recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
למלחין הצ'כי יאן דיסמאס זלנקה מיוחסות ארבע הלחנות למיסת הרקוויאם הקתולית. רק **הרקוויאם ברה מז'ור** (ZWV 46), שהוא הרקוויאם המאוחר ביותר המיוחס למלחין עודנו מושמע כיום. הרקוויאם ברה מז'ור נחשב לאחת מהלחנות הרקוויאם החשובות ביותר מתקופת הבארוק. הרקוויאם בדו מינור (ZWV 45) ככל הנראה מיוחס לזלנקה רק בטעות והוא משל מלחין אחר. שני הרקוויאמים הנותרים (רקוויאם ברה מינור, ZWV 48, נכתב ככל הנראה ב-1731; רקוויאם בפה מז'ור, ZWV 49, הולחן לפני 1730) הם כנראה כן משל זלנקה, אך נחשבים ליצירות נשכחות ביותר וכמעט ואינן מושמעות.

הרקוויאם ברה מז'ור
------------------

### היצירה

הרקוויאם ברה מז'ור הולחן בשנת 1733, לזכרו של אוגוסט השני מלך פולין והנסיך הבוחר של סקסוניה שנפטר באותה השנה. הרקוויאם כתוב לתזמור עשיר בהרבה בהשוואה לרקוויאמים האחרים המיוחסים לזלנקה וליצירות אחרות בנות התקופה. סגנונו של הרקוויאם חריג בכך שבניגוד לרקוויאמים אחרים המפגינים עצב, הרקוויאם הזה נכתב במז'ור וקטעים רבים בו נשמעים אפילו עליזים ואנרגטיים. הרקוויאם נחשב לרקוויאם החשוב ביותר של זלנקה וליחיד שמושמע רבות. זמן ביצוע ממוצע של הרקוויאם הוא כ-40 דקות.

#### הרכב

הרקוויאם נכתב לארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס), למקהלה ולתזמורת הכוללת: 2 חלילים, 2 אבובים, צ'אלומאו (אנ'), ‏2 בסונים, 2 חצוצרות, 2 קרנות, טימפני, סקיצת כלי קשת (כינור ראשון ושני וויולות) ובאסו קונטינואו.

### סדר הפרקים

* Introitus
* Kyrie
* (Sequentia (Dies irae
* Offertorium
* Sanctus
* Benedictus
* Agnus Dei
* Communio

שלושת הרקוויאמים האחרים
-----------------------

מלבד הרקוויאם ברה מז'ור, מיוחסים לזלנקה עוד שלוש הלחנות למיסת הרקוויאם. על הרקוויאם בדו מינור (ZWV 45) ישנה מחלוקת אם הוא משל זלנקה, וחוקרים רבים סוברים שהוא משל מלחין אחר. שני הרקוויאמים האחרים זוכים להסכמה רבה יותר שהם משל זלנקה, אך גם על יחוסו של הרקוויאם ברה מינור (ZWV 48) לזלנקה יש המערערים. 

הרקוויאם ברה מינור, ZWV 48, נכתב ככל הנראה ב-1731, לארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס), מקהלה ותזמורת הכוללת: שני חלילים, שלוש חצוצרות, שני אבובים, שני בסונים, צ'אלומאו, כלי קשת ובאסו קונטינואו. 

הרקוויאם בפה מז'ור, ZWV 49, הולחן לפני 1730, לארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס), מקהלה, לכינורות, ויולות ועוגב.

### הרקוויאם בדו מינור

הרקוויאם בדו מינור הולחן כנראה בשנת 1737 לזכרו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שנפטר יותר מעשרים מ-25 שנים לפני כן. הרקוויאם אבד, התגלה בפראג בשנת 1980 ובוצע לראשונה מאז היעלמותו בשנת 1984. מאז מציאת הרקוויאם קיימת מחלוקת על ייחוסו לזלנקה, זאת בשל השוני הסגנוני הבולט בין רקוויאם זה ליצירות אחרות פרי עטו של זלנקה, שבולט כבר מפתיחת הרקוויאם. חוקרים שונים הציעו לייחס רקוויאם זה למלחינים שונים בני התקופה. עם זאת, אין חולק על איכותו המוזיקלית של הרקוויאם ועל היותו הלחנה מרשימה של המיסה. 

הרקוויאם הולחן לארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס), למקהלה ולתזמורת הכוללת: שלוש חצוצרות, כינורות, ויולות ובאסו קונטינואו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פורום זלנקה, ניתן למצוא כאן כמה דיונים על הרקוויאמים שלו.
* הרקוויאם של זלנקה ב-IMSLP.
* פרטים יבשים על הרקוויאמים של זלנקה.
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. הסיבה היא: **ויקיזציה**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. |

**מכללת רידמן לרפואה משלימה ואינטגרטיבית** היא מכללה לרפואה משלימה שנוסדה בתל אביב בשנת 1987 על ידי סאלי רידמן, מרפאה הוליסטית מקליפורניה. למכללה חמישה קמפוסים בישראל, הקמפוס הראשי בתל אביב וקמפוסים נוספים בירושלים, חיפה, כנרת ובאר-שבע. כמו כן, מציעה המכללה קורסים ברפואה משלימה בעיר אילת באמצעות מכללת "ניהול פלוס". התארים של מכללת רידמן אינם מוכרים על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

הלימודים במכללה
---------------

הקמפוסים מציעים מגוון תוכניות לימוד וקורסים להכשרת מטפלים: בית הספר לרפואה סינית מסורתית, בית הספר לרפואה טבעית, בית הספר לתרפיות המגע, בית הספר לפסיכותרפיה הוליסטית, בית הספר לאימון הוליסטי וכן תוכנית בספורט טיפולי הוליסטי לילדים ותינוקות ומסלול הכשרת מטפלים בתפישת המטאיזם בשיתוף עם "מרחב מודעות". תוכניות לימוד אלה מוכרות הן על ידי מכללות מחוץ לישראל[דרוש מקור] והן על ידי האיגודים המקצועיים של מקצועות הרפואה המשלימה בישראל, באירופה, בארצות הברית ובסין[דרוש מקור]. חלק נרחב ממסלולי הלימוד במכללת רידמן בשיתוף מקצועי עם מרפאות "מכבי טבעי". לצד התוכניות השנתיות מציעה המכללה גם קורסים סמסטריאליים וחוגי העשרה והתפתחות אישית לקהל הרחב.

מדי פעם עורכת מכללת רידמן ימי עיון הכוללים מפגש מקצועי ברפואה סינית מסורתית (TCM), בשיתוף עם אוניברסיטאות סיניות. במסגרת זו מוזמנים אורחים מהארץ ומחו"ל להעביר הרצאות וסדנאות.

שיתופי פעולה והתנסות מעשית
--------------------------

הלימודים במכללת רידמן כוללים התמחות מעשית במסגרת קליניקות המתמחים של המכללה.

מכללת רידמן מקיימת שיתופי פעולה עם בתי החולים בישראל - הן בשותפות במחקרים קליניים והן בביצוע שלב ההתמחות המעשית של הסטודנטים כתנאי להפיכתם למטפלים. במקביל, מתקיימים שיתופי פעולה ארוכי טווח עם גופים ממשלתיים, עיריות ומועצות מקומיות, מוסדות חינוך, חברות במגזר הציבורי והפרטי וארגונים חברתיים.

תחומי לימוד
-----------

* רפואה סינית מסורתית
* טווינא
* שיאצו
* נטורופתיה
* תזונה טבעית - ייעוץ לאורח חיים בריא
* הרבליסט קליני - רפואת צמחים אינטגרטיבית (Phyto-Therapy)
* פסיכותרפיה גופנית
* פסיכותרפיה טרנס-פרסונאלית
* הילינג פסיכו-פיזי
* רפלקסולוגיה
* תרפיות עיסוי אינטגרטיבי
* מטפל רב תחומי במגע - HHP
* אימון הוליסטי
* ספורט טיפולי הוליסטי לילדים ותינוקות
* NLP
* טיפול בתפיסת המטאיזם

קשרים בינלאומיים
----------------

מכללת רידמן היא מכללה בינלאומית, המייצגת בישראל אוניברסיטאות ומכללות שונות לרפואה משלימה מרחבי העולם, כגון:

The Zhejiang Chinese Medical University, Hangzhou, China

The Chengdu University of Traditional Chinese Medicine TCM, China

EABP - European Association of Body-Psychotherapy

AHG – The American Herbalist Guild

EUROTAS - The European Transpersonal Association

ABMP - Associated Bodywork & Massage Professionals

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מכללת רידמן
* מכללת רידמן - המכללה הבין-לאומית ללימודי רפואה משלימה, דף שער בספרייה הלאומית
* מכללת רידמן, ברשת החברתית פייסבוק

* מכללת רידמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* טלי חרותי-סובר, "מה שנשיאת מכללת רידמן בעצם אומרת זה 'לכו איתי ותבריאו מסרטן'"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007601731905171
* ISNI: 0000 0004 4648 7707
* VIAF: 7148035576787970384
* WorldCat (עם VIAF): 7148035576787970384

 |
**טייסת 325 – לזכרו של הרצל שי קלעי** היא עמותה שהוקמה לזכרו של הרצל שי קלעי - איש חיל האוויר אשר נפל במלחמת שלום הגליל בזמן חילוץ פצועים. העמותה מפעילה "טייסת סימולטורים" ב-3 בתי חולים בישראל – סימולטורים שמאפשרים לילדים חולים לעבור חוויה המדמה טיסה, בהדרכת מתנדבים.

