recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קיי (קתרין) סוויפט** (**Kay (Katherin) Swift**;‏ 19 באפריל 1897 – 28 בינואר 1993) הייתה מלחינה אמריקאית בתחומי המוזיקה הקלאסית והקלה. האשה הראשונה שכתבה לחן מלא למחזמר בברודוויי ( *Fine and Dandy* ; ‏ 1930). שיר הנושא מן המחזמר ושירה *?Can't We Be Friends* היו ללהיטים והפכו לסטנדרטים של ג'אז. בפרט נודעה עקב יחסיה עם המלחין ג'ורג' גרשווין שנמשכו כעשר שנים, לאחר מותו עיבדה מספר מיצירותיו.

תולדות חייה
-----------

סוויפט נולדה בניו יורק, אביה, שהיה מבקר מוזיקה נפטר בעודה ילדה. היא הצטיינה במוזיקה ולמדה הלחנה קלאסית בבית הספר ג'וליארד והופיע בשלישייה קלאסית. ב-1918 הכירה סוויפט, הלא יהודייה, את הבנקאי היהודי ג'יימס פול (ג'ימי) ורבורג (James Paul "Jimmy" Warburg; 1896–1969), בן לאחת המשפחות היהודיות הנכבדות והעשירות של העיר, והשניים ביקשו להנשא. דודו של ורבורג, יעקב שיף, התנגד לנישואין אך הוריו התירו. השניים נישאו ובין השנים 1919–1924 נולדו להם שלוש בנות.

בחורף 1926, עת שהה ורבורג באחד ממסעות העסקים שלו בגרמניה, נכחה סוויפט במסיבה בבית ידידם, הכנר יאשה חפץ. ג'ורג' גרשווין ישב, כתמיד במסיבות חברתיות, ליד הפסנתר. הקסם האישי וההומור שלו קסמו לקיי והשניים התאהבו. הזוג הנוצץ סוויפט וגרשווין החלו להראות יחדיו בציבור. באביב 1926 הפך הזוג ל"מסמר" המסיבות של החברה הניו-יורקית. הדבר נודע לוורבורג וגרם כאב לו ולשלוש בנותיהם המשותפות, אך קיי וגרשווין המשיכו ביחסיהם. גרשווין עודד את סוויפט להלחין בעצמה, דבר שאכן עשתה בהמשך חייה ובהצלחה. הרומן בין השניים נמשך עשר שנים, הם היו דומים מבחינה אינטלקטואלית ומבחינת תחביביהם, שניהם היו שנונים וקלילים ואגוצנטריים מספיק על מנת לא להתחשב בדעות המקובלות.

סוויפט החלה להלחין בעבור מחזות בברודוויי ואף כתבה שירים למילים מאת בעלה, שהשתמש בשם העט ג'יימס פול, הידוע שבהם הוא *?Can't We Be Friends* שנכתב ב-1929. נישואיהם של ג'ימי ורבורג וקיי סוויפט הגיעו לקיצם ב-1934, אך גרשווין לא נשא אותה לאשה ואף עזב להוליווד ב-1936 (שנה לפני מותו). בהמשך הייתה סוויפט אחראית על המוזיקה הקלה בתערוכה העולמית של ניו יורק (1939), כתבה מוזיקה להצגת יחיד בשם "פריז 90" שהועלתה ב-1950 על ידי השחקנית קורנליה אוטיס סקינר ולבלט בכוריאוגרפיה של ג'ורג' בלנשין והייתה מלחינת הבית של אולם המוזיקה רדיו סיטי.

ב-1939 חיה עם רוכב רודיאו בחווה באורגון. ספרה על התקופה *?Who Could Ask For Anything More* עובד לסרט בשם "אין רגע דל" (*Never a Dull Moment*).

לקריאה נוספת
------------

* Ohl, Vicki (2004). Fine & Dandy: The Life and Work of Kay Swift. Yale University Press. מסת"ב 0-300-10261-5.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קיי סוויפט (באנגלית)

* קיי סוויפט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קיי סוויפט, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קיי סוויפט, באתר Discogs (באנגלית)

* קיי סוויפט, באתר SecondHandSongs
* מאמר אודות ערב מחווה לגרשווין וסוויפט ובו סקירה על שיתופי הפעולה המוזיקליים ביניהם

הערות שוליים
------------

1. ↑  George Gershwin: a new biography by William Hyland pp. 104 - 106
2. ↑   "Never a Dull Moment", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429062805171
* BIBSYS: 2045975
* BNE: XX1569249
* BnF: cb150727419 (data)
* GND: 122775309
* ISNI: 0000 0000 5938 1419
* LCCN: n85138021
* MusicBrainz: af7c5bcb-a1bf-4c38-a55a-ac00fda4d9f0
* NLA: 49783798
* SELIBR: 241847
* SNAC: w6n882nv
* Trove: 1525184
* VIAF: 55038215
* WorldCat: lccn-n85138021

 |
**סיירת מזחלות הכלבים סיריוס** (בדנית: **Sirius Slædepatruljen**) היא סיירת מיוחדת של הצבא המלכותי הדני האחראית על אכיפת הריבונות הדנית בתחומי המדבר הארקטי של צפון ומזרח גרינלנד. חיילי הסיירת מבצעים משימות סיור בקבוצות קטנות באמצעות כלבי מזחלת. משימות הסיור שלהם נמשכות לפעמים חודשים ארוכים ללא קשר נוסף עם בן אנוש. הקבלה ליחידה דורשת יכולות פיזיות ופסיכולוגיות חריגות.

היסטוריה
--------

הסיירת הוקמה ב-1941 בעיצומה של מלחמת העולם השנייה בידי הממשלה הגולה של דנמרק. בעלות הברית חששו שהגרמנים ינסו להשתלט על גרינלנד שנחשבה לנכס אסטרטגי. בהדרגה התברר שהחשש היה מוצדק, הגרמנים אכן ניסו להקים בגרינלנד מספר תחנות מזג אוויר שהעניקו ללופטוואפה מידע מטאורולוגי יקר מפז. גילוי התחנות בידי הדנים אפשר לחיל האוויר האמריקני להשמיד אותן במהירות.

ארגון
-----

במשך השנים הסיירת הייתה כפופה באופן רשמי לממשלת גרינלנד, אולם בפועל נוהלה בידי הצי המלכותי הדני. ב-2012 הוכפפה הסיירת תחת הפיקוד הארקטי. ב-2014 הוקם פיקוד המבצעים המיוחדים שאיגד תחתיו את כל הכוחות המיוחדים של הצבא הדני, ובכלל זה את סיירת סיריוס. 

הסיירת אחראית על שטח בגודל של 16,000 ק"מ. תחנות מחקר מקומיות משמשות כבסיסי קבע עבור הסיירת, ופרט לכך ישנן 50 בקתות הפזורות ברחבי השטח עליו אחראית הסיירת, ומשמשות כתחנות זמניות. הסיירת כוללת באופן קבוע 12 לוחמים. הסיירת מחולקת לשישה צוותים אשר כל אחד מהם כולל שני לוחמים ובין 11 ל-15 כלבים. משימות הסיור של הצוותים אורכות בדרך כלל כמה חודשים, והם מסיימים לסייר בכל שטח אחריותם פעם בשלוש או ארבע שנים.

בתרבות
------

אנשי הסיירת מופיעים בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה הדנית "הממשלה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיירת מזחלות הכלבים סיריוס** בוויקישיתוף
* סיירת מזחלות הכלבים סיריוס באתר צבא דנמרק
* סיירת מזחלות הכלבים סיריוס באתר xsirius
**פיליפסבורג** היא העיר הגדולה ביותר ועיר הבירה של מדינת סנט מארטן. העיר ממוקמת על רצועה צרה של קרקע בין מפרץ גדול מלוח. העיר משמשת כמרכז המסחרי של האי סנט מרטין, ובזכותו סנט מארטין נכללת בחצי הדרומי. נכון ל-2011 ישנם באי 1,327 תושבים.

היסטוריה
--------

האי היה הראשון שסומן על ידי כריסטופר קולומבוס ב-11 בנובמבר 1493, אבל כבר היה שם יישוב שם לפני התגלית שלו. פיליפסבורג נוסדה בשנת 1763 על ידי ג'ון פיליפס, סקוטי, קפטן חיל הים ההולנדי. היישוב הפך במהרה מרכז עמוס של סחר הבינלאומי. שני המבצרים ההיסטוריים מעידים על החשיבות אסטרטגית של פיליפסבורג בסנט מארטן של ההיסטוריה: מבצר אמסטרדם ואת פורט ויליאם.

גאוגרפיה
--------

### האקלים

אזור זה בדרך כלל משופע ונמצא בעונה היבשה. על פי מערכת מזג האוויר, פיליפסבורג בעלת מזג אוויר טרופי סוואנה.

