recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב **ראובן דב דסלר** (תרכ"ג, 1935 - טבת תרצ"ה, 1863) היה ממנהיגי תנועת המוסר ומנהל ישיבת תלמוד תורה בקלם.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר ליבאו במחוז קורלנד שבלטביה, להינדה ולרב ישראל דוד דסלר. אביו היה מתומכי תנועת המוסר וממקורבי הרב שמחה זיסל זיו שעמד בראש ישיבת תלמוד תורה בקלם. בגיל 11 נכנס ללמוד בתלמוד תורה בקלם ונותר תלמידו של הרב זיו שנים רבות. ב-1876 נסגרה הישיבה בקלם ואביו של הרב דסלר סייע בפתיחתה מחדש בעיירה גרובין הסמוכה לליבאו בלטביה.

בשנת 1891 נשא את פריידל גרודזינסקי, בתו של הרב אליהו אליעזר גרודזינסקי, שהיה חתנו של רבי ישראל מסלנט. בנו היחיד הוא הרב אליהו אליעזר דסלר שהיה משגיח בישיבת פוניבז'. אשתו נפטרה בדמי ימיה בשנת ה'תרמ"ה (1895). בתקופה זו התגורר בהומל והמשיך ללמוד בתלמוד תורה בקלם שנפתח מחדש, במקביל עסק לפרנסתו במסחר בעץ. מאוחר יותר, נישא בשנית, לרחל רבינוביץ, בתו של הרב יעקב רבינוביץ מטלז, נהרגה בתאונת דרכים בתרפ"ג (1922).

בשנת תרע"ז (1916), לאחר פטירת רבי נחום זאב זיו, מונה הרב דסלר לעמוד בראשות תלמוד תורה קלם והוא מסר שיחות בישיבה לצד הרב דניאל מובשוביץ עד שנת תרצ"א (1931). בשנות מלחמת העולם הראשונה תרם מהונו כספים רבים לאחיו היהודים ועסק בהצלת רבנים מרוסיה הסובייטית. לאחר מכן הוא עבר לפריז שם שהה תקופה קצרה, משם המשיך ללונדון שם התגורר ליד בנו הרב אליהו אליעזר דסלר.

הרב דסלר נפטר בלונדון בחודש טבת שנת תרצ"ה (1935).

לקריאה נוספת
------------

* הרב דב כ"ץ, **תנועת המוסר חלק ה'**, תל אביב, תשכ"ג. עמודים 151–190.
* **שערי ציון**, שנה טו חוברות ד-ו, טבת-אדר תרצ"ה, עמ' פ

הערות שוליים
------------

1. ↑  בישיבת "תלמוד תורה קלם" תואר זה אינו מכוון לתפקיד ניהולי-אדמיניסטרטיבי אלא מקביל ל'ראש ישיבה' ו'משגיח', בהיותו האישיות המשפיעה על התלמידים בשיעורים, שיחות והדרכה רוחנית בשיטת קלם.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009349240105171

 |
בדיקות קופסה לבנה
**בדיקות קופסה לבנה** (באנגלית: **Whitebox testing**) הן בדיקות תוכנה המתייחסות למבנה הפנימי של הרכיב או המערכת.

בניגוד לבדיקות קופסה שחורה, שמטרתן היא לבדוק את קיום הדרישות של הרכיב, בדיקות קופסה לבנה בודקות את נכונות החלקים הפנימיים של הרכיב. הבדיקות מבוססות על קוד המקור, ולכן נכתבות בעיקר על ידי מתכנתים, ולא על ידי בודקי קוד. בדיקות קופסה לבנה נעשות בעיקר ברמת בדיקות יחידה, אך יכולות להתבצע גם ברמת בדיקות אינטגרציה ובדיקות נסיגה.

טכניקות הבדיקה
--------------

השאיפה היא לכתוב סט בדיקות שיוודאו את נכונות כל הקוד ברכיב. הבדיקות נכתבות מול הקוד, ומסתמכות על הידע של הבודק וההבנה שלו בלוגיקת הרכיב. באופן כללי, הבודק בוחר קלט שיבדוק חלק מסוים בקוד, ומשווה אותו עם הפלט שהוא מצפה לקבל. כדי להעריך את היקף הבדיקות שכתבנו, נשתמש במדדי כיסוי קוד.

דרך טובה להתחיל היא להבטיח כיסוי שורות קוד מרבי, שכל שורת קוד תרוץ פעם אחת לפחות.
לצורך כך, אפשר להיעזר בתרשימי זרימה של הרכיב, ולכתוב בעזרתם בדיקה לכל מסלול אפשרי. שיטה זו נקראת "בדיקת מסלולי בסיס", והיא מספקת מספר מינימלי של בדיקות שצריך לקבלת כיסוי שורות קוד מקסימלי.

בנוסף לכיסוי שורות קוד, חשוב גם לבדוק תקינות לולאות שמופיעות בקוד. בדיקת לולאות היא בדיקה שמריצה קלטים הבודקים לולאה מסוימת בקצוות שלה ובטווח הפעולה שלה.

יתרונות וחסרונות
----------------

**יתרונות:**

* הבדיקות עוזרות לגלות מקרי-קצה ושגיאות חבויות בקוד.
* הבדיקות מעודדות את הכותב להבין את קוד המקור היטב, ולשפר אותו.
* בגלל שהבדיקות מבוססות על הקוד, כאשר בדיקה נכשלת, יותר קל למצוא את שורות הקוד שאחראיות לבעיה.

**חסרונות:**

* הבדיקות מסובכות יחסית לכתיבה, ולכן הבודק חייב להיות בעל ידע במבנה הפנימי של המערכת ועם יכולות תכנות גבוהות.
* בגלל מספר המסלולים האפשריים הרב בקוד, לא תמיד ניתן לכתוב בדיקות לכל מסלול וחלק מהם לא יבדקו.
* אף על פי ששיטת בדיקה זו יכולה לגלות הרבה בעיות ושגיאות, היא לא בהכרח תגלה דרישות חסרות או חלקים לא ממומשים בקוד.

אוטומציה
--------

כיום, ישנם מספר כלים לייצור אוטומטי של בדיקות קופסה לבנה. כלי אוטומציה כמו Pex יודעים לנתח את הקוד ולמצוא ערכי קלט מייצגים שיאפשרו מעבר במסלולים שונים בקוד.

אבטחת תוכנה
-----------

בהקשר של בדיקות חדירות, שהן בדיקות שנעשות למערכת כדי לחפש חולשות אבטחה, בדיקות קופסה לבנה מהוות בדיקות בהן לתוקף יש את כל המידע על המערכת.

ראו גם
------

* בדיקות קופסה שחורה
* בדיקות תוכנה
* כיסוי קוד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בדיקות קופסה לבנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Williams, Laurie. "White-Box Testing" (PDF). pp. 60–61, 69. נבדק ב-30 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3 4 5  Ehmer Khan, Mohd (במאי 2010). "Different Forms of Software Testing Techniques for Finding Errors" (PDF). *IJCSI International Journal of Computer Science Issues*. p. 12. נבדק ב-12 בפברואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Pex, Automated White box Testing".
**כרים בלערבי** (בערבית: **كريم بلعربي**; נולד ב-8 באפריל 1990) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר בבאייר לברקוזן.

קריירת מועדונים
---------------

בלערבי נולד ב-1990 בברלין לאב מרוקאי ואם גרמניה.

בשנת 2008, בלערבי הצטרף לקבוצת הנוער (מתחת לגיל 19) של איינטרכט בראונשווייג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בעונת 09–2008, ועוד שתי הופעות במהלך עונת 10–2009.

בלערבי עזב את בראונשווייג לטובת קבוצת בונדסליגה אחרת, באייר לברקוזן. בעקבות פציעה, בלערבי החמיץ את רוב משחקי הבונדסליגה של עונת 13–2012. בשנת 2013, הוא חזר מהפציעה לקבוצה הקודמת שלו, איינטרכט בראונשווייג בהשאלה.

בלערבי חזר ללברקוזן בתחילת עונת 15–2014. ב-23 באוגוסט 2014, הוא כבש את השער המהיר ביותר בתולדות הבונדסליגה, רק ב-9 שניות, במשחק הפתיחה של הליגה, מול בורוסיה דורטמונד, הוא הוביל את קבוצתו לניצחון חוץ 0–2.

נבחרת גרמניה
------------

בלערבי שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה (מתחת לגילאים 20 ו-21). הוא זומן לנבחרת הבכירה באוקטובר 2010.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 באוקטובר 2014, בהפסד חוץ לנבחרת פולין 0-2 במסגרת מוקדמות יורו 2016, כאשר הוא משחק את מלוא 90 הדקות. ב-13 ביולי 2015 הוא כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–7 על נבחרת גיברלטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרים בלערבי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1173437576
* VIAF: 1000154501892639210005
* WorldCat (עם VIAF): 1000154501892639210005

 |
**בדיקת יתירות מחזורית** (באנגלית: **Cyclic redundancy check**, או בקיצור **CRC**) היא סוג של קוד לאיתור שגיאות המשמש לאיתור שגיאות בהעברת נתונים.

לפני העברת המידע מחושב ה־CRC ומתווסף למידע המועבר. לאחר העברת המידע, הצד המקבל מאשר באמצעות ה־CRC שהמידע הועבר ללא שינויים.

