recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רונלד אוון פרלמן** (באנגלית: **Ronald Owen Perelman**; נולד ב-1 בינואר 1943) הוא בנקאי, איש עסקים, משקיע ופילנתרופ יהודי-אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

חברת ההחזקות שלו, "MacAndrews & Forbes", היא חברת החזקות המשקיעה במספר גדול של חברות, כשביניהם חברות סיגריות, כלי רכב, מייקאפ, ליקריץ', טלוויזיה, מצלמות, ציוד מחנאות, אבטחה, משחקים, בנקים, תכשיטים וחברת הוצאה לאור של קומיקסים.

פרלמן הוא אחד התורמים הפילנתרופיים הגדולים בעולם. נכון למאי 2022 פרלמן הוא האדם ה-1,188 העשיר בעולם, עם הון מוערך של 2.6 מיליארד דולר. בשיאו, הונו נאמד בכ-14.5 מיליארד דולר, אך עסקיו נקלעו לקשיים כלכליים בשל מגפת הקורונה בארצות הברית.

בספטמבר 2017 כלל מגזין פורבס את פרלמן ברשימת "100 המוחות העסקיים החיים הטובים ביותר".

חיים אישיים
-----------

פרלמן נישא 5 פעמים. ב-1965 נישא לבנקאית פיית' גולדינג, ממנה התגרש ב-1984. ב-1985 נישא לעיתונאית קלאודיה כהן, והשניים התגרשו ב-1995. ב-1995 נישא לפעילה הפוליטית פטרישיה דאף, והשניים התגרשו ב-1996. בשנת 2000 נישא לשחקנית אלן בארקין, והתגרש ב-2006. ב-2010 נישא לפסיכיאטרית ד"ר אנה צ'פמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רונלד פרלמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pogrebin, Robin (2015-02-19). "Ronald Perelman, a Mogul With Muscle, Takes Over Carnegie Hall". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-01-21.
2. ↑  maf2014, Ronald O. Perelman, MacAndrews & Forbes Incorporated (באנגלית)
3. ↑  Ronald Perelman, Forbes (באנגלית)
4. ↑  Ronald Perelman | Speed, Forbes (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no97007395
* VIAF: 36517696
* WorldCat: lccn-no97007395

 |
**דוד (דודי) רומנו** (נולד ב-21 במאי 1979) הוא היה שופט כדורסל ישראלי, אשר שיפט במשחקי ליגת העל בכדורסל ובמשחקים השונים של פיב"א ושפט בעבר במשחקי היורוליג. כיום מורה בקריית חינוך גינסבורג ביבנה.

ביוגרפיה
--------

רומנו נולד וגדל בשכונת קריית שלום בתל אביב ובילדותו שיחק כדורסל בקבוצת הפועל קריית שלום. בגיל 15 החל לשפוט כדורסל לאחר שעבר קורס שופטי כדורסל במכון וינגייט. החל לשפוט בליגת העל החל משנת 2005, לאורך השנים שפט בעשרות משחקי ליגה וגביע. בין הבולטים שביניהם:

* ב-2007 היה בצוות השיפוט במהלך המשחק הידוע כמשחק החזיז במלחה.
* ב-2013 גמר ליגת העל בין מכבי חיפה למכבי תל אביב
* ב-2014 גמר הגביע בין הפועל אילת למכבי תל אביב
* ב-2015 גמר ליגת העל בין הפועל אילת להפועל ירושלים
* ב-2017 גמר הגביע בין הפועל ירושלים למכבי תל אביב
* ב-2018 גמר ליגת העל בין הפועל חולון למכבי תל אביב
* ב-2020 גמר הגביע בין הפועל ירושלים להפועל נהריה

במקביל לקריירת השיפוט בישראל החל רומנו לשפוט מחוץ לישראל. באפריל 2007 שפט באולם של פו אורטז את משחק גמר אליפות העולם לבתי הספר ISF בין נבחרת צרפתית לנבחרת יוונית. בהמשך שפט במשחקי נבחרות באליפויות אירופה לקדטיות, נערות ובוגרות, אליפות אירופה לנוער, עתודה (כולל זו שנערכה בישראל ב-2019) ואליפות העולם לנערות ואליפות העולם לנבחרות עד גיל 19 גברים. ב-2010 החל לשפוט בליגה הבלקנית. בשנת 2011 קיבל את התג הבינלאומי של פיב"א, בשנת 2013 החל לשפוט ביורוקאפ (יול"ב) ובשנת 2014 החל לשפוט במשחקי היורוליג.
במאי 2015 שפט את גמר הפיינל פור יורוליג לנוער במדריד, בין ריאל מדריד לכוכב האדום בלגראד.
במקביל לקריית השיפוט לרומנו יש תואר ראשון במנהל עסקים ותואר נוסף בחינוך והוראה ממכללת גבעת וושינגטון. בין השנים 2009–2012 שימש כמנכ"ל של איגוד טניס השולחן. במהלך השנים שימש כמדריך לשופטים צעירים באיגוד השופטים. בשנת 2018 הודיע על פרישה משיפוט ביורוליג לטובת עבודה במערכת החינוך ועיסוק בעשייה חינוכית. בתחילה לימד ושימש כמחנך בתיכון באר טוביה והחל משנת 2020 עבר לחנך וללמד בתיכון גינסבורג ביבנה. בנוסף מעביר רומנו הרצאות בנושא חוקת הכדורסל, הגינות, ערכים בספורט ואלימות בספורט, למחלקות נוער, ובתי ספר.

רומנו פרש משיפוט בסוף עונת 2022/2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דודי רומנו** בוויקישיתוף
* רישום משחקים של השופט, באתר BGBASKET

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארז זנו, חייו של שופט, באתר רחובות שלי, ‏4 ביוני, 2017
2. ↑  אהרל'ה ויסברג, עמדתי עם זקנים ושרתי 'התקוה', באתר שביעי, ‏24 בנובמבר, 2017
3. ↑  אהרל'ה ויסברג, מורה לא נועד לטפל בהפרעות. זו הזדמנות ליצור שינוי משמעותי, באתר שביעי, ‏12 באוקטובר, 2018
4. ↑  ערכים בספורט, באתר יבנה שלי, ‏3 בנובמבר, 2019
5. ↑  "זו לא עבודה, אלא שליחות", באתר יבנה שלי, ‏2 בספטמבר, 2022
**דודי אדר** (נולדה בשנת 1979) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל בשחייה (1993 ו-1994) במשחה ל-100 מטר חזה ובמשחה ל-200 מטר חזה ואלופה ושיאנית המכביה (1993) במשחה ל-200 מטר חזה.

ביוגרפיה
--------

אדר גדלה בכרמי יוסף והתאמנה בקבוצת הפועל גזר. לאחר מכן, היא התאמנה בהדרכתו של לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט והתחרתה עבור קבוצת הפועל נהריה.

### 1993

#### אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה אדר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:17.04 דקות, לפני ורדה ליטוינובה ממכבי תל אביב כפר המכביה (1:19.50 דקות) וקרן ברנר ממכבי ראשון לציון (1:20.67 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 ו-15 של 2:44.71 דקות, לפני תמר הראל מהפועל גליל עליון (2:52.33 דקות) ורונה בדלר.

#### אלופת המכביה

בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה אדר ב-3 מדליות. 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 2:40.05 דקות, לפני דברה קורי מארצות הברית (2:40.54 דקות) ובכך הייתה לשחיינית הישראלית היחידה שזכתה במדליית זהב במכביה זו. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:14.96 דקות, אחרי דברה קורי שקבעה שיא מכביה חדש של 1:13.26 דקות ולפני ורדה ליטוינובה מישראל (1:16.81 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם הדס פדה, סהר אלוני וקרן רגאל בשיא ישראלי חדש של 4:27.41 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 4:27.25 דקות.

### 1994

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכתה אדר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.89 דקות, לפני ענת גולדהמר ממכבי חיפה (1:19.29 דקות) וקרן ברנר ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:41.31 דקות, לפני ענת גולדהמר (2:50.65 דקות) וענבל ירמיהו.

לקריאה נוספת
------------

* אלכס פרלסמן, נופצה הדקה ב-100 מטר, מעריב, 20 באפריל 1993
* אלכס פרלסמן, שני שיאים ומיקי אחד, מעריב, 21 באפריל 1993
* ד"ר ברוך צ'יש, זינוק מוצלח לבריכה: שישה שיאי מכביה ושיא ישראלי ביום הראשון, הארץ, 8 ביולי 1993
* ד"ר ברוך צ'יש, 6 מדליות זהב ביום השני - רק דודי אדר שנייה ב-100 חזה מנעה אכזבה ישראלית, הארץ, 9 ביולי 1993

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |
**מריה מילר** (בגרמנית: **Marie Müller**;‏ 10 ביולי 1847 – 21 במרץ 1935) הייתה ציירת אוסטרית. היא הייתה מייסדת שותפה של קבוצת שמונה אמניות.

