recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ברוס קופר קלארק** (באנגלית: **Bruce Cooper Clarke**;‏ 29 באפריל 1901 – 17 במרץ 1988) היה גנרל בצבא ארצות הברית, אשר שירת במלחמת העולם הראשונה, במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה. הוא היה מפקד הצבא היבשתי בין השנים 1958–1960, מפקד צבא ארצות הברית באירופה בין השנים 1960–1962, ומפקד צבא ארצות הברית באוקיינוס השקט בין דצמבר 1954 עד אפריל 1956.

ביוגרפיה
--------

קלארק נולד בחווה באדמס שבניו יורק, ב-29 באפריל 1901. הוא עזב את התיכון כדי להתגייס לצבא בשנת 1917, ונכנס לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית דרך המשמר הלאומי של ניו יורק. בשנת 1925 הוא סיים את לימודיו, והצטרף לחיל ההנדסה, ובנוסף הוא קיבל גם תואר מאוניברסיטת קורנל. בהמשך הוא גם קיבל תואר שני מהאקדמיה הצבאית הלאומית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, קלארק שירת ביחידת תותחני חוף. במלחמת העולם השנייה הוא שירת כקולונל, ולאחר מכן כבריגדיר גנרל, ופיקד על צוות קרב בדיוויזיית השריון ה-4, שהייתה חלק מהארמייה השלישית של גנרל ג'ורג' פטון, והוביל אותו לניצחון על כוח שריון גרמני בקרב אראקור בספטמבר 1944. בדצמבר אותה שנה הוביל קלארק את ההגנה בקרב סן וית במהלך קרב הארדנים, אשר האט את המתקפה הגרמנית. גנרל אייזנהאואר הגדיר את פעולותיו של קלארק בקרב זה כ"נקודת מפנה" בקרב על הבליטה.

במהלך מלחמת קוריאה, פיקד קלארק פיקד על הדיוויזיה המשוריינת ה-1, בפורט הוד שבטקסס, מ-1951 עד 1953. לאחר מכן הוא הועבר לקוריאה, שם פיקד על הקורפוס ה-1 בשנת 1953, ועל הקורפוס ה-10 בין השנים 1953 ל-1964. בנוסף, הוא גם אימן את הצבא של קוריאה הדרומית.

לאחר מכן הוא פיקד על צבא ארצות הברית באוקיינוס השקט בהוואי מ-1954 עד 1956, ולאחר מכן הוא פיקד על הארמייה השביעית בגרמניה מ-1956 עד 1958.

באוגוסט 1958 הוא הועלה לדרגת גנרל ארבעה כוכבים, ומ-1958 עד 1960 הוא פיקד על פיקוד כוחות צבא ארצות הברית, תוך שהוא ממונה על מערכת החינוך הצבאית, אשר, בזמנו, כללה יותר מ-250,000 משתתפים. בין השנים 1960–1962 הוא שירת כמפקד העליון של צבא ארצות הברית באירופה, וב-30 באפריל 1962 הוא פרש לביתו.

לקלארק ואשתו, בסי, היו שלושה בנים ובת אחת.

קלארק נפטר ב-17 במרץ 1988, והוא נקבר בטקס צבאי מלא בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, שם קבורה אשתו לצידו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברוס קלארק** בוויקישיתוף\* ברוס קלארק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Military Government Association (1958). *Military government journal, Volume 10.*

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1130489213
* ISNI: 0000 0000 2766 0210
* LCCN: n86145332
* NARA: 10570653
* SNAC: w6nk3q3r
* VIAF: 72882566
* WorldCat: lccn-n86145332

 |
**הנביא המהורהר** (באיטלקית: **Profeta pensieroso**) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בשנת בין השנים 1418–1420 ומתאר נביא. הוא נחצב בגודל טבעי (193x64x44 ס"מ) ומוצג במוזיאון הדואומו בפירנצה.

היסטוריה
--------

פסל זה הוא אחד מארבעת הפסלים שהוצבו בגומחה בצדו המזרחי של מגדל הפעמונים קמפנילה די ג'וטו בקתדרלה של העיר פירנצה. שלושת הפסלים האחרים היו הנביא חסר הזקן ועקדת יצחק, שניהם של דונטלו, והנביא המזוקן של נני די ברטולו.

פסלי הגומחות הועברו למוזיאון בשנת 1937 ובמקומם הוצבו עותקים.

תיאור היצירה
------------

זהות הדמות אינה ברורה עקב היעדר הַסְמָלָה חָזוּתִית. הפסל נקרא בשמו המקובל **הנביא המהורהר** או **הנביא המזוקן** בגלל הרושם המודגש בידי היד, אשר אוחזת בסנטר כשאצבע אחת מושטת לעבר הלחי. הפסל מאופיין בריאליזם רב ואנרגטי כמו מיטב היצירות של דונטלו.

הראש מזכיר במאפייניו את סן מרקו, אשר פוסל על ידי דונטלו מספר שנים קודם לכן. תווי הפנים של הנביא מכווצים וחסרי הרמוניה, אך הרושם הכללי הוא של גְדוּלָה וכבוד בשל הרוגע שהוא משרה והקיארוסקורו החזק אשר קפלי הבגדים שלו יוצרים. המבט מופנה מטה, כלומר לעבר הצופים מכיוון שהגומחה הייתה בגובה רב.

לקריאה נוספת
------------

* Rolf C. Wirtz, *Donatello*, Könemann, Colonia 1998. מסת"ב 3-8290-4546-8

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנביא המהורהר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  
"Donatello - Bearded Prophet". אוניברסיטת פנסילבניה. (באנגלית)
2. ↑  
"Donatello's Prophets On View at Florence's Baptistery". Italy Magazine. (באנגלית)
3. ↑  
"DONATELLO. IL PROFETA IMBERBE, IL PROFETA BARBUTO O PENSIEROSO E IL PROFETA GEREMIA". arte.it. (באיטלקית)
**חופת מיין** (על שם האזור הגאוגרפי שסביבות נהר המיין בגרמניה, נקראת גם **חופה דמיין**) היא טקס חופה שהיה נהוג ביהדות אשכנז, בנוסף לטקס החופה הרגיל.

רקע
---

בעוד שבטקס הנישואים המוכר כיום מברכים ברכת חתנים פעם אחת לפני הסעודה (במהלך טקס החופה), במסכת סופרים מובא מנהג לברך ברכת חתנים בבוקר ובערב, קודם הסעודה. מנהג זה הגיע ככל הנראה כדי לצאת ידי השיטות שסוברות שאין לברך ברכת חתנים קודם החופה, ושתי החופות היו שתי צורות של חופות לצאת ידי כל השיטות. 

המנהג לקיים שתי חופות נמשך בתקופת הגאונים והראשונים. בתשובות הגאונים מרב שר שלום גאון, נאמר שגם ברכת החתנים נאמרת בבוקר, ואף שבע ברכות, וכן הובא בספר תניא רבתי. במחזור ויטרי ובספר האורה מחו על המנהג. בשו"ת גינת ורדים ניתן למצוא סימוכין למנהג. במקומות בהם היה נהוג טקס זה, היה הוא עיקר מעשה הנישואין, וטקס החופה השני היה לקידושין. לקיחת הכלה בידה, הוא הקנין של החופה, על פי דברי התלמוד "מסירתה זו היא כניסת לחופה".

צורת הטקס
---------

לפני תפילת שחרית של יום החתונה, הולכים המשתתפים בטקס לבית אבי החתן ומלווים את החתן לחצר בית הכנסת או לפתח אולם החתונה. הרב מוליך את החתן למקום החופה, כשהמשתתפים מלווים את החתן בלפידי אש תוך כדי שירה. הרב מושיב את החתן על ספסל, כשבינתיים הולכים לבית הכלה להביאה למקום החופה. הכלה הולכת עם חברותיה ומלוותיה, כשפניה מכוסות בבד, ושתי השושבינות מוליכות אותה. בבוא הכלה, מעמיד הרב את החתן ומוליכו לקבל את פני הכלה, כשלצידם הולכים כמה מחשובי הקהל. החתן הושיט את ידו לכלה, בעוד הרב אוחז בידו, והזוג מתיישב על הספסל. הציבור משליך חיטים על הזוג וקורא לעברם: "פרו ורבו". הזוג יושב יחד על הספסל. לאחר זמן קצר השושבינות מחזירות את הכלה לביתה, והחתן הולך לבית הכנסת לתפילת שחרית, כשהקהל והילדים מובילים אותו. 

בשונה ממנהגי הראשונים, בחופת מיין לא ברכו ברכת חתנים וברכת נישואין במהלך חופת הבוקר, אלא רק בחופה ובקידושין בערב. סימוכין למנהג זה, נמצא בהגהות מרדכי, שניתן להקדים את החופה לקידושין, ולכן בברכת החתנים חותמים "על ידי חופה וקידושין", חופה לפני קידושין.

מנהגים דומים ניתן למצוא בתוספות המביאים מנהג שמוליכים את הכלה לבית החתן בבוקר יום החופה. ובתקופות מאוחרות יותר, בפולין נהגו לבוא בבוקר יום החופה לכסות את פני הכלה.

