recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הסכם פותי** היה הסכם זמני בין האימפריה הגרמנית והרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, שבו קיבלה גאורגיה הגנה והכרה מגרמניה. ההסכם נחתם ב-28 במאי 1918, על ידי הגנרל אוטו פון לוסוו מהצד הגרמני וראש הממשלה נואה רמישווילי ושר החוץ אקקי צ'חנקלי מהצד הגאורגי, בעיר הנמל הגאורגית, פותי. 

המנהיגים הפוליטיים המובילים של גאורגיה ראו בהסכם עם גרמניה את הדרך היחידה להימנע מכיבוש על ידי האימפריה העות'מאנית, שהמשיכה במערכה צבאית נחושה נגד הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז, פדרציה חופשית של ארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה שקמה בעקבות מהפכת אוקטובר הבולשביקית, משנת 1917 ברוסיה. מצד שני ביקשה גרמניה לנצל את המצב כדי להבטיח את מיקומה לאור המלחמה המתמשכת, והיריבות הגדלה בין גרמניה לאימפריה העות'מאנית על ההשפעה והמשאבים בקווקז. במיוחד שדות הנפט של באקו בים הכספי ומסילת הברזל המשותפת, וצינור הנפט המקשר בין בתומי לבין הים הכספי. 

ההסכם נחתם יומיים אחרי הכרזת העצמאות של גאורגיה ב-26 במאי 1918, וארבעה ימים לאחר ועידת השלום העקרה, בין האימפריה העות'מאנית לבין המדינות של עבר-הקווקז, שהייתה בתיווך הגרמנים, שנסגרה ב-24 במאי 1918. בעידוד פרידריך קרס פון קרסנשטיין ופרידריך ורנר פון דר שולנברג, נסוגה גאורגיה מהפדרציה, והכריזה על עצמה כרפובליקה נפרדת. בחיפוש הנואש אחר בעלת ברית, ולנוכח מתקפה עות'מאנית מתחדשת, מיהרו השרים הגאורגים לפותי, שם פגשו במשלחת הגרמנית בראשות הרוזן וון לוסוו, שהמתין על סיפון הצוללת "מינה הורן". ב-28 במאי נחתם הסכם זמני, שבו קיבלה גאורגיה הכרה בעצמאותה ואת חסותה של האימפריה הגרמנית. הוועידה סיפקה לגרמניה, בין היתר, גישה חופשית וללא הגבלות למסילות הברזל של גאורגיה, לכל ספינותיה, ולכל נמלי הים שלה, החזקת נקודות אסטרטגיות על ידי כוחות המשלחת הצבאית, הכנסה למחזור של המטבע הגרמני בגאורגיה, ייסוד של חברת כריה משותפת גרמנית-גאורגית, והחלפת נציגויות דיפלומטיות וקונסולריות בין שתי המדינות. בנספח סודי נוסף הבטיח וון לוסוו לעזור בהשגת הכרה בינלאומית לגאורגיה, והגנה על אחדותה הטריטוריאלית. מיד לאחר מכן, עזבה המשלחת הגרמנית לקונסטנצה, כשאתה גם נציגות גאורגית שכללה את צ'חנקלי, זוראב אבליאשווילי וניקו ניקולדזה, שהוסמכו על ידי ממשלת גאורגיה לשאת ולתת על הסכם סופי עם ברלין. למרות זאת, סירבה גאורגיה בהחלטיות להצטרף למעצמות המרכז במלחמה, ועקב כך התארך המשא ומתן על ההסכם הסופי, משא ומתן שנכשל בסופו של דבר, בעקבות תבוסתה הצבאית של גרמניה בנובמבר 1918. 

שיתוף הפעולה הגרמני-גאורגי היה לפיכך קצר, אך הועיל מאוד לרפובליקה הגאורגית החדשה, ותרם להישרדותה בשנת 1918 הסוערת.

מקורות
------

* לנג, דויד מרשל (1962), "ההיסטוריה המודרנית של גאורגיה" עמ' 207-8. לונדון: ווידנפלד וניקולסון
**ז'אן-בטיסט איזַבּה** (בצרפתית: **Jean-Baptiste Isabey**;‏ 11 באפריל 1767 – 18 באפריל 1855) היה צייר צרפתי יליד ננסי.

ביוגרפיה
--------

בגיל תשע עשרה, לאחר לימודים אצל צייר המיניאטורות פראנסואה דומונט, מי שאייר בין היתר את מארי אנטואנט, נעשה לתלמידו של ז'אק-לואי דויד. בהוראת המלכה הועסק בוורסאי בציורי דיוקנאות של דוכסים, והוא התמיד עד מותו ב-1855 בציור שליטים ונכבדים צרפתים.

איזבה עלה לגדולה בחסות ג'וזפין ונפוליאון בונפרטה. הוא צייר את טקסי הכתרתם והכין רישומים שנועדו להנצחתם הרשמית, יצירה שעבורה שילם המלך לואי ה-18, שאת דיוקנו צייר עוד ב-1814. איזבה הוקיר את נפוליאון בשובו מאלבה, ועם זאת מעמדו לא נפגע בתקופה הרסטורציה הצרפתית, והוא השתתף בהסדרים להכתרתו של שארל העשירי.

בתקופת המונרכיה של יולי הוקצה לו תפקיד חשוב בניהול האוספים המלכותיים, ונפוליאון השלישי העניק לו פנסיה ועיטור מפקד בלגיון הכבוד. הציור "סקירת הכוחות על ידי הקונסול הראשון"  נמנה עם היצירות החשובות ביותר שלו. "הסירה" הוא רישום שלו ושל בני משפחתו בתקופה בה התמקד באומנות הליתוגרפיה, יצירה שזכתה להצלחה גדולה בסלון הפריזאי של 1820. ציורו "נפוליאון במלמיזון" (צר'), נחשב לאחד המשובחים בדיוקנאות נפוליאון. ברישום של קונגרס וינה  תיעד את המשתתפים הבכירים.

איזבה קבור בבית העלמין פר לשז בפריס, לצד אשתו השנייה יוג'ני רוז מייסטרה, שנפטרה בשנת 1857.

ז'אן-בטיסט איזבה היה אביו של אז'ן איזבה, צייר של נופים ימיים ושל אירועים היסטוריים ברוח האסכולה הרומנטית הצרפתית (אנ'), וחותנו של הצייר והמעצב פייר-לוק-שארל סיסרי.

גלריה
-----

* נפוליאון בונפרטה, 1810נפוליאון בונפרטה, 1810
* לואי בונפרטה במדי קולונל של מפקד גדוד הפרשים החמישילואי בונפרטה במדי קולונל של מפקד גדוד הפרשים החמישי
* הסופרת שרלוט רובספיירהסופרת שרלוט רובספייר
* לואי השמונה עשר, מלך צרפתלואי השמונה עשר, מלך צרפת
* הנסיך אוגוסט מפרוסיההנסיך אוגוסט מפרוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן-בטיסט איזבה** בוויקישיתוף
* ז'אן-בטיסט איזבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ז'אן-בטיסט איזבה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. Isabey, Jean Baptiste, **1911 Encyclopædia Britannica** Volume 14

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007369060505171
* BNE: XX865534
* BnF: cb146448551 (data)
* GND: 115866655
* ISNI: 0000 0000 8393 1070
* KulturNav: 56144a0b-447a-4309-878c-c2b2cfe9ff36
* LCCN: n84087775
* The Léonore id LH//1336/8 is not valid.
* NGV: 5578
* NKC: jo2005273732
* NLA: 35517692
* NTA: 166241032
* RKD: 41145
* SELIBR: 212480
* SNAC: w6dn542j
* SUDOC: 093860803
* Trove: 981784
* ULAN: 500031174
* VcBA: 495/185407
* VIAF: 71652351
* WorldCat: lccn-n84087775

 |
**קרלוס ז'ילברטו נסימנטו סילבה** (בפורטוגזית: **Carlos Gilberto Nascimento Silva**; נולד ב-12 ביוני 1987) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בקורינתיאנס בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

ז'יל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אמריקנו עימה זכה באליפות מחוז קריוסה בעונת 2008 בה גם הצטיין. בסיום העונה, קבוצת ואסקו דה גאמה התעניינה בז'יל, אך בסופו של דבר חתם באתלטיקו גויאניינסה מהליגה השלישית. בשתי עונותיו בגואיאנינסה, ז'יל היה שותף למסע העלייה של הקבוצה שבתוך שנתיים העפילה לליגת העל הברזילאית.

במהלך עונת 2009 קבוצת אנשי עסקים בשם "אפארסידה" המזוהה עם קבוצת קרוזיירו רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 250 אלף אירו. ב-1 באוגוסט 2009 חתם בקרוזיירו, עימה הגיע לגמר גביע הליברטדורס באותה עונה.

ב-20 באוגוסט 2011 חתם בואלנסיין מליגת העל הצרפתית ל-3 שנים תמורת 3 מיליון אירו. ב-10 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד אז'אקסיו.

