recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
האנדרטה המציינת את מקום קברו של איטוקו.
**אִי-טוֹקוֹ** (ביפנית: 懿徳天皇 - "אי-טוקו טנו" - "אי-טוקו הקיסר", 553 לפנה"ס - 477 לפנה"ס), היה הרביעי מבין קיסרי יפן על פי המסורת היפנית. איטוקו נחשב לאחד הקיסרים האגדתיים של יפן, בהיעדר עדויות היסטוריות לקיומו.

על פי המסורת היפנית, איטוקו מלך בין שנת 510 לפנה"ס ועד שנת 476 לפנה"ס. ישנם היסטוריונים סבורים כי קיסר אגדי זה שלט בפועל במהלך המאה הראשונה לספירה.

קורות חיים
----------

ההיסטוריונים המודרניים מטילים ספק בקיומם ובשלטונם של תשעת הקיסרים הראשונים של יפן, ובהם איטוקו. ההיסטוריונים סבורים שגם שמו של איטוקו ניתן לו על ידי כותבי היסטוריה מאוחרים (בתקופות קדומות), על פי הסברה שמות אלה ניתנו בתקופת הקיסר קאמו (782 - 805 לספירה), בעת שנכתבו הכרוניקות של קיסרי יפן.

הקוג'יקי והניהון שוקי מציינים רק את שמו ואת ייחוסו. איטוקו היה בנו השני או השלישי של הקיסר אני, ואימו הייתה, ככל הנראה נונאסוקו-נאקאצו-הימה. לא ידוע מדוע איטוקו עלה לשלטון במקום אחיו הבחורים. איטוקו נשא לאישה את הנסיכה פוטו-מה-ואקה (שנקראה גם הנסיכה איהיבי) ולזוג נולדו שני ילדים: מי-מא-צו-היקו-קאווה-שין (לימים קושו, קיסר יפן) וטאגישי היקו.

המשורר ג'י-ין מציין כי איטוקו מלך מארמון סאקאהיוו שבקארוּ (בפרובינציית יאמטו של ימינו).

מקום קברו של איטוקו אינו ידוע, אולם על פי המסורת נקבר איטוקו בנארה, ומצבה לזכרו קיימת עד ימינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איטוקו, קיסר יפן** בוויקישיתוף
* קורות חיים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אני, קיסר יפן** | **קיסרי יפן** | **הבא**:**קושו, קיסר יפן** |
**ג'אהיל הייד** (באנגלית: **Jaheel Hyde**; נולד ב-2 בפברואר 1997) הוא אתלט ג'מייקני, המתחרה בריצת 400 מטר משוכות.

ביוגרפיה
--------

הייד נולד וגדל בג'מייקה. ב-2013 זכה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 בריצת 110 מטר משוכות. ב-2014 זכה בשתי מדליות זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20, בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחים 400X4 מטר. באותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג. 

באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' ב-2016 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.03 שניות. בהמשך השנה השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיים במקום ה-14 בחצי הגמר בתוצאה של 49.17 שניות. במאי 2017 שיפר את שיאו האישי לתוצאה של 48.52 שניות. 

באולימפיאדת טוקיו סיים ראשון במקצה שלו במוקדמות בתוצאה של 48.54 שניות, בחצי הגמר מעד ולא העפיל לגמר.

באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים במקום השישי בשיא אישי של 48.42 שניות. במשחקי חבר העמים הבריטי זכה במדליית כסף בתוצאה של 49.78 שניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אהיל הייד** בוויקישיתוף

* ג'אהיל הייד, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'אהיל הייד, באתר olympedia.org
* ג'אהיל הייד, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* ג'אהיל הייד, באתר ליגת היהלום
* ג'אהיל הייד, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 272373

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'אהיל הייד"**.
**אדוארד רלף "טדי" סמוחה** (באנגלית: **Edward Ralph "Teddy" Smouha, OBE**;‏ 17 בדצמבר 1908 - 1 באפריל 1992). היה אתלט בריטי-יהודי ממוצא עיראקי, בעל מדליית ארד אולימפית (אמסטרדם 1928), התמחה בריצת 100 מטר. עוטר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בעיטור מסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצין.

ביוגרפיה
--------

סמוחה נולד בצ'ורלטון-קם-הארדי, פרבר של מנצ'סטר, לרוזה עדס (ילידת דמשק) וליוסף סמוחה,
בן למשפחה יהודית אמידה שהיגר מעיראק. בשנים 1926–1929 הוא למד באוניברסיטת קיימברידג'. את אימוניו העביר בריצה אחרי מכוניתו של אביו בפארק ריצ'מונד ומאמנו דרש ממנו לרוץ עם מונוקול על מנת שיפסיק לנדנד את ראשו.

בשנים 1927–1928 ייצג סמוחה את קיימברידג' בתחרות נגד אוניברסיטת אוקספורד.

### מדליה אולימפית

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה סמוחה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.8 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 41.0 שניות וגרמניה (41.2 שניות).

בשנת 1930 הצטרף אל אביו על מנת לייבש ביצות ליד אלכסנדריה אשר במצרים במטרה לבנות פרבר חדש, סמוחה סיטי.

בשנות ה-40 שירת סמוחה בחיל האוויר המלכותי כמפקד כנף.

במספר מקורות הוא כונה בטעות בשם אליס סמוחה שזהו שמו של אחיו הבכור.

בשנת 1992 נפטר סמוחה בז'נבה, שבשווייץ.

### משפחתו

בנו בראיין אצן למרחקים קצרים ייצג את בריטניה בתחרויות בינלאומיות בשנות ה-60 ונכדו ג'יימס אספיר אצן למרחקים בינוניים שהתחרה בשלהי שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 בעל שתי מדליות זהב מהמכביה ה-11 ואחת מהמכביה ה-12.

תארים והישגים
-------------

בשנות ה-70 זכה סמוחה בעיטור מסדר האימפריה הבריטית (OBE), על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.

קישורים חיצוניים
----------------

* טדי סמוחה, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוחסין של משפחת עדס
2. ↑  אלכס פרלסמן, "המלכה" עלתה על המסלול, מעריב, 23 ביולי 1985
**ג'אגרנאוט** (באנגלית: **Juggernaut**) הוא מותחן פעולה בריטי משנת 1974 בבימויו של ריצ'רד לסטר עם ריצ'רד האריס, עומר שריף ואנתוני הופקינס בתפקידים הראשיים.

עלילת הסרט מתרכזת בניסיון לפירוק פצצות, שהוטמנו באניית נוסעים על ידי אדם המכנה את עצמו "ג'אגרנאוט", ומבקש כופר גבוה תמורת עזרה בפירוקן.

העלילה היא בהשראת מקרה אמיתי משנת 1972. אדם התקשר והודיע כי הטמין פצצה באניית הנוסעים "קווין מרי 2" ודרש כופר. חברת הספנות קונארד הייתה מוכנה לשלם, אבל הממשלה הבריטית הצניחה צוות מומחים מה-SBS לאניה, שחיפשו את הפצצה ולא מצאו. התברר שזו הייתה אזהרת שווא והאשם נתפס.

תקציר העלילה
------------

אוניית הנוסעים "בריטניק" משייטת במימי האוקיינוס האטלנטי כאשר בעל האוניה, ניקולס פורטר (איאן הולם), מקבל מאדם המכנה את עצמו "ג'אגרנאוט", הודעה כי הוא הטמין באונייה שבע חביות ממולאות בחומר נפץ העומדות להתפוצץ תוך מספר שעות. הוא מוכן לתת הוראות לנטרול הפצצות רק לאחר שיקבל כופר של 500,000 ליש"ט.

פורטר מוכן לשלם את הכופר, אך נציג הממשלה מתנגד לכך בגלל מדינות בלתי מתפשרת נגד הטרור ואומר כי אם ישולם הכופר, תבטל הממשלה את הסובסידיה הנחוצה ביותר להמשך פעילות החברה.

פורטר מעביר את הידיעה לסקוטלנד יארד, ולקברניט האנייה אלקס ברונל (עומר שריף). הקברניט וצוות האונייה מודיעים על המצב ומנסים להרגיע את הנוסעים שביניהם ברברה באניסטר (שירלי נייט).

כדי להראות את רצינות כוונותיו, מפוצץ "ג'אגרנאוט" מספר פצצות קטנות הגורמות נזק קל לספינה. בגלל ים סוער אין אפשרות לפנות את הנוסעים בסירות והקברניט מבקש מפורטר להיענות לדרישות "ג'אגרנאוט".

המפקח מקלאוד (אנתוני הופקינס) מהסקוטלנד יארד עובד במהירות כדי למצוא את מניח הפצצות. אשתו ושני ילדיו נמצאים על האונייה. הוא חוקר את כל אלה שהייתה להם היסטוריה של מאמיני פצצות ומגיע בסוף אל ה"ג'אגרנאוט". שמו האמיתי הוא סידני באקלנד (פרדי ג'ונס). באקלנד מודה שהניח את הפצצות לאחר שסולק מהצי עם פנסיה עלובה.

