recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מונטה ורדה
**מונטה ורדה** (בספרדית: **Monte Verde** – "ההר הירוק") הוא אתר ארכאולוגי חשוב בדרום-מרכז צ'ילה.

האתר מתוארך לתקופה קדומה ביותר, כפי הנראה לפני 14,500 שנים או יותר. לפי תיארוך זה, הוא אחד היישובים האנושיים המוקדמים ביותר ביבשת אמריקה. מונטה ורדה מקדים בכ-1,000 שנים את האתר הידוע המוקדם ביותר של תרבות קלוביס, אשר בקלוביס, בניו מקסיקו שבארצות הברית. ממצא זה מטיל ספק ב"תאוריית קלוביס" הנפוצה, הגורסת כי האדם החל ליישב את האמריקות לפני כ-13,500 שנים. עם זאת, תיארוכים אלו נתונים במחלוקת בקרב הקהילה האקדמית.

מריו פינו (Pino), גאולוג צ'יליאני מהאוניברסידד אאוסטראל דה צ'ילה (Universidad Austral de Chile) וטום דיליי (Dillehay) החלו לחפור באתר מונטה ורדה בשנת 1977. האתר נמצא על גדות נקיק צ'ינצ'יאואפי (Chinchihuapi), סעיף של נהר מאולין (Maullín) הממוקם כ-58 קילומטרים מהאוקיינוס השקט. מונטה ורדה הוא אחד האתרים הפתוחים מהתקופה הפרה היסטורית הנדירים שנתגלו באמריקות. זאת, הודות לשימורו בידי עליית מפלס המים זמן קצר לאחר שאוכלס האתר, והאדמה הבוצית העשירה בכבול שכיסתה את האזור כתוצאה מכך הכילה רקבובית של חומרים אורגניים ושימרה את האתר וחפצים שונים בו משך עידנים.

דיליי וצוותו טוענים כי האתר היה מאוכלס במשך כ-200 שנים, כ-14,000 שנים לפני זמננו על ידי קבוצה של כ-20 עד 30 איש. על גדות הנהר הוקם מבנה דמוי אוהל עשוי עץ ועורות של בעלי חיים באורך של כ-6 מטרים ובקצוותיו הונחו קורות ולוחות עץ ומוטות, עליהם נמתחו העורות. העורות נקשרו באמצעות חבלים קלועים מעשבים מקומיים ויצרו חללים נפרדים בתוך המבנה הראשי. מחוץ למבנה נבנו שני אחים לשימוש משותף, כפי הנראה לייצור כלים.

בכל אחד מהחללים הפנימיים במבנה היה בור מצופה בחומר ששימש כמחתת גחלים. סביב אחים אלו התגלו כלי אבן רבים ושאריות של זרעים שנשפכו, אגוזים וגרגרים אחרים. באתר נמצאו שאריותיהם של 45 מיני צמחים אכילים, ומקורם של יותר מחמישית מהם נמצא בטווח של עד כדי 240 קילומטרים מהאתר. ממצא זה מרמז כי אנשי מונטה ורדה היו קשורים בקשרי מסחר עם מקומות מרוחקים יותר או שנהגו לנדוד בקביעות באזור נרחב זה. באתר נמצאו גם מספר מיני בר של תפוחי אדמה.

בין הממצאים החשובים הנוספים באתר: צואת אדם מאובנת (Coprolite), טביעת רגל שמשערים כי השתייכה לילד, כלי אבן וחבל. האתר תוארך בידי דיליי באמצעות תיארוך פחמן-14 של פחם ועצם שנמצאו באתר.

לאור חשיבותו הארכאולוגית והתרבותית של האתר, הוא הוגש כמועמד להכרה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונטה ורדה** בוויקישיתוף
* מונטה ורדה – מועמדות לאתר מורשת עולמית – אונסק"ו (באנגלית)
* מונטה ורדה – באתר carbillo
* מונטה ורדה, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tom D. Dillehay, Carlos Ocampo, José Saavedra, Andre Oliveira Sawakuchi, Rodrigo M. Vega, Mario Pino, Michael B. Collins, Linda Scott Cummings, Iván Arregui, Ximena S. Villagran, Gelvam A. Hartmann, Mauricio Mella, Andrea González, George Dix, New Archaeological Evidence for an Early Human Presence at Monte Verde, Chile, **PLOS ONE** 10, 18 בנוב׳ 2015, עמ' e0141923 doi: 10.1371/journal.pone.0141923
**מאסאקי קובאיאשי** (באנגלית: **Kobayashi Masaki**; ביפנית: **小林 正樹**;‏ 14 בפברואר 1916 – 4 באוקטובר 1996) היה במאי קולנוע יפני מפורסם מתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. הוא זכה לאהדה בעולם המערבי ובמספר פרסים (בפסטיבל ונציה ועוד). הוא זכור פחות בגלל הטכניקה של סרטיו ויותר בגלל שביקר באופן חסר רחמים את הצד האפל של החברה היפנית במיוחד כפי שהתבטא במלחמה.

קורות חייו
----------

מאסאקי נולד ב-1916 באי הוקאידו. למד באקדמיה היסטוריה של אומנות מזרחית ואסייתית החל משנת 1933, הוא הצטיין בלימודיו ונלקח תחת חסותו של פרופסור בכיר בשם יאיצ'י אייזו. כשמלחמת העולם השנייה אימה לפרוץ, מאסאקי הרגיש שבתקופה כזאת לימודים אקדמיים הם טפלים. רצונו היה להשאיר את חותמו בהיסטוריה, לכן פנה לתעשיית הקולנוע. עם תחילת המלחמה נשלח לחזית הקרב במנצ'וריה וב-1944 הועבר לריוקיו שם חווה את סופה של המלחמה. שלא כמו הסנטימנטים של בני עמו באותה תקופה, קובאיאשי היה פציפיסט והתנגד למלחמה גם במהלכה, אותה ראה כמיותרת וחסרת טעם. לאורך כל המלחמה סירב קובאיאשי להתקדם מעל לדרגת טוראי. לאחר תבוסת יפן קובאיאשי נתפס על ידי האמריקאים ושהה במחנה ריכוז באוקינאווה. ב-1946 עם סיום המלחמה חזר לתעשיית הקולנוע ועבד תחת המנטור הקולנועי שלו קייסוקה קינושיטה.

סרטים ידועים (המשך ביוגרפיה)
----------------------------

תמימות וטוהר, הם נושאים שמאסאקי הרבה לעסוק בהם לאורך כל הקריירה שלו. הסרט הראשון שבו מאסאקי התרחק מקינושיטה הוא "החדר בעל הקירות העבים", הסרט דיבר גלויות על מחשבות של פושעי מלחמה, מה שהדאיג את הסטודיו שבו הופק הסרט ולכן יציאתו של הסרט לאקרנים נדחתה במספר שנים עד שיצא לאור בשנת 1956 וזכה ב"פרס השלום התרבותי". בסרטיו הבאים קובאיאשי דשדש בין סגנונו שלו לבין זה של קינושיטה עד יציאתה לאקרנים של טרילוגיית המצב האנושי (The Human Condition) שזיכה אותו בפרס יוקרתי בפסטיבל ונציה של 1960 והעלה אותו לרשימת הבמאים החשובים בקולנוע של המאה העשרים. הטרילוגיה המבוססת על הנובלה של ג'אמפיי גומיקאווה ומבוססת על המצב ש"הדרך לגיהנום רצופה בכוונות טובות", מספרת על פציפיסט בעל כורחו[דרושה הבהרה] שנאלץ להתגייס לצבא ולהתאכזר לכפופים לו ולאסירים סינים, ולבסוף מקבל מוניטין של פושע מלחמה כשנתפס על ידי הסובייטים. קובאיאשי נעשה יותר ויותר מינימליסטי בסרטים שבאו אחר כך, הידועים שבהם הם ספוקו (1962), קאוואידאן (1964), ומרד (1967). החל משנות השבעים ביים פחות ופחות סרטים עד שלבסוף פרש. מאסאקי קובאיאשי מת מהתקף לב ב-1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאסאקי קובאיאשי** בוויקישיתוף

* מאסאקי קובאיאשי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מאסאקי קובאיאשי, באתר AllMovie (באנגלית)
* מאסאקי קובאיאשי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מאסאקי קובאיאשי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574176305171
* BIBSYS: 99029594
* BNE: XX1544501
* BnF: cb13994165t (data)
* CANTIC: a10573975
* CiNii: DA10611394
* GND: 118723901
* ISNI: 0000 0001 2276 5379
* LCCN: no95055912
* NDL: 00624108
* NKC: pna2007389360
* NLA: 35262519
* NLK: KAC2018P6215
* NLP: a0000002703826
* NTA: 071480471
* SNAC: w63k7j9x
* SUDOC: 066869048
* Trove: 887561
* VIAF: 12501175
* WorldCat: lccn-no95055912

 |
**תום אלמדון** (נולד ב-30 בנובמבר 1984) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער.