בינואר 2013 חזר לברזיל כאשר חתם בקורינתיאנס ל-4 שנים. ב-23 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד פונטה פרטה במסגרת אליפות סאו פאולו בכדורגל עימה גם זכה בתואר בסיום העונה ובנוסף גם בגביע רקופה סודאמריקנה. ב-26 בפברואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד קומרסיאל.

ב-20 בינואר 2015 חתם בשאנדונג לוננג מליגת העל הסינית תמורת 10 מיליון אירו ומשכורת של 1.5 מיליון דולר. ב-3 ביולי 2019 חזר לקורינתיאנס וחתם עד לסוף העונה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-19 באוגוסט 2014 זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל לקראת משחקי הידידות נגד קולומביה ואקוודור. ב-11 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל בניצחון 0-2 נגד ארגנטינה. ב-14 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

ז'יל השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2016 בה שיחק 3 משחקים.

תארים
-----

אתלטיקו גויאניינסה
* הליגה השלישית בברזיל: 2008

קרוזיירו
* אליפות מינאס ז'ראיס: 2009

קורינתיאנס
* קמפאונטו פאוליסטה: 2013
* גביע רקופה סודאמריקנה: 2013
* ליגת העל הברזילאית: 2015

תארים אישיים
* נבחרת העונה בליגת העל הברזילאית: 2014, 2015
* נבחרת העונה בקמפאונטו פאוליסטה: 2014, 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'יל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ברזיל – קופה אמריקה 2016** |
| --- |
| 1 אליסון • 
2 אלבס • 
3 מירנדה • 
4 ז'יל • 
5 קאסמירו • 
6 פיליפה לואיס • 
7 גנסו • 
8 אליאס • 
9 ז'ונאס • 
10 לוקאס לימה • 
11 ברבוסה • 
12 דייגו אלבס •
13 מרקיניוס • 
14 קאיו •
15 פאביניו •
16 דוגלאס סנטוס •
17 ואלאס •
18 רנאטו אוגוסטו •
19 ויליאן •
20 לוקאס •
21 האלק •
22 קוטיניו •
23 מרסלו גרוהה •
מאמן: דונגה | ברזילברזיל |
**ישראל עמידן** (**וָטֶנשטיין**; 9 באפריל 1921 – 30 באוגוסט 1968) היה כנר ומורה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ישראל בן דוד וטנשטיין נולד בטרנסילבניה שברומניה בשנת 1921, וכעבור שנים ספורות עלה לארץ ישראל. בני משפחתו התיישבו במושב כפר גדעון, שעם מייסדיו נמנו. עמידן היה תלמידם של צבי הפטל, הכנר הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, יוסף קמינסקי ועדן פרטוש. לאחר סיום לימודיו יצא לארצות הברית, להשתלמות בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, שם למד גם מוזיקולוגיה. הוא ניגן בתזמורת הקאמרית רמת גן והיה הנגן הראשי של תזמורת האופרה הישראלית.

עמידן לימד באקדמיה למוזיקה בתל אביב. בין הנודעים בתלמידיו: הכנר יאיר קלס והוויולן עתר ארד. בשנת 1952 יצא לבלגיה לשם עבודה במחקרו בשיטות נגינה בכינור, להמלצת מורו ומנהל האקדמיה למוזיקה בתל אביב, עדן פרטוש. באמצע שנות ה-50 השתתף בקורסי קיץ לנגינה בתזמורת באקדמיית הקיץ בזלצבורג אצל המנצח הקרואטי לוברו פון מאטאצ'יץ'.

בנוסף, לימד במדרשת אורנים, שם ריכז את מחלקת הכינור. ספריית התווים הגדולה שלו הועברה ממדרשת אורנים למרכז המוזיקה בבית האמנויות שבקיבוץ מזרע.

בשנת 1965 יצא ספרו "צעדים למתחילים, 50 שירים עבריים בעיבוד לכינור" במכון למוסיקה ישראלית.
המכון למוסיקה ישראלית הוציא גם את "מדריך לחמש הפוזיציות הראשונות של הכינור" של עמידן.

ישראל עמידן נפטר בחיפה ב-1968, בגיל 47. הוטמן בבית העלמין הדרום בחולון.

אחיו הצעיר, נפתלי עמידן (1926–2007), היה מנהל המוסד לבטיחות ולגיהות בשנים 1966–1981.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישראל עמידן: דפים ממחברות של עמידן וכן דפים המציגים תצלומי משפחה ותכתובת אישית

הערות שוליים
------------

1. ↑  the University of Minnesota School of Music website (אוחזר בתאריך 2 בספטמבר 2011) (באנגלית); עתר ארד באתר "הבמה".
2. ↑  מכתב של עדן פרטוש
3. ↑  תעודה מאקדמיית הקיץ של זלצבורג יולי-אוגוסט 1957.
4. ↑  סיכום קונצרט לזכרו של ישראל עמידן ז"ל - מחלקת כלי הקשת בבית האמנויות עמק יזרעאל בקיבוץ מזרע, 5 ביוני 2002 (מתוך קובץ מסמכים באתר של ישראל עמידן).
5. ↑  Israeli Music Institute-Library retrieved Retrieved 2011-09-02
6. ↑  ישראל עמידן, **מדריך לכינור לפוזיציות I-V**, מכון למוסיקה ישראלית, 1975.
7. ↑  יהודה כהן, **נעימי זמירות ישראל**, תל אביב: עם עובד, תש"ן 1990, עמ' 375.
8. ↑  מודעת אבל, דבר, 2 בספטמבר 1968; לזכר נפתלי עמידן, באתר המוסד לבטיחות ולגיהות, 26 ביוני 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007408586605171
* ISNI: 0000 0000 3683 2002
* LCCN: n2004053645
* NTA: 30424354X
* VIAF: 73246458
* WorldCat: lccn-n2004053645

 |
**חופמי אדמדם-חזה** (שם מדעי: *Charadrius modestus*) הוא מין של עוף מים ממשפחת החופמיים החי באמריקה הדרומית סמוך לחופים של ארגנטינה, צ'ילה, ברזיל, אורוגוואי ומצוי גם באיי פוקלנד.
תפוצתו בטבע היא "ללא חשש" לפי הרשימה האדומה של IUCN.

תיאור
-----

אורך החופמי 19 עד 22 ס"מ ומשקלו 71 עד 94 גרם בקירוב. הוא בעל פנים אפורות עם פס לבן מעל העיניים, גרון אפור ומצח כתום והחזה אדמדם עם פס שחור עבה תחתיו. הבטן והחזה לבנים והרגליים ארוכות ודקות עם קרומי שחייה. הנקבות דומות במראם לזכרים אך דהויות יותר, כשפרטים שאינם מתרבים בעלי חזה חום-חיוור במקום אדמדם.

תפוצת החופמי היא לאורך החופים ובקרקעות פתוחות באיי פוקלנד, ארגנטינה, אורוגוואי, דרום-מזרח ברזיל ובצ'ילה ופרטים הגיעו גם לפרו ופרגוואי.

במשך עונת הרבייה הוא מצוי בשטחי עשבים מוריקים ובביצות וחופי אגמים יבשתיים. שאר הזמן הוא מצוי בפנים היבשת או בסביבות חופים סלעיים, שטחי בוץ, ביצות ונחלים. רוב האוכלוסיות אינן נודדות, למעט כשהחורפים קשים מאוד באזורים הדרומיים של התפוצה.

החופמי ניזון הן על הקרקע והן במים עם מקורו והוא מחפש חסרי חוליות קטנים כמו חרקים, זחלים ורכיכות וגם מאצות. לעיתים הוא נראהבלהקות של 30 פרטים או יותר, אך לרוב מצוי בזוג או בקבוצות קטנות.

עונת הרבייה שלו היא בעיקר באוקטובר ונובמבר, כשבאיי פוקלנד היא חלה בספטמבר. הקן שלו מוחבא על הקרקע בשטח פתוח והנקבה מטילה 2 ביצים ולעיתים נדירות 3. שני ההורים שומרים על הביצים. כאשר טורף מתקרב לקן הם יכולים לפצוח בחיקוי של כנף פצועה המפתה את הטורף להשאיר את הקן בטוח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופמי אדמדם-חזה** בוויקישיתוף
* חופמי אדמדם-חזה, באתר ITIS (באנגלית)
* חופמי אדמדם-חזה, באתר NCBI (באנגלית)
* חופמי אדמדם-חזה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חופמי אדמדם-חזה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חופמי אדמדם-חזה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופמי אדמדם-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אמנית ביצתית** (שם מדעי: *Amanita ovoidea*) היא פטריית בסיסה בצבע לבן בסוג אמנית הנפוץ ברחבי אירופה, בעיקר בחורש ים תיכוני בדרום אירופה וגם בארץ ישראל. הפטרייה משגשגת הודות ליחסי הגומלין עם מיני עצים נשירים ומחטניים וניתן למצאה בדרך כלל תחת עצי אלון וערמון וביערות אורן. קוטר הכיפה הבשרנית של פטרייה בוגרת יכול להגיע עד 30 ס"מ, הגודל הרגיל הוא כ-15 ס"מ.