תיירות
------

אטרקציית הקנייה העיקריות וחזיות הרחובות היפים נמצאים בלב ליבה של העיר. גם נמל  פיליפסבורג הוא נמל מבוקר על ידי ספינות שיט רבות, ספינות כמו Celebrity Solstice, Crown Princess *דיסני מג'יק*, ומאז 2010 גם ספינות כגון Oasis of the Seas ו- Anthem of the Seas.

תחבורה
------

 ערך מורחב – **נמל התעופה הנסיכה יוליאנה**  

 בואינג 747-300 של קורסאייר אינטרנשיונל בנחיתה
הנמל מפורסם ברחבי העולם בשל היותו קרוב לחוף הים ותמונות מקרוב של נחיתת מטוסים, הנמל עצמו הפך עבור רבים סיבה בפני עצמה לבקר.

הדף סילון מהמטוסים יוצא וגורם ליצירת גלים מלאכותיים. עם זאת, הדפי הסילון פיזית מסוכנים כל כך שהצופים צריכים להזהר; הרשויות המקומיות צריכות להציב אזהרה על גדרות שדה התעופה כדי להודיע לאנשים על הסכנה של הדף סילון מהמטוסים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפסבורג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Accenting St. Maarten, Dutch Caribbean". *geographia.com*.
2. ↑  "Philipsburg, Sint Maarten Köppen Climate Classification (Weatherbase)". *Weatherbase*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567124905171
* GND: 16089451-7
* LCCN: n85293797
* MusicBrainz: 21ac9f29-bd34-430a-8b91-7c1557b5b90b
* VIAF: 126742215
* WorldCat: lccn-n85293797

 |
**ההר הקדוש** (באנגלית: **The Holy Mountain**) הוא סרט פנטזיה סוריאליסטי משנת 1973 בבימויו של אלחנדרו חודורובסקי שגם שיחק בסרט, הלחין, עיצב תפאורה, ועיצב לבוש. הסרט הופק על ידי מנהל הביטלס, אלן קליין מחברת ABKCO Records, אחרי ההצלחה המחתרתית וההערכה שחלקו ג'ון לנון וג'ורג' הריסון לסרטו הקודם של חודורובסקי EL TOPO. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן וכן בהקרנות שונות בסן פרנסיסקו ובניו יורק בשנת 1973, אך לא בהקרנות מסחריות.

תקציר העלילה
------------

העלילה סוריאליסטית, ומרובת פרטים ביזאריים ואזוטריים אך ניתן לסכם אותה כך: אדם (שבהמשך מזוהה כ"הגנב") המייצג את "השוטה" בקלפי טארוט שוכב על האדמה כשזבובים מכסים את פניו כאילו היה צואה, מתיידד עם גמד חסר גפיים (המייצג את הקלף "חמש חרבות" בקלפי טארוט) והולך לעיר כדי להשיג כסף מתיירים.

הגנב דומה לישו כך שכמה מתושבי העיר משתמשים בגופו כדי ליצור העתקים צלובים. הגנב מתווכח עם כומר אשר מתנגד לכך שהגנב אוהב את דמותו כישו ולכן הגנב אוכל את פני העתק צלמו ושולח את ההעתק לשמים על ידי בלונים, כך הוא מדמה את אכילת בשרו של ישו בטקס המיסה הנוצרי ומציע את עצמו לאלוהי השמיים. לאחר מכן הוא רואה המון מתקבץ סביב מגדל גבוה, קרס גדולה יורדת מהמגדל עם מטבעות זהב וההמונים מעמיסים על הקרס אוכל, הגנב רוצה למצוא את מקור הזהב ועולה על הקרס במקום המזון. במגדל הוא פוגש את האלכימאי ואת עוזרתו.

לאחר עימות עם האלכימאי הוא עושה את צרכיו במיכל והאלכימאי הופך את הצואה לזהב ואומר לגנב: "אתה צואה ואתה יכול להפוך את עצמך לזהב". הגנב לוקח את הזהב אך כאשר הוא רואה את עצמו בראי הוא שובר את הראי בזעם בעזרת הזהב, והאלכימאי לוקח אותו כחניך.

האלכימאי מציג לגנב שבעה אנשים שילוו אותו במסע, אשר מוצגים כבעלי הכח והמוסר כמוהו. כל דמות קשורה לכוכב במונחים אסטרולוגיים כאשר כל דמות מייצגת את ההיבטים הגרועים של התכונות האנושיות המקושרות לכל כוכב לכת באסטרולוגיה.
לאחר הצגת הדמויות וההגעה שלהן למגדל האלכימאי מעביר אותן ביחד עם הגנב והעוזרת טקסי שינוי רוחניים ולאחר מכן הם יוצאים למסע גשמי ארוך להשגת חיי נצח לעבר ההר הקדוש עליו גרים תשעה מאסטרים בעלי חיי נצח.

צוות השחקנים הראשי
------------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
| אלחנדרו חודורובסקי | האלכימאי |
| הורקיו סאלינאס | הגנב |
| רמונה סאנדרס | עוזרת האלכימאי |

קישורים חיצוניים
----------------

* "ההר הקדוש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ההר הקדוש", באתר נטפליקס
* "ההר הקדוש", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ההר הקדוש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ההר הקדוש", באתר Metacritic (באנגלית)
* "ההר הקדוש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ההר הקדוש, קדימון הסרט באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------
**קארוי שטֶרק** (בהונגרית: **Sterk Károly**;‏ צ'אקוואר, 19 בספטמבר 1881 – בודפשט, 10 בדצמבר 1946) היה שחמטאי יהודי-הונגרי.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

שטרק חלק מקום שני-רביעי בתחרות בודפשט 1909 (ניצח: ז'יגמונד ברס), שיחק בתחרות וינה 1909/10 (ניצח: ריכרד רטי), חלק מקום 3–5 בתחרות בודפשט 1911 (אליפות הונגריה השלישית, ניצחו: זולטן פון באלה וז'יגמונד ברס), חלק מקום 9–11 בתחרות באד פיסטיאן 1912 (ניצח: עקיבא רובינשטיין), הגיע למקום העשירי בתחרות טמסואר 1912 (אליפות הונגריה, ניצח: גיולה ברייר), הגיע למקום ה-12 בתחרות בודפשט 1913 (ניצח: רודולף שפילמן), חלק מקום שני עם ריכרד רטי בתחרות דברצן 1913 (אליפות הונגריה, ניצח: לאיוש אסטאלוש) וחלק מקום 2–3 עם ז'יגמונד ברס בתחרות בודפשט 1917 (ניצח: גיולה ברייר).

שטרק הפסיד בשני דו-קרבות לגזה מארוצי בשנת 1907 ובשנת 1917, בשניהם +1 -2 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).

לאחר מלחמת העולם הראשונה, שטרק שיחק בעיקר בבודפשט שם הגיע למקום העשירי בתחרות 1921 (ניצח: אלכסנדר אלכין, חלק מקום 8-9 בתחרות 1922, הגיע למקום השלישי והרביעי בשתי תחרויות בשנת 1924, חלק מקום ראשון והגיע למקום החמישי בשתי תחרויות בשנת 1925, חלק מקום 4-5, הגיע למקום השישי וניצח בתחרות נוספת בשנת 1926, חלק מקום 7-8 והגיע למקום העשירי בשתי תחרויות בשנת 1928, חלק מקום 6–7 בשנת 1929, ניצח וחלק מקום ראשון בשנת 1930, הגיע למקום השני בשנת 1931 (אליפות הונגריה, ניצח: לאיוש שטיינר), חלק מקום 12–13 בשנת 1932 (אליפות הונגריה, ניצח: גזה מארוצי) וחלק מקום 9–10 בשנת 1934 (ניצח: אריך אליסקסיס).

שטרק הגיע למקום התשיעי בתחרות בארדיוב 1926 (ניצחו: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר והרמניס מטיסונס), חלק מקום 3–4 בתחרות לונדון 1927, הגיע למקום ה-15 בתחרות אויפשט 1934 (ניצח: אנדור לילינטל), וחלק מקום 11–16 בתחרות טאטאטוורוש 1935 (אליפות הונגריה, ניצח: לאסלו סאבו).

שטרק שיחק באולימפיאדת פריז בשנת 1924 והשיג +2 =2 -1 במוקדמות ו +4 =1 -3 בגמר  

שטרק שיחק באולימפיאדת בודפשט בשנת 1926  

שטרק שיחק בלוח המילואים של הונגריה באולימפיאדת פראג 1931 והשיג +4 =2 -5

קארוי שטרק הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

קישורים חיצוניים
----------------

* קארוי שטרק, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* מידע כללי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chess Olympiad: Paris 1924
2. ↑  Budapest 1926 Chess Summit
3. ↑  4th Chess Olympiad: Prague 1931, Hungary 4th Chess Olympiad: Prague 1931, באתר OlimpBase
**ההר השחור** (באנגלית: **Black Mountain**) הוא הר קטן בגובה 812 מטר מעל גובה פני הים, שממוקם ממערב לרובע העסקים בקנברה בחוף הצפוני של אגם בארלי גריפין, שבטריטוריית הבירה האוסטרלית באוסטרליה. ההר השחור מוגן מפני עבודות פיתוח על ידי פארק הטבע קנברה, והוא מכוסה בעיקר בצמחייה מקומית ומשמש מקום לחיות בר.

