recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טאפאטוק** (באנגלית: **Tapatalk**), הוא אתר ואפליקציית מובייל המאפשר גלישה לפורומים מקוונים שנבנו בפלטפורמות שונות דרך ממשק אחד.

היישום זמין עבור מערכות ההפעלה iOS (אייפון), אנדרואיד, Windows Phone וכמו כן באמצעות אתר אינטרנטי בגלישה דרך הדפדפן.

טאפ אטוק, מאפשר למשתמשים לחפש פורומים לפי תחומי עניין ולקבל עדכונים ממספר מקורות בו זמנית באמצעות ממשק משתמש אחד.

משרדיה הראשיים של החברה נמצאים בעיר סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית.

נכון לחודש נובמבר 2018, ליישום כ-10 מיליון הורדות בחנות האפליקציות Google Play, יותר מ-250 אלף דירוגים, חיבור למאה אלף פורומים מקוונים וכ-13 מיליון כניסות בחודש.

היישום תומך בפלטפורמות הבאות:

| phpBB3 | vBulletin | xenForo | IPBoard |
| SMF | MyBB | WordPress | Vanilla |
| Drupal | Conversr | Kunena |  |

היסטוריה
--------

חברת Tapatalk נוסדה בשנת 2009 על ידי ווינטר וונג (Winter Wong) במטרה לספק חוית גישה נוחה יותר למשתמשי קהילות מקוונות ולהוות פלטפורמה יחידה דרכה יוכלו להתחבר אל מאות אלפי קהילות ברחבי העולם. 

בשנת 2012 שוחררה הגרסה הראשונה של היישום אל הציבור. 

בשנת 2016 דיווחה החברה על רכישת לוח המודעות יוקו (Yuku).

בחודש מאי 2017 רכשה החברה את שירותי הפורומים של חברות זטהבורדס (Zetaboards) וזיפבורדס (zIFBoards).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Tapatalk
* שלושים האפליקציות הטובות ביותר, אתר TheGuardian (באנגלית)
* סקירה של האפליקציה בגרסה 2, אתר Androidcentral (באנגלית)
* אפליקציית Tapatalk מגייסת 5.8 מיליון דולר אתר Recode.net (אנגלית)
* רשימה חלקית של הפורומים המקוונים שתומכים ב-Tapatalk (אנגלית)
* פרופיל החברה באתר Crunchbase (אנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tapatalk - 100,000+ Forums by Tapatalk Inc. android app ranking & stats, SimilarWeb (באנגלית)
2. ↑  tapatalk.com Traffic Statistics, SimilarWeb (באנגלית)
**דוכס קמברלנד** (באנגלית: **Duke of Cumberland**) הוא תואר אצולה המוענק לבני משפחת המלוכה הבריטית הזוטרים. התואר נקרא על שם מחוז קמברלנד שבצפון אנגליה.

היסטוריה
--------

תואר דוכס קמברלנד הוענק לראשונה בשנת 1644 לנסיך רופרט מהריין, אחיינו של המלך צ'ארלס הראשון. במותו של הנסיך בלא יורשים בוטל התואר.

התואר הוענק בפעם השנייה בשנת 1689 לנסיך ג'ורג' מדנמרק, בעלה של המלכה אן. התואר בוטל עם פטירתו של הנסיך בלא יורשים בשנת 1708.

התואר הוענק בפעם השלישית בשנת 1726 לנסיך ויליאם אוגוסטוס, בנו השלישי של המלך ג'ורג' השני. הנסיך ויליאם נפטר בשנת 1765 בטרם נישא ובלא יורשים, והתואר בוטל.

התואר הוענק בפעם הרביעית בשנת 1766 (הפעם כ"דוכס קמברלנד וסטרת'רן") לנסיך הנרי פרדריק, בנו השלישי של פרדריק, נסיך ויילס ונכדו של המלך ג'ורג' השני. הנסיך הנרי נפטר בשנת 1790 בלא יורשים במסגרת הנישואין, והתואר בוטל.

התואר הוענק בפעם החמישית כ"דוכס קמברלנד וטֶוויוֹטדייל" בשנת 1799 לארנסט אוגוסטוס (לימים מלך הנובר), בנו החמישי של המלך ג'ורג' השלישי. ארנסט אוגוסט נפטר בשנת 1851 והוריש את התואר לבנו, ג'ורג', הדוכס השני מקמברלנד וטֶוויוֹטדייל. הדוכס השני נפטר בשנת 1878 והוריש את התואר במותו לארנסט אוגוסט, הדוכס השלישי מקמברלנד וטֶוויוֹטדייל. התואר נשלל מארנסט אוגוסט בשנת 1917 במסגרת חוק שלילת התארים שהעביר הפרלמנט הבריטי בשל תמיכת הדוכס השלישי בגרמניה במהלך מלחמת העולם הראשונה.

| דוכסי קמברלנד |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הנסיך רופרט מהריין (1644–1682) • הנסיך ג'ורג' מדנמרק (1683–1708) • הנסיך ויליאם אוגוסטוס (1726–1765) • הנסיך הנרי פרדריק (1766–1790) • ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר (1771–1851) • גאורג החמישי, מלך הנובר (1851–1878) • ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר (1878–1919) |

 |

  


| תארים מלכותיים בממלכה המאוחדת |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דוכס לנקסטר • דוכס אדינבורו • נסיך ונסיכת ויילס, דוכס ודוכסית קורנוול • דוכס רות'סיי • דוכס ודוכסית יורק • דוכס אולבני • רוזן וסקס • דוכס גלוסטר • דוכס קנט • דוכס וינדזור • דוכס קלרנס • דוכס קיימברידג' • דוכס קמברלנד • דוכס קמברלנד וסטראת'רן • דוכס קונוט וסטראת'רן • דוכס ודוכסית סאסקס • נסיכה מלכותית |

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**נַסִים נסר** (בערבית: **نسيم نسر** או **نسيم نصر**; נולד ב-1968) הוא אזרח לבנוני-ישראלי, שנתפס והורשע בישראל בשנת 2002 באשמת ריגול לטובת חזבאללה.

ביוגרפיה
--------

נסר נולד בכפר באזוריה שבדרום לבנון, לאב מוסלמי שיעי ולאם יהודייה, ועל כן נחשב למוסלמי, לפי האסלאם, אך גם ליהודי, לפי ההלכה היהודית. עלה לישראל בשנת 1992,[דרושה הבהרה] והתגורר בחולון, בעוד משפחתו נשארה בלבנון. בישראל נישא ונולדו לו שתי בנות.

בשנת 2002 נתפס והועמד לדין באשמת מסירת ידיעות לחזבאללה. נסר הודה במסגרת עסקת טיעון, והורשע במגע עם סוכן זר ובמסירת מידע לאויב במטרה לפגוע בביטחון המדינה. על פי כתב האישום, יצר קשר עם פעיל חזבאללה שגייס אותו, דרך קשר עם אחיו, המתגורר בלבנון. נסר העביר לחזבאללה מידע על אודות סיכולים ממוקדים, שמתכננת ישראל לבצע בלבנון ובשטחים, וצילם מתקני גז ותשתית בישראל.

ב-11 בדצמבר 2002 נגזר דינו ל-6 שנות מאסר. במהלך מאסרו, ויתר על אזרחותו הישראלית, בתקווה שייכלל בעסקת חילופי שבויים.

עם סיום תקופת מאסרו ב-27 באפריל 2008, הוצא נגדו צו גירוש מישראל, אך הוא המשיך להישאר במעצר מנהלי עד 1 ביוני 2008, אותו היום שבו גורש ללבנון. ישראל קיבלה מיד עם גרושו ללבנון ארון ובו חלקי גופות, של חיילים ישראליים שנהרגו במהלך מלחמת לבנון השנייה. על פי פרסומים לא רשמיים, שנפוצו בסוף מאי 2008, העברתו ללבנון היוותה חלק מעסקת חלופין גדולה יותר, בה שוחרר המחבל, סמיר קונטאר, תמורת החזרת גופותיהם של אלדד רגב ושל אהוד גולדווסר.

