recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**היינריך קונריד** (באנגלית: **Heinrich Conried**; 3 בספטמבר 1855 – 27 באפריל 1909) היה במאי תיאטרון יהודי-אמריקאי ממוצא אוסטרי. בשנת 1876, החל קונריד את קריירתו בתחום המשחק בווינה, שם מונה למנהל התיאטרון *Stadttheater Bremen*. בשנת 1878, עבר להתגורר בניו יורק, שם נשאר למשך שארית חייו. במרוצת השנים ניהל קונריד מספר תיאטראות דוגמת *Wallack's Theatre*‏ (1878–1881), *Bowery Theatre*‏ (1881–1882), *New York Concert Company*‏ (1882–1883) ו-*Irving Place Theatre*‏ (1883–1903). בשנת 1903, מונה קונריד למנהל המטרופוליטן אופרה בניו יורק. את התפקיד סיים קונריד ב-1908 לאחר פרישתו.

ביוגרפיה
--------

קונריד נולד ב-3 בספטמבר 1855, בעיירה ביילסקו-ביאלה, באוסטריה (כיום פולין) לאב יהודי. כנער, למד בבית ספר מקומי בשם "Realschule" בווינה. לאחר לימודיו, החל קונריד לשחק בתיאטרון "בורגתיאטר". בגיל 21, הפך למנהל התיאטרון "Stadttheater Bremen". בתקופתו, התפרסם התיאטרון בעיר, עד שקונריד קיבל אות כבוד מעיריית וינה לפועלו למען קידום התיאטרון. ב-1878, בהצעתו של אדולך נוינדרף, שהיה מנהל תיאטרון בארצות הברית, עבר קונריד לניו יורק.

בעת שכיהן כמנהל התיאטרון "מטרופוליטן אופרה", העלה קונריד את האופרה "פרסיפל", משל ריכרד וגנר. הדבר הכעיס את אשתו של ריכרד, קוזימה, ששלחה מברק זועם לקונריד. קוזימה טענה לזכויות היוצרים על היצירה אך מאמציה היו לשווא והאופרה הועלתה כמתוכנן. ב-1 במאי 1908, פרש קונריד מניהול התיאטרון לאחר שלקה בבעיות ראייה. הוא נפטר ב-27 באפריל 1909 משבץ מוחי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינריך קונריד** בוויקישיתוף
* היינריך קונריד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף הורביץ, **Moral Fire: Musical Portraits from America's Fin de Siècle**, University of California Press, 2012, עמ' 78

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286698005171
* GND: 116655577
* ISNI: 0000 0000 4879 4912
* LCCN: nr2003031428
* SNAC: w6bk1q6j
* VIAF: 32753970
* WorldCat: lccn-nr2003031428

 |
לוח קליעה למטרה מורכב ממעגלים קונצנטריים
סדרה של מצולעים קונצנטריים
**עצמים קונצנטריים** הם עצמים בעלי מרכז משותף (**קונצנטריות** היא מחזור, חוג בתוך חוג), עצמים אלה עשויים להיות דומים זה לזה (למשל: סדרה של **מעגלים קונצנטריים**), או שונים זה מזה, אך בכל זאת בעלי מרכז משותף (למשל: סדרה של מצולעים משוכללים החסומים כולם במעגל נתון). במישור עצמים קונצנטריים אינם חופפים, אך במרחב תלת-ממדי ייתכנו עצמים דו-ממדיים קונצנטריים וחופפים (למשל: אוסף מעגלים העוברים דרך הקוטב הצפוני והקוטב הדרומי - לכולם מרכז משותף, שהוא מרכז כדור הארץ).

פגיעת אבן במאגר מים יוצרת גלי רוחב, הנראים כמעגלים קונצנטריים שמרכזם הוא מקום פגיעת האבן במים.

סמלים
-----

* מעגלים קונצנטריים מופיעים בסמליהם של חילות אוויר רבים, ובהם חיל האוויר הצרפתי וחיל האוויר המלכותי.
* בלוח התמרורים הישראלי מצוין מרכז העיר או האזור בסמל שבו מעגלים קונצנטריים אחדים.
* סמל תנועת סובוד מורכב משבעה מעגלים קונצנטריים, חתוכים לשבע גזרות.

בספרות התורנית
--------------

האיור המלווה את פירוש התוספות
התוספות במסכת סוכה מציגים שיטה לחישוב שטח העיגול: בתוך המעגל יוצרים בחוטים סדרה של מעגלים קונצנטריים, ממרכז העיגול ועד שפתו. את סדרת המעגלים חותכים ברדיוס שלו. ייווצרו לנו חוטים רבים, כאשר הראשון הוא הכי ארוך, וכל אחד ואחד פוחת אורכו מעט מקודמו. לאחר יישור החוטים נוצר משולש שווה-שוקיים. את המשולש חותכים מהקודקוד לבסיס, ואת שני המשולשים שנוצרים הופכים ויוצרים מהם מלבן. שטח המלבן (אורך כפול רוחב) הוא שטח העיגול. למעשה הנוסחה לחישוב השטח המוצגת כאן היא היקף כפול רדיוס חלקי שתיים. השיטה המוצגת בתוספות היא שיטתו של רבי אברהם בר חייא.

בגאולוגיה
---------

פסי זרימה. דייק. ים הגשמים.

באדריכלות
---------

מטרופולין. צ'וגה זנביל. רובע התעלות מהמאה ה-17 באמסטרדם. נווה שאנן (תל אביב).

בבוטניקה
--------

בצל. בננה. גזעול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עצמים קונצנטריים** בוויקישיתוף
* עצמים קונצנטריים, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוח התמרורים, באתר של משרד התחבורה, עמ' 72
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ח', עמוד א'
**אולגה אלקלעי** (בסרבית: **Олга Алкалај**;‏ 23 בנובמבר 1907 – 15 במרץ 1942) הייתה עורכת דין יהודייה, פעילה למען זכויות נשים וחברה בפרטיזנים היוגוסלביים בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה.

קורות חיים
----------

אולגה אלקלעי נולדה ב-23 בנובמבר 1907 בבלגרד, סרביה. עורכת דין שנולדה לאחת המשפחות הספרדיות הוותיקות והמכובדות בבלגרד. בזמן שלמדה בבית הספר למשפטים באוניברסיטת בלגרד, היא הייתה פעילה בתנועת הסטודנטים המהפכנית והפכה לחברה במפלגת הקומוניסטים של יוגוסלביה (LCY) בשנת 1937. היא ביקשה למזג אג'נדות סוציאליסטיות ופמיניסטיות, וסייעה לייסד את מדור הנוער של תנועת הנשים בבלגרד.

כמו כן, בהוראת המפלגה, היא כיהנה גם במערכת של העיתון הפמיניסטי Žena danas (האישה של היום). לאחר שעברה את מבחן לשכת עורכי הדין בתחילת שנות ה-30, היא פתחה משרד בעריכת דין בבית הוריה, כשהיא הגנה על חברי המפלגה הקומוניסטית הבלתי חוקית בבית המשפט. בסוף 1940 היא נבחרה כחברה בוועדה המקומית הזמנית של המפלגה הקומוניסטית בבלגרד ושימשה גם כמזכירת המפלגה באזור. גם כקומוניסטית וגם כיהודיה, היא מצאה את עצמה במצב רעוע בסרביה הכבושה בידי הנאצים, אך היא המשיכה במעורבותה בעבודה בלתי חוקית תוך שימוש בזהות בדויה.

בדצמבר 1941 היא נעצרה, עונתה ונשלחה למחנה הריכוז סַיְימישטֶה (Sajmište), מחנה הריכוז היהודי. זמן קצר לאחר מכן, היא נרצחה במשאית גז ב-15 במרץ 1942.

בעיר בלגרד קיים רחוב על שמה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yugoslavia, Jewish Women's Archive (באנגלית)
2. ↑  Prva digitalna mapa Srbije, PlanPlus.rs (בסרבית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אולגה אלקלעי"**.
**סיימון דוויסון פס** (באנגלית: **Simeon Davison Fess**;‏ 11 בדצמבר 1861 – 23 בדצמבר 1936) היה מורה ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. ייצג את מדינתו, אוהיו, בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-1913 עד 1923, ובסנאט של ארצות הברית מ-1923 עד 1935.

ביוגרפיה
--------

פס נולד בחווה ליד הארוד (אנ'), אוהיו, ארצות הברית להנרי וברברה (הרינג) פס. הוא למד בבתי הספר שבמדינתו וסיים את לימודיו באוניברסיטת אוהיו הצפונית (אנ') ב-1889, ושנה לאחר מכן נישא לאווה ס. תומאס. לאחר שסיים את לימודיו לימד היסטוריה ומשפטים באוניברסיטה וכן עבד בהנהלתה מ-1889 עד 1896. ב-1894 סיים פס את לימודיו במחלקה למשפטים של אוניברסיטת אוהיו הצפונית ושימש כדקאן המחלקה מ-1896 עד 1900. בשנים 1900–1902 היה סגן נשיא האוניברסיטה. פס עזב לאילינוי ללימודי תואר שני אך גם כדי להיות מרצה באוניברסיטת שיקגו מ-1902 עד 1907. לאחר מכן שב לאוהיו והיה נשיא אנטיוכיה קולג' (אנ') מ-1907 עד 1917.