השימוש ב־CRC נפוץ בעיקר בשל קלות המימוש שלו בחומרה בינארית, קלות החישוב המתמטית שלו, ובמיוחד היעילות שלו בגילוי שגיאות נפוצות הנובעות כתוצאה מערוצי תקשורת רועשים.

מבוא
----

CRC מבוסס על תאוריה של קוד מחזורי (מעגלי) לתיקון שגיאות. השימוש בקוד מחזורי שיטתי, אשר מקודד הודעות על ידי הוספה של ערך בדיקה עם גודל קבוע, בשביל איתור שגיאות ברשתות תקשורת. CRC הוצג לראשונה על ידי וו. ווסלי פטרסון ב-1961. קודים מחזוריים הם לא רק פשוטים למימוש, אלא הם גם טובים במיוחד לאיתור פרצי שגיאות בהודעות עם נתונים אשר נשלחות ברצף. זה חשוב בגלל שפרצי שגיאות הם בעיות העברה נפוצות בערוצי תקשורת, אשר כוללים התקני אחסון מגנטיים ואופטיים. 

{\displaystyle {\text{CRC-}}n} סיביות טיפוסי אשר מוצמד לבלוק מידע באורך שרירותי יאתר כל שגיאת פתע שאינה גדולה מ-n סיביות ויאתר כמות של {\displaystyle (1-2^{-n})} מפרצי שגיאות הגדולות מ-n סיביות.

אפיון של קוד CRC דורש הגדרה של מה שנקרא פולינום יוצר. הפולינום הזה נעשה מחלק של ה-polynomial long division, אשר לוקח את ההודעה כמחולקת ומחסיר את המנה והיתרה היא התוצאה. האזהרה החשובה היא כאשר המקדם הפולינומי שחושב בהתאם לשדה הסופי האריתמטי, כך שפעולה נוספת יכולה לממש רוחב בתים מקבלים (אין משיכה בין ספרות). הגודל של השארית הוא תמיד נמוך מהגודל של המחולל הפולינומי, אשר ממחיש כמה גדולה התוצאה יכולה להיות.

למעשה, כל השימושים הנפוצים ב-CRC משתמשים ב**שדה סופי** של שני אלמנטים. שני האלמנטים בדרך כלל נקראים 1 ו-0, שבאופן נוח ביותר תואם לארכיטקטורה של המחשב.

CRC נקרא n-bit כאשר ערך הבדיקה בגודל n-bit. ל-n נתון, יש מספר CRC אפשריים, כל אחד כזה בפולינום שונה לפולינום כזה יכול להיות n כמעלה הגבוהה ביותר, כלומר n+1 ביטויים. במילים אחרות, לפולינום בגודל של n+1, הקידוד שלו דורש n+1  בתים. רוב הפולינומים מאפיינים ירידה בביט של ה-MSB או LSB, מכיוון שהם תמיד 1. ל-CRC והפולינום המקושר יש שם במבנה הזה  CRC-*n*-XXX.

מערכת איתור הבעיות הפשוטה ביותר, סיבית זוגיות, הוא למעשה CRC של 1-bit. הפולינום המתאים הוא x+1 (שני ביטויים) ושמו הוא CRC-1.

אופן הפעולה
-----------

CRC מבוסס על האיזומורפיזם שבין וקטורים לפולינומים, כך שמסתכלים על כל וקטור באורך n כפולינום שמקדמיו הם קואורדינטות הווקטור. CRC משתמש בפולינום המוגדר בפולינום יוצר מדרגה r.
סוגים שונים של קוד CRC משתמשים בפולינומים יוצרים שונים.

בהינתן פולינום יוצר מדרגה r ובהינתן הודעה M שברצוננו לקדד, עלינו לבצע את הפעולות הבאות:

1. נוסיף r אפסים מימין להודעה.
2. נחלק בפולינום (תוך שימוש בחילוק של השדה מודולו 2)
3. נחסר את השארית תוך שימוש ב-xor במקום בחיסור רגיל.

נצרף את התוצאה שקיבלנו מימין להודעה המקורית ונשלח.

כמו בכל קידוד Checksum, הצד המקבל יבצע את שלבים 1 ו-2 ויוודא ש-r הביטים האחרונים שנשלחו זהים לתוצאה שהתקבלה.

ראו גם
------

* cksum
* סיכום ביקורת

קישורים חיצוניים
----------------

* בדיקת יתירות מחזורית, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Peterson, W. W. and Brown, D. T, Cyclic Codes for Error Detection, **Proceedings of the IRE 49** 49(1), עמ' 228-235
עורקי כף היד (ניתן לראות את ההשקה של עורקי החישור והגומד דרך הקשתות)
**השקה** (בלועזית: **אַנַסטוֹמוֹזָה**, ביוונית: **ἀναστόμωσις** – פתח מקשר) היא חיבורם מחדש של שני אפיקים אשר התפצלו מענף משותף.

השקת צינורות וכלי דם
--------------------

בבעלי חיים, לרבות האדם, קיימות השקות בין כלי דם או בין מבנים אחרים בצורת צינורות, כגון בלולאות המעי. השקות בין עורקים או בין ורידים מאפשרות גיבוי באספקת הדם לאיברים ובניקוזו מהם במקרה של חסימה באחד מכלי הדם. לדוגמה, עורק החישור ועורק הגומד מתפצלים מעורק הזרוע באזור המרפק ומשיקים בכף היד בשתי קשתות. השקה זו מאפשרת המשך אספקת דם לכף היד במקרה של חסימה של אחד מהם. כמו כן, השקות בין עורקים לוורידים מסייעות בוויסות חום הגוף, כאשר העורקיקים המובילים את הדם לנימים מוצרים, ואז הדם עובר ישירות אל הוורידים, ללא השתהות במצע הנימים ותוך שמירה על חום הגוף.

אולם, ישנן השקות שנגרמות כתוצאה ממצב פתולוגי או באופן מכוון כתוצאה מניתוח. השקות פתולוגיות נקראות לרוב נצורים, ובמקרים של כלי דם הן מתרחשות בין עורקים לוורידים. דוגמה להשקה כירורגית היא ניתוח שבו כורתים חלק מהמעי ומחברים את הקצוות שנותרו.

שלד של ורידי עלה הידרנג'אה
גם בצמחים יש השקות במערכת העורקים של עלים.

השקת קורים
----------

במיקולוגיה, השקה היא איחודם של שני ענפי קורים, זהים או שונים. כך, באפשרות קורי הפטריות לטוות רשתות. על ידי שיתוף חומרים בצורת יונים מומסים, הורמונים ונוקלאוטידים, שומרת הפטרייה על תקשורת דו-כיוונית בתוכה. הרשת הפטרייתית יכולה לצמוח ממספר מקורות, כמו מספר נבגים, המכילים בחלקם ההיקפי אתרי קליטה והיטמעות. כאשר שני קצוות משני מקורות נפגשים, הם מזהים אחד את השני באמצעות פרומונים או בדרך אחרת ליצירת פרט גנטי אחד. כלומר, עבור הפטריות, השקה היא גם דרך רבייה. בפטריות מסוימות, יתמזגו זוויגים הפלואידיים שונים, היה והם מתאימים. ביתר חלקי הפטרייה, הם יוצרים חזית תפטיר אחת שממשיכה לגדול ולהתפשט, אך כל יחידה היא בעלת שני גרעינים, שלא התאחו, מכל אחד מההורים.

השקה באבולוציה
--------------

בתורת האבולוציה, השקה היא יצירת מינים חדשים ממינים שונים שהתפצלו בעבר מאב קדמון משותף. מונח זה תקף גם בסימביוגנזה, כאשר מינים חדשים נוצרים כתוצאה מיחסי סימביוזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השקה** בוויקישיתוף
**פוּלגוֹרה** (בלטינית: **Fulgora**) הייתה – על פי המיתולוגיה הרומית – אלת הברק והסופות. מחד הייתה האנשה של הברק ומאידך הייתה האלה המגינה על הבית מפני ברקים וסופות.

משמעות שמה בלטינית - "הבזק" או "ברק".

נותרו אזכורים מועטים של פולחן אלה זה. אוגוסטינוס הקדוש בספרו "עיר האלוהים" מצטט כתב יד של הפילוסוף הרומאי סנקה בו מוזכרת האלה. בכתב יד זה של סנקה (אשר נוסחו המקורי המלא אבד ונותר רק הציטוט) מצוין כי בניגוד לאלים אחרים המזווגים יחד (כגון מרס ובלונה, וולקן וונוס, נפטון וסלקיה), לפולגורה (כמו גם לשלוש אלות אחרות: פופולוניה ורומינה) לא היו בני זוג או מחזרים.

ברומא העתיקה לא התגלו מקדשים לפולגורה, וזאת, ככל הנראה לאור המשמעות שניתנה לברק בדת האטרוסקית או הדת הרומאית - הברק סימל הודעה מהאלים, אשר הכוהנים פירשו. כמביאת הודעות מהאלים לא נדרשה פולגורה לפולחן בפני עצמה. פליניוס בספרו "תולדות הטבע" רואה בברק תופעה ולא אלה, ומציין כי יש תשעה אלים המסוגלים לשלוח ברקים (יופיטר, יונו, וולקן, מינרווה, מרס, סטורנוס ופלוטו), וכי יש 11 סוגי ברקים מאחר שיופטר ידע לשלוח שלושה סוגי ברקים.

