recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שונטל ליין** (באנגלית: **Shontelle Layne**, נולדה ב-4 באוקטובר 1985) ידועה יותר בשם הבמה שלה **שונטל** היא זמרת ויוצרת מברבדוס.

קריירה
------

### 2008–2009: אלבום בכורה

ב-18 במרץ 2007 יצא השיר "Roll It", שיתוף פעולה של שונטל וריהאנה. בתחילת 2008 החלה שונטל לעבוד על אלבום הבכורה שלה. הסינגל הראשון מהאלבום היה "T-Shirt" שיצא ב-15 ביולי 2008 והגיע למקום הראשון במצעד ה-R&B בממלכה המאוחדת. אלבום הבכורה של שונטל נקרא "**Shontelligence**" ויצא ב-18 בנובמבר, האלבום הגיע למקום ה-24 במצעד הבילבורד עם מכירות של למעלה מחמישים אלף עותקים בארצות הברית. הסינגל השני מהאלבום היה שיתוף פעולה עם הזמר אקון בשיר "Stuck with Each Other" אשר יצא ב-10 בפברואר 2009. השיר זכה להצלחה ואף יצאה לו גרסת רמיקס והוא נכלל מאוחר יותר בפסקול הסרט וידויים של שופהוליק.

בתחילת 2009 השתתפה שונטל בתור מופע חימום בסיבובי הופעות של הניו קידס און דה בלוק ושל ביונסה נואלס. ב-9 ביוני יצא השיר "Battle Cry" אשר היה הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום.

### 2009–2010: אלבום שני

הסינגל הראשון מהאלבום היה "Impossible". השיר זכה להצלחה רבה, הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי וזכה למעמד פלטינה בארצות הברית עם מכירות של למעלה ממיליון עותקים. בדצמבר 2012 ביצע מתמודד העונה התשיעית של תוכנית הכישרונות האקס פקטור, ג'יימס ארתור, גרסת כיסוי לשיר של שונטל ומכר למעלה ממיליון עותקים לגרסתו לשיר. ב-31 באוגוסט יצא הסינגל השני מהאלבום אשר היה "Perfect Nightmare". אלבומה השני של שונטל נקרא "**No Gravity**" ויצא ב-21 בספטמבר 2010. בעבודה על האלבום היו שותפים אומנים כמו The-Dream וברונו מארס. הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה "Say Hello to Goodbye" אשר יצא ב-15 במרץ 2011. בסוף 2010 כתבה שונטל את השיר "Man Down" אשר נכלל באלבומה החמישי של הזמרת ריהאנה.

### 2011–הווה: אלבום שלישי

ביולי 2011 חשפה שונטל פרטים על אלבומה השלישי וגילתה כי עזבה את חברת ההקלטות מוטאון ועברה ליוניברסל ריפבליק רקורדס. אלבומה השלישי היה אמור לצאת בתחילת 2013 אך בגלל בעיות טכניות לא יצא עדיין.

בשנת 2013 פורסם הסינגל "Don't Call Me" בה היא התארחה לצד הראפרים ראקים וDMX. בשנת 2016 פורסם הסינגל "Count On Me", שירו של טוני נורוויל.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2008: *Shontelligence*
* 2010: *No Gravity*

הופעות
------

### מופעי חימום

* 2009: *I Am... World Tour*
* 2010: *To the Sky Tour*
* 2010–2011: *Jason Derulo World Tour*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שונטל** בוויקישיתוף
* שונטל, ברשת החברתית פייסבוק
* שונטל, ברשת החברתית טוויטר
* שונטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שונטל, באתר אייטונס (באנגלית)
* שונטל, באתר ספוטיפיי
* שונטל, באתר AllMusic (באנגלית)
* שונטל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* שונטל, באתר דיזר
* שונטל, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* שונטל, באתר Discogs (באנגלית)
* שונטל, באתר Songkick (באנגלית)
* שונטל, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135477212
* ISNI: 0000 0003 7192 3905
* MusicBrainz: cfb2b49e-a921-4171-b089-853d9fc16d2c
* VIAF: 80209654
* WorldCat: viaf-80209654

 |
**החזר השקעה** (הידוע גם בקיצור האנגלי **ROI**‏ - Return on Investment או כ-**ROR**‏ - Rate of Return) הוא מדד כלכלי להערכת הכדאיות של פעולה הכרוכה בהשקעת כסף, זמן או משאבים אחרים. על ידי השוואת כמות ההכנסה המתקבלת ביחס לעלות ההשקעה, המדד משמש גם להשוואה בין חלופות ההשקעה השונות העומדות בפני ארגון.

חישוב המדד מתבצע באמצעות חישוב הרווח מההשקעה חלקי עלותה. 

הן הרווח והן העלות אינם בהכרח נתונים ריאלים, כגון כסף - לדוגמה הרווח מההשקעה יכול להתבטא גם בנאמנות לקוחות או חיזוק תדמית המותג, אשר לעיתים קשה לכמת במונחי הון. עם זאת, לצורך חישוב החזר ההשקעה מקובל לקבוע ערכים ריאלים גם לאלמנטים מופשטים שכאלה, כאשר הם מהווים חלק מההשקעה או מהרווח.

המדד משקף את רווחיות ההשקעה ומסייע לבחון את קצב ההתקדמות למול יעדים, מתחרים או השווקים. המדד נמצא בשימוש עסקים רבים והפך לכלי נפוץ בכלכלה המערבית.

נהוג לבחון את החזר ההשקעה כאשר מתכננים להשקיע בפרויקטים כגון: 

* פיתוח מוצר;
* חדירה לשווקים חדשים (בחירה בין מנועי צמיחה);
* רכישת קווי ייצור.

חישוב ה-ROI
-----------

הדרך הבסיסית והנפוצה ביותר לחישוב ROI היא באמצעות הנוסחה {(הכנסה - הוצאה)\ הוצאה}.

לדוגמה: במידה ורכישה של פס ייצור בעלות של 100 ₪ תיצור הכנסה של 125 ₪ אזי נקבל: ROI = 0.25.

בחינת השקעה אלטרנטיבית
----------------------

מקובל לבחון את כדאיות הפרויקט בהשוואה לאלטרנטיבה: האם: ROI > R? 

כאשר ערך ה ROI גדול מערך הריבית האלטרנטיבית (עלות ההון) אזי הפרויקט כדאי. 

תוצאות אפשריות הן: כדאי (+), אדישות (0) או הפסד (-).

במילים אחרות, תנאי הכרחי לכדאיות הפרויקט הוא תשואה חיובית; אך תנאי נוסף הכרחי אשר יתמוך בביצוע הפרויקט הוא כאשר החזר ההשקעה של הפרויקט יהיה גבוה מאלטרנטיבת ההשקעה.

ראו גם
------

* שיעור תשואה פנימי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **החזר השקעה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4049628-4

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנימפה במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו אקו.

אכו, ציור מאת ניקולא פוסן
**אכו** (ביוונית עתיקה: **Ηχώ**) הייתה נימפה במיתולוגיה היוונית שקולה היה כה אהוב עליה עד כי לא חדלה מלדבר. הגרסה הנודעת ביותר של סיפורה היא דווקא הגרסה הרומאית, כפי שסופרה על ידי אובידיוס. 

תפקידה של אכו היה להעסיק את הרה, אשתו של זאוס, בדיבורים כדי שלא תתפוס את בעלה בשעת ניאופיו עם חברותיה הנימפות. כאשר גילתה זאת הרה, היא קיללה אותה שהיא רק תוכל לחזור על דברי אחרים ולעולם לא תוכל לדבר כרצונה (מכאן באה המילה האנגלית להד - *Echo*).

אחר הדברים הללו, אכו התאהבה בבן האנוש יפה-התואר נרקיסוס, אך הוא היה מאוהב במראה של עצמו ולא אהב אדם אחר מלבדו. כיוון שכך, הוא דחה את חיזוריה המהוססים של אכו, והותיר אותה שבורת לב ובוכייה. אך גאוותו של נרקיסוס הייתה בעוכריו: מסופר שיום אחד, בשעת טיולו על יד אגם, נרקיסוס הבחין בבבואתו הנשקפת אליו מן המים, ומיד התאהב בה ולא יכול היה לנתק את מבטו ממנה, עד שמת. בכל אותו זמן, אכו לא התיקה את מבטה מאהובה, עד שגם היא מתה, ורק קולה נשאר על פני האדמה; זכר ועדות לאהבה נכזבת.

הגרסה היוונית של המיתוס מספרת כי אכו הייתה נימפה שהצטיינה בשירה, בנגינה ובמחול. רבים התאהבו בה, אך היא בזה להם ודחתה את חיזוריהם. דבר זה הכעיס את אל הרועים פאן, שציווה על חסידיו לרצוח את אכו ולפזר את חלקי גופתה על פני ארבעה קצוות תבל. גאיה, אלת האדמה, אספה את חלקי גופתה המבותרת של אכו, וכך שימרה את קולה הערב ואת כשרונותיה של הנימפה המתה.