הכיפה, הנבגים וה"רגל" לבנים, כאשר הרגל גלילית, מרכזית, זקופה, עבה ובעלת מרקם מחוספס. הפטרייה מופיעה החל מסוף נובמבר (אם גשום) ועד סוף ינואר. בראשית צמיחתה מזכירה הפטרייה ביצת תרנגולת, הן בצבע והן בגודל ומכאן שמה. צורת הביצה היא למעשה הכיפה העוטפת את בסיס הרגל. בהמשך התפתחותה, נפרדת הכיפה והרגל מתחילה להתפתח.

הפטרייה טובה למאכל, אך דומה מאוד לפטריות הרעילות *Amanita virosa* ו-*Amanita proxima* והיו מקרי הרעלה עקב טעות בזיהוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנית ביצתית** בוויקישיתוף
* אמנית ביצתית, באתר NCBI (באנגלית)
* אמנית ביצתית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אמנית ביצתית, באתר GBIF (באנגלית)
* אמנית ביצתית, אתר הפטריות העברי-רוסי
* אמנית ביצתית, "פרחים, פרפרים וכל מיני"
* תיאור באתר פטריות האמנית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפטרייה הרעילה דמתה לאכילה - בן 58 אושפז, ישראל היום, 27 בדצמבר 2012
**הר הגעש קלבוקו** (בספרדית: **volcán Calbuco**, "מים כחולים" בשפת המפוצ'ה) הוא הר געש שכבתי בדרום צ'ילה, השוכן דרומית מזרחית לאגם יאנקיווה וצפונית מערבית לאגם צ'אפו (Lago Chapo), במחוז לוס לאגוס. הר הגעש והאזור סביבו הם חלק משמורת הטבע השמורה הלאומית יאנקיווה (Reserva nacional Llanquihue).

תיאור
-----

הר הגעש קלבוקו שייך לחגורה הגעשית הדרומית של האנדים, ויחד עם הר הגעש השכן אוסורנו הם בין הרי הגעש הפעילים ביותר באנדים של דרום צ'ילה. ההר משתרע מצפון מערב לדרום מזרח, גובהו 2,003 מטרים. בפסגתו יש לוע ברוחב שבין 400 ל-500 מטרים. המדרון הדרומי של ההר הוא בתחומי העיר פוארטו מונט והמדרון הצפוני בתחומי פוארטו ורס (Puerto Varas). ההר שוכן כ-30 קילומטרים ממרכזי אוכלוסייה עיקריים. המבנה הטופוגרפי מגן על הערים פוארטו מונט ופוארטו ורס, והסכנה המוחשית מהתפרצות געשית היא לעיירה אנסנדה (Ensenada), בקצה המזרחי של אגם יאנקיווה, צפונית לקלבוקו.

היווצרות הר הגעש מתוארכת בין שלהי הפליסטוקן להולוקן והייתה תהליך מורכב שכלל התמוטטות של ההר בסוף הפליסטוקן וגלישת סלעים בנפח של 3 קילומטרים מעוקבים שהגיעו עד האגם. הר הגעש הוא אנדזיטי המאופיין בהתפרצויות געשיות מתפוצצות שבהן הלבה מכילה בדרך כלל 55% עד 60% צורן דו-חמצני.

היסטוריה של התפרצויות
---------------------

קלבוקו התפרץ תכופות במהלך ההולוקן. מאז 1837 הוא התפרץ לפחות עשר פעמים. ההתפרצות האחרונה התרחשה ב-22 באפריל 2015, אחרי הפסקה של למעלה מ-40 שנים. ההתפרצות שקדמה לה הייתה ב-1972.

אחת ההתפרצויות ההיסטוריות הגדולות ביותר התרחשה בשנים 1894-1893. התפרצויות עזות העיפו פצצות געשיות בקוטר של 30 סנטימטרים למרחק של 88 קילומטרים מהלוע, ויצרו להארים חמים גדולים. התפרצות זו יצרה כיפת לבה בלוע. התפרצויות עזות אירעו באפריל 1917, והן גרמו להרחבת מתחם כיפת הלבה בלוע שבפסגה וליצירת להארים חמים. התפרצות מתפוצצת קצרה נוספת התחוללה בינואר 1929 וכללה זרם פירוקלסטי וזרימת לבה. התפרצות גדולה של קלבוקו ב-1961 שילחה עמוד אפר לגובה שבין 12 ל-15 קילומטרים. ויצרה זרמים פירוקלסטיים שהתפזרו בעיקר לדרום מזרח וזרמי לבה. התפרצה קטנה קצרה במשך 4 שעות התחוללה ב-26 באוגוסט 1972. ב-12 באוגוסט 1996 אובחנה פעילות פומרולות משמעותית בלוע הראשי.

התפרצות קלבוקו ב-22 באפריל 2015 גרמה ביטולים של טיסות ופינוי 1,500 תושבים בקוטר של 20 קילומטרים סביב ההר. דווח על זרימת לבה לאגם צ'אפו באותו יום, ועל אפר שנשר על העיר הסמוכה פוארטו מונט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלבוקו** בוויקישיתוף
* Calbuco תמונות והסברים מאתר Global Volcanism Program
* התפרצות הר הגעש צובעת את צ'ילה באפור, באתר הארץ, 27 באפריל 2015

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Calbuco
2. ↑  כך על פי אתר GVP, מקורות אחרים נוקטים ב-2,015
3. ↑  Calbuco Volcano and minor eruptive centers distributed along the Liquiñe-Ofqui Fault Zone, Chile (41°–42° S): contrasting origin of andesitic and basaltic magma in the Southern Volcanic Zone of the Andes
4. ↑  Evacuation as Calbuco volcano erupts in Chile

  

עמוד האפר מתנשא מעל קלבוקו בהתפרצות של 22 באפריל 2015. צולם מפוארטו ורס
**עודד המאירי** (נולד בשנת 1955) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים, ראש עיריית צפת העשירי בין השנים 2001–2003.

ביוגרפיה
--------

המאירי נולד בשנת 1955 לנעים ושושנה המאירי והוא דור שביעי בצפת. אביו היה פעיל בית"ר וממפקדיה והיה גם מפקד באצ"ל בצפת בתקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל. לפני הקריירה הפוליטית, המאירי היה איש עסקים, יזם וקבלן בנייה. בשנת 2016 הוטל עליו עונש מאסר בפועל של שמונה חודשים בגין עבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים שבהן הודה בשנת 2006 (ולאחר מכך חזר בו). המאירי הוא מנכ"ל חברת בנייה מאז שנות השמונים והוא עומד בראשה עד היום.

קריירה פוליטית
--------------

ע"פ כתב האישום שהוגש נגדו, בספטמבר 1998 נפגשו מאיר ביטון, המאירי וראש הממשלה ויו"ר הליכוד דאז, בנימין נתניהו. נושא הפגישה היה קידום עניינו הפוליטיים של המאירי. בפגישה סוכם כי שאיפתם תהייה להציב את המאירי בתפקיד בעירייה המשפיע ומחליט בענייני תכנון ובנייה בצפת.

בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בנובמבר 1998 המאירי הוצב במקום השני ברשימת הליכוד למועצת העיר צפת. הרשימה קיבלה שני מנדטים והמאירי נבחר לכהן כחבר מועצה. לאחר הבחירות מונה על ידי ראש העיר הנבחר, יוסף עוז לסגן ומ"מ ראש העיר והממונה על תחומי התשתיות והתיירות. במסגרת סיכום בין עוז והמאירי, סוכם שבמרץ 2001 המאירי ימונה לראשות העיר. ואכן כך קרה והמאירי מונה לראשות העיר וליו"ר הוועדה לתכנון ובנייה של עיריית צפת, וזאת מבלי לחשוף את עניינו האישיים בחברת הבנייה שהוא מנהל. בבחירות בשנת 2003 הפסיד בסיבוב השני לישי מימון מהמפד"ל, ורשימת הליכוד בראשותו קיבלה 2 מנדטים. בבחירות 2008 התמודד ברשימה עצמאית בשם "צפת אחת" וגם התמודד מטעמה על ראשות העיר. המאירי הפסיד בבחירות לראשות העיר ורשימתו לא עברה את אחוז החסימה. מאז לא חזר לפוליטיקה.

פלילים
------

בינואר 2016 הורשע בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים לאחר משפט ארוך שהתנהל במשך כ-14 שנים ועסקת טיעון שהמאירי חתם עליה ולאחר מכן חזר בו. המאירי נידון לשמונה חודשי מאסר בפועל, קנס של 150,000 ש"ח (או 50 ימי מאסר בפועל תמורתו) ו-10 חודשי מאסר על תנאי למשך 3 שנים. המאירי ערער לבית המשפט המחוזי וביולי אותה שנה קוצצו חודשיים ממאסרו. המאירי גם ערער לבית המשפט העליון אך ערעורו שם נדחה. המאירי שוחרר לאחר שישה חודשי מאסר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמונה חודשי מאסר בפועל לראש העיר צפת לשעבר, באתר צפת.נט, ‏2016-01-21
2. ↑  קוצר מאסרו של ראש עיריית צפת לשעבר, באתר צפת.נט, ‏2016-07-05
**היינריך החמישי הבלונדי** (1216 – 24 בדצמבר 1281), שנקרא **הגדול**, היה הרוזן של ארלון מ-1226 ועד מותו, אדון ליני מ-1240 ועד מותו, רוזן לוקסמבורג ולה רוש מ-1247 ועד מותו, ומרקיז נאמור בין 1256 ל-1264 בתור **אנרי השלישי**.