פולחנה של פולגורה הסתכם ככל הנראה בטקסים למניעת מכת ברק במבנה או בשדה.

בצבא איטליה הפשיסטית נקראה דיוויזיית עילית של צנחנים על שמה של פולגורה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פולגורה
* רשימת אלי רומא


| **המיתולוגיה הרומית** ו**דת רומא העתיקה** |
| --- |
| אלים עיקריים | אפולו • דיאנה • וולקן • ויקטוריה • ונוס • יונו • יופיטר • לארס • מינרווה • מרס • מרקוריוס • נפטון • סול אינוויקטוס • פורטונה • פלוטו • קווירינוס • קרס |
| אלים משניים | אדראנוס • אוורונקי • אוורונקוס • אורקוס • איניואוס • בונה דיאה • בלונה • ברומיוס • דיס פאטר • וריטאס • טרה • יאנוס • לופרקוס • לימנטינוס • סטורנוס • פאונוס • פבריס • פולגורה • פומונה • פורינה • פרוסרפינה • פריאפוס • קאלוס • קופידון • קליטוני • קסטור ופולוקס • רומא |
| גיבורים | איניאס • הרקולס • רמוס ורומולוס |
| נושאי משרה דתית | אוגור • בתולה וסטלית • הרוספקס • פונטיפקס מקסימוס • פלאמן • רקס נומרנסיס |
**חנק עצים מלגשי** (שם מדעי: *Sanzinia madagascariensis*) הוא מין נחש חנק ממשפחת החנקיים והוא מין יחידי בסוגו. הוא חי בטבע ביערות הגשם של מדגסקר.

מאפיינים
--------

חנק עצים מלגשי הוא נחש שאורכו הממוצע 150–250 ס"מ והוא בעל גוף גדול ושרירי המוסווה ביער. הנקבות גדולות מהזכרים והם בעלי רגליים שהשתמרו אצלם למטרות רבייה ואין אותם לנחשים אחרים. הקשקשים בצבע חום-ירקרק או אפור, כשמלמטה הוא לבן והם מוסווים ביותר על הקרקע או על ענפים. הוא מוסווה הן מטרפו והן מטורפים (בעיקר עופות דורסים והפוסה) החיים על העץ.

הנחש חי ביערות גשם במדגסקר וכן בנהרות, ערבות וביצות אך לא במדברית ושטחם פתוחים. לעומת קרוביו הקרקעיים למשפחה, נחש זה מתמחה בחיים על ענפים והוא פעיל לילה. כשאר הנחשים הוא ניזון אך ורק מבשר ואוכל יונקים קטנים, עופות ומגוון גם בזוחלים קטנים ודו-חיים. הטרף נתפס על הקרקע או על העץ ומומת במהירות מלחיצת השרירים הגדולים שלו. הוא מעכל את הטרף לאחר מכן במשך כמה חודשים מהציד.

הנקבה אינה מטילה אלא משריצה עד 12 צאצאים בכל פעם שאורכם עד 38 ס"מ.

**תת-מינים**:

* *S. m. madagascariensis* - מצוי בחלק המזרח של האי
* *S. m. volontany* - מצוי בחלק המערבי של האי

ראו גם
------

* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חנק עצים מלגשי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנק עצים מלגשי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555956705171

 |
**הצהרת קהיר על זכויות האדם באסלאם** (בערבית: **إعلان القاهرة لحقوق الإنسان في الإسلام**, באנגלית: **Cairo Declaration on Human Rights in Islam**, ובראשי תיבות: **CDHRI**) היא הצהרה שניתנה בשנת 1990 על ידי ארגון המדינות האסלאמיות ומטרתה להקנות מבט כללי על תפיסת האסלאם את זכויות האדם והתבטאותן בשריעה. בהצהרה עצמה מוצגת מטרתה והיא "הדרכה כללית למדינות חברות (בארגון המדינות האסלאמיות) בתחום זכויות האדם". הצהרה זו נתפסת כמסמך האסלאמי המקיף ביותר המאגד את תפיסת האסלאם בנושא בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה ומהווה מושא להשוואה להכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם.

היסטוריה
--------

כאמור העולם האיסלאמי מעולם לא קיבל את ההצהרה לכל באי עולם במלואה, סודאן, ערב הסעודית ואיראן נהגו לבקר אותה באופן תדיר. איראן של אחרי המהפכה ניסחה זאת בשנת 1981 בפני האו"ם באומרה כי ההצהרה לכל באי עולם היא "הבנה חילונית של המסורת היהודית-נוצרית" שלא יכולה לחול על המדינות המוסלמיות מבלי להפר את החוק המוסלמי.

הצהרת זכויות האדם באסלאם אומצה על ידי 45 שרי חוץ של מדינות ארגון המדינות האסלאמיות ב-5 באוגוסט 1990.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הצהרת קהיר על זכויות האדם באסלאם** בוויקישיתוף
* Cairo Declaration of Human Rights in Islam (English text)
* Universal Human Rights and "Human Rights in Islam"
מחט המשמשת לדגימת מח עצם
**בדיקת מח עצם** (נקראת גם **ניקור מח עצם**) היא בדיקה רפואית, אשר במהלכה נשאבת דגימה מלשד העצם או ניטלת רקמת עצם (ביופסיה) במטרה לאבחן בעיות המטולוגיות.

הבדיקה מבוצעת כאשר יש חשד לפגיעה בתפקוד של מח העצם והפרעה בייצור תאי הדם.

מטרת הבדיקה
-----------

בדיקת מח עצם מבוצעת על מנת לאבחן מחלות הקשורות למערכת הדם (מחלות המטולוגיות), כאשר קיים חשד לפגיעה בתפקוד של מח העצם והפרעה בייצור תאי הדם. הבדיקה מבוצעת גם במקרה שעולה חשד למעורבות של מח העצם במחלות אחרות (לדוגמה לימפומה).

### התוויות לביצוע הבדיקה

* עלייה בתאי הדם בבדיקת דם - חשד לסרטן הדם המאופיין בחלוקה בלתי מבוקרת של תאי דם.
* ירידה בטסיות הדם - שעלולה להצביע על מחלה במח העצם.
* ירידה בכדוריות דם אדומות (יחד עם ממצאים נוספים).
* חשד למיאלומה נפוצה.
* חולי סרטן שקיים חשש לגרורות במח העצם.
* חשד לקיומן של מחלות תורשתיות המשפיעות על תפקוד מח העצם (לדוגמה: מחלת גושה).

בדיקת מח עצם מבוצעת גם כמעקב שגרתי לאיתור שיפור או נסיגה אצל חולים במחלות ממאירות של מערכת הדם. הבדיקה מבוצעת גם במקרים של זיהומים כרוניים העלולים לערב את מח העצם (לדוגמה שחפת).

תהליך הבדיקה
------------

בדיקת מח עצם מתבצעת במסגרת מרפאה המטולוגית, על ידי המטולוג מומחה או מתמחה בהמטולוגיה. בדרך כלל נלקחת דגימה מעצם האגן.

### אופן הבדיקה

הנבדק שוכב על הבטן או על הצד. הרופא מחטא את העור ומבצע הרדמה מקומית (לרוב ניתנת גם זריקת טשטוש). בשלב הראשון הרופא מחדיר מחט לתוך חלל העצם ושואב מנוזל מח העצם. בשלב השני מחדיר הרופא מחט חלולה מיוחדת בצורה סיבובית (כך שיוצא כמין גליל של העצם בקוטר המחט). בסיום הבדיקה המקום נחבש בחבישה לוחצת למניעת דימום (ברוב המקרים, יש צורך בביצוע שתי הבדיקות, אך ישנם מקרים בהם ניתן להסתפק רק באחת מהן).

הנוזל שנשאב, נשלח לבדיקה ציטולוגית ובדיקות נוספות לפי הצורך (למשל: אפיון תאים - FACS, בדיקה ציטוגנטית - FISH וקריוטיפ ובדיקה מולקולרית - PCR).
דגימת רקמת מח העצם נשלחת לבדיקה פתולוגית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בדיקת מח עצם** בוויקישיתוף
* בדיקת מח עצם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4138583-4

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**חנן פרידמן** (נולד ב-4 בספטמבר 1971), הוא מנכ"ל בנק לאומי לישראל. שימש במגוון תפקידים בכירים בלאומי, בהם ראש חטיבת אסטרטגיה, חדשנות וטרנספורמציה, ראש חטיבת אסטרטגיה ורגולציה וראש חטיבת ייעוץ משפטי. טרם הצטרפותו ללאומי כיהן כיועץ המשפטי הראשי של קבוצת הראל.

ביוגרפיה
--------

פרידמן גדל בפתח תקווה בבית דתי לאומי. למד במדרשית נעם ולאחר מכן שירת 6 שנים בצה"ל בתפקידי מנהלה, כולל בסיירת מטכ"ל. הוא בעל דרגת רס"ן במילואים.

הוא בוגר ומוסמך בהצטיינות מהפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן.

בשנת 1999, לאחר סיום לימודיו, עבד כעורך דין במשרד ליפא מאיר ושות' במשך 6 שנים. עסק בייעוץ משפטי לחברות וארגונים, ליטיגציה מסחרית וייצוג בתובענות ייצוגיות בהליכי חדלות פירעון.