הצי המלכותי הבריטי שולח לאוניה קבוצה של מומחים לסילוק פצצות שבראשה אנתוני פאלון (ריצ'רד האריס). הם מוצנחים ממטוס ליד האונייה ונאספים על ידי מלחי האונייה בים הסוער. פאלון מתחיל עם אנשיו לנטרול הפצצות. אחת הפצצות מתפוצצת והורגת את עוזרו, צ'רלי בראדוק (דייוויד המינגס).

בינתיים מגיע פאלון כמעט לסיום הפעולה ונתקל בחוט כחול ואדום שאינו יודע איזה מהם לחתוך. הוא מקושר עם באקלנד שמורה לו לחתוך את החוט הכחול. פאלון מרגיש שבקלאנד מהתל בו, חותך את החוט האדום ומנטרל את הפצצה. שאר הצוות שלו מנטרלים לפי הוראותיו את שאר הפצצות והאונייה והנוסעים ניצלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ג'אגרנאוט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ג'אגרנאוט", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ג'אגרנאוט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ג'אגרנאוט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט ג'אגרנאוט, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015171510
* WorldCat (עם LCCN): no2015-171510

 |
**מרגון גמד** (שם מדעי: *Mergellus albellus*) הוא מין יחיד בסוגו ממשפחת הברווזיים החי באגמים באירופה ואסיה. שייך לתת-משפחת המרגוניים (Merginae) יחד עם המרגון הגדול ועם מרגון הכיפה.

תיאור
-----

מרגון גמד הוא המין הקטן ביותר בתת-משפחת המרגוניים ואורכו 38–44 ס"מ. צבעו של הזכר לבן. ראשו גדול,עם עיגולים שחורים סביב העיניים (בדומה לפנדה) וציצת ראש לבנה וגבוהה. העורף שחור, החזה לבן, הבטן אפורה ובינה לבין החלק העליון יש כמה פסים אופקיים שחורים ודקים. תחילת הכנפיים שחורה, הזנב אפור-כחול, וכך גם המקור. הנקבות בעלות ראש ועורף חומים, צוואר לבן ושאר הגוף אפור. מקורו של מרגון גמד קצר משל קרוביו, מעוקל בקצהו ונחשב ליותר פרימיטיבי.

לעיתים מתרבה מין זה עם ברווזי עבראש ירוק, הדומים לו מעט וחיים באותם אזורים בטבע.

אקולוגיה
--------

מרגון זה מצוי בטבע בצפון אירופה ואסיה, ביערות הקרים של הטייגה ובנהרות והאגמים סביבם. בעתות קרה חלקם נודדים דרומה לעבר הים הבלטי, הים השחור, ארצות מרכז אירופה ואף למערב אירופה עד לבריטניה.

הם מקננים בעצים והנקבה מטילה 6–9 ביצים בחורי עצים, לעיתים בחורים שנבנו על ידי נקרים. מין זה לא מצוי בסכנת הכחדה אך הוא נחשב מוגן בארגון AEWA.

כמו קרובי משפחתו, המרגון הוא שחיין מיומן המשתמש בשרירי רגליו ובקרומי השחייה כדי להתקדם במים והוא ניזון בעיקר מדגים וכן מחסרי חוליות מימיים.

* מרגון במעוףמרגון במעוף
* Museum specimenMuseum specimen

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרגון גמד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרגון גמד באתר הרשימה האדומה של IUCN
לוח זיכרון לאוטילי פוהל במואביט
**אוטילי פוהל** (בגרמנית: **Ottilie Pohl**, לבית **לויט**; 14 בנובמבר 1867 – 2 בדצמבר 1943) הייתה פוליטיקאית ופעילה סוציאליסטית גרמנייה, שהשתתפה בהתנגדות הגרמנית לנאציזם.

ביוגרפיה
--------

אוטילי לויט נולדה בשונוולד למשפחה יהודית. היא עבדה ככובענית ועברה לברלין. היא התחתנה עם וילהלם פוהל בשנת 1893 ונולדו להם שני ילדים. בשנת 1915 נפטר בעלה.

פעילות פוליטית
--------------

בשנת 1890, עם תום החוקים האנטי-סוציאליסטיים של ביסמרק, הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה והפכה לנציגתם בברלין-מואביט. פוהל התנגדה למלחמת העולם הראשונה, היא הפיצה את עלוני הליגה הספרטקיסטית ובשנת 1917 שינתה את תמיכתה למפלגת העצמאות הסוציאל-דמוקרטית. בשנת 1920 היא נבחרה ליועצת העיר של אותה מפלגה בברלין-טירגארטן.

לאחר עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, עבדה פוהל עם קבוצת "רוטה הילפה" (Rote Hilfe) לתמיכה בקורבנות רדיפות נאצים ולוחמי התנגדות בכלא או במסתור. הקבוצה כללה גם את רוזה לינדמן ונשים אחרות.

פוהל נעצרה באוגוסט 1940 בגין סיוע לקומוניסט ולוחם ההתנגדות הגרמני רודולף הולמאייר. היא נידונה ל 8 חודשי מאסר. עם שחרורה בשנת 1941 המשיכה לעסוק בפעילות פוליטית מחתרתית. ב־19 בנובמבר 1942 היא נעצרה על ידי הגסטפו, רכושה הוחרם והיא גורשה לטרזיינשטט, שם נפטרה בשנה שלאחר מכן.

אוטילי פוהל מונצחת על לוח זיכרון בביוסלשראסה 43. רחוב על שם אריך לודנדורף בטירגארטן הוחלף ונקרא על שמה (Pohlstraße) לכבודה בשנת 1947.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטילי פוהל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Ottilie Pohl". Gedenkstätte Deutscher Widerstand. נבדק ב-26 באוקטובר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3  "Zivilcourage in schweren Zeiten". *berlingeschichte.de* (בגרמנית). Berlinische Monatsschrift. במאי 2000. נבדק ב-26 באוקטובר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Opfer des Holocaust". *luckauer-juden.de* (בגרמנית). נבדק ב-3 בנובמבר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1281790176
* VIAF: 7085167764314013890008
* WorldCat (עם VIAF): 7085167764314013890008

 |
**ג'אד שוירי** (בערבית: **جاد شويري**; נולד ב-13 במרץ 1981) הוא זמר, רקדן, מלחין, כותב ומפיק מוזיקלי לבנוני. הפיק כ-40 וידאו-קליפים לעצמו ולאחרים וזכה בשלושה פרסים בגין הפקתם. פועלו האומנותי, המושפע בעיקר מתרבות המערב המודרנית, נחשב לשנוי במחלוקת בחברה הערבית.

ביוגרפיה
--------

שוירי נולד ב-1981 בלבנון. בילדותו העריץ את הזמרת האמריקאית מדונה, אשר סיפקה לו השראה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, למד בבית הספר לקולנוע "L’Ecole de Réalisation Audiovisuelle" בפריז. זאת למגינת לבם של הוריו, שרצו שילך בדרכו של סבו, אשר היה מייסד תנועות פוליטיות.

שוירי למד במשך שנתיים בסורבון, שם הצטיין בלימודי הקולנוע. במהלך שהותו בצרפת, עבד כפועל במה, וכן השתתף בסרט קנדי בשם "Trainée de Bruit". במהלך חופשת הקיץ שלו בביירות בשנת 2001, נטל חלק בתוכנית הבידור "סטודיו לאומנויות" (ستوديو الفن), וזכה במקום הראשון על הפקת וידאו-קליפ לשיר "יא מצטפא", אחד משירי הפולקלור העממיים הישנים, בגרסת כיסוי המבוצעת על ידי הזמרת הלבנונית רידא בטרס. 

ב-2003 הופיע לראשונה בווידאוקליפ לשירו "מה אומר לך" (أقولك إيه), שבוצע בערבית ואנגלית. ב-2006 יצא לאור אלבומו הראשון, "המפתח" (مفتاح) בו כלולים כל שיריו שיצאו בין השנים 2003–2006.

ייחודו של שוירי כזמר וכמפיק וידאו-קליפים לאמנים מפורסמים אחרים, מתבטא בחושניות ובתכנים המיניים המשולבים בהם. מבין האמנים להם הפיק וידאו-קליפים נמנות הזמרות מריה נלבנדיאן, תינה (تينا), ג'ואנה אלמלאח (جوانا ملاّح), מלכ אלנאצר (ملك الناصر) ועוד. 

באלבומו השני כתב ושר שירים בשפה האנגלית, במטרה לנסות ולשנות את הדעה הרווחת בעולם המערבי על צעירים ערבים, ולהציגם כשוחרי תרבות ומתנגדים לטרור. הווידאו-קליפ לשיר Funky Arab מתוך אלבומו השני שודר בערוץ הלוויין "מלודי" (ميلودي الفضائيه) וערוצים זרים בלבד.