עוד בעת כהונתו כנשיא אנטיוכיה קולג', ב-1912, היה פס נציג בוועידה החוקתית של המדינה וכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית מ-4 במרץ 1913 עד 3 במרץ 1923. הוא כיהן כיו"ר ועדת החינוך והעבודה של בית הנבחרים במהלך הקונגרסים ה-66–67. ב-1922 הודיע כי לא יתמודד מחדש על מקומו בבית הנבחרים, אלא בבחירות לסנאט של ארצות הברית, ניצח בהן, וכיהן כסנאטור מטעם אוהיו מ-4 במרץ 1923 עד 3 בינואר 1935. הוא כיהן כיו"ר ועדת הספריות של בית הנבחרים (אנ') במהלך הקונגרסים ה-69–72, וכמצליף הרוב בין 1929 עד 1933. פס פעל למען בחירתו מחדש של הנשיא המכהן דאז הרברט הובר בטענה שהוא "המנהיג הגדול ביותר של ארצות הברית בזמן השלום", אולם לבסוף הובר הפסיד לפרנקלין דלאנו רוזוולט בבחירות לנשיאות שהתקיימו ב-1932. הוא ניסה להיבחר לכהונה שלישית בסנאט ב-1934, אך נכשל.

פס היה מתודיסט, עורך, סופר וחבר תנועת הבונים החופשיים ואבירי פיתיאס (אנ'). הוא מת בוושינגטון די. סי. בגיל 75 ונקבר בבית הקברות גלן פורסט שביילו ספרינגס (אנ'), אוהיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיימון פס** בוויקישיתוף
* סיימון פס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיימון פס, באתר Find a Grave

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007354734405171
* BnF: cb17828357n (data)
* GND: 1055647597
* ISNI: 0000 0000 8451 2193
* LCCN: n91080582
* NARA: 10626976
* SNAC: w63b5xbr
* SUDOC: 131456180
* Trove: 1171417
* US Congress: F000096
* VIAF: 45944194
* WorldCat: lccn-n91080582

 |
**פלאשט** (מצרפתית: **Flechette**, כלומר "חץ קטן") הוא כדור טנק נ"א (נגד אדם) שהפגז שלו מכיל חימוש רסס בדמות אלפי חיצי מתכת קטנים. הפלאשט פותח לשימוש טנקי הפטון בזמן מלחמת וייטנאם, נגד כוחות הגרילה. 

חיצי פלאשט של חיל האוויר השווייצרי

אופן פעולה
----------

פגז הפלאשט מכיל בתוכו כחמשת אלפים חיצי פלדה שאורכם כ-3.75 סנטימטרים. אנשי הצוות בטנק מכוונים את זמן הפיצוץ של הפגז באמצעות מערכת ידנית על ראש הפגז, כך שהפיצוץ יתרחש כ-30 מטר לפני המטרות. בצה"ל נעשה שימוש גם במערכת אוטומטית, המזינה את המידע אל המנגנון ישירות ממערכת בקרת האש של הטנק. מנגנון ההשהיה מופעל מרגע ירי הפגז. בשלב הסופי של מעוף הפגז, מופצת אבקה צהובה שמסמנת לצוות הטנק את מיקום הפגיעה ושבריר שנייה לאחר מכן הפגז מתפוצץ ומפזר את אלפי החיצים. אפשרות נוספת לשימוש היא "פעולה מיידית" המשמשת לטווחים קרובים. כוונון מנגנון ההשהיה למצב זה גורם לכך שפיזור החיצים יתרחש ברגע יציאת הפגז מקנה תותח הטנק.

הפלאשט בצה"ל
------------

הפלאשט הגיע לצה"ל במלחמת יום הכיפורים, כשאלפי פגזים נשלחו על ידי האמריקאים במסגרת הרכבת האווירית שהופעלה על ידם בזמן המלחמה.

צה"ל השתמש בפגזים במהלך מלחמת לבנון הראשונה וגם בשהות בלבנון שאחרי המלחמה. הטנקים ירו פגזי פלאשט אל עבר חוליות מחבלים שזוהו בשטחים פתוחים, בטכניקת ירי ששילבה גם פגזים מעיכים (נפיצים).

במהלך האינתיפאדה השנייה היה הפגז בשימוש ברצועת עזה, אך לא ביהודה והשומרון.
בעקבות ביקורת ציבורית, החליט צה"ל על הפסקת השימוש בפגזי הפלאשט, ומעבר לפגזי הרקפת מתוצרת תע"ש.

כשהפלאשט הגיע לישראל הוא עבר שינויים קלים להתאמתו לתנאים הישראלים. בתוך הפלאשט יש 4 קומות שבתוכן מפוזרים 7,000 חיצים. 
הפלאשט מסודר בצורה כזו שכאשר הוא משוגר מן הלוע, הוא מסוחרר ואף מתפרק באוויר בסחרור כך שהחיצים מסודרים במין V בזמן המעוף כאשר החלק החד יותר מופנה כלפי האנשים שאליהם כוון הירי.

הביקורת על השימוש בפלאשט
------------------------

ארגוני זכויות אדם מתנגדים לשימוש בפלאשט, מכיוון שלטענתם הוא גורם נזק וסבל שאינו הכרחי. עם זאת השימוש בפלאשט אינו אסור על פי האמנה הבין-לאומית להגבלת השימוש באמצעי לחימה קונבנציונליים, עליה חתמה ישראל ב-1995.

ב-27 באפריל 2003 עתר ארגון רופאים לזכויות אדם לבג"ץ נגד שר הביטחון, בדרישה לקבוע כי השימוש בפגז אינו חוקי. העתירה נדחתה בהרכב של שלושה שופטים (מישאל חשין, אליהו מצא ואסתר חיות). בפסיקתם קבעו השופטים כי "השימוש בתחמושת זו אינו אסור על-פי דיני המלחמה, ולכן בקשת העותרים אינה יכולה להתקבל".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלאשט** בוויקישיתוף
* אפרת וייס ופליקס פריש, בג"ץ: צה"ל יוכל להשתמש בפגזי ה"פלאשט", באתר ynet, 27 באפריל 2003
**צירוף מקרים** הוא מצב שבו בין שני מאורעות חסרי קשר נוצרת זיקה הנחשבת למעניינת. צירוף המקרים הופך למעניין יותר כאשר הזיקה נוצרת בין שתי סדרות של מאורעות. בקרב אנשים מאמינים קרוי לעיתים צירוף מאורעות טוב בשם **נס**, ויש הרואים בצירוף מקרים השפעה של כוח על-טבעי.

תורת ההסתברות והסטטיסטיקה מאפשרות לבחון עד כמה מקרי צירוף מקרים נתון, כלומר מה ההסתברות שצירוף מקרים זה אכן יקרה. בניתוח של צירוף מקרים נדרש גם הבנה של משמעותו. ההסתברות שאדם מסוים יזכה בפרס הראשון בהגרלת פיס מסוימת (המוכרת מיליון כרטיסים) היא 1 למיליון, כלומר הסתברות נמוכה ביותר. ההסתברות לזכייה בשבוע כלשהו בידי מי שמנוי על ההגרלה במשך 20 שנה, ולכן משתתף באלף הגרלות, היא 1 לאלף, כך שזהו צירוף מקרים פחות נדיר. ההסתברות שאדם כלשהו יזכה בהגרלה מסוימת (בהנחה שכל הכרטיסים נמכרו) היא 1 (ודאות), כך שבעצם הזכייה אין כל צירוף מקרים.

ללא ניתוח הסתברותי נאות, מאורעות עלולים להיראות אינטואיטיבית כצירופי מקרים מופלאים, אך לאחר ניתוח כזה מתברר שמדובר בתוצאה שכלל איננה מפתיעה. דוגמה נפוצה לכך היא פרדוקס יום ההולדת, המגלה כי במסיבה שבה משתתפים 23 אנשים לפחות, ההסתברות שלשניים מהם יש יום הולדת באותו יום גבוהה מחצי, כלומר זהו צירוף מקרים בנאלי, אף שברגע שקיומו מתברר, הוא מעורר התפעלות. 

בפולקלור מקובלת הגישה לפיה תגליות מדעיות רבות התגלו באקראי, כתוצאה מצירוף מקרים מופלא, וללא כל כוונה לכך. עיון מעמיק מגלה שתפיסה כזו שגויה. בדרך כלל תגליות מתרחשות לאחר מידה כזו או אחרת של מחקר מקדים, אם כי לעיתים אכן המזל שיחק תפקיד מסוים, מצומצם ביותר, בהשגתן (ראו הרחבה בערך תגלית).