בשנת 2005 הצטרף לקבוצת הראל ביטוח ופיננסים, שם כיהן כמשנה למנכ"ל וכיועץ המשפטי הראשי של הקבוצה, עד לשנת 2014.

בספטמבר 2014 הצטרף לבנק לאומי ומונה ליועץ המשפטי הראשי וראש חטיבת הייעוץ המשפטי של קבוצת לאומי. פרידמן היה אחראי גם על מערך הציות של הבנק וטיפל ביישום ההסדר של בנק לאומי עם הרשויות האמריקאיות. הסכם הפשרה בין הצדדים נחתם בדצמבר 2014.

ביוני 2017 מונה לראש חטיבת אסטרטגיה ורגולציה. עסק, בין השאר, בגיבוש האסטרטגיה של קבוצת לאומי ובניית התשתית הארגונית להתמודדות עם השינויים בעולם הבנקאות.

באפריל 2019 מונה לראש חטיבת אסטרטגיה, חדשנות וטרנספורמציה. במסגרת זו הוביל, בנוסף על תפקידיו, את גיבוש תוכנית טרנספורמציית מערכות המחשוב של לאומי. בנוסף, עסק בקידום החדשנות הטכנולוגית בלאומי וביישום חוק שטרום, שחייב את לאומי למכור את חברת הבת לאומי קארד. בתוך כך, פרידמן הוביל את המשא ומתן עם קרן ההשקעות האמריקאית ורבורג פינקוס, עד למכירתה של לאומי קארד לקרן לפי שווי של כ-2.5 מיליארד ש"ח.

במקביל לתפקידו, שימש פרידמן לאורך השנים כיו"ר וחבר בדירקטוריונים של שלוחות חו"ל של קבוצת לאומי: יו"ר Bank Leumi le-Israel Corporation - BLC, חבר בדירקטוריונים של Bank Leumi USA ו- Leumi Investment Services Inc.

בנוסף, הוא משמש כחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת בר-אילן.

באוגוסט 2019, כחודש לאחר שרקפת רוסק עמינח ביקשה לסיים את תפקידה כמנכ"לית לאומי, קיבל דירקטוריון בנק לאומי את המלצת ועדת האיתור, בראשות יו"ר לאומי, סאמר חאג' יחיא, למינויו של פרידמן לתפקיד מנכ"ל הבנק. פרידמן נכנס לתפקידו ב-1 בנובמבר 2019.
בתקופת כהונתו, עזב בנק לאומי את איגוד הבנקים ושונה מבנה הבנק כשהבנק הדיגיטלי פפר נוהל ישירות בידי פרידמן.

משפחה וחייו האישיים
-------------------

נשוי לריקי, עורכת דין העוסקת במעמד אישי ונדל"ן, ולהם 4 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* רחלי בינדמן, המשימה: הצעדת לאומי במבוך הטכנולוגי, באתר כלכליסט, 28 באוגוסט 2019
* הדס מגן, ‏הרוחות סוערות והמנכ"ל בחזית: מה עובר על בנק לאומי?, באתר גלובס, 30 ביולי 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  רחלי בינדמן, כלכליסט, הדירקטוריון אישר: חנן פרידמן ימונה למנכ"ל בנק לאומי, באתר ynet, 27 באוגוסט 2019
2. ↑  רון שטיין, ‏כבר לא כולם ביחד: בנק לאומי עוזב את איגוד הבנקים, באתר גלובס, 16 ביוני 2020
3. ↑  רחלי בינדמן, פרידמן מוביל שינוי מבני בלאומי: בנק פפר יוכפף ישירות אליו, באתר כלכליסט, 27 באפריל 2020
**ג'ורג' אייקמן** (באנגלית: **George Aikman**;‏ 1830–1905) היה צייר וחרט סקוטי.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-20 במאי 1830 ווריסטון קלוז, היי סטריט, אדינבורו, היה בנם התשיעי של ג'ורג' אייקמן (1788–1865) ואשתו אליסון מקיי. האב, לאחר העסקתו על ידי ויליאם הום ליזרס החרט, פתח בעצמו עסק חרטות בערך בשנת 1825 בווריסטון קלוז, שם הפיק את הלוחות והאיורים עבור המהדורה השביעית של אנציקלופדיה בריטניקה. רבים מהם צוירו ונחרטו על ידי בנו ג'ורג'.

מבית ספר פרטי נשלח אייקמן לתיכון אדינבורו, שם היה בשלושה מפגשים בכיתתו של ד"ר ג'יימס בויד. לאחר מכן הוא למד אצל אביו, שהעביר את העסק שלו לנורט׳ בריד׳ג ולאחר תקופת נסיעות, שבמהלכה עבד במנצ'סטר ובלונדון, הוא התקבל כשותף. כשוליה הוא השתתף בשיעורים של האקדמיה, שניהל רוברט סקוט לאודר, ובשיעור ציור החיים של האקדמיה הסקוטית המלכותית.

עד 1850 אייקמן הראה עבודות בתערוכות של האקדמיה הסקוטית, אך רק בשנת 1870 נטש את העסקים לציור. בשנת 1880 הוא נבחר ל-A.R.S.A. בין 1874 ל-1904 הציג בתשע מהתערוכות של האקדמיה המלכותית בלונדון.

ג'ורג' אייקמן, ספינה עוגנת
ב-2 בדצמבר 1859 נשא אייקמן לאישה את אליזבת בארנט, אשר עם שלוש בנות ושני בנים.

בשנותיו האחרונות אייקמן התגורר בדירה בחלק החדש של אדינבורו.

אייקמן נפטר באדינבורו ב-8 בינואר 1905, ונקבר בבית הקברות ווריסטון.

יצירה
-----

הנושא של אייקמן כצייר היה נוף, במיוחד בהרי פרתשייר ובוורוויקשייר. הוא עשה גם תחריטים במשך רוב חייו, ולקראת הסוף חרט מצוניט, אך רק מעטים מהם פורסמו.

אייקמן תרם כמה תרומות ל-The Art Journal, על חרטים וציירים של דורות קודמים. הוא עשה רישומים של בתים עתיקים באדינבורו שנגזר עליהם הריסה, ומוזיאון העיר אסף אוסף מהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' אייקמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meldrum, David Storrar (1912). "Aikman, George". In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography (2nd supplement). Vol. 1. London: Smith, Elder & Co.
2. 1 2  Lee, Sidney, ed. (1912). "Aikman, George". *Dictionary of National Biography (2nd supplement)*. Vol. 1. London: Smith, Elder & Co.
3. ↑  Soden, Joanna. "Aikman, George (1830–1905)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/30351. (Subscription or UK public library membership required.)
4. ↑  Edinburgh and Leith Post Office Directory 1905-6

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007515211405171
* AGSA: 10730
* BNE: XX1715240
* ISNI: 0000 0003 5489 4946
* KulturNav: 5d8b32d4-d555-45da-b12e-fc45950c1d36
* LCCN: nr2002015371
* RKD: 133066
* ULAN: 500050659
* VIAF: 68865572
* WorldCat: lccn-nr2002015371

 |
**מועדון ספורט פולגורה/פאלצ'אנו** (באיטלקית: **Società Sportiva Folgore / Falciano**, בקיצור **SS Folgore / Falciano** או פשוט **פולגורה**), הוא מועדון כדורגל מהכפר פאלצ'אנו, בעיר סראוואלה שבצפון מזרח סן מרינו. צבעי המועדון הם אדום, צהוב ושחור.

המועדון הוקם ב-1972, והוא אחד מהמועדונים הבכירים בסן מרינו, וכיום משחק בליגת העל של סן מרינו. למועדון 5 זכיות באליפות הליגה הבכירה (ו-4 סגנויות), ובנוסף זכה פעם אחת בגביע של סן מרינו, ו-3 זכיות בתואר הסופרקאפ החדש של סן מרינו.

היסטוריה
--------

הקבוצה נוסדה ב-1972, והיא הייתה הקבוצה הראשונה של סן מרינו שהשתתפה בסיבוב המקדים של גביע אופ"א ב-2001, מול בזל והפסידה 5-1 בבית ו-7-0 בחוץ, עם השער ההיסטורי היחיד שהבקיע אלסנדרו זאנוטי.

אחרי שנים שבהן נעלמה מבחינה ספורטיבית, ב-2013/2014, עם הגעתו של המאמן ניקולה ברארדי, הקבוצה מהכפר הקטן פאלצ'אנו הצליחה להגיע לגמר האליפות מול לה פיוריטה, אך הפסידה 2-0 באצטדיון סן מרינו. ההגעה לגמר, לעומת זאת, מזכה אותו בכרטיס להשתתף במוקדמות הליגה האירופית שם היא פגשה את המונטנגרים של בודוצ'נוסט ובסיבוב הראשון הפסידה 1-2 בבית, עם שער של פרנצ'סקו פרוטה, ו-3-0 בחוץ.

בשנה שלאחר מכן, ב-2014/2015, הוא זוכה בדאבל היסטורי על ידי זכייה גם בגביע טיטאן (גביע המדינה של סן מרינו) וגם באליפות.