מיקום ומאפיינים
---------------

ההר ממוקם ממערב לקמפוסים הראשיים של האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, ויחד עם רכס ברוס, יוצר גבול טבעי ממערב וצפון מערב לעיר קנברה. ההר בגובה 256 מטרים מעל גובה פני המים של אגם בארלי גריפין אשר שוכן למרגלות ההר. קרוב לנקודה הגבוהה ביותר בהר נמצא מגדל ההר השחור (בעבר מגדל טלסטרה ומגדל טלקום אוסטרליה), מגדל תקשורת המתנשא לגובה 195 מטרים מעל הפסגה.

הגנים הבוטניים הלאומיים של אוסטרליה וארגון המחקר לתעשייה ומדע חולקים את הבסיס המערבי של ההר השחור, ליד האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה.

ההר השחור נקרא במקור הגבעה השחורה.

גאולוגיה
--------

רוב ההר השחור מורכב מאבן חול המכיל קוורץ לבן. מקורו בעידן סילור. על מדרונות דרום מזרח וצפון מערב יש פצלים. כמו כן מכיל ההר אבן בוץ בצפון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההר השחור** בוויקישיתוף
**קרן השואה** (באנגלית: **Shoah Foundation**) היא שם גנרי לקרנות שנוסדו לשם קידום ההנצחה של זכר השואה.

הקרן לתיעוד ההיסטוריה החזותית של השואה באוניברסיטת דרום קליפורניה
-----------------------------------------------------------------

את הקרן לתיעוד ההיסטוריה החזותית של השואה באוניברסיטת דרום קליפורניה (אנ') יזם סטיבן ספילברג בשנת 1994. זהו ארגון ללא כוונת רווח שנוסד במטרה לתעד בהקלטות וידאו ניצולי השואה ועדים אחרים לשואה. בין השנים 1994-1999 קיימה הקרן כ-52,000 ראיונות שתועדו בווידאו ב-56 מדינות וב-32 שפות. העדים כללו יהודים ניצולי השואה, עדי יהוה, צוענים והומוסקסואלים שנרדפו על ידי המשטר הנאצי, עדים שהיו בין החיילים המשחררים של מחנות הריכוז, אסירים פוליטיים, מצילים ונותני עזרה לנרדפים, שרידי מדיניות האאוגניקה הנאצית ומשתתפי משפטיהם של פושעי המלחמה, בהם משפטי נירנברג.

ב-2005 חתמו נציגי הקרן על הסכם עם אוניברסיטת דרום קליפורניה במסגרתו הועברו נכסי הקרן והשליטה בה לאוניברסיטה. בתמורה התחייבה האוניברסיטה לשמר את הארכיון ולהמשיך במשימתה של הקרן.

קרנות נוספות לזכר השואה
-----------------------

בשנת 2000 הוקמה בצרפת הקרן לזכר השואה בכסף שהוחרם מיהודים צרפתיים שנרצחו בשואה. מטרות הקרן דומות - חינוך, תיעוד ושימור זכר הנספים והתרבות והסולידריות היהודיות. נשיאת הכבוד של הקרן היא סימון וייל.

**פרויקט DNA שואה** (The DNA Shoah Project) הוא פרויקט של איסוף DNA מקרובי משפחה של ניצולי השואה כדי למצוא התאמות גנטיות וכך לסייע באיחוד משפחות של ניצולי השואה בארצות הברית ובעולם, ולסייע בזיהוי יהודים שנרצחו בשואה באמצעות בדיקות שרידי DNA באתרי רצח. המטרה היא לאסוף 10,000 דוגמיות, ועד כה נאספו כאלף.

קישורים חיצוניים
----------------

* על אוספי העדויות בווידאו של יד ושם ושל מכון הקרן להיסטוריה חזותית מיסודו של סטיבן שפילברג, באוניברסיטת דרום קליפורניה, באתר יד ושם
**קרן הכט** (נולדה ב-11 בספטמבר 1970 בגבעתיים) היא זמרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

בגיל שבע עשרה החליטה הכט להגשים את חלומה להיות זמרת והחלה לשיר. שוקי שוקי, בעלה של הזמרת דורית פרקש (שאיתה הקים את הצמד "שוקי ודורית"), הלחין לה את שירה הראשון "אחרי אטום" ויגאל גלאי, אז עורך עיתון "לאישה", כתב את המילים. השיר עוסק באישה הקמה משינה ומגלה שכל העולם נחרב בשל פצצת אטום והיא היחידה ששרדה את המתקפה. הקליפ לשיר, שביימה חדוה גלילי, הגיע לתחרות הקליפים השנתית בפסטיבל הסרטים בחיפה ב-1988. היא החלה לעבוד על אלבום, אך הוא נגנז לאחר שהתגייסה לצבא, שם שירתה בלהקת חיל האוויר.

משסיימה את שירותה הצבאי יצרה קשר עם אביב גפן, שכתב לה אחד עשר שירים בעלי אופי מלנכולי, ובהם השיר "הראש שלו" שנכתב בהשראת צ'ייקובסקי, "תן לי לבד", "בתנאי שישוב" (שהפך לשיר זיכרון בולט של יום הזיכרון, ואף צולם לו קליפ בטלוויזיה החינוכית לתוכנית משירי יום הזיכרון) ו"לנצח". גפן עיבד, שר קולות רקע, ניגן והפיק ביחד עם ליאור טבת את תקליט הבכורה של הכט ואף הקליט עימה את הדואט "זה הרגש". האלבום, שנקרא בפשטות "קרן הכט", יצא לאור בסוף שנת 1993 ושיריו זכו להשמעות רבות מעל גלי האתר, אך ההתייחסות להכט קיבלה ביקורת שלילית כ"מוצר הלוואי של גפן" ולא כיצירה עצמאית. מעבר לזאת, בעת ההיא דרך כוכבה והכט הוגדרה כ"התשובה הנשית לאביב גפן". היא הרבתה להופיע במועדונים בתל אביב, אך הקריירה שלה החלה לדעוך. היא החלה לעבוד עם ירוסלב יעקובוביץ' על אלבום שני, שלבסוף נגנז.

בשלהי שנות התשעים חברה לגיטריסטי הרוק ארז נץ ואלי זולטא. בשנים 1997 ו-1998 יצאו לאור שיריה בהפקת ובעיבוד נץ על גבי תקליט שדרים לרדיו ובהם "אחרי ההתחלה", "אהבתי הפצועה", "קרן עכשיו" ו"בפרשת דרכים", אולם עוררו תשומת לב מועטה. בשנת 2000, בהפקתו ובעיבודו של אלי זולטא, השתתפה הכט עם זהבה בן וחיה סמיר בהקלטת חידוש לשירו של שלום חנוך "ילדים של החיים".

בנובמבר 2001 יצא לאור אלבומה השני, "עונה שנייה לאהבה", בהפקת ירום כהן ואלי זולטא ובעיבודם עם ניר ריחני ("אדוש" מלהקת אלמנה שחורה) וארז נץ. בין שיריו היו "שכרון חושים", "אילו רק ידעתי", "זמן מת", "הירח של רומיאו" ו"ירח כתום". גם אלבום זה לא זכה להצלחה.

ב-2013 סיפרה הכט, לקראת הוצאת אלבומה השלישי "צבעוני", שבמהלך עבודתה על אלבום הבכורה היחסים בינה ובין גפן היו קשים ומתוחים. בין השאר, היא טענה שניסה להפריד בינה לבין גיטריסט להקת "התעויוט" הראל בן עמי שהיה באותה עת בן זוגה ושהשיר "תן לי לבד" מתוך האלבום נכתב על השניים והיה מעין ניסיון לגרום להם להיפרד, ושהסינגל "ילד משוגע" מתוך אלבומה החדש נכתב נגד גפן, שלטענתה "בעט בה בכל דרך אפשרית".

בשנת 2014 היא הופיעה ביחד עם להקת פנטגון.

הכט נשואה לזיו כץ והיא אם לתאומות.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרן הכט, באתר שירונט
* קרן הכט, דף שער בספרייה הלאומית
* קרן הכט, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* שגיא בן נון ורועי בהריר-פרל, צרחות, שקרים ואגו ענק: קרן הכט חושפת את אביב גפן האמיתי, באתר nrg‏, 29 במרץ 2013
* יעקב בר-און, ‏קרן הכט: "אביב גפן לא הסתפק בקשר המוזיקלי בינינו. לא הסכמתי", באתר מעריב אונליין, 28 באוגוסט 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313529905171
* ISNI: 0000 0000 9714 7797
* VIAF: 143613229
* WorldCat: viaf-143613229

 |
**קרן התורה** היה ארגון שהוקם על ידי אגודת ישראל, לתמיכה בישיבות ומוסדות תורניים בארץ ישראל ובאירופה.