האסטרואיד 60 Echo (אנ') שהתגלה ב-14 בספטמבר 1860 על ידי ג'יימס פרגוסון, אסטרונום אמריקאי (אנ') נקרא על שמה.

ראו גם
------

* נימפה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אכו** בוויקישיתוף
* יעל רנן, נרקיס ואקו, מתוך: ספרות המערב - קובץ מסות.
* אכו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536842805171
* BnF: cb14500996x (data)
* GND: 121852881
* LCCN: sh89006070
* SUDOC: 078600529
* VIAF: 62415124
* WorldCat: viaf-62415124

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

פירוש נוסף ערך זה עוסק ברובע במרכז קהיר. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל מצרית, ראו א-זמאלכ.צילום אווירי של האי ג'זירה על הנילוס, במבט דרומה, ועליו רובע זמאלכ
**זמאלכ** (בערבית: **الزمالك**) הוא רובע במרכז קהיר הכולל את חלקו הצפוני של האי ג'זירה בנהר הנילוס. ברובע למעלה מ-1.8 מיליון תושבים נכון לשנת 2010. האי ג'זירה מחובר בשלושה גשרים לכל אחת משתי גדות הנהר, ממזרח וממערב לאי. הרובע ידע לאורך שנותיו שלבים שונים של התפתחות שהושפעו מן המצב הכלכלי והמדיני בקהיר ואשר הובילו לצפיפות אוכלוסין בחלקים מן האי, אשר צמצמו את השטחים הירוקים ברובע. רצועה ירוקה רחבה החוצה את האי, מפרידה בין שתי השכונות עליו.

רובע זמאלכ, לצד הרבעים מעדי, מוהנדסין, הליופוליס וגרדן סיטי, הוא אחד מרבעי המגורים היוקרתיים בקהיר. שדרות הרובע השקטות, לאורכן בנייני דירות מן המאה ה-19 ווילות הופכים רובע זה לאחד הנחשקים בעיר ולאתר מגורים מועדף על אזרחים זרים רבים המתגוררים בקהיר. ברובע מסעדות יוקרה רבות, פאבים, בתי קפה מסורתיים לצד בתי קפה אירופאים. באי אתרי תרבות רבים: גלריות אמנות ומוזיאונים, כולל המוזיאון לקרמיקה אסלאמית, בית האופרה של קהיר, ומרכז התרבות אל סאוי.

היסטוריה
--------

בימי שלטונו של אסמאעיל פאשא כונה האי בשם "הגן הבוטני" (בצרפתית: Jardin des Plantes), כיוון שהיה עליו ריכוז גדול של צמחים אקזוטיים אשר הובאו למקום מכל רחבי תבל. אדריכל הנוף הצרפתי, דה לה שבלרי, תכנן את גני האי ואתרים למשתלות. על חופו המזרחי של האי נבנה קיוסק למען המבקרים באי והמפקחים על הפעילות בו.

בשנת 1869 הוחלף מבנה הקיוסק בארמון ג'זירה, בית קיץ שצורתו U. הארמון נבנה לאורחים שהגיעו לחגיגות פתיחת תעלת סואץ בשנת 1869. בין האורחים המכובדים ששהו בו היו קיסר אוסטריה, פרנץ יוזף הראשון, ואז'ני, אשתו של נפוליאון השלישי קיסר צרפת. בתחילת המאה ה-21 ארמון ג'זירה מהווה את חלקו העיקרי של מלון מריוט בקהיר ועל גגו פועל תיאטרון פתוח המשקיף אל נהר הנילוס.

בזמאלכ נבנו ארמונות נוספים לבני משפחת המלוכה המצרית. בשנת 1882 נבנה בזמאלכ מועדון הספורט ג'זירה.

אתרים בולטים בזמאלכ
-------------------

* מועדון הספורט ג'זירה, מועדון הספורט הוותיק במצרים.
* מגדל קהיר, נבנה בשנת 1960, הוא מבנה הבטון הגבוה במצרים.
* בית האופרה של קהיר, הושלם בשנת 1988, מן הבולטים בבתי האופרה במזרח התיכון.
* מרכז התרבות א-סאוי, נפתח בשנת 2003, אחד ממרכזי התרבות הבולטים בקהיר.
* המוזיאון לקרמיקה אסלאמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זמאלכ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537962105171
* GND: 7586128-8
* LCCN: no88006051
* VIAF: 140995528
* WorldCat (עם VIAF): 140995528

 |
**ג'וזף "ג'ואי" פיטר אוקוין** (באנגלית: **Joseph "Joey" Peter Aucoin**) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כמפקד הצי השביעי.

ביוגרפיה
--------

אוקוין סיים ב-1980 תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית בה למד במסגרת תוכנית הכשרת קצונת המילואים של צי ארצות הברית. התגייס לצי, עבר קורס טיס, הוכשר כמפעיל מערכות (RIO)‏ במטוסי F-14 טומקט ועבר הכשרה לטיסה קרבית ב"טופ גאן". 

שירת בטייסת הקרב 33 על סיפון נושאת המטוסים "אמריקה (CV-66)", שירת כמדריך טיסה בטייסת ההדרכה 101, שירת בטייסת הקרב 84 על סיפון נושאת המטוסים "נימיץ (CVN-68)" ובטייסת 41 על סיפון נושאת המטוסים "תאודור רוזוולט (CVN-71)". שימש קצין מבצעים של כנף 8 בנושאת המטוסים "תיאודור רוזוולט (CVN-71)". כאיש צוות אוויר השתתף במלחמת המפרץ. 

פיקד על טייסת 41 על סיפון נושאות המטוסים רוזוולט ו"ג'ון פ. קנדי (CV-67)". כמפקד הטייסת הוביל אותה במהלך "מבצע כוח מאוחד" לתקיפת כוחות הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה במהלך מלחמת קוסובו. על פועלו ואומץ לבו עוטר בכוכב הכסף. במלחמת עיראק לחם כסגן מפקד כנף. במאי 2003 מונה למפקד כנף 5 הקדמית שנשלחה ליפן על סיפון נושאת המטוסים "קיטי הוק (CV 63)".

בספטמבר 2009 מונה למפקד קבוצת התקיפה השלישית בראשות נושאת המטוסים "ג'ון סטניס (CVN-74)" ושירת בתפקיד עד מאי 2011. 

תפקידי המטה שלו ביבשה כללו בין השאר שירות כקצין תכנון ותקציב במטות המשולבים, ראש ענף תכנון ופיתוח, ראש ענף כלי טיס בלתי מאוישים, וסגן ראש ענף לוחמה אווירית. במאי 2013 מונה לסגן לענייני מערכות לוחמה במטה ראש המבצעים הימיים. 

בספטמבר 2015 מונה למפקד הצי השביעי של ארצות הברית. בעקבות שורה של תאונות מבצעיות בצי, בהם התנגשות המשחתת פיצג'רלד באוניית מכולות בה נהרגו 7 מלחים והתנגשות המשחתת ג'ון ס. מקיין במכלית נפט, תקרית בה נהרגו 10 מלחים, הודח אוקוין ב-23 באוגוסט 2017 מתפקידו, חודש לפני מועד פרישתו המתוכנן.

במהלך שירותו צבר למעלה מ-4,700 שעות טיסה ו-1,300 נחיתות על נושאות מטוסים. 

אוקוין בעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד ובעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה צבאית ממכללת המלחמה של הצי. הוא נשוי ואב לשניים.

לקריאה נוספת
------------

* Robert K. Wilcox, ‏"Black Aces High: The Story of a Modern Fighter Squadron at War", הוצאת St. Martin's Press, ‏2004

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וזף אוקוין** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית
* N. Korea is biggest concern for U.S. Navy’s top commander in Asia, ‏USA Today,‏ 8 בינואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carrier Air Wing 5 Conducts Airborne Change of Command At Sea, אתר צי ארצות הברית, 12 במאי 2003
2. ↑  7th Fleet Commander Relieved Due to Loss of Confidence, אתר צי ארצות הברית, 23 באוגוסט 2017
3. ↑  UPDATED: U.S. 7th Fleet Head Vice Adm. Joseph Aucoin Removed from Command Early Following McCain Collision, ‏usni.org, ‏22 באוגוסט 2017
**מֻוחַמַּד אֶבֶן טוּגְלאק** (באורדו: **محمد بن تغلق**, בהינדי: **मुहम्मद बिन तुग़लक़**;‏ 1290 – 20 במרץ 1351) היה לסולטאן דלהי השני מבית שושלת טוגלאק, משושלות סולטנות דלהי. לאורך שלטונו ראתה הסולטנות את מפלתה העיקרית עקב מרידות רבות, התפרצות מגפת המוות השחור ועוד. רוב הכתבים על חייו מצויים בספרו של הנוסע אבן בטוטה, אשר לפיו היה טוגלאק נדיב מאוד מצד אחד ושליט אחוז טירוף מצד שני שנהג לענות את אנשי חצר המלוכה על הטעויות הקטנות ביותר.