קריירה
------

אלמדון התחיל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי חיפה, וב-6 בינואר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת גביע הטוטו. בעונת 2002/2003 הועלה לסגל קבוצה הבוגרת, כשוער המחליף של ניר דוידוביץ' ודודו אוואט. לאחר עזיבת אוואט נותר אלמדון בתור השוער השני של חיפה, ומיעט לקבל דקות משחק.

במקביל שימש אלמדון כשוער הנבחרת הצעירה של ישראל ואף פתח בשער הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2007. בסך הכל רשם אלמדון 29 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

בינואר 2008 הושאל אלמדון להפועל נצרת עילית מהליגה הלאומית, ועמה ירד בתום העונה לליגה ארצית. בעונת 2008/2009 הושאל אלמדון למכבי אחי נצרת עמה העפיל לליגת העל. בינואר 2010 הושאל עד לתום העונה להכח עמידר רמת גן. בינואר 2011 הושאל שוב למכבי אחי נצרת.

באוגוסט 2011 חתם אלמדון בקבוצת בני יהודה תל אביב, שם שימש כשוער מחליף לדלה איינוגבה. אלמדון שיחק שלוש שנים בבני יהודה, במדיה רשם שלוש הופעות בכל המסגרות, ובתום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-19 ביוני 2014 חתם אלמדון לשנתיים בהפועל תל אביב. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 0-1 במשחק הגומלין מול אסטנה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, בו הודחה הקבוצה לאחר הפסד 3-0 במשחק הראשון. ב-22 בנובמבר נכנס כמחליף להופעת הבכורה שלו בליגה במדי הפועל תל אביב, בעקבות פציעתו של דני עמוס בניצחון 2-3 על הפועל באר שבע, ולאחר מכן פתח בהרכב הקבוצה בשלושת המשחקים הבאים. במרץ 2015 חזר להרכב הקבוצה בעקבות עזיבתו של עמוס ופציעתו של אפולה אדל, ושימש כשוער הראשון של הפועל תל אביב עד סיום עונת 2014/2015.

בקיץ 2015 חתם אלמדון בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, בקיץ 2016 חתם אלמדון בצעירי כפר כנא שעלתה לליגה א'. ב-2 בנובמבר 2016 חתם במכבי צור שלום מאותה הליגה, במדיה שיחק שנה וחצי עד שבשנת 2018 פרש ממשחק פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תום אלמדון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק סולומון‏, "אני מאמין שכבר בעונה הבאה אשחק במכבי חיפה", באתר וואלה!‏, 7 באוקטובר 2008
2. ↑  הדס גרינברג, נפילתו ועלייתו של תום אלמדון, באתר nrg‏, 14 ביוני 2009
3. ↑  רענן ברנובסקי‏, בני יהודה: תום אלמדון חתם לעונה אחת, באתר וואלה!‏, 26 באוגוסט 2011
4. ↑  עמית גולדשטיין‏, הפועל תל אביב: טועמה ואנטבי עזבו, המגן צפוי לפרוש, באתר וואלה!‏, 19 ביוני 2014
**טרקטור** (אנגלית: **Traktor**) היא תוכנת מחשב המאפשרת לתקליטנים ולאמנים לערוך, לערבל מוזיקה ולשלב בין שירים (DJ mix). 

התוכנה פותחה על ידי חברת נייטיב אינסטרומנס (Native Instruments) ושוחררה לראשונה בשנת 2000.

טרקטור מותאמת למערכות ההפעלה Windows ו-MacOS ונחשבת לתוכנה ברישיון קנייני.

היסטוריה
--------

תוכנת טרקטור פותחה על ידי חברת נייטיב אינסטרומנטס בשנת 2000, במטרה לצמצם את התלות של התקליטנים באולפנים ולמנוע רכישת ציוד פיזי.

בשנת 2002, שחררה החברה את גרסת Traktor DJ Studio 2, שכללה פקודות מאקרו, לולאות, ותמיכה ב-MIDI.

בשנת 2003, שחררה החברה את גרסה Traktor DJ Studio 2.5, שכללה תמיכה בקידוד קובצי אודיו מסוג MP3 וב-Open Sound Control.

בשנת 2005, שחררה החברה את גרסת Traktor DJ Studio 2.6, שכללה יכולות MIDI מורחבות והוסיפה פורמטים שונים של קובצי אודיו.

בשנת 2006, שחררה החברה את גרסת Traktor DJ Studio 3, שכללה שילוב מוצרים מהחנות המקוונת ביטפורט (Beatport) ותמיכה ב-4 ערוצים.

בשנת 2008, שחררה החברה את גרסהת Traktor Pro, שכללה ממשק משתמש חדש ואפקטים מעודכנים.

בשנת 2011, שחררה החברה את גרסת Traktor Pro 2, שכללה במספר רחב של לולאות ואפשרה תמיכה רב ערוצית.

בשנת 2018, שחררה החברה את גרסת Traktor Pro 3.

מאפיינים
--------

למערכת הטרקטור מספר מאפיינים בולטים:

* באמצעות השיטה הבינארית התוכנה ממירה את קובצי המוזיקה הדיגיטליים לתדרים קוליים וכך ניתן לשמוע אותם במערכות קול אנלוגיות.
* ביצוע פעולות קוליות דיגיטליות באמצעות דגימות צלילים וחיבור למקלדות שליטה.
* לולאות, זיהוי פעימות אוטומטי ושליטה בקצב.
* ערבול בין 4 ערוצים, שליטה על רמות ותדרים.
* פונקציונליות שעון MIDI לסנכרן חומרה חיצונית.
* סנכרון עם iTunes.
* סנכרון בין מספר מכשירים באמצעות אבלטון לינק (Ableton Link).

ראו גם
------

* מערבל אותות
* מערכת הגברה
* אקוולייזר
* סינתיסייזר
* סקראצ'ינג

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טרקטור די ג'יי(בעברית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Evolution of Traktor, DJ TechTools, ‏2011-02-11 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Electronic Musician Magazine, MusicRadar
3. ↑  synthhead, Native Instruments Announces Traktor Pro and Traktor Scratch Pro, Synthtopia, ‏2008-10-17 (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  Traktor Pro 2 - Officially Announced! (Exclusive Walk Through Video), DJ TechTools, ‏2011-02-10 (באנגלית אמריקאית)
5. ↑  "Digital DJs Have New Ways to 'Spin' Their Tracks". *Wired* (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2021-09-04.
**מוטי פליישר** (נולד ב-22 ביוני 1948) הוא זמר ושחקן ישראלי, אשר נחשב לאחד מכוכבי הפופ הגדולים של סוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים. פליישר החל את הקריירה שלו בלהקת הנח"ל ולאחר מכן בלהקת ג'אמבו. בזכות מראהו שנחשב ליפה ובמיוחד הודות לפאות הלחיים והבלורית, זכה לכינוי "ג'יימס דין הישראלי". למרות הצלחתו הגדולה, פרש פליישר בשנת 1971 מתחום המוזיקה.

ביוגרפיה
--------

פליישר נולד ב-1948 בפולין, וב-1950 עלתה משפחתו לישראל והגיעה לקיבוץ גבעת השלושה. בילדותו למד מספר שנים נגינה בכינור. בנעוריו היה, בין היתר, שחקן כדוריד מצטיין בקבוצת הנערים של הפועל פתח תקווה ואף שיחק בקבוצה הבוגרת שהייתה באותה עת מהקבוצות הבולטות בכדוריד הישראלי. את שירותו הצבאי עשה בלהקת הנח"ל, בה השתתף בתוכניות "הנחלאים באים" ב-1967, לצד כוכבים כמו ששי קשת, שולה חן ושלום חנוך, ובה שרה הלהקה את השירים "הייתי נער" ו"אילו ציפורים". הוא המשיך עם הלהקה ובתוכניתה הבאה, שנה אחר כך, שר עימה את השירים "קרנבל בנח"ל" ו"שלווה". בתוכנית זו קנה את פרסומו הראשון ואת ההזדמנות לשיר סולו בשיר "בשמלה אדומה", ובלהיט שפרסם אותו "החיים היפים".

כשהשתחרר משירותו הצבאי הצטרף לצוות המופע "ירושלים שלי", בו שר את "ירושלים של אז" שזכה להצלחה רבה. בתקופת השתתפותו בצוות פגש ביאיר קלינגר, שהלחין בשבילו את השירים "עפרה" ו"אבשלום", שזכו להצלחה עצומה ונחשבים ללהיטיו הגדולים ביותר. לאור הצלחתו הרבה חברת התקליטים סי בי אס הוציאה לו אלבום משלו, בעיבודו של אלכס וייס. ב-1970 שיחק ב"הנערים שבחבורה", הצגה שהועלתה בתיאטרון בימות.

שנה לאחר מכן הצטרף למופע "ג'אמבו", בהנהלתם של המוזיקאי יאיר רוזנבלום והבמאי דני ליטאי והקליט עם להקת המופע את להיטו מימי להקת הנח"ל, "בשמלה אדומה" ואת "שיר שבת" (בשמו האחר "בואי כלה"), שהפך ללהיט. באותה השנה השתתף בפסטיבל הזמר המזרחי הראשון, בו שר את השירים "שימי ענק" יחד עם יפה ירקוני ו"אהבה גן נעול היא".

