recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אברהם (אייבי) רוטנברג** (באנגלית: **Abie Rotenberg**) הוא זמר ומלחין חרדי אמריקאי מטורונטו שבקנדה. 

החל משנת 1970 מלחין ומבצע מוזיקה חסידית בסגנון המתואר "רך ומתוק" המושפע מאוד ממוזיקה עממית.

רוטנברג גדל בקווינס בניו יורק מוקף במוזיקאים דתיים רבים, כדוגמת אלי טייטלבאום, ברוך חייט, ולייבל שרפמן שלמד עמו בישיבה. רוטנברג למד פסנתר וגיטרה באופן עצמאי בצעירותו. את המוזיקה שלו מפיק חברו M&M Enterprises.

קריירה מוזיקלית
---------------

רוטנברג הזכיר מוזיקאים כבן-ציון שנקר ושלמה קרליבך כמקורות השראה עיקריים עבורו, אך בעוד צלילי המוזיקה העממית ומילותיה בשיריו מזכירות את קרליבך, קולו הרך ולעיתים אף מלנכולי של רוטנברג מנוגדים לסגנונו של קרליבך.

רוטנברג שיתף פעולה עם אמנים דתיים רבים, ביניהם מרדכי בן-דוד, אברהם פריד, יהודה שכטר, יעקב שוואקי, ברוך לוין ומשה יס.

רוטנברג השתתף באלבום שיצא באוגוסט 2003 - "כוכבי השמים", שנקרא על שם השיר אותו הוא מבצע באלבום לצד הזמר ריבי שוויבל.

רוטנברג הוא המפיק עיקרי של הקונצרטים השנתיים של האסק. הוא גם הפיק סדרת אודיו לילדים בשם "מכונת המידות הנפלאה" הכוללת 4 חלקים. הוא אמר כי באמצעותה רצה להעלות את המודעות לתכונות הילד הטבועות בו.

בשנת תשפ"ב (2022) הוציא את אלבומו החמישי בסדרת האלבומים "מסעות" (Journeys 5) באלבום אייבי מארח את אברהם פריד, שולם למר, מרדכי שפירא, בני פרידמן, שלומי גרטנר, ברוך לוין, שלמה שמחה, ג'ואי ניוקם, להקת לב טהור, היום השמיני, גרשון ורובה, המכביטס, טלי יס ועוד.

קריירת כתיבה
------------

בספטמבר 2015, פרסם רוטנברג את הרומן הראשון שלו, "העונה של פפסי מאיירס" המספר על נער יהודי בן 18 המשחק בניו יורק יאנקיז.

בנובמבר 2016, הוציא לאור ספר בשם "אליהו הנביא", על חייו של אליהו הנביא.

דיסקוגרפיה
----------

* **דביקות**: חלקים 1–6
* **מסעות**: חלקים 1–5
* **לב ונפש**: חלקים 1 ו-2
* **כתר הזהב**
* **האוצר האחרון**
* **אש**: חלקים 1 2 ו-3 (בשיתוף עם שלמה שמחה)
* **זמן לצחוק**
* **מכונת המידות הנפלאה**: חלקים 1–4
* **קול סלוניקי**
* **המקום אליו אני שייך**
* **שלמה קרליבך ובני ישראל שרים אני מאמין**

קישורים חיצוניים
----------------

* אייבי רוטנברג, ברשת החברתית פייסבוק
* אייבי רוטנברג, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אייבי רוטנברג, באתר אייטונס (באנגלית)
* אייבי רוטנברג, באתר ספוטיפיי
* אייבי רוטנברג, באתר Last.fm (באנגלית)
* אייבי רוטנברג, באתר AllMusic (באנגלית)
* אייבי רוטנברג, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אייבי רוטנברג, באתר דיזר
* אייבי רוטנברג, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיות למוזיקה יהודית
2. 1 2  Interview for JE Magazine, December 31, 2005
3. ↑  "Bresky, Binyamin, *Performer Shlomo Simcha: The Power of Jewish Music and Radio*, Israel National Radio, February 12th, 2007"
4. ↑  כוכבי השמים, באתר JewishMusic.fm
5. ↑  "An Interview On The History and The Story Behind Jewish A Cappella"
6. ↑  יוסי אושרי, האלבום שחיכינו לו: אייבי רוטנברג מגיש – "Journeys 5", לקריאה באתר 'חסידיניוז'.
7. ↑  (הוצאת פלדהיים)
8. ↑  (הוצאת מסורה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267092105171
* ISNI: 0000 0000 6978 2240
* LCCN: n92113339
* MusicBrainz: 80541804-dd82-4478-b319-52f3337ffe63
* VIAF: 98164270
* WorldCat: lccn-n92113339

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכדורסלן העבר. אם התכוונתם לבנו, כדורסלן לוס אנג'לס לייקרס, ראו לארי נאנס הבן.