המועדון השתתף במשחקי המוקדמות של הליגה האירופית לעונת 2018/2019, אבל הדרך נקטעה עד מהרה על ידי המועדון האנדורי UE Engordany עם תבוסה 2-1 מחוץ לבית ותיקו בבית.

בעונת 2020/2021, פולגורה חוזרת לזכות באליפות סן מרינו לאחר שש עונות. לאחר שהגיעה למקום השלישי במהלך העונה הסדירה, הקבוצה של פלצ'יאנו, בהדרכתו של עומר לפרי, ניצחה את מוראטה ולברטאס בפלייאוף, לפני שניצחה בגמר מול לה פיוריטה הודות לשער של פאביו סוטיל בתוספת הזמן.

בליגת האלופות של אופ"א לעונת 2021/2022 הודחה הקבוצה בסיבוב המקדים על ידי אלופת קוסובו פרישטינה, בתוצאה 0-2. כאשר בקונפרנס ליג של 2021/2022, הודחה פולגורה על ידי פאולה היברניאנס המלטזית, לאחר שהפסידה 1-3 בסן מרינו ו-4-2 במלטה.

תארים והישגים
-------------

* **ליגת העל של סן מרינו**:

**זוכה באליפות (5)**: 1996/1997, 1997/1998, 1999/2000, 2014/2015, 2020/2021
סגנית אלופה (4): 1998/1999, 2000/2001, 2013/2014, 2017/2018
* **הקופה טיטאנו**:

**זוכה (1):** 2014/2015
סגנית (4): 2018/2019

* **סופר קופה**:

**זוכה (2)**: 1997, 2000, 2015

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פולגורה/פאלצ'אנו (באיטלקית)
* פולגורה/פאלצ'אנו, ברשת החברתית פייסבוק

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**ג'ורג' "ג'ורדי" ארמסטרונג** (אנגלית: **George "Geordie" Armstrong**‏; 9 באוגוסט 1944 - 1 בנובמבר 2000) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי, ששיחק לאורך שנים רבות בארסנל.

בתחילת הקריירה שלו כשחקן נוער ארמסטרונג נדחה על ידי ניוקאסל יונייטד ועל ידי גרימסבי טאון. למרות זאת הוא הצליח באוגוסט 1961 להצטרף לארסנל כשחקן נוער. בתחילת דרכו בארסנל הוא שיחק בעמדת החלוץ, אך תוך זמן קצר הפך לשחקן כנף. הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל הייתה ב-24 בפברואר 1962, בניצחון 1 - 0 נגד בלקפול. בעונת הבכורה שלו הוא היה המחליף של אלן סקירטון וג'וני מקלאוד, ובעונת 1963/1964 הוא הפך לחלק קבוע מהסגל הבכיר של ארסנל. בעונה שלאחר מכן הוא החמיץ רק שני משחקים.

ארמסטרונג היה ידוע כשחקן עקבי לאורך רוב הקריירה שלו בארסנל, והוא היה ידוע בזכות האיכות והדיוק של מסירותיו, בעיטות הקרן, וריצותיו הארוכות במגרש; הוא שיחק בעיקר בצד שמאל, אך לעיתים גם בצד ימין של המגרש. לאחר שנים אחדות הוא היה אחד מהשחקנים הבודדים מתקופת בילי רייט (ביחד עם ג'ון סמלס ופיטר סטורי) שהיו חלק מהסגל של ברטי מי, שהחליף את רייט וקטע את בצורת התארים הארוכה של ארסנל.

ארמסטרונג היה אחד משחקני המפתח של ההרכב שזכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970 ובדאבל בעונה שלאחר מכן; ארמסטרונג בישל מספר שערים בעונת הדאבל, כולל הבישול לשער של ריי קנדי במשחק נגד טוטנהאם הוטספר, שהיה המשחק שבו הבטיח המועדון את זכייתו באליפות. הוא נבחר לשחקן השנה של המועדון ב-1970.

ארמסטרונג שיחק בארסנל לאורך שנות ה-70, כאשר בין הזכייה בדאבל לסוף העשור המועדון לא מצליח לזכות בתואר נוסף; הוא שיחק בכל עונה כ-30 משחקים. ארמסטרונג לא שיחק רבות תחת טרי ניל, יורשו של מי, ולפיכך החליט בקיץ 1977 לעבור ללסטר סיטי תמורת סכום של 15,000 לירות שטרלינג. הוא הופיע ב-14 משחקים בעונתו היחידה בלסטר, ולפני פרישתו ב-1979 שיחק מספר משחקנים בסטוקפורט קאונטי.

ארמסטרונג הופיע במדי ארסנל במשך 15 עונות מלאות, ולמשך תקופה מסוימת הוא החזיק בשיא ההופעות עבור שחקן - 621 משחקים רשמיים, מתוכן 500 בדיוק בליגה; שיאו נשבר על ידי דייוויד אולירי ועל ידי טוני אדמס. במשחקיו הוא הבקיע 68 שערים עבור ארסנל. ארמסטרונג מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה הבוגרת, אף על פי שהופיע פעמים רבות במדי הנבחרות הצעירות; אחת הסיבות העיקריות לכך הייתה שאלף רמזי, מאמן הנבחרת, לא העלה בהרכב שחקני כנף.

ארמסטרונג החל לעסוק באימון לאחר פרישתו, ועבד עבור מספר מועדונים כגון פולהאם, אסטון וילה, מידלסברו, קווינס פארק ריינג'רס, אנדרבי טאון (מאמן), ופ.ק מולנר מהליגה השלישית בנורווגיה (מאמן). ארמסטרונג אימן את נבחרת כווית בין 1988 ל-1989. הוא חזר לאנגליה זמן קצר לפני הפלישה העיראקית לכווית שבעקבותיה פרצה מלחמת המפרץ, והצטרף לארסנל כמאמן קבוצת המילואים, תפקיד שבו החזיק עד מותו.

בזמן שעבד בארסנל ארמסטרונג דאג להגעתם של שחקנים צעירים כגון סטיב מורו, ריי פארלור ופול דיקוב. ב-31 באוקטובר 2000 הוא התמוטט כתוצאה מדימום מוחי פתאומי בזמן אימון; הוא מת בבוקר יום המחרת בבית החולים המל המפסטד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' ארמסטרונג** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* ג'ורג' ארמסטרונג, באתר ארסנל
* הספד באתר הגרדיאן
* תמונות וביוגרפיה באתר sporting-heroes.net
* מחווה לארמסטרונג באתר arsenal-land

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n81059196
* VIAF: 70249447
* WorldCat: lccn-n81059196

 |
**אייר זימבבואה** (באנגלית: **Air Zimbabwe**) היא חברת התעופה הלאומית של זימבבואה, שבסיסה בנמל התעופה הבין-לאומי רוברט גבריאל מוגאבה, שבהארארה.

החברה חברה באיגוד יאט"א חברות התעופה האפריקאיות מאז 1981. החל משנת 2014 החברה עברה לבעלות ממשלת זימבבואה.

היסטוריה
--------

מטוס בואינג 707-320B של אייר זימבבואה בגישה סופית לנמל התעופה לונדון גטוויק ב-1989.
ב-1 בספטמבר 1967 הקימה ממשלת רודזיה את תאגיד אייר רודזיה. ב-1978 היא הפכה לאייר זימבבואה רודזיה ובאפריל 1980 לאייר זימבבואה קצרת הימים ב-1978, ולבסוף עם הקמת זימבבואה ל"אייר זימבבואה" באפריל 1980.

עד מרץ 1985 היו לאייר זימבבואה 1,443 עובדים וצי שכלל 5 מטוסי בואינג 707-320B ו-7 מטוסי ויסקונט 700.

בשנת 2017 הוערכו חובות החברה ב-330 מיליון דולר. כתוצאה מהחובות הכבדים החברה אינה יכולה לטוס למרבית יעדיה וזאת מחשש לעיקול המטוסים.

### האיחוד האירופי

במאי 2017 נוספה אייר זימבבואה לרשימת חברות התעופה האסורות באיחוד האירופי כתוצאה מאי עמידה בתקני הבטיחות של האיחוד האירופי.

יעדים
-----

נכון למרץ 2018 החברה מפעילה טיסות ליעדים הבאים:

| מדינה | עיר | שדה תעופה |
| --- | --- | --- |
| דרום אפריקה | יוהנסבורג | נמל התעופה הבין-לאומי או. אר. טאמבו |
| טנזניה | דאר א-סלאם | נמל התעופה הבין-לאומי ג'וליוס נייררה |
| זימבבואה | בולאוואיו | נמל התעופה הבין-לאומי Joshua Mqabuko Nkomo |
| ויקטוריה פולס | נמל התעופה הבין-לאומי מפלי ויקטוריה |
| הארארה | נמל התעופה הבין-לאומי רוברט גבריאל מוגאבה (בסיס פעולה מרכזי) |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר זימבבואה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייר זימבבואה
* אייר זימבבואה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Airline Membership (אורכב 11.07.2015 בארכיון Wayback Machine)."
2. ↑  Moores, Victoria (16 במאי 2017). "Air Zimbabwe among four airlines added to EU blacklist". Air Transport World. אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n82131325
* VIAF: 155964831
* WorldCat: lccn-n82131325

 |
לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

---

**תיאטרון המעלות** או **תיאטרון רוטברג** הוא תיאטרון פתוח בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים.

תולדות המקום
------------

בז' בניסן תרפ"ה, 1 באפריל 1925, התקיים בקמפוס הנבנה בהר הצופים טקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים. הטקס נועד לחבר את הציבור הרחב אל האוניברסיטה הצעירה ולסמן בתודעה הציבורית את תחילת פעילותה של האוניברסיטה כמוסד אקדמי מוביל בעם ישראל, שהוקם בתכנונה של התנועה הציונית בארץ ישראל.