> 
> אולי אין בכך פלא, שכן המזל משנה תכופות את כיוונו והזמן אינסופי, שאותם אירועים מתרחשים שוב ושוב. שכן אם המון היסודות אינו מוגבל, יש למזל שפע חומר ליצור ממנו צרופי מקרים. ואם, מצד שני, מוגבל מספר היסודות מהם אירועים נארגים הרי שאותם מקרים צריכים להתרחש פעמים רבות כיוון שהם נוצרים ע"י אותם גורמים.
> יש הנהנים ללקט מקריאה או משמיעה התרחשויות מקריות הנראות כפרי השגחה מחושבת ומכוונת. הם הבחינו, למשל, ששני אנשים נודעו בשם אטיס, האחד סורי והשני ארקאדי ושניהם נהרגו מפגיעת חזיר בר. היו שני סקיפיו: בידי האחד נכבשה קרתגו במלחמה אחת ובידי השני נהרסה עד היסוד במלחמה שנייה.
> טרויה נכבשה בידי הרקולס בשל סוסיו של לאומדון, ע"י אגממנון בעזרת סוס העץ ובפעם השלישית ע"י כארידמון משום שסוס נפל בשער ומנע מהטרויים לסגור את השער במהירות מספקת. שתי ערים נקראו על פי בשמיהן הטובים : איוס וסמירנה ואומרים שהומרוס נולד באחת מהן 
> ומת בשנייה. על דוגמאות אלו נוסיף שהנועזים שבמצביאים, אלו שזכו להישגים בזכות מיומנות וכישרון היו בעלי עין אחת בלבד: פיליפוס, אנטיגונוס, חניבעל והאיש עליו כתבתי את הפרק הזה, הוא סרטוריוס
> 
> 
> 
> — פלוטרכוס, חיי סרטוריוס
>

ראו גם
------

* דילוגי אותיות בתורה
* חוק ליטלווד
* פוסט הוק ארגו פרופטר הוק
* דז'ה וו
* צירוף המקרים של לינקולן וקנדי

קישורים חיצוניים
----------------

* מייקל שרמר, נס ברחוב ההסתברות באתר סיינטיפיק אמריקן
* יוסי לוי, מה באמת קורה בלוטו הבולגרי?, באתר "נסיכת המדעים"
* צירוף מקרים, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283907505171

 |
תבנית {{תוכנית טלוויזיה}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**דברי ימי המהפכה הרוסית** (ברוסית: **«Хроники русской революции»**) היא סדרת דרמה היסטורית רוסית, בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי, שמשודרת בשירות הסטרימינג START. הסדרה מגוללת את סיפורה של מהפכת 1905, מהפכת פברואר ומהפכת אוקטובר ומכסה אירועים מההיסטוריה של רוסיה בשנים 1905—1924. מככבים בה יורה בוריסוב, יבגני טקאצ'וק, ‎ניקיטה יפרמוב, יוליה ויסוצקאיה, ניקיטה קרטאייבה, אלכסנדר מיזב, טימופיי אוקרוייב ואחרים.

עלילה
-----

הסדרה מתרחשת בשנים 1905-1924: מהמהפכה הרוסית הראשונה ועד למותו של ולדימיר לנין ועלייתו של סטלין לשלטון. ההיסטוריה של רוסיה בתקופת הזמן הזו מתפתחת על רקע עימות רגשי בן 20 שנה בין ארבע דמויות בדיוניות. הסדרה מחולקת לארבעה פרקים, שנקראים "השחר", "האצה", "פירוק" ו"חשבון".

שחקנים ודמויות
--------------

* יוליה ויסוצקאיה — אינסה ארמנד
* ניקיטה יפרמוב — ניקולאי השני
* יבגני טקאצ'וק — ולדימיר לנין
* יורה בוריסוב
* ניקיטה קרטאייבה
* אלכסנדר מיזב
* טימופיי אוקרוייב

קישורים חיצוניים
----------------

*
**דב שגב-שטיינברג** (נולד ב-9 בדצמבר 1956) הוא דיפלומט ישראלי, המכהן כשגריר ישראל ביאנגון, מיאנמר מ-2022. בעבר כיהן בין היתר כקונסול כללי במומבאי, כראש הנציגות הישראלית בקטר, וכשגריר ישראל בדרום אפריקה ובפינלנד.

ביוגרפיה
--------

דב שגב-שטיינברג נולד בתל אביב להורים ניצולי שואה. אביו עלה מפולין ב-1948 במסגרת גח"ל, ואימו עלתה מהונגריה ב-1949. הוא גדל ברמת גן, סיים את לימודיו התיכוניים במגמה המזרחנית בתיכון בליך, ושירת באגף המודיעין בצה"ל ביחידת חצב. לאחר שחרורו משירות סדיר וקבע, החל ב-1980 לימודי ספרות ערבית והיסטוריה של המזרח התיכון בעת החדשה באוניברסיטת תל אביב.

במהלך תקופת לימודיו באוניברסיטה יצא מספר פעמים, מטעם מחלקת הנוער והחלוץ של הסוכנות היהודית, להדריך נוער יהודי במחנות קיץ בארצות הברית ובגרמניה.

שגב-שטיינברג הצטרף למשרד החוץ ב-1983, וסיים קורס צוערים ב-1985. את דרכו במשרד החל כחוקר במרכז למחקר מדיני, וב-1990 יצא לשליחותו הראשונה כקונסול ישראל לדרום מערב ארצות הברית ביוסטון, טקסס.

ב-1993 עבר לקהיר, שם היה יועץ כלכלי בשגרירות ישראל במצרים עד 1995. בשובו לישראל מונה לסגן מנהל מחלקת אוטונומיה פלסטינית במשרד החוץ. במסגרת תפקיד זה השתתף כנציג משרד החוץ בדיוני המדינות התורמות לרשות הפלסטינית עם הקמתה, שהתקיימו בעזה.

ב-1996 יצא לשירות בן שנתיים בבייג'ינג כסגן שגרירת ישראל בסין, אורה נמיר. ב-1999 מונה קונסול כללי במומבאי, הודו, שם שירת לאורך 4 שנים כנציג ישראל למערב ודרום הודו. בינואר 2001 השתתף בארגון פעולות הסיוע של ישראל לנפגעי רעידת האדמה בגוג'ארט. בשנת שירותו האחרונה במומבאי היה "זקן הסגל הקונסולרי" בעיר.

ב-2003 מונה לעמוד בראש הנציגות המסחרית של ישראל בקטר. בשובו לישראל ב-2005 מונה כמנהל מחלקת מצרים במשרד החוץ.

דב שגב שטיינברג בפגישת שר החוץ האסטוני סוון מיקסר עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, 2017
ב-2008 מונה שגב-שטיינברג לשגריר ישראל בדרום אפריקה ושגריר לא-תושב בלסוטו,סוואזילנד, זימבבואה, בוטסואנה ונמיביה. בתפקיד זה כיהן עד 2013.

בשנים 2016–2020 כיהן כשגריר ישראל בפינלנד ושגריר לא-תושב באסטוניה.

ב-2021 מונה לשגריר ישראל במיאנמר והוא נשלח לכהן בתפקיד במרץ 2022. עקב ההפיכה הצבאית במיאנמר (2021) ואי-הכרת ממשלת ישראל בשלטון הצבאי שם, הוא מנוע מהגשת כתב האמנה לראש המדינה ועל-כן תוארו הרשמי "ראש נציגות" (Chargé d'affaires).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דב שגב-שטיינברג** בוויקישיתוף
* דב שגב-שטיינברג, באתר שגרירות ישראל בפינלנד
* חג של אש וקרח: חנוכה קר בלפלנד, באתר ישראל היום, 12 בדצמבר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  Israel dispatches aid to India - India, ReliefWeb (באנגלית)
2. ↑  מינויים לשירות החוץ | מספר החלטה 3304, באתר GOV.IL
3. ↑  מינויים בשירות החוץ | מספר החלטה 1004, באתר GOV.IL
4. ↑  אוריאל בארי, ‏לראשונה: מונה שגריר ישראלי לבחריין, באתר "סרוגים", 2 בספטמבר 2021
5. ↑   ציוץ של שגרירות ישראל במיאנמר ברשת החברתית אקס (טוויטר), 15 במרץ 2022 (בבורמזית)
6. ↑  About the Embassy, embassies.gov.il
**סואו אואה** (ביפנית: **大江 季雄**;‏ 2 באוגוסט 1914 – 24 בדצמבר 1941) היה אתלט יפני, זוכה מדליית ארד אולימפית (ברלין 1936) בקפיצה במוט.

ביוגרפיה
--------

אואה נולד וגדל בנאצ'יקאצורה שביפן.

### 1934

במשחקי אליפות המזרח הרחוק שנערכו במנילה שבפיליפינים זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.96 מטר.

### 1935

באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט שנערכה באוגוסט זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.10 מטר.

### 1936

#### מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת ברלין שנערכה באוגוסט זכה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.25 מטר, אחרי ארל מידוס מארצות הברית (4.35 מטר) ושוהיי נישידה מיפן (4.25 מטר). אואה ונישידה עברו את אותו גובה, וסירבו להתחרות זה מול זה על-מנת להגיע להכרעה, ובהחלטת הנבחרת היפנית זכה נישידה במדליית כסף ואואה במדליית ארד, בהסתמך על כך שמספר הפסילות של נישידה היה נמוך יותר משל אואה. התחרות מתועדת בסצנה בסרט אולימפיה שבוים והופק על-ידי לני ריפנשטאהל. עם הגעתם ליפן, חצו השניים את המדליות שלהם, ויצרו שתי מדליות שחצי מהן עשוי מכסף וחצי מהן עשוי מברונזה.

בשנה זו קבע שיא יפן של 4.34 מטר.

### 1937

בשנה זו שבר פעם נוספת את שיא יפן, וקבע תוצאה של 4.35 מטר - שיא שהחזיק כ-21 שנים.