ביוגרפיה
--------

אביה של מריה מילר עבד כליתוגרף. בסתיו 1872 למדה במכינה לציור פיגורטיבי במוזיאון האוסטרי לאמנות ותעשייה, אותו ניהל מיכאל ריזר. שנה לאחר מכן עברה לפרדיננד לאופברגר, איתו למדה רישום וציור עד 1880. במשך עשר השנים הבאות עבדה מילר עם אחותה ברטה כציירת פורטרטים בסטודיו של אחיה ליאופולד קרל מילר באקדמיה בווינה. האחיות היו גם בחסות אוגוסט פון פטנקופן.

מריה מילר תיארה את עצמה כתלמידה של אחיה, שנחשב לצייר המזרחי האוסטרי החשוב ביותר. ב-1883/1884 ליוותה אותו למסע של מספר חודשים לקהיר. בנוסף לדיוקנאות ולימודים, היא גם ציירה שם חללי פנים בבניינים. לאחר שערכה את הופעת הבכורה שלה בתערוכה בשנת 1886, קיבלה סטודיו משלה באקדמיה בשנת 1890. היא עבדה שם עם אחותה ברטה עד 1902.

מריה מילר הייתה אחת הדיוקנאות החשובות בעיר וינה בתחילת המאה. לקוחותיה היו אישים מהחיים החברתיים, האמנותיים והכלכליים והאצולה. המצוירים כללו גם את הסופרת בטי פאולי, אידה פליישל והרוזנת פסטטיקס. מילר זכתה להצלחה גם במיניאטורות שלה על שנהב. בסביבות 1900 הייתה חברה מייסדת "שמונת האמניות" שהציגו יחד בסלון האמנות Pisko במשך כעשר שנים.

בתקופת האינפלציה, האחיות מילר הפסידו סכום כסף נכבד. הן מכרו את יצירות אחיהם באמצעות סוחרי אמנות עד שנת 1931. בשנת 1932 מכרה מריה את המכתבים, והכרטיסים שלהם, לעיר וינה ולספריית המדינה.

תערוכות
-------

מריה מילר חגגה את הופעת הבכורה האמנותית שלה בשנת 1886 בתערוכה השנתית של קונסטלרהאוס בווינה עם שבעה דיוקנאות. לאחר מכן הציגה באופן קבוע בתערוכות השנתיות. תערוכות גדולות יותר היו בשנת 1892. תערוכת אמנות בינלאומית בארמון הזכוכית של מינכן. תערוכת צבעי מים בינלאומית בדרזדן ובשנה שלאחר מכן התערוכה העולמית בשיקגו.

מילר השתתפה בתערוכת אמנות היובל 1898 בווינה ובתערוכת אמנות היובל האוסטרית 1908 וכן בתערוכות של "שמונה אמניות" בין השנים 1900–1909. "תערוכת ההנצחה של ליאופולד קרל מילר 1834–1892". בשנת 1932, הוצג גם אוסף ציורי ברטה ומריה מולר בנוסף ל-67 ציורים של אחיהם.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריה מילר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Marie Müller | Frauen in Bewegung 1848–1938, fraueninbewegung.onb.ac.at
2. ↑  Herbert Zemen (Hrsg.): Die Porträtmalerin Marie Müller 1847–1935. Leben und Werk. Samt ihrem Briefwechsel mit der Dichterin Marie von Ebner-Eschenbach 1830–1916 und unter Berücksichtigung der Porträtmalerin Bertha Müller 1848–1937. Wolfrum, Wien 2003.
3. ↑  Österreichisches Biographisches Lexikon und biographische Dokumentation, Müller, Marie, מסת"ב 978-3-7001-3213-4, ‏2003 (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265727905171
* BNE: XX1611795
* BnF: cb145341264 (data)
* GND: 124167586
* ISNI: 0000 0001 0837 5972
* LCCN: nr2003007450
* NKC: jn20040111006
* NLG: 182600
* NSK: 000307298
* NTA: 243373279
* RERO: 02-A012334780
* RKD: 227751
* SELIBR: 214848
* SUDOC: 068683979
* ULAN: 500042409
* VIAF: 67392299
* WorldCat: lccn-nr2003007450

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רועי אביקסיס** (נולד באוגוסט 1975) הוא ראש המערך לשירותים רוחניים בתפוצות בהסתדרות הציונית העולמית. בשנים 2015–2021 היה מזכ"ל בני עקיבא העולמית.

רקע
---

גדל בקדומים שבשומרון בנם של ברכה וגד אביקסיס ששימש סמנכ"ל משרד החינוך. למד בישיבת הר עציון, שירת כלוחם בגולני. 

בשנת 2002 הוסמך כעורך דין ובעל תואר שני במדעי המדינה בהתמחות במדיניות ציבורית מאוניברסיטת בר-אילן. 

חבר בהנהלת "המזרחי העולמית" "כנפי רוח" ו"קרן מאירים".

בני עקיבא
---------

מאז 1998 ובמשך ארבע שנים עבד במזכירות העולמית של בני עקיבא כרכז תוכניות ההכשרה ואחראי על כח אדם לשליחות במקביל עבד כמתמחה במשרד עו"ד מירון בן ציון פריבס. בשנת 2003 היה שליח בני עקיבא והסוכנות היהודית לסקנדינביה, בין היתר בימים בהם המתח בין היהודים לערבים בעיר מאלמו הגיע לשיאו. עם חזרתו ארצה בשנת 2006 מונה למנכ"ל המחלקה להגשמה בהסתדרות הציונית העולמית יחד עם גאל גרינוולד ששימש כראש המחלקה.

חמש שנים לאחר מכן בשנת 2011 מונה לסמזכ"ל בני עקיבא ושימש כסגנם של מזכ"לי בני עקיבא לשעבר זאב שוורץ והרב נעם פרל. מאז 2015 משמש אביקסיס מזכ"ל בני עקיבא העולמית. בתפקידו זה הרחיב את הפעילות בארץ ובעולם. הוביל את מהלך הקמת המועצה העולמית (חבר המנהלים של התנועה), הקים את המכינה העולמית- מכינה קדם צבאית מעורבת לבני חו"ל וישראלים, הרחיב את הפעילות של התנועה בקרב אוכלוסיות חדשות והוביל את בנייתם של שני מבנים המשמשים בתי בני עקיבא בירושלים (טירת יוסף) ובניין המכינה העולמית בחיפה (קולנוע עצמון). באוקטובר 2020 נבחר לנציג תנועת המזרחי במוסדות הלאומיים בקיץ 2021 נכנס לתפקידו כראש המערך לשירותים רוחניים בתפוצות של ההסתדרות הציונית העולמית.

חייו האישיים
------------

גר במודיעין-מכבים-רעות נשוי ליעל ואב לחמשה ילדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ABIGAIL ADLER, בני עקיבא בעולם
2. ↑  רועי אביקסיס, שליחות בחו"ל
3. ↑  כתבה מערוץ 7, בני עקיבא העולמית

| בני עקיבא |
| --- |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא בישראל | מתתיהו רוטנברג • יעקב דרורי • אברהם שטרן • ליפא אהרוני • ידידיה כהן • שלמה סמסון • אמנון שפירא • יוחנן בן-יעקב • יהושע (שייע) אלטמן • אברהם ליפשיץ • אלחנן גלט • יונה גודמן • מרדכי (מוטי) יוגב • איתן מור-יוסף • הרב בני נכטיילר • דני הירשברג • יאיר שחל • יגאל קליין |  |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא העולמית | יוסקה שפירא • אברהם דובדבני • יצחק שטיגליץ • גאל גרינוולד • זאב שוורץ • הרב נעם פרל • רועי אביקסיס • אוהד טל • צבי אלון |
| מושגים | תורה ועבודה • שבט יובל • של"פ • צוותי נחשון • גרעין נח"ל • פרויקט השחר • שבט איתנים |
| אישים מרכזיים | יחיאל אליאש • הרב משה צבי נריה • הרב חיים דרוקמן |
ג'ונְג קָאנְג (בסינית מסורתית ומפושטת: 仲康, בפין-יין: zhòng kāng.) היה המלך הרביעי של שושלת שיה, השושלת הראשונה בהיסטוריה הסינית על פי המסורת.

משפחתו
------

ג'ונְג קָאנְג היה בנו של המלך צ'י משיה, אחיו הצעיר של טָאי קָאנְג, ואביו של שְׂיָאנְג משיה.

שלטונו
------

על פי רשומות הבמבוק, ג'ונְג קָאנְג עלה לשלטון בשנה שסימנה 己丑, ובירתו הייתה בגֶ'נְשׂוּ'ן.

בשנה השישית לשלטונו מינה ג'ונְג קָאנְג את נסיך קוּנְווּ (昆吾)  לראש ממשלתו.

בשנת שלטונו השביעית הוא מת, ובנו שיאנג הכריז על בירה חדשה בשָׁאנְגְצְ'יוֹ, בתמיכת נסיך פִּי.

רשומות הבמבוק גם טוענות כי בחודש החמישי בשנה החמישית לשלטונו היה ליקוי חמה. מאחר ששבטי שִׂי וחֶה אשר שימשו האסטרונומים המלכותיים באותה תקופה הזניחו את חובותיהם ושקעו בשתייה לשוכרה, הם לא חזו את הליקוי, והבהלה התפשטה בעם. ג'ונְג קָאנְג שלח את הרוזן מיִין להעניש את האחראים על האסטרונומיה על התרשלות בביצוע תפקידם. כך מתוארים הדברים בפרק "מסע העונשין של יִין" (胤征) בקלאסיקה של המסמכים, ומלווים שם בנאומו של הרוזן מיִין לאנשיו טרם היציאה להתקפה.