הקמת הארגון
-----------

הארגון הוקם בכנסייה הגדולה הראשונה בשנת תרפ"ג (1923), לאחר שהועלתה סוגיית שיקום החורבן שהותירה מלחמת העולם הראשונה. עקב המלחמה, קהילות רבות נחרבו במהלך הימלטותן, ומוסדות התורה שלהן נסגרו, ולאחר המלחמה לא הוקמו מוסדות חדשים. גם הישיבות שפעלו, היו בקשיים כלכליים. משתתפי הכנסייה החליטו לפתוח קרן לתמיכה בישיבות הקיימות, ולפתיחת ישיבות ומוסדות חדשים. 16 רבנים חתמו על "קול קורא" לתמיכה בקרן, ובהם החפץ חיים, רבי ישראל פרידמן מצ'ורטקוב, רבי אברהם מרדכי אלתר מגור, הרב אברהם מנדל שטיינברג מברודי, הרב אליהו קלצקין מלובלין, הרב חיים עוזר גרודזנסקי ורבי יצחק זליג מורגנשטרן מסוקולוב. 

בקול קורא נכתב בין היתר:"בלב מלא יגון ומרירות עמדנו על המצב המעציב של דורנו זה בארץ ובגולה ונוכחנו לדעת כי אלפי נשמות ילדי בני ישראל נספחו אל תהום הבערות וההפקרות... המלחמה הקשה עם כל תוצאותיה הכלכליות והרוחניות גזלה מאתנו דור שלם... לא נדבות אנו דורשים מכם אלא תשלום חוב קדוש לחזק את מוסדות התורה... הלוו אתם מטבעות חומריות ואנו נשיב לכם כפלי כפליים-יהודים מחונכים לתורה ותעודה, הלוו אתם מטבעות של נייר ואנו נשיב לכם מטבעות של אש - ילדי ישראל שיהיו לתפארת עמנו".

ראשי הארגון
-----------

נשיא הקרן היה רבי מרדכי שלום יוסף פרידמן, האדמו"ר מפשמישל, שהיה בן 26 בלבד, ולצידו מונו לחברי הנהלה רבי דב בער פרידמן (בנו של רבי ישראל מצ'ורטקוב), הרב יוסף בוימגארטן וד"ר שמואל דייטשלנדר. מזכיר הקרן היה הרב בנימין זאב יעקובזון שבהמשך תיפקד גם כגובה התחייבויות. בהמשך נפתחו סניפים מקומיים בכל אזור.

פעילות
------

בשנה הראשונה לקיומה של הקרן חולקו 25,000 דולרים. בשנתה הראשונה תמכה הקרן רק בישיבות ליטא שהיו מאוגדות תחת ועד הישיבות אך הוועד הבטיח שבהמשך יתמוך בישיבות בפולין שלא קיבלו תמיכה בשנה הראשונה. הקרן סייעה גם לרבי מאיר שפירא בפותחו את ישיבת חכמי לובלין, וכן סייעה להקמת רשת בית יעקב.

בשנת תרפ"ה תכננו ראשי הקרן לגייס 100,000 דולר, ויצאו במבצע קניית שטרות תעודה על תרומתם (מעין קבלות) המכריזות על היותם שותפים לעולם התורה. בהמשך השנים המשיכה הקרן עם דרך פעולה זו. 

נשיא הקרן הרבי מפשמישל נסע לאסוף כספים לטובת הקרן כך למשל אסף בשנת תרפ"ה 500,000 כתרים אוסטריים במסעו באוסטריה, ובשנת תרפ"ט בגרמניה 660,000 כתרים. בין הרבנים הפעילים באיסוף כספים לטובת הקרן היו רבי מאיר שפירא מפיטרקוב, רבי אברהם קלמנוביץ', הרב יצחק קוסובסקי, רבי ברוך הגר, רבי שלום יצחק לויטן אב"ד עדת ישראל באוסלו, הרב אברהם שמואל בנימין שפיצר אב"ד המבורג ומייסד קרן התורה בגרמניה, הרב יעקב רוזנהיים, הרב ארנסט וייל רבה של קולמר בצרפת, הרב אלכסנדר זושא פרידמן, הרב משה מרדכי אפשטיין, הרב אברהם דוב כהנא שפירא מקובנה, הרב הראשי לארץ ישראל אברהם יצחק הכהן קוק, הרב אברהם הלוי ליפשיץ אב"ד קהילות הקודש, הרב יהודה לייב צירלסון והרב יוסף צבי קרליבך.

פועלה של הקרן פחת עקב עליית הנאצים לשלטון והצרת רגלי היהודים בגרמניה ובשאר אירופה, אך היא תפקדה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.

לקריאה נוספת
------------

* הרב בנימין זאב יעקובזון, **אשא דעי למרחוק**.
**רנאטה יבלונסקה** (בפולנית: **Renata Jabłońska**; נולדה ב-15 בדצמבר 1935) היא סופרת ומשוררת ישראלית הכותבת בפולנית.

ביוגרפיה
--------

יבלונסקה, ילידת לודז', שבה לאחר מלחמת העולם השנייה לעיר הולדתה מברית המועצות. היא למדה עיתונאות באוניברסיטת ורשה, וספרות ובלשנות פולנית באוניברסיטת לודז'.

עלתה לישראל בשנת 1957. עבדה בעיתון הפולני "נוביני קורייר" ולימדה את השפה הפולנית באוניברסיטת תל אביב. כמו כן פעלה בקבוצות כותבי פולנית בארץ.[דרוש מקור]

בשנות ה-80 החלה לפרסם מיצירותיה בכתבי עת ספרותיים ("עכשיו", "מאזנים", ואריאל).

ב־1993 יצא לאור תרגום לקובץ הסיפורים **"כיכר המלך אלברט"** שנכתב על ידיה במקור בפולנית בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בשנת 1999 היא הוציאה לאור שני קובצי שירה לילדים שכתבה בעברית, וספר נוסף בשם **"עיר זרה"**.

בפולין יצאו לאור חמישה עשר ספרים פרי עטה במגוון סגנונות, כגון סיפורת, שירה וכן תרגומים מעברית לסיפורים של ש"י עגנון, א"ב יהושע, דויד גרוסמן, יהושע קנז, עמוס עוז ועוד.

ספריה שנכתבו בעברית
-------------------

* **טיול לילי** (שירים לילדים). ר.י.מ.ש, 1998.
* **ירח ורוד** (שירים לילדים). ר.י.מ.ש, 1998.
* **עיר זרה** (שירים). עלעל, 1999. שירים

ספריה שתורגמו לעברית
--------------------

* **כיכר המלך אלברט ועוד סיפורים**. הקיבוץ המאוחד,1993

תרגומיה מעברית לפולנית
----------------------

**אמר בין השאר: סיפורים,** טיגל קולטורי, לודז', 2009

לקריאה נוספת
------------

* זיסי סתוי, פרופ' יגאל שוורץ, **לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים**, מכון הקשרים, 2014 (הערך:יבלונסקה רנאטה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רנאטה יבלונסקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Powiedział między innymi

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263262105171
* GND: 1081210141
* ISNI: 0000 0001 1833 8294
* LCCN: nr94027434
* NKC: xx0194273
* VIAF: 101816632
* WorldCat: lccn-nr94027434

 |
סר **אַבּוּ בַּכְּר אִבֵּן אֵלַמֶּרְחוּם טנג'ונג דֹּאֵג אִבְּרָאהִים** (בג'אווי: **المرحوم سلطان سير ابو بكر ابن المرحوم تمڠڬوڠ دايڠ إبراهيم**, באנגלית: **Abu Bakar ibni Almarhum Temenggong Daeng Ibrahim**;‏ 3 בפברואר 1833 – 4 ביוני 1895) היה סולטאן ג'והור ה-21 במספר והסולטאן הראשון של ג'והור המודרנית. הוא נודע בכינוי "האהוב" (**الخليل**). אבו בכר קידם את פיתוח ארצו בבחינה חקלאית, כלכלית ומנהלית בתמיכתם של מהגרים סינים לארצו.

במהלך תקופת שלטונו על ג'והור בין 1862 ל-1895 הוא פיתח קשר ידידות עם ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, שתרמה ליחסיה של סולטנות ג'והור עם האימפריה הבריטית. אבו בכר, אנגלופיל, תרם לכך שלצד ההשתלטות הבריטית על חצי האי המלאי, ג'והור שימרה מידה רבה של אוטונומיה מהממשל הבריטי.

ביוגרפיה
--------

אבו בכר נולד ב-3 בפברואר 1833 במקדש הישן אשר בסינגפור המודרנית, דאז תחת שלטון האימפריה הבריטית. בשנת 1862, מות אביו, דאטו טנג'ונג אבראהים הוביל להכתרתו כמהרג'ה (תואר המקביל לזה של קיסר) של סולטנות ג'והור. ב-1866 שינה את שמה של בירת הסולטנות, טנג'ונג פוטרי, לג'והור באהרו. ב-1871 עיצב את דגל סולטנות ג'והור ואת התקן המלכותי, אשר כלל סדרי ירושה, מעמדות, סמכויות ועוד.