חיים אישיים ומותו
-----------------

בשנת 1939 הצטרף לצבא היפני הקיסרי, וב-24 בדצמבר 1941 נהרג בפעילות מבצעית במנילה שבפיליפינים.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה במוט: 4.35 מטר (1937)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סואו אואה** בוויקישיתוף

* סואו אואה, באתר olympedia.org
* סואו אואה, באתר Track and Field (גברים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Olympians who took matters into their own hands when they weren't allowed to share their medal באתר אינדפנדנט, 8 באוגוסט 2016 (באנגלית)
2. ↑  Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War באתר Sports Reference (באנגלית)
3. ↑  「戦没オリンピアン」を追う 広島市立大の曾根名誉教授 באתר The Nikkei, ‏ 16 באוגוסט 2018 (ביפנית)
הרב **עקיבא פישר** (ה'תקע"ח, 1818 – י"ח בשבט ה'תרנ"ד, 1894) היה רב הונגרי, אב בית הדין של העיר טט.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת ה'תקע"ח בכפר לובשבריני שבהונגריה כבן בכור לרב מרדכי ליב, ששימש כרב וכרופא, ולאמו ממשפחת רוזנר. בגיל צעיר עברה משפחתו לאובודה, שם למד תורה אצל אביו ואצל חכמי המקום. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת פרשבורג, אצל החתם סופר, שגם הסמיך אותו לרבנות ולהוראה. בסביבות שנת 1840 (ה'ת"ר) נישא לדבורה בילא, בתו של הרב צבי הרש רוזנבוים-הירש, ששימש לאחר מכן כרבה של אירשה (נתאחד עם הכפר אלברטי, וכיום נקרא אלברטירשה), אחיו של הרב עמרם רוזנבוים ובנו של הרב משה נחום רוזנבוים. הם עברו למזטור ושם נולד להם בנם הראשון, הרב צבי פישר, לימים רבן של אסוד וויינערן.

באייר ה'תר"ה (1845) מונה לרבה של אוק, וכחדשיים לאחר מכן עבר להתגורר בעיר. בשנת ה'תר"ח מונה לרבה של טט, שליד העיר גיור, שבמחוז גיור-מושון-שופרון.

בזמן הקרע ביהדות הונגריה, נמנה עם הרבנים האורתודוקסים, ביניהם החתם סופר, הרב הלל ליכטנשטיין והרב עקיבה יוסף שלזינגר, במלחמתם כנגד הנאולוגים והמשכילים. חתם על הקמת מחזיקי הדת, שהוקמה על ידי הרב שמעון סופר, בנו של החתם סופר.

הרב פישר היה מוכר באזורו, והיה מקבל שאלות רבות מכל המחוז.

בי"ג בשבט ה'תרמ"ה (1885) נפטרה אשתו דבורה, וכשנה וחצי לאחר מכן התחתן עם אשה אלמנה מפרשבורג (ברטיסלאבה).

ביום חמישי, י"ח בשבט ה'תרנ"ד, נפטר הרב עקיבא פישר, בגיל 76. הוא נקבר ביום ראשון שלאחר מכן בעירו טט.

הרב היה עני מרוד, וכבר בגיל צעיר סבל מלקות ראייה.

משפחתו
------

על פי מסורת המשפחה, צאצא של הרב אדם בעל שם. בנוסף, צאצא למהר"ל מפראג, של הרב מנחם נחום מצ'רנוביל, מייסד חסידות צ'רנוביל, של הרב גרשון אשכנזי, רבה של וינה, של הרב מנחם מנדל קרוכמל, של מהר"י וייל, מהר"ם מרוטנבורג, רבי יהודה החסיד, רש"י ועוד.

הרב התחתן פעמיים, אך זכה לילדים רק מאשתו הראשונה, דבורה. היו להם 10 ילדים, 4 בנים ו-6 בנות.

מבניו:

* הרב צבי (ה'תר"א, 1841 – י"ד באדר ב' ה'תרס"ב, 1902) – רבן של הערים אסוד וויינערן.
* הרב עמרם – (בערך ה'תרי"ג – י"ח בניסן ה'תרפ"ה, 1925) אב בית דין יינק
* הרב משה נחום (ה'תרט"ו – ט' בניסן ה'תרע"ג) – תלמיד וחכם ומורה בפרשבורג. מחותנו היה הרב דוד ניימן-לאקנבך
* חיה שטרן (בערך ה'תרי"ז – ?) נישאה למשה יום טוב ליפמן שטרן. סבתו של הרב עקיבא אייזנברג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקיבא פישר** בוויקישיתוף
* עקיבא בן מרדכי ליב פישר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  רפאל בן יעקב הלפרין, **אטלס עץ חיים - יב**, באתר אוצר החכמה
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  עקיבא בן מרדכי ליב פישר, **עטרת עקיבא**, באתר אוצר החכמה
3. 1 2  נתן צבי פרידמן, **אוצר הרבנים**, באתר אוצר החכמה
4. 1 2  שמחה בונם דוד סופר, **מזכרת פאקש - ב**, באתר אוצר החכמה
5. ↑  ישכר בעריש גרינפלד - שמעון הירשלער, **משפחת השמעוני**, באתר אוצר החכמה
6. ↑  יצחק יוסף כהן, **חכמי הונגריה והספרות התורנית בה**, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
7. ↑  קטלוג מכירה פומבית, **יודאיקה ירושלים - טבת תשע"ג**, באתר אוצר החכמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308221405171
* ISNI: 0000 0004 0268 0791
* LCCN: nr2005016632
* VIAF: 298563902
* WorldCat: lccn-nr2005016632

 |
מצלמת GoPro מזוודת באפוד של קצין ביטחון
GoPro Hero 4 Silver Edition.
צולל עם מצלמת GoPro
**GoPro** הוא מותג של מצלמות אקסטרים ושם כולל למצלמות שמצלמות וידאו אך אינן מצלמות וידאו רגילות. מצלמות האקסטרים מתאפיינות בממדים קטנים, משקל נמוך ועמידות גבוהה לנוזלים וזעזועים בהשוואה לרוב מצלמות הווידאו. השימוש המרכזי במצלמות האקסטרים כולל GoPro נעשה בתחומי ספורט כגון צלילה, סקי, גלישה, צניחה חופשית, רכיבה על אופניים, נהיגה אתגרית וספורט אתגרי אחר, בהם המצלמה מאפשרת לתעד מהלכים, ביצועים, ואף דקות פעילות רבות. המצלמות מפותחות ומיוצרות על ידי חברת Woodman Labs שבסיסה בסן מת'יאו, קליפורניה, אשר משווקת עבור המצלמות גם אביזרים כגון תושבות לקסדה או לכידון אופניים, ערכת צלילה, מסך LCD ושלט להפעלה מרחוק.

את המימון הראשוני לחברה גייס וודמן, המייסד והבעלים של החברה, באמצעות מכירת חגורות וחרוזים מהרכב המסחרי שלו. בשנת 2004 החלה החברה למכור מצלמות פילם 35 מ"מ. לאחר מכן התפתחה המצלמה למצלמה דיגיטלית אשר מקליטה קטעי וידאו בני 10 שניות.
בעקבות הדגם הזה פותחה מצלמה בעלת 3 מגה פיקסל, ולבסוף הדגם אשר נמכר כיום המספק וידאו בהבחנה גבוהה.
שלושת דגמי ה-HERO המוצעים כיום למכירה על ידי החברה בעלי עדשה קבועה, וכוללים מסך קטן הנמצא בחזית, ומאפשר גישה לתפריט הנשלט באמצעות הלחצנים.
המצלמה מאפשרת צילומי וידאו וסטילס ברזולוציה גבוהה, וכן כוללת אפשרויות של צילום ברצף וצילום עצמי. המצלמה המוכרת ביותר[דרוש מקור] של החברה היא ה- +HERO3 העמידה למים בעומק של עד 40 מטר, ומאפשרת צילום סטילס באיכות 10 מגה פיקסל (12 MP ב-BLACK EDITION) ו-10 תמונות לשנייה, ווידאו ברזולוציה גבוהה (1080p60). בנוסף ישנה אפשרות לשליטה במצלמה בשלט רחוק מבוסס אינטרנט אלחוטי.

בישראל נעשה שימוש במצלמה גם בתיעוד מבצעי בה המצלמה מותקנת על קסדות הלוחמים ומתעדת את הלחימה. שימוש כזה נעשה בצה"ל ובמשטרת ישראל (לרבות הימ"מ) ומאפשר ביצוע תחקיר מבצעי והפצת תיעוד מהקרבות לצרכי הסברה ישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **GoPro** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של GoPro (באנגלית)
* GoPro, ברשת החברתית פייסבוק

* GoPro, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* GoPro, ברשת החברתית אינסטגרם

* GoPro, ברשת החברתית טיקטוק

* GoPro, סרטונים בערוץ היוטיוב

* GoPro, באתר פינטרסט

* נמרוד צוק, בורסה באקסטרים: יצרנית המצלמות GoPro תונפק בוול סטריט השבוע, באתר כלכליסט, 23 ביוני 2014
* ניצן סדן, תמונות קשות: GoPro מורידה תחזיות הכנסה ומפטרת מאות עובדים, באתר כלכליסט, 8 בינואר 2018
* GoPro With Nick Woodman, באתר Malakye.com
* גו פרו מאז ועד היום באתר גופרו הירו

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  אתר הבית
3. ↑  מפרט טכני של HERO3+ Silver Edition

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007396899905171
* ISNI: 0000 0004 6045 8486
* LCCN: n2014047171
* VIAF: 309828324
* WorldCat (עם VIAF): 309828324

 |
סיסמת פרסום לכאן 11 המבוססת על פעולת השרשור
**שרשור** היא פעולה בינארית בין שתי מחרוזות, שתוצאתה היא מחרוזת שלישית, שבה מוצמדת המחרוזת השנייה בהמשכה של הראשונה. אם נסמן את פעולת השרשור בסימן +, מתקיים, למשל, 'ויקי' + 'פדיה' = 'ויקיפדיה'. 