היסטוריה
--------

### הקמת העמותה

רס"ן יניב קלעי נולד בשנת 1981 בבאר שבע. בגיל שבעה חודשים, בפרוץ מלחמת לבנון הראשונה, שירת אביו, רס"ר הרצל שי קלעי, כמכונאי מוטס בטייסת 123. ביומה הראשון של המלחמה, טס לחלץ נפגעים מנבטייה שבדרום לבנון. בדרך נפגע המסוק מאש מחבלים, וכל אנשי הצוות נהרגו.
קלעי התגייס גם הוא לשורות חיל האוויר. את שירותו התחיל במערך פיקוח הטיסה, וכיום הוא משרת במבק"א (מינהל בטיחות ובקרת איכות).
עם השנים יזם מספר מפעלי הנצחה וזיכרון לאביו.

גזירת סרט בסימולטור בשניידר, יחד עם אלוף עמיקם נורקין ומנהלת בית החולים שניידר ד"ר אפרת ברון-הרלב
בשנת 2021, ניצת הרעיון לרכוש סימולטור טיסה ולהנציח דרכו את אביו.
המיזם התחיל באתר giveback לגיוס המונים, הופץ בחיל האוויר במהרה, ותוך 24 שעות בלבד הושג הסכום במלואו.
ב-19 באוגוסט 2021, לאחר כחצי שנה של עבודות תשתית, שיווק לבתי חולים, חיפוש אחר מקום מתאים ורכישת ציוד רב, הורכב הסימולטור הראשון במרכז הרפואי שניידר.

### משמעות השם

במאמצי חיפוש השם לעמותה, עלה המספר 325. מהות המספר הייתה שמו בגימטריה של אביו של קלעי, הרצל. מאוחר יותר נתגלה שיחידה 325 הייתה היחידה הראשנה של חיל האוויר שקמה במטרה לקלוט ילדי עולים ולטפל בהם. שתי המהויות יצרו שילוב בין עשיית טוב לילדים ובין הנצחה וזיכרון.

פעילות
------

### מטרות

העמותה קמה למען חיבור בלתי אמצעי בין אנשי תעופה לילדים, חינוך תעופתי חוויתי, ובתור פרויקט להנצחת הרצל שי קלעי.
כחלק מהחינוך התעופתי, העמותה שמה דגש על מתן תחושת שליטה ומסוגלות עצמית וחתירה למצוינות אצל הילדים.

### סניפים

נכון לסוף 2022, ישנם 3 סימולטורים פעילים - מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל, בית חולים איכילוב, בית חולים תל השומר.

### המתנדבים בעמותה

האלוף עמיקם נורקין, מפקד חיל האוויר לשעבר, בטייסת 325
העמותה מונה עשרות מתנדבים מרקעים אוויריים שונים, אוכלוסיות שונות ומנעד גילאים רחב. בצוות המדריכים ישנם טייסים, מפעילי כטמ"ם ומדריכות סימולטור, בשירות סדיר, במילואים ואף בגמלאות. חלק מהמתנדבים אף משרתים בטייסת 123 בה שירת הרצל שי קלעי.

בין המתנדבים, הגיעו לביקור מפקד חיל האוויר לשעבר, האלוף עמיקם נורקין, ומפקד בסיס פלמחים, תא"ל עומרי דור.

קישורים חיצוניים
----------------

* טייסת 325, ברשת החברתית פייסבוק
* טייסת 325, באתר "גיידסטאר ישראל"
* להמריא ולהבריא: סימולטור טיסה בשניידר מאפשר לילדים חולים "לטוס" מסביב לעולם, באתר מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל.
* מרגש: "הטיסה נותנת לילדים שליטה על החיים שלהם", באתר ישראל היום.
* "להמריא ולהבריא": סימולטור טיסה מאפשר לילדים חולים "לטוס" מסביב לעולם, באתר ynet.
* סימולטור הטיסה החדש של שניידר, באתר YouTube.
* לפעמים חלומות מתגשמים, באתר חיל האוויר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוני קולמן | צילום: עמית אגרונוב, ‏לפעמים חלומות מתגשמים, באתר חיל האוויר הישראלי, 3 בפברואר 2022
2. ↑  מרגש: "הטיסה נותנת לילדים שליטה על החיים שלהם" - באתר ישראל היום

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"טייסת 325"**.
**מארק קאמון** (בצרפתית: **Marc Kamoun**; נולד ב-7 בנובמבר 1937) הוא שחיין עבר יהודי-צרפתי. אלוף המכביה החמישית (1957) במשחה ל-100 מטר חופשי, ייצג את מדינתו במשחקים האולימפיים (רומא 1960).

ביוגרפיה
--------

קאמון נולד וגדל באלג'יר. הוא התאמן במועדון רסינג פריז (Racing Club de France). הוא למד רוקחות בפריז.

### 1957

#### אלוף המכביה

בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בבריכת השחייה גלי גיל שברמת גן בספטמבר 1957 זכה קאמון במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.5 שניות, לפני א. קפלן מדרום אפריקה (1:01.0 דקות) ומייקל וולק מארצות הברית (1:01.5 דקות).

### 1958

בתחרות שנערכה באלג'יר בבריכת 25 מטר באפריל 1958 קבע קאמון במשחה ל-100 מטר חופשי תוצאה של 56.6 שניות.

### 1959

באוניברסיאדה הראשונה שנערכה בטורינו, איטליה 1959 סיים קאמון במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.7 שניות.

### 1960

באולימפיאדת רומא (1960) סיים קאמון במקום 12 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:41.2 דקות, כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 2:09.7 דקות.

### 1961

בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בבריכת השחייה גלי גיל בספטמבר 1961 סיים קאמון במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.8 שניות ולא הצליח להגן על תוארו.

חייו האישיים
------------

קאמון הוא אביה של סופי קאמון(אנ') שחיינית אולימפית (לוס אנג'לס 1984) שסיימה במקום 13 במשחה ל-100 מטר חופשי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מארק קאמון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* מארק קאמון, באתר olympedia.org
* מארק קאמון - תמונה, מעריב, 24 בספטמבר 1957
* קאמו ניצח בצרפת, דבר, 6 באוקטובר 1957

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישראל פז, הרוקח מצרפת והתלמידה מהולנד, על המשמר, 24 בספטמבר 1957
2. ↑  נפתחו תחרויות השחייה במסגרת משחקי המכביה ה-5, דבר, 20 בספטמבר 1957
3. ↑  קאמון חתר 100 מ' ב-56,6 ש', חרות, 20 באפריל 1958
4. ↑  בריה"מ הדבירה את אס"א ישראל - 50:98 במשחקי טורינו, על המשמר, 30 באוגוסט 1959
5. ↑  הקנדי שאפל חתר 100 מ' - 58,3 ש' ג'יין כץ: 100 מ' פרפר - 1:15,8 ד', דבר, 4 בספטמבר 1961
**אייזק מנצור** (באנגלית: **Isaac Mansoor**;‏ 30 במאי 1929 - יולי 2006), היה שחיין ושחקן כדורמים יהודי-הודי, סגן אלוף המכביה השלישית (1950) במשחה ל-100 מטר חופשי. ייצג את הודו בשתי אולימפיאדות כשחיין וכשחקן כדורמים (לונדון 1948 והלסינקי 1952).

ביוגרפיה
--------

מנצור נולד וגדל במומבאי. 

### 1948

באולימפיאדת לונדון (1948) סיים במקום 38 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.4 דקות. נוסף לכך, בטורניר הכדורמים הוא סיים עם נבחרתו במקום תשיעי. הוא שיחק ב-3 משחקים, במשחק הראשון נבחרתו הפסידה להולנד (12-1) במשחק השני נבחרתו ניצחה את צ'ילה (4-7) ובמשחק השלישי נבחרתו הפסידה לספרד (11-1). 

### 1950

בתחרויות השחייה של המכביה השלישית שנערכו בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1950 זכה מנצור בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:04.5 דקות, אחרי סולומון יאק מדרום אפריקה (1:04.4 דקות) ולפני פרידנטל מאוסטריה (1:04.8 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר בתוצאה של 11:24.9 דקות, אחרי ישראל (10:07.6 דקות) ואוסטריה (10:42.0 דקות).

### 1951

במשחקי אסיה הראשונים שנערכו בניו דלהי במרץ 1951 זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:28.8 דקות, אחרי סינגפור (4:19.8 דקות) ווהפיליפינים (4:23.2 דקות).