ב-1877 חיזק אבו בכר את מעמדה של ארצו דרך הסיפוח של עמק נהר קסאנג (Kesang). אבו בכר פיתח אהדה רבה לאימפריה הבריטית ונודע בהיותו אנגלופיל. בין היתר פיתח ידידות ארוכת שנים עם ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, אשר התנהלה בעיקר דרך מכתבים שהם שלחו זה לזאת. היחס החם ששרר בין הריבונים תרם ליחסי שתי הארצות ובשנת 1885 נחתמה אמנת אנגלו-ג'והור אשר סבסדה את סולטנות ג'והור כמדינת חסות בריטית ובמקביל הכירה בלגיטימציה השלטונית של משפחת המלוכה ובאוטונומיה העצמאית של ג'והור.

בהמשך, בתמיכה בריטית, פעל אבו בכר לקדם את בנייתו של צבא לאומי עבור ג'והור. שנה לאחר חתימת החוזה עם הבריטים, ב-1886, אבו בכר הוכתר מחדש כריבון ג'והור הפעם תחת התואר סולטאן במקום מהרג'ה. הכתרתו של אבו בכר כסולטאן סימנה את היותו "אבי ג'והור המודרנית". באורך שלטונו קידם מודרניזציה והתמערבות אשר במהלכה נעזר במהגרים סינים מדרום קיסרות צ'ינג אשר היו בעלי מקצוע ומיומנויות. העיר ג'והור באהרו ומדינת ג'והור כולה המשיכו להתפתח בהנהגתו של השר הראשי הראשון של ג'והור, דאטו ג'אפר מחמד, אשר נשא בתפקיד דומה לזה של ראש ממשלה.

הוקמו מחלקות ממשלתיות שונות והוסדרה חלוקת סמכויות ביניהן. ביניהם היו משרד האוצר, משטרה, מחלקת קרקעות וסקירה, תשתיות ציבוריות, המחלקה הימית, המחלקה הרפואית, מחלקות הדואר והחינוך. ב-14 באפריל 1895 פרסם הסולטאן אבו בכר את חוקת מדינת ג'והור, חוקה שהפכה את ג'והור למדינה המלאית הראשונה שיש לה מערכת חוקית רשמית וכתובה בסגנון מערבי. בשנת 1883 הוקמה מחלקת החינוך להרחבת החינוך לילדים בג'והור, במסגרתה נקבעה השפה המלאית כשפה הרשמית של החינוך במדינה. הסולטאן אבו בכר נפטר בגיל 62 ב-4 ביוני 1895.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבו בכר, סולטאן ג'והור** בוויקישיתוף
* אבו בכר, סולטאן ג'והור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* Modernisation or Westernisation of Johor under Abu Bakar: A Historical Analysis

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1237298350
* LCCN: n2018221420
* VIAF: 6153470898745082089
* WorldCat (עם VIAF): 6153470898745082089

 |
**טניה מאלה** (באנגלית: **Tania Mallet**;‏ 19 במאי 1941 - 30 במרץ 2019) הייתה דוגמנית ושחקנית אנגלייה שהייתה ידועה במיוחד בשל תפקידה כטילי מסטרסון בסרט ג'יימס בונד "גולדפינגר" (1964).

קורות חיים
----------

טניה מאלה נולדה בבלקפול, אנגליה, למדה בבית הספר לדוגמנות לוסי קלייטון, והחלה לעבוד כדוגמנית בהיותה בת 16, היא הייתה אחת הדוגמניות הבולטות והידועות ביותר של שנות ה-60.

מאלה טענה שהיא קיבלה את תפקיד טילי מסטרסון אחרי שמישהו שלח תמונה שלה בביקיני למפיק בונד אלברט ברוקולי. דמותה נהרגת במהלך הסרט כשאודג'וב (הרולד סאקאטה) משליך לעברה את כובע הברזל שלו. 

מאלה תפשה את תשומת לבו של ברוקולי לפני גולדפינגר. היא נבחנה לתפקיד נערת בונד הראשית, טטיאנה רומאנובה בסרט "מרוסיה באהבה". למרות שאמה הייתה רוסיה, מאלה לא קיבלה את תפקיד האישה הרוסיה בגלל מבטאה הקרתני הבריטי. מקרה אירוני בהתחשב בכך שקולה של השחקנית האיטלקייה, דניאלה ביאנקי, ששיחקה לבסוף את רומאנובה, דובב.

למרות הצלחתו של הסרט, "גולדפינגר" היה הופעתה הגדולה האחרונה של מאלה על המסך הגדול. מאלה מנתה שתי סיבות לכך ששבה לדוגמנות וסירבה להצעות לשחק בסרטים נוספים. ראשית, היא לא אהבה את ההגבלות שהטילו על החופש האישי שלה כשהיא הייתה נתונה בחוזה במהלך הפקתו של סרט, ושנית, היא אמרה שהתשלום היה "נוראי". בתחילה הוצע לה 50 פאונד לשבוע, והיא הצליחה להעלות את שכרה ל-150 פאונד לשבוע בתום משא ומתן מייגע, שכר שהיא הרוויחה בקלות ליום כדוגמנית.

התגוררה באנגליה ביחד עם בעלה השני. גם בשנותיה האחרונות היא נכחה באירועי בונד השונים וחילקה חתימות.

מאלה נפטרה ב-30 במרץ 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טניה מאלה** בוויקישיתוף

* טניה מאלה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טניה מאלה, באתר AllMovie (באנגלית)
* טניה מאלה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* טניה מאלה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם טניה מאלה
, www.mi6.co.uk ‏ 21 בספטמבר 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1184605351
* ISNI: 0000 0004 1028 7527
* LCCN: no2013068967
* VIAF: 304901099
* WorldCat: lccn-no2013068967

 |
**קארוי קצ'קמטי** (בהונגרית: **Kecskeméti Károly**; קצ'קמט, 14 בינואר 1910 – לונדון, 24 ביולי 1985) היה סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי-בריטי.

ביוגרפיה
--------

קארוי קצ'קמטי נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה קצ'קמטי (1865–1944), סיטונאי יין, ושל רחל בטלהיים (1880–1944) הוא השלים את לימודיו התיכוניים בעיר הולדתו ובפרנקפורט, ואחר כך למד בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת וינה. לאחר מכן חזר לקצ'קמט, שם התפרסמו כתבותיו הצבעוניים בימי ראשון משנת 1937 ב"מפקח קצ'קמט" (Kecskeméti Ellenőr) חתומים בשם קיתי (Kéthy). לימים היה מתמחה בעיתונות ביומון בשפה הגרמנית שהופיע בבודפשט, בפסטר לויד. במהלך מלחמת העולם השנייה הוריו וכמה קרובי משפחתו הקרובים נרצחו בשואה. קצ'קמטי ניצל ואחרי 1945 עסק בחקלאות. הוא ניצל את ימי המרד ההונגרי ונמלט (היגר) בסוף שנת 1956 והתיישב באדג'וואר, פרבר של לונדון. הוא טופל בסנטוריום לחולי שחפת במשך תקופה ארוכה, שם כתב את הרומן שלו שלא פורסם, "פנסיון לואיזה" (Lujza panzió).

אשתו הייתה ולריה צ'יסאר, בתם של הוגו צ'יסאר ושל אמה פְרַנְקְל, אותה נשא לאישה ב-9 בדצמבר 1936 בבודפשט.

עבודותיו (חלק)
--------------

* אבנורמנדיה (רומן, מינכן, 1972)

לקריאה נוספת
------------

* סופרים הונגרים עכשוויים 1945–1997. ביבליוגרפיה וספריית תמונות. בודפשט, 1997, 2000.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1978-1991. מסת"ב 963-05-6422-X
* קארוי קצ'קמטי ב-Arcanum
* ספרו אבנורמנדיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a kecskeméti polgári születési akv. 106/1910. folyószáma alatt".
2. ↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 94/1906. folyószáma alatt".
3. ↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1727/1936. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 121537709
* WorldCat (עם VIAF): 121537709

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קארוי קצ'קמטי (סופר)"**.
**רנאטה מלורן** (בגרמנית: **Renata von Lothringen**; ‏20 באפריל 1544 - 22 במאי 1602), הייתה אמו של מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה.

ביוגרפיה
--------

רנאטה נולדה ב-20 באפריל 1544 בננסי, לפרנץ הראשון, דוכס לורן וכריסטינה מדנמרק, בתם של כריסטיאן השני, מלך דנמרק ואיזבלה מאוסטריה.