**לארי דונל נאנס האב** (באנגלית: **.Larry Donnell Nance Sr**; נולד ב-12 בפברואר 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 13 עונות בליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 17.1 נקודות, 8.0 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-2.2 חסימות למשחק.

בנו, לארי נאנס הבן, נבחר בדראפט ה-NBA ‏2015 על ידי לוס אנג'לס לייקרס.

מכללות
------

נאנס נולד וגדל בעיר אנדרסון שבקרוליינה הדרומית. בין השנים 1977–1981 למד באוניברסיטת קלמסון (קרוליינה הדרומית), ושיחק עבור קבוצת הכדורסל שלה. בעונת הג'וניור שלו הוביל את הקבוצה להישג השיא בתולדותיה - העפלה לשלב "שמונה הגדולות" (רבע הגמר) בטורניר אליפות המכללות. בארבע שנותיו בקלמסון רשם ממוצעים של 11.5 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק.

קריירת משחק
-----------

### פיניקס סאנס

נאנס נבחר בבחירה ה-20 של דראפט ה-NBA לשנת 1981 על ידי קבוצת פיניקס סאנס. בעונת הרוקי שלו מיעט לקבל דקות משחק, אך בעונתו השנייה החל לשמש כשחקן חמישייה קבוע, לצד דניס ג'ונסון, וולטר דייוויס, מוריס לוקאס ואלבן אדמס, והעמיד ממוצעים של 16.7 נקודות, 8.7 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק. בסוף-שבוע האולסטאר 1984 זכה בתחרות ההטבעות הראשונה ב-NBA, בעונת 1984/1985 השתתף לראשונה במשחק האולסטאר, ובעונת 1986/1987 קלע שיא קריירה של 22.5 נקודות בממוצע למשחק. בשש וחצי עונותיו בפיניקס השיג ממוצעים של 17.3 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק, ועזר לקבוצה להעפיל ארבע פעמים לשלב הפלייאוף (1982–1985).

### קליבלנד קאבלירס

במהלך עונת 1987/1988 נשלח נאנס לקליבלנד קאבלירס בטרייד שהעביר לפיניקס, בין היתר, את הרוקי קווין ג'ונסון. לצד הרכז מארק פרייס והסנטר בראד דוהרטי, הפך נאנס את הקאבלירס לאחת הקבוצות החזקות באזור מזרחי, תחת המאמן לני וילקינס. בשש מתוך שבע עונותיו של נאנס בקליבלנד עלתה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA, ובעונת 1991/1992 אף הגיעו הקאבלירס לגמר המזרח, בו הפסידו לשיקגו בולס בשישה משחקים. בתקופתו בקליבלנד השתתף פעמיים נוספות במשחק האולסטאר, ונבחר שלוש פעמים לאחת מחמישיות ההגנה של העונה. בסיום עונת 1993/1994 הודיע על פרישה ממשחק, בגיל 35. בשנת 1995 העלו הקאבלירס את גופייתו של נאנס עם המספר 22 לתקרת אולמם הביתי, כהוקרה על תרומתו לקבוצה.

לאורך הקריירה התאפיין נאנס כשחקן יציב במיוחד – ב-11 מתוך 13 עונותיו ב-NBA רשם ממוצעים של לפחות 16 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק. כמו כן הצטיין בחסימת זריקות, כשממוצע הקריירה שלו עומד על 2.2 חסימות למשחק. בעת פרישתו דורג במקום השמיני ברשימת החוסמים המובילים בתולדות ה-NBA, וראשון מבין השחקנים שאינם סנטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA, באתר Basketball-reference.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של נאנס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של נאנס, באתר sports-reference.com
3. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1981, באתר basketball-reference.com
4. ↑  נאנס נשלח בטרייד לקליבלנד, באתר הניו יורק טיימס, 26 בפברואר 1988
5. ↑  דף השחקן, באתר הרשמי של קליבלנד קאבלירס
6. ↑  רשימת החוסמים המובילים ב-NBA, נכון לשנת 1984, באתר basketball-reference.com
**פרס יאן מיכלסקי** (בצרפתית: **Prix Jan Michalski**) הוא פרס שווייצרי לסיפורת ולספרי עיון המתפרסמים בכל מקום בעולם ובכל שפה. מטרת הפרס היא לחשוף מחברים מעולם הספרות וחבר השופטים הוא רב-תרבותי ורב-לשוני.