קישורים חיצוניים
----------------

* דניאל סובלמן, ההוכחה להתקדמות במגעים עם חזבאללה, וואלה! חדשות, 20 בספטמבר 2004
* ורד לוביץ', ניסים נאסר הורשע בריגול לחזבאללה, באתר ynet, 28 בנובמבר 2002
* ורד לוביץ', 6 שנות מאסר לישראלי שמסר מידע לחזבאללה, באתר ynet, 11 בדצמבר 2002
* עמוס הראל, יואב שטרן, יוסי מלמן וברק רביד, הערכה: חילופי השבויים עם חזבאללה קרובים, באתר הארץ, 28 במאי 2008
* ורד לוביץ' ורועי נחמיאס, בדרך לעסקה: המרגל מלבנון ישוחרר ביום ראשון, באתר ynet, 27 במאי 2008
* רועי נחמיאס ורוני סופר, חזבאללה העביר לישראל שרידי גופות של חיילים, באתר ynet, 1 ביוני 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  Israel Deports Lebanese-Born Jewish Man Who Spied for Hezbollah, Bloomberg, May 30, 2008 *via* web.archive.org
**ניקאנדר צ'יביסוב** (ברוסית: **Ни́кандр Евла́мпиевич Чи́бисов**; 5 בנובמבר 1892 - 20 בספטמבר 1959) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

צ'יביסוב נולד ב-5 בנובמבר 1892 במחוז רוסטוב שבאימפריה הרוסית. ב-1913 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית, והוצב ברגימנט היגרים של המשמר. ב-1915 הוא סיים קורס קצינים והועלה לדרגת קפיטן. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית כמפקד פלוגה. ב-1918 התגייס לצבא האדום ולחם במסגרתו במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד גדוד חי"ר. ב-1920 השתתף בדיכוי מרד טמבוב ומרידות עממיות נוספות כנגד השלטון הקומוניסטי. ב-1935 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית פרונזה. במהלך 1937 פיקד על דיוויזיית חי"ר, ובין מרץ למאי 1938 פיקד על הקורפוס הרביעי. בין 1938-1940 שימש כראש מטה המחוז הצבאי לנינגרד. במהלך מלחמת החורף הוא שימש כראש מטה הארמייה השביעית, וב-4 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ביולי של אותה שנה הוא מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי לנינגרד, ובינואר 1941 הועבר למלא את אותו תפקיד במחוז הצבאי אודסה.

### מלחמת העולם השנייה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם השנייה**  

ביולי 1941, זמן קצר לאחר פתיחת המתקפה הגרמנית, מונה צ'יביסוב למפקד המחוז הצבאי אודסה. באוגוסט של אותה שנה הוא מונה למפקד ארמיית המילואים החמישית, ובהמשך מונה למפקד ארמיית החוף העצמאית. בספטמבר מונה לסגן מפקד חזית בריאנסק ולחם במסגרתה במבצע טייפון ובקרב על מוסקבה ובמבצע וורונז'-וורושילובגרד. במהלך חודש יולי פיקד במשך שישה ימים על החזית, וב-13 ביולי הוחזר לתפקיד סגן מפקד. בהמשך אותו החודש מונה למפקד ארמיית המילואים הרביעית, וב-3 באוגוסט מונה למפקד הארמייה ה-38 עד 27 באוקטובר 1943, וב-7 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. על פי עדותו של איוואן בגרמיאן מפקד החזית הבלטית הראשונה, סטלין הציע למנות את צ'יביסוב למפקד ארמיית המשמר ה-11, אולם בגרמיאן חשש מפניו, ולפיכך מינה סטלין את צ'יביסוב למפקד ארמיית ההלם השלישית ב-21 בנובמבר. ב-1 באפריל 1944 הוא מונה למפקד ארמיית ההלם הראשונה, וב-2 ביוני של אותה שנה מונה למפקד האקדמיה הצבאית פרונזה.

### אחריתו

צ'יביסוב המשיך לשמש בתפקיד מפקד האקדמיה הצבאית עד 29 בינואר 1948, ולאחר מכן מילא תפקידי ניהול ומטה. באוקטובר 1949 מונה לעוזר מפקד המחוז הצבאי בלארוס, ומילא תפקיד זה עד פרישתו ב-1954. הוא נפטר במינסק ב-20 בספטמבר 1959 בגיל 66.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקאנדר צ'יביסוב** בוויקישיתוף
* ניקאנדר צ'יביסוב באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית)
* ניקאנדר צ'יביסוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2017014599
* VIAF: 925150085865215060006
* WorldCat (עם VIAF): 925150085865215060006

 |
לוגו האתר
**אורז חינם** (באנגלית: **Free Rice**) הוא אתר אינטרנט חינוכי ולימודי שרותם את הגולשים למאבק ברעב עולמי באמצעות משחקים חינוכיים רב-ברירתיים. השתתפות הגולשים במשחקים מביאה לתרומת מזון על ידי מפרסמים באתר.

המשחקים כוללים אוצר מילים באנגלית (המשחק איתו התחיל האתר), לוח הכפל, קדם-אלגברה, סמלים כימיים (ברמות בסיסית ובינונית), דקדוק השפה האנגלית, אוצר מילים בסיסי של שפות זרות לדוברי אנגלית (צרפתית, גרמנית, איטלקית וספרדית), גאוגרפיה (זיהוי ערי בירה בעולם ומדינות בעולם), וזיהוי יצירות אמנות מפורסמות. שלב הקושי המקסימלי שונה בין נושא לנושא.

עבור כל תשובה שהגולש עונה עליה נכונה, נתרמים 10 גרגירי אורז. נותני חסות שונים, המקבלים פרסום באתר, תורמים את הכסף הדרוש למימון האורז והעלויות הנוספות הדרושות כדי להמשיך לקיים את האתר. התרומות מועברות על ידי תוכנית המזון העולמית של האו"ם (WFP), המתחילה מבנגלדש.

השותף של Free Rice הוא מרכז ברקמן לאינטרנט וחברה (Berkman Center for Internet & Society) באוניברסיטת הרווארד.

במרץ 2009 הרים האתר תרומה לתוכנית המזון העולמית של האו"ם.

עיקר המדינות המקבלות את תרומות האורז הן בנגלדש, קמבודיה, בהוטן, אוגנדה ונפאל, אף על פי ש-Free Rice יכול לנדוד ברחבי העולם (כך היה ב-2008). נכון ל-2008, מקים האתר תרם יותר מ-213,000$ ל-WFP, מה שעודד אנשים להיכנס לאתר בהמשך. ב-20 בנובמבר 2007, השיק WEP את הקמפיין "להאכיל ילדים לקראת חג ההודיה".

יעילות
------

בששת חודשי הפעילות הראשונים, תרם האתר מעל ל-42 מיליארד גרגירי אורז. חודש אחד לאחר תחילת תוכנית השיווק, הגולשים צברו מספיק נקודות עבור מיליארד גרגירי אורז. תוכנית המזון העולמית של האו"ם קבעה שהכמות הזאת יכולה להאכיל 50,000 אנשים ליום, מאחר שהיא דורשת 400 גרם או כ-19,200 גרגירי אורז על מנת להאכיל מבוגר ליום.

על פי החישוב הזה, ב-2008, נתרם מספיק אורז על מנת להאכיל מעל ל-6,000 אנשים מדי יום במשך אותה שנה. נכון לאפריל 2013, תרם האתר מעל ל-10 מיליון ארוחות, בחישוב של שתי ארוחות ליום.

פרסים
-----

זוכה בחירת יאהו של שנת 2007 - קטגוריית צדקה.

זוכה פרס ברקמן למקים האתר FreeRice.com, ג'ון ברין. ברין קיבל את הפרס ב-16 במאי 2008. בחגיגות יום השנה העשירי למרכז ברקמן עבור אינטרנט וחברה של אוניברסיטת הרווארד, מקבלי פרסי ברקמן נבחרו עבור תרומותיהם יוצאות הדופן להשפעת האינטרנט על החברה בעשור האחרון.

ציוני דרך
---------

* 7 באוקטובר 2007 - FreeRice עולה לרשת עם 830 גרגירי אורז שנתרמו ביום הראשון.
* 10 בנובמבר - FreeRice שוברת את השיא היומי של 100,000,000 גרגירים ליום עם 122,377,240 גרגירי אורז שנתרמו.
* 28 בנובמבר 2007 - בעזרת תמיכה מתמשכת מצד ספונסר, FreeRice מכפילה את מספר הגרגירים עבור הגדרה נכונה מ-10 ל-20.
* 17 בדצמבר 2007 - FreeRice שוברת את השיא היומי של 300,000,000 גרגירים עם 358,559,540 גרגירים שנתרמו.
* 19 בדצמבר 2007 - 10 מיליארד גרגירים נתרמים בסך הכול.
* 25 בפברואר 2008 - 20 מיליארד גרגירים נתרמים בסך הכול.
* 29 ביולי 2008 - 40 מיליארד גרגירים נתרמים בסך הכול.
* פברואר 2009 - 60 מיליארד גרגירים נתרמים בסך הכול.
* יוני 2010 - 80 מיליארד גרגירים נתרמים בסך הכול.
* אוגוסט 2013 - 100 מיליארד גרגירים נתרמים בסך הכול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורז חינם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אורז חינם (באנגלית)
* אורז חינם, ברשת החברתית פייסבוק

* אורז חינם, ברשת החברתית טוויטר
* FreeRice.com
* סך התרומות
* האתר של WTP

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**סנאי קרקע בלדינג** (שם מדעי: ***Urocitellus beldingi***) הוא מין של מכרסם קטן ממשפחת הסנאיים המצוי בהרי מערב אמריקה הצפונית בגובה 2,000 עד 3,600 מטרים מאגם טאהו עד הקינגס קניון.

מאפיינים
--------

אורכו של סנאי זה 230–300 מ"מ עם זנב קטן באורך 44–76 מ"מ ומשקלו עד 290 גרם בלבד. הסנאי חום-זהוב עם בטן בהירה ושיער הגב והזנב חום-קינמון. הוא בעל אוזניים קצרות וזנב קצר ועגלגל. לסנאי לחיים קטנות אך עיניים גדולות והוא מזדקף לעיתים קרובות על שניים.