חיים אישיים
-----------

לשוירי אח אחד ושתי אחיות, העוסקים גם הם בתחום ההפקה. שוירי גר בשכונת אלאשראפיה (الأشرافيه) בביירות.

וידאו-קליפים בביצועו
--------------------

* أقولك إيه ؟
* قولي إزاي
* المزيكا
* مين قلك ؟
* بناديلك
* وريني
* مصرية
* Funky Arabs
* Stop Popping Pills
* ولا أول ولا تاني
* غالي
* كسرتلي السيارة

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'אד שוירי
* ג'אד שוירי, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'אד שוירי, ברשת החברתית טוויטר

* ג'אד שוירי, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'אד שוירי, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'אד שוירי, באתר ספוטיפיי

* ג'אד שוירי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ג'אד שוירי, באתר דיזר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e72999c3-cea5-4a53-8594-6e956ec173e8

 |
**המיפסלודון** (שם מדעי: *Hemipsalodon*; מילולית: "שן חצי-מספריים") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת ההאיניילוריים שהתקיים באמריקה הצפונית במשך האאוקן המאוחר שלפני 41.2 עד 37 מיליון שנה מזמננו. סוג זה תואר בידי החוקר אדוארד קופ ב-1885 ונכללים בו 2 מינים: *H. grandis*, אשר התגלה בויומינג ובמחוז ססקצ'ואן שבקנדה ו-*H. viejaensis*, אשר התגלה בטקסס ב-1986.

טורף קדום זה היה קרובו של ההאיניילורוס אך היה בעל גולגולת עבה ומוארכת, מזכירה את זו של ההרפגולסטיס מסדרת המזוניכידיים. הגולגולת שלו הגיעה לאורך 45 ס"מ, עם לסת תחתונה באורך 34 ס"מ והיה בעל שיניים גדולות וניבים ארוכים מאוד. מדידה של גופו הראתה שהיה גדול מאוד, גדול כמו דוב גריזלי מודרני במשקל של 150 עד 250 ק"ג ובאורך של 2 מטרים. מבנה לסתותיו עזר לו להרוג טרף קטן עד בינוני במהירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המיפסלודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mellett, James Silvan (1969). "A skull of Hemipsalodon (Mammalia, Deltatheridia) from the Clarno Formation of Oregon". American Museum Novitates (2387). hdl:2246/2597
**אוטיליה וילהלמינה רדרשטיין** (בגרמנית: **Ottilie Wilhelmine Roederstein**‏; 22 באפריל 1859 – 26 בנובמבר 1937) הייתה ציירת גרמנית-שווייצרית. היא הייתה בת זוגה של אליזבת וינטרהלטר, אחת הרופאות הראשונות בגרמניה.

ביוגרפיה
--------

רדרשטיין נולדה בשווייץ. היא הייתה בתו השנייה של איש עסקים שהגיע מגרמניה לעבוד כנציג חברת טקסטיל שווייצרית.

לראשונה היא נמשכה לציור כאשר הצייר השווייצרי הנשכח אדוארד פיפפר (1836–1899) הגיע לביתם לעשות דיוקנאות משפחתיים. העניין בציור גבר עם ביקורים במוזיאונים מקומיים. עבור אישה, הכשרה לציירת הייתה נוגדת את המוסכמות החברתיות באותם זמנים. אמה התנגדה במיוחד לרצונותיה, אך ההתמדה ניצחה בסופו של דבר ובשנת 1876 הורשתה ללמוד אצל פיפפר, כך שתהיה קרובה לבית.

כישרון ציור הפורטרטים שלה התברר במהרה והיא סיימה במהירות את הסטודיו של פיפפר. ההזדמנות שלה הגיעה כשאחותה יוהאנה התחתנה עם איש עסקים מברלין. יוהאנה ובעלה הסכימו לתת לה לגור איתם שם, והיא מצאה מקום כתלמידה בכיתת נשים מיוחדת שפתח קרל גוסוב. בשנת 1882 היא הציגה את עבודתה לראשונה עם סוחר אמנות בציריך והיא התקבלה היטב.

באותה שנה היא נסעה לפריז, שם מצאה משרה בסטודיו של קרולוס-דוראן וז'אן ז'אק הנר. בשנת 1887 היא הצליחה לפרנס את עצמה במכירות ובעמלות וכבר לא הייתה צריכה להיות תלויה בהוריה. היא השתתפה בסלון וזכתה במדליית כסף בתערוכת יוניברל (1889). היא הציגה את עבודותיה בבניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.

לאחר 1890 היא עברה לפרנקפורט כדי להיות עם חברתה אליזבת וינטרהלטר. אף על פי שהיא נסעה רבות (כולל טיול באפריקה בשנת 1913). היא מעולם לא איבדה את עקבות שורשיה השווייצריים, והפכה לאזרחית כבוד של ציריך בשנת 1902.

חמש שנים לאחר מכן התיישבו היא ואליזבת בהופהיים, פרבר של פרנקפורט. בין הדוגמניות שלה הייתה הציירת גוון ג'ון שהסתקרנה שרדרשטיין לבשה חולצה, ז'קט ושעון. ציורה של רדרשטיין עליה שנקרא "המכתב" הוצג בסלון בפריז בשנת 1908.

באותה שנה רדרשטיין ובת זוגה עזרו להקים את בית הספר לילדות (Schillerschule), בית הספר הראשון לבנות בפרנקפורט.

לאחר המלחמה היא עשתה מספר דיוקנאות של נשים שהתאלמנו מהמלחמה.

היא המשיכה להציג באופן קבוע עד 1931.

גלריה
-----

* אליזבת וינטרהלטראליזבת וינטרהלטר
* המנצחהמנצח
* מגדלנה ליד הצלבמגדלנה ליד הצלב
* דיוקן משפחתידיוקן משפחתי
* יאקוב נוסבאוםיאקוב נוסבאום
* האחיותהאחיות
* זקן עם מקטרתזקן עם מקטרת
* גרטרוד קינגסטוןגרטרוד קינגסטון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטיליה רדרשטיין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Roederstein, Ottilie, hls-dhs-dss.ch (בגרמנית)
2. ↑  Claudia Siebrecht, **The Aesthetics of Loss: German Women's Art of the First World War**, OUP Oxford, 2013-09-19, מסת"ב 978-0-19-965668-4. (באנגלית)
3. ↑  German Women Painters: 1893 Exposition--page 3, arcadiasystems.org
4. ↑  Susan Waller, **"Foreign Artists and Communities in Modern Paris, 1870-1914 ": Strangers in Paradise**, Routledge, 2017-07-05, מסת"ב 978-1-351-56692-6. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb145000415 (data)
* GND: 116580968
* HDS: 022605
* ISNI: 0000 0001 1656 6082
* LCCN: n83049795
* RKD: 67575
* SIKART: 4022946
* SUDOC: 086104926
* ULAN: 500081337
* VIAF: 62303819
* WorldCat: lccn-n83049795

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשחק ראשון בסדרה. אם התכוונתם למשחק השני בסדרה, ראו ג'אז הארנב 2.

**ג'אז הארנב** (באנגלית: **Jazz Jackrabbit**) הוא משחק פלטפורמה שפותח על ידי חברת "אפיק מגהגיימס" ("אפיק גיימס" כיום). המשחק יצא ב-1994 עבור המחשב האישי. ב-2002 הוא עודכן עבור הגיימבוי אדוונס. גיבור המשחק הוא דמות של ארנב, המבוססת על אחד ממשלי איזופוס, "הצב והארנב".

המשחק נוצר על ידי קליף בלסזינקי וארג'אן ברוסי, בהשראת משחקי קונסולות כמו "האחים סופר מריו", "מגה מן", ובעיקר "סוניק הקיפוד". בזמן ההוצאה של המשחק, הגרפיקה הנמרצת והמשחקיות המהירה היוו חידוש למחשב האישי. המגזין "PC Format" כינה אותו "משחק הארקייד של השנה".

בעקבות הפופולריות של המשחק, יצא משחק המשך בשם "ג'אז הארנב 2" ב-1998. משחק נוסף, "ג'אז הארנב 3" שפותח בגרסת תלת מימד תוכנן לצאת בתחילת שנות ה-2000, אך בסוף בוטל מאחר שיוצרי המשחק לא הצליחו למצוא מוציא לאור. זמן קצר לאחר הביטול, הודלפה גרסת הדמו של המשחק לאינטרנט.