בשנת 1558 הועלתה הצעה לחתן אותה עם וילם הראשון, נסיך אורנז', אולם ההצעה נפלה בעקבות התנגדותו של פליפה השני, מלך ספרד. לעומת זאת אמה דחתה הצעות לחתנה עם פרנסואה, דוכס גיז או עם חואן מאוסטריה. בשנת 1561 הועלתה הצעה לחתנה עם פרדריק השני, מלך דנמרק, אולם פרוץ מלחמת שבע השנים הצפונית בשנת 1563 גרמה לביטול ההצעה. בשנת 1565 רצתה אמה לחתן אותה עם אריק הארבעה עשר, מלך שוודיה, ויחד עמו לכבוש את דנמרק, אולם פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה התנגד לנישואים הללו, בשל ההשפעה ההרסנית שהייתה יכולה להיות על מאזן הכוחות בין המדינות הגרמניות, מכיוון שנסיכות הבוחר מסקסוניה הייתה בברית עם ממלכת דנמרק.

לבסוף, ב-22 בפברואר 1568 התחתנה רנאטה עם וילהלם, נסיך הכתר של בוואריה, בטקס גדול ומפואר במינכן שנמשך 18 ימים. למרות מעמדה כדוכסית, נהגה רנאטה לטפל בחולים ובנזקקים, ואף נתמכה בכך על ידי בעלה. בשנת 1579 מת חמיה אלברכט החמישי, דוכס בוואריה, ובעלה וילהלם החמישי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1597 התפטר בעלה וילהלם החמישי משלטונו, ובנה מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. ב-22 במאי 1602 מתה רנאטה במינכן, ונקברה בכנסיית מיכאל הקדוש.

משפחתה
------

רנאטה ובעלה וילהלם החמישי
ב-22 בפברואר 1568 התחתנה רנאטה עם וילהלם החמישי, דוכס בוואריה, ממנו היו לה 10 ילדים:

* כריסטוף (1570)
* כריסטינה (1571–1580)
* מקסימיליאן (1573–1651)
* מריה אנה (1574–1616)
* פיליפ וילהלם (1576–1598)
* פרדיננד (1577–1650)
* אלאונורה מגדלנה (1578–1579)
* קרל (1580–1587)
* אלברכט (1584–1666)
* מגדלנה (1587–1628)

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רנה השני, דוכס לורן |   | פיליפה מחלרה |   | ז'ילבר, רוזן מונפנסייה |   | קיארה גונזגה |   | הנס, מלך דנמרק |   | כריסטינה מסקסוניה |   | פליפה הראשון, מלך קסטיליה |   | חואנה, מלכת קסטיליה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | אנטון, דוכס לורן |   |   |   |   |   | רנה מבורבון |   |   |   |   |   | כריסטיאן השני, מלך דנמרק |   |   |   |   |   | איזבלה מאוסטריה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | פרנץ הראשון, דוכס לורן |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | כריסטינה מדנמרק |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **רנאטה מלורן** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רנאטה מלורן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118836218
* ISNI: 0000 0003 8302 0308
* LCCN: n89662189
* SELIBR: 209941
* VcBA: 495/246295
* VIAF: 266632722
* WorldCat: lccn-n89662189

 |
פפאין מפפאיה
**פפאין** הוא אנזים מסוג ציסטאין פרוטאז שמקורו בפפאיה.

האנזים בעל תכונות של אנדופפטידאז (פרוטאז המפרק קשרים פפטידים שלא בקצוות של חלבונים), אמידאז (אנזים המשמש כזרז להידרוליזה של אמידים) ושל אסטראז (מפרק אסטרים לחומצה ואלכוהול). האנזים מכיל בין 212–218 חומצות אמינו והוא בנוי משרשרת פוליפפטידית אחת עם שלושה קשרים דיסולפידים וקבוצת sulfhydryl.

המחקר הראשון שהוביל לחקר הפפאין, התבצע ב-1873 והתפרסם בעלון הרפואי בקולקטה תחת השם "השפעת כושר ההמסה של מיץ הפפאיה על פרטי מזון חנקניים". האנזים זוהה ובודד בין השנים 1950 ל-1960. הוא האנזים השני שעבר התגבשות (Crystallization) והציסטאין פרוטאז הראשון שהתגלה. חקר הפפאין עזר רבות בהבנת האנזים כחלבון והחל משנת 1991 נחקר ביתר הרחבה.

הפפאין משווק בדרך כלל כאבקה לריכוך בשר. ילידי דרום אמריקה משתמשים בפפאין לריכוך בשר במשך אלפי שנים. ברפואה הטבעית משתמשים בו לטיפול במערכת העיכול משום יכולתו לפרק חלבונים.

בשנת 2008, הפפאין נאסר לשימוש בארצות הברית בצורה של משחות לטיפול ברקמה במצב של נמק שמופיעה בפצעים הנובעים מסכרת, פצעי לחץ וכן הלאה, בשל היותו "מסכן את בריאות הצרכנים" עקב תופעות של אנפילקסיס והלם אנפילקטי תוך 15 דקות מרגע השימוש במשחות, תופעות שהביאו לאשפוז בבית חולים ואף להגעה לחדרי מיון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פפאין** בוויקישיתוף
* פפאין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  דרוש מקור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563282605171
* BnF: cb12331651c (data)
* LCCN: sh85097551
* NDL: 00569037

 |
**שביתת סטודנטים** מתבטאת בהיעדרות מאורגנת של סטודנטים מלימודיהם, כדרך של מאבק ומחאה. אין זו שביתה במשמעות המקובלת של מושג זה, המתייחסת לשיבוש עבודה במסגרת סכסוך בין עובדים למעבידים. 

עילה נפוצה לשביתת סטודנטים היא גובהו של שכר הלימוד. עילות אחרות הקשורות בלימודים הן תנאי הלימוד, מאבק על יחס הממשלה למוסדות להשכלה גבוהה וכדומה. שביתת סטודנטים עלולה לפרוץ גם בהקשר שאינו קשור ללימודים, אלא כדרך להבעת מחאה פוליטית או חברתית. 

להבדיל משביתה הנערכת במסגרת יחסי העבודה, שנפגעים ממנה המעביד וציבור המשתמשים בשירותיו, הנפגעים הישירים משביתת סטודנטים הם הסטודנטים עצמם, הבטלים מלימודים. בנסיבות אלה, הלחץ העיקרי הגלום בשביתת סטודנטים הוא לחץ מוסרי. לעיתים יוצאים הסטודנטים השובתים להפגנות ונוקטים צעדי מחאה נוספים, להגברת הלחץ שהם מפעילים.

שביתת סטודנטים שזכתה לפרסום עולמי היא זו שהתקיימה בצרפת במאי 1968.

שביתות סטודנטים בישראל
----------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
סטודנטים מפגינים נגד ועדת שוחט בגן וואהל לוורדים בירושלים
בישראל נערכו שביתות סטודנטים אחדות, בעיקר על רקע המחלוקת על גובה שכר הלימוד. 

בשנת 1998 פתחה התאחדות הסטודנטים בישראל במאבק להפחתת שכר הלימוד לפחות ב-50% או לביטולו כליל. המאבק כלל השבתה של כל מוסדות ההשכלה הגבוהה למשך יותר מחודש, הפגנות (שלוו במעצרים ובתלונות על אלימות משטרתית), שביתת רעב של חלק ממנהיגי הסטודנטים והקמת אוהל מחאה ברחבת אוניברסיטת תל אביב, בו התקיימו 'שיעורים אלטרנטיביים' עם אנשי רוח שבאו לתמוך בשובתים. מאבקם של הסטודנטים מיקד את תשומת הלב הציבורית בשכר הלימוד, ואהוד ברק כלל הבטחה מפורשת להפחתת שכר הלימוד במסע הבחירות שלו לראשות הממשלה ב-1999. למימוש ההבטחה כינס שר החינוך יוסי שריד בשנת 2001 את **ועדת וינוגרד**, אשר המליצה להפחית את שכר הלימוד ב-50% בתוך חמש שנים; המלצה זו מומשה באופן חלקי בלבד, לאחר החלפת השלטון ושכר הלימוד בישראל הופחת בפועל בכ-20%.

בנובמבר 2006 כינסו שרת החינוך יולי תמיר ושר האוצר אברהם הירשזון ועדה חדשה לבחינת נושא שכר הלימוד בישראל, והעמידו בראשה את שר האוצר לשעבר אברהם שוחט. ועדה זו קמה כדי לבדוק את מצב ההשכלה הגבוהה ושכר הלימוד בישראל. נציגי מרצים, סגל זוטר וסטודנטים הביעו התנגדות לעצם כינוס הוועדה והטילו ספק במנדט שניתן לה, בשל הרכבה, שייצג לטענתם בעיקר את משרד האוצר ולא כלל נציגים מטעמם, ומכיוון שלשיטתם מדובר במסמוס ההחלטה שנתקבלה כבר **בוועדת וינוגרד**. לאחר הסכמי הבנות, שבהן גם הכנסת נציגי הסטודנטים לתת-הוועדה העוסקת בענייני שכר, המרצים קיבלו על עצמם את הוועדה וכך גם בתחילה הסטודנטים, אך האחרונים חזרו בהם כיוון שלטענתם לא היה בכוונת הממשלה לקיים את ההסכמים הללו. לאחר חופשת הפסח, בסמסטר אביב 2007, פתחו ארגוני הסטודנטים בשביתה על מנת להשיג שלוש מטרות מוצהרות:

* החזרת התקציבים שקוצצו ממערכת ההשכלה הגבוהה מאז שנת 2000,
* חזרה למתווה וינוגרד,
* ביטול ועדת שוחט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שביתת סטודנטים** בוויקישיתוף
**לנגור תומאס** (שם מדעי: *Presbytis thomasi*) הוא מין של פרימט מהסוג לנגור שבקבוצת הקולובים, האנדמי לצפון סומטרה שבאינדונזיה (לרוב סביב מחוז אצ'ה) בהם הוא חי ביערות.