סנאים אלה חיים במערב ארצות הברית במדינות: צפון אורגון, חלק קטן מוושינגטון, צפון קליפורניה, דרום-מערב איידהו, צפון ומרכז נבאדה וצפון יוטה. הם מעדיפים לחיות בשטחי ערבות עשב, פרריה ולמורדות הרים, אך לא ביערות צפופים וגם לא באזורים בהם הדשא קצר מדי. סנאים אלה צריכים שטח ראייה רחב כדי להבחין בטורפים מרוחקים.

תזונתם כוללת עלים, דשאים, אגוזים, פרחים, פטריות, שורשים, נבטים, חרקים, נבלות וחולייתנים קטנים. המזון נתפס בכפות הקטנות ונאכל בעמידה. סנאים אלה צריכים לאכול במשך כל הקיץ כדי לשרוד בעודם בתרדמת חורף בחורף הקר.

הסנאים משמשים טרף עיקרי לבעלי חיים רבים: שונר מצוי, זאב אפור, סמורים, גירית אמריקאית ועיטים. הסנאים חיים בקבוצות קטנות עם זקיפים העומדים על המשמר בחיפוש טורפים. כאשר זקיף רואה טורף מתקרב הוא שולח אותות אזעקה קוליים (אנ'). אותו אלה מורכבים משני סוגים: הסוג הראשון מיועד ליידע על טורפים שאינם מהווים סכה מיידית, כמו חתולים המנסים לארוב לקרבנם. מהרגע שטורף כזה התגלה בדרך כלל הוא כלל איננו מאיים עליהם והם רק צריכים להיות ערניים. הסוג השני המופעל על טורפים מאיימים יותר כמו עיטים, היכולים לעוט עליהם בכל רגע והמסר מהאות הוא לברוח למאורות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנאי קרקע בלדינג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנאי קרקע בלדינג באתר הרשימה האדומה של IUCN
אריך דב מוזס עם אשתו אלזה, 1940
**אריך דב מוֹזֶס** (29 ביוני 1896 - 22 בספטמבר 1944) היה ציוני, סוחר בטקסטיל ויזם התיישבות עצמאי (שאינה קשורה למוסדות המיישבים) באזור השרון.

מוזס נולד בברלין בירת גרמניה. וסיים בית ספר למסחר. עוד בחו"ל הכין תוכנית התיישבות, המבוססת על רעיונות של דוד (דייוויס) טריטש, ומשלבת תעשייה וחקלאות. לשם כך, אסף מוזס כספים בגרמניה ואף גייס אנשי מקצוע בתחום הטקסטיל בלודז'. בשנת 1924 עלה לארץ ישראל, ורכש, בשיתוף עם שני יזמים נוספים שטח של 250 דונם, עליו הוקמה המושבה רמתיים (כיום - חלק מהוד השרון), שם בנה את ביתו. את הונו השקיע ביצירת משק מעורב, בהתאם לתוכניתו.

בשנת 1928 פנה מוזס למכריו בגרמניה וניסה לשכנע אותם לעלות לארץ ולהתיישב בה על פי תוכניתו של דייוויס טריטש. בשנת 1933 הצליח להקים את רמות השבים, יישוב של עולים בעלי אמצעים ממרכז אירופה, שאינם קשורים במוסדות המיישבים, הצמוד להוד השרון דהיום. חמש שנים מאוחר יזם את הקמת המושבה רמת הדר ליד רמתיים, עבור העולים הגרמנים (גם היא מהווה כיום חלק מהוד השרון). פטירתו בגיל 48 קטעה את תוכניותיו הנוספות.

למוזס נולדו בארץ שני בנים: דוד ובנימין. דוד נפטר בגיל צעיר יחסית. בנימין גדל והלך בדרך אביו כשפעל ליישוב הארץ, ולמד גננות בבית הספר החקלאי במקווה ישראל. לימים נשא בנימין לאשה את מטילדה שרם, ממנה נולדו להם שלושה בנים ובת. הוא נודע כאדם טוב לב ואנשים רבים שאלו בעצותיו הטובות. בגיל חמישים לערך הפך בנימין לאדם מאמין, והחל בלימוד וקיום תורה ומצוות. בנימין מוזס נפטר בשנת 2015 בירושלים, ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "דב (אריך) מוזס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2531
נקניק סלמי ארוז באריזת ואקום
**אריזת ואקום** היא שיטת אריזה הכוללת שאיבת אוויר מהאריזה ואטימתה לאחר מכן. תחילה מוצבים הפריטים במכל פלסטיק מוצק או גמיש, לאחר מכן נשאב האוויר מהמכל ולבסוף הוא נאטם לכדי אריזה. מטרותיה העיקריות של אריזת הוואקום הן להיפטר מהחמצן בתוך האריזה על מנת להאריך חיי מדף של מזון; ובשימוש במיכל גמיש כמו שקיות פלסטיק, להקטין את נפח האריזה כדי לחסוך במקום. שאיבת האוויר מהמכל יוצרת בתוכו ואקום, ומכאן שמה של השיטה.

אריזת ואקום מפחיתה את כמות החמצן, מגבילה את התפתחותם של חיידקים אווירניים ופטריות, ומונעת התאדות של רכיבים נדיפים. שימוש נפוץ לאריזת ואקום הוא אחסון לתקופות זמן ארוכות של מזון יבש כמו דגנים, אגוזים, בשר משומר, דג מעושן, גבינות וצ'יפס. ניתן אף לאחסן מזון טרי לתקופות זמן קצרות יותר, כמו ירקות, בשר טרי ומזון נוזלי.

אריזת ואקום מקטינה באופן ניכר את נפחם של פריטים שאינם פריטי מזון. לדוגמה, ניתן לאחסן פריטי לבוש וכלי מיטה בשקיות פלסטיק ולשאוב מתוכן את האוויר באמצעות שואב אבק או מכונת אריזת ואקום ייעודית. שיטה זו לעיתים משמשת לדחיסת אשפה ביתית במקומות בהן נגבה תשלום עבור כל שקית זבל מלאה שמפונה.

ניתן להשיג מוצרי אריזת ואקום לשימוש ביתי, העושים שימוש בין היתר בשקיות פלסטיק, פחיות, בקבוקים וצנצנות שימורים.

במקרים בהם מזון רגיש, לדוגמה צ'יפס, עלול להימעך בגלל תהליך הכיווץ שנוצר באריזת ואקום, קיים פתרון חלופי שעיקרו החלפת הגז בתוך האריזה בגז אחר שאינו מכיל חמצן. במקום להוציא את האוויר מהאריזה ולאטמה, האוויר מוחלף בחנקן ורק לאחר מכן נאטמת האריזה. מכיוון שהחמצן מפונה בתהליך זה, יתרון השימור באריזת ואקום נשאר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריזת ואקום** בוויקישיתוף
**סן ניקולאס דה לוס ארוז'וס** (בספרדית: **San Nicolás de los Arroyos**; לעיתים מקוצר ל**סן ניקולאס**) היא עיר בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה. העיר נמצאת בקצה הצפוני של הפרובינציה, על הגדה המערבית של נהר פרנה, במרחק של 311 קילומטרים מלה פלאטה, בירת הפרובינציה, ו-226 קילומטרים מהעיר בואנוס איירס, בירת ארגנטינה.

היסטוריה
--------

סן ניקולאס דה לוס ארוז'וס נוסדה ככפר על ידי רפאל דה אגיאר ב-14 באפריל 1748. היא נקראה על שמו של ניקולאוס הקדוש (בספרדית: סן ניקולאס) ועל שם הנחלים באזור (בהגייה ארגנטינאית בספרדית: ארוז'וס).

ב-1810, במהלך מלחמת העצמאות של ארגנטינה, מנואל בלגראנו עבר בכפר בדרכו לשחרר את פרגוואי מהשלטון הספרדי ואסף כמה מאנשי הכפר לצבאו. ב-1811, לאחר שבלגרנו הסתבך במסעו לפרגוואי, נשלחה אליו תגבורת של שלוש ספינות דרך נהר פרנה. כשהספינות הגיעו לאזור סן ניקולאס דה לוס ארוז'וס ב-2 במרץ הן נתקלו בכוח של שבע ספינות של המלוכנים שנשלח כדי לעצור את התגבורת והביס את ספינות המורדים. זה היה הקרב הימי הראשון במלחמה.

ב-1819 סן ניקולאס דה לוס ארוז'וס קיבלה מעמד של עיר.

ב-31 במאי 1852, במהלך מלחמות האזרחים בארגנטינה, נחתם בעיר הסכם סן ניקולאס. ההסכם קבע, בין היתר, את הניסוח של חוקת ארגנטינה שאושרה שנה מאוחר יותר וכן את מינויו של חוסטו חוסה דה אורקיסה למנהיג הזמני של ארגנטינה.

כלכלה
-----

כלכלת העיר מתבססת על תעשייה, בעיקר תעשיית הפלדה, תיירות, חקלאות ונמל הנהר של סן ניקולאס.

חינוך
-----

בעיר נמצאת פקולטה אזורית של האוניברסיטה הטכנולוגית הלאומית של ארגנטינה.