ביוגרפיה
--------

היינריך נולד ב-1216 והיה בנם ויורשו של ולראן השלישי, דוכס לימבורג ושל ארמסינדה, רוזנת לוקסמבורג. 

בשנת 1226, בעקבות מות אביו ולראן השלישי, ירש היינריך את רוזנות ארלון.

בשנת 1240 התחתן הנרי עם מרגרט,  בתם של אנרי השני, רוזן באר ופיליפה מדרו. נישואיו של היינריך למרגרט הביאו לו את ליני-אן-בארואה כנדוניה שלה,  אם כי, לפי סעיף בחוזה הנישואין, היא נשארה תחת השליטה הפיאודלית של רוזנות באר. בזלזול לכך, היינריך נשבע אמונים בשנת 1256 לתאובלד השני, מלך נווארה בתפקידו של האחרון כרוזן שמפאן. גיסו של היינריך תאובלד השני, רוזן באר ניצל את הסכסוך שהתחולל אז בין פרידריך השלישי, דוכס לורן והבישופים של מץ. היינריך החמישי היה לצידו של הדוכס ולכן תאובלד לקח את הצד של הבישוף. היינריך נלכד בקרב ב-Preny ב-14 בספטמבר 1266.  ב-8 בספטמבר 1268, לואי התשיעי, מלך צרפת ברר בין שני הרוזנים והיינריך שוחרר וחזר לשלוט בליני, אך תחת שליטה של באר. 

היינריך ירש את לוקסמבורג ואת לה רוש לאחר מותה של אמו, ארמסינדה, בשנת 1247.  בשנת 1256, תפס היינריך את נאמור בזמן שהמרקיז השולט, בולדווין השני, היה גם קיסר בקונסטנטינופול. בולדווין מכר את זכויותיו בנאמור לגי, רוזן פלנדריה, אשר כבש את המרקיזות מאת היינריך. שני הצדדים ערכו שלום וגי התחתן עם בתו של היינריך, איזבל.

לאחר שקיבל 15,000 ליברות מהאפיפיור, הצטרף הנרי לאדוארד מאנגליה במסע הצלב התשיעי.  הוא חזר עם שומריו הנותרים לאחר שהצלבנים השיגו שביתת נשק עם הסולטנות הממלוכית.

משפחתו
------

מנישואיו עם מרגרט מבאר היו לו הילדים הבאים:

* היינריך השישי (נפטר ב-1288), רוזן לוקסמבורג
* ולראן הראשון (נפטר ב-1288), רוזן ליני ורוסי. הוא המייסד של מה שהפך לענף הצרפתי של בית לוקסמבורג, מה שנקרא בית לוקסמבורג-ליני.
* איזבל (1247–1298), התחתנה עם גי דה דאמפייר, רוזן פלנדריה
* פיליפה (1252–1311), התחתנה עם יוהאן השני, רוזן הולנד
* מרגריט (שליטת מאכרן), חיה ב-1302
* פליסיטאס
* ז'אן (מתה ב-1310), אם מנזר קליירפונטין

היו לו גם לפחות שני בנים לא חוקיים,  כולל:

* היינריך, ממזר מלוקסמבורג (נפטר ב-1288),  נישא לאיזבל מהופליז, יורשת הופליז.
* בולדווין

כל בניו נספו בקרב וורינגן ב-1288.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינריך החמישי, רוזן לוקסמבורג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Gade 1951, p. 96.
2. ↑  Gade 1951, p. 98.
3. ↑  Gade 1951, p. 99.
4. ↑  Jackson-Laufer 1999, p. 139.
5. 1 2  Gade 1951, p. 100.
6. 1 2 3 4  Gade 1951, p. 102.
7. ↑  Verbruggen 2002, p. 8.
8. ↑  Arblaster 2012, p. 81.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124958524
* ISNI: 0000 0000 8499 1702
* SUDOC: 074709062
* VIAF: 122608413
* WorldCat: viaf-122608413

 |
**ציפור גן עדן** או **סטרליציה** (שם מדעי: *Strelitzia),* הוא סוג במשפחה Strelitziaceae. שני מינים בסוג זה: סטריליציית המלכה (*Sterilizia reginae*) וסטרליציית ניקולאי (*Sterilizia nicolai*) נפוצים בתור פרחי נוי בגינות נוי ובבתים. הצמח גדל בטבע בדרום אפריקה. הפרחים שלו נחשבים להדורים במיוחד.

פרחי הסטרליציה גדלים על שיח. מבנה הפרח נותן לו את שמו, עקב מראהו המזכיר ציפור. הגבעול עבה וארוך. השיחים של סטרליצית ניקולאי מגיעים לגובה של עד 10 מטר. שאר המינים בסוג קטנים יותר, ומגיעים לגובה של 2-3.5 מטר. בראש הגבעול מצוי עלה הגביע רחב המחזיק את הפרח. העלה נראה כמו "בטן" של ציפור. מהגבעול יוצאים עלים, הדומים לעלי שיח הבננה. כמו במרבית השייכים למחלקת החד-פסיגיים, הפרחים באים לרוב בכפולות של שלושה עלי כותרת, שלושה אבקנים וכדומה. במקרה של ציפור גן העדן: שלושה עלי גביע הם בצבע כחול נוטה לארגמן, ושלושה בצבע כתום (בסטרליציית המלכה) או לבן (בסטרליציית ניקולאי) - שילוב המעניק לו את מראהו המיוחד. שני עלי כותרת כחולים מחוברים ויוצרים צורה של מניפה.

השורש זקוק לאדמה בעלת ניקוז טוב ורוויה מים.

הצמח זקוק לאור שמש מלא על מנת שייצאו ממנו פרחים מלאים. בישראל הצמח גדל בכל רחבי הארץ, למעט מקומות בהם יש קרה, כמו בעמקים הפנימיים.

אזורי גידול טבעי בעולם
----------------------

אזורי גידול טבעי של השיח הם בקצה הדרומי של דרום אפריקה, במזרח אזור כף התקווה הטובה, היכן שתנאי האקלים מתאימים לו: גשום לאורך כל השנה ואקלים חמים-נוח, וכן באי מדגסקר ובאמריקה הדרומית, בשפך נהר האמזונאס. דרום אפריקה היא גם המקור לפקעות, מהן מגדלים שיחים במשתלות תחת בקרה מתמדת של טמפרטורה ותאורה.

מכירותיו בארצות הברית נאמדות במיליון זרים. הפרח נפוץ ברחבי העיר לוס אנג'לס עד שהפך לסימן היכר של העיר.

סטרליציית המלכה וסטרליציית ניקולאי
----------------------------------

בארץ מגדלים לגינות נוי את המינים סטרליציית המלכה ואת סטרליציית ניקולאי, המכונה גם ציפור גן עדן הלבנה הגדולה, ציפור גן עדן בננה, סטרליצייה ענקית ועוד. הפרחים של סטרליציית ניקולאי גדולים בהרבה מפרחי סטרליציית המלכה, רובם בצבע לבן ומיעוטם בצבע כחול.

פרח של סטרליציית ניקולאי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ציפור גן עדן** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Strelitzia** |

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סטרליציית ניקולאי** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Strelitzia** |

* ציפור גן עדן, באתר ITIS (באנגלית)
* ציפור גן עדן, באתר NCBI (באנגלית)
* ציפור גן עדן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ציפור גן עדן, באתר Tropicos (באנגלית)
* ציפור גן עדן, באתר GBIF (באנגלית)
* ציפור גן עדן, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Strelitzia reginae, באתר PlantZAfrica (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564132205171
* LCCN: sh2008006473

 |
**דוד פישלוב** (נולד ב-1 ביוני 1954) הוא פרופסור אמריטוס לספרות באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בישראל לנחום וגיסיה פישלוב. למד בבית הספר היסודי "פרדס" ברמת גן ובתיכון בליך ברמת חן. היה חניך ומדריך בתנועת השומר הצעיר ברמת גן, במסגרתה הצטרף לגרעין הנח"ל 'רשף' לקיבוץ מגן.

לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, שם סיים תואר ראשון ושני ושימש כאסיסטנט בחוג לספרות כללית, את עבודת הדוקטורט בנושא METAPHORS OF GENRE כתב בהדרכתו של פרופסור רוברט (אורי) אלטר והגיש באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

עם שובו מארצות הברית החל ללמד בחוג לספרות כללית והשוואתית באוניברסיטה העברית ואף נבחר לעמוד בראשו בשנים 1999–2001. כמו כן כיהן כמרצה אורח בחוג לתורת הספרות באוניברסיטת תל אביב, פרופסור אורח בחוג לשפות ותרבויות המזרח הקרוב באוניברסיטת שיקגו, פרופסור חבר אורח בחוג לשפות ותרבויות המזרח התיכון ואסיה באוניברסיטת קולומביה ולימד בבית הספר לתלמידי חו"ל באוניברסיטה העברית בירושלים.