פעולת השרשור אינה קומוטטיבית, שהרי, למשל, 'ויקי' + 'פדיה' ≠ 'פדיה' + 'ויקי'. פעולת השרשור היא פעולה אסוציאטיבית, כלומר לכל שלוש מחרוזות a,b,c מתקיים a+(b+c) = (a+b)+c. איבר היחידה לפעולת השרשור הוא המחרוזת הריקה (שנסמנה בשני גרשים (בודדים) צמודים, ''), כלומר לכל מחרוזת a מתקיים a+'' = ''+a = a. האיבר היחיד באוסף של מחרוזות שיש לו איבר הופכי הוא המחרוזת הריקה. בהתאם לכך, האוסף של מילים סופיות באלפבית X, ביחס לפעולת השרשור, הוא מונואיד (זהו **המונואיד החפשי** על X, ראו חבורה חופשית).

בשפות טבעיות רווחת פעולה של שרשור מורפמות ליצירת מילים חדשות והטיות של מילים קיימות. דוגמה: המילה האנגלית unbreakable מורכבת משרשור של שלושה צורנים: un+break+able. כך גם המילה העברית 'וכשכתבנו' = 'ו' + 'כש' + 'כתב' + 'נו'.

פעולת השרשור ממומשת בשפות תכנות רבות, כחלק מהכלים לטיפול במחרוזות. האופרטור מסומן בדרכים שונות, ובהן:

* סימן חיבור (+) – BASIC, ויז'ואל בייסיק, פסקל, JavaScript, Java, פייתון, C sharp
* אמפרסנד (&) – עדה, BASIC, ויז'ואל בייסיק
* שני קווים ניצבים (||) – PL/I
* נקודה (.) – פרל, PHP

קישורים חיצוניים
----------------

* שרשור, באתר MathWorld (באנגלית)
בתורת M, המונח "**ממברנה**" או "**קרומית**" (**Membrane**), בקיצור "**רומית**" או "**Brane**", מוגדרת כ-"גוף", "מרחב-זמן" או "יריעת עולם". לצורך העניין, ברנה, בעלת P ממדים. הממברנות ממוספרות על פי מספר הממדים המרחביים שלהן. לדוגמה: שתי ברנות (כל אחת היא מיתר) הנפגשות יוצרות ממברנה אחת. כלומר, ברנה אחת היא מיתר, שתי ברנות הן ממברנה אחת המכילה 2 ממדים (כלומר, ערך ה-P של הממברנה שווה ל-2). לפי חוקיות זו, שתי ממברנות יוצרות 4 ממדים (כך ש-P=4) וכן הלאה.

ממברנות שימושיות לתיאור מרחבים בעלי יותר מארבעת הממדים הידועים לנו במרחב-זמן, והן יכולות לכלול בתוכן אפילו 11 ממדים ויותר (בתורת העל-מיתר, ממברנות יכולות להיכל עד 26 ממדים). לכן, תאוריית הממברנות לוקחת חלק חשוב בתחום תורות "מרחב-זמן" - כמו תורת M המציעה כי קיימים יותר מארבעה ממדים ב-"מרחב-זמן", וכמו כן תורת העל-מיתר ותאוריות נוספות. למעשה, התאוריות הללו הן חלק מתורת ההפרעות במיתרים. הממברנות מוגדרות כהפרעה במרחב (הפרעה באחידות של המרחב, כמו אדוות מים באגם - הגלים משתנים וגורמים להפרעה במשטח ה-"מרחב-זמן" של הממברנה), והן לוקחות חלק חשוב בתורת ההפרעות - מפני שהן בעצם עצמים המשתרעים על גבי P ממדים במרחב. בנוסף לכך, המיתר של תורת המיתרים מוגדר כבעל 2 ממדים בתנועתו השווה לממברנה אחת היכולה להיצמד לאובייקטים רב-מימדיים כמו ממברנת דיריכלה הפועלת כמו שטיח האוסף שערות שבמקרה זה היא ממברנה האוספת מימדים על ידי התמזגות עם מיתרים פתוחים.

ממברנות בתורת מיתרי העל
-----------------------

בתיאוריה, 2 ברנות מהוות מיתרים. עד לשנות ה-90 נעשה גלוי לעין שהתאוריה יכולה להתרחב כדי לכלול בתוכה מספר גבוה יותר של מימדים באובייקטים. בצורה אופיינית האובייקטים הללו לא מופיעים בתורת ההתפלגות.

מלבד מהמיתר היסודי (F- String) של תאוריית המיתרים והדואליות המגנטית, האובייקט בעל חמישה ממדים (NS5-Brane), הסוג של הממברנה שהרבה מדענים חקרו היא ממברנת דיריכלה אשר יכולה להתמזג עם מיתרים פתוחים. סוגים שונים של ממברנת דיריכלה או (D-brane) יכולה להימצא בתאוריות אחרות.

התפתחות תאוריית הממברנות
------------------------

בעשורים האחרונים התאוריה על הממברנה מתפתחת הרבה, ולאחרונה נמצא עוד מימד והתיאוריה שמיתר יסודי בתורת העל-מיתר הפך לממברנה דו-ממדית בשם M1 brane (או ברנת על) שהמגנטיות הדואלית שלו היא ברנת M5. הסוגים השונים של הברנות בתורת המיתרים נחשבים קשורים גם כנראה לממדי על של ברנת M5 העוטפים כמה סוגים של סיבובים.תורת ה-M טוענת כי המיתרים של האנרגיה יכולים לגדול לממברנות או ברנות גדולות יותר בגודל של היקום וגם שהמיתרים צריכים לרעוד ביותר מ-3 ממדי מרחב, וככל הנראה 6 ממדים ומימד זמן נוסף.

סוגי ממברנות ודואליות המשפיעה עליהם
-----------------------------------

* ממברנת דיריכלה
* ממברנת S
* ממברנה שחורה
* דואליות של הממברנות S, U, T

קישורים חיצוניים
----------------

* ממברנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתבשיל ירקות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו נקודה חמה.

הוטספוט עם קרבונד (צלעת חזיר)
הוטספוט פלמי
**הוּטספוט** (בהולנדית: **Hutspot**), **הושפוט** (בצרפתית: **Hochepot**) היא מנה של תפוחי אדמה מבושלים, מחית תפוחי אדמה, גזר ובצל עם היסטוריה ארוכה במטבח ההולנדי המסורתי. הוטספוט נמצא גם במטבח האינדונזי בשל הקשרים הקולוניאליים עם הולנד.

היסטוריה
--------

לפי האגדה, המתכון הגיע מהאוכל שנמצא בסירי הבישול שהותירו אחריהם חיילים ספרדים שעזבו בחיפזון לאחר סיום המצור על ליידן ב-1574 במהלך מלחמת שמונים השנים, דהיינו המרד ההולנדי. כאשר פרצו המשחררים את הסוללה של כיבוש הים הנמוכים יותר המקיפים את העיר, השדות סביב העיר הוצפו בכמטר של מים מכיוון שהם היו מעט מתחת לפני הים. החיילים הספרדים שחנו בשדות אלה נשטפו למעשה והותירו מאחוריהם את רוב הציוד שלהם, כולל על פי האגדה סירי הוטספוט מוכנים שזכתה בו האוכלוסייה הרעבה לאחר המצור של שנה.

מאפיינים
--------

הוטספוט מבושל בדרך כלל עם חזה בקר (בהולנדית: klapstuk) באותו הכלי. קלפסטוק הוא נתח בקר מגזרת הצלעות. הוא משויש בשומן ומגיב היטב לבישול איטי בסיר הוטספוט. אם קלפסטוק אינו זמין, נהוג להחליף אותו בבייקון מעושן. הגזרים המשמשים במנה הם בדרך כלל מהסוג המכונה winterpeen (גזר חורף), המעניקים למנה את הטעם הייחודי שלו שגזר רגיל אינו יכול להשתוות אליו.

היסטוריה
--------

האזכור האירופי הראשון של תפוח האדמה הוא די מאוחר ב-1537, על ידי הכובש הספרדי חואן דה קסטלנוס, ומאז הוא התפשט לאט למדי ברחבי אירופה. כך שהאגדה המקורית מתייחסת ככל הנראה למה שההולנדים כינו אז 'תפוח אדמה מתוק' או פסטינאק (pastinaak) שהוא גזר לבן. ירק זה שיחק תפקיד דומה במטבח ההולנדי לפני השימוש בתפוח האדמה כמזון יסוד.