עלילה
-----

שלושת אלפים שנים אחרי האירועים המתרחשים בסיפורו של איזופוס, המשל "הצב והארנב", ממשיכה היריבות בין צבים וארנבים. ג'אז ג'קרביט, תושב של כוכב לכת בדיוני בשם קרוטוס (Carrotus) שכל תושביו ארנבים צבעוניים, מבקר בפלנטות שונות כדי להציל את הנסיכה אווה אירלונג וקרוטוס מהצבים הטרוריסטים, שנשלטים על ידי המגלומן דבאן של.

פורמט
-----

ג'אז הארנב דומה בפורמט למשחקי "סוניק הקיפוד". במשחק שישה פרקים, בכל אחד מהם שלושה עולמות ושלב בונוס אחד; בכל אחד מהעולמות קיימים שני שלבים ושלב בונוס, אליו מגיעים כשמוצאים אבן חן. לרוב ניתן לעבור דרך שלבים במהירות גבוהה. לעומת משחקי "סוניק הקיפוד", לג'אז יש קו חיים; הוא מפסיד "נקודות בריאות" כשהוא בא במגע עם אויבים, ומקבל נקודות כשהוא אוכל גזרים. אם קו הבריאות שלו מגיע לאפס, ג'אז הופך לאפר והשלב מתחיל מנקודת הביקורת האחרונה.

במקור, המשחק נמכר על גבי דיסקטים. ניתן היה לרכוש את שלושת הפרקים הראשונים, שלושת הפרקים האחרונים או כל השישה. גרסת דיסק מיוחדת שיצאה אחר כך הכילה את כל ששת הפרקים המקוריים, שלושה פרקים חדשים, וגרסת חג המולד שנקראה "ארנב חגים".

הוצאות תוכנה שיתופית
--------------------

לג'אז הארנב יש הוצאת תוכנה שיתופית שמכילה את הפרק הראשון. בדצמבר 1994 יצא פרק חג המולד, "ארנב חגים", כמשחק יחיד. ב-1995 יצא "ארנב חגים" נוסף, עם עולמות חדשים, גם הוא כמשחק יחיד.

גיימבוי אדוונס
--------------

גיים טיטאן פיתחה גרסה חדשה של ג'אז הארנב עבור הגיימבוי אדוונס של נינטנדו. המשחק הוצא על ידי ג'לקו בארצות הברית ב-19 בנובמבר 2002. בגרסה זו קיימים 24 שלבי שחקן יחיד ו-11 שלבי שחקנים מרובים.

* "JCS'94" הוא עורך רמות עבור ג'אז הארנב. יצא לראשונה ב-2003, וההוצאה האחרונה שלו הייתה בנובמבר 2005. יוצריו סייעו בפתרון מספר בעיות שעלו בפיתוח של "ג'אז פתוח".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'אז הארנב (באנגלית)

* "ג'אז הארנב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'אז הארנב, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  JCS'94
**דניאל יוהנסן** (בגרמנית: **Daniel Johannsen**; ‏ נולד ב-1978) הוא זמר טנור אוסטרי, מן המבוקשים ביותר בזמרי באך ומוזיקה כנסייתית בין בני דורו.

ביוגרפיה
--------

יוהנסן למד שירה אצל **מרגיט קלאוסהופר** ופרשנות ליד אצל **רוברט הול** בווינה. הוא השתתף בכיתות אמן אצל דיטריך פישר-דיסקאו, ניקולאי גדה וכריסטה לודוויג, וזכה בתחרויות רבות.

מאז סיום לימודיו בשנת 1998 הוא מופיע בשירת אורטוריות, לידר ואופרות במרכזי המוזיקה החשובים ביותר באירופה, בצפון אמריקה, במזרח התיכון וביפן. הוא מרבה להופיע במוזיקפריין ובקונצרטהאוס בווינה וכן בפסטיבלי מוזיקה חשובים, בהם פסטיבל זלצבורג ועם תזמורות ידועות שם, בהן הפילהרמונית של וינה והתזמורת הקאמרית של אירופה ותחת שרביטם של מנצחים נודעים כמו סר נוויל מרינר, ג'ורדי סאוואל ואחרים.

בתחום האופרה מבצע יוהנסן את התפקידים הליריים של מוצרט, אופרות מתקופת הבארוק ויצירות מודרניות לצד אופרטות. הוא מרבה להופיע ברסיטלים של לידר מן הרפרטואר הגרמני ואיננו מתעלם גם מן הרפרטואר האנגלי והצרפתי. באביב 2010 הקליט את מחזור השירים "אהבת משורר" של רוברט שומאן, בהמשך לתקליטור הסולו הראשון שלו, המכיל אריות של באך.

בעונת 11–2010 יופיע יוהנסן ב"אורטוריית חג המולד" של באך ובמשיח של הנדל במינכן, בניצוח הנסיירג אלברכט. במינכן ימלא גם את תפקיד **טאמינו** ב"חליל הקסם" של מוצרט, ויופיע במחזור "הטוחנת היפה" של שוברט. בעונה זו צפויות לו גם הופעות בבון, בפריז, ב"שוברטיאדה" בישראל, בחגיגות באך בלייפציג ובפילהרמונית של לוקסמבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דניאל יוהנסן

* דניאל יוהנסן, באתר ספוטיפיי

* דניאל יוהנסן, באתר AllMusic (באנגלית)

* דניאל יוהנסן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דניאל יוהנסן, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קונצרט "קאמרי בצהרי ששי", 28.1.11, היכל התרבות של ראשון לציון, בליווי דניאל גורטלר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007350411105171
* BnF: cb15805064p (data)
* GND: 135457688
* ISNI: 0000 0000 5525 456X
* LCCN: no2008111348
* MusicBrainz: 0b231101-0f00-48d4-9ba7-adb1eca151ca
* NKC: mzk2015853975
* SUDOC: 158366832
* VIAF: 29351249
* WorldCat: lccn-no2008111348

 |
העיר האסורה בבייג'ינג תחת ערפיח
**ערפיח פוטוכימי** הוא ערפיח שאינו נגרם כמקובל משריפת פחם, אלא נובע מזיהום אוויר הנגרם מפליטות של כלי רכב ושל תעשייה, שנפלטים לאטמוספירה ומקיימים בה תגובות כימיות עם מזהמים אחרים, בעקבות חשיפה לקרינת השמש (בעיקר בימים חמים).

ערפיח בדרך כלל נוצר כתוצאה מתגובות פוטו-כימיות הכוללות תרכובות אורגניות נדיפות (VOC) וחומרים מזהמים (בעיקר תחמוצות חנקן או חומצה חנקתית) אשר בנוכחות אור השמש גורמות להיווצרותו של אוזון נמוך מזיק.

התנאים להיווצרות ערפיח פטרוכימי
-------------------------------

1. אזורים מזוהמים-מרכזים עירוניים שנוסעים בהם כלי רכב רבים ונמצאים גם מפעלי תעשייה באזור
2. קרינת שמש
3. אזור כלוא-ללא רוחות

מאפייני התופעה
--------------

ערפל חום בעל ריח חריף.

הגורמים להיווצרות ערפיח פטרוכימי
--------------------------------

תגובות כימיות בין חומרים שנפלטים משריפת דלקים, תגובות אלו מתבצעות באמצעות האנרגיה של קרינת השמש.

מיהם אותם חומרים? וכיצד הם נוצרים? 

1. תחמוצות חנקן (NOXׂ)- אינם חלק ממרכיבי הדלק אלא תגובה כימית בין חמצן לחנקן שבאוויר בעקבות הטמפרטורות הגבוהות שנוצרות בזמן שריפת דלקים במכוניות או תחנות כוח.
2. פחמימנים- נוצרים בעיקר כתוצאה משריפה לא מלאה של דלק.

באמצעות קרינת השמש מתרחשות תגובות ביו החומרים האלו ונוצר הערפיח הפוטוכימי.

הערפיח הפוטוכימי מורכב מתערובות של חומרים מחמצנים שהרכיב העיקרי בהם זה האוזון.

הסכנות של הבאים במגע עם הערפיח הפוטוכימי הם גירויים בעיניים והפרעות בדרכי הנשימה.

הפתרונות לבעיות אלו: שקיעת החמה וארובות גבוהות.

ראו גם
------

* גשם חומצי
* הידלדלות שכבת האוזון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערפיח פוטוכימי** בוויקישיתוף
* אריה ונגר, גליליאו, על אוויר ועל ערפיח: איכות האוויר בישראל, באתר ynet, 9 בנובמבר 2006
* אריה ונגר, גליליאו, זיהום אוויר: ערפיח, חלקיקים וצרות נוספות, באתר ynet, 12 בנובמבר 2006
* הערך "ערפיח" באקו-ויקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבישי חאליסי, מהו ערפיח, באתר e-mago

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01035725
* NKC: ph602158

 |
**דניאל יוהאנסן** (בפארואזית: **Daniel Johansen**; נולד ב-9 ביולי 1998) הוא כדורגלן פארואזי המשחק בעמדת המגן בקבוצת הבנר בולטפלאג מליגת העל הפארואזית ובנבחרת איי פארו.