ב-1971 החליט לעזוב את עולם הבידור, בטענה ש"אני לא בנוי למה שהולך כאן בבידור", ונכנס לעסקים שונים. הופיע בתפקיד משני בסרט הלהקה. בשנת 1980 עבר לארצות הברית. שם הכיר את רעייתו, יפה, ישראלית גם היא, והצטרף לעסק של פאות נוכריות של רעייתו. באמצע שנות ה-90 עברו בני הזוג למיאמי. פליישר עוסק גם בנדל"ן.
לבני הזוג שלוש בנות. שתיים מהן מתגוררות בארצות הברית. הבת אנאל שירתה בצה"ל, מתגוררת בישראל והשתתפה באודישנים של דה וויס ישראל בעונתה השנייה, אך לא עברה.

דיסקוגרפיה
----------

* **מוטי פליישר - האוסף**, 2003
* **החיים היפים של מוטי פליישר**, 1970

קישורים חיצוניים
----------------

* מוטי פליישר, באתר שירונט
* מוטי פליישר, באתר ספוטיפיי
* מוטי פליישר, באתר Discogs (באנגלית)
* מוטי פליישר, דף שער בספרייה הלאומית
* מוטי פליישר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* מוטי פליישר רוצה להעלות את המורל של החבר'ה, דבר, 5 ביוני 1970

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301884205171
* ISNI: 0000 0000 6866 4357
* VIAF: 97562404
* WorldCat: viaf-97562404

 |
**ריצ'רד קרומוול** (באנגלית: **Richard Cromwell**; ‏4 באוקטובר 1626 – 12 ביולי 1712) היה בנו של אוליבר קרומוול ויורשו בתואר לורד פרוטקטור של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד. קרומוול הבן שלט לתקופה קצרה של שמונה חודשים בלבד בין ה-3 בספטמבר 1658 ל-25 במאי 1659. אחרי אליזבת השנייה, קרומוול הוא האדם שהגיע לגיל המבוגר ביותר ושלט באחת ממדינות הממלכה המאוחדת (אנגליה, סקוטלנד, ויילס או אירלנד).

ביוגרפיה
--------

במהלך מלחמת האזרחים האנגלית שירת קרומוול בצבא הפרלמנט. לאחר נישואיו לאשתו, דורותי, הוא פנה לעבודה חקלאית, בדומה לאביו בצעירותו ולאחר שנכשל בכך הוא החל לייצג את מחוז המפשייר בפרלמנט (1654). בשנים 1655–1656 ייצג את אוניברסיטת קיימברידג'.

קרומוול היה יורש בלתי צפוי והגיע לרשת את אביו משום ששני אחיו הבכורים, הנרי ואוליבר, מתו לפני אביהם. אף על פי שישב לתקופה בפרלמנט חסר לקרומוול הניסיון הפוליטי הנדרש לתפקידו ובעיקר חסרה לו השאיפה הפוליטית להגיע לתפקיד. רק לאחר מות אחיו החל אביו להביאו לקדמת החיים הציבוריים, הוא מונה במקום אביו כצ'אנסלור אוניברסיטת אוקספורד וכן נעשה חבר במועצת המדינה. קרומוול גם קיבל גדוד צבאי משלו ואף נעשה חבר בבית הלורדים. בסופו של דבר, על סף מותו, מינה אותו אביו כיורשו.

ב-3 בספטמבר 1658 נכנס קרומוול לתפקידו כלורד פרוטקטור של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד. מינויו נתקל בהתנגדות עזה מצד חוגים שונים, בעיקר מצד קציני הצבא. על מנת לדכא את ההתנגדות ולגייס כספים, קרומוול כינס מחדש את הפרלמנט שפוזר במהלך כהונת אביו.

לאחר שמונה חודשים כלורד פרוטקטור עלתה מועצה צבאית שכפתה על קרומוול את פיזורו של הפרלמנט וכינוס אחד אחר במקומו תוך כדי פירוק הפרוטקטורט. לאחר תקופה מה שתפקדה הממלכה כרפובליקה ללא מלך היא הזמינה מחדש את צ'ארלס השני, בנו של צ'ארלס הראשון שהופל מכיסאו על ידי הפרלמנט בתקופת מלחמת האזרחים האנגלית, לשבת מחדש על כס מלכות בריטניה.

לאחר חזרתה של המלוכה יצא קרומוול בקיץ 1660 לגלות בצרפת שם חי תחת השם ג'ון קלארק, במהלך גלותו התגורר ככל הנראה במדינות נוספות באירופה. ב-1680 הותר לו לחזור לבריטניה ללא כל ענישה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד קרומוול** בוויקישיתוף
* ריצ'רד קרומוול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ריצ'רד קרומוול, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272008505171
* BnF: cb12525730s (data)
* GND: 118670603
* ICCU: BVEV091909
* ISNI: 0000 0001 2099 1559
* LCCN: n85053942
* NLP: a0000001235363
* NTA: 070417415
* SELIBR: 314426
* SNAC: w6sx6zdh
* SUDOC: 034507590
* VIAF: 12416181
* WorldCat: lccn-n85053942

 |
**אהרן יורן** (יורקביץ'),(1942 – 23 בדצמבר 1996) היה פרופסור למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אחד המומחים הבולטים בישראל בתחומי דיני מיסים ודיני חברות.

ביוגרפיה
--------

אהרן יורן נולד בחיפה בשנת 1942. בשנת 1965 סיים לימודי כלכלה ומשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים תואר שני באוניברסיטת קולומביה בניו-יורק. את הדוקטורט במשפטים עשה בארצות הברית באוניברסיטת הרווארד. עבודת התיזה שלו גיבשה מושג חדש "תביעה נגזרת". 

בשנת 1971 הצטרף לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, והתמקד בתחום דיני מיסים ודיני חברות. בין תפקידיו בפקולטה שימש יורן גם כראש המכון למחקרי חקיקה ולמחקר השוואתי ע"ש הרי ומיכאל סאקר. בנוסף, החזיק בפקולטה למשפטים קתדרה לדיני מיסים ודיני קניין על-שם מרי וצ'ארלס סטינובר. 

פרופ' יורן היה ממניחי הדרך בישראל בהסתכלות על דיני מיסים בגישה מודרנית בין-תחומית, הקושרת בין תחום המיסים לתחומי המשפט הציבורי והחוקתי. הוא פרסם מאמרים רבים וספרים בתחומי מיסים, דיני חברות, בנקאות ונירות ערך. 

לצד עבודתו האקדמית שימש כיועץ לחברות רבות. אהרן יורן הועסק כיועץ מיוחד לענייני מיסוי של חברת הנכסים של ההסתדרות. היה יועץ של חברת העובדים, יועץ של חברת שיכון ובינוי. בשנות השמונים טיפל במיזוג בין הקיבוץ המאוחד לקבוצת הקיבוצים. עמד בראש הצוות שמכר את מניות כור שהוחזקו בידי חברת העובדים, בשווי של 1.13 מיליארד דולר. מכירה שבגינה קיבל 700 אלף דולר בנוסף למשכורת חודשית של 10,000 דולר. הוא כיהן במועצת המנהלים של בנק הפועלים.

בשנת 1996, בגיל 54, נפטר בפתאומיות. היה נשוי פעמיים. הותיר אחריו שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* נפטר פרופ' אהרון יורן, מומחה למיסוי ולדיני חברות, באתר גלובס, 24 בדצמבר 1996
* העיסקאות הגדולות של פרופ' אהרון יורן ז"ל, באתר גלובס, 25 בדצמבר 1996
* אהרן יורן, לזכרם, האוניברסיטה העברית
* יוסף אדרעי, ‏דברים לזכרו, **משפטים** ‏כ"ח, תשנ"ז
* אוריאל פרוקצ'יה, ‏אהרן יורן, בנאי ואדריכל, **משפטים** ‏כ"ח, תשנ"ז
* יצחק זמיר, ‏על אהרן יורן, **משפטים** ‏כ"ח, תשנ"ז

**ממאמריו**:

* הפיקוח התחיקתי על מערכת המסים בישראל - חידושים ופגמים, **משפטים** ‏ז', (תשל"ו-תשל"ז)
* מסוי חברות לאחר ה"רפורמה" - עדיין נחוצה רפורמה יסודית, **משפטים** ‏ז', (תשל"ו-תשל"ז)
* מיסוי "קצבה, מלוג ואנונה", **משפטים** ‏י', תש"ם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271717405171
* BIBSYS: 90136853
* CiNii: DA0053588X
* GND: 170046893
* ISNI: 0000 0000 8252 027X
* LCCN: n82112959
* NLA: 35624376
* NTA: 069447535
* RERO: 02-A000179787
* SUDOC: 130924229
* VIAF: 65357648
* WorldCat (עם VIAF): 65357648

 |
**מייגן פולווס** (באנגלית: **Megan Follows**, נולדה ב-14 במרץ 1968) היא שחקנית טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון קנדית-אמריקאית, המוכרת מתפקידה כאן שרלי במיני סדרה "האסופית" משנת 1985 ושני המשכיה: "אן מהחווה הירוקה" ו"אן מהחווה הירוקה - סיפור ההמשך".