ביוגרפיה
--------

במהלך שלטונו נראו העלאות מיסים חדות לרחבי הסולטנות, מעשה שגרר מרידות חוזרות ונשנות לאורך 20 שנות שלטונו האחרונות. הוא נודע בהעברת השלטון של האימפריה מדלהי, בירתה ההיסטורית, אל עבר אוראנגאבאד, בירת מדינת מהאראשטרה של היום, העברת הבירה מקורה בצורך לקירוב מרכז השלטון של הממלכה לדרום הודו, שם נלחם טוגלאק זמן רב במדינות הינדיות.

טוגלאק נלחם רבות נגד שושלת קאקאטיה למען יכבוש את דרום הודו וישיג השפעה מרובה על מערב האוקיינוס ההודי. עם עליית מגפת המוות השחור מעל למיליון הודים מתו עקב בצפון המדינה, נוסף עליהם היה גם מוחמד אבן טוגלאק בעצמו. בשלטונו של טוגלאק החלה נפילתה של סולטנות דלהי ממעמדה כמעצמה מרכזית.

### אישיות

לפי אבן בטוטה נכתב על הסולטאן כי:

> 
> הסולטאן שפך דם ביתר קלות, הוא נהג להעניש על טעויות קטנות וגדולות בלי כל התחשבות באדם אותו העניש, בין אם הם סופרים, מלומדים או בני אצולה. מדי יום הם הובאו אל רחבת האולם הגדול אל מול מאות אנשים בעודם נעולים, כבולים וכלואים ושם הם מעונים, מופלים ונרצחים.
> 
> 
> 
> — מסעותיו של אבן בטוטה
> 

היסטוריונים בעת המודרנית מסכימים כמעט פה אחד כי הסולטאן היה משוגע ופעל תחת הפרעה נפשית. אף על פי שהיה אדם דתי ומאמין הדוק באסלאם הסופי, טוגלאק עינה אף חכמי דת על כך שלא הסכימו אתו. לאחר העברת הבירה טוגלאק נכנס למאבק כוח באצולה ולכן קיבל כל תייר ומבקר שרק הסכים לתפקיד ממשלתי, בין התיירים הללו היה גם אבן בטוטה, אשר היה מקורב לסולטאן.

לקריאה נוספת
------------

* ספר – **מסעותיו של אבן בטוטה**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוחמד אבן טוגלאק** בוויקישיתוף
* מוחמד אבן טוגלאק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010984220305171
* GND: 119089696
* ISNI: 0000 0000 3087 7664
* LCCN: n88184152
* NTA: 123930529
* VIAF: 31094695
* WorldCat: lccn-n88184152

 |
בסילוזאורוס משוחזר
**בסילוזאורוס** (שם מדעי: ***Basilosaurus***; משמעות השם "לטאה מלכותית" למרות שמדובר ביונק) הוא סוג של לווייתן נכחד שחי בתקופת האאוקן.

מאפיינים
--------

מאובניו של יונק זה נמצאו בירדן, מצרים וצפון אפריקה, ארצות הברית, ניו זילנד וגם באי סיימור שבאנטארקטיקה (שהייתה חמימה יותר בתקופתו).

יצור זה היה שונה מאוד מהלווייתנים הראשונים, ובתחילה חשבו שמדובר במאובן של דינוזאור או של פליוזאור, ומכאן השם המדעי שנטבע לו "לטאה מלכותית". רק מאוחר יותר התברר שמדובר בלווייתן ולא בזוחל קדמוני. אורכו הגיע ל-16–18 מטרים, משקלו הגיע ל-50–60 טונות, והיה לו גוף ארוך ודמוי נחש. הזנב דמה ככל הנראה לזנבם של הלווייתנאים המודרניים - אופקי ומחולק לשתי אונות. בכפות הרגליים האחוריות היו רק שלוש אצבעות. הגפיים האחוריות יחד עם אגן הירכיים התנתקו מעמוד השדרה. יצור זה שחה כל חייו בים מבלי לעלות ליבשה.

זה היה טורף העל של הימים בימי האאוקן, והוא ניזון מיצורי ים אחרים כמו דגים ורכיכות ואף מכרישים. נמצאו סימני נשיכה של בסילוזאורוס על גור של דורודון. כמו כן ייתכן שהוא ניזון מנבלות.

הבסילוזאורוס הוא המאובן הלאומי של אלבמה וגם של מיסיסיפי, לצידו של הזיגוריזה.

בתרבות
------

* לוויתן זה הופיע בסדרה ללכת עם חיות שם נראית נקבה שצדה פרטים צעירים של דורודון.
* בנוסף הוא מופיע בסדרות פלאווורלד ומפלצות ים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסילוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**אכילאה אלף העלה** (שם מדעי: ***Achillea millefolium***) הוא צמח השייך למשפחת המורכבים. הצמח כולל כ-200 זני משנה אשר בתוכם פרחי בר ופרחי נוי גינתיים. חלק מהזנים הם בעלי שיח וחלקם רב שנתיים. תקופת פריחת האכילאה מתחילה מיוני ונמשכת עד אוקטובר.מוצא הצמח באירופה ואסיה מבריטניה ועד הרפובליקה העממית של סין.

תיאור
-----

בפריחת הצמח נראים פרחיו ככיפה קמורה. בהיקף הכיפה קיים מעגל פרחים בעלי מבנה שטוח, ובתוכם קיימים פרחים שעליהם מאונכים ויוצרים מבנה צינורי. בתחילת תקופת רדת הגשמים מתפתחת בצמח שושנת עלים שכל אחד מהם באורך של כ-2 סנטימטרים. בתחילת האביב מאריכים גבעוליהם של האכילאות. עלי הצמח הם בצבע ירוק כהה. בישראל גדלים בר חמישה מינים של האכילאה, ועוד חמישה יובאו כפרחי נוי.

את פרחי האכילאה הקיפחת נהוג לייבש ולשומרם לנוי. שימוש נוסף הוא הפצת ריח טוב באמצעות הפרחים, בישראל מתבצע שימוש זה בעיקר באכילאה קטנת הפרחים – זן הגדל בצפון ישראל, מהרי יהודה ועד לגולן.

שימושים על פי מקורות קדומים
---------------------------

האכילאה היה ידוע בתרבויות שונות כבעל סגולות ריפוי בעיקר של פציעות. הצמח הוזכר על ידי פדניוס דיוסקורידס – רופא, פרמקולוג ובוטניקאי יווני מהמאה הראשונה לספירת הנוצרים, כצמח מרפא ששימש לטיפול בלב ובכיבים מודלקים. בימי הביניים שימש שורש הצמח בעיקר לטיפול בהכשות נחשים ובעקיצות של בעלי חיים ארסיים. השימוש בצמח לריפוי פצעי מלחמה ולעצירת דימומים היה נפוץ בקרב חיילים ולוחמים בתקופות שונות בעולם הקדום, בימי הביניים ואף בקרב שבטי האינדיאנים בצפון אמריקה ובקרב הלוחמים במלחמת האזרחים. כיום משמש שורש הצמח ברפואה העממית להקלה על כאבי רגליים, ואילו הזרעים משמשים לחליטת תה רפואי. האכילאה הריחנית משמשת בנגב את הבדואים לחיטוי פצעים וריפוי בעיות עיניים.

ראו גם
------

* אכילאה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אכילאה אלף העלה** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **אכילאה אלף העלה** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אכילאה אלף העלה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אפרים לב וזהר עמר, **סממני המרפא המסורתיים בארץ ישראל**, ירושלים, תשס"ב, עמוד 70

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539980505171
* GND: 4136881-2
* LCCN: sh2004001004

 |
**העמותה לפיתוח קהילתי עכו** היא ארגון קהילתי הפועל בעכו, עיר מגוונת של יהודים וערבים בישראל. כעיר המעורבת ביותר בישראל, עכו מהווה כסמל לדו-קיום יהודי-ערבי בישראל. בד בבד העיר טומנת בחיקה מתחים אתניים וקהילתיים.

כ-30% מתושבי העיר (כ-15,000 איש) הם אזרחים ערבים, כשהאוכלוסייה היהודית מחולקת לקבוצות שונות של עולים (במיוחד עולים מחבר המדינות).

העמותה נוסדה בשנת 1988, כתוכנית להכוונת התושבים היהודים והערבים בעיר לשירותי ילדות מוקדמת, אשר חסרו לשתי האוכלוסיות. עם חלוף הזמן ראתה העמותה לנכון להרחיב את תחום השירותים המוענק על מנת לגעת בצרכי הקהילה התורמים למתחים בעבודה עם קהילה מעורבת כמו עכו. היום העמותה מהווה מעגל של אנשי מקצוע ואזרחים פעילים עם חזון מיוחד לעיר, כגון חיזוק דו-הקיום יהודי-ערבי דרך פיתוח שותפות בשירותים, במקביל להתמודדות עם הסוגיות הגורמות לעימות.