המנהג היום
----------

בעקבות חורבן קהילות גרמניה והגירת רוב יהודי גרמניה לארצות הברית וישראל, פסקו רוב יוצאי גרמניה מלערוך חופת מיין (כמו גם מנהגים נוספים). אולם, מעטים מיוצאי גרמניה ממשיכים גם כיום נוהגות לערוך את טקס חופת מיין, ואף מציבים את הדבר כתנאי לשידוך עם ילדיהם.

לקריאה נוספת
------------

* בנימין שלמה המבורגר, "שתי חופות ביום הנישואין" ו"חופת מיין", בתוך **שרשי מנהג אשכנז** ד, מכון מורשת אשכנז, בני ברק תשס"ד, עמ' 463–583.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בשפה הגרמנית ובספרות רבנית של יהדות אשכנז נפוץ השימוש בשם הנהר מיין לזיהוי האזור המטרופוליטני (ריין-מיין), כמו פרנקפורט דמיין, ובקיצור: פפדַ"ם, המנהג החל באזור גאוגרפי זה, ולכך נקרא על שמו
2. ↑  פרק יט', הלכה י"א.
3. ↑  תשובה קיז'
4. ↑  סימן צ'
5. ↑  מחזור ויטרי סימן תפח, האורה 171-180.
6. ↑  או"ח כלל א, סימן כה. ראו גם בספר כיסא אליהו סימן ח אות ג, שחולק עליו.
7. ↑  כתובות, סימן קלב
8. ↑  כתובות יז, א בד"ה ת"ר
9. ↑  דרישה יו"ד סימן שמב סעיף א, ואהע"ז סעיף סה א, ב"ח אהע"ז סימן סא, בית שמואל נה ה.
**מילובאן קאפור** (באנגלית: **Milovan Kapor**; נולד ב-5 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן קנדי ממוצא סרבי המשחק בפוהרוני בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

קאפור נולד בעיר טורונטו שבמחוז אונטריו אשר בקנדה להורים ממוצא סרבי. קאפור התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת מרילנד. בקיץ 2014 הצטרף לקדיס מהליגה השלישית בספרד, אליה השתייך שנה אחת ולא רשם דקות משחק בה.

בינואר 2015 חתם בדוקלה באנסקה ביסטריצה מליגת העל הסלובקית. ב-6 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בדוקלה בתיקו 1-1 נגד ספרטק טרנבה. שבוע לאחר מכן, קאפור הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד רוז'ומברוק.

בקיץ 2015 חתם בפודברזובה בה שיחק רק 9 משחקים עד סיום העונה.

בקיץ 2016 חתם בזלטה מוברצה. ב-15 באפריל 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה שהיה גם שער הניצחון בדקה ה-93 של המשחק נגד סניצה.

ב-6 באוגוסט 2017 חתם בהפועל חדרה מהליגה הלאומית. בינואר 2018 עזב את חדרה וסיכם בהומל מליגת העל הבלארוסית.

ב-23 ביולי 2019 חתם בבוכרה מליגת העל האוזבקית.

ב-10 באוגוסט 2020, קאפור חתם באתלטיקו אוטווה.

בינואר 2022 חתם בפוהרוני מליגת העל הסלובקית.

קריירה בינלאומית
----------------

קאפור זומן לסגל המורחב של נבחרת קנדה לקראת גביע הזהב 2017, אך לא נכלל בסגל הסופי. ב-9 באוקטובר 2017 נכלל לראשונה בסגל הנבחרת בהפסד 1-0 נגד אל סלוודור, אך לא זכה לדקות משחק.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל וייסרמן, מילובאן קאפור חתם בהפועל חדרה, באתר דאבל פס, 6 באוגוסט 2017
2. ↑  מיכאל וייסרמן, הבלם מילובן קאפור שוחרר מהפועל חדרה, באתר דאבל פס, 24 בינואר 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מילובאן קאפור"**.
דוגמה נדירה של מחדר מגמטי (הגרניט הבהיר) שהתגבש תוך כדי התמוטטות טריזית של סלע האם (הסלע הכהה) בקורנוול
**התמוטטות טריזית** היא תהליך שבו מאגמה העולה ממקורה במעטפת כדור הארץ או מחלקו התחתון של קרום כדור הארץ ממוטטת את הסלעים בדרכה. התאוריה המסבירה את התהליך פותחה במקביל ובאופן עצמאי על ידי הגאולוג הקנדי רג'ינלד אלדוורת דאלי (Reginald Aldworth Daly‏; 1957-1871) והגאולוג האמריקני ג'זף בארל (Joseph Barrell‏; 1919-1869) בתחילת המאה ה-20.

התהליך מתחיל בהתפרקות מכנית של סלע האם, הנובעת מסדקים הנוצרים בו כאשר המאגמה העולה מפעילה עליהם לחץ רב. חום המאגמה גורם להתפשטות החומר הסלעי ומרחיב את הסדקים במידה רבה. הרחבה נוספת מתרחשת כאשר המאגמה חודרת לסדקים ויוצרת טריזים סלעיים חמים. בסופו של התהליך יתמוטטו גושים מסלע האם אל תוך המאגמה.

בחלק מהמקרים, גושי הסלע – שמשקלם הסגולי גדול מהמשקל הסגולי של המאגמה – ישקעו בתוכה. כאשר משקלם הסגולי נמוך יותר – הם יצופו על פניה. כאשר הגושים שוקעים אל תוך המאגמה מופעל עליהם לחץ גבוה וחום המפוררים אותם. אם הגושים צפים על-פני מאגמה זורמת, הגושים יינשאו איתה, כפי שמתרחש לדוגמה בהרי הגעש של הוואי, שם זרם תת-קרקעי של מאגמה ממוטט את התקרה באזורים בהם קיימות בסלע נקודות חולשה. כתוצאה מהתמוטטות זו נוצרים מכתשי שקיעה.

מחלוקת על קיום התהליך
---------------------

בין אם הגושים שוקעים במאגמה ובין אם הם צפים על-פניה ונסחפים – לרוב לא נותרות בשטח עדויות לתהליך ההתמוטטות הטריזית, מה שגרם בעבר למחלוקת על עצם קיומו. היעדר העדויות נובע לרוב מהתכה של גושי סלעי הסביבה בתוך המאגמה, ולכן רק גושים שנפלו אל תוך המאגר בשלבים האחרונים של הגיבוש המפריט – שורדים כראיות נדירות. ראיות חשובות נוספות מיוצגות על ידי היעדר יחידות סלע ברצף סלעי הסביבה בשולי מסלע פלוטוני.

חשיבות
------

התמוטטות טריזית היא תהליך חשוב מכמה בחינות:

* היא עשויה לתפקד כמוביל אנכי חשוב של סלעים כלפי מטה ומאגמה כלפי מעלה במהלך השלבים האחרונים של היווצרות סלעים פלוטוניים
* ביכולתה להסיר חלקים גדולים של סלעי סביבה ועמם ראיות חשובות לתהליכים קודמים
* היא מהווה מדד למודלים של היווצרות תאי מאגמה ולהימצאות תאי מאגמה קדומים בקרום כדור הארץ מאחר שהיא נזקקת לאזורים גדולים של התכה בקרום ולכן אינה יכולה להתרחש באמצעות מחדרים מצומצמים
* התהליך תורם לא רק להעברת חומר אלא גם להסעת חום אנכית בקרום ולמיזוג חומרים זרים המעשירים את הרכב המאגמה
* הגושים המתמוטטים אל תוך המאגמה מסייעים להבנת אופן וזמן היווצרותם של גופים מגמטיים
* התמוטטות טריזית עשויה לעורר התפרצויות געשיות ולכן מהווה מרכיב חשוב בניתוחן

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Reginald Aldworth Daly". *Encyclopædia Britannica*.
2. ↑  1925. *Biographical Memoir of Joseph Barrell* by Charles Schuchert
3. ↑  Magmatic stoping as an important emplacement mechanism of Variscan plutons
4. ↑  A view from the roof: magmatic stoping in the shallow crust, Chita pluton, Argentina
**מילון ערבי-עברי שימושי** מאת אברהם שרוני הוא מילון מוביל בקרב לומדי הערבית הספרותית דוברי העברית בישראל, לצד מילון איילון-שנער ומילון מילסון.

כתיבת המילון
------------

יוזמת כתיבת מילון ערבי-עברי חדש לצרכים ביטחוניים הועלתה ב-1976 בידי אפרים לפיד, שהיה אז מפקד יחידת חצב בחיל המודיעין, כדי שיחליף את מילון איילון-שנער הוותיק והלא-עדכני. כתיבת המילון החלה ב-1 בפברואר 1977 בידי צוות בן שישה מומחים בהנחיית המזרחן אברהם שרוני. הצוות נעזר בשלושה מילונים קודמים, ביניהם מילון ערבי-עברי למונחים צבאיים ולמונחים שימושיים שערך המילונאי עזרא מני. מן המילון החדש הושמטו המונחים הצבאיים שהיו במילון הקודם.