ביוגרפיה
--------

פולווס נולדה בטורונטו, אונטריו, קנדה למשפחת אמני הבמה, והיא הצעירה מבין ארבעה אחים.

קריירה
------

תפקידה הראשון כשחקנית היה בגיל תשע, עת הופיעה בתשדיר פרסומת עבור חברת התקשורת "Bell Canada". עד מהרה היא מצאה עבודות משחק נוספות בטלוויזיה הקנדית עד לפריצת הדרך הראשונה שלה כאן שירלי במיני סדרה האסופית משנת 1985. הופעתה זיכתה אותה בשני פרסי ג'מיני בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.

בין שאר סדרות הטלוויזיה בהן השתתפה פולווס נמנות עובדות החיים, בגבולות המסתורין, חוק וסדר, ER, רצח במשיכת קולמוס, תיקים באפלה, רפואה שלמה, CSI, CSI: מיאמי, שקר לי, אחים ואחיות, האוס ובמיני סדרה עולם ללא קץ על-פי ספרו של קן פולט.

בשנת 2012 שיחקה בסדרת הדרמה היומית של TeenNick "הוליווד הייטס" בתור בת', אחותה של ליסה. 

בשנים 2017-2013 שיחקה בארבע עונות סדרת הטלוויזיה "ממלכה" בתפקיד קטרינה דה מדיצ'י, אימו של פרנסיס (טובי פין רגבו). בשנת 2018 שיחקה בעונה השלישית של סדרת המדע הבדיוני הקנדית "ויינונה ארפ" כמישל גיבסון ארפ, אמא של ויינונה ארפ, אותה מגלמת מלאני סקרופאנו. 

בשנת 2020 גילמה את אדית מורילנד בסדרת המדע בדיוני "משפחת אוקטובר" של רשת נטפליקס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייגן פולווס** בוויקישיתוף

* מייגן פולווס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מייגן פולווס, באתר AllMovie (באנגלית)
* מייגן פולווס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459802805171
* BnF: cb14046777h (data)
* GND: 106167715X
* ISNI: 0000 0001 1007 3789
* LCCN: n88156695
* NLA: 35907516
* NLP: a0000002186029
* NTA: 073353639
* Trove: 1140767
* VIAF: 117373641
* WorldCat: lccn-n88156695

 |
**פלוגה מסייעת** היא פלוגה לוחמת הקיימת בגדודי חיל הרגלים וחיל השריון (ערך מורחב: מסייעת שריון), אך חייליה אינם עוסקים במקצועות חיל הרגלים הנפוצים. הפלוגה מורכבת ממספר מחלקות מקצועיות בתחומן, שמטרתן לסייע לשאר הכוחות הלוחמים של הגדוד באש, ניווט או בתצפית. בנוסף, קיימות פלוגות לוחמות נוספות הנקראות "פלוגה רובאית" והיא קיימת בחיל הרגלים ו[[חיל ההנדסה הקרבית].

הרכב ותפקידים
-------------

מטרת הפלוגה המסייעת היא לספק למפקד הגדוד יכולת סיוע אש או תצפית לכוחותיו האחרים (הפלוגות המבצעיות). בעוד שמדובר אמנם ביכולות סיוע מצומצמות יחסית, יתרונן הוא בכך שהמג"ד יכול להפעילן מיידית, ואינו נדרש לבקש אותו מהרמה הממונה (באמצעות הגדס"ר החטיבתי, שתפקידו לסייע לכלל גדודי החטיבה). כך יכול המג"ד להפעיל, למשל, מאמץ סיור בקדמת כוחות הגדוד, או לתת סיוע-אש לפלוגותיו באמצעות מחלקת המרגמות מבלי לבקשו מכוחות תותחנים מסופחים (קשה בדרך-כלל לשנות תוכנית הפעלת-אש ארטילרית ברמה החטיבתית, וגם לצורך הכוונתן נדרשים לידע מוקדם ולמקצועיות).

בשל תפקידיה של הפלוגה המסייעת, בדרך-כלל מפקד הפלוגה ותיק יותר ממפקדי הפלוגות האחרות בגדוד, וכלל חיילי הפלוגה הם לוחמים ותיקים שהחלו את שירותם בפלוגות המבצעיות ("פלוגות מסלול") ועברו לפלוגה המסייעת (לכן כונו בעבר הפלוגות המסייעות בצה"ל "פלוגות הרב"טים").

מבנה בצבא הבריטי, תקופת מלחמת העולם השנייה
------------------------------------------

* מחלקת חבלה
* מחלקת מרגמות "3 (או 81 מ"מ) - 6 מרגמות
* מחלקת מקלעים בינוניים ויקרס או לואיס (מק"בים) - 4 יחידות
* מחלקת שריוניות, כלי עזר

הפלוגה המסייעת בצה"ל
--------------------

**בתש"ח מבנה המסייעת**:

* מחלקת חבלה
* מחלקת מרגמות 81 (6 יחידות)
* מחלקת מקלעים בינוניים (בזות)

במסגרת הפלוגה המסייעת הצה"לית נמצאות לרוב המחלקות הבאות:

* מחלקת הסיור (מחס"ר, על-בסיס רכבי-שטח בעלי עבירות גבוהה כמו ההאמר).
* מחלקת מרגמות בינוניות (על-בסיס נגמ"שים).
* מחלקת נ"ט (מצוידת בטילי "עורב" או "גיל", נישאות על-בסיס חי"ר, רכבי-שטח או נגמ"שים).
* מחלקת רתק שחמושות במקלעים כבדים (למשל הבראונינג 0.5) ובמקל"רים.

לעיתים, יתווספו תחת-פיקוד מפקד הפלוגה כוחות-סיוע נוספים, כמו כיתות או מחלקות צלפים. 

המבנה אינו קבוע ועשוי להשתנות מחטיבה לחטיבה, לדוגמה, בחטיבת הצנחנים, מסייעת נקראת פלגת "אש", מחלקת הסיור נקראת מחלקת ניוד משמע תפקידה הוא לנייד לוחמים, פצועים ואספקה בלבד, לכל פלגה רובאית יש צוות "נשק" (רתק), צוותי המרגמות מתניידים על בסיס האמר-חנית (מרגמה) וקיים צוות צלפים שמאגד תחתיו את כל צלפי הגדוד ובשגרה מהווה מחלקה אורגנית שמתאמנת וחונכת את לוחמיה ובזמן לחימה כל צמד צלפים מסופח לצוות נשק בפלגה רובאית.

### הווי

כיוון שבעבר חיילי הפלוגה המסייעת בצה"ל היו לוחמים ותיקים בדרך-כלל, הפלוגה התאפיינה באווירה חופשית יותר ובמשמעת רופפת יחסית לשאר פלוגות הגדוד. כיום הפלוגה עדיין נחשבת לוותיקה עקב היותה מורכבת משני מחזורים עיקריים אך החיילים מגיעים לפלוגה לאחר סיום תקופת המסלול, כמו לשאר הפלוגות הרובאיות.

ראו גם
------

* גדס"ר - גדוד סיור
* פלס"ר - פלוגת סיור
* פלנ"ט - פלוגת נ"ט ("פלוגת עורב")

הערות שוליים
------------

1. ↑   1 מתוך 5 לוחמים בגולני יגיע לראשונה לפלוגה החדשה הזו, באתר צה"ל, 17 באוגוסט 2021
**חוסה אנחל קורדובה צ'יימברס** (בספרדית: **José Ángel Córdoba Chambers**; נולד ב-3 ביוני 2001 בפנמה סיטי שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לבסקי סופיה מליגת העל הבולגרית ובנבחרת פנמה.

קריירת מועדונים
---------------

קורדובה גדל במחלקת הנוער של אינדפנדיינטה דה לה צ'וררה(אנ'). בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הפנמית, ובסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-1 בינואר 2020 הושאל קורדובה בסלטה ויגו מלה ליגה, אך שיחק רק בקבוצת המילואים של המועדון.

ב-12 בינואר 2021 הושאל לאטאר וליקו טרנובו(אנ') מליגת העל הבולגרית עד לתום עונת 2020/2021, ובסך הכל ערך 18 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.

ב-7 בספטמבר 2021 הושאל ללבסקי סופיה מליגת העל הבולגרית למשך עונת 2021/2022. הוא ערך 20 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, וכן זכה עם המועדון בגביע הבולגרי.

ב-5 באפריל 2022 חתם על חוזה קבוע לחמש שנים במועדון, החל מ-1 ביולי 2022.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-30 במרץ 2022 ערך קורדובה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בניצחון 1-0 על נבחרת קנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

תארים
-----

אינדפנדיינטה דה לה צ'וררה
* אליפות פנמה (1): 2018/2019 קלאוסורה

לבסקי סופיה
* הגביע הבולגרי (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Левски подписа нов договор с Хосе Кордоба באתר הרשמי של לבסקי סופיה, 5 באפריל 2022 (בבולגרית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חוסה קורדובה"**.
**חואן מארבצי** (בספרדית: **Juan Marvezzi**;‏ 16 בנובמבר 1915 – 4 באפריל 1971) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

מארבצי מגיל צעיר חלם להיות כדורגלן. בילדותו אילתר שער בכך שהכינו מקני סוכר ואילו את הכדור הכין מניירות. היה בעל בעיטה חזקה ומדויקת, עם כישורים שהפכו אותו לסיוט של המגנים המנוסים ביותר. מארבצי בגיל 16 ערך את הופעת הבכורה, במחלקות הנמוכות של ליגת טוקומאן ממחוז הולדתו, ובשנה שלאחר מכן כבר תפס את תפקיד החלוץ המרכזי בקבוצה הראשונה. בשנת 1934 התחיל את הקריירה הרשמית עם ארגנטינו דה רוסאריו, ולאחר מספר שנים, חזר למקום הולדתו בכדי לשחק בבלה ויסטה דה טוקומאן.