קריירת מועדונים
---------------

יוהאנסן משחק בקבוצה הבוגרת של הבנר בולטפלאג מליגת העל הפארואזית החל משנת 2015. בשש עונותיו הראשונות במועדון ערך 96 הופעות ליגה, בהן הבקיע שבעה שערים, וזכה בשתי אליפות ובשני גביעים.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-1 בספטמבר 2021 ערך יוהאנסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איי פארו, כשנכנס כמחליף בהפסד 4-0 לנבחרת ישראל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

תארים
-----

הבנר בולטפלאג
* אליפות איי פארו (2): 2018, 2020
* הגביע הפארואזי (2): 2019, 2020
* הסופר קאפ הפארואזי (2): 2019, 2021

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דניאל יוהאנסן"**.
**אביב 41** (באנגלית: **Spring 1941**) הוא קופרודוקציה ישראלית-פולנית משנת 2008, סרט דרמה היסטורית על תקופת השואה.

התסריט נכתב על ידי מוטי לרנר בהשראת הסיפורים "שיחה" ו"בוקר אביב אחד" של הסופרת אידה פינק, כלת פרס ישראל לסיפורת.

הסרט צולם בלודז', לובלין וסנוק בפולין. שחקנים רבים ניצבים ואנשי הפקה הם פולנים.

תקציר העלילה
------------

קלרה פלאנק (קלייר היגינס), צ'לנית יהודייה מפורסמת מקנדה, מגיעה בשנת 1971 לעיר מולדתה בפולין כדי לחנוך בה אולם קונצרטים בביצוע הקונצ'רטו לצ'לו של דבוז'ק. היא מתקבלת בהתלהבות על ידי ראש העיר ונציגי התקשורת המקומית אבל היא שקועה בהרהורים מרים על מה שקרה לה באותה עיר באביב 1941 עם פלישת הצבא הגרמני במבצע ברברוסה בעת שאיבדה את בעלה ושתי בנותיה.

לפני הכיבוש הגרמני הייתה קלרה הצעירה (ניב מקינטוש) נשואה באושר לארתור (ג'וזף פיינס) שהיה רופא מצליח ומבוקש בבית החולים בעיר ולהם היו שתי ילדות, ליסה ואווה.

עם כניסת הגרמנים לעיר הם נמלטים בלילה לכפר סמוך אל אמיליה (קלי הריסון) שאצלה היו קונים בעבר ירקות. בדרך הם נתקלים ביריות ואווה נהרגת. אמיליה מקבלת אותם בחוסר רצון ומשכנת אותם בעליית הגג. בעלה של אמיליה גויס לצבא ולא חזר משם וארתור מתחזה לבן דוד שלה שהגיע לעזור לה. בשלב מסוים מגיעים הגרמנים לחווה, מתחילים לחפש ולהרוס, ומפליאים את מכותיהם באמיליה וארתור ועולים לעליית הגג ובנס אינם מגדלים את קלרה וליסה.

במשך הזמן אמיליה מתאהבת בארתור ודורשת לשכב איתו והוא נענה בחוסר ברירה. גם קלרה מודעת לכך ומסכימה מחוסר ברירה.

לבסוף קלרה אינה יכולה יותר לסבול את המצב הזה ומחליטה לעזוב. ארתור מצטרף אליה והם מוצאים מקלט אצל מטופל לשעבר של ארתור אבל כעבור זמן קצר הם נמצאים ומובלים ביחד עם יהודי העיר לבורות ההריגה. אמיליה צופה עליהם וארתור מורה לליסה לעזוב את הטור ולהצטרף לאמיליה אבל הגרמנים מבחינים בליסה והורגים אותה. ארתור נושא אותה בידיו לבור ההריגה שם הוא נרצח עם יהודי העיר. קלרה נופלת לבור אך מצליחה לצאת משם ולקבל מקלט אצל האומנת של המשפחה.

קלרה המבוגרת חוזרת לביתה של אמיליה אבל אמיליה המבוגרת (מריה פקולניס) בורחת ממנה. בעת הקונצרט מדמה קלרה את בני משפחתה יושבים בקהל.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אביב 41", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אביב 41", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אביב 41", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "אביב 41", באתר אידיבי
* "אביב 41", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ליאת שטייר-לבני, שתי פנים במראה – ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי 1945 - 2008, ירושלים: הוצאת מאגנס – אשכולות, 2009, עמ' 196–198.
* אביב 41, באתר AllMovie
* אביב 41, באתר opusfilm
* אביב 41, באתר "פרשן"
**המישור ההונגרי הקטן** או **אלפולד הקטן** (בהונגרית: **Kisalföld**, בסלובקית: **Malá dunajská kotlina**, בגרמנית: **Kleine Ungarische Tiefebene**) הוא מישור (אגן טקטוני), ששיטחו הוא כ -8,000 קמ"ר בצפון-מערב הונגריה, דרום-מערב סלובקיה, ומזרח אוסטריה. זהו חלק מהמישור הפאנוני המשתרע על רוב חלקי הונגריה.

גֵאוֹגרַפיָה
------------

 הטירה של משפחת אסטרהאזי. בניינים כאלה אופייניים באזור
גבולות המישור ההונגרי הקטן הם הקרפטים מצפון, גבעות באקון - ורטש בדרום, במזרח גבעות גרצ'ה והרי לייטה ובמערב שיפולי הרי האלפים. בהונגריה המישור כולל את רוב מחוזות ג'יור-מושון-שופרון וואש ואת החלק המערבי של קומארום-אסטרגום ווספרם .

המישור נחצה לשניים על ידי הדנובה המתפצלת לזרועות רבות בין ברטיסלבה ובין קומארנו, זרועות היוצרות איים גדולים, אי השיפון הגדול ואי השיפון הקטן. יובליו העיקריים הם הנחלים ואה, ראבה, רבקה ומרקל.

אזורים זעירים יותר של האלפולד הם האגן מארצאל, סיגטקז, ראבאקז, האגן נויזידל, זאווינקל, הנשאג, המישור מושון, מישור קומארום-אסטרגום ו-האי ז'יטני .

האזורים השכנים - המישור שופרון-ואש, קמנשהאט וגבעות שטיריה מסווגים לפעמים כשייכים לאלפולד הקטן, אך הגאוגרפים ההונגרים והאוסטרים משתמשים במונח במשמעות צרה יותר.

היסטוריה
--------

המישור היה אזור חשוב לחקלאות מאז התקופה הנאוליתית. חלקו הדרומי השתייך לחבל פאנוניה הרומאי בין המאות ה-1 וה-5, ומאוחר יותר התגוררו בו עמים גרמאנים וסלאבים, ובערך משנת 900 גם הונגרים. מאז שנת 1000 בערך האזור הפך לחלק מממלכת הונגריה. לאחר מלחמת העולם הראשונה חולק האלפולד הקטן בין הונגריה, צ'כוסלובקיה ואוסטריה. בשנות התשעים סלובקיה בנתה סכר ותחנת כוח גדולה בגבצ'יקובו.

אוכלוסייה
---------

גבולות החבל אינם חופפים גבולות לשוניים, במיוחד בחלק הצפוני של המישור שבו ההונגרים מהווים את הרוב בשני המחוזות הדרומיים ביותר Dunajská Streda ו- Komárno, ומיעוט בשאר המחוזות. ישנן גם קבוצות קטנות יותר של קרואטים באזור הגבול של שלוש המדינות. ערים חשובות באזור הן Győr (HU), Komárom (HU), Komárno (SK), Dunajská Streda (SK), Nové Zámky (SK) ו- Mosonmagyaróvár (HU).

ראו גם
------

* אלפולד הגדול
* אגן משקעים
* שְׁפֵלָה

קישורים חיצוניים
----------------

* המישור ההונגרי הקטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**איטלו גריבולדי** (באיטלקית **Italo Gariboldi**;‏ 20 באפריל 1879, לודי, ממלכת איטליה – 3 בפברואר 1970, רומא, איטליה) היה גנרל איטלקי, שפיקד על כוחות במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ובמלחמת העולם השנייה.

תחילת הקריירה
-------------

ב-1899 סיים גריבולדי את האקדמיה הצבאית האיטלקית והוצב כקצין רגלים בדרגת סגן משנה. הוא לחם במלחמה האיטלקית-עות'מאנית בצפון אפריקה ובהמשך נטל חלק במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד האקדמיה הצבאית האיטלקית. במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה כיהן גריבולדי בתפקיד המושל הצבאי של אדיס אבבה וכן כראש המטה של הצבא האיטלקי במלחמה.