מזכיר העמותה ומנהלה הוא ד"ר הארי פריי, יושבי ראש העמותה הם יוסי פיטוסי ותגריד סייד.

קישורים חיצוניים
----------------

* העמותה לפיתוח קהילתי עכו, ברשת החברתית פייסבוק
* העמותה לפיתוח קהילתי עכו, באתר "גיידסטאר ישראל"
* העמותה לפיתוח קהילתי עכו(הקישור אינו פעיל) באתר רשת השותפות היהודית-ערבית בישראל
* שוויון בדיור הציבורי לתושבי עכו העתיקה(הקישור אינו פעיל) באתר יוזמות קרן אברהם
באלגברה ליניארית, **וקטור עמודה** הוא מטריצה בגודל m × 1, כלומר מטריצה הבנויה מעמודה אחת שבה m איברים. 

{\displaystyle \mathbf {x} ={\begin{bmatrix}x\_{1}\\x\_{2}\\\vdots \\x\_{m}\end{bmatrix}}}
המטריצה המשוחלפת של וקטור עמודה היא וקטור שורה. 

קבוצת כל וקטורי העמודה יוצרת מרחב וקטורי שהוא המרחב הדואלי של קבוצת כל וקטורי השורה.

סימון
-----

כדי לפשט את שילובם של וקטורי עמודה בטקסט, הם נכתבים לעיתים כווקטורי שורה עם פעולת השחלוף:

{\displaystyle \mathbf {x} ={\begin{bmatrix}x\_{1}\;x\_{2}\;\dots \;x\_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}}}
או
{\displaystyle \mathbf {x} ={\begin{bmatrix}x\_{1},x\_{2},\dots ,x\_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}}}
לפישוט נוסף, יש הכותבים הן וקטורי שורה והן וקטורי עמודה בשורות, כאשר בווקטור שורה האיברים מופרדים בפסיק, ובווקטור עמודה הם מופרדים בנקודה פסיק. שיטת סימון זו נהוגה, למשל, בתוכנה MATLAB. 

|  | וקטור שורה | וקטור עמודה |
| --- | --- | --- |
| **סימון סטנדרטי** | {\displaystyle {\begin{bmatrix}x\_{1}\;x\_{2}\;\dots \;x\_{m}\end{bmatrix}}} | {\displaystyle {\begin{bmatrix}x\_{1}\\x\_{2}\\\vdots \\x\_{m}\end{bmatrix}}{\text{ or }}{\begin{bmatrix}x\_{1}\;x\_{2}\;\dots \;x\_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}}} |
| **סימון חלופי 1** | {\displaystyle {\begin{bmatrix}x\_{1},x\_{2},\dots ,x\_{m}\end{bmatrix}}\qquad } | {\displaystyle {\begin{bmatrix}x\_{1},x\_{2},\dots ,x\_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}}} |
| **סימון חלופי 2** | {\displaystyle {\begin{bmatrix}x\_{1},x\_{2},\dots ,x\_{m}\end{bmatrix}}\qquad } | {\displaystyle {\begin{bmatrix}x\_{1};x\_{2};\dots ;x\_{m}\end{bmatrix}}} |

פעולות
------

כפל מטריצות כרוך בהכפלה של כל וקטור שורה במטריצה אחת בכל וקטור עמודה במטריצה האחרת. 

מכפלה סקלרית של שני וקטורים, **a** ו-**b**, שקולה להכפלה של הייצוג של **a** כווקטור שורה בייצוג של **b** כווקטור עמודה. 

{\displaystyle \mathbf {a} \cdot \mathbf {b} ={\begin{bmatrix}a\_{1}&a\_{2}&a\_{3}\end{bmatrix}}{\begin{bmatrix}b\_{1}\\b\_{2}\\b\_{3}\end{bmatrix}}=a\_{1}b\_{1}+a\_{2}b\_{2}+a\_{3}b\_{3}}

קישורים חיצוניים
----------------

* וקטור עמודה, באתר MathWorld (באנגלית)
**וקטור פוינטינג** הוא גודל וקטורי המתאר את צפיפות שטף האנרגיה האלקטרומגנטית (כיוון הזרימה ועוצמתה), וממדיו הן אנרגיה ליחידת זמן ליחידת שטח (או הספק ליחידת שטח). גודל זה קרוי על שמו של ג'ון הנרי פוינטינג (John Henry Poynting) שהגדיר אותו, אם כי גם אוליבר הביסייד הגדיר אותו באופן בלתי-תלוי בפוינטינג.

* ביחידות cgs: {\displaystyle \ {\vec {S}}={\frac {c}{4\pi }}{\vec {E}}\times {\vec {B}}}
* ביחידות MKS: {\displaystyle \ {\vec {S}}={\vec {E}}\times {\vec {H}}={\frac {1}{\mu }}{\vec {E}}\times {\vec {B}}}

כאשר:

* השדה E הוא השדה החשמלי.
* B הוא השדה המגנטי, ו-H הוא שדה העירור המגנטי.
* c הוא מהירות האור.
* \mu  הוא הפרמאביליות של החומר בו נמצא הווקטור.

וקטור פוינטינג מצביע לכיוון אליו האנרגיה זורמת וגודלו הוא ההספק ליחידת שטח (או האנרגיה ליחידת שטח וליחידת זמן) שחוצה את המשטח הנורמלי (ניצב) לווקטור פוינטינג. ניתן להסיק את קיומו על ידי שיקולים של שימור אנרגיה תוך לקיחה בחשבון ששדה מגנטי לא מבצע כל עבודה וכן ש-{\displaystyle \ {\vec {E}}\times {\vec {B}}} מייצג את צפיפות האנרגיה בנקודה.

לדוגמה, וקטור פוינטינג ליד תיל מוליך אידיאלי הוא ניצב לתיל, כלומר: אנרגיה אלקטרומגנטית זורמת מהתיל לסביבה שלו. עבור תיל מוליך בעל התנגדות חשמלית וקטור פוינטינג יהיה קטן יותר, שכן חלק מהאנרגיה נשאר בתיל, וגורם להתחממותו.

ראו גם
------

* משפט פוינטינג

קישורים חיצוניים
----------------

* וקטור פוינטינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4403333-3

 |
**מַסָּר מַלְכוּתִי** (שם מדעי: *Argyrosomus regius*) הוא מין המסר המוכר בים התיכון. הוא מוכר גם בשם "עיט הים" או "מוסר ים".

מאפיינים
--------

מראהו מזכיר את הלברק, עם קשקשים כסופים בגוון פנינה ופה צהבהב. אורכו בין 40 ס"מ ל-2 מטרים ומשקלו לרוב כ-55 קילוגרם.
גודל מקסימלי שתועד הוא 230 ס"מ ומשקל 103 קילוגרם (נמדד בפרטים שונים).

המין נפוץ בחלקו המזרחי של האוקיינוס האטלנטי, מנורווגיה בצפון דרך גיברלטר עד לסנגל בדרום. תחום התפוצה כולל את הים התיכון, הים השחור, וכן את הים האדום, לשם עבר בנדידה מאז שנפתחה תעלת סואץ. נמצא בסביבות ימיות שונות, בעומקים של 15 עד 300 מטרים, צעירים ומתבגרים נמצאים גם בשפכי נהרות ובלגונות. צעירים ובוגרים נודדים מעת לעת באזורים אלו בהתאם לשינויי הטמפרטורה ולכמות הפרטים הזמינים למאכל.   

המסר הוא טורף רעבתני הניזון מלהקות סרדיניים וקיפוניים שונים וכן מסרטנאים שוחים.   

נדידה מחזורית וצפויה בין אזורי ההשרצה לבין אזורי שיחור המזון, בדומה לסוג טונה (Thunnus). בעונות הרבייה, אביב וקיץ, מתאסף המין במים הרדודים במטרה להשריץ, לאחר מסע של יותר מ-100 ק"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסר מלכותי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* אתר למנויים בלבד גיל ססובר, יש מוסר: הדג שנעלם מהים שלנו חוזר, באתר הארץ, 28 בפברואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסר מלכותי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
3. ↑  Max. size from FishBase - Encyclopedia of Life
תמונת ההכנות למסדר ההכתרה הקרקעי בבסיס חיל האוויר המלכותי אודינהם
**מסקר ההכתרה של חיל האוויר המלכותי** (באנגלית: **RAF Coronation Review 1953**) נערך ב-15 ביולי 1953. הוא נערך במסגרת חגיגות ההכתרה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, שהתקיימה ב-2 ביוני 1953. באירועים השתתפו למעלה מ-900 כלי טיס מ-50 דגמים שונים. הם היוו את התצוגה הגדולה ביותר של כוח אווירי שנערכה בבריטניה מאז ומעולם.