הוא הצטרף ב-1937 לטיגרה והפך שם מיד לאליל פופולרי. ממוצע השערים הגבוה שלו הוביל אותו אליה, שם היה הכובש המצטיין בקבוצה בעונות הליגה 1937, 1939, 1940 ו-1941. מארבצי עד היום מלך השערים של טיגרה בהיסטוריה עם 116 שערים, כבש הכי הרבה באצטדיון חוסה דלג'ובאנה, ובנוסף לכך כבש הכי הרבה נגד חמשת המועדונים הגדולים בארגנטינה.

ראסינג קלוב רכשה אותו ב-1942 שם כבש לראשונה 4 שערים במשחק, נגד היריבה פניארול במסגרת ידידות. בזמן שלו בראסינג קלוב המעיט לכבוש כבעבר ולאחר עונה אחת חזר לשחק בטיגרה שם סיים את הקריירה.

במדי נבחרת ארגנטינה זכה מארבצי בקופה אמריקה 1941. הוא כבש חמישייה בניצחון 1–6 על אקוודור ובכך סיים כמלך שערי הטורניר.

לאחר הפרישה מכדורגל מארבצי עבד והתיישב במנדוסה כמה שנים, ואת ימיו האחרונים חי במונרו שבבואנוס איירס.

מארבצי (כורע, שלישי משמאל) עם נבחרת ארגנטינה בקופה אמריקה 1941

תארים
-----

נבחרת ארגנטינה
* קופה אמריקה: 1941

אישיים
* מלך השערים של הקופה אמריקה: 1941   
 (5 שערים)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חואן מארבצי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
**ארין דניאלס** (באנגלית: **Erin Daniels**; נולדה ב-9 באוקטובר 1973) היא שחקנית אמריקאית-יהודיה.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם **ארין כהן** בסנט לואיס למשפחה יהודית, ובגיל 22 שינתה את שם משפחתה לנוכחי. היא למדה ב"מכללת ואסר" (אנ') שבניו יורק, לשם גם עברה להתגורר כדי לפתח קריירת משחק.

דניאלס זכתה לחשיפה ראשונה בשנת 1999 בקומדיית המצבים "אקשן", בה שיחקה בתור אשת קריירה הוליוודית בשם ג'ני. ב-2002 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "לחיות בתמונות" (אנ') לצידם של מייקל ורטן ורובין ויליאמס. בשנת 2003 הופיעה בסרט האימה "בית 1000 הגופות" בתור דניס ויליס הנכלאת ומעונה על ידי משפחת סדיסטים. ב-2006 השתתפה דניאלס בסדרת הדרמה בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר "צדק" (אנ'), בתור הבלשית הפרטית בטסי האריסון.

דניאלס זכתה להכרה נרחבת בזכות תפקידה הראשי בסדרת הדרמה "ישנן בנות", בתור הטניסאית הלסבית דנה פיירבנקס. בשנת 2012 השתתפה בסרט "עץ הישועה, 1951 – פורטרט של ג’יימס דין" (אנ').

לדניאלס בן אחד מבעלה כריס אוטוויילר.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארין דניאלס, ברשת החברתית אינסטגרם
* ארין דניאלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ארין דניאלס, באתר AllMovie (באנגלית)
* ארין דניאלס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* ארין דניאלס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 7061756
* BnF: cb14168963f (data)
* CiNii: DA18510867
* GND: 140033416
* ISNI: 0000 0001 1470 4760
* LCCN: no2006116288
* VIAF: 34220320
* WorldCat: lccn-no2006116288

 |
**מייקל או'הייר** (באנגלית: **Michael O'Hare**‏; 6 במאי 1952 – 28 בספטמבר 2012) היה שחקן טלוויזיה ותיאטרון אמריקני שידוע בעיקר בתפקידו כג'פרי סינקלייר בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5".

קורות חייו
----------

או'הייר נולד וגדל בשיקגו, אילינוי. הוא בוגר אוניברסיטה בספרות אנגלית מאוניברסיטת הרווארד, וכן למד בבית הספר ג'וליארד היוקרתי לאמנויות הבמה.

או'הייר הופיע במספר הצגות באזור ניו יורק, בהן בתפקיד קולונל ג'אספ במחזה "בחורים טובים" (תפקידו של ג'ק ניקולסון בסרט הנושא את אותו שם), וכן את הכומר ג'ון הייל ב"ציד המכשפות" של ארתור מילר. הוא היה הראשון שהיה מועמד לפרס השחקן על ידי קהילת האפרו-אמריקאים על ביצועיו במחזה "Shades of Brown", שתיאר את השלכות האפרטהייד על דרום אפריקה.

בשנת 1992, נבחר או'הייר לגלם את דמותו של ג'פרי סינקלייר בעונה הראשונה של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5", בנוסף למספר תפקידי אורח בהמשך.

לזכותו רשומות מספר הופעות אורח בסדרות "פרקליטי אל איי", "חוק וסדר", "סיפורים מהצד האפל", "המשווה" ו"טי ג'יי הוקר".

או'הייר נפטר בגיל 60 מהתקף לב לאחר ששהה זמן קצר בקומה. בעשורים האחרונים לחייו נלחם במחלת נפש שהביאה אותו לפרוש מעולם המשחק. שמונה חודשים לאחר מותו, חשף ג'יי מייקל סטרזינסקי את מחלתו של או'הייר כסיבה לעזיבתו את "בבילון 5" בסוף העונה הראשונה לסדרה, ולהגבלת הופעותיו בעונות המאוחרות יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מייקל או'הייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מייקל או'הייר, באתר AllMovie (באנגלית)
* מייקל או'הייר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מת השחקן מייקל או'הייר (סינקלייר מ"בבילון 5"), באתר ynet, 29 בספטמבר 2012
* מייקל או'הייר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| בבילון 5 |
| --- |
| יוצר | ג'יי מייקל סטרזינסקי |  |
| שחקנים | מייקל או'הייר • ברוס בוקסלייטנר • קלודיה כריסטיאן • ג'רי דויל • מירה פורלן • ריצ'רד ביגס • אנדריאה תומפסון • סטיבן פורסט • ביל מומי • ג'ייסון קרטר • ג'ף קונאוויי • רוברט ראסלר • ג'ולי קייטלין בראון • מארי קיי אדמס • פטרישיה טולמן • פיטר ג'וראסיק • אנדריאס קטסולאס • רובין אטקין דאונס |
| נושאים | דמויות • גזעים • עלילה • מלחמות • ספרים • השראה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb142120284 (data)
* ISNI: 0000 0001 1457 699X
* LCCN: no2003058798
* SUDOC: 174581750
* VIAF: 161659704
* WorldCat: lccn-no2003058798

 |
**וְיַאצֶ'סְלָב וָסִילְיֵיבִיץ' טִיכוֹנוֹב** (ברוסית: **Вячеслав Васильевич Тихонов**; ‏8 בפברואר 1928– 4 בדצמבר 2009) היה שחקן קולנוע רוסי וסובייטי. זכה בפרס לנין ובפרס ברית המועצות ובשנת 1974 הוענק לו תואר  האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום הקולנוע קיבל מספר עיטורים כולל גיבור העמל הסוציאליסטי.

ביוגרפיה
--------

טיכונוב נולד בעיירה פבלובסקי פוסד שבמחוז מוסקבה למשפחת פועלים. בגיל 13 התחיל לעבוד במפעל. כילד חלם להיות שחקן אך הוריו רצו שיהיה מהנדס. בשנת 1944 התחיל ללמוד במכינה לאוניברסיטה טכנית. בשנת 1945 ניסה להתקבל למכון הכל-סובייטי הממשלתי לקולנוע אך נדחה. רק לאחר סבב קבלת סטודנטים מנהל הקורס הסכים לקבלו.

במהלך לימודיו במכון, טיכונוב התחתן עם נונה מורדיוקובה (הם התגרשו כעבור 13 שנים) וקיבל את תפקידו הראשון בסרטו של סרגיי גרסימוב מ-1948, "המשמרת הצעירה".

במחצית השנייה של שנות ה-60 טיכונוב קיבל הזמנה להשתתף בסדרת סרטיו של סרגיי בונדרצ'וק, "מלחמה ושלום", בתפקיד הראשי של הנסיך אנדריי בולקונסקי. הצלחה נוספת של השחקן הייתה בסרטו של סטניסלב רוסטוצקי "נחייה עד ליום ראשון" (Доживём до понедельника).