### 1952

באולימפיאדת הלסינקי (1952) הוא סיים במקום 61 והאחרון, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:10.8 דקות. נוסף לכך, בטורניר הכדורמים הוא סיים עם נבחרתו במקום 17. הוא שיחק בשני משחקים, במשחק הראשון נבחרתו הפסידה לאיטליה (16-1) במשחק השני נבחרתו ניצחה את צ'ילה (12-0)

  

נפטר ב-2006 בחיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אייזק מנסור, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  דבר הספורט, דבר, 6 באוקטובר 1950
2. ↑  תוצאות המכביה, על המשמר, 4 באוקטובר 1950
3. ↑  צבי כתבי, הדי שחייה לאומית במכביה השלישית, דבר, 10 בנובמבר 1950
**גזרן אפריקני** (שם מדעי: *Rynchops flavirostris*) הוא מין מהסוג גזרן שבמשפחת הגזרניים. הוא מצוי באפריקה שמדרום לסהרה, ובתי הגידול המועדפים עליו הם אגמים, נהרות ולגונות.

אורכו כ-36 עד 42 ס"מ, מוטת כנפיו כ-106 ס"מ, ומשקלו כ-111 עד 204 גרם. הגב, העורף והכיפה שחורים; המקור כתום, וצהבהב בקצהו (אם כי, צבע הקצה שחור אצל פרטים צעירים). שאר הגוף לבן. מבנה המקור ייחודי: חלקו התחתון ארוך הרבה יותר מחלקו העליון, ונוטה הצידה. מבנה מיוחד זה מסייע לגזרן לתפוס את טרפו ביתר יעילות.

הגזרן ניזון בעיקר מדגים. הוא עף בקו ישר מעל המים, כשמקורו נוגע בהם. הלסת התחתונה נסגרת במהירות כשהמקור נוגע בדג, שנבלע במהלך התעופה או אחריה. הגזרנים פעילים בעיקר בשעות הזריחה, השקיעה והלילה; במהלך היום הם נחים, כי בזמן זה הסבירות לתפיסת דגים נמוכה יחסית.

במערב ומזרח אפריקה, עונת הרבייה היא בין מרץ ליולי, ומעבר לקו המשווה, בחלקה הדרומי של אפריקה, עונת הרבייה היא בין יולי לנובמבר. הגזרן מקנן בלהקות, שמכילות בדרך כלל פחות מ-50 פרטים. הנקבה מטילה 2-3 ביצים, ב"קן" שהוא למעשה גומה בחול. היא והזכר דוגרים על הביצים, אם כי הנקבה דוגרת על הביצים בדרך כלל יותר זמן מהזכר. הדגירה נמשכת כ-21 יום, ולאחריה בוקעים הגוזלים, שמכוסים בפלומה לבנה-אפרפרה. מכיוון שהאקלים בבתי הגידולח שלהם חם בדרך כלל, ישנם גזרנים שמתרטבים במים לפני חזרתם לקן, על מנת לקרר את הגוזלים. הגוזלים מואכלים על ידי הוריהם, עד פריחתם בגיל כארבעה שבועות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גזרן אפריקני** בוויקישיתוף
* גזרן אפריקני, באתר ITIS (באנגלית)
* גזרן אפריקני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* גזרן אפריקני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* גזרן אפריקני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* גזרן אפריקני, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גזרן אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**שַׁחְמְטָן** (שם מדעי: Sarcophaga) הוא סוג של זבוב במשפחת השחמטנים הסוג Sarcophaga הוא השחמטן הנפוץ בארץ ומכוננה כך משום שצידה הגבי של הבטן מעוטרת בדוגמה משובצת. למרות שדוגמה זו לא מופיעה בכל המינים, כל הסוגים בארץ תחת משפחת השחמטניים מכונים שחמטן. המינים בסוג זה לרוב מטילים את ביציהם על בשר רקוב, פגרים או צואה והרימות ניזונות מהבשר ולכן ידועים גם כזבובי בשר, אך מינים אחדים ניזונים מבקטריות או טפילים פנימיים של זחלים המשמשים להם כפונדקאים.

הופעה
-----

בסוג השחמטן קיימים מספר מינים. גודלם של המינים הבולטים הוא 12-15 מ"מ. גופם זיפני, מוצק וצבעו אפור. על החזה שלושה פסי אורך שחורים. בבטנו משבצות כהות ובהירות לסירוגין, דימוי דגם של לוח שחמט.

מחזור חיים
----------

זבובי הבשר הם בעלי גלגול מלא. תחילתם בביצה ממנה הם בוקעים, הם מתקיימים בשלוש דרגות זחל, הופכים לגולם וממנו בוקעים כבוגר.

הנקבה מטילה את הביצים בחומר אורגני שמוצאו מן החי כגון: בשרים, צואה, פגרים ופצעים של בעלי חיים. בתוך 20-8 שעות מרגע הטלת הביצים בוקעות מהן הרימות. רימה היא שלב הזחל, במחזור החיים של הזבוב. מיד עם הבקיעה מהביצה, הרימה מתחילה להאביס את עצמה בבשר, עד שהיא מוכנה לעבור לשלב הגולם. בשלב זה עוזבת הרימה את מקור המזון ועוברת לאדמה, שהיא מקום לחלוחי יותר, על מנת להפוך לגולם. ההתגלמות נעשית באדמה משום שהתפתחות דור אורכת למעלה משבועיים.

בית גידול
---------

זבוב שחמטן במנוחה.
הבוגרים מעופפים ונחים על פרחים, על צואה, על בשרים ועל פגרים. עלולים להעביר חיידקי מעיים ממקורות מזוהמים. הזחלים המתפתחים ברקמות חיות של בעלי חיים (ריממת (אנ')) עלולים לגרום להם נזק.

הדברה
-----

כנגד הבוגרים נעשה שימוש בריסוס נקודתי, על מנת להדביר ולמנוע הטלת ביצים. כנגד הרימות נעשה שימוש בניקיון וחיטוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחמטן** בוויקישיתוף
* זבוב שחמטן, מתוך אתר ציקורל הדברות, 2014
* זבוב שחמטן (אורכב 20.04.2018 בארכיון Wayback Machine) מתוך אתר Jerusalem pest control(הקישור אינו פעיל), ‏2017
* pbase
* flesh fly facts and control

* שחמטן, באתר ITIS (באנגלית)

* שחמטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)

* שחמטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* שחמטן, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שַׁחְמְטָן במילון בעלי חיים: זבובאים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  לפי הערך שַׁחְמְטָן במילון בעלי חיים: זבובאים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
3. ↑  זבוב שחמטן, מתוך אתר ציקורל הדברות, 2014
המונח "צימאון" מפנה לכאן. לערך העוסק באלבום מאת שלמה ארצי, ראו צימאון (אלבום).
"צמא", ויליאם אדולף בוגרו, 1886
תחושת **צמא** היא תשוקה מודעת לשתיית מים. צמא מהווה חלק חשוב במנגנון ויסות משק המים בגוף, במצבים של הפרת האיזון לכיוון של חוסר במים, מתעוררת תחושת צמא.

מאפייני הצמא
------------

הגורם העיקרי ליצירת צמא הוא עליה באוסמולריות של נוזלי הגוף, המעידה על ירידה בנפח המים בגוף.

במוח נמצאים מספר אזורים שהפעלתם גורמת לתחושת צמא. אלו נמצאים בקדמת החדר השלישי של המוח ובגרעין הפראופטי (Preoptic nucleus) שבהיפותלמוס. אזורים אלו מכונים מרכז הצמא.

אל מרכז הצמא שבמוח, מגיעים גירויים מאוסמורצפטורים המנטרים את כמות המומסים בפלזמת הדם ובנוזל מוחי שדרתי. במקביל להשפעתם על מרכז הצמא, גורמים האוסמורצפטורים לשחרור הורמון נוגד השתנה הפועל להקטנת איבוד מים בשתן. מרכז הצמא מופעל גם על ידי ירידה בנפח הדם, עליה ברמת אנגיוטנסין II ותחושת יובש בפה וברירית הוושט. מנגד, הרחבה של דפנות מערכת העיכול המעידה על כניסת מזון ומים, מדכאת את פעילות מרכז הצמא.

מכל הגורמים המשפיעים על פעילות מרכז הצמא, המשמעותית ביותר היא רמת האוסמולריות של הנוזל החוץ-תאי. די בשינוי של כאחוז וחצי באוסמולריות כדי לעורר תחושת צמא.

חוסר היכולת להרגיש צמא נקראה אדיפסיה ממספר סיבות בין היתר על ידי: פגיעה מוחית, סוכרת, נטילת תרופות, הפרעות נוירולוגיות והפרעות פסיכולוגיות.

ראו גם
------

* התייבשות
* רעב

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **צמאון** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **צמא** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צמא** |

* אתר למנויים בלבד ענר אוטולנגי, למה אנחנו פחות צמאים ככל שאנחנו מתבגרים?, באתר הארץ, 17 ביוני 2021
* צמאון, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534010405171
* BnF: cb12061273p (data)
* GND: 4150909-2
* LCCN: sh85134902

 |
הרב **אפרים זלמנוביץ** (נולד ב-1949) הוא רבה של מזכרת בתיה, ראש מכון העם והמדינה, מחבר ספרים והוגה דעות.