מלחמת העולם השנייה
------------------

בשלהי 1940, במהלך מבצע מצפן, כיהן גריבולדי לזמן קצר כמפקד הארמייה העשירית בשל מחלתו של מפקדה מריו ברטי. במהלך הקרבות, לאחר שהגנרל ג'וזפה טלרה שהחליף את מריו ברטי נהרג, מונה גריבולדי שוב למפקד הארמייה. במועד מינויו הארמייה כבר ספגה אבדות כבדות והתקשתה להמשיך ולפקד ככוח לוחם. בין 25 במרץ ועד 19 ביולי 1941 כיהן כמושל לוב ומפקד כוחות צבא איטליה בצפון אפריקה. גריבולדי הועבר מתפקידו בשל חיכוכי דעות מול מפקד קורפוס אפריקה ארווין רומל.

ב-10 ביולי 1942 הוא נקרא לפקד על הכוחות האיטלקיים בחזית המזרחית במקום הגנרל ג'ובאני מסה לו היו חילוקי דעות עם בניטו מוסוליני בעניין הרחבת הפעילות האיטלקית בחזית הרוסית. גריבולדי נטל פיקוד על הארמייה השמינית ונחל עמה תבוסה קשה במהלך מבצע סטורן קטן שהיה חלק מקרב סטלינגרד. למרות המצוקה הקשה אליה נקלעו הכוחות האיטלקיים, גילה גריבולדי קור רוח והצליח לארגן את נסיגת מקצת היחידות האלפיניות של הארמייה ובכך להצילן. על פעולה זו עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

שלהי הקריירה ואחריתו
--------------------

בספטמבר 1943, לאחר כניעת האיטלקים לבעלות הברית, נשבה גריבולדי בידי הגרמנים, נשפט ונידון למוות בעוון בגידה. בשלהי 1944 שוחרר ממאסרו על ידי כוחות בעלות הברית, ושב לאיטליה. הוא פרש מהצבא לחיים פרטיים. בשנת 1970 הלך לעולמו והוא בן 91. גריבולדי נקבר באחוזתו המשפחתית בעיר הולדתו לודי. בנו, מריו גריבולדי, היה אף הוא גנרל בשורות הצבא האיטלקי ונאט"ו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איטלו גריבולדי** בוויקישיתוף
* איטלו גריבולדי - תקציר ביוגרפי, באתר digilander.libero.it (באיטלקית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1072764113
* VIAF: 316740035
* WorldCat: viaf-316740035

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**נוטבורגה** (1265 לערך - 16 בספטמבר 1313, גרמנית: **Notburga**), המכונה גם **נוטבורגה מרטנברג** או נוטבורגה מאבן היא קדושה אוסטרית עממית מאזור טירול של ימינו. היא נחשבת לפטרוניתם של המשרתות והאיכרים. 

נוטבורגה נולדה ברטנברג שבטירול, אביה היה כובען. על פי האגדה, היא הייתה טבחית בטירה המקומית. נוטבורגה נהגה לתת לעניים משאריות המזון של האחוזה, אך גבירתה ציוותה עליה לחדול מכך ולתת את המזון לחזירים. נוטבורגה החליטה להפחית מן המזון שלה ולהעניק אותו לעניים. באחת מן הפעמים תפסה אותה גבירתה וציוותה עליה להראות לה מה באמתחתה. נוטבורגה צייתה, אך במקום אוכל ראתה הגברת קליפות, במקום היין - חומץ. נוטבורגה פוטרה, אך מיד לאחר מכן נפלה אדוניתה למשכב. נוטבורגה נשארה לצידה וסעדה אותה על ערש דווי. 

היא מתה בבוך שליד ינבך שבטירול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נוטבורגה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118588788
* LCCN: nb97048425
* VIAF: 5399148390840510830007
* WorldCat: lccn-nb97048425

 |
Trematomus eulepidotus
**נוטוטיניים** (שם מדעי: Nototheniidae) היא משפחה של דגי גרם מסדרת הדקראים מתת-סדרת דגים אנטארקטיים. חלקם מכונים בשם הלא-טקסונומי בס או "קוב" (שם הקשור לבני משפחת השיבוטיים).

מאפיינים
--------

דגים אלה חיים רק במי האוקיינוס הדרומי שלחופי אנטארקטיקה הקפואה וכן לחופיה הדרומיים של ניו זילנד ואיים בקרבת דרום אוסטרליה. דגים אלה יכולים להגיע עד לאורך 1.5 מטר ולשקול מעל 130 ק"ג אצל המין דיסוסטיצ'וס מאוסוני. כמו רוב בני קבוצתם הם בעלי חלבון נוגד קיפאון בדמם. הם בעלי שומן רב ועצמות צפופות ודחוסות, דבר שגם מבודד אותם וגם מקל עליהם לצוף או לצלול כרצונם, מאחר שאין להם שלפוחית אוויר. הם בעלי לסתות גדולות עם שיניים חדות ובמראם מזכירים דקריים בהירים ולעיתים אף שקופים.

דגים אלה יכולים לצלול לעומק, בו הם משחרים אחר דגים אחרים ויצורים החיים במימי אנטארקטיקה. בתורם הם נטרפים בידי לווייתנאים, פינגוויניים, אריות ים וכלבי ים. מכיוון שהם הדגים העיקריים המצויים בסביבות אנטארקטיקה, מהווים הנוטוטיניים מקור מרכזי לדיג מסחרי, דבר הפוגע בחלקם.

מיון
----

* משפחה **נוטוטיניים** (Nototheniidae)
	+ סוג ומין יחיד *Aethotaxis mitopteryx*
	+ סוג *Cryothenia*
	+ סוג דיסוסטיצ'וס (*Dissostichus*)
	+ סוג *Gobionotothen*
	+ סוג *Gvozdarus*
	+ סוג *Lepidonotothen*
	+ סוג *Notothenia*
	+ סוג *Nototheniops*
	+ סוג *Pagothenia*
	+ סוג *Paranotothenia*
	+ סוג *Patagonotothen*
	+ סוג ומין יחיד *Pleuragramma antarcticum*
	+ סוג *Trematomus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נוטוטיניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536206805171

 |
פוסטר לסרט "זה" (1927)
**איט גירל** (באנגלית: **It Girl**) הוא כינוי לאישה צעירה ונאה, בדרך כלל מפורסמת, שנתפסת כבעלת אישיות והופעה מושכים. הביטוי נובע כנראה משיוך המושג לנשים במעמד הגבוה בבריטניה בתחילת המאה ה-20.

רקע
---

ב-1904 כתב הסופר הבריטי רודיארד קיפלינג בסיפור על אישה מושכת: "זה לא רק יופי, ולא בהכרח יכולת שיחה, זה פשוט **זה**".

הביטוי זכה לפופולריות ב-1927 בזכות הסרט "איט" שיצא באותה שנה בכיכובה של השחקנית קלרה בואו. אלינור גלין כתבה את התסריט לסרט ונחשבה ליוצרת המונח עם כתיבת המבוא לתסריט. היא כתבה שלנה טרנר ומרילין מונרו כונו "איט גירלז" ורוברט מיצ'ם כונה "איט מן". אחותה של גלין הייתה התופרת לוסיל שהשתמשה במונח לאישה הלובשת בגדים אופנתיים ומתפרסמת בזכות כך.

החל משנות ה-90 משתמשים במונח כדי לתאר אישה צעירה, מפורסמת, עשירה, חובבת אופנה וקניות ובהליכה למסיבות הזוכה לפרסום במדיה. הסופר ויליאם דונלסון מתאר אישה כאיט גירל כאישה עם סקסאפיל העסוקה בקניות ובהליכה למסיבות.

ראו גם
------

* אוולין נסביט (1885–1967) - הייתה דוגמנית, נערת מקהלה ושחקנית בסרט אילם. כונתה "האיט גירל הראשונה".
* אידי סדג'וויק (1943–1971) - הייתה שחקנית אמריקאית וה"מוזה "של אנדי וורהול.
* נערת גיבסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  "זה" (באנגלית: It, קרי: "איט")
2. ↑  קיפלינג, Mrs Bathurst, ‏19 באוקטובר 2010 (באנגלית)
3. ↑  דייויד סטן, **Clara Bow: Runnin' Wild**
4. ↑  אלינור גלין, מבוא לתסריט הסרט It, ‏1927 (באנגלית)
5. ↑  רנדי בריאן ביגהאם, ליידי דאף-גורדון לוסי, Lucile - Her Life By Design: Sex, Style and the Fusion of Theatre and Couture, ‏2012 (באנגלית)
6. ↑  Donaldson, W.. **Villains and Eccentrics.**, 2002
7. ↑  פאולה אורובורו, American Eve, ‏2008 (באנגלית)
**דניאל בירופקה** (בגרמנית: **Daniel Bierofka**; נולד ב-7 בפברואר 1979) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק בעמדת הקשר, ומאמן. בירופקה העביר את מרבית הקריירה שלו במינכן 1860, אך גדל בבאיירן מינכן, ושיחק גם בבאייר לברקוזן ובשטוטגרט. לזכות בירופקה שלוש הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה.

