגס, ברשת החברתית פייסבוק
* ריד הייסטינגס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ריד הייסטינגס, ברשת החברתית LinkedIn
* רביב גולן, "האיש שהמציא מחדש את הטלוויזיה, באתר ynet, 11 בספטמבר 2020
* ריד הייסטינגס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Reeves, John. "9 Fascinating Things About Reed Hastings and Netflix". *The Motley Fool* (באנגלית). נבדק ב-2018-08-15.
3. ↑  news, www.prnewswire.com (באנגלית)
4. ↑  Microsoft, Reed hastings, Microsoft en-us

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009046883605171
* BIBSYS: 1602157050491
* BnF: cb17953998g (data)
* CANTIC: a20395735
* CiNii: DA19637604
* GND: 1218606932
* ISNI: 0000 0004 4885 0960
* LCCN: n2012026225
* LNB: 000306473
* MusicBrainz: 5442890c-5722-43f2-9c8a-ed026044af35
* NDL: 001361895
* NKC: xx0255843
* NTA: 42835551X
* RERO: 02-A028896477
* SUDOC: 242214096
* VIAF: 247880518
* WorldCat: lccn-n2012026225

 |
**רגדול** (**Ragdoll**) הוא גזע של חתול הבית.

היסטוריה של הגזע
----------------

רגדול הוא גזע חתולים שנוצר על ידי בני אדם, בראשית שנות השישים במדינת קליפורניה (ארצות הברית). אם הגזע הייתה חתולת אנגורה לבנה בשם ג'וזפין, שבעליה פרופסור באוניברסיטת קורנל זיווג אותה עם זכר מגזע בירמן. בתקופת ההיריון נפגעה ג'וזפין בתאונת דרכים, הווטרינר הציע לבעליה להפסיק את ההיריון, אך הוא התנגד, לקח אותה לווטרינר של האוניברסיטה שטיפל בה, ולאחר זמן קצר נולדו ארבעה גורים יוצאי דופן. הם היו גדולים מהרגיל, שקטים יותר מהמקובל ובעלי תכונה מוזרה נוספת: הם נהגו לישון על הגב, בשונה מחתולים אחרים.

מארבעת הגורים הללו נוצר הגזע TRADITIONAL RAGDOLL המתאפיין בגודלו, יופיו, ובעיקר באופיו המיוחד. תוך כדי זיווג מבוקר נוצרו שלוש דוגמאות פרווה:

* "בי-קולור" - דו גוני בעלי משולש לבן על הפנים: לבן בבטן וברגליים
* "מיטד" - שחום חודים: בעלי כפות לבנות, פנים כהות, עם סנטר לבן, ופס לבן בבטן
* "קלור פוינט" - שחום לגמרי ללא לבן.

גווני הפרווה של הרגדול: חום כהה (סיל), אפור כחול, שוקולד ולילך.

לישראל הובאו הרגדולים הראשונים בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 בידי מיקי דיאמנט, אשר התמחה בגזע חתולים זה והוא מגדל אותם עד היום.

מבנה כללי
---------

הרגדולים הם חתולים בעלי גוף שרירי ומראה מוצק. הם מגיעים לשיא גודלם רק אחרי שלוש או ארבע שנים, והם גדולים יותר מרוב גזעי החתולים. משקלם של הזכרים מגיע ל-10 ק"ג, הנקבות קטנות יותר. פרוותו נחשבת לבינונית, סמיכה מאוד, אך מחייבת פחות תחזוקה וסירוק. עיניהם של כל הרגדולים כחולות.