פישלוב פרסם עשרות מחקרים, ספרים ומאמרים. הוא פרסם ביקורת ספרים בידיעות אחרונות ובשנות ה-80 השתתף באופן קבוע ב'משא', המוסף הספרותי של העיתון דבר.

פישלוב זכה במענק ללימודי מחקר בארצות הברית מטעם קרן חינוך ארצות הברית ישראל, מלגת נשיא האוניברסיטה לעבודת דוקטור באוניברסיטת ברקלי, קליפורניה, מענק ללימודי מחקר באנגליה מטעם המועצה הבריטית ועוד. ספרו 'מחלפות שמשון' זכה בפרס ע"ש יעקב בהט לספר עיון לשנת תשנ"ח.

חיים אישיים
-----------

פישלוב מתגורר כיום בתל אביב, גרוש, אב לשניים.

ספריו
-----

* **Metaphors of Genere** - **The role of analogies in genere theory**, Penn State Press, Universitu Park, 1993
* **כמטר שמים - עיונים בדימוי הפואטי**, הוצאת מאגנס, תשנ"ו
* **מחלפות שמשון - גלגולי דמותו של שמשון המקראי**, הוצאת ספרים של אוניברסיטת חיפה, 2000
* **Dialogues with/and Great Books: The Dynamics of Canon Formation**, Sussex Academic Press, 2010
* **כנפי ביאליק - מעמדו הקנוני ודיאלוגים עם יצירתו**, הוצאת כרמל, 2023

מהספרים להם הוסיף אחרית דבר
---------------------------

* ג'ונתן סוויפט, מבחר כתבים, תרגום: משה זינגר ויצחק קומם, הוצאת כרמל, 1993.
* דניאל דפו, **מול פלנדרס**, תרגום: סיגל אדלר, הוצאת כרמל, 2004.
* דניאל דפו, **רובינזון קרוזו**, תרגום: סיגל אדלר, הוצאת כרמל, 2006.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הבית של דוד פישלוב באתר האוניברסיטה העברית
* מאמרי דוד פישלוב באתר נתן אלתרמן
* אתר למנויים בלבד רונן טל, שום רפורמה לא תערער את מעמדו של ביאליק כמשורר הלאומי, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2023
* על הספר Dialogues with/and Great Books: The Dynamics of Canon Formation בהוצאת הספרים
* דוד פישלוב, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308232405171
* GND: 1073925323
* ISNI: 0000 0001 2280 9458
* LCCN: n90691786
* NTA: 160564514
* ORCID: 0000-0001-5756-6599
* SUDOC: 148343538
* VIAF: 64092494
* WorldCat: lccn-n90691786

 |
**יוסף בן-דוד** (19 באוגוסט 1920 – 12 בינואר 1986, ב' בשבט ה'תשמ"ו) היה סוציולוג שעסק בחקר הסוציולוגיה של החינוך והמדע.

ביוגרפיה
--------

בן-דוד נולד בשם יוסף גרוס, בגיור שבהונגריה, והתחנך בצעירותו בחדר ובבית ספר קתולי מקומי. בשנת 1939 סיים את לימודיו התיכוניים, למד בישיבה והוכשר כדפס בבית המלאכה של אביו דוד. בשנת 1941 עלה לארץ ישראל והחל בלימודי כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. כעבור סמסטר אחד הצטרף ליחידה בצבא הבריטי שיועדה לשירות באירופה, ושירת בה עד 1945. לאחר מכן החל בלימודי היסטוריה באוניברסיטה העברית, ועבד עם נוער במצוקה בשכונות העיר העתיקה. בשנת 1947 נשלח לאנגליה מטעם ממשלת המנדט להכשרה בבית הספר לכלכלה של לונדון כקצין מבחן בעבודה סוציאלית.

בשנת 1949 חזר לישראל, החל לעבוד במשרד הסעד, ובשנת 1951 הצטרף לשמואל נח אייזנשטדט, יעקב כ"ץ ויונינה גרבר-טלמון בייסוד המחלקה לסוציולוגיה של האוניברסיטה העברית. עבודתו האקדמית הושפעה מהאסכולה הפונקציונליסטית ומאדוארד שילס. ראשית מחקריו עסקו בתנועות נוער, ובהמשך עסקו בניתוח המבנה החברתי של שלושה מקצועות חופשיים בישראל: עורכי דין, מורים ורופאים. בשנת 1955 סיים בן-דוד לימודי דוקטורט בהנחיית פרופסור אייזנשטדט. במהלך השנים הוא פעל כעמית מחקר במכון ללימודים מתקדמים שבפרינסטון (משנת 1976), כחבר בסגל אוניברסיטת שיקגו לחינוך ולסוציולוגיה (משנת 1977), וכן כחבר במועצה האמריקאית לחינוך (משנת 1973).

פעילותו בחקר המדע הייתה מהראשונות לשלב ניתוח מוסדי בהתבוננות על עולם המדע ורבים מכתביו עסקו במבנה האקדמיה ובהשפעת הסביבה האקדמית במדינות שונות על צמיחתן של דיסציפלינות חדשות. בספרו "The Scientist's Role in Society" נותחו באופן השוואתי מקורות האתוס המדעי של מדינות שונות. בין טענותיו על האקדמיה בישראל מצוי חששו מהעדר התפתחותה של יצירתיות מדעית בשל העדר אמצעי מימון במדינות קטנות.

בשנים 1970–1973 כיהן כנשיא האגודה הסוציולוגית הישראלית. בשנת 1981 נבחר בן-דוד לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וזכה בפרס רוטשילד למדעי החברה.

ב-12 בינואר 1986 בן דוד הלך לעולמו, בן 65 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף בן-דוד (סוציולוג) באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוקטור לפילוסופיה, חרות, 2 במאי 1957
2. ↑  המצבה ומקום הקבר של יוסף צבי בן דוד, באתר "פרויקט גלעד"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258573205171
* BIBSYS: 90095827
* BnF: cb121934996 (data)
* CiNii: DA00965539
* GND: 121852474
* ISNI: 0000 0001 0859 7807
* LCCN: n50007675
* NDL: 00432847
* NKC: xx0038972
* NLA: 35017224
* NLK: KAC2018N8893
* NTA: 068607385
* RERO: 02-A002988907
* SUDOC: 03054050X
* VIAF: 108662520
* WorldCat: lccn-n50007675

 |
שדה קנבוס בצרפת
גבעול וסיבים של קנבוס
חבל קנבוס
**קַנַּבּוֹס** (באנגלית: **הֶמְפְּ**) הוא שם נפוץ למגוון זנים לא פסיכואקטיביים של קנאביס סאטיבה המגודלים שלא למטרות הפקת הסם. באיחוד האירופי ובקנדה ניתן לקבל אישור לגידול קנבוס לצורכי תעשייה. בארצות הברית דורש החוק היתר מטעם המנהל לאכיפת הסמים שקשה לקבלו. התוצר העיקרי של הקנבוס הוא סיבים המשמשים למגוון יישומים בתעשייה. כיום משמש הקנבוס גם כתוסף מזון בריאות פופולרי. החלבון הזמין בזרעי קנבוס - המפ נחשב החלבון הכי עשיר בטבע והכי מאוזן. עשיר יותר מעוף, בשר, דגים, מוצרי חלב ואף זרעים ואגוזים.

הקנבוס הוא זן של קנאביס סאטיבה תת-מין סאטיבה המכיל כמות נמוכה במיוחד של THC (הקנאבינואיד העיקרי בקנאביס), וככלל לא ניתן להשתמש בו למטרות משכרות. בקנאביס סאטיבה תת-מין אינדיקה[דרושה הבהרה] לא משתמשים בגלל שאיכות סיבו נמוכה. בוטניקאים מסוימים חולקים על המיון הזה ואנליזה גנטית נוספת נדרשת על מנת להגיע לקונצנזוס.

הקנבוס נחשב לגידול חקלאי שדרישותיו מינימליות. הוא צורך מעט מים, אפשר לגדלו כמעט בכל אקלים ובדרך כלל אינו מצריך שימוש בחומרי הדברה. מומחים מעריכים כי ממרכיביו השונים (זרעים וסיבים מהגבעול) ניתן לייצר כ-25,000 מוצרים שונים, ביניהם מוצרי מזון כגון שמן קנאביס, חומרי בנייה, תרופות, דלק, חומרי איטום, חלקים לרכב (כגון מילוי לדלתות), פלסטיק, מוצרי קוסמטיקה, נייר, טקסטיל ועוד.