קריירת כשחקן
------------

דניאל בירופקה החל לשחק כדורגל בקבוצת נוער בפרברי מינכן, קבוצה בה שיחקו בעבר אביו וסבו. בשנת 1997 החל לשחק בקבוצת המילואים של באיירן מינכן במדיה שיחק בליגה האזורית.

בשנת 2000 דניאל בירופקה עבר למינכן 1860 שם היה לשחקן הרכב. לאור הצלחתו במגרש הוא נכלל בנבחרת הנוער. במאי 2002 הוא עבר לבאייר לברקוזן ומשחק בהרכב הפותח במשחקי הבונדסליגה ובמשחקים בינלאומיים. בסתיו 2004, בעקבות הפציעה, הוא לא שיחק שלושה חודשים והתקשה לחזור להרכב הפותח.

בקיץ 2005 בירופקה עבר לשטוטגרט, אך כבר במשחק טרום-עונה הוא נפצע ברגלו ורק במאי 2006 חזר להרכב. בעונת 2007 הוא היה שותף לזכיית המועדון באליפות הליגה ומשחק גמר הגביע. בקיץ 2007, סוכם על העברתו למינכן 1860 תמורת כריסטיאן טראש. הוא הופך להיות השחקן המוביל של הקבוצה ומונה לקפטן. אומנם בעקבות הפציעות הרבות הוא איבד את המקום בהרכב הפותח לדניאל הלפר. רק בעונת 2010/11 הוא חזר להרכב אך בתחילת מרץ היה צורך בביצוע ניתוח נוסף ברגלו.

בשנים 1999–2001 בירופקה שיחק 20 פעמים בנבחרת הנוער של גרמניה וכבש 6 שערים. עבור נבחרת גרמניה בכדורגל בירופקה שיחק שלוש פעמים בלבד.

מאמן
----

החל משנת 2015 דניאל בירופקה היה בצוות המאמנים של מינכן 1860, ואימן הן בקבוצה הבכירה והן בקבוצת המילואים, כאשר לעיתים עבר ביניהן. בשנת 2020 הוא עבר לאימון ואקר האוסטרית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל בירופקה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**ג'ון כריס "לאנג" אקוולינו** (באנגלית: **John Chris "Lung" Aquilino**) הוא קצין בדרגת אדמירל המשרת כמפקד פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

אקוולינו נולד בהנטינגטון שבמדינת ניו יורק. ב-1984 סיים תואר ראשון בפיזיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. 

ב-1986 סיים קורס טיס ובהמשך שירותו סיים קורס טיסה קרבית בבית הספר לטיסה קרבית של הצי ("טופ גאן"). שירת כטייס F-14 טומקט ו-F/A-18 הורנט בטייסת הקרב 142 ובטייסת הקרב 41 ופיקד על טייסת הקרב 11. במהלך שירותו השתתף במבצע אכיפת האזור אסור לטיסה בבוסניה והרצגובינה, באכיפת האזור האסור לטיסה בעיראק ובמלחמת עיראק.

באוגוסט 2007 מונה למפקד כנף 2 תפקיד בו שירת עד אוקטובר 2008, בתקופת פיקודו הוצבה הכנף על נושאת המטוסים "אברהם לינקולן" והשתתפה במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק.

תפקידיו ביבשה כללו מדריך טיסה על מטוסי A-4 סקייהוק, F-5, ו-F-16N בטייסת האימונים 43. שימש קצין המבצעים של בית הספר לטיסה קרבית מתקדמת של הצי האטלנטי. שימש עוזר לסגן ראש המבצעים הימיים, ראש מחלקת כוננות ואימונים במפקדת הכוחות האווירים של הצי האטלנטי ועוזרו של מפקד פיקוד כוחות הצי. 

לאחר שקודם לדרגת אדמירל משנה, שימש ראש אגף אסטרטגיה ומדיניות בפיקוד הכוחות המשותפים ולאחר מכן סגן ראש אגף מבצעים במטות המשולבים. במרץ 2013 מונה למפקד כוח התקיפה 2 על נושאת המטוסים "ג'ורג' ה. וו. בוש", בתקופת פיקודו היה אמון על הכנת הכוח לקראת הצבתו בגזרת אחריות הצי השישי והצי החמישי. במרץ 2014 מונה לראש המבצעים הימיים של כוחות צי האוקיינוס השקט.

באוגוסט 2015 מונה לראש אגף מבצעים, תוכניות ואסטרטגיה במטה הצי. בספטמבר 2017 מונה למפקד כוחות הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית וכמפקד הצי החמישי במקום קווין דוניגן.

במאי 2018 הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באפריל 2021 מונה למפקד פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית.

במהלך שירותו צבר למעלה מ-5,100 שעות טיסה וביצע למעלה מ-1,150 נחיתות על נושאות מטוסים. הוא בוגר המכללה למטה של הכוחות המזוינים ובוגר תוכנית הבכירים לביטחון לאומי ובינלאומי באוניברסיטת הרווארד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון אקוולינו** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר הצי

הערות שוליים
------------

1. ↑  CVW-2 Changes Command in Elevated Style, אתר צי ארצות הברית, 9 באוקטובר 2008
2. ↑  US 5th Fleet Welcomes New Commander, אתר צי ארצות הברית, 20 בספטמבר 2017
**ג'ון באלני** (באנגלית: **John Balleny** (מת ב-1857) היה רב חובל אנגלי של מפרשית לצייד לווייתנים, ה"אלייזה סקוט". באלני הוביל שיוט חקר לאנטארקטיקה בשביל חברת "סמיואל אנדרבי ובניו" לצייד לווייתנים, בשנת 1839-1838.

במהלך המשלחת הזאת, הפליג יחד עם תומאס פרימן וה"סברינה", אל תוך האוקיינוס הדרומי לאורך פרוזדור של קו אורך, שהתרכז בקו של 175° מזרח, דרומית לניו זילנד. קבוצתו של באלני תיעדה ביומן הספינה פתח חלקי בקרח הדחוס המקיף את היבשת הדרומית, גילתה את איי באלני בפברואר 1839, וצפתה בחטף את אנטארקטיקה עצמה ב-'58 64° דרום, '08 121° מזרח. קטע זה של אדמה מכוסה קרח נקרא כיום חוף סברינה.

פרוזדור באלני באוקיינוס הדרום שימש בשנים הבאות חוקרים כמו רוברט פאלקון סקוט, ארנסט שקלטון, רואלד אמונדסן וריצ'רד בירד, משמש כיום כלי שיט המחדשים את האספקה לתחנת מקמרדו ובסיסים מדעיים נוספים השוכנים באזור ים רוס וסביבתו באנטארקטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

summary of Balleny's roll תמצית רשימותיו של באלני

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alan Gurney, W. W. Norton 1997, p.258 "Below the Convergence
2. ↑  Garney, pp. 267-270

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLA: 35315191
* SNAC: w6bd939r
* VIAF: 92089611
* WorldCat: viaf-92089611

 |
*Uria aalge aalge*
**אוריה מצויה** (שם מדעי: *Uria aalge*) היא מין של עוף ימי ממשפחת האלקיים החיים בארקטיקה.

אורכה של אוריה מצויה 38–46 ס"מ, מוטת כנפיה 61–73 ס"מ. ומשקלה הממוצע 775-1,250 גרם. צבעה חום כהה, בטנה לבנה וראשה שחור, עם פס לבן לאורך המקור החד והגדול. עמידתה של אוריה זו יציבה יותר משאר קרוביה ומזכירה מעט פינגווין.

אוריות אלה מקננות במושבות צפופות על צוקים רבים לאורך חופי האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט שסמוכים לאמריקה הצפונית וצפון אירופה וכן בכמה איים. מושבות אלו מלאות באלקות ממינים שונים. כל זוג מקנן בנקרת סלע ומגדל גוזל אחד. טורפים אינם מעיזים להתקרב לצוקים הן מחמת הגובה והן משום ההתנהגות התוקפנית של הלהקות. עם זאת, כאשר הפרחונים נאלצים לעופף מהצוקים לעבר האוקיינוס לעיתים מפרידה בינם לבינו טונדרה, ועליהם לעבור אותה במהירות. חלקם מצליחים להגיע לאוקיינוס בליווי הוריהם. חלקם נוחתים בטונדרה ונטרפים על ידי שחפים לבני כנף ושועלי שלג, הממתינים להם שם.

האוריות משיגות את מזונן בים והן צוללות כדי לתפוס דגים ורכיכות ימיות.