לצורך הטקס תכנן האדריכל פריץ קורנברג אמפיתיאטרון זמני בהר הצופים ונבנתה במת כבוד מעץ. המקום שנבחר להקמת התיאטרון נמצא בצידו המזרחי של הקמפוס וצופה אל עבר מדבר יהודה והרי אדום.

לאחר כעשור נבנה מבנה הקבע של התיאטרון בתכנון האדריכל בנימין צ'ייקין.

התיאטרון
--------

התיאטרון הקבוע נבנה באותו מקום של קודמו ונקרא "תיאטרון המעלות". בתחתית התיאטרון נבנתה במה בסגנון רומי עם חמישה שערים שדרכם ניתן לראות את הנוף, מעל השערים הכתובת **האוניברסיטה העברית בירושלים** בעברית ובאנגלית וסמליל האוניברסיטה. משני צידי הבמה ומתחתיה נבנו אולמות ומחסנים.

במהלך מלחמת העצמאות ניזוק התיאטרון וגם השנים שבהן הקמפוס היה מובלעת בשטח ממלכת ירדן לא הועילו למצבו הפיזי. לאחר מלחמת ששת הימים, כשחזרה האוניברסיטה להר הצופים, בוצעו עבודות שיפוץ בתיאטרון. עבודות השיפוץ נתרמו על ידי הזוג רוטברג מאילינוי, ארצות הברית ושם התיאטרון הוסב ל"תיאטרון רוטברג".

במהלך השנים התיאטרון משמש לטקסים הרשמיים של האוניברסיטה. לאחר מלחמת ששת הימים נערך במקום טקס הענקת תוארי דוקטור ודוקטור לשם כבוד במהלכו קיבל רמטכ"ל המלחמה, רב-אלוף יצחק רבין, תואר דוקטור לשם כבוד. במעמד קבלת הטקס נשא רבין את נאום הר הצופים.

תמונות התיאטרון
---------------

* קונצרט באמפיתיאטרון, שנות השלושיםקונצרט באמפיתיאטרון, שנות השלושים
* שערי הכניסה לתיאטרוןשערי הכניסה לתיאטרון
* מדרגות התיאטרוןמדרגות התיאטרון
* העמודים ושם האוניברסיטההעמודים ושם האוניברסיטה
* האמפיתיאטרון הזמני בטקס הפתיחההאמפיתיאטרון הזמני בטקס הפתיחה

ראו גם
------

* אמפיתיאטרון גבעת רם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאטרון המעלות** בוויקישיתוף
* הסבר על התיאטרון בחוברת סיור בהוצאת האוניברסיטה
* מידע על תיאטרון המעלות בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
**גיורא גורן** (נולד ב-1944) הוא טייס קרב ישראלי בדימוס שכיהן כראש להק המודיעין ונספח חיל האוויר בוושינגטון. השתחרר בדרגת תת-אלוף.

ביוגרפיה
--------

גורן (במקור חומסקי), נולד וגדל בקיבוץ מסילות. ב-1962 התגייס לצה"ל והחל בקורס טיס מס' 44. לאחר שסיים את הקורס ואת קורס האימון המבצעי מונה למדריך בטייסת מטוסי אוראגן. הוא שירת כטייס קרב בשתי טייסות מיסטר. באפריל 1965 שובץ בטייסת 110 ("אבירי הצפון") כטייס ווטור. בשירותו בטייסת השתתף בגיחת תקיפה במהלך הקרב על המים. במלחמת ששת הימים החמיץ את התקיפות בגל הראשון של מבצע מוקד בשל תקלה במטוסו, וגיחתו הראשונה במלחמה הייתה הפצצת שדה התעופה קהיר מערב. ביום השני של המלחמה נפגע מאש נ"מ במהלך גיחת הפצצה ברמת הגולן ונאלץ לנטוש את מטוסו.

במלחמת ההתשה השתתף בגיחות מבצעיות רבות בחזית המצרית, בהם מבצע בוקסר 1 ביולי 1969, כטייס מיראז' 3 בטייסת 117 ("הסילון הראשונה"). גורן היה ממקימי טייסת 110 כטייסת מטוסי סקייהוק. ב-1972 מונה לסגן מפקד טייסת 144 ("עוף החול"), טייסת מטוסי נשר בבסיס עציון. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד שלב ראשוני בבית הספר לטיסה. הוא חזר לטייסת בבסיס עציון ורשם במלחמה 60 גיחות, במהלכן הפיל מטוס סוחוי 17 סורי ומטוס מיג 17 מצרי. לאחר המלחמה, באוגוסט 1974, מונה למפקד הטייסת. ב-1977 חזר לבית הספר לטיסה כמדריך ראשי וסגן מפקד בית הספר, יצא ללימודים במכללת חיל האוויר האמריקאי באלבמה וב-1981 מונה למפקד בית הספר לטיסה.

ב-1985 מונה למפקד בסיס חצור ואחר כך שירת כראש להק המודיעין בדרגת תת-אלוף. תפקידו האחרון בשירות היה נספח אווירי בוושינגטון. השתחרר ב-1991. סך הכל רשם כ-350 גיחות מבצעיות ומעל 6,000 שעות טיסה.

בשנים 1992 עד 1997 כיהן כמנכ"ל בית התפוצות ואחר כך מונה למנהל ההקמה של מרכז יצחק רבין לחקר ישראל. כיהן כחבר מועצת מכבים-רעות, חבר הנהלת המועצה לשלום ולביטחון וחבר המועצה הציבורית של תנועת עתיד כחול לבן הדוגלת בעמדת שתי מדינות לשני עמים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספר זמין ברשת דני שלום, ‏**כרעם ביום בהיר – כך הושמדו חילות האויר הערביים במלחמת ששת הימים**, באויר פרסומי טיסה, 2002, עמ' 346, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האויר
* דורון רוזנבלום, ‏לוודא שבחרנו את האדם הנכון, **בטאון חיל האוויר** 134-135, יולי 1983, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האויר

| מפקדי בסיס חצור  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ארנולד אילוויט • סם פדלמן • יעקב בן חיים • שלמה להט (לנדאו) • יוסף רענן • לסלי איסטרמן • עזר ויצמן • מוטי הוד • משה פלד • בני פלד • יעקב נבו • רפי הר-לב • עמוס לפידות • עמוס עמיר • אביהו בן-נון • יורם אגמון • רן גורן • גיורא גורן • יואל פלדשו • גדעון שפר • דן חלוץ • אורי בקל • ישראל שפיר • עידו נחושתן • אביב תמיר • בני צוקר • רונן דן • אריאל בריקמן • אורי אורון • דן טורטן • איל גרינבוים • אור לנדבר • עמית אביטן • תומר דגני • ח' |

 |

| ראשי להק המודיעין בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שרגא ינאי • נתן כהן • משה הורביץ • גדעון אלרום • יוסף רענן • בנימין אימבר • ישראל שנן • זאב לירון • ישעיהו ברקת • שמואל שפר • רפי הר-לב • עמוס לפידות • חיים נווה • עודד ארז • ראובן איל • רן גורן • גיורא גורן • ישראל בהרב • יואל פלדשו • אבנר נווה • גדעון אילת • יוסף גונן • עמוס ידלין • יצחק (איציק) בן ששון • עידו נחושתן • אילן ברעם • רם שמואלי • אבישי לוי • יעקב שהרבני • ניצן בן-סירה • אורי אורון • אמיר גת • ת' |

 |
**חוסיין היזאע אל-מג'אלי** (בערבית: **حسين هزاع المجالي**, תעתיק מדויק: חסין הזאע אלמג'אלי; נולד ב-24 בינואר 1960) הוא איש צבא ופוליטיקאי ירדני. שימש כשר הפנים וכשר לעניינים מוניציפליים בממשלת ירדן.

ביוגרפיה
--------

חוסיין אל-מג'אלי נולד ב-24 בינואר 1960 בכרכ שבדרום ממלכת ירדן כבן למשפחת אל-מג'אלי. אביו, היזאע אל-מג'אלי, שימש כראש ממשלת ירדן בזמן היוולדו של חוסיין, ונרצח בידי אנשי אופוזיציה שפעלו מסוריה כשהיה בנו בן פחות משנה. אל-מג'אלי למד לתואר ראשון במדעי המדינה בסיטדל, בית הספר הצבאי של דרום קרוליינה שבארצות הברית וסיים את לימודיו בשנת 1981. ב-23 בינואר 1982 התגייס לצבא ירדן בדרגת קפטן.