מאפיינים
--------

הלנגור מגיע לאורך 420 עד 620 מ"מ, עם זנב באורך 500 עד 850 מ"מ ומשקל של 6.7 ק"ג בממוצע, ללא הבדלים גדולים בין הזכרים לנקבות. הלנגור בעל פרווה אפורה-כסופה והחזה והבטן לבנים. הראש בעל מספר ציצות כהות ולבנות הזקורות קדימה והפנים כחולות. הלנגור בעל זנב ארוך העוזר לו להתאזן על העצים והוא מקפץ הייטב באמצעות רגליו.

הלנגורים חיים ביער בחבורות קטנות של 3 עד 21 פרטים הנשלטים בידי זכר אלפא חזק ונעים יחד בין צמרות העצים. הלנגורים הם אוכלי עלים ופירות בעיקרם כשהם מגוונים גם בדבש, פרחים, חרקים, ביצים וחיות קטנות. הם עצמם עלולים להיטרף בידי טיגריס סומטרה, כשהם יורדים לקרקע ובידי נחשים או עופות דורסים בין העצים.

הלנגור מצוי בסכנת הכחדה עקב כריתת יערות הגשם בהם חי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנגור תומאס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  לנגור תומאס באתר הרשימה האדומה של IUCN
כל שלושת הדגמים של תת-מקלע: מלמעלה למטה- פפ"ד-34, פפ"ד-38, פפ"ד-40
**פפ"ד** (מבטאים - פֶּפֶּדֶ) (ברוסית: **ППД**) הוא תת מקלע תוצרת ברית המועצות, אשר היה בשימוש של הצבא האדום במלחמת החורף ובשלבים הראשוניים של מלחמת העולם השנייה. השם הוא ראשי תיבות של "פיסטולט פולמיוט דגטריובה" (*Пистолет-пулемёт Дегтярёва*) - בתרגום מרוסית "תת מקלע של דגטריוב". הנשק קרוי על שם מתכננו ואסילי דגטריוב.

פיתוח ושימוש
------------

לוחם הצבא האדום חמוש בפפ"ד-40. ינואר 1943
תת מקלע פפ"ד פותח בשנת 1934 על ידי ואסילי דגטיאריוב. הדגם הראשון נקרא פפ"ד-34 (המספר מציין את שנת פיתוח של הדגם). בשנת 1935 הוא הוכנס לשירות בצבא האדום. בשנת 1938 פותח דגם חדש של תת-מקלע זה (פפ"ד-38), אשר ההבדל בינו לבין הדגם הקודם הסתכם בכמה שיפורים קטנים (כמו למשל צורת חיבור בית המחסנית לגוף הנשק).

בדומה לעמיתיהם במערב, גם מפקדים בכירים של הצבא האדום התייחסו בזלזול לתת מקלע. היחס הזה הביא לכך, שבתחילת 1939 הוחלט להוציאו משימוש. תת-מקלעים שכבר היו ביחידות סדירות הועברו לאחסון במחסני חירום. חלק מתת המקלעים הועברו לשימוש ביחידות משמר הגבול של הנ.ק.ו.ד..

התפנית בנושא שימוש בתת-מקלע בצבא האדום באה במהלך המלחמה עם פינלנד בשנים 1940-1939. במלחמה זו יחידות ניידות של הצבא הפיני, חמושות בתת-מקלע "Suomi", הצליחו להסב נזק רב לצבא האדום. בעקבות כך הורה הפיקוד העליון הסובייטי להחזיר מיד את תת-מקלע פפ"ד לשימוש בצבא האדום. בעקבות ההוראה הזו נאספו כל תתי המקלעים מיחידות משמר הגבול וממחסני החירום והועברו במטוסי תובלה אל החזית.

בסיום המלחמה בהוראתו האישית של סטלין הסב המתכנן דגטריוב את הפפ"ד לשימוש במחסנית תופית בת 70 כדורים בדומה למחסנית של תת-מקלע "Suomi". דגם זה נקרא פפ"ד-40.

בתחילת 1941 הופסק הייצור של פפ"ד לטובת ייצור תת-מקלע פפ"ש. תת-מקלע פפ"ש היה אמין ופשוט יותר מהפפ"ד ובנוסף לכך גם עלות הייצור שלו הייתה נמוכה יותר. יחד עם זאת תת-מקלע פפ"ד לא הוצא מהשימוש בצבא האדום. 

בסך הכל במהלך שנים 1941-1935 יוצרו כ-90 אלף פפ"ד מכל הדגמים.

נתונים טכניים
-------------

* תחמושת - 7.62x25 מילימטר
* משקל (ריק) - 3.2 ק"ג
* אורך כולל - 788 מילימטר
* אורך הקנה - 273 מילימטר
* קצב אש - 800 כדור בדקה
* הזנה - מחסנית תופית של 71 כדור (בדגם פפ"ד 40) או רגילה של 25 כדורים (בדגם פפ"ד-34).
* טווח מעשי מקסימלי - 200 מטר
* מהירות לוע - 489 מטר לשנייה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **PPD** בוויקישיתוף
**לנגור אפור** (שם מדעי: *Semnopithecus*) הוא סוג של פרימטים ממשפחת קופים בעלי זנב הנפוצים בדרום אסיה. בסוג זה 8 מינים.

אלו קופים בינוניים בעלי ראשים כהים ופרווה אפורה או לבנה על גופם. הם בעלי זנב ארוך היודע להיתפס בדברים והם קפצנים טובים. רבים מהם חיים בהודו וסביבותיה, אך גם בהרי ההימלאיה או בסרי לנקה. כמו רוב הפרימטים הם אוכלי כל אך מעדיפים פריטי מזון צמחוניים, כמו פירות.

באזור מחייתו, בין הלנגור האפור לצבי מתקיים יחסי הדדיות מיוחדים.
כאשר הלנגור נמצא על עצים גבוהים(בעזרת כושר טיפוסו המעולה) הוא מזהיר את הצבי מפני טורפים תודות לעמדת התצפית שלו.
כאשר הלנגורים על הקרקע, שומרים עליהם בעזרת חושיהם החדים הצבאים מפני אותם טורפים.

חלק מהלנגורים חיים במקדשים הודיים וחלקם חוטפים חפצים או מאכלים לאנשים.

מינים
-----

* לנגור נפאלי (*Semnopithecus schistaceus*)
* *Semnopithecus ajax*
* *Semnopithecus hector*
* לנגור מצוי (*Semnopithecus entellus*)
* לנגור שחור-כפות (*Semnopithecus hypoleucos*)
* לנגור המישורים הדרומיים (*Semnopithecus dussumieri*) - כנראה נכלל במין לנגור מצוי
* לנגור נילגירי (*Semnopithecus johnii*)
* לנגור מצויץ (*Semnopithecus priam*)
* לנגור סגול-פנים (*Semnopithecus vetulus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנגור אפור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559182105171

 |
**אן, נסיכת אורליאן** (בצרפתית: **Henri d'Orléans**;‏ 5 באוגוסט 1906 - 19 במרץ 1986), הייתה בתו של הנסיך ז'אן, דוכס גיז ואשתו של הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה.

ביוגרפיה
--------

אן נולדה בלה נוביון-א-תייראש, אן בצרפת ב-5 באוגוסט 1906 לנסיך ז'אן, דוכס גיז ולאיזבל, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן. בצעירותה התגוררה אן עם משפחתה בצרפת, בלגיה ומרוקו.

ב-5 בנובמבר 1927 התחתנה אן עם בן דודה הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה, ממנו נולדו לה שתי בנות. אן לא התעניינה בפוליטיקה, ומשום כך לא נמשכה למוסוליני, שלא כבעלה וחמותה. בשנת 1935 חלתה אן במהלך טיול במצרים, ואושפזה בלוקסור כשהיא על ערש דווי, אולם למרות שבאירופה כבר פורסם על מותה התאוששה אן וחזרה לאיטליה. בשנת 1937 התלוותה אן לבעלה לאדיס אבבה, שם מונה למשנה למלך במזרח אפריקה האיטלקית, אולם בשנת 1939 חזרה לאיטליה עם בנותיה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה והתגוררה בפירנצה. בשנת 1942 מת בעלה הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה במהלך שהותו בשבי הבריטי, ובשנת 1943 הביא ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה לשביתת נשק עם בעלות הברית. בעקבות כיבוש צפון איטליה על ידי כוחות גרמניה הנאצית נאסרה אן ונשלחה למחנה ריכוז באוסטריה, שם שהתה עד תום המלחמה בשנת 1945.