מלאכת הכתיבה של המילון החדש הסתיימה רק ב-29 ביולי 1980. מלכתחילה החליט פרופסור יעקב שויקה, האחראי לתוכנת המילון, לנקד רק את הערכים בערבית ולא את תרגומם לעברית, אך אנשי ההוצאה לאור דרשו לקבל את הטקסט מנוקד כולו ומוקלד. עבודה זו ארכה שנים מספר, והמילון יצא לאור בשלושה כרכים רק ב-1987 בהוצאת משרד הביטחון. בד בבד, גדל מספר הערכים במילון במהלך שנים אלו. עד סוף 2007 נתווספו למהדורות החדשות של המילון 3,000 ערכים חדשים ו-12 אלף פירושים נוספים לערכים קיימים.

בגרסתו הראשונית כלל מילון שרוני ערכים רבים שאינן בשימוש רחב בערבית, כגון שמות של צמחים, בעלי חיים וכוכבים. בשל כך הציע שלום סרי, מנהל ההוצאה לאור של משרד הביטחון, לקצר את המילון ולהסיר ממנו את הערכים הללו במטרה לפשטו. בנובמבר 1991 יצאה לאור גרסה מקוצרת של מילון שרוני בכרך אחד. נכון ל-2017, יצאה לאור גרסה זו של מילון שרוני בעשרים וחמש הדפסות.

סגנון
-----

אף שמילון שרוני הוא מילון ספרותי, שולבו בתוכו גם מילים נבחרות בערבית מדוברת. המילים הללו סומנו באות ד', מלשון דיבור. כדי להקל על חיפוש הערכים במילון, הוחלט כי הפעלים ימוקמו על פי סדר אלפביתי בגוף עבר נסתר. זאת בשונה ממילון איילון-שנער הוותיק יותר המחייב את הקורא לחפש כל פועל על פי השורש שלו, ולפיכך מצריך מיומנות גבוהה. כך הפך מילון שרוני למילון נגיש יותר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נַחֵם אילן, תיווך תרבותי – אברהם שרוני מן המודעין הצבאי אל המילון הערבי-עברי, פעמים, 122–123 (תש"ע), עמ' 206–208.
2. ↑  אברהם שרוני, **מילון ערבי-עברי שימושי**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991, פתח דבר.
אבנים סארסניות בווילטשייר
**סארסן** (באנגלית: **Sarsen**) הוא סוג סלע הנמצא בכמות רבה באנגליה: במישור סולסברי ובגבעות מרלבורו (Marlborough Downs) בווילטשייר, ובמחוז קנט; ובכמויות קטנות יותר בברקשייר, אסקס, אוקספורדשייר, דורסט והמפשייר. הסלעים הם השריד שנותר לאחר עידן הקרח מסלע חיפוי של סילקריט מהקנוזואיקון שבעבר כיסה את מרבית שטחה של דרום אנגליה. זהו סוג סלע קשה ודחוס של אבן חול שנוצר מחול שגרגיריו נקשרו באמצעות מולקולות של צורן דו-חמצני (סיליקה). משערים כי הסלע נוצר במהלך סחיפה מהנאוגן עד הרביעון באמצעות צירור של משקעים מחבורת לאמבת (Lambeth Group) מהפלאוקן העליון כתוצאה מהדחה באמצעות תמיסות חומציות.

המילה "סארסן" (באלפבית פונטי בינלאומי: sa:sǝn') היא קיצור של המונח "אבן סאראקן" (Saracen stone) שמקורה בניב של מחוז וילטשייר. "סאראקן" היה כינוי נפוץ למוסלמים, והורחב להתייחס לכל מה שאינו נוצרי, בין אם מוסלמי, קלטי פגני או אחר.

שימושים
-------

הבנאים של סטונהנג' השתמשו בסלעים אלו למעגל האבנים העומדות ולטריליתונים במרכז, כמו גם לגוש הסלע המכונה "האבן הנוטה" (heelstone). אייווברי ומונומנטים מגליתיים רבים אחרים בדרום אנגליה נבנו גם הם מסלעי סארסן.

החל מימי הביניים ועד המאה ה-19 היו המגליתים באירופה מטרה להרס על ידי קנאים דתיים ובעלי אינטרסים מסחריים. בחלק מהמקרים האבנים הופלו, פונו משטחים מעובדים, או נשברו על מנת לנצל את החומרים המרכיבים אותם. על מנת לשבור את האבנים נעשה שימוש מדי פעם באש או מאוחר יותר בחומרי נפץ על מנת לפרק את האבנים לגושים קטנים המתאימים לצורכי בנייה. אולם, אבן סארסן איננה אידיאלית לצורכי בנייה. הארכאולוג הבריטי ויליאם סטקלי (William Stukeley‏; 1765-1687) כתב שאבן הסארסן היא "תמיד רטובה וטחובה בחורף מה שגורם לאווירה לחה ולא בריאה שגורמת לרהיטים להירקב". במקרה של אייווברי המשקיעים שתכננו שימוש משני באבנים פשטו את הרגל כאשר הוכח כי אין ביקוש לבתים שהם בנו ושבתים אלו נשרפים בקלות. עם זאת, למרות בעיות אלו, אבן הסארסן נשארה אבן בעלת ערך בשל עמידותה, והייתה האבן המועדפת לבניית מדרגות ואבני שפה של מדרכות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סארסן** בוויקישיתוף

* Photo of Sarsens on Fyfield Down, Wiltshire
* King, N.E. (1968). "The Kennet Valley Sarsen Industry". *Wiltshire Archaeological and Natural History Magazine*. **63**: 83–93.

ביאורים
-------

1. ↑  silcrete, אבן חול שעברה מילוט באמצעות תמיסות של צורן דו-חמצני
2. ↑  silicification, סיליפיקציה, החלפת מרכיבי הסלע בסיליקה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sarsen stones in Winchester at a travel guide website for Winchester, Hampshire
2. ↑  Stewart Ullyot, J.; Nash D.J.; Whiteman C.A.; Mortimore R.N. (2004). "Distribution, petrology and mode of development of silcretes (sarsens and puddingstones) on the eastern South Downs, UK". *Earth Surface Processes and Landforms*. **29** (12). Bibcode:2004ESPL...29.1509U. doi:10.1002/esp.1136.
3. ↑  Stevens, Frank. "Stonehenge". *www.sarsen.org*.
4. ↑  Bruce Bedlam, *The stones of Stonehenge*
5. ↑  Stone ring of Avebury
**עקב צפוני** (שם מדעי: ***Buteo hemilasius***) הוא מין של עוף דורס מהסוג עקב אשר חי בצפון אסיה. עקב זה הוא המין הגדול בסוגו, אם כי כמה מדידות משוות אותו לזה של עקב פרוגינוס. בעבר הוא היה תת-מין של עקב עיטי אך הופרד.

מאפיינים
--------

אורכו של עקב זה 57 - 71 ס"מ, מוטת כנפיו מגיעה לאורך 143 - 161 ס"מ ומשקלו 950 - 1,400 גרם בזכרים ו-970 - 2,050 גרם בנקבות הגדולות יותר. העקב בעל נוצות לבנות חיוורות מנומרות לאורך החזה והראש בכתמים כהים. הבטן עצמה כהה יותר וקצוות הכנפיים והזנב אפורים. העקב בעל כנפיים רחבות המותאמות לדאייה ובעל טפרים קטלניים ברגליו.

עקב זה דואה מעל ערבות הרים גבוהים בחיפוש מזון ובחורף יורד למדרונות הנמוכים יותר. הוא מקנן בין הצוקים ומדרונות ההר בקן גדול עשוי מענפי עצים. עקב זה ניזון ממיני יונקים קטנים, עופות אחרים, זוחלים וגם חרקים כשהם נפוצים.

העקב חי במדינות: בהוטן, סין, הונג קונג, הודו, פקיסטן, איראן, יפן, קזחסטן, צפון קוריאה, דרום קוריאה, מונגוליה, נפאל, רוסיה, טג'יקיסטן, ואוזבקיסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקב צפוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עקב צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קוף עכביש אדום-הפנים** (שם מדעי: ***Ateles paniscus***) הוא מין בסוג קופי העכביש שוכן העצים המובהק וכמעט שאינו יורד אל הקרקע. קוף העכביש אדום-הפנים נפוץ ביערות גשם טרופים וסובטרופיים, מאזור מקסיקו ועד ברזיל.

מאפיינים
--------

אורך קוף העכביש אדום-הפנים הוא בין ארבעים לשישים סנטימטרים מבלי להחשיב את הזנב, שאורכו לבדו הוא בין 50 ל-80 סנטימטרים ומסייע לו להתלות על עצים ולעבור בין ענף לענף.