ביוגרפיה
--------

בן לניצולי שואה. ההורים, מצאצאי בעל הטורי זהב. מייד עם עלייתם אחרי השואה, שם איבדו הורים ורוב אחיהם ואחיותיהם ובני משפחתם, אביו ישעיהו זלמנוביץ היה ממקימי מערכת החינוך הממלכתי דתי באשדוד. דודו הוא הרב ישראל אריה זלמנוביץ.

בוגר בית הספר ממ"ד תחכמוני בעיר רחובות. בוגר מדרשית נועם בפרדס חנה. בגיל 15 הלך ללמוד בישיבת חברון בירושלים. שם למד חמש שנים.

באותן שנים, הקים את סניף בני עקיבא, וכן ייסד ושימש כרב בית כנסת לצעירים באשדוד. כן שירת כרב בסיס חיל הים השוכן בנמל אשדוד.

הוסמך בגיל 17 על ידי ראשי ישיבת חברון בירושלים על ידי הרבנים יחזקאל סרנא והרב משה חברוני וגדולי דור נוספים ובהם הרב עובדיה יוסף. קיבל כושר לכהן כרב עיר מהרבנים הראשיים לישראל איסר יהודה אונטרמן ויצחק נסים.

בגיל 20 ובעודו רווק, התמנה לרבה של מזכרת בתיה, והיה לרב המועצה הצעיר ביותר במדינה.

זלמנוביץ כיהן 35 שנים גם בתפקיד יו"ר המועצה הדתית במזכרת בתיה במשך כשבע קדנציות. וכן שימש ומשמש גם יו"ר עמותת החברה קדישא מזכרת בתיה והפוסק ההלכתי שלה.

בשנת 1986–1987 כיהן כרב הראשי ואב בית הדין בפרנקפורט.

בשנת תשנ"ב יזם זלמנוביץ את העלאת עצמותיו של הרב שמואל מוהליבר רבה של ביאליסטוק והטמנתם במזכרת בתיה. שם הקימו אוהל על קברו כאוהל שהיה על קברו בבית העלמין בביאליסטוק ונותץ במלחמת העולם השנייה.

ייסד בשנת 1982 את מכון העם והמדינה שמטרתו "הכשרת והכוונת בני תורה ליצירה בעריכת מחקרים תורניים מהכתובים וממציאות החיים, למען יהוו גורמים משפיעים בבנין הארץ ע"פ תורה". כמו כן פרסם באמצעות המכון ספרים בנושאי עם ומדינה.

זלמנוביץ סבור כי אין כל מניעה להעלות הומוסקסואל מתפלל לקריאת התורה או לכבד אותו בכל שאר הכיבודים שנוהגים לכבד בהם את המתפללים.

זלמנוביץ כותב טור במספר אתרי אינטרנט ובהם אתר ערוץ 7, סרוגים, רדיו קול חי ו"ערים רחובות" ומחזיק חשבון פייסבוק.

משפחתו
------

זלמנוביץ נשוי לפסיה שרה לבית בארי בתו של הרב שמואל בארי (שטיין) ששימש כשליח הסוכנות לאתיופיה ולאחר מכן כרבה הראשי של הלסינקי פינלנד והאג הולנד. אב לשני בנים ובת. בנו עו"ד בנימין (בני) זלמנוביץ התמחה בבית המשפט העליון אצל השופטים יעקב טירקל ואילה פרוקצ'יה, מכהן כיו"ר ועדת ערר לתכנון ובניה.

ספריו
-----

* סדרת "חברה והלכה: בירור בעיות חברה לאור ההלכה":
	+ אלכוהוליזם וסמים
	+ כיבוש מהו
	+ ספר פקוח נפש
	+ חינוך ובריאות
	+ יהודים וערבים
	+ חדשות שמונים ושמונה

קישורים חיצוניים
----------------

* עשרות מאמרים וטורי דעות, אתר ערוץ 7
* מאמרים וטורי דעות, אתר סרוגים.
* מאמרים וטורי דעות, רדיו קול חי.
* פסק הלכה: "אין לעשות דיאטה בחגים", אתר וואלה.
* שומרי מצוות? אל תזרקו סוכריות בבית כנסת, טור דעה ב ynet
* חשבון הפייסבוק של הרב זלמנוביץ
* אתר ערים רחובות
* אפרים בן ישעיהו זלמנוביץ, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמותה מחוקה | מכון העם והמדינה | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
2. ↑  רב מזכרת בתיה: **אין כל מניעה להעלות הומו לקריאת התורה או לכבד אותו**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433490005171
* LCCN: n82245481
* NTA: 163476144
* VIAF: 27475145
* WorldCat: lccn-n82245481

 |
במתמטיקה, **הלמה של נקאימה** היא למה טכנית חשובה באלגברה ובגאומטריה אלגברית, המתייחסת למודולים נוצרים סופית מעל חוג R.

לפי הלמה, {\displaystyle J(R)\cdot M\neq M} לכל מודול נוצר סופית ושונה מאפס, M, כאשר אם {\displaystyle J=J(R)} הוא רדיקל ג'ייקובסון של החוג, השווה, על-פי ההגדרה, לחיתוך כל האידיאלים השמאליים המקסימליים של R. הטענה חשובה במיוחד כאשר R חוג מקומי (אז J הוא האידיאל המקסימלי שלו), אבל יש לה שימושים רבים אחרים.

מן הלמה נובע, למשל, שכאשר M נוצר סופית, {\displaystyle \ J\cdot M+N\neq M} לכל תת-מודול {\displaystyle N<M}; כלומר, המכפלה {\displaystyle J(R)\cdot M} קטנה כל-כך, עד שלא ניתן להגיע ממנה ל-M על ידי הוספת תת-מודול, אלא אם הוא שווה ל-M כולו.

בשפה של אלומות קוהרנטיות ניתן לנסח את הלמה כך: 

תהי \mathcal{F} אלומה קוהרנטית. אז הנבט ב-x, המסומן ב{\displaystyle {\mathcal {F}}\_{x}}, הוא 0 אם ורק אם קיימת סביבה U של *x* כך ש-{\displaystyle {\mathcal {F}}|\_{U}=0}.
בגרסתה הכללית הלמה קובעת כי לכל מודול נוצר סופית M מעל חוג R ולכל אידיאל I ב-R, אם {\displaystyle IM=M} אז קיים {\displaystyle a\in I} שעבורו {\displaystyle \left(1+a\right)M=0}. כלומר, ניתן למצוא איבר מיוחד {\displaystyle a\in I} כך שלכל {\displaystyle m\in M} מתקיים {\displaystyle am=m}.

הוכחה
-----

נניח כי *M* הוא *R*-מודול נוצר סופית השונה מ-{\displaystyle 0}. מהלמה של צורן (שהיא ישימה רק מפני ש-M נוצר סופית) נובע כי קיים תת-מודול {\displaystyle M'\subset M} מקסימלי (כלומר, M' אינו מוכל באף תת-מודול אמיתי של *M*). מכך נובע כי {\displaystyle M/M'} הוא מודול פשוט, כלומר הוא אינו מכיל תת-מודולים לא-טריוויאליים, ולכן קיים אידיאל שמאלי מקסימלי m ב-*R* כך ש-{\displaystyle M/M'\cong R/m}. אבל {\displaystyle J(R)\cdot R/m\subset m\cdot R/m=0}, ולכן {\displaystyle J(R)\cdot M/M'=0}. מכאן ש-{\displaystyle J(R)\cdot M\subseteq M'\neq M}.

לקריאה נוספת
------------

* Atiyah, M.F. and Macdonald, I.G (1969). *Introduction to Commutative Algebra.* Addison-Wesley, Reading, MA.
**טירת בנטון** (באנגלית: **Benton Castle**) היא ביצור קטן בעיירה ברטון, פמברוקשייר, ויילס, המשמש כיום כבית פרטי, באזור מיוער המשקיף על נהר קלדאו.

היסטוריה
--------

הטירה נבנתה ככל הנראה במאה ה-13, כאחת ממספר טירות שהגנו על גבולות מאה רו הקדומים. מקורותיה לא ברורים, אם כי ידוע שבמאה ה-14 הטירה הייתה בבעלות תומאס דה רוש, לורד מלנגוום. במפה של פמברוקשייר משנת 1583 הופיעה הטירה בגדה המערבית של קלדאו,

מסופר כי מספר טירות נפגעו במלחמת האזרחים האנגלית, כאשר חלקן, בהן בנטון, נהרסה כמעט לחלוטין.

### שיפוץ

הטירה נותרה בלתי מיושבת עד לשנת 1930, ולאחר מכן שופצה. החצר הוקרה בשנת 1954, והמבנה נמכר בשנות השישים. בהמשך, הוכרזה הטירה כבניין רשום "בשל החשיבות ההיסטורית, והייחודיות שלה כטירה קטנה ששוחזרה מתקופת ימי הביניים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת בנטון** בוויקישיתוף
קישורים ומקורות היסטוריים ב-GENUKI

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lewis, Samuel (1844). *A Topographical Dictionary of Wales: Burton, Pembrokeshire*.
2. ↑  "Coflein: Benton Castle". נבדק ב-6 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "Dyfed Archaeological Trust: Benton". נבדק ב-6 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Penbrok comitat". British Library. נבדק ב-4 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Laws, Edward (1888). *The History of Little England Beyond Wales*. London: George Bell.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"טירת בנטון"**.
**מריה שטוקר** (בגרמנית: **Maria Stocker**;‏ 7 בפברואר 1885 – 20 ביוני 1969) בשנת 1945, במהלך מלחמת העולם השנייה היא הצילה את חייהן של שתי ילדות יהודיות, מפולין - לוריין ג'וסמן-ויסניקי ומרים פוקס. על מאמציה תוך סיכון חייה, קיבלה מיד ושם אות חסידת אומות העולם.