שיא הקריירה שלו הגיע בתחילת שנות ה-70 כאשר גילם תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "שבעה עשר רגעים של אביב". בהמשך הוא שיחק מרגל סובייטי בסדרה נוספת וכתוצאה מכך הוא קיבל זיהוי "מרגל סובייטי למופת".

בשנת 1977 שיחק בסרט נוסף של סטניסלב רוסטוצקי ועל השתתפותו בסרט זה זכה בפרס לנין בשנת 1980.

בשלהי תקופת ליאוניד ברז'נייב הוא הקריא בטלוויזיה את ספריו של השליט.

בתחילת המאה ה-21 טיכונוב חלה והפסיק לשחק. במהלך הקריירה הוא שיחק ב-65 סרטים.

בשנת 2002 עבר אוטם שריר הלב. הוא נפטר ב-4 בדצמבר 2009 בעקבות ניתוח שבוצע מספר ימים לפני כן ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה שבמוסקבה.

קברו של ויאצ'סלב טיכונוב בבית העלמין נובודוויצ'יה שבמוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויאצ'סלב טיכונוב** בוויקישיתוף

* ויאצ'סלב טיכונוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ויאצ'סלב טיכונוב, באתר AllMovie (באנגלית)
* ויאצ'סלב טיכונוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ויאצ'סלב טיכונוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1748575
* BnF: cb140463731 (data)
* GND: 136393454
* ISNI: 0000 0001 2104 0309
* LCCN: no2003057721
* NKC: js20091215009
* NLP: a0000002351840
* NTA: 375548734
* SUDOC: 078177294
* VIAF: 118296558
* WorldCat: lccn-no2003057721

 |
**ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו** (ברוסית: **Владимир Иванович Немирович-Данченко**; ‏11 בדצמבר (23 בדצמבר) 1858 – 25 באפריל 1943) היה במאי תיאטרון, מחזאי וסופר רוסי וסובייטי. הוא היה מייסד התיאטרון האמנותי, זכה פעמיים בפרס סטלין (1942, 1943) והוענק לו תואר אמן העם (1936). על פועלו בתחום התיאטרון הוענק לו עיטור לנין ועיטור הדגל האדום של העמל.

חייו
----

ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו נולד באוזורגתי אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בגאורגיה למשפחת קצין בגמלאות יליד אוקראינה ואימו הייתה ממוצא ארמני. הוא למד בגימנסיה בטביליסי ולאחר סיומה למד באוניברסיטת מוסקבה בשנים 1876–1879.

בשנת 1877 נמירוביץ'-דנצ'נקו החל לפרסם ביקורות על הצגות תיאטרון. בשנת 1881 הוא פרסם את המחזה הראשון שלו והוא הועלה על במת תיאטרון מלי במוסקבה. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 הוא כתב מספר מחזות שהועלו על במות תיאטראות שונים. הוא גם פרסם מספר רומנים.

בשנים 1891–1901 נמירוביץ'-דנצ'נקו לימד משחק בבית הספר למשחק ליד הפילרמוניה. בין תלמידיו היו איוואן מוסקבין, וסבולוד מיירהולד ואולגה קניפר (אשתו של אנטון צ'כוב) והוא לקח אותם לתיאטרון אמנותי שהוא יסד ביחד עם קונסטנטין סטניסלבסקי בשנת 1898. בתיאטרון זה נמירוביץ'-דנצ'נקו העלה על במה מספר הצגות ביחד עם סטניסלבסקי ושיתוף פעולה אדוק שה נמשך עד לשנת 1906. במקביל לניהול התיאטרון הם הקימו מספר סטודיות בהם ניסו דרכים לפיתוח תיאטרון.

בשנת 1919 נמירוביץ'-דנצ'נקו הקים סטודיו מוזיקלי שבשנת 1926 התפתח לתיאטרון מוזיקלי עצמאי. נמירוביץ'-דנצ'נקו ראה שתיאטרון האמנותי שהוקם עומד לפני משבר ובשנת 1924 פעל לקליטה מספר רב של שחקנים חדשים. בשנים 1925–1926 הוא שהה בארצות הברית וניסה לפתח בהוליווד את הקריירה אך בסופו של דבר חזר למוסקבה. עד יום מותו הוא היה מנהל אמנותי ובמאי ראשי של התיאטרון. במקביל הוא העלה על הבמה מספר הצגות בתיאטרון המוזיקלי.

בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא נסע לקווקז, אך כבר במהלך שנת 1942 חזר למוסקבה. בשנת 1943 הוא פעל להקמת בית הספר למשחק ליד התיאטרון.

ב-25 באפריל 1943 הוא נפטר מהתקף לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו** בוויקישיתוף

* ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273015505171
* BIBSYS: 90198838
* BNE: XX1108567
* BnF: cb15086967q (data)
* CiNii: DA03269454
* GND: 118785885
* ICCU: DDSV111950
* ISNI: 0000 0001 2145 232X
* LCCN: n81149214
* LNB: 000046437
* MusicBrainz: dd373d02-3dfe-4e97-8cbb-f017122ae8c3
* NDL: 00524729
* NKC: jn20000604158
* NLA: 35380048
* NLK: KAC201824494
* NLP: a0000001670565
* NSK: 000583597
* NTA: 070859574
* RERO: 02-A000121383
* SELIBR: 195843
* SNAC: w64f3sr2
* SUDOC: 123254175
* Trove: 932115
* VIAF: 77358088
* WorldCat: viaf-77358088

 |
**גשר הדרדנלים** (בטורקית: **Çanakkale 1915 Köprüsü**, באנגלית: **Dardanelles Bridge**, או **Çanakkale 1915 Bridge**), הוא גשר תלוי בצ'נקלה שבצפון מערב טורקיה. הגשר נחנך ב-18 במרץ 2022, והוא מחבר את העיירה גליבולו, הממוקמת בצד האירופי של מחוז צ'נקלה שבצפון-מערב טורקיה, עם העיירה לאפסקי בצד האסייתי. 

הגשר מאפשר למטיילים לחצות את מצר הדרדנלים – המחבר את הים האגאי עם ים מרמרה – בשש דקות בלבד, בהשוואה לשעה וחצי שלקחה עד אז המעבורת.

הגשר הוא החלק המרכזי של פרויקט כביש קינאלי-בליקסיר באורך 321 ק"מ ונבנה בעלות של 2.8 מיליארד דולר, והוא מחבר את הכבישים המהירים O-3 ו-O-7 במזרח טורקיה לכביש המהיר O-5 באנטוליה. 

המרווח בין מגדליו של "גשר צ'נקלה 1915" עומד על 2,023 מטר, מה שהופך אותו לגשר התלוי הארוך בעולם (עד אז גשר אקשי-קייקיו ביפן הקצר ב-32 מ' היה הגשר התלוי הארוך בעולם). 

טקס החניכה של הגשר נקבע במקביל ליום השנה ה-107 לניצחון צי האימפריה העות'מאנית על צי משותף של בריטניה וצרפת שתקף את הדרדנלים בזמן מלחמת העולם הראשונה. כישלון זה הוביל את בעלות הברית – בראשות בריטניה וצרפת יחד עם חיילים מאוסטרליה וניו זילנד – לכישלון המערכה בחצי האי גליפולי ב-1915.

ראו גם
------

* גשר הבוספורוס
* גשר פתיה סולטאן מהמט
* מרמריי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גשר הדרדנלים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גשר הדרדנלים (בטורקית ובאנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "טורקיה חנכה את הגשר התלוי הארוך ביותר בעולם". *TheMarker*. נבדק ב-2022-03-20.
2. ↑  "Groundbreaking ceremony for bridge over Dardanelles to take place on March 18". *Hürriyet Daily News*. 2017-03-17. נבדק ב-2017-03-19.
**ברית מֶלַח** הוא ביטוי לברית איתנה ויציבה.

מקור הביטוי
-----------

### המקור ההיסטורי

מלח שולחן היה בעבר מצרך נדיר וחשוב [דרוש מקור], ולכן ישנה תאוריה שכדי לסמל את חשיבות הברית היו כורתים אותה על מלח.

### המקור התנ"כי

 ערך מורחב – **ברית הכהונה**  

בספר ויקרא, מצווה אלוהים להמליח כל קרבן במלח: "וכל קרבן מנחתך במלח תמלח ולא תשבית מלח ברית אלהיך מעל מנחתך, על כל קרבנך תקריב מלח" (ויקרא, ב', י"ג)". רש"י שם מסביר שהכוונה ב"מלח ברית" היא לברית הכרותה למלח "מששת ימי בראשית", אז חילק, לפי הכתוב, אלוהים את המים על ידי הרקיע להבדיל בין "המים אשר מתחת לרקיע ובין המים אשר מעל לרקיע" (בראשית א' ו'-ז'), ואז הבטיח הקב"ה ל"מים התחתונים" שיקריבו מהם מלח על כל קרבן כאמור, זאת בתור פיוס על כך שלא זכו להיות קרובים לאלוהים כמו "המים העליונים".

בתנ"ך משמש הביטוי לתיאור הברית החזקה של אלוהים עם הכהנים ועם בית דוד.