ההיסטוריה של הקנבוס מתחילה כנראה בסין, שם החלו להשתמש בו בתעשיית הטקסטיל כמה אלפי שנים לפני הספירה. ידוע כי גם בארץ ישראל נעשה בו שימוש לאורך אלפי שנים, והוא מוזכר כבר במשנה. חשיבותו של הקנבוס כגידול חקלאי הלכה והתעצמה ועד סוף המאה ה-19 כבר ידעו בעולם לייצר ממנו כמה אלפי מוצרים, כולל בדים, שמן לתאורה, נייר, מוצרי קוסמטיקה, מזון ועוד. לארצות הברית הגיע הקנבוס יחד עם המתיישבים הראשונים מאירופה והיה לאחד הגידולים הפופולריים ביותר. תומאס ג'פרסון וג'ורג' וושינגטון גידלו אותו והדגל האמריקאי הראשון נתפר מבד קנבוס (בשנת 1775). בתקופה מסוימת איפשרו השלטונות אפילו לשלם מיסים בקנבוס. הנייר עליו נכתב המסמך המקורי של הצהרת העצמאות האמריקאית היה עשוי קנבוס.

בשנת 1937 הוצא הקנבוס מחוץ לחוק בארצות הברית. בישראל אחראית על התחום הרפואי של הקנבוס יחידת היק''ר במשרד הבריאות.

ראו גם
------

* קנאביס
* קנאביס סאטיבה

לקריאה נוספת
------------

* ג'ק הרר, **The Emperor Wears No Clothes**, על ההיסטוריה והעתיד של ההמפ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנבוס** בוויקישיתוף
* בטון קנבוס (המפ) - חומר הבנייה החזק בעולם - קנאביס - מגזין עם כיוון
* קנאביס, מריחואנה, חשיש, פוליטיקה ומה שביניהם - קנאביס - מגזין עם כיוון
* האתר של ראש תנועת ההמפ, ג'ק הרר
* רז גודלניק, המפ. לא מה שחשבתם, באתר nrg‏, 24 בדצמבר 2009
* קנאביוגרפיה- מגדיר זנים ישראלי העשוי 100% המפ-

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת כלאים, פרק ט', משנה ז'. כמו כן, ראו תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף י"ח, עמוד ב', בתוספות ד"ה ואמא.
**פר סחורס** (בהולנדית: **Perr Schuurs**; נולד ב-26 בנובמבר 1999 בנוישטאדט שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת טורינו.

קריירת מועדונים
---------------

סחורס גדל במחלקת הנוער של פורטונה סיטארד. בעונה וחצי הראשונות שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך סחורס 41 הופעות ליגה בליגת המשנה ההולנדית, בהן הבקיע שבעה שערים. בעונת 2017/2018, כשהוא בן 17, מונה לקפטן הקבוצה.

בחודש ינואר 2018 חתם סחורס באייאקס מליגת העל ההולנדית, והושאל בחזרה לפורטונה סיטארד עד לתום עונת 2017/2018. במשך תקופת ההשאלה הוא ערך 16 הופעות ליגה נוספות במדי פורטונה סיטארד, והבקיע שלושה שערים.

לקראת עונת 2018/2019 חזר סחורס לאייאקס, ובעונתו הראשונה במועדון שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. ב-26 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 0–7 על HVV טה ורבה במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי. ב-7 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בניצחון 0–5 על א.ז. אלקמאר במסגרת המחזור השמיני בליגה. זו הייתה הופעתו היחידה בליגת העל ההולנדית בעונה זו, בה זכתה אייאקס באליפות הולנד ובגביע ההולנדי.

ב-27 ביולי 2019 שיחק סחורס 90 דקות בניצחון 0–2 על פ.ס.וו. איינדהובן במסגרת מגן יוהאן קרויף. ב-14 בספטמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בניצחון 1–4 על הירנפיין במסגרת המחזור השישי לעונת 2019/2020. ב-5 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 4-4 נגד צ'לסי במסגרת שלב הבתים של המפעל לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך סחורס בעונה זו עשר הופעות ליגה והבקיע שער אחד, והוסיף שתי הופעות בליגת האלופות והופעה אחת בגביע ההולנדי.

בעונת 2020/2021, בה זכתה אייאקס פעם נוספת באליפות הולנד, זכה סחורס לדקות משחק משמעותיות יותר, וערך 27 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד. בגביע ההולנדי, בו זכתה גם כן קבוצתו, הוא ערך ארבע הופעות, כולל הופעה בניצחון 1–2 על ויטסה ארנהם בגמר. בליגת האלופות, בה הודחה אייאקס כבר בשלב הבתים, שיחק סחורס בכל ששת משחקי שלב הבתים.

ב-18 באוגוסט 2022 חתם בטורינו.

קריירה בינלאומית
----------------

סחורס זומן לראשונה לסגל נבחרת הולנד לקראת משחקי ליגת האומות 2020/2021 נגד נבחרות פולין ואיטליה בחודש ספטמבר 2020, אך לא שיחק במשחקים אלו.

הוא היה חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך חמש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שני שערים.

תארים
-----

אייאקס
* אליפות הולנד (3): 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022
* הגביע ההולנדי (2): 2018/2019, 2020/2021
* מגן יוהאן קרויף (1): 2019

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  L1SPRT: Perr Schuurs is 17 jaar en nu al aanvoerder van een profteam באתר L1 (בהולנדית)
2. ↑  Perr Schuurs van Fortuna Sittard naar Ajax באתר NH Nieuws, ‏ 7 בדצמבר 2017 (בהולנדית)
3. ↑  ORANJESELECTIE VOOR DUELS MET POLEN EN ITALIË BESTAAT UIT 23 SPELERS באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית, 28 באוגוסט 2020 (בהולנדית)
**מצליח ונוביק** (בעבר **מורנוביק**, **נוביקסון**, **דקלוינסון** ו**דקלסגל**) היא תוכנית אקטואליה שבועית שמוגשת על ידי עקיבא נוביק ורינה מצליח ומשודרת בכאן ב'. התוכנית עוסקת בענייני פוליטיקה ואקטואליה. היא כוללת ראיונות עם אישים בולטים בתחומים חדשותיים וחברתיים.

עד ינואר 2019 שודרה בתחנת גלי צה"ל. עד דצמבר 2019 הגישו את התוכנית ירון דקל ועמית סגל, ולאחר מכן ירון דקל וחיים לוינסון. לאחר יציאתו של דקל לשליחות בקנדה, החליף אותו בתפקיד עקיבא נוביק ושונה שם התוכנית ל"נוביקסון", עד אשר לוינסון עזב את התוכנית ביוני 2022. בספטמבר 2022 הצטרפה אליו טלי מורנו אך מספר חודשים אחרי הצטרפותה חזרה רינה מצליח (שהגישה ביחד עם נוביק מיוני עד ספטמבר אותה שנה).

היסטוריה
--------

### דקלסגל

התוכנית החלה את שידוריה בשנת 2015 בתחנת גלי צה"ל בימי חמישי בשעות 9–11 בבוקר בהגשת ירון דקל ועמית סגל תחת השם **דקלסגל**. לפני עלייתה שודרה במשבצת השידור שלה התוכנית מה בוער. אות הפתיחה לתוכנית הוא השיר "How Gee" של הבלאק מאשין. התוכנית כוללת את הפינה "שיחה בהפתעה" ובה נערכת שיחה עם מרואיין, כאשר מגישי התוכנית אינם יודעים את זהותו תחילה ומנסים לנחש את זהותו בתחילת הראיון. בשל מתכונת זו הם גם אינם נערכים לראיון מראש. בפינה "אדם מן היישוב" מראיינים דקל וסגל אדם לא מוכר העוסק במקצוע "רגיל" כגון דייג או נהג אוטובוס, ומראיינים אותו אודות מקצועו.

דקל החל להגיש את התוכנית בעת שהיה מפקד גלי צה"ל, והוא המשיך להגישה גם לאחר סיום תפקידו.

בתחילת פברואר 2019 בעקבות מעברו של דקל להגשת השבוע בכאן 11 של כאן, התוכנית עברה להיות משודרת בכאן ב' בימי חמישי בין השעות 8–10 בבוקר.

### שינויים בצמד המגישים

בסוף דצמבר 2019 הודיע עמית סגל בסוף השידור שהוא יפסיק להגיש את התוכנית עקב עומס עבודה. בינואר 2020 נודע כי חיים לוינסון יחליף את סגל בהגשת התוכנית. לאור השינוי שונה גם שם התוכנית ל**דקלוינסון**.

בספטמבר 2021 עזב דקל את הגשת התוכנית לאחר יציאה לשליחות בקנדה מטעם הסוכנות היהודית, וחיים לוינסון החל להגיש את התוכנית יחד העיתונאי עקיבא נוביק. לאור השינוי שונה גם שם התוכנית ל**נוביקסון**.

ביוני 2022 לוינסון סיים את תפקידו, לאחר שהגיש 99 תוכניות. לאחר עזיבתו התכנית הוגשה על ידי עקיבא נוביק ורינה מצליח עד ספטמבר 2022. לאור השינוי שונה גם שם התוכנית ל**נוביק ומצליח**.