הסיפורים העממיים מוסיפים גוון פוליטי לדברים: כידוע, קודמו של ג'ונְג קָאנְג במלוכה, אחיו הגדול טאי קאנג, הזניח את שלטונו ולבסוף איבד אותו כאשר מרד בו חוֹאוּ יִי, הקשת האגדי ומנהיג הברברים מן המזרח. על מנת שלא לשקוע במלחמות ירושה בקרב האצילים, הציב חוֹאוּ יִי את ג'ונְג קָאנְג בתור המלך החדש, כאשר זה משמש שליט-בובה שנשלט על ידו. המלך החדש נדרש להפסיק לדרוש מעמו של חוֹאוּ יִי את המס ששילמו עד כה לממלכת שיה, ואף לשלם להם בעצמו מס בשיעור כפול מזה. 

באשר לתקיפת האסטרונומים, כאן הגרסאות העממיות הופכות להיות ספקולטיביות אפילו יותר. יש הטוענים כי שבטי שִׂי וחֶה מרדו בשלטון זה, וחוֹאוּ יִי וג'ונְג קָאנְג עושה דברו השתמשו בטיעון ההתרשלות בתפקיד כדי להצדיק פעולה נגדם. גרסאות אחרות טוענות טענה הפוכה: ג'ונְג קָאנְג חיפש דרך להשתחרר מאחיזתו של חוֹאוּ יִי, ולכן כאשר הרגיש חזק מספיק מצא תירוץ לתקוף את בני בריתו של חוֹאוּ יִי, שבטי שִׂי וחֶה. על פי גרסה זו התקיפה נכשלה, ובעקבותיה נחלשה בריאותו של ג'ונְג קָאנְג, בין אם מסיבות נפשיות ובין אם בגלל שהוחזק במעצר בית בידי חוֹאוּ יִי, והיחלשות זו היא שהביאה בסופו של דבר למותו.

ביקורת
------

בתקופת שושלת צ'ינג העלה לראשונה המלומד צְווֵי יִי ספקות באשר להיותו של ג'ונג קאנג דמות היסטורית אמיתית, בהתבסס על מבנה שמו שלטענתו אינו תואם לשמות התקופה ואינו תואם למאורעות התקופה.

מקורות
------

הערות שוליים
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **הערך מכיל כתב מזרח-אסייתי**. כדי לראות את הכתוב בצורה תקינה, יש להתקין גופן סיני במחשבכם. אם אינכם יודעים כיצד לעשות זאת, ראו עזרה. |

1. ↑  *The Shape of the Turtle: Myth, Art, and Cosmos in Early China* מאת Sarah Allan
2. ↑  באוסף 崔东壁遗书
**מועדון הכדורגל רוּסְתָּווִי** (בגאורגית: **საფეხბურთო კლუბი რუსთავი**) היא קבוצת כדורגל מהעיר רוסתווי, אחת מקבוצות הכדורגל המובילות בגאורגיה, ששיחקה בליגת העל הגאורגית. מגרשה הביתי הוא אצטדיון פולאדי (אנ'). עם איחודה של הקבוצה עם מועדון הכדורגל טביליסי בשנת 2006 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות ליגת העל הגאורגית בשנת 2007.

היסטוריה
--------

הקבוצה נוסדה בשנת 1948 בשם מטלורג רוסתווי בעידן הסובייטי. מרכז פעילותו העסקית של הבעלים של הקבוצה, מפעל מתכות ברוסתווי (רוסתווי הוא מרכז ייצור המתכת בגאורגיה). ומכאן מגיע ה"מטלורג" בשם הקבוצה. היא שיחקה בליגת העל הגאורגית עד לשנת 2003 בה ירדה ליגה לליגה הלאומית הגאורגית (אנ'). במהלך תקופה זו זכתה הקבוצה באליפות גאורגיה הסובייטית ארבע פעמים. במהלך תקופה זו שינת הקבוצה את שמה מספר פעמים. ב-1 במרץ 1990 שונה שם הקבוצה ממטלורג רוסתווי ל**גוֹרוֹדָה רוסתווי**. ביולי 1993 שונה מגורודה רוסתווי למטלורג רוסתווי. ביולי 1998 שונה ממטלורג רוסתווי לגוֹרוֹדָה רוסתווי וגם **גורודה 2000 רוסתווי** מאוחר יותר. ביולי 2003 שונה שם הקבוצה ל"מועדון הכדורגל רוסתווי".

על מנת שהקבוצה תמשיך לשחק בליגת העל הגאורגית אוחדה הקבוצה, בשנת 2006, עם מועדון הכדורגל טביליסי (אנ'), קבוצה ששיחקה בליגת העל הגאורגית. הקבוצה החדשה, שנוסדה באופן רשמי ב-8 ביולי 2006, נקראה "מועדון הכדורגל **אולימפי רוסתווי**". הבכיר מבין שני מייסדי הקבוצה תֵּמוּר אוּגוּלָאווָה ויתר על ההצטרפות לקבוצה החדשה והעביר את חלקו למייסד השותף מַמּוּקָה גּוּגֵשַׁשְׁווִילִי, שהחליט למכור את המועדון. הקבוצה נרכשה, תוך זמן קצר, על ידי הספונסר הערבי-אנגלי של קבוצת דינמו בתומי, עלי פארי (ალი პარი), שרצה קודם לכן לייסד קבוצת כדורגל חדשה שבסיסה בטביליסי. ביולי 2008 בוטל האיחוד ומועדון הכדורגל טביליסי התפצל מהקבוצה.

בשנת 2007, כבר בעונתה הראשונה של הקבוצה החדשה, תחת המאמן רוואז דזודזואשווילי, זכתה הקבוצה באליפות גאורגיה כשהגיעה למקום הראשון בליגת העל. מעל לדינמו טביליסי שדורגה במקום השני. בעקבות הזכייה העפילה לסיבוב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות, בו הודחה על ידי אסטנה מקזחסטן. בשנת 2010 זכתה הקבוצה שוב באליפות גאורגיה.

בשנת 2011 הוחזר שם הקבוצה לשמה המקורי "מועדון הכדורגל **מֵטָלוּרְג רוסתווי**". ולאחר מכן שונה שם הקבוצה שוב ל**מועדון הכדורגל רוסתווי**.

בעונת 2012/13 מאמן ראשי של הקבוצה היה גיאורגי קיפיאני.

בעונה 2015/16 ירדה הקבוצה ליגה ללליגה הלאומית הגאורגית (אנ').

תארים
-----

* אליפות הליגה הגאורגית (**2**): 2007 ו-2010

* מקום שני בליגת העל הגאורגית (**1**): 2012
* מקום שלישי בליגת העל הגאורגית (**4**): 1990, 1992, 2009, 2011

* הסופר קאפ הגאורגי (אנ') (**1**): 2010

* השתתפות בגמר הסופר קאפ הגאורגי (אנ') (**2**): 2007, 2010

* הגביע הגאורגי (**2**): 1994, 2009
* גביע הליגה הלאומית הגאורגית (אנ') (**1**): 2017
* אליפות הליגה האזורית של גאורגיה הסובייטית (**2**): 1959, 1979

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוסתווי** בוויקישיתוף
* רוסתווי, ברשת החברתית פייסבוק
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף הפייסבוק של הקבוצה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  דף פייסבוק ישן של הקבוצה

| גאורגיהגאורגיה ליגת העל הגאורגית בכדורגל, עונת 2022 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דילה גורי • דינמו בתומי • דינמו טביליסי • טורפדו כותאיסי • לוקומוטיב טביליסי • סמגוראלי צקאלטובו • סבורתלו טביליסי • סיוני בולניסי • גאג'רה • תלאווי |

 |
גור של מקוק ארוך-זנב ב"פארק הקופים"
גיבון לבן-יד הוא מהקופים בסכנת הכחדה הנמצאים באתר
**ג'ונגל הקופים** (באנגלית: **Monkey Jungle**) הוא פארק טבע במדינת פלורידה בארצות הברית הממוקם דרומית-מערבית למיאמי וממערב לכפר קוטלר ביי (Cutler Bay).

היסטוריה
--------

שטח הפארק 120 דונמים. הפארק הוקם ב-1933 על מנת לאפשר תצוגה ומחקר של קופים בסיכון של הכחדה בשטח המדמה את סביבת הגידול הטבעית של הקופים, הכולל יער גשם אמאזוני מלאכותי, שהוא מיערות הגשם הטרופיים המלאכותיים היחידים בצפון אמריקה (יער גשם מדומה גדול יותר נמצא בגן החיות של ברונקס). 

הייחודיות של המקום, בדומה לאי הג'ונגל הנמצא גם הוא בפלורידה, היא שהקופים משוחררים ואילו האנשים המבקרים במקום הולכים בתוך מנהרות כלובים. ססמתו של המקום היא "Where the humans are caged and the monkeys run wild" (בתרגום חופשי: "המקום שבו האנשים בכלובים והקופים רצים חופשי").