ההכנות
------

למסקרם קדמו שבעה חודשי הכנות. בסיס חיל האוויר המלכותי אודינהם (Odiham)‏ (אנ') בהמפשייר, מדרום-מערב לבירה לונדון, נבחר לאתר שיארח את המסקר. בבסיס נערכו תחילה עבודות תשתית ולאחר מכן הוטסו אליו בהדרגה 300 כלי טיס שנועדו להשתתף במסדר הקרקעי. המטוסים הוצבו בשורות על גבי המסלולים, הרחבות החניה ושטחי הדשא בבסיס ביחד עם תצוגה של ציוד שבשירות החיל - מנועים, חימוש, מתקני מכ"ם ועוד. מאהלים גדולים הוקמו בבסיס עבור אנשי צוותות הקרקע שהגיעו כדי לתחזק את כלי הטיס עד ליום המסדר.

במקביל להכנות בבסיס אודינהם התקיימו ההכנות של צוותי האוויר בבסיסי החיל השונים לקראת מטס. כמו כן, בבסיס החיל האוויר אוקסברידג' (Uxbridge)‏ (אנ') בלונדון התאמנו 1,056 אנשי החיל לקראת המצעד הרגלי שבו היו אמורים להשתתף.

המסדר
-----

ביום המסקר הגיע לבסיס אודינהם קהל צופים גדול של נכבדים מבריטניה וממדינות חבר העמים. ביניהם היו בני משפחת המלוכה והלורד טרנצ'רד, אבי חיל האוויר המלכותי.

המלכה בלוויית בעלה הנסיך פיליפ הגיעה לאוהל הנכבדים לקראת השעה 1200. היא סקרה תחילה ברגל משמר כבוד של אנשי כל 12 פיקודי החיל, לצלילי מוזיקה שניגנה תזמורת החייל ובה 200 נגנים. לאחר מכן צעד לפניה המצעד המלא של חיילי החיל. ראשון נישא הנס המלכותי של החיל בליווי 119 איש. אחריו צעדו נציגי פיקודי החיל, כשאנשי פיקוד ההפצצה בראש ולאחריהם אנשי פיקוד מטוסי הקרב.

לאחר הפסקת צהריים סקרה המלכה את שפע המטוסים והציוד על הקרקע, כשהיא עושה את דרכה במכונית פתוחה וברגל.

המטס
----

אחר הצהריים הגיעו האירועים לשיאם עם תחילת המטס האווירי בשמי הבסיס. השתתפו בו 614 מטוסים מחיל האוויר המלכותי ומחילות אוויר של מדינות חבר העמים הבריטי. הם הגיעו לשמי בסיס אודינהם מבסיסים בכל רחבי האיים הבריטיים. חלקם טסו מבסיסיהם במשך שלוש שעות כדי להגיע לאתר.

למלכה הוצגה באוהל הנכבדים מפה אלקטרונית, שתיארה את נתיבי הגישה של קבוצות המטוסים השונות. ראשונים השתתפו במטס כלי הטיס האיטיים יותר ואחריהם המטוסים המהירים. ראשון טס מסוק שנשא את נס החיל. המטוסים הגיעו לשמי האתר בקבוצות של שלושה, שישה, תשעה ו-12 מטוסים בצורות מבנה שונות. בהמשך השתתף במטס מספר רב של מטוסי קרב סילוניים, אשר טסו בקבוצות של 24 ו-36 מטוסים. בחלקו האחרון של המטס השתתפו כלי טיס שטסו לבדם - תחילה מפציצים כבדים ולסיום מטוסי קרב מהירים, שטסו במהירויות הקרובות למהירות הקול.

ראו גם
------

* מטס יובל המאה לחיל האוויר המלכותי
* מסקר ההכתרה של הצי המלכותי, 1953

קישורים חיצוניים
----------------

* From Our Archive: RAF Coronation Review 1953, באתר Forces Network

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיקום: 51°14′03″N 0°56′34″W﻿ / ﻿51.234167°N 0.942778°W﻿ / 51.234167; -0.942778.
במין שושנון כתום מזויף הצעירים מתחילים את חייהם כנקבות והנקבות הבכירות מחליפות מין לזכרים.
**דיכוגמיה** (Dichogamy) היא מצב של הפרדה בזמן בין ביטוי התכונות הנקביות והזכריות באורגניזמים דו-מיניים. דיכוגמיה קיימת בדגים ובחלזונות מסוימים, ובחלק ניכר מצמחי הפרחים.
דיכוגמיה גם נקראת **חילופי זוויג** - החלפת מין מזכר לנקבה או להפך.

זואולוגיה
---------

### דיכוגמיה בדגים

בדגים ישנם מינים החיים בקבוצות של נקבות וכולם נולדים כנקבות ורק זכר אחד עומד בראשם, כשזכר מת או נעלם משנה אחת הנקבות את מינה לזכר ומעתה הוא השליט היחיד בקבוצה. ישנם מינים שבהם המצב הפוך - כולם נולדים כזכרים והגדול ביותר הופך לנקבה במקום הקודמת. דוגמה למין כזה בישראל הוא פזית ים סוף. דגי פזית ים סוף מתחילים את חייהם כנקבות. הפזיות חיות במים הפתוחים בקרבת השונית בלהקות צפופות הנשלטות על ידי זכר בודד, שהוא הפרט הגדול ביותר בלהקה. במקרה שהזכר השולט נטרף או נעלם, תהפוך הנקבה הגדולה ביותר בלהקה לזכר תוך כמה שבועות. 

במצבים של מונוגמיה או במצבים שבהם ההזדווגות היא אקראית, למשל באלמוגים, הצלחתה הרבייתית של הנקבה תלויה בגודלה יותר מאשר אצל הזכר, שכן העלות האנרגטית של ייצור ביצים גבוהה מזו של ייצור זרע. במצב זה עם העלייה בגודל הגוף יועדף חילוף זוויג מזכר לנקבה. לדוגמה הדג שושנון אילתי, החי בזוגות בין זרועות שושנת ים: הנקבה גדולה מן הזכר ותוקפנית ממנו כלפי דגים החודרים לנחלתה. אם הנקבה נטרפת הזכר הופך לנקבה בזמן קצר וזכר צעיר אחר יחדור לנחלה ויהפוך לבן זוגה. דוגמאות מעין אלו של חילוף זוויג המתרחש פעם אחת בחיי הפרט אופייניות לדגים. החלפת זוויג דו–כיוונית נדירה בדגים.

### דיכוגמיה בחלזונות

בחלק ממיני החלזונות ובמיוחד בחלזונות המים אין הבדל בין זכר לנקבה ולכל חלזון תאים זכריים ונקביים ויכול להטיל ביצים מופרות מהם יצאו החלזונונים הצעירים דומים להוריהם

בוטניקה
-------

### דיכוגמיה בצמחי הפרחים

בפרחים דו-מיניים, דיכוגמיה היא מצב שבו קיים פער בזמן בין חיוניות העלי לבין חיוניות האבקנים. דיכוגמיה היא מנגנון חשוב למניעה או צמצום של האבקה עצמית.

מידת החפיפה בזמן בין פעילות הצלקת והאבקנים משתנה בין צמחים שונים. ישנם צמחים שבהם הפרדה מוחלטת בזמן בין הפונקציה הזכרית לבין הפונקציה הנקבית, דבר המונע לחלוטין את אפשרות ההאבקה העצמית. בצמחים אחרים קיימת חפיפה חלקית בין שתי הפונקציות, דבר שמאפשר לעיתים אחוז מסוים של האבקה עצמית, שיכולה לפצות על היעדרה של האבקה זרה. בצמחים רבים משתנה משך החיוניות של איברי הרבייה, בהתאם לשיעור ההאבקה: אבקנים שלא התרוקנו מאבקה, יאריכו ימים יותר מאבקנים ריקים; צלקת שלא קיבלה אבקה, תאריך ימים יותר מאשר צלקת שהואבקה. התאמה זו יוצרת אופטימיזציה של שיקולי עלות-תועלת עבור הצמח: כשההאבקה מהירה ויעילה, רקמות הצמח חיות זמן קצר בלבד, וכך חוסכות לצמח משאבים; כשההאבקה אינה יעילה, רקמות הצמח חיות זמן רב יותר, וכך מגבירות את הסיכוי להצלחת ההאבקה.

ברוב הפרחים הדיכוגמיים, האבקנים מבשילים לפני הצלקות, מצב המכונה **פרוטאנדריה** (protandry). המצב ההפוך, שבו הצלקות מבשילות לפני האבקנים, מכונה **פרוטוגיניה** (protogyny).

ראו גם
------

* האבקה

קישורים חיצוניים
----------------
**סייד מוחמד א-סדר** (בערבית - **سيد محمد الصدر**; תעתיק מדויק - סייד מחמד א-צדר; 1882–1957) היה ראש ממשלת עיראק בשנת 1948 בתקופת מלחמת העצמאות.