שמו ניתן לו משום זרועותיו הארוכות וזנבו הארוך אשר דומים במידת מה לרגלי העכביש. הזנב ארוך מן הגוף ובעל יכולת לפיתה, כך שהקוף מסוגל להיתלות באמצעותו על ענף, בעת שיתר גפיו עסוקים במלאכה אחרת. כתפיו גמישות מאוד ומאפשרות לו להניע בקלות יתרה את זרועותיו כשהוא עובר מענף לענף. הבהונות ברגליו והאגודלים בידיו אינם מותאמים לאחיזה. הוא מסוגל להלך על רגליו האחוריות ולקפוץ באמצעותן למרחק של עד עשרה מטר. גופו מוארך וגמיש ומכוסה פרוות שיער שחור. הפנים חסרות שיער וצבען חום-אדמדם. מעל למצח מזדקר השיער לפנים ומצל על העיניים. 

את כל מזונו, הכולל פירות, פרחים, חרקים, וביצי עופות הוא מוצא על העצים ובאדמה ואת המים הנקווים בין הענפים הוא אוסף בכפות ידיו ומגישם אל פיו.

משך ההריון של האם הוא כ-29 שבועות, ובכל הריון נולד ולד אחד בלבד.

קוף העכביש אדום-הפנים חי בקבוצות משפחתיות. לניקוי ההדדי תפקיד חשוב בחיזוק הקשר בין חברי הקבוצה. התקשורת ביניהם נעשית על ידי הבעות פנים, פתיחה וסגירה מהירה של השפתיים, תוך הוצאת לשון. הגור נצמד אל האם למשך תקופה ארוכה, בעודו לופת את חזהּ או רכוב על גבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוף עכביש אדום-פנים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

קוף עכביש אדום-פנים ביער אגווזו, שמורת שישואאו-שיפרינה, ברזיל.
* קוף עכביש אדום-הפנים באתר theprimata

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוף עכביש אדום-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**עקב שחור מצויץ** (שם מדעי: ***Buteogallus coronatus***) הוא עוף דורס יום טרופי מהסוג עקב שחור השייך לקבוצה עיטים טרופיים. עוף זה מצוי ביערות הגשם ובביצות של אמריקה הדרומית. בעבר שויך לסוג עיט מצויץ, אבל הוא קרוב יותר לעקבים מלעיטים.

אורך העקב 73–79 סנטימטר, מוטת כנפיו 170–183 סנטימטר ומשקלו 2.95 קילוגרם בממוצע. הוא בעל כסות נוצות כהות, זנב שחור-לבן ונוצות היוצרות מעין "כתר" על ראשו, דבר שנתן לו את שמו. העקב בעל טפרים מגודלים בקצות רגליו הצהובות איתם הוא הורג את טרפו.

הוא חי בביצות ויערות גשם בדרום-מרכז אמריקה הדרומית בברזיל, פרגוואי, ארגנטינה ובוליביה. הוא ניזון מחיות יער שונות ובעיקר מיונקים כמו מכרסמים, קופים, סמוריים, בואשיים וארמדילו וכן גם מדגים, זוחלים ועופות שונים לרבות תרנגולים וטינמיים. מקנן על עצים, יוצר קן גדול בעומק 30 סנטימטר ורוחב 1.2 מטר. בתוך הקן הנקבה מטילה ביצה בודדת, בדרך כלל באוקטובר.

מצב השימור של העקב מוגדר בסכנת הכחדה עקב הפגיעה ביערות הגשם ואולי גם ציד. משערים שנותרו רק 350–1,500 פרטים ממנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקב שחור מצויץ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עקב שחור מצויץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קוף עכביש שחור-פנים** (שם מדעי: *Ateles chamek*) הוא מין של פרימט מהסוג קוף עכביש וממשפחת קופי עכביש, החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית.

מאפיינים
--------

אורכו של קוף זה עד 70 סנטימטרים, וזנבו מגיע לאורך של מטר. פריט בוגר שוקל כ־9 קילוגרמים.

כמו מרבית הקופים גם קוף זה הוא אוכל-כול וניזון מעלים, פירות, דבש, פרחים, חרקים קטנים כמו טרמיטים ובעלי חוליות כמו ציפורי שיר וצפרדעים.

הקוף ידוע בכך שהוא מפיץ את הזרעים של פירות רבים ביער האמזונאס.

הקוף חי בקבוצות של עד 30 פרטים ובטריטוריה של עד 12 פרטים בשטח של עד 20 קילומטרים. לעיתים הוא חי עם קופים אחרים מסוגו, קופים מהסוג צמרן וקופים מהסוג שאגן.

עונת הרבייה של הקוף היא בכל השנה אם כי מרבית הלידות הם בתחילת הסתיו.

תקופת ההריון היא 140 ימים והצאצאים עצמאיים בגיל 10 חודשים ותוחלת חייהם היא עד 20 שנה.

כמו שאר המינים בסוג גם מין זה נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות וציד.

תפוצה
-----

קוף העכביש שחור-הפנים נפוץ בעיקר ביערות הגשם של אמריקה הדרומית אך גם בבתי גידול נוספים כמו יערות יבשים, יערות הרריים הסמוכים להרי האנדים, יערות מוצפים וסוואנת הסראדו.

תפוצתו במערב ברזיל, צפון בוליביה וצפון-מזרח פרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוף עכביש שחור-פנים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוף עכביש שחור-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סינָיה** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1962 בבימויו של אילן אלדד, עם יפתח ספקטור, שמעון ישראלי ודינה דורון בתפקידים הראשיים.

העלילה מבוססת על מקרה אמיתי של ילדה בדואית שנמצאה בסיני על ידי חיילי צה"ל במהלך מבצע קדש ליד אמה ההרוגה, אומצה על ידי ח"כ פארס חמדאן ונקראה סיניה.

הסרט צולם בחולות ראשון לציון שדמו לחולות סיני וכיום בנויות עליהם שכונות מערב ראשון.

אלדד בחר בטייס חיל האוויר יפתח ספקטור לתפקיד הראשי לאחר שהתרשם ממנו בסרט התיעודי הקצר של חיל האוויר "הגובה 40,000". הוא הצליח לשכנע את הרמטכ"ל צבי צור ואת סגן שר הביטחון שמעון פרס להרשות לטייס בשירות פעיל בן 21 להופיע בסרט אזרחי בפנים גלויות.

חלק גדול מהסרט הוא ללא מילים. הדיאלוגים הקצרים עם הבדואית ובנה מנוהלים בערבית. בתחילת הסרט מראים גננת (נאוה שאן) מוציאה את ילדי הגן החוצה ואחת הילדות, סיניה (סיניה חמדאן האמיתית) מסתכלת למעלה לעבר מטוס בשמים.

המוזיקה היא של נעם שריף, שיר הנושא "סיניה" הוקלט על ידי שמעון ישראלי למילותיו של דידי מנוסי.

תקציר העלילה
------------

ביום השני במבצע קדש נשלחים שלושה מטוסי מיסטר למטרות הפצצה בדרום סיני. באחד המטוסים קורית תקלה במנוע והטייס דן (יפתח ספקטור) נאלץ לנטוש.

לאחר הצניחה הוא מתקדם בחולות לעבר שברי המטוס ומסתבר שהמטוס פגע במאהל של בדואים והרג אחד מהם. לפניו מתייצב ילד בדואי בשם עזיז (אהוד בנאי) שמוביל אותו לאחד האבלים שם מגלה דן אישה בדואית נפחדת המחזיקה תינוקת. היא פוחדת ממנו אך הוא מרגיע אותה וחובש את ידה הפצועה.

המצרים שולחים מטוס קל למאהל ממנו יורדים טייס (שייקה לוי) וחייל. דן מסתתר והם חוקרים את הבדואית באלימות אך היא לא מסגירה אותו. לפתע מגיע קצין ישראלי בשם אורי (שמעון ישראלי) ופותח באש על המצרים. הטייס נהרג והחייל נפצע ומדמה עצמו כהרוג. הוא זוחל בחשאי מהאוהל, תופס את עזיז ומכריח אותו להורות לאמו לתת לו את העוזי אך אורי מבחין בו והורג אותו.

דן מתייחס לבדואית ולבנה עזיז באופן הומני לאחר שלא הסגירה אותו אך אורי מתייחס אליהם בגסות לאחר שערבים הרגו את אחותו.

דן מצליח לתקן את המטוס ומתחיל להניע אותו למבחן. באותו רגע מגיע ג'יפ מצרי עם שני חיילים. אחד פותח באש ואחד רץ אחרי המטוס מוריד את דן ומתחיל להיאבק איתו. לבסוף מצליח דן להרוג אותו ואורי מחסל את השני. אורי מסכים כי דן ייקח אותו את הבדואית וילדיה והוא יישאר במאהל ויחכה למחלצים.