בשטח הפארק חיים כ-400 קופים מ-30 מינים מכל העולם. באתר בריכה שבה ניתן לצפות בכישורי הקופים בצלילה ושחייה, וכן ניתן להתבונן באורח חייהם של קופי אוראנג אוטאנג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ונגל הקופים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ונגל הקופים (באנגלית)
* ג'ונגל הקופים, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ונגל הקופים, ברשת החברתית טוויטר

* ג'ונגל הקופים, ברשת החברתית אינסטגרם
* על הפארק באתר About.com
* על המקום באתר "סביב אמריקה" (ROUND AMERICA)
* תמונות רבות עם מידע באתר "פְלִיקְר"
תחריט של המלבורג משנת 1655 
**המלבורג** (בגרמנית: **Hammelburg**) היא עיירה במחוז באד קיסינגן, שבמחוז המנהלי פרנקוניה תחתית של מדינת בוואריה, גרמניה. העיירה נמצא 25 ק"מ מערבית לעיר שוויינפורט. המלבורג היא עיר היינות הישנה ביותר בפרנקוניה.

המפלגה הנאצית מיקמה את החטיבה האדמיניסטרטיבית של בהמלבורג. במהלך מלחמת העולם השנייה היה בהמלבורג מחנות שבויים OFLAG XIII-B ו-Stalag XIII-C, וכן התבצע במקום ניסיון חילוץ על ידי בעלות הברית בעזרת כוח באום בשנת 1945. כיום ממוקם בעיירה בית הספר לחי"ר של צבא גרמניה.

השם המלבורג תועד לראשונה ב-18 באפריל 716 כ"המולו קסטלום" (Hamulo Castellum). באותו הזמן המבצרים (קסטלום) שהיו בידי הדוכס שמשו לטובת תנועה בגלל ההצטלבות של נתיבי יבוא/יצוא מכיוון מזרח-מערב וצפון-דרום. בשנת 777 כאשר היה בחזקת הפרנקים, תרם  קרל הגדול את המלבורג עם כל השטח המוניצפלי לארגון הצדקה של בוניפציוס הקדוש. למיקומה של המלבורג על יד נקודת החצייה של הנהר Franconian Saale הייתה חשיבות אסטרטגית. במאה ה-12 בנתה פולדה טירה מעל הגדה השמאלית של הנהר, על מנת להגן על המלבורג.  ב-1303 הוענקו להמלבורג זכויות מוניציפליות. העיר הייתה מוקפת חומות ותעלות, 3 מגדלי שער ו-11 מגדלים צבאיים. כיום עדיין יש חלק מהחומה הדרומית. אזרחי המלבורג החלו ביוזמה עצמאית לבניית כנסייה ב-1302, הכנסייה נהרסה בשריפה ב-1854 אשר הרסה גם בחלקים נוספים של העיר. על אף התמיכה מפולדה העיר הייתה מחוברת לזרם הלותרניזם ורק באמצעות איומים חזרה העיר בשנת 1604 לנצרות קתולית. בעקבות כך, באותה שנה 120 משפחות מהנצרות הפרוטסטנטית, עזבו את המלבורג.

כמה שנים לאחר מכן מגפה אכזרית עולה בחייהם של תושבים רבים. בגלל הקיטון בתושבים הן בעקבות מעבר משפחות, והן  בעקבות המגפה, העיר הייתה בקשיים עד המאה ה-18. בתקופת השגשוג במאה ה-16 הקימו את בניין העירייה (1524-1526), בניין חדש שעוצב בסגנון הרנסאנס. העיר הייתה תחת שלטון צרפתי של ז'ואקים מירא בשנים 1806–1810. ב-1810 הוא העביר את השליטה בעיר לדוכסות הגדולה של פרנקפורט. לאחר ששיוכה במשך זמן קצר לאוסטריה, העיר שולבה בתוך מדינת בוואריה בשנת 1816. בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה אוכלוסיית העיר גדלה בעקבות פליטים אשר הגיעו ממזרח אירופה ומזרח גרמניה, והחל משנת 1956 הגיעו גם אנשי צבא גרמניה בעקבות הארגון מחדש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המלבורג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המלבורג
* המלבורג (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564558205171
* GND: 4023171-9
* LCCN: n81134723
* MusicBrainz: f24d4f5d-e61a-46ff-86ea-9dd9da72848b
* NARA: 10037867
* NKC: ge1057568
* VIAF: 143081692
* WorldCat: lccn-n81134723

 |
**ישראל מהלמן** (Mehlmann‏; 26 במרץ 1900 – 29 באוקטובר 1989) היה ביביליוגרף, חוקר ואיש חינוך עברי.

חייו
----

מהלמן נולד באולחוביץ (Olchowiecz) שליד בז'ז'ני (ברשאן), בגליציה המזרחית שבתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, בן ליחיאל מיכל ולמרים לבית רדליך.
התחנך בחדר ובישיבה, ולאחר מכן למד בגימנסיה, והמשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת וינה, שם למד שפות שמיות וחינוך ובשנת 1922 הוסמך כדוקטור (כותרת התזה: "Die syrisch-palästinensische Kleidung bis in die griechische Zeit").

ניהל את "הפדגוגיון העברי" מיסודו של ד"ר צבי פרץ חיות. בפוניבז' שבליטא ארגן וניהל את מערכת החינוך העברי מגן הילדים ועד הגימנסיה, עד עלייתו לארץ ישראל ב-1935.

מהלמן היה המנהל השלישי של בית המדרש למורים העברי ע"ש דוד ילין (לימים המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין) בשנים תש"ח-תשי"ב (1948–1952). 

לאחר פרישתו מהתפקיד נתמנה כמפקח על בתי-הספר התיכוניים בישראל מטעם משרד החינוך, וכן ניהל את המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית. במהלך שנים אלה שימש כשליח לנושאי תרבות בארצות הברית, אירופה ואמריקה הלטינית.

מהלמן היה המתכנן, המארגן והמנהל הראשון של הקמפוס הראשון של אוניברסיטת תל אביב ב-1953 עמד בראש החוג לספרות כללית ולדרמה של האוניברסיטה בשנים 1963-1958. כחובב ספר בנה בספרייה הלאומית שבירושלים אוסף נרחב של ספרים נדירים בתחום הספרות, האמנות והמוסר, הוא "אוסף מהלמן". בביתו יצר במשך עשרות שנים את אוסף הספרים הפרטי הגדול ביותר במדינת ישראל,[דרוש מקור]. האוסף כלל 25,000 פריטים בעברית ויותר מ-2,500 ספרי יודאיקה נדירים ביותר מראשית תקופת הדפוס (סוף המאה ה-15) ועד המאה העשרים. באוסף ישנם ספרים נדירים וכתבי עת בתחומי התרבות וההיסטוריה של עם ישראל בארץ ובתפוצות ובכללם מאות ספרים מימי הביניים. האוסף, שאליו צורפו אוספים קטנים נוספים, כולל כ-100,000 ספרים, בעיקר במדעי היהדות, מדעי החברה וביקורת הספרות, והוא נמצא כיום באוניברסיטת תל אביב.

מהלמן חיבר את "איפיגניה בטאוריס: הטרגדיה של אבריפידס והדרמה של גתה" ואת "גנוזות ספרים", קובץ מאמרים ביבליוגרפיים. פרסם מאמרים רבים בעיתונות הכללית והמקצועית.
רעייתו, מרים (נצר למשפחת הגר"א; נפטרה ב-1956), הייתה מורה בירושלים. הותיר שתי בנות - מיכל וידן מהלמן, פסיכולוגית קלינית, ושלומית שטייניץ מהלמן.

היה תושב בית הכרם עד למותו בשנת תשמ"ט (1989).

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של ישראל מהלמן, בקטלוג הספרייה הלאומית
* כתבי ישראל מהלמן בפרויקט בן-יהודה
* ד"ר ישראל מהלמן, באתר המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין
* ד"ר ישראל מהלמן, באתר האנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו מאת דוד תדהר
* פריטים נדירים מספריית מהלמן באוניברסיטת תל אביב, מתוך בלוג ספרני יהדות
* אתר ספריית מהלמן באוניברסיטת תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספריית מהלמן, באתר אוניברסיטת תל אביב.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265096205171
* GND: 142646350
* ISNI: 0000 0000 8404 0501
* LCCN: n86006440
* NLA: 35090066
* NTA: 07118046X
* RERO: 02-A013828668
* SUDOC: 196855500
* VcBA: 495/220925
* VIAF: 101372484
* WorldCat: lccn-n86006440

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכוכב בקבוצת הכוכבים טלה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו המל (פירושונים).
**המל** (מערבית: **راس الحمل** - ראס אל המל, "ראש הכבש") או **α בטלה** הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים טלה והוא גם אחד מהכוכבים הבהירים בשמי הלילה. הכוכב מייצג את ראשו של הטלה כפי שמרמז שמו בערבית. הכוכב נקרא גם לעיתים אל-נאת' (בערבית, הנוגח) אך שם זה מזוהה כיום עם הכוכב β בשור.