תחבורה
------

העיר נמצאת על הכביש הלאומי מספר 9, שמקשר בין צפון ארגנטינה לעיר בואנוס איירס. בנוסף העיר היא נקודת ההתחלה של הכביש הלאומי מספר 188, שמגיע אל העיר חנרל אלבאר בפרובינציית מנדוסה.

סן ניקולאס נמצאת על מסילת הרכבת המקשרת בין בואנוס איירס לערים רוסאריו וטוקומאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סן ניקולאס דה לוס ארוז'וס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סן ניקולאס דה לוס ארוז'וס
* סן ניקולאס דה לוס ארוז'וס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564502305171
* BnF: cb12428974h (data)
* LCCN: n82143141
* MusicBrainz: 60eff582-9d30-43b9-9a66-77089f23a974
* VIAF: 126696029
* WorldCat: lccn-n82143141

 |
**אריך גמא** (באנגלית: **Erich Gamma**; ‏‏נולד ב־13 במרץ 1961) הוא מהנדס תוכנה, חלוץ בתחום פיתוח מונחה-בדיקות ופיתוח תוכנה זריז, ואחד המחברים של הספר Design Patterns הנחשב לטקסט מכונן של תחום תבניות העיצוב בהנדסת תוכנה.

קריירה
------

בשנות התשעים המוקדמות, פיתח גמא יחד עם אנדרה ווינאנד את ‎ET++‎, אחד משלדי התוכנה הראשונים לפיתוח מונחה-עצמים של יישומים בשפת ‎C++‎. בעבודתו המשותפת עם קנט בק, פיתח גמא את JUnit, שיטה וכלי לבדיקות יחידה ב-Java. הכלי הורחב בהמשך לשפות תכנות רבות נוספות ומהווה היום נדבך יסודי בעבודת התכנות של מתכנתים רבים בעולם.

במסגרת עבודתו בחברת IBM, היה גמא אחד מהמובילים של פרויקט פיתוח שנועד להסב את כלי ה-Smalltalk של החברה לכלים מקבילים ב-Java. גמא תרם רבות לפיתוח הכלי VisualAge for Java, וסייע לפתח טכנולוגיה וכלים חדשניים בתחום Java Micro Edition. בהמשך, הוביל ב-IBM את פיתוח דור העתיד של כלי ה-ג'אווה של החברה, שלימים הפך לפלטפורמה החופשית Eclipse. 

גמא היה אחד הראשונים שישמו באופן שיטתי אלמנטים משמעותיים ממתודולוגיית הפיתוח הזריז Extreme Programming, והדגים את יישומה המוצלח בקנה מידה גדול בפרויקט JDT של Eclipse, שאותו הוביל.

לגמא תואר דוקטור במדעי המחשב מאוניברסיטת ציריך שבשווייץ.

פרסומים עיקריים
---------------

* ‎Contributing to Eclipse: Principles, Patterns, and Plugins (2003)‎
* ‎Design Patterns: Elements of Reusable Object-Oriented Software (1995)‎

קישורים חיצוניים
----------------

* אריך גמא, ברשת החברתית טוויטר
* אריך גמא, ברשת החברתית LinkedIn
* אריך גמא, ברשת החברתית Goodreads
* אריך גמא, באתר dblp
* דף הבית של Eclipse
* ‎כיצד להשתמש בתבניות עיצוב‎
* ‎אריך גמא מדבר על גמישות ושימוש חוזר‎
* ‎עקרונות תכנון בתבניות עיצוב‎
* ‎תבניות ונהלים‎
* ‎תרבות הספקת התוכנה של Eclipse‎

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007428645705171
* ACM DL: 81100094240
* BIBSYS: 90799771
* BnF: cb140999127 (data)
* CiNii: DA08926326
* DBLP: 59/5910
* GND: 113281692
* ICCU: AQ1V008726
* ISNI: 0000 0001 1611 2873
* LCCN: n94085292
* NDL: 00513369
* NKC: mzk2003169509
* NLK: KAC200302091
* NLP: A17814571
* NSK: 000416399
* NTA: 13961995X
* RERO: 02-A003277565
* SUDOC: 059251964
* VIAF: 27273348
* WorldCat: lccn-n94085292

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכנסיית ברומא. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סן סבא (פירושונים).

חזית הבזיליקה.
**סן סבא** (באיטלקית: **San Saba**) היא בזיליקה ואחת הכנסיות הטיטולריות של העיר רומא בירת איטליה. הכנסייה נמצאת על גבעת האוונטין בסמוך לחומת אורליאנוס הקדומה.

היסטוריה
--------

המנזר הראשון הוקם באתר בשנת 648 על ידי נזירים שנמלטו ממנזר מר סבא בעקבות הכיבוש הערבי והגיעו לרומא. הנזירים השתתפו בוועידת הלטרון ובסיומה הקימו מנזר במבנה אחוזה נטוש שמצאו (באותה עת פחתה אוכלוסיית רומא והיו בה מבנים נטושים רבים). על פי מסורת מקומית היה האתר שייך לסילביה הקדושה, אימו של האפיפיור גרגוריוס הראשון אשר ציוותה במותה את האתר למנזר, אולם ככל הנראה מקורה של מסורת זו במאה ה-12.

המנזר שהוקם שגשג במהלך המאה השמינית והתשיעית ונזיריו אף השתתפו במשלחות רשמיות שנשלחו לביזנטיון ובועדות שנערכו בקונסטנטינופוליס כנציגי הכנסייה הקתולית והאפיפיור. בשנת 768 נכלא במנזר האנטי-אפיפיור קונסטנטינוס השני בטרם הוצא להורג על ידי הלומברדים.

המנזר שופץ במאה העשירית והועבר למסדר הבנדיקטיני של מונטה קאסינו ושופץ שוב במאה ה-13 בטרם הועבר לנזירי קלוני. במאה ה-15 הועבר המנזר לנזירים הציסטרציאנים.

בשנת 1959 הפכה הכנסייה לכנסייה טיטולרית.

תיאור המבנה
-----------

בקדמת המבנה נמצאת אכסדרת עמודים שנבנתה במאה ה-13. במרכז הכנסייה אולם תווך שמשני צדדיו שני אולמות צידיים. במבנה שלושה אפסיסים. ככל הנראה הכנסייה נבנתה תוך שימוש מבני בעמודים שנלקחו ממבנים עתיקים.

מתחת לכנסייה נמצאת קריפטה שנבנתה באתר בו היה, על פי המסורת, ביתה של סילביה הקדושה, ובה מוחזקים שרידים של סבאס.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סן סבא** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סן סבא

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **רומא** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007333202105171
* GND: 4589024-9
* LCCN: nr90013627
* VIAF: 316410527
* WorldCat: lccn-nr90013627

 |
**משפכניים** או **עכבישי עשב** (שם מדעי: Agelenidae) היא משפחה של עכבישאים הנפוצה בכל העולם ובה כ-70 סוגים וכ-1,200 מינים. למינים אלה יש כליצרות עם ארס אך ברב המקרים הוא אינו קטלני לבני אדם. היוצא מן הכלל הוא המין Eratigena agrestis (באנגלית: Hobo Spider) שנשיכתו יכולה לגרום לתסמינים קשים ולמוות של רקמות.

אורכם של המשפכניים נע בין ארבעה מ"מ לעשרה ס"מ. הם בעלי רגליים שעירות וראשים גדולים עם שמונה עיניים וגבות צבעוניים או מנומרים מעט. אלו גם מינים מהירים, כשהעכביש Eratigena atrica נחשב בעבר למהיר שבעכבישים ויכול לנוע במהירות של 1.73 קמ"ש. עם זאת, מצאו מחקרים אחרים עוד כמה עכבישים שנעו במהירות זו.

את קוריהם הם בונים בצורת משפך, ולעיתים מבלבלים בינם לבין המשפחות Dipluridae ומשפכנים אוסטרלים. הקורים בנויים בצורה של משפך שסביבו קורים עבים המוצמדים לקרקע וכשחרק נוגע בה העכביש יודע בדיוק איפה הוא וכך לנוע אליו במהירות. הקורים יכולים לתפוס גם מינים שמעופפים ונתקלים בהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משפכניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* משפכניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293942605171
* LCCN: sh85002168

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתואר משפיע בציבור החסידי הכללי. אם התכוונתם למושג משפיע חסידות חב"ד, ראו משפיע (חב"ד).
**משפיע** הוא רב חסידי שעיקר השפעתו היא בענייני עבודת השם, תיקון המידות והתעלות רוחנית. מקור הכינוי הוא בחסידות חב"ד, שבה מכונים כך מוסרי שיעורים בתורת החסידות. לאחר מכן החלו להשתמש בו גם בחסידוית אחרות. 