המטוס ממריא מעל דיונה קטנה אך אז נשמעת התפוצצות. אורי ממהר למקום ומוצא שכולם נהרגו פרט לתינוקת הבוכה. הוא נוטל אותה בידיו וחוזר למאהל.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| יפתח ספקטור | דן |
| שמעון ישראלי | אורי |
| דינה דורון | אישה בדואית |
| אהוד בנאי | עזיז |
| שייקה לוי | טייס מצרי |
| הדרה אזולאי | התינוקת סיניה |
| יצחק ברזילי | חייל מצרי |
| יצחק בנימיני | סייר מצרי |
| סיניה חמדן | בתפקיד עצמה |

קישורים חיצוניים
----------------

* "סיניה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סיניה", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "סיניה", באתר אידיבי
* "סיניה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* היו סרטים - סיניה, באתר יוטיוב
* השיר סיניה - שמעון ישראלי, באתר יוטיוב
* שמוליק דובדבני, מלכת המדבר, באתר ynet, 28 באפריל 2009
**נפתלי לנדסברג** (‏20 בנובמבר 1920 – 29 באפריל 2000) היה אמן ישראלי, ממייסדי קיבוץ בארות יצחק. שימש כאוצר ודירקטור גלריית האמנות של הקיבוץ בתל אביב בין השנים 1983 ל-1988.

קורות חיים
----------

לנדסברג נולד בבאד הרצפלד שבגרמניה. הצטרף לתנועת בח"ד (ברית חלוצים דתיים) בגרמניה. בשנת 1940, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הפליג לארץ ישראל באוניית המעפילים פאסיפיק. האניה נתפסה על ידי הבריטים ונוסעיה הועברו לאוניית הגירוש 'פאטריה'. "ההגנה" חיבלה באונייה וגרמה לטביעתה, ולנדסברג ניצל ונשלח למחנה המעצר בעתלית. לאחר שנה שוחרר מהמחנה, והצטרף לקבוצת 'רמת השומרון' של חברי בח"ד. בינואר 1943 עלתה הקבוצה על הקרקע בנגב הצפוני והקימה את קיבוץ בארות יצחק. באותה שנה נישא לנדסברג ליהודית דז'ובס, ובהמשך נולדו לזוג שלושה ילדים. במלחמת העצמאות השתתף בהגנה על הקיבוץ ואף נפצע במהלך הקרבות. לאחר המלחמה הקים עם חבריו את הקיבוץ מחדש בסמוך לפתח תקווה.

בשנים 1961-1960 למד במכון לאמנות בת ים, בשנים 1968-1965 למד בבית הספר הגבוה לציור בתל אביב (לימים מכון אבני) וכן למד במדרשה למורים לאמנות ברמת השרון. משנת 1971 השתתף ברוב התערוכות הקבוצתיות של אגודת הציירים. הציג תערוכות יחיד: גלריית צ'מרינסקי בתל אביב (1972), בית התרבות בכפר סבא (1973), גלריה הקיבוץ בתל אביב (1981) ובקיבוצי הדרום. לנדסברג עסק ברישום, ציור, אקריליק, ופיסול בחומרים שונים וחלק מעבודותיו מעטרים מבנים שונים ובהם בית הכנסת של קיבוץ בארות יצחק בו היה חבר עד לשנת 1993 כשאז עזב ועבר להתגורר בכפר סבא.

נפטר ב-29 באפריל 2000, כ"ד בניסן תש"ס, ונקבר בבית העלמין המשותף של קיבוץ בארות יצחק ונחלים.

השפעת יצירותיו
--------------

לנדסברג היה דמות מרכזית בחיי התרבות בקיבוצו ומהפעילים המרכזיים בתנועה הקיבוצית בתחומי האמנות הפלסטית. היה ממרכזי ומובילי גלריית הקיבוץ בשנים 1991-1981 ובהמשך אף תיעד בכתב את ההיסטוריה של גלריית הקיבוץ בתקופות בהן ריכז את הגלריה. כמו כן עסק בהוראת האמנות והיה מורה לציור, ומחנך בתחום.

קישורים חיצוניים
----------------

* נפתלי לנדסברג, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
* לנדסברג נפתלי (ציור/פיסול), באתר תנועת העבודה הישראלית
* הספדים לזכרו של לנדסברג, באתר קיבוץ בארות יצחק

* לנדסברג בעת עבודתו בכפר סבא, 1997לנדסברג בעת עבודתו בכפר סבא, 1997
* סורג מתכת בחזית בית הכנסת בקיבוץ בארות יצחקסורג מתכת בחזית בית הכנסת בקיבוץ בארות יצחק
* קיר אמנות בחדר האוכל בקיבוץ בארות יצחקקיר אמנות בחדר האוכל בקיבוץ בארות יצחק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 280831
* NLI: 987007299620705171
* ISNI: 0000 0000 6897 753X
* ULAN: 500484501
* VIAF: 98467522
* WorldCat: viaf-98467522

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במושג מתמטי. אם התכוונתם לתופעה פסיכולוגית, ראו חוק המספרים הקטנים (פסיכולוגיה).
**חוק המספרים הקטנים** הוא שם כולל לכמה תופעות המייחדות מספרים טבעיים קטנים, שטבע המתמטיקאי ריצ'רד גאי ב-1988. לפעמים נקראים חוקים אלו "החוק החזק של המספרים הקטנים", בדומה לחוק החזק של המספרים הגדולים.

החוק הראשון קובע ש"אין מספיק מספרים קטנים כדי לעמוד בכל הציפיות שלנו", רוצה לומר - יש תופעות המוכרות לנו ממערכות גדולות, שהיו צריכות לכאורה להתרחש כבר במערכות קטנות, אבל אינן מתרחשות שם מסיבות שנדמות אקראיות.

החוק השני קובע ש"לפעמים נראה שמספרים שווים זה לזה, כשהם לא". בין הדוגמאות לחוק זה מונה גאי את השאלה הבאה: לכמה פרוסות אפשר לחלק עוגה עגולה, אם מותר לחבר בחיתוך מספר קבוע של נקודות על ההיקף? אם נתונה נקודה אחת אז אין חותכים כלל, והעוגה מהווה פרוסה אחת. בחיבור שתי נקודות (בחיתוך אחד) העוגה מתחלקת כמובן לשתי פרוסות. בחיבור שלוש נקודות (בשלושה קווים) העוגה מתחלקת לארבע פרוסות, בחיבור ארבע נקודות (בשישה חיתוכים) העוגה מתחלקת לשמונה פרוסות. בחיבור חמש נקודות העוגה מתחלקת ל-16. עד כאן קיבלנו 1,2,4,8,16 פרוסות, ואולי טבעי לנחש שמדובר בחזקות שתיים, ושבחיבור שש נקודות אפשר יהיה לקבל 32 פרוסות. מתברר שזה לא נכון: מספר הפרוסות המתקבלות מחיבור n נקודות שווה ל- {\displaystyle \ {\frac {n(n-1)(n-2)(n-3)}{24}}+{\frac {n(n-1)}{2}}+1}, ולא ל- {\displaystyle \ 2^{n-1}}. 

דוגמה אחרת שמביא גאי עוסקת במספרי פיבונאצ'י: הערכים {\displaystyle \ e^{(n-1)/2}}, לאחר עיגול כלפי מעלה, הם עשרת המספרים הראשונים בסדרת פיבונאצ'י: 1, 1, 2, 3, 5, 8, 13, 21, 34, 55, אולם המספר הבא בסדרה הוא 91, בעוד שהמספר הבא בסדרת פיבונאצ'י הוא 89.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק המספרים הקטנים, באתר MathWorld (באנגלית)
**קוף עכביש לבן-פנים** (שם מדעי: ***Ateles belzebuth***) הוא מין של פרימט מהמשפחה קופי עכביש, החי ביערות הגשם הטרופיים של צפון אמריקה הדרומית. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד והרס בית גידולו המיוער.

קוף זה הוא שוכן עצים מובהק בעל מבנה גפיים גמישות הנעות ביעילות בין ענפי העצים, נוסף על זנב לופת ייחודי. צבע פרוותו הוא חום כהה עד שחור, בעיקר מאחורי הראש ובגפיים, הפנים אפורות בהירות עם כתב צהוב על המצח והבטן לבנה ומעט צהובה. אורך הקוף 34 עד 58 סנטימטרים, אורך הזנב הארוך 61 עד 88 סנטימטרים, ומשקלו 7 עד 10 קילוגרם, כשהזכרים מעט יותר גדולים מהנקבות.

קוף העכביש הוא אוכל כל, אך הוא ניזון בעיקר מפירות וזרעי פירות טרופיים, שהוא מסייע לפזר ברחבי היערות בהם הוא חי. בין הענפים אין לו הרבה טורפים, אך כשהוא יוצא מהסבך הוא עלול להיטרף בידי יגואר, פומה, אנקונדות והרפיות רעבות.

קוף זה נמצא בסכנה ובאזורים מסוימים נעלמה 50% מהאוכלוסייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוף עכביש לבן-פנים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוף עכביש לבן-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**נץ אפור מזרחי** (שם מדעי: *Melierax poliopterus*) הוא מין של דורס קטן בעל נוצות אפורות החי במזרח אפריקה.

מאפיינים
--------

מין זה הוא בגודל בינוני בסוגו בין המין הגדול - נץ אפור דרומי, לקטן - נץ אפור כהה, אורכו הממוצע 49–55 ס"מ ומוטת כנפיו מגיעה ל-96–110 ס"מ. הזכרים מגיעים ל-85% ממשקל הנקבות, הגדולות מהם. 