לפני כ-2,000 שנים היה הכוכב סמוך לנקודת המפגש בין מישור המלקה ובין קו המשווה השמימי, כלומר במקום בו נמצאה השמש בנקודת השוויון של האביב (בחצי הכדור הצפוני), ומסיבה זו נחשב מזל טלה למזל הראשון בגלגל המזלות. נקיפת ציר כדור הארץ העבירה את נקודת השוויון לקבוצת דגים.

תכונות
------

המל הוא ענק כתום במרחק של כ-66 שנות אור ועם מסה של כ-2 מסות שמש, שעזב את הסדרה הראשית לאחר תום שלב היתוך המימן בליבתו. רדיוס הכוכב הוא 15 רדיוסי שמש ועוצמת הארתו היא פי 50 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ופי 90 אם כוללים גם את התחום התת אדום.

קישורים חיצוניים
----------------

* המל באתר של ג'ים קלר
* המל, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
**חופשי זה** הוא רומן דיסטופי שכתב הרב חיים נבון. בספר מתאר נבון מציאות עתידנית בדיונית בה מפורקת המשפחה המסורתית. הספר מהווה ביטוי ספרותי לרעיונות שפיתח נבון בספריו הקודמים.

הספר יצא לאור בעברית בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2019.

הספר
----

עלילת הספר מתרחשת על רקע מציאות עתידית בשלהי המאה ה-21, בה הקשרים הבינאישיים והמשפחתיים מבוססים אך ורק על אינטרסים ומעוגנים בחוזים חתומים, התקשורת בין אנשים מתבצעת דרך אמצעים טכנולוגיים, הנושא הציבורי המרכזי הוא תחרויות זמר (לעומת מלחמות שנחשבות דבר שולי ואיזוטרי) והאוכלוסייה נזקקת לטיפול יומי בנוגדי דיכאון. במקביל הילודה (המבוססת על רחם מלאכותי) צונחת והקשר בין ההורים הביולוגים לילדיהם מוגבל לשנים ספורות כדי לאפשר חירות מוחלטת להורים. הקיום האנושי בתל אביב של 2089 הוא קיום מנוכר ובודד, בתוך חברה מתפוררת. 

הדמות המרכזית בעלילה הוא אור, העובד כמידען ומתמודד עם ניסיונותיהם של בת זוגו רוט, ושל אמו לעורר בו רגשות חברתיים ואנושיים. אור ורוט נחשפים לקיומה של פריפריה בה אורח החיים דומה למקובל במאה ה-20. אור מנסה לחשוף את המידע לתושבי המרכז, אך המשטר, ואף ראש הממשלה באופן אישי, נאבקים בו.

ביקורות
-------

תמר פרלשטיין כתבה בביקורת על הספר: "הספר הולך איתי מאז שקראתי אותו ומסרב להרפות. האם באמת אנחנו צועדים לעבר מציאות איומה שכזו? היו רגעים שבהם עניין המשפחה המסורתית עלה מבין הדפים והקפיץ אותי... לא היה רגע אחד בספר שידעתי לנחש מה עומד לקרות בו, עד כדי כך שכבר לא הייתי בטוחה שהסוף יהיה כזה שאוכל להשלים איתו...".

צור ארליך כתב בביקורת על הספר: "כמו בכל יצירה עתידנית רצינית שאינה מז'אנר הפנטזיה, נקודת האמת ביצירתו של הרב נבון, ומרכז הכובד של חשיבותה, נמצאים בהווה. העתיד שהרומאן מצייר הוא קריקטורה של ההווה ואקסטרפולציה של מגמותיו. הדבר מתבטא גם בפרטים קטנים ובנושאי משנה, שבהם מלעיג המחבר על תופעות עכשוויות שהקשר שלהן לנושא המרכזי הוא עקיף...".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חופשי זה** |

* הספר באתר ידיעות ספרים
* הפרק הראשון בספר באתר "עברית"

על הספר:

* צור ארליך, ‏"סקירת הספר", **השילוח** 17 בדצמבר 2019
* חמוטל שובל, "נהייה בקשר", באתר ישראל היום, 4 בדצמבר 2019
* אתר למנויים בלבד עלית קרפ, הדרך לעין חרוד וממנה: מדריך לדיסטופיות בספרות העברית, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  עפרה לקס וגדעון דוקוב, חופשי ולא מאושר, באתר ערוץ 7, 12 בספטמבר 2019  
שלמה פיוטרקובסקי, הצד האפל של החופש, באתר ערוץ 7, 9 בספטמבר 2019
2. ↑  תמר פרלשטיין, ‏להסתכל בעיניים למציאות הכי מפחידה: אובדן הקשר האנושי, בעיתון מקור ראשון, 23 בספטמבר 2019
3. ↑  צור ארליך, ‏"סקירת הספר", **השילוח** 17, דצמבר 2019
גשר טראיאנוס בתבליט על עמוד טראיאנוס
קשת טראיאנוס בעיר בנוונטו בציור של פיראנזי (אנ'), אמצע המאה ה-18
**אפולודורוס** מדמשק (מת בשנות ה-30 של המאה ה-2 לספירה) היה אדריכל סורי-יווני קדום, המועדף על טראיאנוס ומיוחסים לו מבנים מרשימים רבים שנבנו בתקופתו, בהם גשר טראיאנוס ועמוד טראיאנוס.

גשר טראיאנוס נבנה באזור שערי הברזל של הדנובה ושימש למעבר הצבא הרומי במלחמה הדאקו-רומאית השנייה. על בניית הגשר כתב אפולודורוס ספר שלא שרד עד ימינו, אך חלק מתוכנו מצוטט בספרים קדומים אחרים. אפולודורוס בנה עבור טראיאנוס את פורום טראיאנוס, הפורום הרומאי האחרון ובתוכו בנה, במצוות הסנאט הרומאי, את עמוד טראיאנוס, שבתוכו מצוי כלי זהב המכיל את אפרו של טראיאנוס.

לאפולודורוס מיוחסת גם בנייתן של קשת טראיאנוס (אנקונה), קשת טראיאנוס (בנוונטו), קשת טראיאנוס (מרידה), קשת טראיאנוס (טימגד), גשר אלקונטר (בספרד) ועוד.

לבקשתו של הקיסר אדריאנוס, כתב אפולודורוס מאמר על מכונות מצור (Πολιορκητικά, "פוליאורקטיקה"). שמו של הקיסר הנמען אינו נזכר אמנם במכתבו של אפולודורוס, אולם האנונימי מביזנטיון (Anonymous Byzantinus, המאה ה-6) ציין כי הוא נכתב לאדריאנוס. המלחמה היחידה שיכולה הייתה להצריך ספר הדרכה מסוג זה בזמן שלטונו של אדריאנוס, הייתה מרד בר כוכבא.

אפולודורוס הוצא להורג על ידי אדריאנוס, לאחר שהארכיטקט ביקר את התוכנית למקדש ונוס ורומא (נחנך בשנת 121).

לקריאה נוספת
------------

* שמעון אפלבאום, "למי כתב אפולודורוס את ה"פוליאורקטיקה"?", בתוך: **חקרי מלחמה**, הוצאת מערכות, 1988, עמ' 77–80.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אפולודורוס מדמשק** |

* אפולודורוס מדמשק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מנחם שטרן - Menahem Stern, **Greek and Latin Authors on Jews and Judaism**, Jerusalem, 1980, Vol. II, XCV. Florus, p. 134
2. ↑  דיו קסיוס, **היסטוריה רומאית**, ספר 69, פרק 4

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385394905171
* BIBSYS: 10079056
* BnF: cb13609021r (data)
* GND: 118503669
* ICCU: CFIV181036
* ISNI: 0000 0001 2144 2527
* LCCN: n94076135
* NTA: 069807000
* SELIBR: 339875
* SUDOC: 06923910X
* ULAN: 500018767
* VcBA: 495/54185
* VIAF: 160958495
* WorldCat: lccn-n94076135

 |
**לוציאן "לו" גלרטר** (ברומנית: **Lucian "Lou" Gelehrter**; נולד ב-4 באוקטובר 1946) הוא אדריכל ישראלי, הפעיל בעיקר בירושלים.

גלרטר, בעל הקשר המשפחתי ללאון גלרטר ולמוני גלרטר, נולד בעיר בוקרשט שברומניה בשנת 1946 ואת הכשרתו האקדמית כאדריכל רכש בבוקרשט. בשנת 1972 היגר לישראל. בשנת 1976 הצטרף לצוות התכנון המשותף למשרד השיכון ולחברת שיכון ופיתוח ובמסגרת זו תכנן התמחה בתכנון מגורים, תוך התמקדות בשכונת רמות בירושלים. ב-1978 פרש מהצוות והקים משרד עצמאי הממשיך להתמחות במגורים וכן במוסדות חינוך. בשנת 1988 זכה בתחרות אדריכלים לתכנון הקמפוס הירושלמי של מכון שלום הרטמן. הפרויקט כלל בתכנון חמישה מבנים, מהם נבנו עד כה ארבעה מבנים שהאחרון בהם הושלם ב-1996.

על פרויקט חידוש שכונת שמואל הנביא, פרויקט אותו תכנן גלרטר בשיתוף האדריכלית עדינה גלרטר בשנות ה-80, כתב האדריכל דוד קרוינקר: "(התכנון כלל) הרחבת דיור ל-22 בניינים המאוכלסים ב-6,000 נפשות, במתכונת ארכיטקטונית שמטרתה לשנות גם את האופי המונוטוני המקורי וליצור איכות ארכיטקטונית-צורנית מגוונת ופלסטית יותר".