מפקד כלא אינסברוק וולפגנג נוישמידט הצליח בכמה מקרים לעזור ליהודים לברוח מהנאצים. תחת ניהולו הוא שיפר את תנאי המאסר ליהודים ואסירים רוסים שנכלאו על ידי הנאצים במתקן הכליאה. ב-13 בנובמבר 1944 הגיעו למתקן הכליאה לאוקדיה יוסטמן (לימים לוריין יוסטמן ויסינקי) אישה יהודיה מלודז', אשר הובאה לאוסטריה כעובדת כפייה.
מאוחר יותר נוישמידט גילה כי הגסטאפו עומד לגרש את האסירים למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ. בין האסירים שעמדו לפני גירוש היו יוסטמן, מרים פוקס, האחיות רות ורגינה ליטמן ופאולינה יאנסויץ בת ה-12. נוישמידט מנע את שילוחן לאוושוויץ בטענה שהוא זקוק לידיים עובדות במטבח הכלא.
נוישמידט ומנהל המטבח בכלא ארווין לוץ דאגו למחסורן ולשיפור תנאיהן בכלא. לנשים היו תנאים טובים יותר מאשר לאסירים אחרים בבית הכלא. למרות התנאים הטובים להן זכו הנשים, איום הגירוש ריחף מעל ראשן. באחת הפעמים בהם התבקשו שלטונות הכלא למסור אסירים, שמותיהן של הנשים הופיעו ברשימת המיועדים לגירוש שנמסרה על ידי הגסטפו לקצין בכלא קרל דיקבאואר. נוישמידט שיכנע אותו להשהות את הגירוש על מסיבות הומניטריות. אנטון דייץ גם הוא קצין בכלא נרתם לעזור במאמצי ההצלה.
בקיץ 1944 הבינו קציני הכלא כי לא יצליחו להגן לעד על הנשים ושיכנעו אותן להימלט ולחיות במחתרת. לוץ מסר לנשים כתובות והצהיר שהוא מוכן לסכן את עצמו בשביל להצילן. בעזרת עובד המטבח בכלא הגיעו יוסטמן ופוקס לביתה של מריה שטוקר שהם הוסתרו כמה ימים עד שהועברו לביתן של מריה ובתה ונדה פטריקוביץ' שם קיבלו מחסה. מריה שטוקר סיפקה מחסה בדירתה גם ללור יוסטמן-ויסניצקי ומרים פוקס, לאחר שהתבקשה על ידי עובד מטבח בכלא אינסברוק, רודולף מוזר לקחתן. 

למרות שהייתה מודעת לסכנה שנגרמה על ידי הסתרת פליטים יהודים מהכלא בדירתה כשהגיעו שתי הילדות לדירתה, היא חיבקה אותן במילים: "תודה לאל, שאתן כאן, בנותי האהובות". אבל אחרי כמה ימים שתי הבנות נאלצו לשנות את מקום המסתור שלהן, מכיוון שהגסטפו עלה על עקבותיהן. היא העבירה אותן לביתן של מריה וונדה פטריקוביץ' שדאגו למחסורן. כל אותה עת עזרה באספקת מזון ולבוש. 

בשנת 1980 הוענק למריה שטוקר תואר הכבוד "חסיד אומות העולם" מיד ושם. את אות הכבוד קיבלו באותו יום מריה ובתה, נוישמידט, מוזר, דייץ ולוץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* מריה שטוקר, באתר "יד ושם" (באנגלית)
ד"ר **יאנסה פרמיסל** (בצ'כית: **Jansa Premysl**);‏ היה רופא שיניים צ'כי, שהוכר כחסיד אומות העולם על הצלת יהודים בתקופת השואה (אנ').

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

רופא השיניים ד"ר יאנסה היה נשוי לאישה יהודיה ואב לבן. ד"ר יאנסה היה מכר של אריך קולקה.

בינואר 1945 בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה, בשעה שאריך קולקה נמלט יחד עם בנו אוטו מאושוויץ בעת פינוי המחנה, קיבלו השניים מחסה בלילה הראשון בביתו של יאנסה בעיר ולשבקה מזיריצ'י (אנ').  אשתו היהודייה של יאנסה גורשה זמן קצר לפני כן לטרזיינשטט, והוא חשש שבהמשך ייקחו ממנו גם את בנו בן ה-13. יאנסה היה נשוי בנישואי תערובת מדרגה ראשונה, ולכן גם הוא היה חשוד בעיני הגסטפו. כשאריך ואוטו הגיעו לביתו בחשיכה, יאנסה הכניסם למטבח ביתו, נתן להם אוכל חם, אפשר להם להתרחץ ולהחליף את בגדיהם בבגדים שלו ושל בנו. לאחר מכן הוביל אותם למקום מסתור בביתן סגור ומוגן מפני קור, שהיה בחצר ביתו.

ד"ר יאנסה היה מוכן להמשיך ולהסתיר את השניים, אך אריך בחר להמשיך ולמצוא מקום מסתור בקרבת עיר הולדתו. העזרה שהגיש ד"ר יאנסה לאריך ובנו והמקלט שסידר להם בלילה הראשון לבריחתם סייעו להם להתאושש והחזירו להם את כוח הרצון לחיות.

הכרה והנצחה
-----------

בשנת 2013 פנה בנו של ד"ר יאנסה אל פרופ' אוטו דב קולקה בבקשה למסור עדות לגבי פעולת ההצלה של אביו.

ב-7 באוקטובר 2014 הוכר ד"ר פרמיסיל יאנסה כחסיד אומות העולם.

ב-13 בינואר 2015 נשלח מכתב לבנו פטר, המודיע לו על ההכרה באביו כחסיד אומות העולם. הטקס התקיים בשגרירות ישראל בפראג צ'כיה. ביד ושם הוסף שמו של יאנסה לקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם.

ראו גם
------

* וצלב יורן
* משפחת טקאדלצ'ק
* אריך קולקה
* אוטו דב קולקה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  משפחת יורן, באתר יד ושם
2. 1 2  עדות על הצלת חיים של אריך ודב קולקה, על ידי ד"ר פרמיסל יאנסה, ירושלים, 26 בנובמבר 2013 מאת פרופ' דב קולקה, *יד ושם*, תיק 481c
3. ↑  מכתב מאת אוטו דב קולקה ליד-ושם, הוועדה לחסידי אומות העולם, 17 אוקטובר 1980, תיק יד ושם
4. ↑  מכתב מאת המחלקה לחסידי אומות העולם אל מר פטר יאנסה, ירושלים 13 בינואר 2015 תיק יד ושם
**ברית הקואופרטיבים הבינלאומית** (אנגלית: **International Co-operative Alliance - ICA**) היא איגוד פדרטיבי המייצג את הקואופרטיבים ותנועות הקואופרציה בעולם. הוא נוסד ב-1895 על מנת לאחד, לייצג ולהגן על קואופרטיבים ברחבי העולם. באמצעות 'ההצהרה על הזהות הקואופרטיבית' הגדירה הברית את הקואופרציה ברחבי העולם. היא מייצגת 313 פדרציות קואופרטיביות בכ-109 מדינות. על פי הערכות הארגון ב-2017 בעולם כ-2.94 מיליון קואופרטיבים בהם חברים כ-1.217 מיליארד בני אדם.

על בסיס נתונים שאסף הארגון ב-2017 ב-154 מדינות, לפחות 279.4 מיליון בני אדם, המהווים כ-9.46% מאוכלוסיית העולם העובדת, מוצאים את פרנסתם העיקרים בקואופרטיבים. מתוכם, כ-11.1 מיליון עובדים-חברים בקואופרטיבים, 16 מיליון שכירים בקואופרטיבים ו-252.2 מיליון עובדים 'בחסות קואופרטיבים' (על פי רוב חקלאים נעזרים בקואופרציה לארגון ומכירת תוצרתם בחלקות המוחזקות בבעלות פרטית).

הברית מכוננת מרכז לידע משותף ומומחיות בתחום הקואופרציה, כמו גם בסיסים לשיתופי פעולה בתחום. חברי הברית הם ארגונים קואופרטיביים לאומיים ובינלאומיים מכל ענפי הכלכלה, ובכללם חקלאות, בנקאות, צרכנות, דייג, בריאות, דיור, ביטוח ועבודה. ב-2006 פרסם הארגון את ה-ICA גלובל 300 - אינדקס הקואופרטיבים והיוזמות המשותפות הגדולים בעולם, המדגימים את קנה המידה של התנועה הקואופרטיבית הבינלאומית.

ביולי מדי שנה, ביום ראשון בשבוע הראשון לחודש, מציינת הברית את 'יום הקואופרציה'.