בספטמבר 2022 עקיבא נוביק החל להגיש את התוכנית יחד טלי מורנו. לאור השינוי שונה גם שם התוכנית ל**מורנוביק**. 

באותה שנה, הוחלט כי מצליח תגיש את התוכנית באופן קבוע לצד עקיבא נוביק במקומה של טלי מורנו שתגיש את מהדורת שבע בימים שהיא מגישה את חדשות הערב. לאור השינוי, שונה גם שם התוכנית ל**מצליח ונוביק**.

קישורים חיצוניים
----------------

* מצליח ונוביק, ברשת החברתית טוויטר
* דקלוינסון באתר כאן רשת ב'
* ארכיון דקל סגל באתר גלי צה"ל
* ארכיון דקל סגל באתר כאן

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד אברהם‏, גלי צה"ל: עמית סגל וירון דקל יגישו תכנית משותפת, יעל דן תקוצר לשעה, באתר וואלה!‏, 14 באפריל 2015
2. ↑  איתי שטרן, ירון דקל יגיש את מהדורת שישי בכאן 11, "דקל סגל" עוברת מגל"צ לרשת ב', באתר הארץ, 4 בפברואר 2019
3. ↑  תכנית הרדיו של עמית סגל וירון דקל עוברת לבית חדש, באתר "סרוגים", 4 בפברואר 2019
4. ↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏עמית סגל עוזב את "דקלסגל": "נאלץ לפרוש עקב עומס בלתי נסבל", באתר גלובס, 26 בדצמבר 2019
5. ↑  אברהם בלוך, ‏זה האיש שיחליף את עמית סגל בתוכנית 'דקלסגל', באתר "סרוגים", 8 בינואר 2020
6. ↑  חיים לוינסון נפרד: הזדמנות להרגיש עמית סגל, באתר "סרוגים", 6 ביוני 2022
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבעל חיים. אם התכוונתם לכפר הערבי בגליל, ראו איקרית.

**אָקָרִיּוֹת** (שם מדעי: Acari) היא קבוצת פרוקי-רגליים קטנים המשתייכים למחלקת העכבישנים. תועדו כ-48,200 סוגים של אקריות.
הדיסציפלינה המדעית החוקרת את האקריות והקרציות נקראת אקרולוגיה (Acarology).

במצע קרקעי האקריות מעדיפות ריכוז אורגני גבוה ולחות, שם הן מעורבות בפעילות של פרוק וערבוב חומרים אורגניים.

ישנן 6 סדרות של אקריות שונות:

* Opilioacariformes
* Holothyrida
* קרציות (Ixodida)
* Mesostigmata
* Trombidiformes - בה דמודקס
* Sarcoptiformes - בה קרדית אבק הבית

אקולוגיה
--------

אקריות הן מהמגוונות והמוצלחות ביותר מבין חסרי החוליות. הן נמצאות במגוון עשיר במיוחד של בתי גידול, ובשל גודלן הקטן (רובן בסדר גודל מיקרוסקופי של פחות ממילימטר) רובן חומקות מתשומת הלב של האדם.

חלק ניכר של האקריות חי בבתי גידול קרקעיים או ימיים אך ישנם סוגים רבים החיים כטפילים על צמחים, בעלי חיים ואפילו על עובש.

השלכות רפואיות
--------------

אקרית *Sarcoptes scabiei*, הגורמת לסקביאס
מרבית סוגי האקריות אינם מזיקים לבני אדם, אך ישנם כאלה העלולים ליצור מושבות על גוף האדם, לפעול כוקטור פתוגני של הפצת גורמי זיהום ולגרום למחלות כתוצאה מכך, וכן לעורר אלרגיה או להגביר אותה.

אקריות תחת העור יכולות ליצור Grain Itch, Grocer's Itch וסקביאס (גרדת). 
אקריות הדמודקס האחראיות לבעיות עור אצל כלבים וחיות בית אחרות, עשויות לגרום אצל האדם למחלת העפעפיים בלפריטיס וכן הן נמצאו קשורות למחלת העור Rosacea, אך הקשר בין הדמודקס למנגנון המחלה אינו ברור.
קרציות של כלב הבית יכולות להדביק בני אדם בקדחת הבהרות.

אקריות דוגמת קרדית האבק ידועות כגורם מפיץ של דרמטיטיס (אקזמה), קדחת השחת, ואסתמה. אקריות אלו נוטות להימצא במקומות חמים ולחים, כמו מיטות בשימוש יומיומי.

ראו גם
------

* קרציה
* אקרית אדומה
* קרדית האבק
* אקרית הוורואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקריות** בוויקישיתוף
* אקריות, באתר ITIS (באנגלית)
* אקריות, באתר NCBI (באנגלית)
* אקריות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אקריות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אקריות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד מירב מורן, עכבישה - חלופה לכימיקלים שמרססים על פירות וירקות, באתר הארץ, 26 במאי 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  אקריות במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  אחת משלוש מחלות העור הנפוצות אצל ילדים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553463905171
* BNE: XX528657
* BnF: cb119383665 (data)
* GND: 4169905-1
* LCCN: sh85102774
* NDL: 00561251
* NKC: ph116077

 |
טרפסיכורה בגן הקיץ.
טרפסיכורה בפסל רומי עתיק מהמאה ה-2 בארמיטאז'.
**טֶרָפְּסִיכוֹרָה** (יוונית: Τερψιχόρη; מילולית, עונג הריקוד) במיתולוגיה היוונית, הייתה אחת מתשע המוזות, שילדה מנמוסינה, אלת הזיכרון, לזאוס, ראש האלים. טרפסיכורה הייתה הפטרונית של המחול והשירה הדרמטית, ומאוחר יותר גם של השירה הלירית. בדרך כלל היא מתוארת ביצירות אמנות מנגנת בלירה.

לפי מספר מיתוסים, טרפסיכורה, ביחד עם אל הנהר אכלואוס, היא הורתן של הסירנות, ששירתן הענוגה משכה מלחים למותם. מסורות מסוימות מייחסות לה גם את לידת המוזיקאי לינוס, בנו של האל אפולו, אך אחרות קובעות שלינוס הוא בנה של המוזה קאליופה או של המוזה אוראניה.

משמה של טרפסיכורה נגזרה המילה האנגלית **Terpsichorean**, שמשמעותה - ריקודי, שמתקשר לריקוד.

האסטרואיד 81 Terpsichore (אנ') שהתגלה על ידי וילהלם טמפל (Wilhelm Tempel) בספטמבר 1864 נקרא על שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרפסיכורה** בוויקישיתוף
* טרפסיכורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "(81) Terpsichore". *Dictionary of Minor Planet Names*. Springer, Berlin, Heidelberg. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7\_82. ISBN 978-3-540-29925-7.

| **תשע המוזות מיתולוגיה יוונית** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוטרפה • קאליופה • קליאו • אראטו
מלפומנה • פוליהימניה • טרפסיכורה • תאליה • אוראניה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15068951d (data)
* GND: 124538584
* SUDOC: 240624521
* VIAF: 46064223
* WorldCat: lccn-n97863640

 |
**פנפלורידול** (בלועזית: **Penfluridol**), ידוע גם בשמות המסחריים **Semap, Micefal, Longoperidol, Acemap** הוא תרופה אנטיפסיכוטית מן הדור הראשון של תכשירים נוגדי פסיכוזה, תרופה אנטיפסיכוטית פומית ראשונה בעלת פעלה ממושכת (long-acting) הודות לתכונותיו הליפופיליות. הוא חומר ממשפחת הדיפנילבוטילפיפרידינים. נתגלה על ידי חברת יאנסן פרמסאוטיקל (Janssen Pharmaceutica) בשנת 1968. לפנפלורידול, הקרוב במבנהו לתרופות דיפנילבוטילפיפרידינים אחרות כמו פימוזיד (Imap) ופלוספירילן, יש בהפרשתו מחצית חיים ארוכה ביותר וההשפעה שלו נמשכת ימים רבים אחרי מנה פומית אחת. חוזקו האנטיפסיכוטי דומה לזה של הלופרידול או של הפימוזיד.
הוא סדטיבי בצורה קלה, אך עלול בדומה לתכשירים אנטיפסיכוטיים אחרים מן הדור הראשון לגרום לתופעות לוואי אקסטרפירמידליות כמו אקתיסיה, דיסקינזיה ופסאודו-פרקינסוניזם. פנפלורידול מומלץ כטיפול אנטיפסיכוטי של חולי סכיזופרניה ממושכת והפרעות פסיכוטיות דומות. הודות להשפעתו ארוכת הטווח, הוא ניתן תכופות במינון של טבלייה אחת, שתיים או שלוש בשבוע. סקירה משנת 2006 בדקה את השימוש בפנפלורידול בסכיזופרניה.

פרמקודינמיקה - מנגנון פעולה
---------------------------

פנפלורידול חוסם את הקולטן בתר-סינפטי לדופמין במערכת הדופמינרגית המזולימבית ואינו מאיץ את שיעור המחזור של הדופמין. מעכב שחרורם של הורמונים היפותלמיים וביתרת המוח.