המונח הוטספוט (שניתן לתרגם בערך כ"סיר מזועזע") דומה למונח האנגלי hotchpot ו-hochepot בצרפתית תיכונה, שניהם נהגו לזהות סוג של תבשיל בשר ושעורה. מילון אוקספורד האנגלי מתעד 'הוצ'פוט' כמונח קולינרי משנת 1440, יותר ממאה שנה לפני המצור על ליידן. בסיפור על מליבאוס (בערך 1386), ג'פרי צ'וסר כתב על "hochepoche", אך השימוש המוקדם הזה התייחס כנראה למובן המשפטי במשפט האנגלי (מתועדת מ-1292) כמיזוג של נכסים.

שימושים מאוחרים יותר במילה בהחלט התייחסו למובן הקולינרי של המונח.

מזונות דומים
------------

המנה השוודית רוטמוס - "מחית שורש" (מאכל המורכב מלפת מתובלת, תפוחי אדמה, גזר) הוא דומה, להוטספוט מלבד הבצל שמוחלף ברוטבגה (kålrot). פוֹטץ' (Potch), מנת תוספת וולשית מסורתית למנות בשר, עשויה גם היא עם פירה, גזר, רוטבגה, גזר לבן ולפעמים ירקות שורש אחרים. בבריטניה ובמדינות אחרות, מנה דומה של תפוח אדמה קצוץ, בצל ועוד מכונה האש (hash).

למרות השם הדומה, hutspot הוא מאכל נבדל מה-hutsepot הפלמי, תבשיל בשר עם ירקות לא מעוכים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוטספוט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Indonesisch Kookboek Selamat Makan* (PDF). Koninklijke Marine. 1999.
2. ↑  "The Harleian ms. 7334 of Chaucer's Canterbury tales. Ed. by Frederick J. Furnivall". University of Michigan.
**אפודה** (באנגלית: **Jersey**) הוא פריט לבוש סרוג, אשר עשוי במרבית המקרים מצמר או מכותנה. האפודה במרבית המקרים דומה לסוודר וזאת בניגוד לקרדיגן אשר דומה לז'קט, לאור הדמיון בין פריטי הלבוש המילה משמשת לא פעם כמילה נרדפת לסוודר.

בספורט
------

גופיית ספורט מודרנית, גופייה זו משמשת רוכבי אופניים
**אפודת ספורט** היא בגד ספורט, חולצה או גופייה, שלובש חבר בקבוצת ספורט, שבעזרתה ניתן לזהות לאיזו קבוצה הוא משתייך, אפודה שכזו מכילה את שמו של הספורטאי שלובש אותה ואת מספרו. קיימים מקרים בהם האפודה גם כוללת את הלוגו של הספונסר של הקבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אפודה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אפודה** |

* גיק שיק: האפודות חוזרות לחיינו בסערה, באתר וואלה!‏, 2 בדצמבר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kane, C.D.; Patil, U.J.; Sudhakar, P. (1 באוגוסט 2007). "Studies on the Influence of Knit Structure and Stitch Length on Ring and Compact Yarn Single Jersey Fabric Properties". *Textile Research Journal*. **77** (8): 572–582. doi:10.1177/0040517507078023. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**החולדה** (בגרמנית: Die Rättin) הוא רומן משנת 1986 מאת הסופר הגרמני גינטר גראס.

מבנה ותוכן
----------

עלילה הרומן נעה בין אגדות האחים גרים בפרשנות של אוסקר מאצרט, גיבור "תוף הפח", ספר מסע ורומן סוריאליסטי. הוא מכיל גם נקודות מבט קולנועיות וכמה שירים. גראס משלב כמה חוטים נרטיביים מרומנים המצליחים שלו, *תוף הפח* ודג הפוט; לצד קטעים נוספים על אסונות ימיים, טביעת *וילהלם גוסטלוף*, צופים היבטים של ספרו *Crabwalk*.

גראס הגה את הרומן כדימוי נגד למושג של גוטהולד אפרים לסינג על חינוך המין האנושי.

למספר ניתנה מתנה לחג המולד חולדה, בזמן עבודתו הוא מתבונן בה וגם מדמיין שהוא מתחיל לשוחח עימה. בחלומותיו של המספר, שנראה כאילו הוא בחללית המקיפה את כדור הארץ ההרוס, מדברת אליו חולדה ומדווחות לו על הרס האנושות והעידן הבטר-אנושי בו תופסות החולדות עמדה דומיננטית. העולם נהרס באמצעות כריתת יערות, זיהום ולוחמה גרעינית. בעולם זה כוננו החולדות ציוויליזציה חדשה המבוססת על סולידריות. ישנו גם חשד שהחולדות הובילו למלחמה הגרעינית, נמסר שנמצאו גללי חולדות במחשבי העל של 2 המעצמות הגדולות. (הרומן נכתב לקראת סוף המלחמה הקרה)

כנגד החזון הזה, מפתח המספר סיפורים משלו על האירועים שהובילו לאפוקליפסה הגרעינית, בין השאר כתסריטים לערוץ בו עובד אוסקר מאצרט, גיבור הרומן תוף הפח. שנהיה מפיק טלוויזיה ובעל פרוטסטה רגישה במיוחד. הצייר לותר מלסקאט ושיחזור יצירות משנות ה-50, מהיערות המתים והגוססים של האחים גרים. (הנזל וגרטל למשל, הם כאן יורינה ויורינגל והם הבנים התאומים של קאנצלר גרמניה), כוחם של אגדות האחים גרים וחמש נשים אהובות המרכיבות את הים הבלטי וחוקרות באופן רשמי את אוכלוסיית המדוזות המקומית ובסתר בחיפוש אחר וינטה האגדית כמקום של אוטופיה נשית. בנוסף, בין היתר, הדרדסים נמצאים בדרך היער הגרמנית ודמויתיהם של האחים גרים משתלטים זמנית על השלטון. רוב הדמויות הופיעו בספריו הקודמים של גראס.

המספר חי את נפילתה (לכאורה) של האנושות, בהתבסס על גורלם של דמויות שונות, בין השאר, אנה קולאצ'יק, סבתו של אוסקר מאצרט, שעתה היא בת 107. הדררסים הכחולים סוגדים לדמויות של אנה ואוסקר המתים ואף שואפים להידמות עליהם, גם החולדות. לכן החולדות, שואפות להקים את האנושות מחדש בצורת יצור אנושי (מטופלל) שידמה להן. אך האדם-חולדה (הווטסון-קריק) משתלט על המרחב של החולדות, לאורך הרומן, הווטסון-קריק מתרבה, גוזל משאבים ומתנהג באנוכיות, עד שהחולדות מחליטות לחסלו בנשיכות.

רקע
---

האסון הגרעיני בצ'רנוביל, שהתרחש כמה חודשים לאחר יציאת הספר, העניק לספר רלוונטיות כמעט נבואית. גראס לקח, בין היתר, את הכללתם של אנשי-עכברושים מהונדסים גנטית, ה"ווטסונ-קריקים" למחלוקות נוספות לגבי מונחי ההנדסה הגנטית. השם מרמז על פרס נובל ווטסון קריק ברפואה, ומגלי המבנה המולקולרי של חומצה דאוקסיריבונוקלאית (DNA), פרנסיס קריק וג'יימס ווטסון.

קישורים חיצוניים
----------------

* החולדה, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Günter Grass : Die Rättin | Dieter Wunderlich: Buchtipps und mehr".
קופות צדקה של קופת העיר וחסדי נעמי משמשמות לאיסוף מוצרי מזון וכסף.
רכב לאיסוף תרומות של חסדי נעמי
**חסדי נעמי!!** היא עמותת חסד ישראלית, אשר הוקמה בשנת 1984 על ידי יוסף כהן ואשתו, אז טבחי הערב של ישיבת מקור חיים בירושלים. נודעה בסיסמת הפרסום שלה "אמא, הבטחת לנו עוף לשבת!".

מאז הקמתה, תומכת חסדי נעמי במשפחות נזקקות ומסייעת ל-10,000 משפחות נזקקות באופן קבוע ומסייעת לאלפי משפחות נוספות בתקופות החגים. 
בעזרת צוות מקצועי ולמעלה מ-20,000 מתנדבים, מפעילה כיום "חסדי נעמי" כ-40 מוקדים לחלוקת מזון בכל רחבי הארץ: מבאר שבע בדרום, בני ברק ופתח תקווה במרכז ועד צפת בצפון ומסייעת לנזקקים יהודים מכל גוני הקשת הישראלית: עולים חדשים וותיקים, צברים, דתיים וחילונים.

"חסדי נעמי" מלווה משפחות נזקקות בעת משבר; משמחת ילדים חולים באמצעות פרויקטים מיוחדים בבתי החולים, מפעילה חנות גמ"ח לנזקקים ומשמחת כלות וחתנים ביום חתונתם.

מחזור הפעילות של הארגון בשנת 2010 היה 37 מיליון ש"ח, מתוכם 89% מגיע לנזקקים והשאר להוצאות פרסום וכדומה. בדיווחים הכלכליים האחרונים עד 2019 שכר שני הבכירים עמד סביבות 250,000 ש"ח בשנה לאיש (כ-20,000 ש"ח בחודש).