בתנ"ך נכתב על הברית עם הכהנים בני אהרן: "כֹּל תְּרוּמֹת הַקֳּדָשִׁים אֲשֶׁר יָרִימוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל לַה', נָתַתִּי לְךָ וּלְבָנֶיךָ וְלִבְנֹתֶיךָ אִתְּךָ לְחָק עוֹלָם, בְּרִית מֶלַח עוֹלָם הִוא לִפְנֵי ה', לְךָ וּלְזַרְעֲךָ אִתָּךְ" (במדבר, י"ח, י"ט).

המשמעות היא ברית הכרותה ועומדת לעולם, כמו שמפרש רש"י: "ברית מלח – כברית הכרותה למלח שאינו מסריח לעולם".

גם על מלכי בית דוד כתוב: "הֲלֹא לָכֶם לָדַעַת כִּי ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל נָתַן מַמְלָכָה לְדָוִיד עַל יִשְׂרָאֵל לְעוֹלָם לוֹ וּלְבָנָיו בְּרִית מֶלַח" (דברי הימים ב', י"ג, ה').

שם אומר המצודת דוד: "ברית מלח – בכריתת ברית המתקיים כמלח הזה המתקיים ואינו מסריח".

כשם שהמלח אינו מתקלקל ונשאר בעינו לעולם - כך גם הברית, ברית המלח, תתקיים לעד.

עם זאת, יש שמסמיכים את פירוש הביטוי למלח הקרבנות: "וְכָל קָרְבַּן מִנְחָתְךָ בַּמֶּלַח תִּמְלָח וְלֹא תַשְׁבִּית מֶלַח בְּרִית אֱלֹהֶיךָ מֵעַל מִנְחָתֶךָ עַל כָּל קָרְבָּנְךָ תַּקְרִיב מֶלַח" (ויקרא, ב', י"ג).

כמו שהמלח תמיד מוקרב עם הקרבן ומועלה על המזבח, כך גם הברית קיימת לעולם.

ראו גם
------

* לחם ומלח

קישורים חיצוניים
----------------

* רוחמה וייס, שתהיה לכם אהבה מלוחה, באתר ynet, 27 במרץ 2009
פרופ' **גאורגי אליאבה** (בגאורגית: **გიორგი ელიავა**, ‏13 בינואר 1892 - 10 ביולי 1937) היה רופא ומיקרוביולוג גאורגי שהקדיש את חייו למחקר על בקטריופאג'ים. הקים וניהל את המכון למיקרוביולוגיה בטביליסי שלימים נקרא "מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".  

אליאבה הוצא להורג בידי הסובייטים במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות.

קורות חייו
----------

אליאבה נולד ב-13 בינואר 1892 בסצ'חרה שבמרכז גאורגיה להורים ממוצא מגרלי. הוא התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטת אודסה בשנת 1909, בה למד על לשנת 1912. בין השנים 1912–1914 למד רפואה באוניברסיטת ז'נבה ולאחר מכן עבר למוסקבה, שם השלים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מוסקבה. עם תום לימודיו במוסקבה מונה אליאבה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטרבזון שבטורקיה, ובשנת 1917 מונה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטביליסי. בשנת 1923 הקים וניהל את "המכון למיקרוביולוגיה" בטביליסי.

בין השנים 1918–1921 ופעם נוספת בין השנים 1926–1927 עבד אליאבה במכון פסטר שבפריז. בשנת 1926 פגש את פרופסור פליקס ד'ארל (Felix d'Herelle), מיקרוביולוג צרפתי-קנדי שעבד במכון וגילה, בשנת 1917, במקביל לפרופסור פרדריק טוורט (Frederick Twort) את הבקטריופאג'ים. אליאבה התרשם מאוד מהפוטנציאל הרפואי שטמון בבקטריופאג'ים ועם חזרתו הסופית לגאורגיה, בשנת 1927, הביא עמו את כל מחקרו של ד'ארל (ומאוחר יותר גם את ד'ארל עצמו שהושפע מאוד מהקומוניזם בברית המועצות) לטביליסי. בשנת 1926 הוקצה לאליאבה שטח של 17 הקטארים על הגדה הימנית של נהר הקורה לשם בניית מכון גדול למחקר בבקטריופאג'ים. היה זה המכון הראשון בתחומי ברית המועצות שעסק באופן שיטתי במחקר אודות בקטריופאג'ים.

בשנת 1937 נעצרו אליאבה ואשתו על ידי הנ.ק.ו.ד. והוקעו כאויבי העם במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות. הסיבה למעצרו של אליאבה הייתה, ככל הנראה, בשל השתייכותו לאליטה האינטלקטואלית של גאורגיה, או מפני שהתאהב באותה אישה שבה ראש הנ.ק.ו.ד. בגאורגיה, לברנטי בריה, היה מאוהב גם כן. בני הזוג הוצאו להורג בירייה בטביליסי ב-10 ביולי 1937 ובתם היחידה הוגלתה למרכז אסיה.

בשנת 1988 שונה שמו של המכון אותו הקים אליאבה ל-"מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".

### מינויים נוספים

במהלך הקריירה שלו מילא אליאבה שלושה תפקידים חשובים נוספים בתחום הרפואה והאקדמיה:

* ראש מחלקה בתחום ההיגיינה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טביליסי (מונה בשנת 1927).
* ראש מחלקה בתחום המיקרוביולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טביליסי (מונה בשנת 1929).
* מקים ומנהל המרכז לבקרה וניטור מחלת הדבר (החל משנת 1930).

ראו גם
------

* מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה
* בקטריופאג'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיאורגי אליאבה** בוויקישיתוף
* עמוד הבית של מכון אליאבה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Notable people of Samegrelo
2. 1 2  ‏*George Eliava Institute of Bacteriophage, Microbiology and Virology - Short History*.
3. ↑  אביבה משמרי, **סודות הריפוי הגרוזיני**, גלובס, 27 ביולי 2001.
**ויקטור ג'וזף גרבר** (באנגלית: **Victor Joseph Garber**; נולד ב-16 במרץ 1949) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון יהודי-קנדי מועמד לפרס אמי.

ביוגרפיה
--------

גרבר נולד בלונדון, אונטריו, קנדה למשפחה ממוצא יהודי-רוסי. אימו הייתה הופ גרבר, שחקנית וזמרת. בגיל 12 אובחן כחולה סוכרת.

גרבר החל לשחק מגיל 9. ב-1967, הקים להקת פולק שיחסית הצליחה והיא הופיעה בתוכניות אירוח רבות לפני התפרקותה. תפקידו הראשון בסרט קולנוע היה בתור ישו בגרסה הקולנועית של גודספל. לאחר מכן, קיבל עבודות בסדרות טלוויזיה וסרטים שהבולטים בהם הם: "הטיטניק" (1997) ותפקיד אורח בסדרה "E.N.G." במשך 2001 עד 2003.

הוא גם הופיע במספר רב של סרטים כמו: "נדודי שינה בסיאטל", "ילד בלתי נראה", "לא רק בלונדינית", "החיים עם מייקי", "אנני" ו"משפחת טאק הנצחית" שבזכותם הוא זכה לחשיפה. בסוף שנות ה-80, היה מועמד לאמי על השתתפותו בסרט הטלוויזיה "Liberace: Behind the Music".

בשנות האלפיים, שיחק בסדרה של ג'יי ג'יי אברהמס, "זהות בדויה". על השתתפותו בסדרה היה מועמד לאמי. גם שיחק בסדרה "צדק", בסדרה "הכל יחסי" ובסדרה "איליי סטון". בנוסף, גרבר משתתף במחזות רבים בברודוויי ומחוצה לו. ב-2002 שיחק בסרט "מעיין הנצח". ב-2009 דיבב את דמותו של סינסטרו בסרט האנימציה "גרין לנטרן: טיסה ראשונה" המבוסס על דמויות הגרין לנטרן.

בשנים 2015-2011 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו. בשנת 2013 שיחק בסרט הטלוויזיוני "המרדף אחר האוצר המשפחתי" לצדו של רובי אמל, ושיחק במותחן "אני אעקוב אחרייך".

החל משנת 2015 החל לשחק בסדרה "אגדות המחר", סדרה זו היא סדרת הבת של "הפלאש", ושיחק בסרט "נשיא על הכוונת" לצד סמואל ל. ג'קסון.

בשנת 2017 התארח בסדרה הקומית של רשת Hulu, "אנשים קשים", בתפקיד ג'ון פסיאס ושיחק בסרט "המורד בשדה השיפון".

בשנת 2019 השתתף במותחן הפסיכולוגי "פרשת המים", לצד מארק ראפלו, ושיחק במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", שעלתה בנטפליקס ומבוססת על סדרת הספרים מאת ארמיסטד מופין.