אופי
----

הרגדולים הם בעלי אופי נינוח ושקט במיוחד. הם מתאימים לחיים בדירה עירונית ולא בחוץ. הם חברותיים מאוד לבני אדם ולכלבים, אינם פוחדים מזרים ואינם תוקפניים. הגזע זכה לשמו בעקבות רפיון שריריו כאשר מרימים אותו על הידיים, בהיותו באוויר הוא מתנהג כמו "בובת סמרטוטים" (Rag-Doll). את הרגדולים ניתן ללמד לעשות טריקים ופעולות שונות. קולם שונה מיללת חתול, ודומה יותר לקול בכי של תינוק. באופן כללי הרגדולים אינם "דברנים" וממעטים להשמיע קול. בגלל תכונה זו חשבו במשך שנים שאינם חשים כאב, מאוחר יותר הסתבר שזו טעות, הם פשוט לא משמיעים קולות של כאב.

בריאות
------

מחקר אחד, תוך שימוש בנתוני ביטוח שוודי, הראה כי מבין גזעי החתולים הנפוצים, לראגדול ולסיאמי יש את שיעור ההישרדות הנמוך ביותר. עם סיכויי הישרדות של 78% עד 10 שנים. בסקירה של למעלה מ-5,000 מקרים של urolithiasis של urate, ל-Ragdoll היה ייצוג יתר, ב יחס סיכויים של 5.14.

מחירו של חתול רגדול מגיע למאות דולרים, מה שהופך אותו לסמל סטטוס. למרות מחירו הגבוה, התחבב הגזע על רבים והוא מבוקש בעולם וגם בישראל. בארץ קיימים מספר בתי גידול מקצועיים המגדלים חתולי רגדול.

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רגדול** בוויקישיתוף
* צחי כהן, חתולים לעשירים בלבד, באתר ynet, 13 באוגוסט 2006
* סטנדרט הגזע, באתר CFA

הערות שוליים
------------

1. ↑  לשם השוואה, משקלו הממוצע של חתול הבית הוא 4 ק"ג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007549345105171
* BnF: cb15057754f (data)
* LCCN: sh98006900

 |
**סטפן לאזמה** (באנגלית: **Stephane Lasme**; נולד ב-17 בדצמבר 1982 בפורט-גנטיל, גבון) הוא כדורסלן עבר גבונזי בעל אזרחות אמריקאית המשחק בעמדת הפאוור פורוורד. ובנבחרת גבון. גובהו 2.03 מטרים.

קריירה
------

בצעירותו שיחק לאזמה באוניברסיטת מסצ'וסטס. עונת 2006/2007, האחרונה שלו באוניברסיטה, הייתה רוויית הישגים אישיים עבורו. הוא נבחר על ידי סוכנות הידיעות האמריקאית לנבחרת ה"אול-אמריקן" של ליגת המכללות, וזכה גם בפרסי שחקן העונה ושחקן ההגנה של העונה של התאחדות האטלנטיק-10. הוא שבר את שיא החסימות של כל הזמנים באוניברסיטה, שהיה שייך למרקוס קמבי, וכן הפך לאחד משלושה שחקנים בהיסטוריית המכללות שהשיגו ארבעה טריפל דאבלים בעונה אחת, יחד עם ג'ייסון קיד ומייקל אנדרסון.

לאזמה נבחר במקום ה-46 (סיבוב שני) על ידי גולדן סטייט ווריורס בדראפט 2007. הוא שיחק רק 4 שניות במשחקו הראשון בליגה ושוחרר מהקבוצה. בנובמבר 2007 הוא הצטרף לקבוצת ה-NBDL לוס אנג'לס דיפנדרס. ב-21 במרץ 2008 הוא חתם במיאמי היט, בה שיחק 16 משחקים, בהם קלע 5.2 נקודות, הוריד 3.8 ריבאונדים וחסם 1.3 פעמים בממוצע למשחק. ב-21 בספטמבר 2008, הוא חתם בקבוצת היורוליג פרטיזן בלגרד וכבר לאחר 3 משחקים בתחרות, הוא היה שני ביורוליג בחסימות ובריבאונדים בממוצע למשחק. לאזמה סיים את העונה בפרטיזן עם ממוצעים של 10.7 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-1.4 חסימות בכ-24.7 דקות למשחק. הוא גם היה חלק בזכייתה של קבוצתו באליפות סרביה בגביע הסרבי ובליגה האדריאטית, ובהגעתה לרבע גמר היורוליג בו הפסידה לצסק"א מוסקבה.

