**בית היתומות של חברת עזרה** היה בית יתומות עברי מודרני בירושלים בתחילת המאה ה-20.

רקע
---

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, כאשר חלק ניכר מתושבי ירושלים סבלו מעוני, החולי והתמותה ממחלות היו נפוצים ומספר האלמנות והמשפחות מרובות הילדים היה רב, כבר פעלו כמה בתי יתומים בעיר. אולם אלו התקיימו בדוחק ולכן, למרות הצורך, לא הוקם בית יתומות בעיר. בשנת 1903 ניסה יעקב אהרן לאפינער לגייס כספים להקמת בית יתומות בירושלים ולאחר זמן לא רב הוקם בית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן.

שנים ראשונות
------------

בשנת 1904, בעקבות פרעות קישינב, קבלו בבית היתומים הפרנקפורטי בירושלים תרומה של 40,000 מארק לצורך הקמת בית יתומות בירושלים. בית היתומות הוקם בשנת תרס"ו, כך שבתחילת 1907 כבר היו בירושלים שני בתי יתומות, האחד של היישוב הישן שקלט המוני בנות, והשני של חברת עזרה בניהול הגברת כהן שקלט מספר מוגבל של בנות והשקיע יותר בהכשרתן. בית היתומות קיבל תמיכות מחברת עזרה של יהודי גרמניה ובהשתדלותה גם מהחברה "לעזרת היהודים הרוסיים". כן קיבל בית היתומות כסף מהועד הפועל הציוני.

בפברואר 1909 הוא תואר:

"לא הרגשתי את עצמי במוסד. משפחה גדולה לפני. שתי צעירות - אמהות, ולהן ילדות בנות (30). והיחס הרך החם! יחס האמהות לבנותיהן והאחיות הקטנות ביניהן!"
בתחילת 1909 עבר בית היתומות בשכירות "לבנין חדש ויפה, הדומה מאוד לארמון קטן" ברחוב אתיופיה, מול ביתו של אליעזר בן-יהודה. בית היתומות נוהל על ידי אסתר כהן, אשתו של אפרים כהן-רייס, והוא התנהל לגמרי בעברית. באוקטובר 1909 כתב בן יהודה בעיתונו דברי שבח על המוסד שהתנהל בעברית. במוסד התחנכו בנות בגילאי 3-12.

בשנת 1911 הוא תואר:

"החינוך הוא אורתודוקסי לגמרי בנוסח פרנקפורט, אבל גם לאומי על פי השיטה המודרנית. הילדות לומדות כל משך זמן חנוכן בבית הספר לבנות של עזרה.
בשנת 1911 בקשו מנהלי בית היתומות להעביר אותו לאחת המושבות כדי שהיתומות תלמדנה להיות אכרות.

מלחמת השפות
-----------

באוקטובר 1913, בעקבות מלחמת השפות, פתחו הבנות בבית היתומות בשביתה וסירבו ללכת לבית הספר של חברת עזרה, אותו עזבו מוריהן. בעקבות זאת הוצאו חלק מהבנות מהמוסד והועברו למוסד שהקימו המורים השובתים. בעיתונות פורסמו תלונות על אכזריות כלפי הבנות השובתות ותמיכה בהן, וכנגדן מכתבי תמיכה במנהלת. לאחר אחת ההפגנות למען השפה העברית הגיעו המפגינים אל מול בית היתומות להביע סולידריות עם השובתות.

בשנות ה-20
----------

לאחר תקופה של אי פעילות, נפתח בית היתומות מחדש בשנת 1924.

בשנת 1929 נסגר בית היתומות וחניכותיו הועברו לבית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אל המתנדבים בעם, חבצלת, 21 בדצמבר 1903
2. ↑  בבית היתומות הכללי בירושלים, הצופה, 11 באוגוסט 1937
3. ↑  לקורות ההשכלה בארץ ישראל, הצפירה, 24 ביוני 1904
4. ↑  מכתב מארץ ישראל, המצפה, 15 בפברואר 1907
5. ↑  עוד הישוב הישן וחחדש, השקפה, 28 במאי 1907  
מכתבים להעורך, השקפה, 14 ביוני 1907
6. ↑  השוו: השר יעקב שיף בירושלם, השקפה, 4 במרץ 1908 ל-ירושלם, חבצלת, 6 במרץ 1908
7. ↑  פעולות חברת עזרה אשר ליהודי אשכנז בשנת 1908, העולם, 17 באוגוסט 1909
8. 1 2  יהושע ברזילי, על מוסדי ירושלים, העולם, 23 באוקטובר 1911
9. ↑  מודעות קטנות, הצבי, 5 בפברואר 1909
10. ↑  בתי היתומים, הצפירה, 6 בדצמבר 1910
11. ↑  בית ספר לנגינה שולמית ירושלים, החרות, 5 בדצמבר 1913
12. ↑  בית היתומות, הצבי, 7 ביולי 1909
13. ↑  שני מוסדות, הצבי, 15 באוקטובר 1909
14. ↑  התחרות בין המושבות, הצבי, 16 באוקטובר 1911
15. ↑  נשים אכרות, הצבי, 29 בינואר 1913
16. ↑  רחבות, הפועל הצעיר, 18 ביולי 1913
17. ↑  מאת מרכז אגודת המורים בארץ ישראל, הזמן, 8 בפברואר 1914
18. ↑  אכזריות מקודשת לשם השפה, מוריה, 31 ביולי 1914
19. ↑  מכתבים מירושלים, הצפירה, 8 בינואר 1914  
המצב בירושלים, הצפירה, 25 בינואר 1914
20. ↑  רשפים, החרות, 17 בדצמבר 1913
21. ↑  תודה וברכה, מוריה, 21 בדצמבר 1913
22. ↑  אספה בת אלפי איש בבית יבנה, החרות, 15 בדצמבר 1913
23. ↑  בית היתומות עזרה, דואר היום, 8 באוגוסט 1924
24. ↑  לבנין בית היתומות עזרה, דואר היום, 20 באוגוסט 1924
25. ↑  סגירת בית יתומות עזרה, דואר היום, 3 בינואר 1930