בשנת 2023 דיבב בסרט ההנפשה הממוחשבת של כריס באק "המשאלה" את דמותו של סבינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטור גרבר** בוויקישיתוף
* ויקטור גרבר, ברשת החברתית אינסטגרם
* ויקטור גרבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ויקטור גרבר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* ויקטור גרבר, באתר AllMovie (באנגלית)
* ויקטור גרבר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* ויקטור גרבר, באתר Metacritic (באנגלית)
* ויקטור גרבר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ויקטור גרבר, באתר ספוטיפיי
* ויקטור גרבר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ויקטור גרבר, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007442272805171
* BNE: XX4827335
* BnF: cb14555225q (data)
* GND: 1061811514
* ISNI: 0000 0001 1477 3838
* LCCN: n85322430
* MusicBrainz: 0e8d3431-e40c-4ddc-93c0-db67a0cd16a5
* NLK: KAC2020L5265
* NLP: a0000001645738
* NTA: 393423093
* SNAC: w6h99bnn
* SUDOC: 135472296
* VIAF: 90703371
* WorldCat: lccn-n85322430

 |
**לימוזינה אקספרס** הוא הרכב אלקטרו פופ-רוק ישראלי.

היסטוריה
--------

ההרכב הוקם בשנת 2006 על ידי מייקל בנסון. בשנת 2007 פגש מייקל את DJ אסף אלמוג (כיום ידוע בשם DJ ASYA) והשניים החלו לעבוד ביחד. בשנת 2008 הצטרף לפרויקט אבנר חודורוב. בשנת 2009 יצא האלבום הראשון של לימוזינה בניהולו של שוקי וייס בחברת פונוקול. האלבום הורכב מחומר מקורי באנגלית וכמה גרסאות לשירים בעברית, בהן גם חידושים לשירי להקת משינה.

ההרכב כלל את שי ברוך ואיריס בנסון והופיע תחילה במועדונים קטנים. בניסיון להמשיך ולהתפתח הצטרפו להופעות הזמרת אודליה אילוז-אלמוג והגיטריסט נאור דיין, שגם השתתפו באלבום. ההרכב הגיע למקומות רבים כמו הזאפה, מועדון 8, רידינג 3, האנגר 11, איניגו מונטויה ועוד.

בשנת 2010 נפגשו מייקל ואבנר עם יניב גולד DJ, יוצר ומפיק, המוכר בשם אוניקס. ההכרות נוצרה לראשונה דרך הפייסבוק. שלושתם החלו לעבוד על מופע חדש הכולל גרסאות כיסוי בעברית ובאנגלית בעיקר משנות ה-80 וה-90 וגם על חומר מקורי. הם החלו לשתף פעולה עם יוצרי מוזיקה אלקטרונית ישראלים שגם מוכרים ברחבי העולם כדוגמת, אבי אלגרנטי (Space Cat) גולן אהרוני (sub6) בניסיון ליצור סאונד חדש להרכב.

ההרכב יצא לראשונה להופעה בחו"ל, בקאן, במסגרת פסטיבל תוכניות טלוויזיה. כשחזרו מקאן עבר ההרכב שינוי כששי ברוך, איריס בנסון, אודליה אלמוג ונאור דיין עזבו. מיי פיינגולד צורפה כזמרת. ינאי אסיף החל לנהל ולשווק את ההרכב ובהמשך גם להופיע עם ההרכב. השם שונה ל"לימוזינה אקספרס". כמו כן החל להופיע עם ההרכב נגן כלי ההקשה ירון רוזנברג.

ב-2011 הוזמן ההרכב על ידי שוקי וויס להופיע כמופע פותח ללהקת Roxette לפני 18 אלף איש בגני התערוכה.
מיי, שהייתה בהריון בחודש התשיעי, הסכימה להופיע וישירות מהבמה נסעה לביה"ח ללדת את בתה.
מאז היא מופיעה באופן קבוע עם לימוזינה אקספרס.

בסוף 2011 יניב ועקנין הצטרף להרכב.

חברי ההרכב
----------

* מיי פיינגולד – שירה
* מייקל בנסון – שירה, גיטרה בס, גיטרות
* אבנר חודורוב – קלידים, סקסופון, אקורדיון, שירה
* יניב וקנין – פרקשן
* אבי אלגרנטי / ינאי אסיף – DJ

### חברים לשעבר

* אסף אלמוג (DJ ASYA) - תקלוט והפקה מוזיקלית
* אודליה אילוז אלמוג - שירה
* יניב גולד - תקלוט והפקה מוזיקלית

דיסקוגרפיה
----------

* Limouzina‏ (2009)

קישורים חיצוניים
----------------

* לימוזינה אקספרס בהופעה, על הופעה של ההרכב באתר עכבר העיר
* אור ברנע, "לימוזינה אקספרס" תחמם את רוקסט בישראל, באתר ynet, 16 באוקטובר 2011
* אור ברנע, אלקטרונאי מדופלם, באתר ynet, 23 ביולי 2009
* גם אתם תרימו את הידיים, באתר nana10
**פסק דין סמית נגד ואן גורקום**, הוא פסק דין בתחום דיני תאגידים שניתן על ידי בית המשפט העליון בדלאוור שבארצות הברית בשנת 1985. לפסק הדין נודעה חשיבות מהדיון שנערך בו על חובתם (אנ') ואחריותם המשפטית של הדירקטורים בחברה. בפסק דין זה, הטיל בית המשפט אחריות על הדירקטורים בחברה, זאת אף שפעלו בתום לב, והחלטתם לא הובילה לתוצאות, שהשפיעו על החברה בצורה רעה באופן קיצוני.

עובדות המקרה
------------

ג'רום ואן גורקום (Jerome W. Van Gorkom) היה המנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון של חברת טרנס-יוניון. חברת טרנס-יוניון היא חברה ציבורית גדולה. לאחר 10 שנים שבהן ואן גורקום ניהל את החברה, הוא הביא לידי תשומת לב הדירקטוריון וההנהלה כי החברה זכאית להטבת מס שאותה הם צריכים לנצל בטווח הזמן הקרוב. לאחר בחינת הנושא, המסקנה שהתקבלה הייתה כי הדרך הטובה ביותר לנצל את הטבת המס זה באמצעות מיזוג עם חברה אחרת. במהלך המחשבות על המיזוג, ההנהלה עסקה בלחשב את מחיר המנייה שלה, והגיעה למסקנה שהמחיר למניה הוא 50 דולר אך זאת ללא בדיקה מקיפה.

ואן גורקום פנה לאדם שהכיר בשם ג'יי פריצקר (Jay Pritzker) וביקש ממנו למצוא קונה למניות במחיר של כ-55 דולר למניה. פריצקר מצא קונה במחיר המבוקש, אך העסקה הצריכה אישור מהיר כי הצד השני סירב להמתין. ואן גורקום כינס את ההנהלה הבכירה ואת הדירקטוריון בשתי ישיבות נפרדות. בישיבת ההנהלה הועלו הסתייגויות. אך, בישיבת הדירקטוריון, שלא ידע על טענות ההנהלה, הוחלט כי המחיר שהוצע סביר והוא מאשר את העסקה. לאחר מכן, התכנסה האספה הכללית שאישרה אף היא את העסקה. לאחר שעסקת המיזוג אושרה, אלדן סמית' (Alden Smith), אחד מבעלי המניות, טען כי הוא לא מרוצה מתנאי המיזוג.

טענות התביעה
------------

סמית' טען כי כאשר הדירקטוריון אישר את עסקת המיזוג הוא הפר את חובת הזהירות ובשל כך סמית' דורש פיצוי כספי על כך שמחיר המניה היה יכול להיות גבוה יותר. נוסף, הוא טוען כי הדירקטורים צריכים להיות אחראים אישית לתשלום ההפסדים שנוצרו בשל כך שלא הקדישו משנה רצינות לאישור עסקת המיזוג.

החלטת בית המשפט
---------------

בית המשפט החליט כי כאשר ישנה טענה של הפרת חובת הזהירות, דרך בחינת העניין תתבצע לפני בחינת תהליך קבלת ההחלטות ולא על פי תוכן ההחלטות.
ישנו כלל שיקול הדעת העסקי (Business judgment rule). כלל זה קובע כי בתי המשפט יוצאים מנקודת הנחה כי הדירקטוריון פעל בשיקול דעת לגיטימי. כאשר התובע טוען כי החלטת הדירקטוריון הייתה שגויה, נטל ההוכחה עליו.

בית המשפט קבע כי תהליך קבלת ההחלטות היה שגוי מכמה סיבות:

* הדירקטוריון לא ידע מה מטרת הפגישה לפני הגעתו.
* ישיבה שעוסקת בנושא כה רציני לא יכולה להיות ישיבה כה קצרה וללא שחברי הדירקטוריון מקבלים סקירה מקצועית וכלכלית של המיזוג.
* חברי הדירקטוריון היו צריכים לנקוט עמדה בנוגע למיזוג תוך זמן קצר מאוד. בית המשפט לא הסכים עם כללי המשחק האלה וקבע כי הדירקטורים היו צריכים לקיים בדיקות מעמיקות יותר.
* בהסכם בין פריצקר לוואן גורקום היה תנאי הקובע כי חברת טרנס-יוניון יכולה להתמזג רק עם החברה הספציפית שאותה פריצקר הציע. בית המשפט התנגד לסעיף זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטלה קורין-ליבר, ‏מסר ברור לדירקטורים, באתר גלובס, 5 באוקטובר 2006