ב-1 ביולי 2009 עבר לאזמה לקבוצת מכבי תל אביב מהליגה הישראלית.

באוקטובר 2012 חתם בפנתנייקוס. ביוני 2014 חתם לשנתיים באנאדולו אפס. ביולי 2015 חתם בגלאסראיי, וב-29 באוגוסט 2016 הושעה מהקבוצה לשנה לאחר שנכשל בבדיקת סמים. הוא חתם בטקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ביולי 2017 חתם באוניקס קאזאן.

לאזמה היה חלק מנבחרת גבון באליפות אפריקה 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטפן לאזמה** בוויקישיתוף
* סטפן לאזמה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדי הרשליקוביץ, סטפון לאזמה סיכם לשנתיים במכבי תל אביב, 01.07.09, אתר ספורט 5, עותק מארכיון האינטרנט

| שחקן ההגנה של היורוליג |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 2005: דיאמנטידיס • 2006: דיאמנטידיס • 2007: דיאמנטידיס • 2008: דיאמנטידיס • 2009: דיאמנטידיס • 2010: חריאפה • 2011: דיאמנטידיס  2012: קירילנקו • 2013: לאזמה • 2014: דאנסטון • 2015: דאנסטון • 2016: היינס • 2017: האנגה • 2018: היינס • 2019: טבארש • 2021: טבארש • 2022: היינס • 2023: טבארש |

 |
**אירית ליליאן** (נולדה ב-1962) היא דיפלומטית ישראלית המשמשת כשגרירת ישראל בטורקיה. שימשה בעבר גם כשגרירת ישראל בבולגריה וכממונה על היחסים בשגרירות ישראל בקנברה.

ביוגרפיה
--------

ליליאן, שנולדה ב-1962 ברחובות, שירתה בצה"ל כמפיקה ועורכת בגלי צה"ל. היא בעלת תואר ראשון בארכאולוגיה ואגיפטולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בלימודי מזרח ומערב מהאוניברסיטה העברית בירושלים. היא נשואה ואם לשתיים.

קריירה דיפלומטית
----------------

ליליאן הצטרפה למשרד החוץ ב-1986. היא שימשה כסגנית ראש שגרירות ישראל בסינגפור ונספחת תרבות בשגרירות ישראל בפריז, ולאחר מכן הייתה מנהלת חטיבת דרום אירופה במשרד החוץ במשך 10 שנים.

ב-2007 מונתה לממונה על היחסים בשגרירות ישראל בקנברה לאחר שכהונתו של נפתלי תמיר קוצרה בעקבות התבטאות גזענית.

ב-2015 מונתה לשגרירת ישראל בבולגריה, וכיהנה בתפקיד זה עד 2019. לאחר מכן הייתה הממונה על היחסים בשגרירות ישראל בטורקיה, החל מ-26 בינואר 2021 עד שמונתה לשגרירה ב-19 בספטמבר 2022. ליליאן הגישה את כתב האמנתה לנשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ב-27 בדצמבר, והיא האישה הראשונה בתפקיד זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אירית ליליאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* סמדר פרי, "מבחינת טורקיה חמאס הייתה ונשארה מפלגה לגיטימית": ריאיון עם שגרירת ישראל החדשה באנקרה, באתר ynet, 9 באוקטובר 2022