חיו
---

א-סדר היה בן למשפחה מכובדת בקרב המיעוט השיעי בעיראק. בשנת 1920 השתתף במרד נגד הבריטים(אנ'). לאחר מכן רכש מוניטין והשפעה בשדה הפוליטי, ועמד בראש מפלגה שיעית בשם "אל-איסתיקלאל" (העצמאות). זמן מה שימש כיושב ראש הפרלמנט העיראקי. בינואר 1948, כאשר מהומות ה"ות'בה" שפרצו עקב חתימתו של ראש הממשלה סאלח ג'בר על הסכם חדש עם הבריטים, הביאו את העוצר ההאשמי עבד אל-אילה לפטר את ראש הממשלה, מונה א-סדר במקומו, בשל המוניטין שיצאו לו כשמרן. א-סדר נתפס כפחות קשור לחצר ואנטי-בריטי, ונראה היה כי מינויו עשוי להשקיט את הרוחות הסוערות. לממשלתו צירף אישי ציבור ידועים, מקרב הפוליטיקאים השמרנים, ובהם שלושה ראשי ממשלה לשעבר - שר החוץ חמדי אל-פאצ'צ'י, שר הפנים ג'מיל אל-מדפעי ושר ההגנה ארשד אל-עומרי.

א-סדר היה ראש הממשלה בעת שהוכרזה הקמת מדינת ישראל במאי 1948. עיראק, שהייתה בין המדינות הקיצוניות ביותר בהתנגדות לתוכנית החלוקה בימי ג'בר, המשיכה להוביל את הקו הקיצוני, והורתה על משלוח חיל משלוח על מנת להילחם במדינה הצעירה.

ביוני 1948 נערכו בעיראק בחירות, שלאחריהן התפטר א-סדר ומונה מוזאחם אל-פאצ'צ'י לראשות הממשלה.

א-סדר מת בשנת 1957.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Bagdhad has new cabinet, פלסטיין פוסט, 30 בינואר 1948
2. ↑  אפל, 88
3. ↑  שמעוני, 519
4. ↑  ממשלת עיראק התפטרה, על המשמר, 23 ביוני 1948
**בָּסִילִיסְק** (שם מדעי: *Basiliscus*) הוא סוג של לטאות החי במרכז אמריקה ובדרום מקסיקו.

מאפיינים
--------

משקלו הממוצע של הבסיליסק הוא כ-100 גרם. בסיליסקים הולכים על ארבע רגליים. רגליהם מסיביות ובעלות מבנה המאפשר להם לאחוז בגזעי העצים ולטפס עליהם.
אורכם של הבוגרים תלוי במין ובתת המין אך בממוצע מגיעים הזכרים לאורך של 70 ס"מ ושל הנקבות מעט פחות. המין הארוך ביותר הוא בסיליסק ירוק.

הבסיליסק חי בעיקר באמריקה הלטינית ביערות טרופיים, חמים ולחים שבהם הם חיים על ענפי העצים ומגיעים עד לצמרת העצים. במקרה של סכנה, הם עוזבים את אחיזתם בעץ ונופלים לקרקע. הם מעדיפים עצים הנמצאים מעל לנהרות ואגמים. כל מיני הבסיליסק הם שחיינים טובים ומסוגלים ללכת על המים עובדה שהקנתה להם את השם **לטאות ישו**.

מיון
----

* בסיליסק ירוק (*Basiliscus plumifrons*)
* בסיליסק מצוי (*Basiliscus basiliscus*)
* בסיליסק מערבי (*Basiliscus galeritus*)
* בסיליסק חום (*Basiliscus vittatus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסיליסק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* בסיליסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  איך לטאות בסיליסק הולכות על מים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284636405171
* BnF: cb12260886s (data)
* LCCN: sh85012101

 |
**קרוליין ברלנד גוטץ'** (באנגלית: **Caroline Gotch**‏; 9 במאי 1854 – 14 בדצמבר 1945) הייתה אמנית בריטית וחלק מקבוצת האמנים באסכולת ניולין.

ביוגרפיה
--------

קרולין (שם נעורים: ייטס) גוטץ' נולדה בליברפול. היא הייתה הצעירה מבין שלוש בנותיו של אדוארד ייטס, בעל נכס מקומי עשיר. היא למדה בבית הספר הת'רלי לאמנות יפה בשנת 1878 ולאחר מכן בבית הספר לאמנות סלייד בלונדון לפני שנרשמה לאקדמיה ז'וליאן בפריז במהלך 1880.

בזמן שהייתה בסלייד היא פגשה את תומאס קופר גוטץ' והזוג התחתן באוגוסט 1881 בכנסיית סנט פיטר בניולין. הם חזרו לצרפת, שם נולדה בתם פיליס מורין בספטמבר 1882. למרות תקופות ממושכות של בריאות לקויה בעקבות לידת ילדים, קרוליין גוטץ' ובעלה נסעו הרבה, כולל נסיעה בשנת 1883 לאוסטרליה.

הם התגוררו בלונדון בין השנים 1884–1887 לפני שהתיישבו בניולין, שם בנו בסופו של דבר בית משפחתי.

בניולין היו בני הזוג בין מייסדי מועדון האמנות סנט אייבס ופעילים בקבוצות האמנים שהוקמו אז באזור. 

קרוליין גוטץ' הציגה באופן קבוע באקדמיה המלכותית לאמנויות בין השנים 1887–1895 ועם האגודה המלכותית לאמנים בריטיים לאורך כל שנות השמונים. 

גוטץ' הציגה בסלון פריז בשנים 1897 ו-1898, שם הוענקו לה מדליות במקום השני והשלישי. 

היא הציגה עבודות במועדון האמנות האנגלי החדש בשנת 1888, באגודת האמניות בשנים 1879 ו-1893 וכן במכון המלכותי לאמנות יפה של גלאזגו בין השנים 1886–1894. 

בשנת 1895 ובשנת 1896 הוצגו יצירותיה בארמון הזכוכית במינכן. 

גוטץ' הציגה גם בגלריות מסחריות, כולל גלריה גרוסוונור, גלריה גופיל וחברה לאמנות. 

למרות התערוכות הרבות שלה, שרדו מעט מאוד דוגמאות ליצירותיה של קרולין גוטץ', אך בתצלומי עבודותיה אפשר לראות קומפוזיציות מתוחכמות, המציגות לעיתים קרובות נשים וילדים בסביבה ביתית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Caroline Burland GOTCH | Cornwall Artists Index, cornwallartists.org (באנגלית)
2. ↑  Tate, ‘Diary of Caroline Gotch’, Caroline Burland Gotch, 10 November 1883–4 – Tate Archive, Tate
3. ↑  Gotch, Thomas Cooper RBA RI RP (1854-1931) | The Permanent Collection, Falmouth Art Gallery

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr2003023801
* ULAN: 500050736
* VIAF: 73799049
* WorldCat: lccn-nr2003023801

 |
**קרולין ס. גרינר** (באנגלית: **Carolyn S. Griner**, נולדה ב-1945) הייתה המנהלת בפועל של מרכז טיסות החלל מרשל של סוכנות החלל האמריקאית נאס"א, הממוקם בהאנטסוויל, אלבמה.

קורות חיים
----------

גרינר סיימה ב-1967 תואר ראשון בהנדסה אסטרונאוטית באוניברסיטת המדינה של פלורידה, בטלהאסי, כשהיא לומדת תוך כדי עבודתה במרכז מרשל. היא נשואה לדונלד גרינר ואם לשלושה ילדים.

קריירה
------

גרינר הצטרפה לסגל של מרכז טיסות החלל מרשל ב-1964, בהנהלתו של המנהל הראשון של המרכז ורנר פון בראון. בזמנו היא הייתה אחת משלושת הנשים היחידות שהיו בעלות משרה טכנית במקום, יחס של כ-1,000 גברים לכל אשה. החל משנת 1974 היא עבדה לצד מרי ג'ונסטון על תוכניות ניסוי שונות שנערכו במרכז. ביחד הן קיבלו אימינים של אסטרונאוט. גרינר עבדה במרכז מרשל במשך 36 שנים, כשהיא מתקדמת בתפקידים בהדרגה. ב-1994 מונתה לסגנית מנהל המרכז, וסמוך לפני פרישתה כיהנה במשך כשמונה חודשים, מ-3 בינואר 1998 עד 11 בספטמבר 1998, בתפקיד מנהלת בפועל של המרכז, בין כהונתם של המנהלים השמיני והתשיעי. מרכז מרשל מנה אז כ-6,000 עובדים. בכך הייתה גרינר לאשה הראשונה בתפקיד זה. רק ב-2012 מונתה אשה שוב לתפקיד, וגם זאת, שוב, רק כמנהלת בפועל. 

גרינר פרשה מנאס"א ב-11 בספטמבר 2000. 