פרויקטים נבחרים
---------------

* מתחם מצפה מנחם, רחוב סולד, קריית מנחם (1978)
* שיקום בתי שכונת שמואל הנביא, ירושלים
* מתחם נווה שמואל, שכונת רמות
* בית גלרטר, הדס 33, ירושלים
* בית שלוי-רז, דרך החורש 54, ירושלים
* בית סיון, רחוב משעול היערה 33, ירושלים
* מרכז ספורט ונופש, שכונת רמות, ירושלים
* בית הספר בעיסאוויה, מזרח ירושלים
* בית הספר התיכון בצור באהר, ירושלים
* מרכז מלי"ץ, ירושלים

גלריית תמונות
-------------

* פנים אולם בית המדרש במכון שלום הרטמןפנים אולם בית המדרש במכון שלום הרטמן
* חזית בית המדרש במכון שלום הרטמןחזית בית המדרש במכון שלום הרטמן

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרוינקר: **אדריכלות בירושלים, הבניה המודרנית מחוץ לחומות 1990-1948**, הוצאת כתר, 1991

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר משרדו של לו גלרטר
**לו גולן** (באנגלית: **Lew Golan**; נולד ב-1933) הוא תסריטאי טלוויזיה ישראלי ואמריקאי, שידוע בעיקר בשל עבודותיו לטלוויזיה החינוכית, בין היתר כתסריטאי הסדרות הלימודיות "Here we are", "הרפתקאות סקוטרמן" ו"השריף מגבעות הוליווד".

חייו
----

גולן, יליד ארצות הברית, איבד את שמיעתו כשהיה בן שבע וחלה בדלקת קרום המוח. למרות מגבלות השמיעה, הוא מעולם לא למד את שפת הסימנים, אלא למד לקרוא תנועות שפתיים, למד בבתי ספר לשומעים וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת שיקגו ותואר מתקדם בעיתונות מאוניברסיטת אילינוי. לאחר שסיים את לימודיו, עבד בתחום העיתונות ובפרסום. ב-1970 עלה לישראל בעקבות ידידו אירב קפלן, שעלה לפניו ואירח אותו בחופשה בישראל.

הסדרה הראשונה שהגה הייתה "הרפתקאות סקוטרמן" ולאחר מכן, ה"ספין אוף" שלה, "The Amazing World of Dr. Halfbaked". מאוחר יותר יצר גם את "השריף מגבעות הוליווד" ואת "Here We Are". ב-1978 שב לשיקגו וב-1986 חזר לישראל. ב-2003 חזר לשיקגו.

ב-1995 פרסם גולן ספר שמתאר את הצלחתו, כאדם חירש, בתעשיית הבידור: "Reading Between the Lips: A Totally Deaf Man Makes It in the Mainstream" ("לקרוא בין השפתיים: אדם חירש לגמרי מצליח במיינסטרים"). ספרו מהווה מתקפה ישירה על הטענה ל"תרבות חירשים" (למשל, של הפעיל למען זהות חירשים, הרלן ליין) ועל הטענה כי חירשים יכולים - וייתכן שאף צריכים - לתקשר באמצעות שפת סימנים בלבד. ב-2006 פרסם ב"וושינגטון פוסט" מאמר המותח ביקורת חריפה על הבדלנות של חלק מן הסטודנטים וחברי הסגל באוניברסיטת גאלדט, שהתנגדו למינוי ג'יין פרננדס לנשיאה, מכיוון שלא גדלה כדוברת שפת הסימנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* לו גולן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* לו גולן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לו גולן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ירון ביטר, שקט, מצלמים!, באתר ynet, 27 בספטמבר 2008
* לו גולן, Protest at Gallaudet: By, and for, the Few מאמר ב"וושינגטון פוסט", 26 באוקטובר 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: ce739794-cb19-4032-b023-c3ea634506fb

 |
**ריצ'רד דייל "ריק" סניידר** (באנגלית: **Richard Dale "Rick" Snyder**; נולד ב-19 באוגוסט 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כמושל מישיגן משנת 2011 עד 2019.

ביוגרפיה
--------

סניידר נולד וגדל בעיר באטל קריק שבמישיגן. ב-1975 סיים תואר ראשון באוניברסיטת מישיגן, ב-1979 תואר MBA במנהל עסקים וב-1982 תואר JD במשפטים. כמו כן הוא רואה חשבון מוסמך. הוא עבד בפירמת ראיית החשבון PWC ונהייה בה לשותף. ב-1991 מונה לסמנכ"ל תפעול בחברת המחשבים Gateway שבסיסה בקליפורניה וב-1996 מונה למנכ"ל החברה. ב-1997 חזר למישיגן והקים קרן הון סיכון ובהמשך הקים חברת השקעות וכן חברה לשירותי בריאות מקוונים. 

ב-2010 זכה בבחירות למשרת מושל מישיגן ברוב של 58%. הוא הושבע לתפקיד ב-1 בינואר 2011. בנובמבר 2014 זכה בבחירות לכהונה נוספת ברוב של 51%. כמושל נחל הצלחה בשיקום דטרויט מהמשבר הכלכלי בצעדים שכללו הכרזה על מנהל חירום והעברת הניהול הפיננסי לטיפולו. עם זאת, בינואר 2016 התגלתה עופרת במי השתייה של העיר פלינט, מה שגרר ביקורת על תפקודו של סניידר בעת המשבר.

סניידר הוא מתון ועמדותיו ממוצבות במרכז המפה הפוליטית.

סניידר נשוי לסו, אותה הכיר בעת עבודתו ב-PWC, ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריק סניידר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריק סניידר
* ריק סניידר, ברשת החברתית טוויטר
* ריק סניידר באתר מושל מישיגן
* ריק סניידר באתר איגוד המושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rick Snyder, eyeing 2016, to take Detroit success story on the road, אתר politico, ‏10 בדצמבר 2014
2. ↑  Michigan governor under fire over emails about water crisis,‏ CBS News, 21 בינואר 2016
3. ↑  Rick Snyder Has A Chris Christie Problem, אתר fivethirtyeight.com, ‏29 באפריל 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1195249136
* LCCN: no2011043091
* VIAF: 169013786
* WorldCat: lccn-no2011043091

 |
**פרוקרבזין** (באנגלית: **Procarbazine**), המכונה גם **נאטולן**, היא תרופה כימותרפית, המשמשת לטיפול בלימפומת הודג'קין ובסרטן המוח (גליומה, אסטרוציטומה).

בעת טיפול בלימפומת הודג'קין, הפרוקרבזין ניתן יחד עם וינקריסטין, כלורמתין, ופרדניזון; בעת טיפול בסרטן המוח מסוג גליומה או אסטרוציטומה או גליובלסטומה מולטיפורמה הפרוקרבזין ניתן יחד עם לומוסטין (המכונה לעיתים קרובות CCNU) ווינקריסטין.

תופעת לוואי שכיחה כוללת ספירת תאי דם נמוכה והקאות. תופעות לוואי אחרות כוללות עייפות ודיכאון.

השימוש בתרופה בעת הריון פוגע בעובר, כמו כן אין להניק בעת שימוש בתרופה.

היסטוריה
--------

פרוקרבזין אושר לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1969.

פרוקורבזין נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי - רשימת התרופות הבטוחות והיעילות ביותר הדרושות בכל מערכת בריאות.

שימושים רפואיים
---------------

כאשר משתמשים בתרופה לטיפול בלימפומת הודג'קין, התרופה ניתנת לצד תרופות אחרות בהתאם לפרוטוקול BEACOPP ביחד עם התרופות: אדריאמיצין, אטופוסיד, בלאומיצין, וינקריסטין, פרדניזון ופרוקרבוזין. פרוטוקול זה ניתן כטיפול קו שני, לאחר הטיפול קו הרישון שניתן לפי פרוטוקול MOPP או פרוטוקול ABVD.

כאשר התרופה משמשת לטיפול בגידולי מוח (גליומות ממאירות), התרופה ניתן בשילוב עם לומוסטין (CCNU) ווינקריסטין.

תופעות לוואי
------------

תופעות לוואי שכיחות מאוד (יותר מ -10% מהאנשים חווים אותן) כוללות אבדן תיאבון, בחילות והקאות.

תופעות לוואי אחרות בתדירות לא ידועה כוללות ירידה בלוקוציטים (לויקופניה), ירידה בטסיות הדם (תרומבוציטופניה), הפחתה בנויטרופילים (נויטרופניה) - אלה עלולים לגרום לזיהומים מוגברים ובהם זיהומים ריאתיים, תגובות דמויות אלרגיה קשה העלולה לגרום לאנגיואדמה ותגובות עור; לתרגיה; סיבוכי כבד (כגון צהבת) ופגיעה בתפקודיות כבד; השפעות על מערכת רבייה הכוללת ירידה בספירת הזרע (אזוספרמיה) ואי ספיקת שחלות.

פגיעה במערכת העיכול יכולה לגרום ליתר לחץ דם (תופעה נדירה).