במקביל לשירותו הצבאי, אל-מג'אלי סיים תואר ראשון בלימודים צבאיים באוניברסיטת מוטה שבירדן בשנת 1994. לאחר התקדמות בקריירה הצבאית מונה אל-מג'אלי לראש המשמר המלכותי של המלך חוסיין. בתפקיד זה שימש אל-מג'אלי בזמן חודשיו האחרונים לחייו של חוסיין, כשעבר טיפולים למחלת הסרטן במאיו קליניק שבארצות הברית. אל-מג'אלי הפך לאיש סודו של המלך בחודשיו האחרונים, והוא היה נוכח בשעת משבר הירושה כאשר הדיח את חוסיין את אחיו חסן מתפקיד יורש העצר ומינה במקום זאת את בנו עבדאללה. אל-מג'אלי אף נוכח בשעת פטירתו של המלך ב-7 בפברואר 1999. בשנת 2000 סיים לימודים לתואר שני בלימודים צבאיים גם כן באוניברסיטת מוטה. באותו זמן המשיך אל-מג'אלי להתקדם בסולם הדרגות הצבאי, ועד לשנת 2002 הגיע לדרגת אלוף. בשנה זו הודח משירותו הצבאי.

ב-1 בינואר 2005 התמנה אל-מג'אלי לשגריר ארצו בבחריין, תפקיד בו שימש עד ל-9 במאי 2010. הוא הוחזר לירדן כדי להחליף את מאזן אל-קאדי בתפקיד מפקד המשמר הלאומי לאחר שזה הודח מתפקידו. ב-13 בדצמבר 2010 קודם אל-מג'אלי לדרגת רב-אלוף. אל-מג'אלי נקרא לשמש כשר בממשלת ירדן עם הקמת הקבינט השני של ראש הממשלה עבדאללה אנסור. בממשלה החדשה, שהושבעה לתפקיד ב-30 במרץ 2013, אל-מג'אלי התמנה לשר הפנים ולשר לעניינים מוניציפליים. הוא התפטר מתפקידו במאי 2015.

חיים אישיים
-----------

אביו של אל-מג'אלי, היזאע אל-מג'אלי, היה ראש ממשלת ירדן בזמן היוולדו ונרצח כשהיה בן פחות משנה. דודו, חאבס אל-מג'אלי, היה מפקד הכוחות המזוינים של ירדן. אחיו, אימן הזאע אל-מג'אלי, היה בעבר סגן ראש ממשלת ירדן ומשמש כיום כחבר בפרלמנט הירדני. הוא דובר ערבית, אנגלית וצרפתית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Citadel, The Military College of South Carolina
2. 1 2
3. ↑  ערבית: جامعة مؤتة, אנגלית: Mutah University
4. ↑  אבי שליים, **המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית**, עמ' 506
5. ↑  אבי שליים, **המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית**, עמ' 516
6. ↑  ערבית: لواء
7. ↑  السيرة الذاتية لمدير الامن العام حسين المجالي « عمان نت
**סן איגנסיו** (**San Ignacio**) היא עיר במחוז קאיו שבמערב בליז והיא משמשת כמרכז התרבותי והכלכלי של המחוז. העיר צמחה סביב תעשיית עצי המהגוני ועצי הגומי שהתפתחו במהלך תקופת השלטון הבריטי. במשך השנים משכה העיר אנשים מהאזורים השכנים וכתוצאה מכך אוכלוסיית העיר מגוונת מאוד כיום.

היסטוריה
--------

במקור נקראה העיר "אל קאיו" על ידי הספרדים. ב-19 באוקטובר 1904 הוכרזה אל קאיו רשמית כעיר על ידי ממשלת הונדורס הבריטית. בעבר היה האזור כולו מוקף נחלי מים והחל משנות הארבעים של המאה ה-20 אחד הנחלים התייבש.

גאוגרפיה
--------

העיר שוכנת על גדותיהם של נהרות המאקל והמופן, במרחק של 100 ק"מ ממערב לבליז סיטי ו-35 ק"מ ממערב לבירת המדינה בלמופן. שטחה של העיר הוא כ-6.5 קמ"ר.

דמוגרפיה
--------

אוכלוסיית העיר מורכבת בעיקר ממסטיסים, אנשים ממוצא אפריקאי וכן אנשים ממוצא לבנוני ומעם המופן. בעיר מתגוררת קהילה גדולה של סינים שרובם היגרו בגלים מגואנגג'ואו באמצע המאה ה-20. קהילה גדולה של מנוניטים מתגוררת ליד העיר.

סנטה אלנה
---------

בשנים האחרונות התמזגה לסן איגנסיו, העיירה השכנה סנטה אלנה. יחד מהוות הערים את האזור האורבני השני בגודלו בבליז. שתי הערים מחוברות באמצעות הגשר התלוי היחידי בבליז שנבנה ב-1949.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סן איגנסיו** בוויקישיתוף
* 
* סן איגנסיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפקד האולוסין של בליז 2010, עמוד 8

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564791105171
* GND: 7543501-9
* LCCN: n88080947
* VIAF: 236147657
* WorldCat (עם VIAF): 236147657

 |
הרב שמואל יצחק הילמן נואם, באירוע בין השנים 1944–1953. מימינו הרב יחזקאל אברמסקי והרב איסר זלמן מלצר, משמאלו הרב סנקביץ'
הלווית יעקב חנוך סנקביץ', ירושלים 1956
הרב **יעקב חנוך סֶנקֶביץ** (ה'תרנ"ד – א' בתשרי ה'תשי"ז, 1956) היה ראש ישיבת שפת אמת, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, נשיא כולל פולין – קופת רבי מאיר בעל הנס במשך 25 שנה, וחבר ועד הישיבות בארץ ישראל.

תולדותיו
--------

נולד באוסטרובצה שבאימפריה הרוסית לאביו הרב משה יהודה ואימו שרה, משפחה של חסידי גור. הוא היה תלמידו של רבי מאיר יחיאל הולשטוק הגאון מאוסטרובצה. כאשר הגיע לפרקו נשא את חייה פרידא בתו של הרב יהודה לייב פרייבוים. לאחר נישואיו עבר להתגורר בוורשא. כאשר יסד האדמו"ר רבי אברהם מרדכי אלתר מגור את ישיבת שפת אמת בשנת תרפ"ה הוא בחר ברב סנקביץ' לשמש כראש הישיבה. הוא נשא על שכמו גם את העול הכלכלי של הישיבה ונסע לארצות הברית לצורך גיוס כספים. התכתב עם האדמו"ר במכתבים בהם עסק בסוגיות התלמוד.

ביום הראשון של ראש השנה בשנת תשי"ז, כאשר שהה בעיר סן פאולו שבברזיל לצורכי הישיבה, התפלל בבית הכנסת המרכזי ונשא דרשת לחזרה בתשובה לפני תקיעת שופר. בפעם השלישית שאמר את מזמור מ"ז מספר התהילים כנהוג, קרס ונפטר במקום מדום לב. הלוויה התקיימה בישראל בערב יום כיפור. בהלווייתו הספידוהו: הרבנים הראשיים הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג והרב ניסים, הרב יעקב וולד רבה הראשי של סן פאולו שהגיע במיוחד להלוויה, הרב זלמן סורוצקין והרב יצחק מאיר לוין.

משפחתו
------

בניו הם דוד אהרן סנקביץ ויחיאל נרקיס. בנותיו הן: חנה, אשת עמנואל שחר, קצין ההנדסה הראשי הראשון בצה"ל; מרים רוזן, אימו של חנוך רוזן, בתיה בנין, פנינה אמיר, רבקה ורחל רוזמרין, שחיברה את הספרים "צימוקים ושקדים" ו"פנינים מבית אמא".

ספריו
-----

* חידושי הגרי"ח, חידושי סוגיות, שאלות ותשובות, בהוצאת חתנו הרב יצחק רוזמרין

לקריאה נוספת
------------

* אהרן סורסקי, **מרביצי תורה מעולם החסידות**, חלק ז, בני ברק, תשמ"ט, עמ' רמה-רפח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב חנוך סנקביץ'** בוויקישיתוף
* יעקב חנוך העניך בן משה יהודה סנקביץ (1894-1956), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חידושי הגרי"ח, בהוצאת סנקביץ – ירושלים תשנ"ב. עמ' טו.
2. ↑  מועצת גדולי התורה של אגו"י באתר "חרדים".
3. 1 2  לדמותו של ראש ישיבת שפת אמת הרב יעקב חנוך סנקביץ "בית יעקב" תשרי תשכ"ב.
4. ↑  בהקדמת ספרו חידושי הגרי"ח.
5. ↑  הרב יעקב חנוך סקנביץ ראש ישיבת שפת אמת באמריקה ב"הפרדס" תשרי תשי"ז, שנה ל"א חוברת א'.
6. ↑  ההתכתבות מופיעה בספרו "חידושי הגרי"ח.
7. ↑  הלויית הרב יעקב חנוך סנקביץ "הפרדס" שנה ל"א חוברת ב' חשוון תשי"ז.
8. ↑  מודעת אבל על פטירתה של חנה רוזן.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306979705171
* LCCN: n92039161
* VIAF: 60737152
* WorldCat: lccn-n92039161

 |
מגדל המים ב-1935
**מגדל המים** בעיר העתיקה בבאר שבע, ניצב ברחוב הרמב"ם 54, כ-250 מטרים דרומית-מזרחית לתחנת הרכבת הטורקית בעיר. הוא נבנה בשנת 1915, במקביל להקמת תחנת הרכבת, ומיכלי המים הגליליים שניצבו בו בעבר, סיפקו את צורכיהם של קטרי הקיטור שפקדו את התחנה עד סגירתה ב-1927. 