גרינר זכתה במספר רב של פרסים במהלך הקריירה שלה. בין השאר היא קיבלה ב-1986 את מדליית נאס"א "NASA Exceptional Service Medal". היא קיבלה פרס זה שוב בשנים שלאחר מכן, וקיבלה בנוסף גם את מדליית נאס"א "NASA Exceptional Leadership Medal". ב-1992 היא קיבלה את פרס הנשיא "Presidential Rank of Meritorious Executive", וקיבלה פרס זה שוב כעבור כמה שנים. ב-1995 קיבלה גם את פרס הנשיא "Presidential Rank of Distinguished Executive", כאשר גם את הפרס הזה היא קיבלה פעמיים. ב-30 ביוני 1999 קיבלה את אות הכבוד הגבוה ביותר של נאס"א: "Distinguished Service Medal", על תרומתה יוצאת הדופן למשימות נאס"א.

גרינר מכהנת כסגנית הנשיא של חברת תעשיות ההגנה האמריקאית Science Applications International Corporation, המעסיקה כ-45,000 עובדים ב-36 ערים ברחבי העולם ומדורגת במקום ה-285 בעולם בדירוג החברות של כתב העת Fortune.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרולין ס. גרינר** בוויקישיתוף
* "Carolyn Griner, one of NASA’s female pioneers, to retire from Marshall Center", באתר NASA News

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carolyn Griner, one of NASA’s female pioneers, to retire from Marshall Center, באתר NASA
2. ↑
3. ↑  יוני 1999, באתר NASA
**קרולין מיקלסן** (בדנית: **Caroline Mikkelsen**; ‏20 בנובמבר 1906 – 15 בספטמבר 1998) הייתה חוקרת ומגלה דנית-נורווגית אשר ב-20 בפברואר 1935 הייתה האישה הראשונה אשר דרכה על אדמת אנטארקטיקה.

קורות חיים
----------

קרולין מיקלסן נולדה בשנת 1906 בדנמרק, לימים נישאה לבעלה הראשון, רב החובל הנורווגי קלריוס מיקלסן ועברה להתגורר בנורווגיה.

בעונת המחקר 1935–1934, ליוותה מיקלסן את בעלה הנורווגי במשלחת חקר אנטארקטיקה בחסותו של לארס כריסטנסן, על הספינה תורסהאבן (*M / S Thorshavn*) במטרה לחפש אדמות אנטארקטיות שניתן לספח לנורווגיה.

ב-20 בפברואר 1935 הגיעה המשלחת לחוף אנטארקטיקה (במקום לא ידוע בחוף, ככל הנראה בגבעות וסטפולד, בסמוך לתחנת דייוויס של ימינו). מיקלסן ירדה מהספינה, והשתתפה בטקס הנפת דגל נורווגיה על החוף ובניית גל אבנים להנצחת האירוע.

ב-1998 וב-2002 פרסמו חוקרים אוסטרליים מאמרים בכתב העת פולאר רקורד, בהם נטען שקבוצה נחתה לחוף באיי טרין, בהם אותר גל האבנים.

מורשתה
------

מיקלסן נחשבת האישה הראשונה שדרכה על אדמת אנטארקטיקה.

הר קרולין מיקלסן נקרא על שמה.

לקריאה נוספת
------------

• Jesse Blackadder, **Frozen voices: Women, silence and Antarctica**

קישורים חיצוניים
----------------

* הנשים הראשונות שהגיעו לאנטארקטיקה
* הנשים הראשונות באנטארקטיקה: פברואר 1931 - פברואר 1935

הערות שוליים
------------

1. ↑  נשים ראשונות באנטארקטיקה
2. ↑  מאמרים שפורסמו בפולאר רקורד
3. ↑  הר קרולין מיקלסן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
**קרולין סימון** (בגרמנית: **Carolin Simon**; נולדה ב-24 בנובמבר 1992) היא כדורגלנית גרמנייה, המשחקת בעמדת הבלמת בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים.

קריירת מועדונים
---------------

סימון החלה את קריירת הכדורגל שלה ב-2008, כשהצטרפה למועדון איינטרכט באונאטאל(אנ'). בהמשך אותה שנה עברה למועדון יאהן קאלדן(אנ') מהליגה השלישית בגרמניה. 

**המבורג**

ב-1 בינואר 2010 עברה למועדון המבורג(אנ') מהבונדסליגה לנשים. במדי המועדון השתתפה ב-48 משחקי ליגה והבקיעה שישה שערים. 
לאחר פירוק המועדון בקיץ 2012 וירידת הקבוצה לליגה האזורית(אנ'), עזבה סימון את הקבוצה. 

**וולפסבורג**

לקראת עונת 2012-13 חתמה סימון במועדון וולפסבורג מהבונדסליגה. במהלך תקופתה בקבוצה השתתפה בשני משחקים בגביע הגרמני וכן שיחקה עבור קבוצת המילואים. בינואר 2013 הודיע המועדון על ביטול החוזה של סימון בהסכמה משותפת. 

**באייר לברקוזן**

תקופה קצרה אחרי שעזבה את וולפסבורג הצטרפה הבלמת למועדון באייר לברקוזן מהבונדסליגה. במשך תקופתה במועדון שיחקה בהרכב הפותח באופן קבוע. במדי הקבוצה זכתה בגביע האלן של ההתאחדות הגרמנית(אנ'). 

**פרייבורג**

בתום החוזה של סימון בלברקוזן, עברה היא למועדון פרייבורג(אנ'), בו שיחקה במשך עונת 2016-2017. 

**אולימפיק ליון**

ב-2 ביולי 2018 עברה סימון לזוכת ליגת האלופות לנשים אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית. 

**באיירן מינכן**

לקראת עונת 2019-2020 חתמה סימון במועדון באיירן מינכן מהבונדסליגה. בעונת 2020-2021 זכתה באליפות גרמניה יחד עם המועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

**נוער**

סימון שיחקה במדי כל הנבחרות הצעירות של גרמניה, מגילאי 16 ועד 20. במדי נבחרת גרמניה עד גיל 17(אנ') זכתה סימון באליפות אירופה פעמיים, ב-2008 ו-2009. סימון זכתה באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 ב-2011.

**בוגרים**

סימון שיחקה לראשונה במדי גרמניה במשחק ידידות ב-29 בנובמבר 2016, כשעלתה כמחליפה בתיקו 1:1 מול נורווגיה. את צמד שעריה הראשונים הבקיעה במסגרת מוקדמות גביע העולם 2019(אנ') בניצחון 8:0 על נבחרת איי פארו. סימון זומנה לסגל גרמניה למונדיאל 2019 על-ידי המאמנת מרטינה פוס-טקלנבורג.

הישגים ותארים
-------------

**באייר לברקוזן**

גביע האלן של ההתאחדות הגרמנית(אנ'): 2015

**באיירן מינכן**

הבונדסליגה לנשים: 2021

**נבחרת גרמניה**

* אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17: 2008, 2009
* גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17(אנ'); מקום שלישי: 2008
* אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19: 2011
* גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20(אנ'); מקום שני: 2012
* הבונדסליגה לנשים: 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרולין סימון** בוויקישיתוף
* קרולין סימון, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  סימון הצטרפה להמבורג, באתר womensoccer.de
2. ↑  סימון עברה לוולפסבורג, באתר קיקר
3. ↑  סימון מצטרפת לבאייר לברקוזן, באתר womensoccer.de
4. ↑  סימון חתמה בפרייבורג, באתר פרייבורג
5. ↑  סימון עברה לליון, באתר הרשמי של ליון
6. ↑  סימון מצטרפת לבאיירן, באתר באיירן
**המכון הפולני בישראל** (בפולנית **Instytut Polski w Izraelu**) הוא סניף המכון הפולני (פול') הפועל לקידום התרבות הפולנית בארץ. המכון שוכן בבית פסגות בשדרות רוטשילד 3 בתל אביב.

המכון הפולני בישראל
המכון הפולני בישראל נוסד בחודש יוני 2000, והיה לסניף המכון הפולני הראשון שקם מחוץ לאירופה. הוא שכן בבית אסיה ובחודש ספטמבר 2012 עבר למשכנו הנוכחי בשדרות רוטשילד. מטרתו של המכון היא להפיץ את תרבות פולין בארץ, ולקדם את יחסי התרבות, המדע והאמנות בין שתי המדינות. אגב כך מבקש המכון להתגבר על דעות קדומות ולהילחם בסטריאוטיפים הדדיים בשתי המדינות. המכון מקיים פעילויות ואירועים שונים המכוונים בראש וראשונה עבור ילידי הארץ, ובין היתר קורסים ללימוד השפה הפולנית, השתלמויות מורים ומדריכים המלווים את מסעות בני הנוער לפולין, כנסים, סמינרים וסיורים מקצועיים בפולין, קורסים והשתלמויות אודות תולדות פולין ותרבותה, יחסי פולנים ויהודים, תולדות יהדות פולין ועוד. בספריית המכון כ-6,000 כותרים, רובם המכריע בפולנית, ומיעוטם כולל ספרות פולנית מתורגמת לעברית ולאנגלית. 