החל משנות ה-2000 החלו להשתמש בכינוי זה עבור מנהיגים רוחניים שאינם משמשים באדמו"רות ומוסרים שיעורים בחסידות ובעבודת השם. בדרך כלל ניתן הכינוי לרבנים שמנהיגים קהילה חסידית שאינה מזוהה עם חצר מסוימת, או לרבנים המזוהים עם חצר חסידית מסוימת אך מוכרים ומשפיעים גם מחוץ לקהילתם. חלק מהמשפיעים החלו להנהיג קהילות, חלקם כחלופה לחסידויות וחלקם במקביל. משפיעים מפורסמים עצמאיים הם הרב משה וולפסון, הרב צבי מאיר זילברברג, הרב מרדכי מנשה זילבר, הרב אלימלך בידרמן והרב בנימין אייזנברגר. משפיעים מפורסמים המשתייכים לחצר הם הרב יצחק משה ארלנגר (חסיד רחמסטריווקא) והרב אהרן טויסיג (חסיד ויז'ניץ, נכדו של רבי ישראל טויסיג). כמו כן, התואר משפיע משמש למשגיחים בישיבות חסידיות, שתפקידם רוחני ולא בפיקוח על הבחורים.

שימוש נפוץ בתואר זה נעשה בחסידות ברסלב, שבה אין אדמו"ר. קודם לכן כונו הנושאים בתפקיד זה "רבני הקהילה".

ראו גם
------

* משגיח

קישורים חיצוניים
----------------

* הכירו את האדמו"רים החדשים: "המשפיעים" באתר בחדרי חרדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכירו את האדמו"רים החדשים: "המשפיעים"

| עולם הישיבות בארץ ישראל |
| --- |
| סוגי ישיבות | ישיבה • ישיבה קטנה • ישיבה גדולה • ישיבת קיבוץ • ישיבת הסדר • ישיבה קטנה לאומית • ישיבה תיכונית • ישיבה תיכונית חרדית • ישיבת שילוב • מכינה קדם-צבאית • ישיבה אוניברסיטה • ישיבה ציונית |  |
| תקופות בישיבה | זמן אלול • זמן חורף • זמן קיץ • בין הזמנים |
| בעלי תפקידים | ראש ישיבה • משגיח • ר"מ • משיב • משפיע • משגיח קטן |
| מושגים בחיי הישיבה | עילוי (לימוד) • ליל שישי • ליל תיפח • משמר • אלטער בחור • צ'ונטיה • שיעור כללי • סדר (ישיבה) • סדר מוסר • עיון ובקיאות • חברותא |
| שונות | גיוס בני ישיבות • ועד הישיבות |
| לקטגוריה • לפורטל |
הרב **אריה ליב לופיא**ן *(*מוכר בשם: *רֶבּ לֵייבּ*; ה'תר"ע, 1910 - ז' באלול ה'תשל"ט, 30 באוגוסט 1979) היה רב וראש ישיבה אנגלי-אורתודוקסי יליד ליטא. בנו של רבי אליהו לופיאן. חידושיו נקבצו בספר "נאות אריה".

כיהן במשך למעלה מעשרים שנה כראש ישיבת גייטסהד באנגליה.

ביוגרפיה
--------

אריה ליב לופיאן נולד בעיר קלם, אז באימפריה הרוסית וכיום בליטא. אביו, הרב אליהו לופיאן היה רב בישיבת אור תורה בעיר.

בגיל הנעורים למד בישיבת אור ישראל בסלבודקא אצל רבי יחזקאל ברשטין, ובישיבת טלז אצל רבי יוסף ליב בלוך ורבי חיים רבינוביץ.

בשנת ה'תרפ"ט, 1929, היגרה משפחתו ללונדון באנגליה, שם עבר ללמוד בישיבת "עץ חיים". בשנת ה'תרצ"ח, 1938, התחתן עם ציפה לבית לוי, ביתו של משה לוי. הזוג התגורר בלונדון, שם נולדו ילדיהם הראשונים.

בשנות הארבעים, עברו אריה ליב וציפה לצפון-מזרח אנגליה, לקהילה היהודית בעיר גייטסהד, ובשנת 1948 הוא החל ללמוד בכולל האברכים בגייטסהד בראשות רבי אליהו אליעזר דסלר, ובמקביל החל למסור שיעורים בתלמוד בישיבת בית יוסף בגייטסהד.

בראשית שנות החמישים, רבי אריה ליב הציע לגיסו רבי אריה זאב גורביץ להצטרף לצוות הישיבה של גייטסהד שהתרחבה אז בעקבות גל פליטים שבאו לאנגליה לאחר מלחמת העולם השנייה. הרב גורביץ נענה להזמנה, והצטרף לצוות.

רבי אריה ליב התמנה כראש ישיבת גייסטהד בשנת 1952. בתקופתו גדלה הישיבה ושילשה את מספר תלמידיה והפכה להיות אחד המרכזים התורניים הגדולים באירופה.

משפחתו
------

* בנו, רבי גרשון לופיאן כיהן כרב ודיין בלונדון, נפטר ב-2014
* ביתו, שרה נישאה לרב אברהם גורביץ ראש ישיבת גייטסהד

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי אריה ליב לופיאן באתר "אישי ישראל"
* רבי אריה ליב לופיאן באתר Geni
**Cycles** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-53 של סינטרה וה-26 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1968.

האלבום יצא לאור עשרה חודשים לאחר האלבום Francis A. & Edward K. היה זה פרק הזמן הארוך ביותר בו לא הוציא סינטרה אלבום בחברת ההקלטות שלו. וזאת אם לא לוקחים בחשבון את תרומתו לאלבום שירי חג המולד, The Sinatra Family Wish You a Merry Christmas, אותו הוציא עם משפחתו בחודש ספטמבר.

זהו האלבום העצמאי הראשון של סינטרה המבוסס על מקצבי הפופ והרוק. האלבום מתרכז בווריאציות מתוזמרות לשירי פופ/רוק מוכרים מסוף שנות ה-60. התזמורת מאורגנת כך שהגיטרות, הבאס ומערכות התופים מנגנים בעדינות ובצורה שאינה מתבלטת. סינטרה שר מבחר שירי רוק-פולק, כולל שיריהם של ג'וני מיטשל, "Both Sides Now", וגלן קמפבל, "By the Time I Get to Phoenix" ו-"Gentle on My Mind". סינטרה הגיב לשירים ולתזמור השקט בשירה שקטה גם כן, אך שלא כאלבומיו עם אנטוניו קרלוס ז'ובים, שניחנו בניואנסים שונים, כאן השקט נבע משירה מאופקת ועצורה.

משתתפים
-------

* פרנק סינטרה - קולות
* דון קוסטה - מארגן, מלחין
* בילי מיי - מנצח

רשימת השירים
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Rain In My Heart | 3:21 |
| 2. | From Both Sides, Now | 2:55 |
| 3. | Little Green Apples | 4:59 |
| 4. | Pretty Colors | 2:34 |
| 5. | Cycles | 3:10 |
| 6. | Wandering | 2:46 |
| 7. | By the Time I Get to Phoenix | 3:54 |
| 8. | Moody River | 2:34 |
| 9. | My Way of Life | 3:07 |
| 10. | Gentle On My Mind | 3:21 |
| **משך כולל:** | **32:41** |

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Cycles באתר MusicBrainz
* Discogs Cycles באתר Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: fabc3a19-0d1a-3ea8-a64c-c3eb5a3f6a3f

 |
**אריה לְבָבִי** (3 ביוני 1912 – 1 בפברואר 2009) היה דיפלומט ישראלי ומנכ"ל משרד החוץ.

חייו
----

לבבי נולד בשם **אריה לייבמן** בווילנה שבליטא, ובעקבות מהפכת 1917 עבר עם משפחתו לגרמניה, בה היה פעיל בתנועת "הבונים" ולמד פילוסופיה, מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטאות דנציג והיידלברג. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל, וב-1935 סיים לימודי מוסמך בפילוסופיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התיזה שכתב זיכתה אותו בפרס אחד העם. בין השנים 1936–1938 עסק בנוטרות והיה חבר מערכת "דבר". לאחר מכן יצא בשליחות הסתדרות העובדים הכללית ומרכז "החלוץ" למספר חודשים לגרמניה, כדי לשכנע את יהודיה לעזוב. ב-1938 הוא גורש, כשעל צו הגירוש חתם אדולף אייכמן. 

בשובו לארץ החל לעבוד במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. עם קום המדינה הצטרף למשרד החוץ. בתפקידו הראשון שימש מנהל בפועל של מחלקת מזרח אירופה, ועם פתיחת צירות ישראל בברית המועצות שימש בה יועץ מקצועי לצירים גולדה מאירסון ומרדכי נמיר. עם חזרתו מונה למנהל מחלקת מזרח אירופה ושימש בתפקיד עד מינויו לסמנכ"ל המשרד. בשנת 1952 היה חבר משלחת ישראל לעצרת ארגון האומות המאוחדות. בין השנים 1954–1958 כיהן כציר ישראל ביוגוסלביה וישב בבלגרד.

בשנת 1958 מונה לשגריר ישראל בארגנטינה ושגריר לא תושב בפרגוואי. בתפקיד זה חתם במאי 1960 על הסכם הסגרה בין ישראל וארגנטינה, ימים ספורים קודם לחטיפתו של אדולף אייכמן על ידי המוסד. בעקבות מקרה זה הוכרז כפרסונה נון גראטה והושב לארץ. לאחר מכן מונה לסמנכ"ל משרד החוץ.