לעיתים רחוקות פרוקרבזין גורם לנוירופתיה פריפרית - היוצרת עקצוץ מתקדם ומתמשך, כאבים עזים, קהות חושים, רגישות יתר לקור וחום בגפיים.

פרוקרבזין עלולה לגרום להופעת דיכאון, חלומות רעים, נדודי שינה, עצבנות ותחושת חרדה.

### מזון ומשקאות

אכילת גבינה במהלך הטיפול בפרוקרבזין עלולה לגרום לעלייה בלחץ הדם. לכן, יש להימנע מאכילת גבינה במשך תקופת הטיפול.
כמו כן, אסור לשתות משקאות אלכוהוליים במהלך קבלת הטיפול.

פרמקולוגיה
----------

הפרמוקולוגיה של פרוקרבוזין: התרופה היא סוכן אלקילציה שגורמת למתילציה של גואנין במצב O-6. הגואנין הוא אחד מארבעת הנוקליאוטידים המרכיבים את ה-DNA. הפורקרובזין גורם לכך שה- DNA שעבר מתילציה נוטה להישבר, וסינתזת RNA וחלבון מעוכבת. תאים סרטניים מתרבים צריכים לשכפל את ה- DNA שלהם ולעבור מוות של תאים מתוכנתים (אפופטוזה) בתגובה לשבר גדילי DNA. תאים רגילים או תאים שאינם מתרבים נוטים לתקן את הנזק ל- DNA מהר יותר מהתאים הסרטניים - אך עדיין תאים בריאים ייפגעו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוקרבזין** בוויקישיתוף
* דף תיאור התרופה - מידע על התרופה, אופן נטילתה, ותופעות לוואי
* פרוקרבזין באתר האגודה למלחמה בסרטן
* פרוקרבזין באתר קופת חולים כללית
* פרוקרבזין באתר infomed
* פרוקרבזין באתר "ספר הסרטן"

הערות שוליים
------------

1. ↑  נטולן באתר קופת חולים כללית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  תיאור התרופה ותופעות לוואי נפוצות
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  מידע על התרופה, אופן נטילתה, ותופעות לוואי
4. ↑  פרוטוקול MOPP

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**פיטר ברטרם** (בדנית: **Peter Bartram**;‏ נולד ב-4 במאי 1961) הוא גנרל דני בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 2012–2017.

ביוגרפיה
--------

ברטרם נולד ב-4 במאי 1961 באורהוס. ב-1981 הוא התגייס לצבא המלכותי הדני ועד 1985 למד בקורס להכשרת קצינים. באותה שנה הוא החל בשירות בכוחות השריון בדרגת לוטננט. בין השנים 1990–1991 הוא שימש כמפקד פלוגת חרמ"ש ולאחר מכן למד בקורס המטכ"ל עד 1993. ב-1994 הועלה לדרגת מיור, ועד 1997 שרת במטה הכללי. לאחר מכן שרת כקצין הכשרה במפקדת בעלות הברית בשלזוויג-הולשטיין ויוטלנד (כוח צבאי משותף של דנמרק וגרמניה). ב-1999 פורקה המפקדה. בין 2001–2003 שימש כמפקד גדוד בכוח קוסובו. ב-2006 הוא מונה למפקד הבריגדה הדנית ה-1. ב-2008 הוא הועלה לדרגת בריגדה גנרל וב-2010 הוצב בפיקוד הטרנספורמציה של בעלות הברית בנורפוק (וירג'יניה). ב-2012 מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-11 בינואר 2017 פרש ברטרם ומונה לסגן יו"ר JP/Politikens Hus ולסגן יו"ר Jyllands-Postens Fond.

ברטרם מתגורר בקופנהגן, נשוי ליוליאנה ברטרם ואב לבן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיטר ברטרם

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטר ברטרם** בוויקישיתוף
* פיטר ברטרם, ברשת החברתית פייסבוק
* פיטר ברטרם, ברשת החברתית LinkedIn
* פיטר ברטרם, באתר נאט"ו
פרוש מוצץ צוף מהפרחים.
**פרוש הוואי ארגמני** (שם מדעי: **Drepanis coccinea**) הוא מין של ציפור ממשפחת הפרושיים האנדמית להוואי והיא מהעופות המקומיות הנפוצות ביותר בה, אם כי היא מצויה בטבע בסכנת הכחדה. הפרוש מכונה גם בשם **איווי** שמקורו מהוואית: "חרמשון", עקב מבנה המקור הדומה לזה של חרמשון.

הפרוש משויך לסוג *Drepanis* והוא היחיד בו שקיים כיום, לאחר ששני מינים נוספים שכונו יחד מאמו (אנ'): *Drepanis funerea* ו-*Drepanis pacifica* נכחדו לאחרונה.

הפרוש מגיע לאורך 15 ס"מ והוא בעל כסות נוצות אדומה כדם, בעל כנפיים שחורות וזנב שחור ומפוצל. נוצותיו עוזרות לו לבלוט בשטח, הרבה יותר משל פרושי הוואי אחרים. הוא בעל מקור ארוך, שחור ומכופף שמטרתו היא לינוק צוף מפרחים בסביבתו.

פרוש זה מצוי בעיקר בהוואי, מאווי, לאנאי, קאואיי, אואהו ומולוקאי. הוא חי ביערות הוואי, לעיתים כשהוא נודד לגובה, ומחפש צמחים צינוריים כמו ברזילי גבעות פולינזי המפרישים צוף שאותו הוא יונק בעודו מאביק אותם. לעיתים הוא ניזון גם מחרקים. הוא מקנן על הענפים הנמוכים ומטיל 2 עד 3 ביצים.

הפרוש מצוי כיום בסכנת הכחדה עקב הפצת מלריה, מחלה שלא הייתה שכיחה בהוואי ועקב כריתת יערות והרס קרקע נרחב. הוא נעלם מלמעלה מ-90% משטחי מחייתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוש הוואי ארגמני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרוש הוואי ארגמני באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007581584605171
* LCCN: sh2012000592

 |
הפסוק הראשון מתפילת נונק דימיטיס מתוך השעות העשירות מאוד של דוכס ברי
**נונק דימיטיס** (בלטינית: **Nunc dimittis**) המכונה גם **שירו של שמעון** או **תפילת שמעון** היא תפילה מתוך הבשורה על-פי לוקאס בברית החדשה (פרק ב', פסוקים 29–32) ואחת משלוש התפילות בבשורה זו (יחד עם המגניפיקט והבנדיקטוס). התפילה נקראת על שם מילותיה הראשונות בלטינית, שמשמעותן "עתה הרשה".

על פי המסופר בברית החדשה, בבשורה על פי לוקס, שמעון היה יהודי אדוק, אשר ביקש מרוח הקודש לא למות עד אשר יראה את בא המשיח. כאשר מרים ויוסף, הורי ישו הביאו אותו לבית המקדש השני לטקס פדיון הבן, שמעון ראה את הילד, לקח אותו בזרועותיו ואמר את התפילה.

נוסח התפילה
-----------

המקור ביוונית:

> 
> Νυν απολύεις τον δούλον σου, Δέσποτα, κατά το ρήμα σου εν ειρήνη,  
> 
> ότι είδον οι οφθαλμοί μου το σωτήριόν σου,  
> 
> ο ητοίμασας κατά πρόσωπον πάντων των λαών,  
> 
> φως εις αποκάλυψιν εθνών και δόξαν λαού σου Ισραήλ.
> 
> 
> 
> 

לטינית (הוולגטה):

> 
> Nunc dimittis servum tuum, Domine, secundum verbum tuum in pace  
> 
> Quia viderunt oculi mei salutare tuum  
> 
> Quod parasti ante faciem omnium populorum  
> 
> Lumen ad revelationem gentium, et gloriam plebis tuae Israel.
> 
> 
> 
> 

אנגלית (תנ"ך המלך ג'יימס):

> 
> Lord, now lettest thou thy servant depart in peace, according to thy word:  
> 
> For mine eyes have seen thy salvation,  
> 
> Which thou hast prepared before the face of all people;  
> 
> A light to lighten the Gentiles, and the glory of thy people Israel.
> 
> 
> 
> 

עברית (תרגום פרנץ דליטש, בשינויים קלים):

> 
> עתה, כדברך, שחרר אדוני את עבדך בשלום;  
> 
> כי עיני ראו את ישועתך,  
> 
> אשר הכינות לפני כל העמים,  
> 
> אור להאיר את עיני העמים, ותפארת לישראל עמך
> 
> 
> 
>

הלחנה
-----

מלחינים רבים הלחינו את התפילה (לרוב יחד עם תפילת המגניפיקט) מאחר שהתפילה (כמו גם המגניפיקט) נאמרים כחלק מנוסח התפילה האנגליקני של תפילת ערבית ותפילת הלילה.