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אירית ליליאן, באתר שגרירות ישראל באנקרה (בטורקית)
2. 1 2  סמדר פרי, "מבחינת טורקיה חמאס הייתה ונשארה מפלגה לגיטימית": ריאיון עם שגרירת ישראל החדשה באנקרה, באתר ynet, 9 באוקטובר 2022
3. ↑  "Israeli Envoy Recalled for Racist Remarks". סיאול טיימס.
4. ↑  רועי נחמיאס, אמירה גזענית קיצרה את כהונת השגריר באוסטרליה, באתר ynet, 31 באוקטובר 2006
5. 1 2  איתמר אייכנר, לאחר נרמול היחסים: אושר מינוי השגרירה באנקרה - האישה הראשונה בתפקיד, באתר ynet, 19 בספטמבר 2022
6. ↑  איתמר אייכנר, שגרירת ישראל בטורקיה הגישה כתב אמנה לארדואן, "התקווה" התנגן בארמון, באתר ynet, 27 בדצמבר 2022
יונתן מילר, מיה יוהנה, ושי טוחנר
**יונתן מילר**  (נולד ב-17 ביוני 1959) הוא מוזיקאי ישראלי. מנגן במגוון גדול מאוד של כלי נגינה, בהם כינור, מנדולינה, קלרינט, מפוחית, חליל, חלילית, קונטרבס, ומיני משרוקיות. היה חבר בהרכבים המצליחים "כמו צועני", "הפונדקאים", ו"הופה היי".

ביוגרפיה
--------

מילר נולד בלונדון וגדל בארצות הברית, בניו יורק. החל ללמוד נגינה בכינור בגיל צעיר ועם השנים החל לנגן מוזיקה יהודית וקאנטרי. עלה לישראל ב1981, לאחר סיום לימודים באוניברסיטה בניו יורק.

במהלך שהותו בישראל הקליט והופיע עם אמנים רבים, כדוגמת שולי נתן, סוזי מילר, סמיר שוקרי, מירל רזניק, מורן מגל, ויוסי לב, ובמשך תקופה קצרה הופיע עם שלמה בר ו"הברירה הטבעית" בתוכניתם 'ברכת הלבנה'. ניגן עם להקת "הפונדקאים" מסוף שנת 1981 ועד לשנת 2002, עת התפרקה הלהקה. בסוף שנות ה1980 עזב את הלהקה באופן זמני לטובת השתתפות בהרכבים המצליחים "כמו צועני" ו"הופה היי" יחד עם יגאל בשן ועוזי חיטמן, ובשנת 1991 השתתף בקדם אירוויזיון 1991, כחלק מההרכב "להקת שיר" שהגיע למקום השלישי עם השיר "כל שנה".

מילר הופיע ב"הופה היי" מספר שנים עד שחזר ל"פונדקאים". לאחר פירוק "הפונדקאים" ייסד עם שותפו ללהקה, שי טוחנר, להקת קאנטרי-רוק בשם "הטוחנים" (The Grinders), שהתפרקה ב2004.

זמן מה לאחר עזיבתו את ישראל, הצטרף מילר ל"קרקס השמש" (Cirque Du Soleil) והופיע בו במשך למעלה משנה. בשנת 2013 שב לישראל, לאחר 9 שנים בארצות הברית.

בעשור השלישי של המאה ה21 הוא מופיע במסגרת הרכבים שונים כגון "הבינבטרון", "הדמעות" ו"שי טוחנר וחברים". בנוסף, מילר הופיע בהצגה "רביזור" בתיאטרון יידישפיל, כמחליף של אדם מדר.

בחודש מרץ 2023 הופיע מילר, עם הרכב שכלל נגנים נוספים, בהופעה חד-פעמית של הזמרת- הרוקרית ליבי הארט בקפה סילו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונתן מילר** בוויקישיתוף
* יונתן מילר, ברשת החברתית פייסבוק
* יונתן מילר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יונתן מילר, באתר Discogs (באנגלית)
* יונתן מילר, דף שער בספרייה הלאומית
* יונתן מילר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* מאיה כהן, צומת מילר, ישראל היום, 31 בדצמבר 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309768005171
* MusicBrainz: 30ea7fca-2527-4256-b959-3b6da516af87
* NLA: 35638113
* VIAF: 297733354
* WorldCat: viaf-297733354

 |
הזוחלים יחד עם העופות הם קבוצה מונופילטית.
בפילוגנטיקה, קבוצת אורגניזמים היא **מונופילטית** (מיוונית - גזע אחד) או **הולופילטית** אם כל האורגניזמים באותה קבוצה התפתחו במהלך האבולוציה מאב קדמון משותף, ו**כל** הצאצאים של אותו אב קדמון נמצאים בקבוצה זו. להבדיל, אם קיימים צאצאים אשר אינם בקבוצה, הקבוצה תקרא קבוצה פרפילטית. אם הקבוצה אינה כוללת את האב הקדמון כלל, היא תקרא פוליפילטית.