בשנת 2011 אתר האינטרנט של העמותה הושחת בידי פצחנים טורקים, והוצגו בו דגל טורקיה וסרט ובו נאום אנטי ישראלי בטורקית.
במהלך השנים משרדי העמותה ובית המנכ"ל אוימו ונשדדו.

במאי 2021, בעקבות המהומות בלוד בו ערבים השחיתו והציתו מספר בתי כנסת ארגנה העמותה התרמה למען שיקום בתי הכנסת שנפגעו.

בינואר 2022 אילנה קליין כתבה את השיר "זה לא סיפור, זו היסטוריה" ששרה עדן בן זקן ובהמשך הוא הופץ בפולין במסגרת מסע פרסום על ידי עמותת "חסדי נעמי", כנגד בעלי אינטרס לסלף את עובדות השואה.

פרסים ואותות
------------

* אות הנשיא למתנדב לשנת 2008.
* אות ה-40 לירושלים לשנת 2008.
* פרס מגן שר הבריאות לשנת 2005.
* פרס ירושלים לחסד לשנת 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חסדי נעמי (בעברית, באנגלית, בצרפתית ובספרדית)
* חסדי נעמי, ברשת החברתית פייסבוק

* חסדי נעמי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* חסדי נעמי, ברשת החברתית אינסטגרם

* חסדי נעמי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* חסדי נעמי, דף שער בספרייה הלאומית
* דוד חרמץ, כל יום קמחא דפסחא, באתר ערוץ 7, 1 באפריל 2004
* ידידיה בן אור, 101 חתונות מצווה, באתר ערוץ 7, 24 באוקטובר 2010
* חסדי נעמי, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמא, הבטחת לנו עוף לשבת! - על סרט הפרסומת של חסדי נעמי (אתר מזבלה - לניתוח פרסומות)
2. ↑  דו"ח כספי לשנת 2010 באתר גיידסטאר ישראל. הוצאות - 37,000,000
3. ↑  רמות השכר ובעלי התפקיד בעמותת חסדי נעמי (אתר הניתוח הכלכלי גיידסטאר)
4. ↑  האקרים טורקיים פרצו לאתר הארגון חסדי נעמי (אתר העיתון אנשים ומחשבים)
5. ↑  צביקה גרוניך, ‏רעולי פנים פרצו למשרדי 'חסדי נעמי'; הותירו נזק של אלפי שקלים, באתר כיכר השבת, 23 בפברואר 2014
6. ↑   עדן בן זקן - זה לא סיפור, זו היסטוריה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:30)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303052205171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתאגיד בינלאומי לציוד אופטיקה וצילום. אם התכוונתם לפטריארך רוסי בן המאה ה-17, ראו ניקון (פטריארך).

**ניקון** (**Nikon**) הוא תאגיד יפני רב-לאומי הממוקם בטוקיו, אשר מתמחה באופטיקה ובצילום. החברה היא יצרנית מרכזית של מצלמות, מיקרוסקופים ומשקפות.

ניקון נוסדה בשנת 1917 תחת השם Japan Optical Industries Corporation) *Nippon Kōgaku Kōgyō Kabushikigaisha*, תאגיד תעשיות האופטיקה יפן) וכיום מהווה נתח מתאגיד הענק היפני מיצובישי.

היסטוריה
--------

תאגיד ניקון נוסד בשנת 1917 כאשר שלושה מפעלי אופטיקה מובילים התמזגו על מנת ליצור חברה אחת מובילה ומקיפה ליצור מוצרי אופטיקה. במהלך עשרות השנים הבאות הפכה החברה למעצמת אופטיקה ובכך השאירה את חותמה בתחום זה במהלך המאה ה-20. בזמן מלחמת העולם השנייה הגדילה החברה את מספר מפעליה לכ-19 והעסיקה כ-23,000 עובדים בעודה מספקת משקפות, עדשות, פריסקופים ופצצות תאורה לצבא היפני. לאחר המלחמה חזרה החברה למתכונת מפעל יחיד ובשנת 1948 הוציאה לשוק את מוצר המותג, מצלמת ניקון.

בשנת 1982 החלה החברה בהקמת שלוחות בארצות הברית. תחילה בצפון ארצות הברית בבלמונט, ויסקונסין. תוך זמן קצר משכה ניקון לקוחות רבים, ופתחה שלוחה בניו יורק שכוללת מרכז מכירות ופיתוח. כיום מעסיקה ניקון כ-17,000 עובדים בכל העולם. בשנת 2006 הצהירה החברה על הפסקת יצור מצלמות הפילם ומעבר ליצור מצלמות דיגיטליות בלבד.

כיום החברה מייצרת מגוון של ציוד צילום ואופטיקה כגון מצלמות דיגיטליות, עדשות, מבזקים (פלאש), סורקי סרטי צילום, מיקרוסקופים ומשקפות.

במרץ 2011 נפגעו מספר מפעלים ראשיים בבעלותם של ניקון במהלך רעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011) שהתרחשה ביפן, וכתוצאה מכך הופסקה פעילות הייצור של מוצרי הצילום המיועדים לקהל הצלמים המקצועי.

בסוף שנת 2011 חזרו מפעלי ניקון לפעולה.

ראו גם
------

* קנון
* סוני

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ניקון** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקון
* ניקון, ברשת החברתית פייסבוק

* ניקון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ניקון, ברשת החברתית אינסטגרם

* ניקון, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר ניקון העולמי
* ניקון אסיה אתר ניקון-אסיה
* אתר הבית של הדר - המפיצה הרשמית של ניקון בישראל
* מאגר המצלמות המלא של ניקון - באתר הצילום הישראלי MegaPixel

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0621 6187
* NDL: 00295405
* VIAF: 144382861
* WorldCat: viaf-144382861

 |
**סקיילאב 3** (באנגלית **Skylab 3**) הייתה המשימה המאוישת השנייה של סקיילאב (תחנת החלל האמריקאית הראשונה). המשימה שוגרה בעזרת סטורן IB ב-28 ביולי 1973, צוות בתא הפיקוד והשירות של החללית אפולו כלל שלושה אנשים.

צוות של סקיילאב 3 קבעה שיא של 60 ימים עבור שהיית אנשים בחלל.

צוות
----

* מפקד: אלן בין
* טייס-מדען: אוון גאריוט
* טייס: ג'ק לוסמה

### צוות גיבוי

* מפקד: ואנס בראנד
* טייס-מדען: ויליאם לנויר
* טייס: דון לינד

תיאור המשימה
------------

צוות סקיילאב 3 שוגר לחלל ב-28 ביולי 1973 ובאותו יום החללית התחברה לתחנת החלל סקיילאב. במהלך התקרבות לתחנת החלל התברר שקיימת דליפה של חומר מחללית אפולו CMR. כאשר לאחר מספר ימים התברר שהדליפה חודשה הוחלט להכין חללית "אפולו" נוספת לטיסת חילוץ. בסופו של דבר הדברים הסתדרו ולא היה צורך בטיסת חילוץ.

לאחר מספר ימים בתחנת החלל ב-6 באוגוסט אסטרונאוטים ערכו פעילות חוץ רכבית במהלכה גאריוט ולוסמה התקינו מסכים להגנת גוף תחנת החלל ממטאוריטים.הפעילות נמשכה כ-6,5 שעות. במהלך השהייה בוצעו פעילויות חוץ רכביות נוספות ב-24 באוגוסט (השתתפו גאריוט ולוסמה) וכ-2 בספטמבר (השתתפות גאריוט ובין). במהלך פעילויות אלו בוצעו עבודות תחזוקה נדרשות.

במהלך הטיסה בוצעו מספר ניסויים מתוכננים בתחום הרפואה וביולוגיה. הצוות ביצע ניסוי עם מכשיר מדידה של קרני רנטגן שתוכנן באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.

במשך מספר ימים נערכו ניסויים עם עכבישים. התברר שהם מסוגלים לייצר קורי עכביש גם בחלל.

אחרי 60 יממות בחלל חללית פיקוד התנתקה מתחנת החלל וצוות חזר לכדור הארץ תוך השגת שיא שהייה בחלל לאותם הימים.

מודול נחיתה הועבר להצגה בסמית'סוניאן. החל משנת 2010 הוא מוצב במוזיאון החלל בקליבלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקיילאב 3** בוויקישיתוף
* נתוני הטיסה באתר נאס"א
* תיאור הטיסה
* תיאור המשימות
* תיאור באתר נאס"א
**יורי פטרוביץ' ארטיוכין** (ברוסית: **Юрий Петрович Артюхин**; ‏22 ביוני 1930 – 4 באוגוסט 1998) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במשימה במסגרת תוכנית סויוז.

חייו
----

יורי ארטיוכין נולד בכפר במחוז מוסקבה למשפחת טייס קרב בחיל האוויר הסובייטי. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה. בשנת 1948 יורי ארטיוכין החל ללמוד בבית הספר לטכנאי חיל האוויר ובשנת 1951 החל לשרת בתפקיד טכני. בשנים 1958-1952 הוא למד באקדמיה טכנית וסיים אותה עם תואר מהנדס חשמל. הוא המשיך לעבוד באקדמיה בה למד במעבדות שונות.