כמו שאר בני הסוג הוא בעל נוצות אפורות, זנב ורגליים ארוכות וראש קטן בעל "גבות שחורות" ומקור צהוב מעוקל. הזנב של מין זה יותר קצר משל חבריו והכנפיים מעט יותר רחבות. הבטן אפורה ומפוספסת מעט, השת לבן והרגליים ורודות. הגוף מוטה כלפי מעלה מעט.

נצים אלה הם חיים ביחידות והם בולטים בעומדם על עמודי חשמל או על מוטות בצד הדרכים. הם מותאמים לתנאים תת-מדבריים ואף הרריים עד גובה 2,000 מ' וכן לערבות עשב. הם חיים באתיופיה, בג'יבוטי, במערב סומליה, במזרח קניה, בצפון טנזניה ובאוגנדה. הם ניזונים מעופות, זוחלים וחרקים ומגוונים גם בעכברים וחדפים.

נצים אלה קולניים מאוד בעונת הרבייה מה שנתן להם את שמם האנגלי "chanting goshawk" - "נץ מזמר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נץ אפור מזרחי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נץ אפור מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN
נזיר האוכל לחם שרוי ביין, ניתן לצרף את ההיתר (הלחם) שמעורב באיסור (היין), כדי להחשיב את המאכל כשיעור כזית, ולחייבו מלקות
**היתר מצטרף לאיסור** הוא סטטוס הלכתי בשיעורים ההלכתיים, האומר שכאשר היתר ואיסור מעורבים יחד בחתיכה אחת שיש בה שיעור כזית, ואדם אוכל אותה, נחשבת האכילה לאכילת איסור, ולמרות שבחלק האיסור לבדו אין כזית, נחשבת האכילה לאכילה הלכתית שיש בה כזית מכיוון שבכל החתיכה יש כזית.

רבי יוחנן, פוסק, כי למרות שבכל התורה כולה אין היתר מצטרף לאיסור, בהלכות נזיר היתר מצטרף לאיסור. הוא לומד זאת מפסוק בתורה העוסק באיסורים המוטלים על הנזיר ובו כתוב בין השאר: "וכל משרת ענבים לא ישתה" שפירושה, שמלבד האיסור על נזיר לשתות יין, קיים גם איסור על הנזיר לאכול דבר שנשרה ביין, כלומר, אם לחם שרוי ביין והוא אוכל אותו, הוא עבר על איסור מיוחד שעל הלחם עצמו, מכיוון שהוא שרוי ומעורב עם היין, אסור לו לאכול אותו, ובשיעור האכילה האסור נכלל גם היין.

זעירי מוסיף ופוסק, שאף באיסור הקטרת שאור ובחמץ על גבי המזבח קיים איסור זה, לפי שיטת רבי אליעזר בכל הש"ס שניתן לדרוש מילת "כול" הכתובה בתורה, ואם כן יש לומר שהפסוק "כי **כל** שאור וכל דבש לא תקטירו ממנו אשה לה'", בא לרבות גם הקטרת שאור אם הוא מעורבב עם דבר אחר.

קישורים חיצוניים
----------------

הערך "היתר מצטרף לאיסור", באתר ויקישיבה מתוך הספר "אנציקלופדיה תורנית מרוכזת"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר במדבר, פרק ו', פסוק ג'.
2. ↑  ויקרא פרק ב'.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחוק החשמל, תשי"ד-1954. אם התכוונתם לתיקון מס' 136 לחוק התכנון והבנייה, המכונה "חוק החשמל", ראו חוק התכנון והבנייה (תיקון מספר 136).

**חוק החשמל, תשי"ד-1954** הוא חוק שאושר בכנסת השנייה ב-24 באוגוסט 1954, לשם הסדרת ייצור החשמל והשימוש בו. החוק נכנס לתוקף ב-3 במרץ 1955. עם חקיקת חוק משק החשמל הועברה אליו מטרה זו, וחוק החשמל עוסק בעיקר בהסדרת העיסוק בעבודות חשמל ובבטיחות מתקני חשמל.

היסטוריה חקיקתית
----------------

החוק אושר בכנסת השנייה ב-24 באוגוסט 1954 ונכנס לתוקף ב-3 במרץ 1955, חצי שנה לאחר פרסומו ב"רשומות". החוק ביטל את פקודת החשמל. מאז חקיקתו תוקן החוק 6 פעמים.

סעיף 2 לחוק הסמיך את השר הממונה על ביצוע חוק זה (שר העבודה, ואחר כך שר התעשייה המסחר והתעסוקה ומ-2023 שוב שר העבודה) להסדיר את ייצורו, הולכתו או צריכתו של חשמל. סעיף זה בוטל בתיקון מס' 2 לחוק, במסגרת חקיקתו של חוק משק החשמל, המסדיר נושא זה.

תיקון מס' 4 לחוק, משנת 2011, הורה על הקמתה של מועצת מקצועות החשמל והסדרת פעילותה. בראש המועצה עומד המנהל למתן רישיונות לעבודות חשמל. בנוסף תיקן החוק את התנאים לקבלת רישיון לעסוק בעבודות חשמל.

מכוח החוק הותקנו תקנות רבות.

הוראות החוק
-----------

החוק קובע: "לא יעסוק אדם בביצוע עבודת חשמל, אלא אם יש בידו רישיון מאת המנהל למתן רישיונות לעבודות חשמל המתיר לו ביצוע עבודה מסוג זה ובהתאם לתנאי הרישיון". 
התנאים לקבלת הרישיון וסמכויות בעלי הרישיון השונים מפורטים בתקנות החשמל (רישיונות) התשמ"ה-1985. 

תיקון מס' 4 לחוק מורה בין היתר על הקמתה של מועצת מקצועות החשמל ומסדיר את פעילותה. תפקיד המועצה לייעץ לשר הממונה בנושאים אלה: סוגי רישיונות לעבודות חשמל, תנאי הכשירות לקבלתם, סוגי עבודות שניתן לבצע, ושימור כשירות בעל הרישיון.

כמו כן, החוק קובע: "לא יתקין אדם מתקן חשמלי ולא ישנה בו שינוי יסודי אלא על־פי היתר בכתב מאת המנהל ובהתאם לתנאי ההיתר". המנהל (מנהל מינהל החשמל במשרד האנרגיה והתשתית) רשאי, מטעמי בטיחות לאדם או לרכוש, להורות בצו על הפסקת הפעלתו של מתקן חשמלי או השימוש בו, או להתנות את המשך ההפעלה או השימוש בקיום תנאים שפורטו בצו. המנהל רשאי להסמיך מפקחים, שבסמכותם לערוך בקורת על מנת להיווכח אם מתקיימות הוראות חוק זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק החשמל, תשי"ד-1954, בספר החוקים הפתוח
* היסטוריית החקיקה של חוק החשמל, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוק החשמל, התשי"ד-1954, ס"ח 164 מ-3 בספטמבר 1954
2. ↑  הודעה על הענקת סמכויות לפי חוק החשמל, התשי"ד-1954, ילקוט הפרסומים 5445, 11 באוקטובר 2005
3. ↑  חוק משק החשמל, התשנ"ו-1996, ס"ח 1579 מ-21 במרץ 1996
4. ↑  חוק החשמל (תיקון מס' 4), התשע"א-2011, ס"ח 2294 מ-10 באפריל 2011
5. ↑  חוק ותקנות בנושא חשמל, באתר "דוקטורט"
6. ↑  תקנות החשמל (רישיונות) התשמ"ה-1985
7. ↑  מועצת מקצועות החשמל, באתר זרוע העבודה
**נץ ארך-זנב** (שם מדעי: *Urotriorchis macrourus*) הוא עוף דורס דמוי נץ והוא המין היחידי בסוגו.

מאפיינים
--------

אורכו של הנץ 56–65 ס"מ ומוטת הכנפיים 81–90 ס"מ. הזנב ארוך מאוד ואורכו 30–37 ס"מ. הנקבות גדולות מהזכרים ב-15%. הוא בעל נוצות אפורות-כחלחלות על פלג הגוף העליון עם חזה אדמדם ועיניים צהובות. הזנב ארוך ושחור עם כמה קווצות לבנות ואורכו הוא מעל 50% מאורך הגוף. למעשה הוא בעל הזנב הארוך ביותר לעוף דורס יחד עם הזרון *Circus cinereus*.

הנץ חי ביערות הגשם של מרכז ומערב אפריקה ותופס בעיקר עופות, סנאים וזוחלים קטנים אותם הוא קוטל במיומנות. לעיתים הוא גם תופס תרנגולות כשהוא מזדמן לכפרים. הוא חי בבדידות ובונה את הקן על ענפים גבוהים. עונת הקינון חלה באזור יולי-אוגוסט. לא ידוע יותר מדי פרטים על הרגליו בטבע.