פרמקוקינטיקה
------------

בדרך פומית המולקולה נספגת בקלות במערכת העיכול. היא מגיעה לשיא הריכוז בפלזמה שעתיים אחרי הבליעה. היא עוברת מטבוליזציה של מעבר ראשון במעי ובכבד, תהליכים של דה-אלקילציה. ההפרשה נעשית דרך הצואה (בה ניתן למדוד את המטבוליט תוצר ה- N-אלקילציה) ובשתן.
מחצית החיים של ההפרשה היא בין 66–120 שעות.

שימוש קליני
-----------

התרופה משמשת בהפרעות פסיכוטיות עם מחשבות שווא או הזיות, כולל בטיפול אחזקתי-מונע בסכיזופרניה. מכיוון שההיענות בטיפול התרופתי הקבוע היא חיונית במצבים אלה, ההשפעה הממושכת של פנפלורידול יכולה לעזור מאוד במקרים של מטופלים שאינם רוצים טיפול תרופתי יומיומי או טיפול בזריקות לטיפול ארוך טווח.

תופעות לוואי
------------

במהלך הטיפול ניתן לראות סוגים שונים של תופעות לוואי, כמו עם תרופות נוירולפטיות, בעיקר מן הדור הראשון.

* הפרעות נוירולוגיות כמו הרגעת יתר (סדאציה) או ישנוניות, דיסקינזיות מוקדמות (טורטיקוליס - כיווץ שרירי הצוואר), משבר אוקולוגירי, טריסמוס, הפרעות חוץ פירמידליות (היפרטוניה, היוקינזיה, אקינזיה, או היפרקינזיה כמו רעד, תנועות דמויי-מחולית (קוראיפורמיים), אטטוזיס, המיבליזם, טיקים, דיסקינזיה מאוחרת.
* הפרעות אנדוקריניות ומטבוליות: אין אונות, הפרעה בזקפה, פריגידיות, אמנוראה, גלקטוראה, גינקומסטיה, היפרפרולקטינמיה וגליקוזוריה.
* הפרעות קשורות למערכת העיכול - חוסר תיאבון, ריור (סיאלוראה), דיספפסיה, בחילות, הקאות, שלשולים
* אסתניה, תת-לחץ דם, טכיקרדיה, פלפטציות, פריחה עורית.
* גם פנפלורידול, כמו תרופות רבות אחרות, יכול לגרום לתסמונת נוירולפטית ממארת המתאפיינת בחום גבוה, נוקשות שרירים, חוסר יציבות אוטונומית - דופק ולחץ דם בלתי יציבים ואי-ספיקת כליות

בחשד הכי קטן של תסמונת ממארת יש צורך בהפסקה מידית של הטיפול ותמיכת בפונקציות החיוניות.

לקריאה נוספת
------------

* Ranjan Bhattacharyya et al - *Resurgence of Penfluridol: Merits and Demerits*, Eastern Journal of Psychiatry, Januray-June 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנפלורידול** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  R Bhattacharyya et al 2015 עמ' 23
**קוקייה חיוורת** (שם מדעי: ***Cacomantis pallidus***) היא מין עוף ממשפחת הקוקייתיים החיה בטבע באוסטרליה וסביבותיה ולעיתים מצפינה לטימור וגינאה החדשה. המין תואר ב-1801 בידי החוקר ג'ון לאת'אם.

קוקייה זו מגיעה לאורך של 28 עד 33 ס"מ בקירוב והיא בעלת נוצות אפורות-ורדרדות עם מקור כהה וחזק, עיניים זהובות ופס כהה לאורך הלחיים. הצוואר, החזה והבטן לבנים, הכנפיים והזנב ארוכים וחומים עם נקודות מסורטטות לבנות לאורכם והרגליים שחורות ובדומה לנקרים הם בעלי פיצול של 2 אצבעות קדימה ו-2 הפונות אחורה. קוקייה זו דומה מאוד למין קוקייה מזרחית, אך שונה ממנה ואינה שייכת לסוג קוקייה.

הקוקייה מצויה לאורך צפון אוסטרליה, גינאה החדשה וטימור ביערות, סבכים ובין מנגרובים אך גם סביב שטחים חקלאיים ועף עירוניים, לרוב במקומות פתוחים בהם היא יכולה לשחר מזון ביעילות. היא פעילת יום המחפשת חרקים שונים ובמיוחד להוטה על זחלי פרפראים שונים, אפילו בעלי שערות צורבות.

בדומה לקוקיות רבות היא טפילה על עופות אחרים בעת הרבייה והיא מטילה את ביציה בין יולי לדצמבר כשהקוקייה מנסה להערים על הפונדקאי, להפיל את ביציו ולהטיל ביצה בקינו לפני שתתגלה, מה שיגרום לביצה להידחות ולהיזרק. הקוקייה ידועה בהיטפלות למעל 100 מיני ציפורי שיר שונות כשרובם הגדול שייכים למשפחת הדבשניים, אדומי-חזה אוסטרליים ולזנבני מניפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוקייה חיוורת** בוויקישיתוף
* קוקייה חיוורת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* קוקייה חיוורת, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

* 
*
**Having Fun with Elvis on Stage** הוא אלבום הופעה של אלביס פרסלי אשר יצא ב-1974. האלבום יוצא דופן מבין תקליטיו של פרסלי בכך שאינו כולל אף שיר או קטע מוזיקלי כלשהו, ומורכב כולו מקטעי דיבור שהוקלטו במעברים בין שירי הופעותיו. האלבום נחשב לגרוע ביותר של פרסלי, ובין הגרועים בכלל. כך לדוגמה, מבקרי המוזיקה ג'ימי גוטרמן ואוון אודונל הציבו את האלבום במקום הראשון בספרם "אלבומי הרוק אנד רול הגרועים בכל הזמנים" מ-1991 (וזאת על אף העובדה כי זהו אינו אלבום רוק אנד רול).
האתר Allmusic העניק לאלבום כוכב אחד וכתב - "יש האומרים כי האלבום אינו ניתן לשמיעה לחלוטין, אך למעשה הוא גרוע מזה; האזנה לו דומה לצפייה בתאונת דרכים המתרחשת בקרקס ומשאירה את הצופה מבועת ומבולבל מכדי להפנות את המבט".

רקע
---

"קולונל" טום פארקר, מנהלו האישי של פרסלי, היה מעוניין להוציא אלבום שיימכר למעריצים בהופעות, לצד חולצות ופריטי אספנות אחרים. לרוע מזלו, החוזה של פרסלי עם חברת התקליטים RCA הבהיר כי זכויות היוצרים של כל שיריו שייכות באופן בלעדי לחברה. פארקר, שהיה מעוניין באלבום שיניב רווחים לו עצמו, מצא פרצה בחוזה וגילה כי זכויות היוצרים של **דיבוריו** של פרסלי אינם שייכים לאיש. לפיכך, אסף וחיבר יחדיו 37 דקות של קטעי מעבר בהם פרסלי מציג את השירים לפני ביצועם, מתבדח עם הקהל ומרבה למלמל "...Well" ("ובכן...") באינטונציות שונות.

האלבום נמכר בתחילה רק בהופעות, כמתוכנן, אך לאחר מכן הופץ לקהל הרחב ושווק על ידי RCA כאלבום הופעה לגיטימי לכל דבר, דבר שגרם לאלביס לרתוח מזעם כיוון שמצא את האלבום מביך ביותר. לאור תגובתו, האלבום ירד מהמדפים במהלך 1975 אך חזר אליהם זמן קצר לאחר מותו, שנתיים מאוחר יותר.

למרות הביקורות הגרועות ותוכנו הלא שגרתי של האלבום, הוא הצליח להגיע למקום ה-130 במצעד האלבומים של בילבורד.

ראו גם
------

* השאגס

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Having Fun with Elvis on Stage באתר MusicBrainz
* Discogs Having Fun with Elvis on Stage באתר Discogs
* AllMusic Having Fun with Elvis on Stage באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביקורת האלבום באתר Allmusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: d154acf9-86fb-3b03-ad9e-b8bbbb41d111

 |
**תיירי גייל** (באנגלית: **Thierry Gale**; נולד ב-1 במאי 2002 בברידג'טאון שבברבדוס) הוא כדורגלן ברבדוסי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת דילה גורי מליגת העל הגאורגית ובנבחרת ברבדוס.

קריירת מועדונים
---------------

בשנת 2018 הצטרף גייל למחלקת הנוער של בודפשט הונבד. הוא ערך 17 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל ההונגרית, בהן הבקיע שער אחד.

ב-2 ביולי 2022 חתם גייל בדילה גורי מליגת העל הגאורגית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-25 במרץ 2018 ערך גייל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברבדוס, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ברמודה במשחק ידידות. ב-5 בספטמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-0 על נבחרת סנט מרטין במסגרת ליגת האומות של CONCACAF 2019/2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  National footballer Thierry Gale moves to Georgia באתר Loop News, ‏ 2 ביולי 2022 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"תיירי גייל"**.