מבנה
----

לברית אספה כללית, וחבר נאמנים המונה 20 חברים. היא מפולחת לארבעה אזורים גאוגרפיים: אפריקה, אירופה, אסיה-פסיפיק ואמריקה. חלוקה נוספת שלה היא לארגונים סקטורליים: חקלאות, צרכנות, דייג, בריאות, דיור, וביטוח משותף. כמו כן כוללת הברית שורה של ועדות נושאיות: מחקר, תקשורת, משאבי אנוש, ושוויון מגדרי.

דגל התנועה הקואופרטיבית
-----------------------

ב-1925 אמצה הברית את דגל הקשת בת 7 הצבעים, המייצג אחדות, גיוון, את כוחו של האור, נאורות וקידמה. ב-2001 אומץ דגל חדש באספת הברית בסיאול, קוריאה, על מנת למנוע בלבול עם דגל-קשת אחרים כגון דגל הקהילה הגאה. הדגל החדש הציג רבע-קשת בת 6 צבעים ממנה פורחות יונים, ותחתיו ראשי התיבות ICA. ב-2014 הוחלף הדגל בלוגו סגול או לבן על רקע סגול, המורכב מהאותיות CO-OP כששתי ה-O מחוברות ביניהן בדימוי של שרשרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברית הקואופרטיבים הבינלאומית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ברית הקואופרטיבים הבינלאומית (באנגלית, בספרדית ובצרפתית)
* הברית הקואופרטיבית הבין-לאומית, דף שער בספרייה הלאומית
* ברית הקואופרטיבים הבינלאומית, ברשת החברתית פייסבוק

* ברית הקואופרטיבים הבינלאומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ברית הקואופרטיבים הבינלאומית, ברשת החברתית LinkedIn

* ברית הקואופרטיבים הבינלאומית, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2  דו"ח קואופרטיבים ותעסוקה 2017 באתר ברית הקואופרטיבים הבינלאומית (באנגלית)
2. ↑  ניצן צבי כהן, ‏"לא להיות לבד": המודל הקואופרטיבי מציע פתרון לעולם העבודה המשתנה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 ביולי 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511315505171
* GND: 37005-8
* ISNI: 0000 0001 0942 2945
* LCCN: n80126260
* NDL: 00634520
* VIAF: 279050005
* WorldCat: lccn-n80126260

 |
**יהודה דנון** (נולד ב-9 בספטמבר 1940) הוא נשיא אוניברסיטת אריאל לשעבר, פרופסור ורופא ישראלי וקצין רפואה ראשי לשעבר בדרגת תת-אלוף. ממקימי ומנהלי מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל.

קורות חיים
----------

הרמטכ"ל דן שומרון עם קצין רפואה ראשי - תא"ל ד"ר יהודה דנון ודובר צה"ל - תא"ל אפרים לפיד, בביקור פצועים בתל השומר, ערב פסח 1988.
דנון נולד בבולגריה ועלה לישראל ב-1948, משפחתו בעלת מסורת של רופאים ועוסקים במקצועות הבריאות. דודו, משה דנון, היה מראשוני הרופאים בתל אביב ושרת כרופא המחתרות. יהודה דנון גדל והתחנך בקבוץ אפיקים, וסיים בשנת 1967 את לימודיו בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ובית חולים הדסה.

דנון שירת בחיל הרפואה בדרגי השדה וטיפל בנפגעי המשחתת אח"י אילת בחופי סיני. בתפקידו כמפקד רפואה פיקוד הצפון הקים את מרפאות הגדר הטובה ומערך בתי החולים בדרום לבנון.

התמחה ברפואת ילדים בבית החולים בילינסון ובאימונולוגיה במכון ויצמן למדע. בשנת 1976 זכה במענק מתוכנית פולברייט לביצוע מחקר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1983 זכה במענק נוסף לעריכת מחקר בישיבה יוניברסיטי. שימש כמנהל בית החולים בילינסון עד לשנת 1986. שרת כקצין רפואה ראשי בשנים 1987–1991.

דנון הוא מומחה באימונולוגיה קלינית ואלרגיה, מומחה ברפואת ילדים ומנהל רפואי. עד 2012 פרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב. פרסם למעלה מ-250 מאמרים וספרים, בהם: ספר הלימוד ברפואת אב"כ, המדריך לטיפול בתינוק ובילד, ומדריך רפואת חרום לבני המשפחה.

יזם את הקמת מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בשנת 1991, ושימש כמנהלו הראשון עד לשנת 1997. משמש כמנהל מכון קיפר לאימונולוגיה. זכה במגוון פרסים כולל פרס נדב ברפואת ילדים, פרס בת שבע דה רוטשילד, פרס אמברואה פרה ועוד.

מכהן כיו"ר המועצה הלאומית לבריאות הילד ופדיאטריה של משרד הבריאות מאז היווסדה.

יחד עם ד"ר מיכל חמו לוטם היה ממקימי ארגון בטרם לבטיחות ילדים, וכמו כן מכהן כיושב ראש עמותת חיל הרפואה.

משנת 2012 משמש כנשיא אוניברסיטת אריאל בשומרון.

ב-2021 זכה בפרס ירושלים בתחום השכלה גבוהה.

חיים אישיים
-----------

דנון נשוי לרות שטראוס. לבני הזוג שלושה ילדים.

לקריאה נוספת
------------

* שמעון גולן, **טילים על ישראל**, הוצאת צה"ל/ המחלקה להיסטוריה, משרד הביטחון ומודן, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודה דנון** בוויקישיתוף
* הרופא שחיפש לגיונרים במנזרים ופגש בנזירה רג'ין קנטי
* עפרה לקס, אוניברסיטה פתוחה, באתר ערוץ 7, 11 במרץ 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  טלילה נשר, לאוניברסיטת אריאל אין עדיין תקציב, אך כבר יש נשיא, באתר הארץ, 9 ביוני 2012

| קציני רפואה ראשיים (קרפ"ר) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| חיים שיבא • אברהם עצמון • ברוך פדה • אליהו גילון • ראובן אלדר • משה קורדובה • דן מיכאלי • ערן דולב • משה רֶוַח • יהודה דנון • מיכאל וינר • יהושע שמר • אריה אלדד • גיורא מרטונוביץ' • חזי לוי • נחמן אש • יצחק קרייס • דודו דגן • טריף בדר • אלון גלזברג |

 |

| **נשיאי אוניברסיטת אריאל בשומרון** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| עוזר שילד • דן מאירשטיין • יהודה דנון • יהודה שינפלד |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281670905171
* ISNI: 0000 0000 3187 9469
* LCCN: n95800982
* VIAF: 65727950
* WorldCat: lccn-n95800982

 |
**הרב ברוך קונשטט** (כ"ה בכסלו תרמ"ה, 1885 – ט"ו בשבט תשכ"ז, 1967) היה ממייסדי ישיבת קול תורה בירושלים ומראשיה.

תולדותיו
--------

נולד בפרשבורג שבסלובקיה לאברהם-אריה ופיירל קונשטט. נשלח ללמוד בישיבתו של הרב שמחה בונם סופר בעל השבט סופר, והיה מתלמידיו ומתלמידי בנו רבי עקיבא סופר. הוסמך על ידי בעל השבט סופר. בגיל 22, בהיותו עדיין תלמיד ישיבה, התמנה לרב ודיין בקהילת פולדה. בפולדה נשא את צפורה, בתו של אלחנן משה עמנואל. הקים בפולדא ישיבה, בין השאר בסיועו של הרב קלמן כהנא, ממנה השתלשלה לימים ישיבת קול תורה בראשותו בירושלים.

בליל הבדולח נשרף בית הכנסת שבעירו. ספר תורה ששרד נשמר בביתו כל השנים. במלחמת העולם השנייה נשלח לבוכנוואלד, יחד עם בנו יונה. אשתו פעלה לשחרורו. אחיה, מרדכי עמנואל (אביו של יונה עמנואל), השיג מסמך מזויף שאיפשר את שחרורו. במחנה בוכנוואלד נדר שאם יצא חי, יעלה לארץ ישראל ויקים בה ישיבה. עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בשכונת נחלת אחים. הוא נסע לחו"ל להעלות את אמו הישישה והיא נפטרה בירושלים ונקברה בשייח' באדר.

בירושלים פגש את הרב יחיאל מיכל שלזינגר, והם חברו יחד והקימו את ישיבת קול תורה, עבור צעירים משארית הפליטה של יהדות גרמניה. ישיבה זו הייתה הראשונה בארץ שבה התנהלו לימודי הקודש בעברית מקרב הישיבות החרדיות אשכנזיות.

נפטר בירושלים בט"ו בשבט תשכ"ז (26 בינואר 1967) בגיל 81 מלבד תפקידו בישיבה שימש גם כפוסק הלכה. נכדו, אברהם אריה, בנו של הרב אלחנן קונשטט, הוציא ספר שמקבץ שו"תים שעליהם ענה הרב ברוך. הספר נקרא "יענה ברוך".