בשנת 1965 מונה למנכ"ל משרד החוץ. לבקשתו סיים את תפקידו בשנת 1968 ומונה לשגריר ישראל בשווייץ, תפקיד שבו כיהן עד 1975. נפטר בפברואר 2009 ונקבר בהר המנוחות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריה לבבי** בוויקישיתוף
* אורי דרומי, דיפלומט מצפוני מאוד, באתר הארץ, 13 בפברואר 2009
* אריה לבבי (1912-2009), דף שער בספרייה הלאומית

| מנכ"לי משרד החוץ |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ולטר איתן • יעקב צור (טשרנוביץ) • חיים יחיל • אריה לבבי • גדעון רפאל • מרדכי גזית • אברהם קדרון • שלמה אבינרי • אפרים עברון • יוסף צ'חנובר • דוד קמחי • אברהם טמיר • יוסי ביילין • ראובן מרחב • יוסף הדס • אורי סביר • איתן בנצור • אלון ליאל • אבי גיל • יואב בירן • רון פרושאור • אהרון אברמוביץ' • יוסי גל • רפאל ברק • ניסים בן שטרית • דורי גולד • יובל רותם • אלון אושפיז • רונן לוי |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281737705171
* GND: 1218255188
* ISNI: 0000 0000 4337 7255
* LCCN: no91005815
* NTA: 074014757
* RERO: 02-A011745642
* VIAF: 30056208
* WorldCat: lccn-no91005815

 |
בניין האוניברסיטה באפריל 2007
בניין "הטירה" של האוניברסיטה באפריל 2007
**האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה** (באיטלקית: **Università degli Studi di Scienze Gastronomiche**) היא מוסד אקדמי בינלאומי בצפון איטליה. הקמפוס שוכן בברה (אנ'), עיר בנפת קונאו בצפון-מערב פיימונטה. היא נוסדה על ידי קרלו פטריני, מייסד תנועת מזון איטי בשנת 2004, כאוניברסיטה הראשונה שמוקדשת ללימוד הקשר בין אוכל לתרבות.

אתר האוניברסיטה
---------------

האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה נמצאת ב-Pollentia, בפרוורי ברה, איטליה, ושם היא שוכנת בשני מבני משק משופצים מהמאה ה-19, Agenzia di Pollenzo ו-Cascina Albertina. ה-Agenzia, שכיום נראית כמו טירה קטנה, מחולקת לארבעה חלקים: האוניברסיטה, מסעדת "גואידו" לה כוכב במישלן, מרתף יין (Banca del Vino) ו-Albergo dell'Agenzia, מלון אלגנטי ואולם כנסים. מבני המנהלה של האוניברסיטה וחדרי הלימוד משתרעים בין שני הבניינים. הסטודנטים מתגוררים במרחק של 10 קילומטרים מ-Pollenzo, בעיר ברה, איטליה.

תוכניות הלימודים
----------------

האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה מציעה תוכנית לתואר ראשון בת שלוש שנים (תואר ראשון במדעי הגסטרונומיה, בן 180 שעות לימוד אקדמיות), שתי תוכניות לימודים בנות שנה אחת כל אחת לתואר שני (גסטרונומיה ותיירות איטלקית, תרבות ותקשורת המזון, כל תוכנית בת 60 שעות לימוד אקדמיות), ותוכנית לתואר שני בת שנתיים (תואר שני בקידום וניהול המורשת התיירותית והגסטרונומית, בת 120 שעות לימוד אקדמיות).

פרט לתוכנית בת השנתיים, הסטודנטים לומדים במשולב מדעי הרוח (היסטוריה של האוכל, אסתטיקה של המזון), מדע וטכנולוגיה של האוכל (בכלל זה מדעי התזונה, עקרונות מולקולריים של המזון, אגרואקולוגיה, חקלאות אורגנית ואתנוביולוגיה), אנתרופולוגיה, סוציולוגיה, תקשורת וכלכלה של האוכל. בנוסף לשיעורים בכיתה ובבית, הסטודנטים נדרשים להשתתף במחקר שדה ברחבי אירופה והעולם. במהלך הלימוד הסטודנטים פוגשים חוואים מקומיים, יצרני מזון, ופרופסורים שמסבירים לעומק על כל מוצר, מסורתו ודרך יצורו. הסטודנטים גם שוהים ומבקרים באזורי יצור המזונות, נוכחים בפרקטיקות מקומיות ומסורתיות וטועמים מגוון רחב של מאכלים ומשקאות אזוריים. כך הם משלבים עבודה תאורטית ומעשית כאחד.

בעוד שכמה מהקורסים ניתנים באנגלית, מעודדים את הסטודנטים להיות בעלי ידע טכני רחב באיטלקית ובאנגלית גם יחד.

פעילויות חוץ לימודיות
---------------------

האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה עורכת בחודש אוקטובר כנס "טרה מדרה" (Terra Madre - רשת של קהילות אוכל, שכל אחת מהן מוקדשת להפקת מזון איכותי ובר-קיימא) דו-שנתי במסגרת אירועי "סלון דל גוסטו" בטורינו. מעודדים את כל הסטודנטים לקחת חלק ולהשתתף בסדנאות ובסמינרים הרבים המעניינים אותם. פעילות נוספת מחוץ לתוכנית הלימודים היא כנס ה-Slow Fish הדו-שנתי בג'נובה באביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה (באיטלקית ובאנגלית)
* אתר האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה
* האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה, ברשת החברתית פייסבוק

* האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה, ברשת החברתית טוויטר

* האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה, ברשת החברתית אינסטגרם


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9229 4149
* LCCN: no2008121853
* VIAF: 135258937
* WorldCat: lccn-no2008121853

 |
**משק צוריאל** הוא מותג ישראלי בבעלות החברה המרכזית לייצור משקאות קלים. מחלבת משק צוריאל פעלה עד 2019 למרגלות הר תבור שבגליל התחתון. המחלבה ייצרה מוצרי חלב, ובדגש על מוצרים מחלב עיזים.

היסטוריה
--------

משק צוריאל הוקם בשנת 1951 בשדה אילן שבגליל התחתון. המשק החקלאי של משפחת צוריאל התמחה בגידול פרות לחלב. במשך השנים מכרה משפחת צוריאל את תוצרת החלב שלה לתנובה.

בשנת 1987, החלו הבנים של המשק, הדור השני, לחפש דרכים נוספות לנצל את עודפי החלב שהיה להם, ואז החליטו להתחיל לייצר מוצרי חלב בעצמם.

על מנת ללמוד כיצד מכינים גבינות איכותיות, נסע אחד הבנים, אשר צוריאל, לשווייץ. לאחר ששב אל הגליל, חיפש גם השראה מקומית, אותה מצא אצל הבדואים - גבינת הלאבנה. לאחר שצבר ניסיון החל לייצר גבינת לאבנה והתחיל לשווק אותה.

עם השנים החלו במשק צוריאל לייצר מגוון גבינות, כגון גבינות מלוחות (גבינה צפתית, גבינה בולגרית, וגבינת פטה עיזים), יוגורטים, גבינות לאפייה, ועוד. תחילה היו עיקר המוצרים עשויים מחלב בקר, אך בהמשך החלה משק צוריאל לייצר גם מוצרי חלב סויה ומוצרי חלב עיזים. משק צוריאל הייתה החלוצה בתחום מוצרי חלב הסויה, עם מוצרים כמו טופו וטופוטי (ממרח על בסיס סויה בסגנון שמנת).

בשנת 2007 נרכשה המחלבה על ידי "טרה", הנשלטת בידי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים.

המחלבה הייתה תחת כשרות בד"ץ אגודת ישראל ובאמצע 2017 עברה להכשר הרב ווסטהיים.

בחודש פברואר 2019 החלה חברת טרה בסגירת המחלבה, אם כי שמרה את השימוש במותג והמשך היצור של מוצרי מותג זה עבר למחלבה הראשית של טרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* משק צוריאל - האתר הרשמי של החברה
* לא בוכים על חלב שנשפך, באתר TimeOut, מאי 05, 2014.
* ארוחת ערב גלילית - מתכונים עם מוצרי חלב של משק צוריאל, באתר מאקו.
* שרון בן דוד, מחלבת משק צוריאל מביאה את הגליל לשולחן, באתר מגזין את, 3 באוגוסט 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  **משק צוריאל בגליל: גבינות בולגריות וצפתיות**, עיתון המודיע, 26 באפריל 2013
2. ↑  "הסיפור של משק צוריאל". אורכב מ-המקור ב-2015-12-09.
3. ↑  אילנית חיות, ‏טרה רוכשת את מחלבת משק האחים צוריאל בכ-4.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 28 באוגוסט 2007
4. 1 2  גולן חזני, טרה סגרה את מחלבת משק צוריאל, פיטרה 70 עובדים, באתר כלכליסט, 6 בפברואר 2019
**נהר דבד** (בארמנית: **Դեբեդ**, בגאורגית: **დებედა**, דֶבֶּדה) הוא נהר בארמניה ובגאורגיה, שבחלקו משמש גבול טבעי בין ארמניה וגאורגיה (כ-12 ק"מ). מוצאו במפגש הנהרות דזוראגט ופאמבק, ליד הכפר דסר (Dsegh) שבמחוז לורי, צפון ארמניה.