לדוגמה, כל האורגניזמים בסוג אדם, מגיעים ממשפחת ההומינידים, ולא ידועים צאצאים אחרים במשפחה זו. לכן הסוג הומו הוא קבוצה מונופילטית. הגישה השלטת כיום באשר לטקסונומיה של עולם הטבע גורסת שהטקסונים באילן היוחסין של היצורים צריכים להיות מונופילטיים כדי לייצג נאמנה את התפתחותם במהלך האבולוציה. קבוצה מונופילטית נקראת קלייד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הולופילטית** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מונופילטיות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מונופילטיות** |

* קליידים בתוך קליידים, על מונופילטיות באתר אוניברסיטת תל אביב (הקישור אינו פעיל, 9 במרץ 2024)
סם פלדמן, 1944
רמת דוד - סם פלדמן, מפקד טייסת 69, עם מפקד ח"א אהרון רמז, סגנו היימן שמיר ומפקד רמת דוד ביל כץ
**סמואל (סם) פלדמן** (באנגלית: Samuel Feldman‏; 15 בספטמבר 1924 - 9 בפברואר 2018) היה טייס ממתנדבי מח"ל ומקימי חיל האוויר הישראלי, ושימש כמפקדה של טייסת 69 (טייסת הפטישים).

ביוגרפיה
--------

סם פלדמן נולד בעיירה נורת'המפטון (Northampton) שבמדינת מסצ'וסטס בארצות הברית.

בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, בפברואר שנת 1943 התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית. התקבל לקורס טיס ובאפריל 1944 קיבל כנפי טיס. החל להתאמן בהטסת מטוסי B-24. בדצמבר 1944, כחצי שנה לאחר סיום הקורס, נשלח לבסיס חיל האוויר הבריטי RAF Mendlesham והוצב כטייס מטוסי B-17G (מבצר מעופף) בטייסת הפצצה 391 של 8th Air Force / 34th Bombardment Group. במסגרת זו ביצע 23 משימות מבצעיות בשמי מרכז אירופה. עד תום מלחמת העולם השנייה ביצע 58 גיחות.

בחיל האוויר הישראלי
-------------------

גויס על ידי ההגנה בניו יורק והצטרף לחיל האוויר הישראלי כמתנדב מח"ל בעיצומה של מלחמת העצמאות. באוגוסט 1948 הצטרף לטייסת 69 (טייסת הפטישים), שהפעילה מטוסי B-17G בבסיס רמת דוד. 

בינואר 1949 מונה למפקד הטייסת והוביל אותה עד חודש יוני 1949. במהלך שרותו בטייסת ביצע 36 משימות מבצעיות.
הלר ביולי 2014
**אור הלר** (נולד ב-10 ביולי 1977) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כיום כמגיש טלוויזיה, כפרשן וככתב צבאי בערוץ 13.

קריירה
------

הלר החל את הקריירה העיתונאית שלו בשנת 1995 עם גיוסו לגלי צה"ל בתפקיד כתב צבאי וכתב לענייני משטרה ומשפט. עם שחרורו מצה"ל, החל לעבוד בעיתון מעריב בתפקיד כתב משפטי. בשנת 2002 הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 10 בתפקיד כתב לענייני משטרה ומשפט. בסוף 2004 מונה לכתב ערוץ 10 ו"מעריב" בפריז, וסיקר, בין היתר, את האירועים הבאים:

* מותו של יאסר ערפאת בבית חולים בעיר בנובמבר 2004
* הפיגועים בלונדון ביולי 2005
* המהומות בצרפת בשנת 2005
* הבחירות לנשיאות צרפת 2007 בשנת 2007
* מתקפת הטרור במומבאי (2008) בשנת 2008

בשנת 2008 שימש שליח חדשות 10 לגאורגיה וסיקר עבורם את המלחמה בדרום אוסטיה.