בנו, הרב אלחנן משה קונשטט, התמנה תחתיו. חתנו הוא הרב קלמן כהנא.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספרו שו"ת יענה ברוך באתר היברו בוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלחנן בלומנטל, **בכל דרכיך דעהו**, ירושלים תשנ"ה, עמ' 19
2. ↑  נפטר הגאון ר' ברוך קונשטט ראש ישיבת קול תורה, הצופה, 27 בינואר 1967

| רבני ישיבת קול תורה |
| --- |
| ראשי הישיבה | הרב יחיאל מיכל שלזינגר • הרב ברוך קונשטט • הרב שלמה זלמן אוירבך • הרב משה יהודה שלזינגר • הרב שלמה שלזינגר |
| רבני הישיבה שנפטרו | הרב יונה מרצבך • הרב יוסף יהודה ריינר • הרב דוד הקשר • הרב אברהם ארלנגר • הרב שמעון משה דיסקין • הרב אלחנן קונשטט • הרב חיים יוסף יעקובוביץ • הרב אלכסנדר דינקל • הרב שלום פוברסקי • הרב גדליה אייזמן • הרב שלמה וולבה |
| רבנים שעזבו את הישיבה | הרב ברוך שמואל דויטש • הרב משה שמואל שפירא • הרב גבריאל בולק • הרב ברוך ויסבקר • הרב יהודה עדס • הרב שמואל אוירבך • הרב ישראל גנס |
| רבני הישיבה בהווה | הרב בן ציון בורודיאנסקי • הרב רפאל צבי וולפין • הרב אליעזר יחיאל קונשטט • הרב אברהם מאיר שטיינפלד • הרב יצחק דב שכטר • הרב מיכאל וינקלר • הרב יעקב שטיינהוז • הרב יצחק ירוחם בורודיאנסקי |
| רבני הישיבה הקטנה | 

|  |  |
| --- | --- |
| בעבר | הרב ישראל בונדהיים • הרב יחזקאל קורן • הרב יעקב רבינוביץ תאומים • הרב משה מרצבך |
| בהווה | הרב אביעזר שפירא • הרב מאיר קוט • הרב ברוך שפירא • הרב בן ציון שפירא • הרב משה לנג • הרב משה גוטהולד |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007377105905171

 |
הכניסה אל המסגד, ומעליה הכתובת שהובאה מהמסגד הלבן ואשר לפיה הוא הוקם על ידי ביברס
**המסגד הגדול** (בערבית: **الجامع الكبير**, "אל-ג'אמע אל-כביר") המכונה גם **מסגד אל-עומרי** (בערבית: **المسجد العمري**, "אל-מסג'ד אל-עמרי") הוא מסגד פעיל, השוכן במבנה כנסייה צלבנית בעיר רמלה ונחשב לאחד המסגדים הגדולים במדינת ישראל.

היסטוריה
--------

הנוצרים בימי הביניים זיהו בטעות את רמלה עם העיר רמה, עירו של יוסף הרמתי שתרם את חלקת קברו לקבורת ישו בירושלים. בעקבות כך, הפכה רמלה לאתר צליינות חשוב, ואף נבנתה בה קתדרלה גדולה, שהוקדשה ליוחנן המטביל. הקתדרלה נבנתה באמצע המאה ה-12 כבזיליקה גדולה, ובה אולם תווך ושתי סיטראות באורך של כשישים מטרים, וברוחב של כ-20 מטרים. אולם התווך הופרד מן הסטראות בכל צד על ידי שמונה עמודים שעוטרו בכותרות צלבניות קלסיות בדגמים צמחיים. העמודים תמכו בגג מקומר, וחלקה המוגבה של הקתדרלה הואר בשני טורים של 14 חלונות, שנבנו תחת כרכובי אבן. עד ימינו נראה בפינה המערבית של חצר המסגד שער הכניסה הצלבני, הכולל שלוש קשתות ושלושה עמודים, המרמזים על השילוש הקדוש. הכנסייה שימשה את הנוצרים הצלבנים עד שנת 1260, ואז הולאמה על ידי הממלוכים.

בשנת 1260 נכבשה ארץ ישראל בידי השליט הממלוכי ביברס. בעקבות כך, גירשו הממלוכים את הנוצרים מקתדרלת יוחנן הקדוש ברמלה, והסבו את המבנה למסגד. פעולה זו, אגב, לא ייחודית דווקא לרמלה, והיא מוכרת ממקומות נוספים, כמו הפיכת כנסיית סנטה אנה בירושלים למדרסה מוסלמית על ידי צלאח א-דין, ולהפך - הפיכת מסגד אל-אקצא לכנסייה של מסדר הטמפלרים, ועוד.

הממלוכים ביצעו כמה שינויים במבנה כדי להתאימו למסגד, ובין היתר התקינו בחלקו הדרומי של המבנה מינבר - דוכן תפילה שעליו עומד הדרשן ובסמוך לו הותקן מחראב - גומחת תפילה המצביעה על כיוון התפילה למכה; מעל המשקופים הצפוניים נקבעו שתי כתובות הלל: המערבית לביברס (המשקוף כאן בשימוש משני) והמזרחית לסולטאן קטבוגא (משקם המסגד), מהשנים 666 ו-692 להג'רה (1268 ו-1298 בהתאמה); ובצמוד למבנה רוצפה חצר גדולה, כמקובל במסגדים. צריח המסגד הגבוה, ממנו קורא המואזין, נבנה כנראה כבר בתחילה, אך שופץ ב-1314, כפי שמעידה כתובת ממלוכית הקבועה מעל שער הכניסה.

בחצר המסגד שוכן קבר שייח' בעל כיפה, המזוהה במסורת המוסלמית כקברו של שהאב א-דין, קצין בכיר בצבא צלאח א-דין שנהרג בקרב קרני חיטין. לשהאב א-דין מיוחס גם מקאם שהאב א-דין בנצרת, הידוע יותר בכינויו "מסגד המריבה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסגד הגדול ברמלה** בוויקישיתוף
* המסגד הגדול באתר התיירות העירוני

פנים המסגד הגדול ברמלה

פנים המסגד הגדול ברמלה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011532974405171

 |
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. הסיבה היא: **סתירות פנימיות, חוסר קוהרנטיות וחוסר במקורות**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. |

**קיום מצוות בחלל** הוא נושא הלכתי שעוסק בהיבטים שונים של קיום מצוות בחלל. רוב המחלוקות של הפוסקים העוסקים בנושא קשורות לקיום המצוות לפי זמן או מקום משום שמצוות רבות תלויות בזמן המתפלל ומקומו, וכן בקשיים לקיים מצוות שונות בתנאי החלל.

קיום מצוות בחלל לפי זמן
-----------------------

קיימות בעיות בקיום מצוות הקשורות בזמנים בחלל משום שלא ניתן לדעת מהו הזמן המדויק שנמצאת החללית היות שהחללית כל הזמן בתנועה ומשנה את מיקומה.

### הבחנה בין יום ולילה בחלל

חלק מהרבנים טוענים כי יש להבחין בין לילה ליום בחלל על פי הארצות הצפוניות. בניגוד לטענתם, רבנים אחרים חושבים, כי יש למדוד את הזמן על פי עשרים וארבע שעות מרגע השיגור מכדור הארץ (על פי השעה המופיעה בשעון, מהמקום ששוגר), שתים עשרה שעות יום ושתים עשרה שעות לילה. לפי מדידה זו ניתן לקיים את המצוות התלויות בזמן. כמו כן, על פי מדידה זו, יש לקיים את המצוות שצריך לקיים ביום, באור (כאשר המעבורת חולפת באזור ששורר בו מקור אור). את המצוות שצריך לקיים בלילה, יש לקיים בחושך (כאשר המעבורת חולפת באזור ששורר בו חשיכה). 

### יום השבת ושמירתו בחלל

קיימת בעייתיות בנסיעה במעבורת חלל בשבת. מי שאינו יודע מתי חל יום השבת ואיבד את חשבון הימים על פי הרבנים, עליו להימנע ממלאכה בכל ימות השבוע ולהתייחס לכל יום כיום שבת, רק אם אין לו אפשרות כלל לקיים את נפשו בצורה מינימלית (שאין לו סדר של ימים) הוא יכול לעשות מלאכה כדי שלא יחסר לו באוכל. בנוסף על כך, רבנים כותבים כי קיימת עוד אפשרות שלא קשורה לאפשרות הראשונה, כפי שאנו יודעים כל מצוות השבת התלויות בזמן אינן נהוגות שם, אך בכל זאת יש להתייחס אל האסטרונאוטים בחלל כאל מישהו שאבד לו חשבון הימים, ועליו לקבוע יום אחד בשבוע שהוא יהיה יום השבת ולקיים שם את הקידוש של כניסת השבת וביציאת השבת בקידוש והבדלה, כדי שלא ישכח את השבת ואת עשיית המצוות. מאמין שנמצא בחלל צריך לחשב את הזמן מתחילת השיגור וכשהוא מגיע ליום השביעי לפי החשבון שעשה, יצטרך לשבות מכל מלאכה, יקדש את השבת בכניסתו וביציאתו בקידוש ובהבדלה, ויתפלל בשבת את התפילות של השבת.