את מגדל המים תכנן היינריך אוגוסט מייסנר, מהנדס ומומחה בבניית מסילות רכבת ממוצא גרמני. המבנה עשוי אבן, הוא אליפטי בצורתו ומתנשא לגובה של שתי קומות. בקומתו הראשונה שכנו המשאבות, ובשנייה ניצבו דוודי המים שהזדקרו מעל המבנה. המים למגדל הוזרמו ממי באר בעיר. המגדל הוקם במקום בו הסתעפה מהמסילה הטורקית לדרום, מסילה צדדית שהובילה לעבר דפו ומספר מחסני צבא. המיקום אפשר למלא במים את קטרי הרכבות שנסעו צפונה לעבר מרכזה של ארץ ישראל ודרומה לכיוון חצי האי סיני. 

במהלך מלחמת העולם הראשונה הפציצו מטוסי חיל האוויר הבריטי את מגדל המים מספר פעמים, אך לא הסבו לו נזק, והוא המשיך ושימש לייעודו המקורי לאחר כיבוש הארץ בידי הבריטים. לאחר שהתחנה נסגרה ב-1927, שימש המבנה את התחנה הווטרינרית הסמוכה לו ומספר צרכנים נוספים, ועם הקמת באר שבע העברית סיפק את צריכת המים של העיר כולה. לאחר שנבנתה בריכת מים חדשה בשכונה א' בשנת 1950, ננטשה המערכת הישנה והמגדל יצא מכלל שימוש. כיום ניצב המגדל בלב שכונת מגורים ולצידו הוכשר גן שעשועים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל המים** בוויקישיתוף
* אודות מגדל המים

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

**העיר העתיקה בבאר שבע** (ניתן להקיש על אתרים שונים כדי להגיע לערכים מורחבים המפרטים אודותם)

| מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה |
| --- |
| אישים | היינריך אוגוסט מייסנר | גשר הרכבת מעל נחל באר שבעגשר הרכבת מעל נחל באר שבע |
| תחנות רכבת | תחנת נחל שורק • תחנת א-תינה • תחנת תל-שרע • תחנת באר שבע • תחנת ביר אל-מחטה בביר-עסלוג' |
| גשרים על נחלים | נחל שקמה • נחל פטיש • נחל באר שבע • הגשר בביר עסלוג' • נחל לבן • נחל ניצנה • נחל בארותיים |
| אתרים | מגדל המים בתחנת באר שבע |
| אירועים | פעולת החבלה במסילה לקסיימה • הפצצת תחנת באר שבע |
**מגדל המים בקישינב** (ברומנית: **Turnul de apă din Chișinău**) הוא מונומנט, שנבנה בסוף המאה ה-19 על ידי אלכסנדר ברנרדזי (אנ'), ממוקם ברחוב מיטרופוליט בניולסקו-בודוני 2, קישינב, מולדובה. זה היה חלק עיקרי ממערכת המים (אנ') של קישינב. המפלס העליון נבנה מעץ ונהרס ברעידת אדמה. ב-1980–1983, המבנה שוחזר. כיום, מגדל המים משמש חלק ממוזיאון העיר קישינב, המכיל פריטים מהמאה ה-15 עד ה-20. המפלס העליון הוא מרחב לתערוכות ציורים ותצלומים מורשתיים ומודרניים, כמו כן אירועי תרבות שונים.

היסטוריה
--------

ברגע שהמגדל הושלם, ממשלת העיר פתחה את רשת הביוב הראשונה בעיר, שתוכננה בתקופת כהונתו של ראש העיר קרול שמידט (אנ'). המגדל החל לשרת את החלק המרכזי של העיר, עם קיבולת של כ-2,000 טון מים ליום.

מגדל המים היה בשימוש עד ל-1940, והחל מאותה שנה הוא היה בניין ששימש כבאים, כאשר המפלס העליון החזיק מיכל מים. מגדל המים הוסב למוזיאון ב-1971.

מבנה
----

גובה מגדל המים הוא 22 מטרים (72 רגל). הקירות בנויים מסלע, עם כמה שורות לבנים. רוחבם נע בין 50 סנטימטרים (20 אינץ') במפלס העליון עד ל-2 מטרים (6 רגל 7 אינץ') בתחתית. בתוך מגדל המים, יש גרם מדרגות לולייני. עם שיפוץ המגדל, הותקנה מעלית. בעבר, במגדל זה, היה מטה של מוזיאון ההיסטוריה של קישינב.

הבניין ספג נזקים מבניים משמעותיים במהלך רעידות האדמה (אנ'), במחוז ורנצ'אה (אנ') ב-1990, וכתוצאה מכך, המגדל היה סגור למשך כ-10 שנים. ב-2000, המוזיאון נפתח לזמן קצר, אך זמן קצר לאחר מכן, המבנה שוחזר מחדש. עבודות השחזור הסתיימו ב-2011, עם שיפורים קלים ב-2013.

מגדל דומה נבנה במעבר הרחובות ואסיל אלכסנדרי ו-ורוניקה מיקל, אך הוא כבר לא קיים.

לקריאה נוספת
------------

* Colesnic, Iurie (1997). *Chișinău. Enciclopedie*. Chișinău. p. 117.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל המים בקישינב** בוויקישיתוף
* מגדל המים בקישינב, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Muzeul orașului Chișinău (Turnul de apă) (אורכב 20.07.2018 בארכיון Wayback Machine). *orasulmeu.md* (in Romanian)
2. ↑  Vom putea urca în Turnul de apă (אורכב 16.10.2020 בארכיון Wayback Machine). *Timpul de dimineață*. Accessed on November 13, 2011.
3. ↑  Muzeul istoriei orașului Chișinău (אורכב 16.10.2020 בארכיון Wayback Machine). *prospect.md*. Accessed on March 28, 2020.
4. 1 2  Colesnic 1997, p. 117.
**לאדה לרגוס** הוא מכונית מסחרית קומפקטית, שנבנית על ידי יצרנית הרכב הרוסית AvtoVAZ מאז 2012. זוהי למעשה גרסה של רכב רנו מהדור הראשון, דאצ'יה לוגאן MCV ומיוצר כפרויקט משותף עם רנו ניסאן.

היסטוריה
--------

לאחר שרכב לאדה ריבה יצא מהייצור בדצמבר 2010, חברת AvtoVAZ כבר לא ייצרה דגמי סטיישן זולים ומרווחים. רכבי הסטיישן קו הדגם הנוכחי לאדה קלינה ולאדה פריורה הן בעלות השלמה גבוהה יותר ומחיר גבוה בהרבה. הלרגוס הוא הפרויקט המשותף הראשון בין AvtoVAZ לרנו-ניסאן (בהשקעה של 550 מיליון דולר). מהווה חלק מתוכנית משותפת גדולה יותר של החברות לייצר חמישה דגמים ברוסיה, המבוססת על פלטפורמת Dacia B0. סך הייצור בשנת 2012 הגיע ל-27,000 מכוניות (לרוב של רכבי לרגוס).

לרגוס מיוצר ביחידת ייצור מלאה. הוא מצויד במיזוג אוויר, מערכת בלימה נגד נעילה, 2 כריות אוויר קדמיות, 5 או 7 מושבים, דיבורית Bluetooth ונגן MP3. הוא זמין בשתי גרסאות: כ-MPV לנוסע וכטנדר בעל קיבולת גבוהה. שתי הגרסאות זמינות עם אחת משתי אפשרויות מנוע הבנזין: שסתום 8 ליטר עם 84 כ"ס או שסתום 1.6 ליטר 16, המסוגל לייצר 77 קילוואט (103 כ"ס). הם קשורים לתיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה הילוכים. השינויים המשמעותיים היחידים מהדגם המקורי הם הסורג, הפגוש הקדמי, המצפים את לוח הפאנל והפנסים הקדמיים.

ב-4 באפריל 2012 השיקה AvtoVAZ את הייצור הסדרתי של לאדה לרגוס בטקס בו השתתף ולדימיר פוטין. בביקורו בטוליאטי סייר פוטין במפעל וחתם על לאדה לרגוס הראשונה. המכירות החלו ב־16 ביולי 2012. גרסת הפאנל של המכונית יצאה למכירה באוגוסט 2012 וגרסת הקרוס הושקה בשנת 2015.

ראו גם
------

* לאדה גרנטה
* לאדה XRAY

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאדה לרגוס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לאדה לרגוס (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Anna Sulimina (19 באפריל 2012). "The end of Lada as we know it". The Moscow News. אורכב מ-המקור ב-19 באוגוסט 2012. נבדק ב-1 ביולי 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Evgeniy Vorotnikov (17 באפריל 2012). "Russia's AvtoVAZ Launches New Lada Largus Flagship". Inside Line. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Putin Launches Lada Largus Minivan". Oratert.com. 6 באפריל 2012. נבדק ב-1 ביולי 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Новая модель АВТОВАЗа "Лада Ларгус" поступила в розничную продажу". Itar-Tass.com. 16 ביולי 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Lada Largus Van Now on Sale". Wroom.ru. 27 באוגוסט 2012. אורכב מ-המקור ב-2016-11-21. נבדק ב-7 בדצמבר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Lada Largus Cross". Wroom.ru. נבדק ב-21 בנובמבר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)