בגאורגיה מהווה הנהר יובל ימני של נהר חראמי (ხრამი) שנשפך בסופו של דבר לנהר הקורה.

אורכו של הנהר הוא 178 ק"מ (כולל פאמבק) כאשר 152 ק"מ מתוכו זורם בארמניה. אגן הניקוז של הנהר משתרע על 4,050 קמ"ר. היישובים בהם או לידם עובר הנהר הם - בארמניה: דסר (Դսեղ, כפר הולדתו של המשורר הארמני הוואנס טומאניאן), אודזון (Odzun), שאנאהין (Սանահին, כפר שבה נותרו עדיין שרידים של גשר אבן מעל נהר הדבד), אלוורדי, הר'פאט (Հաղպատ, כפר), אחטלה (Ախթալա, עיירה). בגאורגיה, סאדאחלו (სადახლო, כפר).

בארמניה משמשים מי הנהר להשקיה ויצירת אנרגיה.

לקריאה נוספת
------------

* השירות הסטטיסטי הלאומי של רפובליקת ארמניה, מאפיינים גאוגרפיים של רפובליקת ארמניה (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דבד** בוויקישיתוף
* אנוש סרקיסיאן (ואנאדזור), חששם של הארמנים מהנהר שלהם, 14.1.2005 (באנגלית)
* קניון של נהר דבד, באתר FindArmenia.com (באנגלית)
**הקדש ציבורי** הוא מוסד משפטי, חוקי, המסדיר נכסים המיועדים למימוש למטרות ציבוריות, בעלות אופי הומניטרי, בתחום החינוך, התרבות, המדע, הבריאות, הדת, הצדקה, הביטחון והספורט. על מנת להקים הקדש ציבורי יש צורך במקדיש (בעל הנכס), בנכס (מקרקעין או כספים), ובנאמן. כמו כן צריכה להיות מוגדרת מטרה ציבורית.

רשם ההקדשות
-----------

 ערך מורחב – **רשם ההקדשות**  

רשם ההקדשות היא יחידה הפועלת במסגרת משרד המשפטים ותפקידה להסדיר באופן חוקי את פעילותם הנדבנית של תורמים פרטיים, באמצעות **רישום ההקדשות** ב"פנקס ההקדשות הציבוריים", ו**הפעלת פיקוח על פעולות הנאמנים**. רשם ההקדשות פועל בליווי של בתי המשפט. רשם ההקדשות ממונה על ידי שר המשפטים. לפי סעיף 25 לחוק הנאמנות, לתפקיד ימונה עובד מדינה הכשיר לכהן כשופט שלום.

### רישום ההקדש

הנאמן חייב להודיע לרשם ההקדשות, תוך שלושה חודשים מיום שהיה לנאמן, על קיומו של ההקדש הציבורי. אי מתן הודעה מהווה עבירה פלילית. ההודעה לרשם מוגשת על טופס מיוחד, בצירוף כתב ההקדש המקורי וכתב הסכמה של הנאמן למינויו. פרטי ההקדש יירשמו ב"פנקס ההקדשות" הפתוח לעיון הציבור. הרשם יפרסם "הודעה על רישום הקדש" ברשומות וישלח לנאמן אישור בדבר הרישום.

### ניהול ההקדש

* **שמירת נכסי ההקדש** - נאמן חייב לשמור על נכסי הנאמנות, לנהלם ולפתחם ולפעול להשגת מטרות הנאמנות, באמונה ובשקידה כפי שאדם סביר היה נוהג באותן נסיבות והוא מוסמך לעשות את כל הנדרש לשם מילוי תפקידו.

נאמן של כמה נאמנויות, לא יבצע פעולות ביניהן. נאמן אינו רשאי להאציל מתפקידיו לזולתו, אך אין בכך כדי למנוע העסקת אדם, כדרוש למטרות הנאמנות.
* **הפרדת נכסים** - על הנאמן להפריד בין נכסי הנאמנות לנכסיו ולהחזיקם בדרך המאפשרת להבחין ביניהם.
* **השקעת כספי ההקדש** - הנאמן חייב להשקיע את כספי הנאמנות שאינם דרושים לצרכיה השוטפים, בהתאם ל"תקנות הנאמנות (דרכי השקעת כספי הקדש ציבורי), ה'תשס"ד - 2004".
* **דיווח ומתן מידע** - הנאמן חייב לנהל את חשבונות הנאמנות ולהגיש לרשם דין וחשבון על ענייני ההקדש במועד ובדרך שקבע שר המשפטים. הנאמן חייב למסור לרשם, לפי דרישתו, מידע והעתקי מסמכים בכל הנוגע לענייני ההקדשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנחיות מנהליות להתנהלות הקדשות ציבוריים לפי חוק הנאמנות, באתר משרד המשפטים
* עיון בפנקס הקדשות ציבוריים באתר גיידסטאר
* **אברהם קפלן**, להקדש הציבורי בישראל, באתר דעת
* הודעה בדבר רישום הקדשות ציבוריים לפי חוק הנאמנות, **רשומות** - ילקוט הפרסומים הממשלתי (1 ביולי 2008)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סעיף 26 א' לחוק
2. ↑  סעיף 31 לחוק, (בתוספת פירוט העונשים)
3. ↑  סעיף 10 א'-ד' לחוק
4. ↑  סעיף 3 ג' לחוק
5. ↑  סעיף 29 לחוק

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
**פרנסיס היגבי קייס** (באנגלית: **Francis Higbee Case**‏; 9 בדצמבר 1896 – 22 ביוני 1962) היה פוליטיקאי ועיתונאי אמריקאי, שכיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית מטעם מדינת דקוטה הדרומית, ראשית בבית הנבחרים (1937-1951) ואחר כך בסנאט (1951-1962).

ביוגרפיה
--------

קייס נולד בעיר אוורלי שבצפון איווה, בנם של מרי אלן (לבית גרניס) והכומר הרברט ליוולן קייס. בגיל 13 עבר עם הוריו לעיירה סטורגיס שבדקוטה הדרומית, שם השתקעו. לאחר שסיים את לימודיו בבתי הספר הציבוריים, למד באוניברסיטת וסליאן דקוטה וב-1920 סיים לימודיו באוניברסיטת נורת'ווסטרן. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית, ובהמשך שירת בכוחות המילואים של צי ארצות הברית ושל צבא ארצות הברית.

מיד לאחר תום לימודיו האקדמיים, החל בקריירה בת 15 שנה כעורך עיתונים. עד שנת 1922 היה עוזר העורך הראשי של העיתון אפוורת' הראלד (Epworth Herald) בשיקגו. בשנים 1922–1925 היה כתב הטלגרף והעורך של ה"דיילי ג'ורנל" ברפיד סיטי שבדקוטה הדרומית. בשנים 1925–1931 היה העורך והמוציא לאור של העיתון "הוט ספרינגס סטאר". לבסוף, משנת 1931 עד שנבחר לקונגרס היה העורך והוציא לאור של "הקאסטר כרוניקל" בעיירה קוסטר שבדרום דקוטה הדרומית.

קייס נכנס לפוליטיקה של ארצות הברית ב-1934 כאשר התמודד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית אם כי ביום הבחירות הכלליות הפסיד למועמד המפלגה הדמוקרטית. עם זאת, ב-1936 הוא נבחר לבית הנבחרים וכיהן שם במשך שבע תקופות כהונה, שהן 14 שנה. לפני כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה בעקבות ההתקפה על פרל הארבור בידי האימפריה היפנית, היה קייס תומך מתון באידאולוגיית ההתבדלות. קייס עזב את בית הנבחרים ב-1951 עם היבחרו לסנאט.

ב-1950 החליט קייס להתמודד לסנאט של ארצות הברית ובבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית גבר על ג'ון צ'נדלר גורני. בבחירות הכלליות הוא ניצח את ג'ון א. אנגל הדמוקרטי, וקיבל 63% מקולות הבוחרים. בקדנציה הראשונה שלו בסנאט שימש כיו"ר הוועדה לענייני מחוז קולומביה של הסנאט בשנים 1953–1955, והיה תומך בשלטון עצמאי רחב יותר במחוז הפדרלי. ב-1954 היה חבר בוועד לחקירת צנזור הסנאטור ג'וזף מקארתי. קייס נבחר מחדש לסנאט ב-1956, במערכת בחירות צמודה ביותר בה קיבל יריבו קנת' הולום 50.8% מהקולות.