קידוש הלבנה
-----------

קיים ספק האם אדם העומד על הירח יכול לברך את ברכת קידוש הלבנה, שהיא ברכה הנאמרת בחציו הראשון של החודש העברי, נמצאה תשובה, והיא לברך בחשכה מוחלטת, כאשר המעבורת חולפת באזור ששורר בו חשכה, כשהירח נראה טוב לעין וניתן ליהנות מאורו, ולאחר שעברו שבע מאות ושמונה שעות ועוד כארבעים וארבע דקות מעת מולד הלבנה הקודם.

קישורים חיצוניים
----------------

* דיאנה בחור-ניר, שרים, כך נקיים מצוות בחלל, באתר ynet
* הרב מנחם מנדל כשר, **האדם על הירח** באתר היברובוקס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב לוי יצחק הלפרין, **אם אסק שמים; קיום מצוות בחלל**, מכון מדעי טכנולוגי להלכה, 2003
**פאנטליס חצידיאקוס** (ביוונית: **Παντελής Χατζηδιάκος**, בהולנדית: **Pantelis Chatzidiakos**; נולד ב-18 בינואר 1997 ברודוס שביוון) הוא כדורגלן הולנדי-יווני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קליארי מהסרייה א' ובנבחרת יוון.

חיים אישיים
-----------

חצידיאקוס נולד ברודוס שביוון לאב יווני ולאם הולנדית.

קריירת מועדונים
---------------

חצידיאקוס גדל במחלקות הנוער של פנאתינאיקוס וא.ז. אלקמאר. בשנת 2015 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של א.ז. אלקמאר, ובסך הכל שיחק במועדון במשך שמונה שנים, בהן ערך 152 הופעות במסגרת ליגת העל ההולנדית והבקיע שלושה שערים.

ב-1 בספטמבר 2023 חתם חצידיאקוס על חוזה לארבע שנים בקליארי מהסרייה א'.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-12 באוקטובר 2019 ערך חצידיאקוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, בהפסד 2-0 לנבחרת איטליה במסגרת מוקדמות יורו 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hatzidiakos is a new Cagliari player באתר הרשמי של קליארי, 1 בספטמבר 2023 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פאנטליס חצידיאקוס"**.
**פּוֹל סֶגוּיִן** (בגרמנית: **Paul Seguin**; נולד ב-29 במרץ 1995) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר האחורי בשאלקה 04.

קריירה
------

לאחר שגדל במחלקת נוער מקומית, בשנת 2007 הצטרף סגוין למחלקת הנוער של וולפסבורג. בשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, וב-4 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבכירה, כשעלה כמחליפו של קווין דה בראונה בדקה ה-89, בניצחון 2–0 על ר.ב. לייפציג במסגרת הגביע הגרמני.

ב-23 באפריל 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, כשהחליף את דניאל קליגיורי בהפסד 0–2 לאאוגסבורג. הוא כבש את שער הבכורה שלו ב-3 בדצמבר 2016, בהפסד 2–3 להרטה ברלין, ובאותו משחק גם הורחק בכרטיס אדום. ב-20 בדצמבר 2016 האריך את חוזהו במועדון עד ליוני 2020.

באוגוסט 2017 הושאל לעונה אחת לדינמו דרזדן מהבונדסליגה השנייה, ובתום העונה שב לוולפסבורג.

ב-18 בינואר 2019 הושאל עד לתום העונה לגרויטר פירט מהליגה השנייה, עם אופציה לרכישה. במאי 2019 ניצלה גרויטר פירט את האופציה, ורכשה את סגוין תמורת 300 אלף אירו. בתום, עונת 2020/2021 העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.

תארים
-----

וולפסבורג
* הגביע הגרמני (1): 2015

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  RB Leipzig vs. Wolfsburg - 4 March 2015 - Soccerway, int.soccerway.com
2. ↑  Kalou hält zwei Serien am Leben, kicker (ב־)
3. ↑  Paul Seguin bleibt bei Greuther Fürth, kicker (ב־)
**פטר אוֹצְחֶלִי** או **פטרה אוצחלי** (בגאורגית: **პეტრე ოცხელი**‏; 25 בנובמבר 1907 - 2 בדצמבר 1937) היה מעצב תפאורה ותלבושות גאורגי שעיצב לתיאטרון בגאורגיה ולזמן קצר במוסקבה. הוא נרצח במהלך הטיהורים הגדולים של סטלין בגיל 30, אך לקונסטרוקטיביזם הסגנוגרפי שלו הייתה השפעה מתמשכת על האמנות הגאורגית.

ביוגרפיה
--------

אוצחלי נולד בכותאיסי בגאורגיה הסובייטית ולמד באקדמיה הלאומית לאמנויות של טביליסי (אנ') בשנות ה-20. במשך רוב הקריירה שלו ניהל אוצחלי מערכת יחסים יצירתית עם הבמאי קוטה מרג'נישווילי שהזמין את האמן הצעיר לתיאטרון מרג'נישווילי בכותאיסי בשנת 1928.

הניסויים החזותיים של אוצחלי והשימוש המיומן בבמה לעיצובים מסיביים עם סדרה של אלמנטים עדינים זיכו אותו בהכרה, אבל עד מהרה הוא נכנס ללחץ מהתנהלות של סטלין בקווקז. בשנת 1936, אוצחלי ברח מרדיפתו של בריה למוסקבה, שם הוא גויס על ידי בן ארצו סרגו אַמַארְ'לוֹבֵּלִי (גאו'), מנהל תיאטרון מאלי במוסקבה. ב-1937, גם אוצחלי וגם אמאר'לובלי נעצרו ונורו באשמת בגידה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטר אוצחלי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  simintia, Ana (2007-12-14) Fragments of Georgian Modernism: Theatre Designs of Petre Otskheli on Display at Karvasla. *Georgia Today*
2. ↑  Wells (2002), Shakespeare Survey: Volume 48, Shakespeare and Cultural Exchange, p. 189. Cambridge University Press,
3. ↑  Rubin, Don et al. (1994), The World Encyclopedia of Contemporary Theatre, p. 335. Taylor & Francis

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 142358398
* ISNI: 0000 0000 8640 5797
* LCCN: n2010052499
* NKC: xx0306089
* VIAF: 125094114
* WorldCat: lccn-n2010052499

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פטר אוצחלי"**.
**יהודים למען ישוע** (באנגלית: **Jews for Jesus**) הוא ארגון נוצרי אוונגליסטי, המזוהה עם היהדות המשיחית, אשר מתמקד בפעילות מיסיונרית בקרב יהודים. בדומה לשאר הזרמים ביהדות המשיחית, חברי הארגון מגדירים עצמם כיהודים ורובם ממוצא יהודי. הם משתמשים בסמלים, בחגים ובסיפורים ממקורות יהודיים, ונותנים להם משמעויות הקשורות לנצרות.

רקע
---

הארגון הוקם בשנת 1973 בסן פרנסיסקו, כ"מיסיון הנני" על ידי מוישה רוזן, יהודי שהתנצר ושימש ככומר בפטיסטי. רוזן שימש כמנהל הארגון עד שנת 1996, בה הוחלף על ידי דוד בריקנר, גם הוא ממוצא יהודי. הארגון פועל בעיקר בזכות תרומות מנוצרים ומחברי הארגון. לארגון כ-150 עובדים בשכר מלא, הפועלים בסניפים בכל רחבי ארצות הברית. בנוסף פועל הארגון באוסטרליה, ברזיל, קנדה, צרפת, גרמניה, רוסיה דרום אפריקה, אוקראינה, אנגליה ובישראל. בשנת 2005 דווח כי הכנסות הארגון נאמדו בכ-17 וחצי מיליון דולר.

משרד הארגון בלונדון

עיקרי אמונה
-----------

עיקרי האמונה של הקבוצה, כפי שכתובים באתר האינטרנט של הארגון:

* הברית הישנה (התנ"ך) והברית החדשה נכתבו בהשראה אלוהית והם מושלמים.
* אלוהים קיים כשילוש הקדוש, הוא מושלם, יודע הכל, כל יכול ורחום.
* ישו הוא המשיח ואלוהים כחלק מן השילוש, נולד למריה הבתולה, מת לכפר על חטאי האנושות, חזר מהמתים לאחר מכן.
* בעתיד הקרוב תתקיים הביאה השנייה של ישו.
* גאולה אישית היא דרך אמונה בישו כמשיח, ובהכרה בחטאים האישיים של האדם.
* גן עדן לאחר המוות לאלו שניצלו גם בזכות בשורתו של ישו, ולסרים מדרך הישר ומדרך האל הגעה לגיהנום לעולמי עד.

פעילות בישראל
-------------

הסניף הישראלי של הארגון מפעיל אתר אינטרנט ויוצא בקמפיינים מדי פעם. מנכ"ל הארגון הישראלי הוא דן סרד, ישראלי חוזר שגר תקופה ארוכה בניו יורק. הארגון עוזר לנזקקים ומקיים קייטנות לנוער וכנסים.[דרוש מקור]

ראו גם
------

* יהודים-נוצרים
* מיסיון
* יהדות משיחית
* עדי יהוה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודים למען ישוע** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Jews for Jesus

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jews for Jesus (Accredited Organization Profile) - ECFA.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599652605171
* VIAF: 133731155
* WorldCat: viaf-133731155

 |