עם המיזמים הבולטים שארגן המכון נמנים "שנת פולין בישראל" בשנים 2008–2009 ושבוע האוכל הפולני שהתקיים בחודש נובמבר 2013 ואשר במסגרתו התקיימו מעל 40 אירועים בתל אביב, ירושלים וחיפה.

המכון תומך בהוצאת ספרים של סופרים ישראלים בהקשר לפולין (למשל ספר ילדים "היה שם ארמון" על השואה בפולין).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המכון הפולני בישראל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המכון הפולני בישראל
* שבוע האוכל הפולני
* המכון הפולני (תל אביב), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307017905171
* VIAF: 123704390
* WorldCat: viaf-123704390

 |
**המכון הלאומי לכינויי מקור** (בצרפתית: L'**Institut national de l'origine et de la qualité**; בראשי תיבות: **INAO**) הוא ארגון צרפתי הממונה על הסדרתם של מוצרי תוצרת חקלאית ביחד עם חוק האיחוד האירופי של המעמד הגאוגרפי המוגן (Protected Geographical Status; בראשי תיבות:‏ PDOs). הוא באחריותה של ממשלת צרפת, כחלק ממשרד החקלאות. הארגון נוסד ביחד עם הברון פייר לה רואה, יצרן יין שאטונף-די-פאף.

כינוי מקור מבוקר (Appellation d’origine contrôlée‏; בראשי תיבות: AOC), הוא המונח הצרפתי המקביל למונח PDOs של האיחוד האירופי ונקבע בהתאם לחוקים אותם קבע המכון הלאומי לכינוי מקור. מכיוון שמטרתו העיקרית היא לפקח על שימוש לא נאות בשמות המוצרים, אחת ממשימותיו העיקריות היא לתחום את יצור המוצרים. עבור יינות הוא מפקח על הכרמים, אולם הארגון גם מסדיר את מקומות ותהליכי ייצורם ויישונם.

היסטוריה
--------

פיקוח ממשלתי על המוצרים החל עם החוק שנקבע ב-1 באוגוסט 1905, שהעניק לממשלה את הסמכות להגדיר את גבולות הייצור של מוצרים חקלאיים מסוימים. בתחילה, לא נועדו האפלאסיונים (האזורים המפוקחים) לקביעת איכות המוצר ולא הצליחו לפתור את הבעיה של תפוקת יתר של היין, בעיה שממשיכה עד עצם היום הזה.

חוק שני, שעבר ב-6 במאי 1919, נתן לבתי המשפט את הכוח לפעול במקרים שלא ממלאים אחר התקנות. בתחילה היה זה כישלון, מכיוון שתהליכי ההעמדה לדין היו ארוכים מדי ונתקלו בקשיים.

בניסיון לפתור את הבעיות של תעשיית היין, הוקם המכון לפי צו מ-30 ביולי 1935, על-מנת לשלוט על כל ההיבטים המנהליים, המשפטיים והמקצועיים של הפיקוח על האפלאסיון. בתחילה תיפקד המכון כמועצה יותר מאשר מכון. חוקי כינויי המקור המבוקר הראשונים נקבעו ב-1936, ורוב היינות הקלאסיים מבורדו, בורגון, שמפניה ועמק הרון קיבלו את תקנות כינוי המקור המבוקר הראשונות שלהם לפני תום שנת 1937.

ב-1990, ההצלחה הכלכלית של האפלאסיונים הובילה את הפרלמנט לקבוע חוק ב-2 ביולי שירחיב את כוחו של המכון לכל המוצרים החקלאיים.

ב-1 בינואר 2007, שינה המכון את שמו ל"המכון הלאומי למקור האיכות" (Institut National de l'Origine et de la Qualité) והוא גם מפקח על הקטגוריות האורגנית ותווית הרוזה. למרות שהשם שונה הוא שמר על ראשי התיבות INAO בהם ידוע המכון.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המכון הלאומי לכינויי מקור (בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605189605171
* BnF: cb15874337t (data)
* GND: 1078071691
* ISNI: 0000 0001 2184 8850
* LCCN: n2001008153
* SUDOC: 185864775
* VIAF: 150970902
* WorldCat: lccn-n2001008153

 |
**הנינג מילייטנר** (בגרמנית: **Henning Mühlleitner**; נולד ב-15 ביולי 1997) הוא שחיין גרמני. אלוף אירופה (גלאזגו 2018) במשחה שליחים 4x200 מטר משולב וזוכה מדליית ארד (גלאזגו 2018) במשחה ל-400 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

### 2018

באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, אדינבורו באוגוסט 2018 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר משולב בתוצאה של 7:28.43 דקות, לפני רוסיה (7:29.37 דקות) ובריטניה (7:29.72 דקות). מדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.18 דקות, אחרי מיכאילו רומנצ'וק מאוקראינה (3:45.18 דקות) והנריק כריסטיאנסן מנורווגיה (3:47.07 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:09.31 דקות במקום 18 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:58.77 דקות.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו סיים מילייטנר במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.07 דקות ביחד עם פליקס אאובק מאוסטריה. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 3:43.67 דקות, התוצאה המהירה בשלב זה.

שיאים אישים
-----------

### בריכה אולימפית

* 400 מטר חופשי: 3:43.67 דקות (2021)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* הנינג מילייטנר, באתר olympedia.org
* הנינג מילייטנר, באתר Swimrankings
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגבעה בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו גבעת קיירן.

**גבעת קיירן** (באנגלית: **Cairn Hill**; מילולית: "גבעת גל האבנים") היא גבעה עם שתי פסגות, בחצי האי טאבארין, שבקצהו המזרחי של חצי האי טריניטי, שבקצה הצפוני של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

הגבוהה מבין שתי הפסגות מתנשאת לגובה של 475 מטרים מעל פני הים.

פסגה זו (הגבוהה מבין שתי פסגות גבעת קיירן) ממוקמת 3.7 קילומטרים ממזרח למפרץ דוז, ו-1.9 קילומטרים דרומית-מערבית לגבעת מינרל, שבחצי האי טאבארין.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הגבעה

גבעת קיירן מופתה לראשונה בשנת 1946 על ידי משלחת סוקרים מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאה לסקר מבסיס "מפרץ התקווה".

### מקור השם

שמה של הגבעה ניתן לה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

הגבעה נקראת על שם גל האבנים שהוקם על ידי משלחת סקר שטחי חסות איי פוקלנד, על המזרחית מבין שתי הפסגות של גבעת קיירן. 

באנגלית "קיירן" משמעו "גל אבנים".

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°**, PP 166, 175

קישורים חיצוניים
----------------

* גבעת קיירן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* גבעת קיירן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור גבעת קיירן

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR
**מורן רבינוביץ'-בוסקו** (נולדה ב-19 בינואר 1981) היא שחיינית עבר ומאמנת שחייה ישראלית. היא אלופת ישראל בשחייה. הייתה שותפה לשיא ישראל במשחי השליחות. בעלת שתי מדליות, כסף וארד מהמכביה.

ביוגרפיה
--------

רבינוביץ' נולדה וגדלה בירושלים. למורן אחות תאומה, שני. היא החלה לשחות בגיל 9 בהפועל ירושלים בהדרכתם של ליאוניד שייחט וימית אבידור. היא קבעה שיאי גילאים במשחה ל-50 מטר פרפר ובמשחה ל-50 מטר גב.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בשנת 1996 זכתה רבינוביץ' בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב ובמשחה ל-200 מטר גב.

בתחרויות השחייה של המכביה החמש-עשרה שנערכו בווינגייט בשנת 1997 זכתה רבינוביץ' בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב.

לאחר שפרשה משחייה תחרותית החלה רבינוביץ' את לימודיה במכון וינגייט, שם קיבלה תואר ראשון ותואר שני. בתום לימודיה החלה לאמן באקדמיה למצוינות בווינגייט בשנים 2012-2006. נוסף לכך, היא אימנה את נבחרת הקדטים של ישראל בשנים 2009-2008 ואת נבחרת הנוער של ישראל 2013-2011. היא מרצה במכללת זינמן במכון וינגייט, רכזת ומרצה בקורסי מדריכים ומאמנים בשחייה.

רבינוביץ' ריכזה את פרויקט אתנה בשחייה, לקידום נשים בספורט בשנים 2011-2007.

חיים אישיים
-----------

רבינוביץ' מתגוררת עם משפחתה בכפר סבא. היא נשואה לניר בוסקו, ולהם שני ילדים, גל ואור. כיום, היא עובדת כרכזת תחום שחייה במכללת וינגייט, מלמדת שחייה בסמינר הקיבוצים ומורה לחינוך גופני בתיכון הדסים שליד אבן יהודה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מורן רבינוביץ'** בוויקישיתוף