בשנת 2008 שב ארצה לתפקיד הכתב לענייני צבא בערוץ 10. במבצע עופרת יצוקה בינואר 2009 היה העיתונאי הישראלי הראשון שנכנס לרצועת עזה יחד עם כוחות צה"ל כדי לסקר את פעילות צה"ל.

ביולי 2012 נשלח על ידי חדשות 10 לסקר את חקירת הפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס. בדצמבר 2013 נשלח לסקר את הלוויית נלסון מנדלה בדרום אפריקה.

במבצע צוק איתן ב-30 ביולי 2014, נלווה לכח צה"ל שפעל בתוך רצועת עזה נגד מנהרות החמאס וספג ירי נ"ט.

הלר שימש בתפקיד מגיש-מחליף בתוכניות האקטואליה של ערוץ 10, "חמש עם רפי רשף" ו"לונדון את קירשנבאום".

ב-2015 החל להגיש יחד עם מיה זיו-וולף תוכנית בוקר בערוץ 10 תחת השם "אור ומיה", עד שזיו-וולף עזבה את הערוץ בספטמבר 2017. לאחר מכן החל להגיש באותו ערוץ את התוכנית "בוקר אור" לצידה של ימית סול.

הלר כתב טור קבוע באתר "מעריב השבוע", באתר IsraelDefense ופרשנות בעיתון "גלובס".

החל משנת 2020 מלמד הלר בבית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל.

### חיים אישיים

הלר הוא גיטריסט להקת "נאג' חמאדי", הכוללת את העיתונאים דרור גלוברמן, אראל סג"ל וטל לזר. הלהקה מופיעה בעיקר במועדונים בתל אביב, ובאוקטובר 2014 שחררה את הסינגל הראשון "אל תלכי לישון" מתוך אלבום בכורה שהקליטה.

הלר הוא בן זוגה של ענת פניני, רכזת הכתבים של חברת החדשות, ולהם בן ובת. הם מתגוררים בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אור הלר** בוויקישיתוף
* 

* אור הלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אור הלר באתר חדשות 13
* אור הלר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* הטורים של אור הלר, באתר IsraelDefense
* יוני פרת, ‏רוקנ'הלר: הקריירה השנייה של אור הלר, באתר ‏מאקו‏, 27 בינואר 2009
* לדובר צה"ל יש מונופול על המידע, באתר העין השביעית, 21 במרץ 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיעוד: חייל רוסי מאיים על עיתונאי ישראלי, באתר nrg‏, 14 באוגוסט 2008
2. ↑  אור הלר ורפי רשף, גאורגיה, 2008: כתב חדשות10 משחזר את התחושה של "להיות בצד החלש", באתר nana10‏, 13 ביולי 2014
3. ↑  מירב קריסטל, אור הלר יחליף את ינון מגל בערוץ 10, באתר ynet, 5 בפברואר 2008
4. ↑  אור הלר, תיעוד מיוחד: לוחמי צה"ל בפעילות ברצועת עזה, באתר nana10‏, 7 בינואר 2009
5. ↑  אור הלר, אביב פרנקל, עזה סרט מלחמה: כתב חדשות10 עם צוות מרכבה בדיר אל-בלח, באתר nana10‏, 31 ביולי 2014
6. ↑  בייבי בום: לאור הלר נולד בן, באתר וואלה!‏, 3 בדצמבר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011436214205171
* VIAF: 1821165930960868530005
* WorldCat (עם VIAF): 1821165930960868530005

 |