הנץ נפוץ למדי ואינו מצוי בסכנה. עם זאת הוא עלול להיפגע מכריתת יערות הגשם בהם הוא חי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נץ ארך-זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נץ ארך-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
**חוק הטריוויאליות של פרקינסון** (מאנגלית: **Parkinson's Law of Triviality**), הידוע גם כ-"bikeshedding" או "דוגמת סככת האופניים", הוא טענה מהספר חוק פרקינסון לפיה דיונים על נושאים חשובים יסתיימו במהירות ואילו דיונים על נושאים פשוטים יכולים להימשך זמן רב. 

הנימוק לכך, לפי פרקינסון, הוא שרוב האנשים אינם מבינים בנושאים מורכבים, ועל כן נוטים לקבל החלטות לגביהם בלי לדון בפרטים. לעומת זאת נושאים פשוטים (ולכן, בדרך כלל, מעוטי חשיבות) מעלים דיון שבו כל אחד מהמשתתפים יכול לכאורה להוכיח את יכולותיו, וכתוצאה להאריך את הדיון עד למאוד.

הטענה מופיעה בפרק השלישי "פיננסים גבוהים, או הנקודה בה נעלמה ההתעניינות" ובה מתואר כיצד דיון לאישור הקמת כור גרעיני אורך 10 דקות ואילו דיון על הקמת סככת האופניים שלידו מתמשך על פני שלוש פגישות: אף אחד מחברי הוועדה לא מבין באמת בכור הגרעיני ויכול להעריך האם סכומי הכסף הגבוהים הכרוכים בהקמתו מוצדקים או לא (שכן לרוב חברי הוועדה אין ניסיון עם עשרות מיליוני דולרים), אולם כל אחד יודע לבנות סככת אופניים ויכול להעריך סכומים של עשרות עד אלפי דולרים ולכן כל אחד יכול לתרום לדיון בנושא, מה שמאפשר לדיון להתארך.

בתחומי המחשבים ידוע תואר הגנאי **bikeshedding** (או אזכור "צבע סככת האופניים") להיסחפות לדיון ארוך בנושא שולי בעקבות הודעה של פול הנינג-קאמפ ברשימת הדיוור של מפתחי FreeBSD בוויכוח כזה.

ראו גם
------

* חוק פרקינסון

קישורים חיצוניים
----------------

* עמיעד כהן, ‏ניתוח הפרק השלישי + תרגום של הפרק השלישי לעברית, **השילוח** גיליון 13, פברואר 2019.

הערות שוליים
------------

1. ↑  A bike shed (any colour will do) on greener grass...‎ - הודעה לרשימות התפוצה של מפתחי FreeBSD
2. ↑  למה שיהיה אכפת לי מהו צבע הסככה? מתוך אוסף השאלות הנפוצות של מיזם FreeBSD
**נאורות מאוחרת** (בגרמנית: **Spätaufklärung**) היא תקופה בספרות הגרמנית, שהשתרעה מהשליש האחרון של המאה ה-18 ועד השליש הראשון של המאה ה-19.

הבעייתיות שבחלוקת ספרות לתקופות
-------------------------------

במהלך המאה ה-18, סיווג רצף התקופות הספרותיות הפכו לבעייתיות יותר ויותר. הכותבים, שכיום משויכים לתקופה זו או אחרת, לעיתים נדירות ראו בעצמם נציגים של כיוון מסוים, ושהמונחים המשמשים לחקר התקופה הרלוונטית מקורם בדרך כלל מאוחר יותר, בתקופת המחקר הספרותי של התקופה. חוקרי ספרות משייכים לרוב מחברים לתקופות ספרותיות שונות בשלבים שונים של עבודתם, או בהערכות סותרות של חוקרים שונים. אפילו סופרים מאוחרים יותר כמו גאורג ביכנר, שאת חלקם ניתן כבר לסווג כאנשי גרמניה הצעירה, עדיין מדגימים בבירור השפעות פוליטיות ואסתטיות של ספרת הנאורות; לעומת זאת, למשל, יצירות שונות של כריסטוף מרטין וילנד ניתן לסווג כחלק מספרות הנאורות המוקדמת, מהרוקוקו או מהספרות הקלאסית (אנ').

הגדרה
-----

בהתחשב בכך, ניתן בכל זאת לומר כי תקופת הנאורות המאוחרת מתייחסת לאותם סופרים, או ליצירותיהם, שהופיעו במקביל להופעת, ולאחר הופעת, הרומנטיקה המוקדמת - המכונה בגרמניה בשם סער ופרץ ("Strum und Drang") - ובמסגרת תקופה זו עמדות פילוסופיות וצורות אסתטיות שמקורן בנאורות המשיכו להופיע, לאחר תקופת המהפכה הצרפתית ולתוך לראשית תקופת הרומנטיקה.

הנאורות המאוחרת מופיעה בצורות ספרותיות רבות. בניגוד ל"סער ופרץ" ולרומנטיקה, כמעט ולא נכתבו בסגנון זה דרמות, רומנים היסטוריים ימי־ביניימים, מעשיות, שירה אפית ופרגמנטים, אלא לרוב רומנים, כמו גם אפוריזמות, ספרי מסעות, אוטוביוגרפיות, מאמרים ושירים פוליטיים.

סופרים המזוהים עם הנאורות המאוחרת
---------------------------------

(כמה מהכותבים הבאים מיוחסים גם לתקופות ספרותיות אחרות, בעוד שחלק מהדמויות החסרות כאן, למשל ז'אן פאול (אנ'), יכולים להופיע ברשימה בהתייחס לחלקים מסוימים ביצירתם. לבעיית מושג התקופה הספרותית ראו הפסקה הראשונה בערך זה).

* גאורג ביכנר
* גרהרד אנטון פון האלם (גר')
* יוהאן גוטפריד הרדר
* קרל גוסטב יוכמן (גר')
* היינריך פון קלייסט
* גאורג כריסטוף ליכטנברג (אנ')
* קארל פיליפ מוריץ (אנ')
* פרידריך ניקולאי (אנ')
* קונרד אנגלברט אלסנר (גר')
* כריסטיאן פרידריך דניאל שוברט (אנ')
* יוהאן גוטפריד זוימה (אנ')
* יוהאן קארל וצל (אנ')
* כריסטוף מרטין וילנד

קישורים חיצוניים
----------------

* רולף האזר, *Spätaufklärung und Gegenaufklärung* (גרסת ארכיון באתר ארכיון האינטרנט)
**תמיר כהן** (נולד ב-1972) הוא מנכ"ל קבוצת שיכון ובינוי.

ביוגרפיה
--------

כהן נולד בירושלים. שירת בצה"ל כקצין בחטיבת גולני.

לכהן תואר ראשון (LLB) במשפטים ממכללת רמת גן ועבר לימודי ניהול מתקדמים, בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. החל את דרכו כעו"ד במגזר הפרטי. תחום התמחותו הוא מיזוגים ורכישות, מימון מחדש, מימון פרויקטים ואסטרטגיות שיווק, כמו גם עבודה מול גופים רגולטוריים ומשקיעים.

לאחר הכשרתו כעורך-דין במגזר הפרטי, עבר בשנת 2001 ללוס אנג'לס בארצות הברית, והיה מנכ"ל בחברות במגזר הפרטי. בין השנים 2011–2018 כהן כדירקטור ומנהל ההשקעות של חברת Capital Foresight קבוצה המאגדת חברות נדל"ן, פיננסים וטכנולוגיה גלובליות.

בשנים 2014–2018 היה מנהל העסקים של קבוצת נתי סיידוף בישראל ובמסגרת זאת הוביל הליכי משא ומתן להשקעות שונות בישראל. בשנת 2019 היה אחראי על רכישת החברה הקבלנית i+icon USA (FAY) מידי FdG Capital Partners, קרן השקעות אמריקנית שהחזיקה בשליטה (88%) בחברה ומידי בעלי המניות האחרים שלה. בנוסף הוביל השקעה עבור קבוצת סיידוף, רכישת מניות השליטה (47%) בקבוצת שיכון ובינוי מידי שרי אריסון, בתמורה ל-1.1 מיליארד ש"ח.

החל מאוגוסט 2018, מכהן כהן כיו"ר קבוצת שיכון ובינוי. בשנת 2020–2021 אושר מינוי כפול של תמיר כהן לכהונה גם בתפקיד יו"ר וגם כמנכ"ל שיכון ובינוי במקביל. בשנת 2022 החל לכהן כמנכ"ל שיכון ובינוי. בחודש יולי 2021, במהלך כהונתו של כהן כיו"ר וכמנכ"ל שיכון ובינוי, החברה הציגה גידול של 28% במחיר הממוצע לדירה בהשוואה למחצית השנה הראשונה. הזינוק הגיע לכ-70% בהשוואה למחיר הממוצע בשנת 2020[דרוש מקור].

בשנת 2022 עבר לתפקד כמנכ"ל הקבוצה בלבד (כאשר במקביל, התקבלה ההחלטה על מינוי דורון ארבלי ליו"ר הקבוצה).

תמיר כהן נשוי לגלית ואב לארבעה ילדים.