תת-מינים
--------

* U. a. aalge
* U. a. albionis
* U. a. hyperborea
* U. a. intermedia
* U. a. spiloptera
* U. a. inornata
* U. a. californica

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוריה מצויה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוריה מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543390505171
* GND: 4186335-5
* LCCN: sh85028997
* NDL: 00576927

 |
ספריגינה, מאובן מהאדיקר שנתגלה בגבעות אידיאקרה
**גבעות אידיאקרה** (באנגלית: **Ediacara Hills**) הן רכס של גבעות נמוכות בחלק הצפוני של רכסי פלינדרס שבאוסטרליה הדרומית, בערך 650 קילומטרים צפונית לאדלייד בירת המדינה. באזור יש מכרות ישנים רבים של נחושת וכסף מפעילויות הכרייה בשלהי המאה ה-19. הגבעות מכילות מאובנים של צורות חיים רב-תאיים מוקדמים, הביוטה של האדיקר (לאגרשטטה), ותרמו את שמן לתור האדיקר, התקופה הגאולוגית האחרונה בנאופרוטרוזואיקון.

קיים יישוב בשם אידיאקרה באזור גבעות אידיאקרה, אבל הוא קטן. הגבעות ממקומות צפונית לקו גויידר (Goyder's Line) (מונח גאוגרפי באוסטרליה הדרומית לקו שצפונית לו יורדים פחות מ-250 מילימטרים גשם בממוצע לשנה), אין הרבה מים גלויים, וכמות מי התהום מוגבלת.

חשיבותם של גבעות אידיאקרה להבנת התפתחותם הראשונית של אורגניזמים רב-תאיים נקבעה רק מאז אמצע המאה העשרים. הגאולוג האוסטרלי רג'ינלד קלוד ספריג (Reginald Claude Sprigg‏; 1919–1994) חקר את גבעות אידיאקרה בשנת 1946. הוא מצא שם הדפסים של אורגניזמים רכים, שהשתמרו בעיקר על החלק התחתון של לוחות קוורציט ואבן חול. זה היה הממצא העשיר הראשון של מאובנים מהתקופה שקדמה לקמבריון. שנים מעטות לאחר מכן, התגלו גם מאובנים של אורגניזמים בעלי גוף רך מתור האדיקר בלסטרשייר, בבריטניה, בנמיביה ובאתר המורשת העולמית השמורה האקולוגית מיסטייקן פוינט בניופאונדלנד בקנדה.

יש שני אתרי מאובנים נפרדים בתחומי האזור המוגנים על פי חוק. "אתר המאובנים אידיאקרה - נילפנה" (Ediacara Fossil Site - Nilpena) המוגדר ברשימת המורשת הלאומית האוסטרלית (Australian National Heritage List) בעוד שפארק השימור אידיאקרה (Ediacara Conservation Park), השוכן 20 קילומטרים צפונה רשום ברשימת המורשת של אוסטרליה הדרומית (South Australian Heritage Register).

קישורים חיצוניים
----------------

* University of California page on the Ediacara Hills

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ediacara Fossil Site - Nilpena, Parachilna, SA, Australia". *Australian National Heritage List*. Department of the Environment.
2. ↑  "Ediacara Fossil Reserve Palaeontological Site, Ediacara Conservation Reserve (sic) [Note that National Heritage Place 24300 Ediacara Fossil Site - Nilpena is 20km to the south]". *South Australian Heritage Register*. Department for Environment and Water.
**לויד פרדנדאל** (באנגלית - **Lloyd Fredendall**; ‏ 28 בדצמבר 1883 - 4 באוקטובר 1963) היה איש צבא אמריקאי הידוע בשל לחימתו בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

פרדנדאל נולד ב-28 בדצמבר 1883 בשאיין, ויומינג, לאירה פרדנדאל שהיה חייל במלחמת ארצות הברית–ספרד, ומונה לשריף של העיירה לאראמי. בשנת 1907 התגייס פרדנדאל לצבא ארצות הברית, והצטרף כלוטננט משנה לחיל הרגלים של צבא ארצות הברית.

### קריירה צבאית

לאחר שירות בפיליפינים ובעוד מקומות, שבמהלכם הועלה לדרגת קפטן, נשלח פרדנדאל לצרפת כחלק מחיל המשלוח האמריקני. פרדנדאל שירת ברגימנט הרגלים ה-28, ואף הועלה לדרגת לוטננט קולונל, אולם לא השתתף באופן מעשי בלחימה.

לאחר המלחמה מילא פרדנדאל תפקידי מטה והדרכה שונים, וב-1 באוגוסט 1935 הועלה לדרגת קולונל. ב-1 בדצמבר 1939 הועלה פרדנדאל לדרגת בריגדיר גנרל, וב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-4.

### מלחמת העולם השנייה

בשנת 1941 מונה פרדנדאל למפקד הקורפוס ה-9, ובשנת 1942 נבחר לפקד על כוח המשימה המרכזי בצפון אפריקה. פרדנדאל פיקד על כוח המשימה המרכזי שנחת בחופי אלג'יריה במסגרת מבצע לפיד ב-8 בנובמבר 1942, במהלך השלבים הראשונים של המערכה בתוניסיה פיקד פרדנדאל על הקורפוס ה-2. במסגרת זו נחלו כוחותיו של פרדנדאל תבוסה בקרב מעבר קסרין בפברואר 1943, אך הסבו אבדות קשות לקורפוס אפריקה הגרמני בפיקודו של הפילדמרשל ארווין רומל. לאחר התבוסה החליף אותו דווייט אייזנהאואר בגנרל ג'ורג' פטון. עם זאת, עם שובו לארצות הברית זכה לקבלת פנים של גיבור, הועלה לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הארמייה השנייה של ארצות הברית, שעסקה בעיקר באימון הכוחות האמריקאיים לקראת הפלישה לנורמנדי.

### לאחר המלחמה

ב-31 במרץ 1946 פרש פרדנדאל מהצבא, וב-4 באוקטובר 1963 מת בביתו שבסן דייגו, קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לויד פרדנדאל** בוויקישיתוף
* לויד פרדנדאל
* לויד פרדנדאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4861 8679
* LCCN: no2007038887
* NARA: 10615265
* SNAC: w6fg5vhn
* VIAF: 26838573
* WorldCat: lccn-no2007038887

 |
**טניה פטקין החרמוני** (27 בנובמבר 1910 - 29 בנובמבר 1981, ג' בכסלו ה'תשמ"ב), הייתה אתלטית ארצישראלית. זוכת שתי מדליות, כסף וארד במכביה הראשונה (1932) בקרב 3 ובקפיצה לרוחק, בהתאמה. שיאנית ארץ ישראל בקפיצה לרוחק בשנת 1931.

ביוגרפיה
--------

פטקין נולדה וגדלה בטטרסק, רוסיה, בתם של ישראל דב ונחמה פטקין ואחותם של בן-ציון פטקין, גלה (פטקין) רוזנפלד, מוניה (משה) פטקין ואליעזר פטקין. לאחר כמה שנים עברה עם משפחה למוסקבה. בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל עם אחותה הבכורה, גלה, שהייתה בת 17. הן התגוררו בנס ציונה ושם היא התאמנה באתלטיקה.

בשנת 1931 קבעה פטקין בקפיצה לרוחק שיא ארץ ישראל חדש של 4.67 מטר.

במכביה הראשונה שנערכה בסוף מרץ 1932 זכתה פטקין, בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקרב 3 (ריצת 100 מטר, קפיצה לגובה והדיפת כדור ברזל) אחרי סיביל קוף מארצות הברית ומדליית ארד, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.0 מטר, אחרי סיביל קוף (4.35 מטר) ומרילה פרייוולד מפולין (4.32 מטר) ולפני אנדה מצנדורף מפולין (3.88 מטר), עדה יהודאית מארץ ישראל וגוטה ברלינר מפולין.

חודשיים לאחר מכן, בתחרויות אתלטיקה שנערכו בחיפה בחג השבועות זכתה פטקין במקום הראשון בשלוש תחרויות: בריצת ל-100 מטר, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4:05 מטר ובזריקת דיסקוס (19.00 מטר).

פטקין נישאה לחיים (יורקובסקי) החרמוני. לזוג נולדו שלושה ילדים, אורה (החרמוני) קופליס, רותי (החרמוני) פלמינגר ועמירם החרמוני.

נפטרה ב-29 בנובמבר 1981.

קישורים חיצוניים
----------------

* Taniya Hachermoni, באתר *Geni*, (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ריצת 100 מטר, קפיצה לגובה והדיפת כדור ברזל
2. ↑  הקבר של טניה פטקין החרמוני, בבית קברות כפר ויתקין, באתר BillionGraves.
3. ↑  ליפא לויתן, מפינקסו של ספורטאי האטלטיקה בכינוס ה"מכבי", העם, 24 באפריל 1931
4. ↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
5. ↑  אברהם ב. ריבלין, המכביה העבריה הראשונה - עם סיום המכביה, דואר היום, 3 באפריל 1932
6. ↑  הכינוס המחוזי של ה"מכבי" בחיפה, דואר היום, 14 ביוני 1932