התפילה נאמרת גם בתפילת הקומפליטוריום של הכנסייה הקתולית ובתפילת הערבית של הכנסייה היוונית אורתודוקסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נונק דימיטיס** בוויקישיתוף
* נונק דימיטיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007503693105171
* BnF: cb13319490c (data)
* GND: 4283930-0
* MusicBrainz work: 405f3a0a-b302-4c86-818c-7dff7916d546
* SUDOC: 029930537
* VIAF: 175826657
* WorldCat (עם VIAF): 175826657

 |
**פרורסטומוס** (שם מדעי: ***Prorastomus***; מיוונית: "לסת חרטומית", עקב הלסת התחתונה הדומה לתחתית סירה), הוא סוג נכחד קדום בן לסדרת התחשאים שחי באמצע תקופת האאוקן שלפני 40 מיליון שנה באי ג'מייקה שבאיים הקריביים. הפרורסטומוס השתייך למשפחה הקדומה פרורסטומיים (Prorastomidae), לצד הפזוסירן שגם חי בג'מייקה, אך תואר רק בשנת 2001. שני הסוגים נחשבים לראשוני התחשים, אך הם התפתחו מאבות יבשתיים.

הפרורסטומוס תואר לראשונה בשנת 1855 בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון והוא כלל מין יחיד - *Prorastomus sirenoides*. הממצאים שלו היו שבירים וכללו בעיקר עצמות של גולגולת שבירה, לסתות, חוליות ועמוד שדרה, אך חלק מהגולגולת נשבר סביב חלל העיניים לגזע המוח. ב-1989 התגלה ממצא נוסף מאותו תצורה אשר כללה חוליות וכמה צלעות.

מאפיינים
--------

יונק זה הגיע לאורך של מטר וחצי ולמשקל של 150 קילוגרם - כמו חזיר, והיה בעל רגליים קצרות כשל היפופוטם ועליהם פרסות רחבות במקום סנפירים. הוא היה בעל זנב קצר ובעל לסתות רחבות בעלות שיניים טוחנות גבוהות ובעל חוטם ארוך וצר, מה שמרמז שהיה בעל חוש ריח טוב יחסית והוא ניזון מצמחייה עשבונית רכה או מצמחי מים. הוא התאים לחיים במישורים לחים רטובים וחי גם במים רדודים כמו בנהרות רדודים, שפכי נהר ובמפרצים, בהם שחה בעזרת הגפיים כמו היפופוטם.

היונק הקדום חי באי ג'מייקה שגשר יבשתי קדום חיבר אותו ואת האיים הקריביים למרכז אמריקה. הגשר הקדום נעלם והתחשים הקדומים נאלצו להסתגל לחיים ימיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרורסטומוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**המכתב שהגיע בזמן** הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1999, המבוסס על ספר מאת יהודית הנדל.

עלילה
-----

הסרט נפתח באיה ותאיה, שתי אחיות המתמודדות עם מותו של אביהן, מומחה לגאולוגיה, הן גם מתמודדות עם היחסים הטעונים עם מיכאלה, אשתו השנייה של אביהן. הן חושדות במניעיה הנסתרים של מיכאלה שכן במהלך ההלוויה היא לא הוזילה דמעה וכבר ביום הראשון של השבעה הבית נראה מסודר ומדוגם. בשבעה מדובר רבות מצד האורחים על נושאים בגאולוגיה אותם נהג אביהן לחקור, במהלך השבעה עולה הבזק תוך כדי שהן נזכרות על איך שאביהן הודיע לאימן שהוא כבר לא אוהב אותה יותר ושהוא עוזב אותה עבור המאהבת שלו, לאחר הפרידה נסעה אימן לטיול שבמהלכו החליטה לשים קץ לחייה כשנכנסה בעץ שהיה בצד הכביש. כשאביהן הודיע להן על נישואיו החדשים הבנות התקשו לקבל זאת.

רגשותיהן כלפי מיכאלה נהיים עוד יותר קשים כאשר לאחר השבעה היא מודיעה שהיא נוסעת לאירופה לבקר את אמה. מספר ימים לאחר שצוין חודש למותו של אביה, מקבלת איה מכתב ממיכאלה בו היא רשמה לה שהיא מקווה שמכתב זה הגיעה בזמן, לא מוקדם מדי ולא מאוחר מדי, שהיא תכננה הכול מדויק ובסדר ושהמפתח מתחת לשטיח, היא מספרת זאת לאחותה ומבלי שהן מבינות בדיוק למה כוונתה הן מגיעות לבית שלה ושל אביהן, שם הן מגלות שהיא מספרה כל אחד מהחפצים בבית וביניהם גם הפריטים באוסף המאובנים של אביהן, לפתע הן מגלות בבית מכתב נוסף ממיכאלה בו היא מצהירה שכל פרטי הבית מיועדים להן, כל החפצים בעלי המספרים הזוגיים מיועדים לאיה והאי-זוגיים לתאיה, הן חושבות בתחילה כי מיכאלה היגרה לחוץ לארץ והשאירה להן את החפצים אשר היא לא מעוניינת בהן, אך פתאום הן נכנסות לחדר השינה ומגלות כי מיכאלה התאבדה על ידי כדורים. אחרי כן הן מגלות דף נוסף בו כתבה כי את הדברים שרצתה להשאיר לאמה היא כבר העבירה לה אותם במהלך נסיעתה, ולשם כך נסעה, היא גם כתבה להן שהיא העבירה את הדירה על שמן עוד מלפני חודשיים.

שחקנים
------

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
| איילת זורר | איה |
| שרית לארי | תאיה |
| רוזינה קמבוס | מיכאלה |
| עליזה רוזן | מיכל |
| רפי תבור | עמנואל |
| דורי בן זאב |  |
| אריאל פורמן | אליהו |
| אורנה רוטברג | עדנה |
| שרון צור | אלי |
| דבורה בורנשטיין |  |
| דוד רונא-טוטו |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* "המכתב שהגיע בזמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המכתב שהגיע בזמן", באתר אידיבי
* "המכתב שהגיע בזמן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**דודנים מתנשקים** (באנגלית: **Kissin' Cousins**) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1964 בבימויו של ג'ין נלסון, עם אלביס פרסלי בתפקיד כפול של שני דודנים מדרגה שלישית הדומים זה לזה אך שונים באופיים.

התסריט היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה.

תקציר העלילה
------------

צבא ארצות הברית דורש להקים בסיס טילים בליסטים בין-יבשתיים בשמורה הטבע Great Smoky Mountains בטנסי. בשטח הזה נמצאת חווה פרטית של משפחת טאטום שמסרבת להתפנות.

גנרל אלווין דונפורט (דונלד וודס) פוקד על קפטן רוברט סלבו (ג'ק אלברטסון) לדאוג לפינוי תוך שבעה ימים אחרת יוצב בגרינלנד. סלבו מחפש קרוב משפחה של המשפחה שמשרת בצבא ומוצא את לוטננט ג'וש מורגן (אלביס פרסלי). הוא מזמן אותו ומטיל עליו את המשימה ומזהיר שאם לא יעמוד בה, שניהם יוצבו בגרנלנד...

הם נסעים למקום בשיירה צבאית כשג'ון (בבגדים אזרחיים) וסלבו בג'יפ הראשון וג'ון שר "Smokey Mountain Boy". בהגיעם למקום הם מותקפים ביריות. גון עולה לגבעה עם מכשיר קשר עליו עליה גרב ניילון במקום דגל לבן. על הגבעה הוא מוצא את סלינה (איבון קרייג) ואזליה (איבון קרייג ) ביחד עם אחיהם ג'ודי (אלביס פרסלי) שהוא ואחיותיו הם בני דודים שלו מדרגה שלישית. שתי האחיות מתחילות לחזר אחרי ג'ון אך הוא בוחר בזליה וסלינה בוחרת בעוזר שלו, רס"ר ביילי (טומי וודס).

ג'וש וסלבו נפגשים עם אבי המשפחה, פאפי טאטום (ארתור או'קונל) ואשתו (גלנדה פארל). פאפי מסרב להשכיר את השטח.

לחיילים מצטרפת טוראי מידג' ביילי (סינטיה פפר) בתור מדפיסה וג'וש מתאהב בה.

13 נערות מהאזור מתאספות כדי להתחיל עם החיילים, המשא ומתן נתקע והגנרל עומד לבקר במקום. לבסוף מצליח ג'וש לשכנע את פאפי להשכיר את השטח תמורת 1,000 דולר לחודש והבטחה כי ייסלל כביש מיוחד לבסיס שלא יעבור בשטח החווה ולא יפריע לו לזקק אלכוהול מתירס.

הגנרל מגיע וכולם שמחים ורוקדים ריקודי קאנטרי.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אלביס פרסלי | ג'וש מורגן/ג'ודי טאטום |  |
| ארתור או'קונל | פאפי טאטום |  |
| ג'ק אלברטסון | רוברט סלבו | קפטן |
| איבון קרייג | אזליה טאטום |  |
| פמלה אוסטין | סלינה טאטום |  |
| גלנדה פארל | אמא טאטום |  |
| סינתיה פפר | מידג' ריילי | חיילת מדפיסה |
| טומי פארל | ויליאם ביילי | חייל |
| דונלד וודס | אלווין דונפורד | גנרל |

קישורים חיצוניים
----------------

* "דודנים מתנשקים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דודנים מתנשקים", באתר נטפליקס
* "דודנים מתנשקים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "דודנים מתנשקים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "דודנים מתנשקים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לדודנים מתנשקים, באתר יוטיוב
* אלביס שר Smokey Mountain Boy, באתר יוטיוב
* סצנת הסיום של דודנים מתנשקים, באתר יוטיוב