בשנת 1950, קיסר אתיופיה, היילה סלאסי, ביקש להיפגש עם אן, כהכרת תודה על יחס הכבוד שנתן לו בעלה בעת הכיבוש האיטלקי של אתיופיה. אולם, ממשלת איטליה הודיעה לקיסר כי היא תראה במפגש כזה עלבון, ובעקבות כך קטע הקיסר את ביקורו הרשמי וחזר לארצו.

לאחר מכן התגוררה אן בסורנטו, וב-19 במרץ 1986 מתה בביתה.

משפחתה
------

ב-5 בנובמבר 1927 התחתנה אן עם בן דודה הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה, ממנו נולדו לה שתי בנות:

* מרגריטה, נסיכת סבויה-אאוסטה ( 2022-1930), התחתנה עם רוברט, ארכידוכס אוסטריה-אסטה
* מריה כריסטינה, נסיכת סבויה-אאוסטה (נולדה ב-1933), התחתנה עם קזימיר, נסיך בורבון-שתי הסיציליות

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרנסואה, נסיך ז'ואנוויל |   | פרנסיסקה, נסיכת ברזיל |   | פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן |   | הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין |   | אנטואן, דוכס מונפנסייה |   | האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   | פרנסואז, נסיכת אורליאן |   |   |   | הנסיך רובר, דוכס שארטר |   | הנסיך פיליפ, רוזן פריז |   |   |   | מארי איזבל, נסיכת אורליאן |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   | הנסיך ז'אן, דוכס גיז |   |   |   |   |   |   |   | איזבל, נסיכת אורליאן |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **אן, נסיכת אורליאן** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אן, נסיכת אורליאן** בוויקישיתוף
* אן, נסיכת אורליאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb162260784 (data)
* ISNI: 0000 0004 5096 3825
* VIAF: 316737508
* WorldCat: viaf-316737508

 |
כאשר מברכים **ברכה אחרונה** יש חילוקי דינים בין המאכלים השונים על **שיעור** (כמות) המאכל הנאכל עליו ניתן לברך.

השיעור לברכה
------------

### במאכל מוצק

בדרך כלל שיעור המאכלים לברכה אחרונה הוא כזית.

### בנוזלים

נחלקו הפוסקים האם שיעור ברכה אחרונה לנוזלים הוא רביעית או כזית כמו במאכל מוצק.

### בשבעת המינים

אם המאכל היה משבעת המינים שנשתבחה בהם ארץ ישראל הברכה האחרונה עליהם היא ברכה מעין שלש. השיעור לברכה זו הוא אכילת כזית. ישנן דעות בראשונים כי אם אכלו פחות משיעור זה יש לברך ברכת בורא נפשות אך לא נפסק כן להלכה.

צירוף חצאי שיעור ממינים שונים
-----------------------------

אם אכל חצי כזית ממאכל מסוים וחצי כזית ממאכל אחר, מצטרפים לחיוב ברכה. וכן אם שתה חצי רביעית ממשקה מסוים וחצי ממשקה אחר מצטרפים לברכה. מאכל אינו מצטרף למשקה לחייב ברכה.

### צירוף בין מיני ברכות

אם אכל חצי כזית ממין שמברכים עליו בורא נפשות וחצי כזית אחר ממין שמברכים אחריו מעין שלש לדעת המגן אברהם וכן פסק במשנה ברורה יברך לאחריהם בורא נפשות.

#### במשקים

אך אם שתה חצי רביעית ממין שברכתו בורא נפשות וחצי רביעית ממין שברכתו מעין שלש (יין) כתב המשנה ברורה בשער הציון שאין אפשרות שיצטרף. בטעם הדבר כתב שמכיוון שישנו ספק מהו שיעור ברכה אחרונה ביין ממילא איננו יכול להצטרף. בביאור דבריו אלו התקשו האחרונים. שהרי, אם שתה חצי רביעית יין וחצי רביעית שכר, לכאורה יוכל לברך בורא נפשות ללא כל פקפוק. כי אם השיעור הוא כזית, בחצי רביעית השכר כבר יש יותר מכזית ויכול לברך. ואף אם השיעור הוא רביעית, למה שלא יצטרף היין לשכר כמו שיצטרף התמר לבורא נפשות.

כשאכל פחות מן השיעור
--------------------

אם אכל פחות מן השיעור, אינו מברך (בשבעת המינים הוזכרו לעיל דעות שונות).

קישורים חיצוניים
----------------

* אסופת מאמרים בנושא שיעור ברכה אחרונה, באתר ספריית אסיף
**מאדאם X** (באנגלית: **Madame X**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1966 בבימויו של דייוויד לוול ריץ' עם לנה טרנר בתפקיד הראשי.

התסריט מבוסס על המחזה "מאדאם X" של המחזאי הצרפתי אלכסנדר ביסון (אנ') משנת 1908. המחזה הוא על אישה הנשואה לגבר עשיר ונאלצת לנטוש את ביתה ובנה לאחר שהואשמה בבגידה. כעבור שנים רבות היא מתחברת לגבר שמאיים לחשוף את עברה והיא הורגת אותו. היא מובאת למשפט ומסרבת למסור את שמה האמיתי. מגן עליה עורך דין שהוא בנה שאינו מזהה את אמו.

המחזה זכה לעיבודים רבים לקולנוע בגרסאות שונות עוד בתקופת הסרט האילם בשנים 1916, 1920 ו-1929 וכן בהפקות בשנים 1937, 1948 1952 1954, ו-1981 (סרט טלוויזיה עם טיוזדיי וולד).

תקציר העלילה
------------

הולי פארקר (לנה טרנר) ממעמד נחות נישאת לקלייטון אנדרסון (ג'ון פורסיית') עורך דין ממשפחה עשירה שיש לו שאיפות להתמנות לתובע הכללי בוושינגטון.

היא מתקבלת בקרירות ובחשדנות על ידי אמו של קלייטון, אסטל (קונסטנס בנט-נפטרה מיד בסיום הצילומים משבץ מוחי) שלא סובלת אותה מהרגע הראשון בגלל היותה ממעמד נמוך. היא עוקבת אחריה כל הזמן ומחכה למעידה.

לזוג נולד בן אך קלייטון מרבה להיעדר מהבית בגלל עבודתו. באחד הבילויים המשותפים שלהם היא נפגשת בפיל בנטון (ריקרדו מונטלבן) שמתחיל לחזר אחריה.

פיל לוקח אותה להצגות ולמסעדות והקשר ביניהם מתהדק. כאשר קלייטון מודיע לה כי הוא עומד להתמנות לתובע כללי והם יהיו כעת כל הזמן ביחד, היא מתכוונת להפסיק את קשריה עם פיל.

היא נוסעת לפיל ומודיעה לו כי החליטה להפסיק את הקשר אתו. הוא מסרב ובוויכוח שמתפתח ביניהם היא הודפת אותו ממנה. הוא מתגלגל במדרגות, שובר את מפרקו ומת. הולי נמלטת מהדירה ושוכחת את הצעיף שלה. כשהיא מגיעה לביתה מחכה לה אסטל המגישה לה את הצעיף שהובא על ידי בלש שעקב אחריה.

אסטל מציעה לה שכדי לשמור על כבוד המשפחה היא תביים טביעה שלה. הולי תעבור לאירופה בזהות אחרת וסכום כסף חודשי יופקד למחייתה. הולי מסכימה מחוסר ברירה.

עם השנים הולי מתחילה לשתות ומתדרדרת. היא נוסעת למקסיקו ופוגשת של באחד הברים הזולים את דן סאליבן (ברג'ס מרדית'). שניהם משתכרים והולי פולטת פרטים על עברה. הוא מגלה את שמה האמיתי, מפתה אותה לטוס לארצות הברית ומגלה לה את תוכנית הסחיטה שלו. היא יורה והורגת אותו כדי למנוע זאת ממנו.

היא מובאת למשפט אך מסרבת למסור את שמה האמיתי ומופיעה בתור מאדאם X. עורך הדין שנבחר להגן עליה הוא קלייטון אנדרסון הצעיר. (קייר דוליאה). באולם יושבים גם קלייטון ואמו.

הולי עולה על דוכן העדים ומעידה כי עשתה את המעשה להגן על בנה אך לא מוסרת פרטים נוספים. אז מזהים אותה קלייטון ואמו אך לא אומרים דבר. לאחר עדותה חשה הולי ברע, נלקחת לחדר סמוך ומתה שם ליד בנה עורך הדין שאינו מזהה אותה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאדאם X** בוויקישיתוף

* "מאדאם X", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מאדאם X", באתר נטפליקס
* "מאדאם X", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מאדאם X", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מאדאם X", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט מאדאם X (1966), באתר יוטיוב
* מאדאם X (1966), באתר TCM

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: e06e653d-1d6d-4cfb-8cf2-fe5f117b9032

 |