בשנת 1963 הוא נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל בהכנות לטיסת חלל. הוא היה חבר בצוות משנה של מספר משימות והיה חבר צוות שליטת קרקע. בשנת 1974 יורי ארטיוכין השתתף בטיסת חללית סויוז 14 לצד פאבל פופוביץ'.

בשנת 1982 הוא הוצא מיחידת הקוסמונאוטים בעקבות העברה לתפקיד ניהולי. בשנת 1980 יורי ארטיוכין סיים את עבודת הדוקטורט בתחום מודיעין חלל. בשנת 1988 הוא עזב את חיל האוויר הסובייטי בדרגת קולונל.

לאחר סיום השרות הצבאי, יורי ארטיוכין עבד בתעשיית החלל וכיהן במספר תפקידים ציבוריים.

יורי ארטיוכין התגורר בעיר הכוכבים ונטמן בבית עלמין מקומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי ארטיוכין** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
**ג'יי רוברט אינסלי** (באנגלית: **Jay Robert Inslee**; נולד ב-9 בפברואר 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כמושל ה-23 של מדינת וושינגטון, מאז ינואר 2013. לפני כן שירת בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1999–2012, מטעם המחוז ה-1 של וושינגטון, וכן מטעם המחוז ה-4 בשנים 1993–1995.

ביוגרפיה
--------

אינסלי נולד בסיאטל, לאדל לבית בראון ופרנק. הוא למד באוניברסיטת וושינגטון תואר ראשון בכלכלה, וכן לתואר ראשון נוסף במשפטים מאוניברסיטת וילמט שבאורגון. הוא עבד בסקטור הפרטי כעורך דין לאורך שנות השבעים. ב-1988 החליט לרוץ לבית הנבחרים של מדינת וושינגטון. הוא שירת שם בשנים 1989–1993. בשנת 1992 הוא התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-4 של מדינת וושינגטון, ונבחר, אך הפסיד את מושבו שנתיים לאחר מכן ליריבו הרפובליקני. ב-1996 הוא התמודד בפריימריז הדמוקרטים למשרת מושל המדינה, אך הפסיד בהם ליריב אחר, שלבסוף נבחר הוא למושל.

לאחר ניסיונו הלא-מוצלח להיבחר בפריימריז כמועמד למושל, מונה בידי הנשיא ביל קלינטון למנהל אזורי במחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית שבממשלו. ב-1998 החליט לשוב לבית הנבחרים, והתמודד על תקן המחוז ה-1 של מדינת וושינגטון, הכולל את הפרברים הצפוניים של סיאטל ואת חלקה הצפון-מערבי של המדינה. הוא נבחר לאחר שהביס את יריבו הרפובליקני, ונבחר שוב 6 פעמים.

הוא הכריז על מועמדותו למושל וושינגטון ב-27 ביוני 2011 ועל כוונתו להתמודד שוב למשרה, ועקב כך התפטר מהקונגרס במרץ 2012, כדי להתמקד בקמפיין שלו. בסופו של דבר הביס את יריבו הרפובליקני בבחירות הכלליות, רוב מקנה, התובע הכללי של וושינגטון לשעבר, ונבחר למושל המדינה בנובמבר באותה שנה. הוא החל את כהונתו ב-16 בינואר 2013.

ב 1 במרץ 2019 הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות 2020 לנשיאות ארצות הברית, אך ב-21 באוגוסט אותה שנה הודיע על פרישתו מהמירוץ.יום למחרת הודיע כי התמודד לכהונה נוספת לתפקיד המושל. כאשר נבחר מחדש היה המושל הראשון מאז דניאל ג'. אוונס(שנבחר ב-1972) שנבחר לכהונה שלישית לתפקיד. ב-1 במאי 2023, הודיע כי אינו מתכוון להתמודד לכהונה רביעית.

חיים אישיים
-----------

אינסלי נשוי לטרודי מאז 1972, ולזוג שלושה ילדים. הם מתגוררים בבינברידג' איילנד, פרבר של סיאטל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יי אינסלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'יי אינסלי (באנגלית)
* ג'יי אינסלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'יי אינסלי, אתר מושל וושינגטון
* ג'יי אינסלי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Reed, Sam. "WA STATE Gubernational results". WA STATE SEC OF STATE. אורכב מ-המקור ב-2013-02-23. נבדק ב-2020-05-17.
2. ↑  ארה"ב: מושל וושינגטון הודיע כי יתמודד במירוץ לנשיאות ב-2020, באתר ynet, 1 במרץ 2019
3. ↑  David Furtado, Governor Inslee announces he will no seek re-election, KEPR, ‏2023-05-01 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325588405171
* ISNI: 0000 0000 3992 9360
* LCCN: n2007044774
* NKC: jx20110830014
* SUDOC: 185136540
* US Congress: I000026
* VIAF: 9298052
* WorldCat: lccn-n2007044774

 |
יפןיפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אויאמה. 

**אויאמה איוואו** (ביפנית: **大山巌**; ‏10 באוקטובר 1842 - 10 בדצמבר 1916) היה פילדמרשל בצבא יפן, גנרו ואחד המייסדים של צבא יפן הקיסרית.

ראשית ימיו
----------

אויאמה נולד בקגושימה למשפחת סמוראים בהאן סצומה. כבן חסותו של טושימיצ'י אוקובו היווה חלק מהמאמצים להפלת שוגונות טוקוגאווה ובכך שיחק תפקיד מרכזי ברסטורציית מייג'י. שירת כמפקד החטיבה הראשונה במהלך מלחמת בושין. בקרב אייזו, היה מפקד כוחות הארטילריה של כוחות הצבא היפני הקיסרי שהוצבו בהר אודה. במהלך המצור, נפצע מירי של כוחות גרילה.

ההמנון היפני
------------

בשנת 1869, ג'ון ויליאם פנטון, מנצח הלהקה צבאית הבריטית, שעבד אז ביוקוהמה, סיפר לחברי הלהקה הצבאית היפנית על ההמנון לאומי הבריטי, אלוהים, נצור את המלך, והדגיש את הצורך בהמנון לאומי עבור יפן. חברי הלהקה ביקשו מאויאמה, שהיה בקיא בספרות יפנית וסינית, לחבר מילים עבור מה שהיה לימים ההמנון היפני, הקימי גא יו.

קריירה צבאית
------------

ב-1870 נשלח איוואו ללמוד באקדמיה הצבאית בסן סיר שבצרפת והיה המשקיף היפני הרשמי במלחמת צרפת–פרוסיה. כמו כן, שהה שלוש שנים בז'נבה במהלכן למד שפות וביניהן רוסית ברמה גבוהה. אויאמה הוא היפני הראשון המתועד שרכש ממוצרי לואי ויטון לאחר שקנה מזוודות במהלך שהותו בצרפת. לאחר שקודם לדרגת מייג'ור גנרל, שב לצרפת והמשיך את לימודיו. לאחר שובו ליפן, עסק בהקמת הצבא היפני הקיסרי, שלאחר זמן קצר עסק בדיכוי מרד סצומה, למרות שאויאמה ואחיו הבכור היו בני דודים של טקמורי סאיגו.

במלחמת סין–יפן הראשונה מונה אויאמה למפקדה בפועל של היחידה שנחתה בחצי האי ליאודונג ונלחמה בפורט ארתור.

עבור הישגיו הצבאיים הוענק לאויאמה התואר מרקיז ולאחר מכן קיבל את דרגת הפילדמרשל. במלחמת רוסיה–יפן מונה כמפקד הכוחות היפנים במנצ'וריה. לאחר ניצחונה של יפן במלחמה קיבל את תואר קזוקו קושאקו מהקיסר מייג'י.

קריירה פוליטית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
אויאמה כיהן כשר המלחמה היפני וכרמטכ"ל צבא יפן. אויאמה כיהן גם כשומר חותם יפן.

חייו האישיים
------------

אויאמה, שדיבר וכתב בכמה שפות אירופאיות באופן שוטף, חיבב גם ארכיטקטורה בסגנון אירופי. במהלך כהונתו כשר המלחמה, בנה בית בטוקיו שעוצב לפי מודל של טירה גרמנית. למרות שהיה מרוצה מהעיצוב, אשתו לא אהבה זאת כלל ודרשה שחדר הילדים יעוצב בסגנון יפני, על מנת שילדיו לא ישכחו את מורשתם היפנית. אשתו של אויאמה, הייתה אחת הנשים הראשונות שיצאו ללמוד מחוץ ליפן בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19. היא שהתה בארצות הברית מספר שנים וסיימה בשנת את לימודיה בוואסר קולג' ב-1882.

בשנת 1906 הוענק לאויאמה אות מסדר ההצטיינות בידי המלך אדוארד השביעי. עיטורים נוספים שזכה להם הם אות מסדר דיית הזהב דרגה ראשונה ואות מסדר החרצית.

אויאמה נפטר בגיל 75 בשנת 1916. אויאמה היה איש גדול מבחינה פיזית ואכל ארוחות גדולות מאוד. כיום מייחסים את מותו לסיבוכים של מחלת הסוכרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואו אויאמה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16166047h (data)
* GND: 119326841
* ISNI: 0000 0000 1046 0327
* NDL: 00625066
* SNAC: w63f4xg6
* VIAF: 64814911
* WorldCat: viaf-64814911

 |