פעילות חברתית
-------------

* בין השנים 2010–2018 כהן התנדב כראש שבט תנועת הנוער "הצופים" בלוס אנג'לס.
* היה יו"ר סניף לוס אנג'לס של ארגון הקהילה הישראלית-אמריקאית (Chairman IAC L.A), וחבר ועד מנהל בסניף לוס אנג'לס של ארגון ידידי צה״ל בארה״ב (Board member FIDF L.A).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמיר כהן** בוויקישיתוף
* קבוצת שיכון ובינוי, הנהלה ובעלי תפקידים.
* ראיון בערוץ הווידאו של כלכליסט, נדל"ן ותשתיות 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  קפיטל פורסייט, קבוצת קפיטל פורסייט, באתר אתר קבוצת קפיטל פורסייט
2. ↑  גולן חזני, אחרי שנה וחצי של ניסיונות: שיכון ובינוי רכשה חברה קבלנית בארה"ב, באתר כלכליסט, ‏20 בפסרואר 2019
3. ↑  גיא בן סימון, ‏יו"ר, שותף לשליטה ובקרוב גם מנכ"ל: תמיר כהן צפוי להתמנות כמנכ"ל זמני של שיכון ובינוי במקום לפידות, באתר גלובס, 7 ביולי 2020
4. ↑  עומרי כהן, ‏בעלי המניות בשיכון ובינוי שמו את ההגה בידיים של תמיר כהן: אישרו כהונתו כיו"ר וכמנכ"ל החברה, באתר גלובס, 21 באוקטובר 2020
5. ↑  שיכון ובינוי בע"מ, דוח מיידי על מינוי דירקטור (שאינו תאגיד) או יחיד המכהן מטעם תאגיד שהוא דירקטור בחברה פרטית, באתר הבורסה לניירות ערך בת"א בע"מ, ‏28/2/2022
6. ↑  IAC, Board Member,
הארצות הקטלאניות
ציור קיר בארז'נטונה: "למען אחדות השפה והארצות הקטלאניות"
ה"אסטלאדה" (בקירוב - "העטור בכוכב"): הסניירה בתוספת כוכב, נחשב לעיתים קרובות לדגל הארצות הקטלאניות
גרסה נוספת של האסטרלאדה הנפוצה יותר כיום
**הארצות הקטלאניות** (בקטלאנית: **Països Catalans** או **PPCC**) הוא הכינוי הרווח לאזורים בהם מדוברת השפה הקטלאנית. למושג אין גבולות מדיניים ברורים, והוא עשוי להתייחס רק לאזורים בהם הקטלאנית מדוברת בפועל על ידי כל האוכלוסייה או רובה, או לכל מקום בו לשפה יש מעמד רשמי כלשהו. אף שלכאורה מדובר במושג תרבותי-לשוני גרידא, נודעת לו קונוטציה פוליטית עמוקה. המונח נקשר לעיתים מזומנות לנטיות בדלניות של התומכים בפרישת קטלוניה מספרד או בהרחבת היקף האוטונומיה ממנו היא נהנית, ולעיתים גם לשאיפות רחבות אף יותר של איחוד הארצות הקטלאניות על בסיס שפתם המשותפת.

תיחום גאוגרפי
-------------

בהגדרה הצרה ביותר, מתייחס המושג לאזורים בהם מדוברת השפה הקטלאנית בפועל, ואלה הם:

* בספרד:
	+ הקהילה האוטונומית של קטלוניה (ובירת קטלוניה ברצלונה), למעט ואל ד'אראן בו מדוברת אוקסיטנית - לשפה מעמד רשמי לצד ספרדית וקטלאנית.
	+ "הרצועה המערבית" (La Franja de Ponent) של הקהילה האוטונומית אראגון - ללא מעמד רשמי.
	+ הקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים - מעמד רשמי לצד ספרדית.
	+ הקהילה האוטונומית של ולנסיה שם מכונה השפה ולנסית, וזאת למעט בחלקה המערבי של הקהילה - מעמד רשמי לצד ספרדית.
	+ אזור אל קרשה בקהילה האוטונומית של מורסיה - ללא מעמד רשמי.
* באנדורה - קטלאנית היא השפה הרשמית היחידה.
* באיטליה:
	+ העיר האיטלקית אלגרו בצפון-מערב סרדיניה, שם מכונה השפה אלגרס - מעמד רשמי לצד איטלקית וסרדו.
* בצרפת:
	+ רובו של מחוז פירנה-אורינטאל (Pyrénées-Orientales) המכונה בקטלאנית "קטלוניה הצפונית" (Catalunya del Nord) ובצרפתית "הארץ הקטלאנית" (le Pays Catalan) - לקטלאנית אין מעמד רשמי במחוז, אך זה הכיר בה ב-10 בדצמבר 2007 כשפה מדוברת בפועל.

שיתוף פעולה
-----------

מספר ארגונים כגון מכון רמון ליול ומכון ז'ואן ליואיס ויוס עוסקים בקשרים בין המוסדות האקדמאים בשפה הקטלאנית, כמו גם ארגונים רשמיים, ובראשם ממשלת קטלוניה, מעודדים את שיתוף הפעולה התרבותי בין הארצות הקטלאניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארצות הקטלאניות** בוויקישיתוף
* אודות הארצות הקטלאניות באתר קטלוניה החופשית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Charte en faveur du Catalan

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12009262q (data)

 |
**המחוז העירוני רקסהאם** (באנגלית: **Wrexham County Borough**, בוולשית: **Bwrdeisdref Sirol Wrecsam**) הוא מחוז ממחוזות ויילס, בצפון-מזרח ויילס, הממלכה המאוחדת. המחוז נוצר בשנת 1996 בעיקר על בסיס נפת רקסהאם מיילור (Wrexham Mealor) ונפת גלינדור (Glyndŵr) של מחוז קלוויד' (Clwyd).

מחוז רקסהאם הוא המחוז העירוני של העיר רקסהאם שהיא גם עיר הבירה והמרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז.

גאוגרפיה
--------

מחוז רקסהאם גובל בכל צידו המזרחי עם אנגליה (מחוז שרופשייר וצ'שייר). מכיוון מערב המחוז גובל עם מחוז פלינטשייר בצפון, דנבישייר מצפון-מערב ומחוז פוויס מדרום.

אוכלוסיית המחוז כולה מונה 134,800, כאשר כמחצית ממנה מתגוררת בעיר רקסהאם והעיירות הצמודות לה, שאר אוכלוסיית המחוז מרוכזת בעיקר בדרום המחוז. מלבד העיר רקסהאם עצמה, במחוז נמצאות מספר עיירות קטנות בהם רוסלנרחריגוג (Rhosllannerchrugog) עם 9,439 תושבים, ל'אי (Llay) עם 4,905 תושבים, צ'ירק (Chirk) עם 4,468 תושבים, רוזט (Rossett) עם 3,336 תושבים ורואבון (Ruabon) עם 2,400 תושבים. כמו כן, ישנם כפרים רבים במחוז, כדוגמת בטיספילד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רקסהאם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רקסהאם
* רקסהאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נכון לשנת 2011.
2. 1 2 3 4  נכון ל-2001.

| מחוזות ויילס |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אנגלסי • גוויניד' • קונווי • דנבישייר • פלינטשייר • רקסהאם • קרדיגיון • פוויס • פמברוקשייר • קרמרת'נשייר • סוונסי • נית' פורט טלבוט • ברידג'אנד • רונד'ה קינון טף • מרת'יר טידפיל • קרפילי • בלייני גוונט • ת'ורפן • מונמות'שייר • עמק גלמורגן • קארדיף • ניופורט |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007577231705171
* MusicBrainz: acd67bc2-3eac-4e04-afe1-70a0663ec59f
* VIAF: 126686815
* WorldCat: viaf-234188018

 |
**תמנון מהלך** (שם מדעי: *Abdopus aculeatus*; באנגלית "algae octopus" – תמנון האצות) הוא מין של רכיכה ממשפחת התמנוניים החי סביב החופים של אינדונזיה, הפיליפינים וצפון אוסטרליה. תמנון זה נודע עקב יכולתו להלך על היבשה בין בריכות סלעים בחיפושיו אחר מזון. הרבה מיני תמנונים עושים זאת אך לא כדרך חיים.

אורכו של התמנון עד 7 ס"מ ואורך הזרועות 25 ס"מ בממוצע והוא בעל גוף בצבע אפור כהה. במראהו הוא דומה לשריון של חילזון המכוסה באצות, כך הוא מסווה עצמו ומשם קיבל את שמו האנגלי.

מין זה חי סמוך לחופים ובמי בריכות הסלעים. הוא מומחה בהסוואה ויודע לשנות צבע במהירות. הוא נע בעזרת הנעת סילון או שזוחל עם זרועותיו החזקות על הקרקעית.

התמנון ניזון מסרטנים קצרי בטן וטרף דומה והורג אותם בעזרת נשיכה ארסית. הוא מתקדם בין הבריכות ועל גבי הסלעים בחיפוש אחריהם וכשהוא מוצא טרף הוא ינסה לעקוב אחריו עד לתפיסתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמנון מהלך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

* תמנון מהלך, באתר ScienceAlert (אנ')

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמנון מהלך באתר הרשימה האדומה של IUCN