קייס היה ידוע כסנאטור מתון שמטרתו העיקרית הייתה להרחיב את תשתית הכבישים והנתיבים המהירים בארצות הברית, במיוחד בדקוטה הדרומית. אגם פרנסיס קייס, לאורך נהר המיזורי, קרוי על שמו והוא מאגר המים ה-11 בגודלו בארצות הברית. קייס הצביע בעד חוק זכויות האזרח מ-1957 ומ-1960. ביוני 1962 נפטר קייס כתוצאה מהתקף לב במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד אשר בבת'סדה שבמרילנד. מותו היה חודשים ספורים בטרם הסתיימה כהונתו השנייה בסנאט, והוא נטמן בבית העלמין הלאומי בלאק הילס בסטורגיס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנסיס קייס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרנסיס קייס, מסמך מאת South Dakota Historical Society Press (באנגלית)
2. ↑  פרנסיס ה. קייס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6120 1915
* LCCN: n87870666
* NARA: 10571033
* SNAC: w6xw8f5t
* US Congress: C000221
* VcBA: 495/161417
* VIAF: 33524709
* WorldCat: lccn-n87870666

 |
סיסטו, נסיך בורבון-פארמה
**פרשת סיסטו** (בגרמנית: **Sixtus-Affäre**) הוא הכינוי שניתן לניסיון של קרל הראשון, קיסר אוסטריה להוציא את האימפריה האוסטרו-הונגרית ממלחמת העולם הראשונה באמצעות כריתת הסכם שלום עם מדינות ההסכמה. הפרשה קרויה על שמו של סיסטו, נסיך בורבון-פארמה - גיסו של הקיסר, אשר תיווך בינו לבין מדינות ההסכמה.

רקע
---

ב-28 ביוני 1914 נרצחו ביריות בעיר סרייבו פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואשתו סופיה, דוכסית הוהנברג. הפרשה הובילה למשבר יולי, אשר במהלכו שלחה האימפריה האוסטרו-הונגרית אולטימטום תקיף לממלכת סרביה, ומשזה לא נענה, פתחה אוסטריה במלחמה כנגד סרביה. כך פרצה מלחמת העולם הראשונה. עד מהרה הצטרפו האימפריה הרוסית, צרפת, בריטניה, בלגיה ואיטליה למלחמה לצד סרביה, והקיסרות הגרמנית, בולגריה והאימפריה העות'מאנית לצד אוסטריה. באביב 1917 התקרבה המלחמה לשנתה הרביעית, ואוסטריה כבר מאסה בה. קרל הראשון, קיסר אוסטריה החליט לחתור לשלום נפרד עם מדינות ההסכמה.

המגעים
------

הקיסרית זיטה כתבה מכתב לאחיה סיסטו, נסיך בורבון-פארמה אשר שרת כקצין בצבא הבלגי, והזמינה אותו לבוא לבקר בחשאי בווינה. אמם, מריה אנטוניה, העבירה את המכתב לידיו באופן אישי. קרל גם הוא יצר קשר עם סיסטו דרך שווייץ הנייטרלית. בהסכמת הצרפתים והבריטים, סיסטו הגיע לווינה עם תנאים מוכנים מראש. מדינות ההסכמה סירבו לנהל משא ומתן על הסכם שלום נפרד עם אוסטריה, אלא דרשו הסכם גם עם גרמניה. צרפת דרשה לקבל חזרה את אלזס ולורן מידי גרמניה, את שיקום עצמאותה של בלגיה, וכן דרשה שהאימפריה העות'מאנית תמסור את קונסטנטינופול לידי האימפריה הרוסית. לקרל לא היו בעיות עם תנאים אלו, שלא נגעו ישירות לאימפריה שלו, והוא שלח מסר סודי ובלתי רשמי לנשיא צרפת, אשר בו הוא מודיע על הסכמה עקרונית לשלוש נקודות אלו. קרל הבטיח להשתמש "בכל האמצעים ובכל ההשפעה האישית שלי". אולם גרמניה סרבה לנהל משא ומתן על אלזס-לורן, ולנוכח הצלחות מעצמות המרכז בחזית המזרחית וההתמוטטות הצפויה של רוסיה, סרבה בכלל לדבר על הסכם שלום. סיסטו המשיך במאמציו, ואף פגש את ראש ממשלת בריטניה דייוויד לויד ג'ורג' בלונדון. לויד ג'ורג' הסכים להגיע להסכם נפרד עם אוסטריה, אולם עמדו לו למכשול מפקדי הצבא הבריטי אשר סירבו להסכים לכך.

סיום המגעים
-----------

באפריל 1918 נחתם הסכם ברסט-ליטובסק, אשר סיים את הלחימה בחזית המזרחית. בעקבות כך, נשא שר החוץ האוסטרו-הונגרי, הרוזן צ'רנין נאום בו הוקיע את ראש ממשלת צרפת ז'ורז' קלמנסו כגורם האחרון העומד בפני השלום באירופה. קלמנסו זעם, ופרסם את מכתביו של קרל אליו ואת מאמציו להגיע להסכם שלום מאחורי גבם של הגרמנים. אלו האחרונים זעמו, ואף התעוררו חששות לפלישה גרמנית לאוסטריה. צ'רנין טען שהדרך היחידה להציל את המצב תהיה התפטרות של קרל, אולם קרל סירב וצ'רנין הוא זה שהתפטר. קרל שלח הודעה לווילהלם השני, קיסר גרמניה בו הודיע לו כי סיסטו לא הוסמך להציג את המכתב ואת הצעות השלום, וכי אוסטריה מעולם לא שקלה להסכים להפקעת אלזס-לורן ובלגיה מידי גרמניה. הגרמנים הסכימו לסלוח, אולם דרשו מעורבות יתר של אוסטריה במלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרשת סיסטו (בגרמנית)
**שרי מצרי** (נולדה בשנת 1987) היא אלופת ישראל בשחייה 3 פעמים ברציפות (2002–2004), במשחה ל-200 מטר פרפר ובעלת 3 מדליות כסף מהמכביה השבע עשרה (2005).

ביוגרפיה
--------

מצרי התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב כפר המכביה.

### 2002

#### אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכתה מצרי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:19.76 דקות, לפני מירב פינקלשטיין מהפועל ירושלים (2:28.18 דקות) ומור פליישמן ממכבי וייסגל רחובות (2:31.30 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.43 דקות, אחרי ורד בורוכובסקי ממכבי אשדוד (1:00.39 דקות) ולפי טל שפייזר מהפועל ירושלים (1:05.51 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 1:05.30 דקות.

### 2003

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2003 זכתה מצרי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:20.25 דקות, לפני מור פליישמן (2:22.47 דקות) ויבגניה בבין מהפועל ירושלים (2:28.12 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.52 דקות, אחרי ורד בורוכובסקי (59.90 שניות) ומור פליישמן (1:05.21 דקות).

### 2004

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2004 זכתה מצרי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:19.16 דקות, לפני מור פליישמן (2:20.21 דקות) ורותם פלד מבני הרצליה (2:22.45 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר, אחרי רותם פלד (1:04.58 דקות) וסהר אלוני 1:05.03 דקות.

### 2005

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק במרץ 2005 זכתה מצרי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.87 דקות, לפני עמית עברי (1:04.24 דקות) וירדן שר (1:05.01 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.71 דקות, לפני מור פליישמן (2:21.72 דקות) וירדן שר (2:22.13 דקות).

בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו ביולי אותה שנה זכתה מצרי ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.38 דקות, אחרי פייטון ג'ונסון מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 1:02.45 דקות ולפני טל שפייזר (1:05.67 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם סיגל סימסולו, אסאלה חלאג' ומאיה פינקלר בתוצאה של 4:25.87, אחרי ארצות הברית (4:25.82 דקות) ולפני אוסטרליה (5:02.82 דקות). כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" במשחה ל-100 מטר פרפר תוצאה של 1:04.55 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:22.23 דקות, אחרי רבקה שמוק מארצות הברית (2:21.37 דקות) וירדן שר (2:22.22 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* שרי מצרי, באתר Swimrankings

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי שטיפט, שני שיאים ישראלים חדשים באליפות ישראל, באתר ONE, ‏7 באוגוסט 2002
**ברנז** (**Berneuse** או **la Berneuse**) הוא הר במערב האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,045 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ.

גאוגרפיה
--------

ההר הוא חלק מאחד מרכסי טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, וטור דה מאיה ומסתיים מעל עמק הרון בהרים וטור ד'אאי וברנז עצמו.

על צלעו הדרומית של ההר שוכנת העיירה לזאן ומצפונו הפסגות טור ד'אאי וטור דה מאיה.

בפסגתו נמצא אגם יאקה (Lac Yaka) ובסמוך לפסגה נמצא אגם ד'אאי (Lac d'Aï).

תחבורה
------

ניתן להגיע עד לפסגת ההר במעלית גונדולה היוצאת מהעיירה לזאן. 

קיימות תוכניות שעדיין לא אושרו להאריך את קו הרכבת אגל-לזאן שיגיע עד הפסגה וכך יוכלו להגיע ישירות לפסגת ההר ללא צורך במעבר רגלי בין הרכבת לרכבל כפי שצריך היום.

תיירות
------

בימי החורף ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה[דרושה הבהרה] וניתן להמשיך ממנו ברכבלים נוספים לפסגות הסמוכות טור ד'אאי וטור דה מאיה.

בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע מפסגת ההר לאגמים הרבים הפזורים סביב, וכן לרדת לעיירה לזאן.

בפסגת ההר ישנה מסעדה מסתובבת (Restaurant tournant de la Berneuse) ממנה ניתן לראות את רכסי האלפים הברניים והאלפים השבליים הסמוכים וכן את אגם ז'נבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנז** בוויקישיתוף
* Leysin אתר הרכבל לזאן-ברנז
* ברנז באתר Hikr
* אתר למסלולי הליכה