הפרס מוענק מטעם קרן יאן מיכלסקי לספרות שהוקמה בשנת 2004 על ידי אשת העסקים הביליונרית ורה מיכלסקי-הופמן (אנ'), בעלת מניות משמעותית בחברת התרופות הופמן לה רוש, לזכר בעלה יאן מיכלסקי. השקת הפרס התקיימה באוקטובר 2009 ובנובמבר 2010 הוכרז הזוכה הראשון. הזוכים מקבלים מענק כספי בסכום 50,000 פרנק שווייצרי, ותוכנית שהות (אנ') של שלושה חודשים בבקתות הסופרים של הקרן באזור מונטרישר (אנ') בשווייץ.

עם הזוכים בפרס נמנים הסופרים הבאים:

* בשנת 2018: אולגה טוקרצ'וק אשר זכתה בשנה זו גם בפרס נובל לספרות, ויובל נח הררי, על ספרו ההיסטוריה של המחר.
* בשנת 2019: צרויה שלו

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרס יאן מיכלסקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Foundation, Fondation Jan Michalski (באנגלית)
2. ↑  Domhnall O'Sullivan, Treehouses of language: inside a Swiss literature foundation, אתר ארגון השידור השוויצרי (אנ'), ‏September 12, 2017 (באנגלית)
3. ↑  זוכי הפרס 2018
4. ↑  אתר למנויים בלבד זוכי פרס נובל לספרות: אולגה טוקרצ'וק ופטר הנדקה, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2019
5. ↑  אתר פרס יאן מיכלסקי (באנגלית)
6. ↑  זוכת הפרס 2019
**קתי אלן מאנינג** (באנגלית: **Kathy Manning**; נולדה ב-3 בדצמבר 1956) היא עורכת דין ופוליטיקאית יהודייה-אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של קרוליינה הצפונית. היא אחת מחברות הקונגרס שנבחרו בבחירות 2020, ושנתיים לפני כן הייתה המועמדת הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס ה-13 של קרוליינה הצפונית במהלך בחירות של 2018.

ביוגרפיה
--------

מאנינג נולד בדטרויט שבמישיגן למשפחה יהודית. אביה עבד בחברת פורד במשך ארבעים שנה, ואמה הייתה מורה בבית ספר ציבורי באזור מגוריה. מאנינג למדה באוניברסיטת הרווארד ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן[דרוש מקור].

לאחר שהשלימה את לימודיה הגבוהים היא כיהנה כמנהלת בארגון הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה.

בבחירות 2018 התמודדה מאנינג נגד חבר הקונגרס המכהן טד באד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של קרוליינה הצפונית, באותה העת המחוז השתרע מהפרוורים הצפוניים של שארלוט עד לגרינסבורו, מאנינג הפסידה לבאד שניצח ברוב של כ-51% מהקולות לעומת 45% למאנינג.

שנתיים לאחר מכן, בבחירות 2020, ניצחה מאנינג בפריימריז הדמוקרטים וגם בבחירות הכלליות. היא גברה על המועמדת הרפובליקנית לי היווד כשגרפה כ-62% מקולות הבוחרים. היא הושבעה לתפקידה ב-3 בינואר 2021 עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. מאנינג היא הדמוקרטית הראשונה שמייצגת מחוז קונגרס זה מאז 1985.

מאנינג נחשבת על ידי העיתונות כאחת מחברות הקונגרס הפרו-ישראליות ביותר במפלגה הדמוקרטית וזאת לצד חברים נוספים במפלגתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתי מאנינג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קתי מאנינג בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* קתי מאנינג, ברשת החברתית פייסבוק

* קתי מאנינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* קתי מאנינג, ברשת החברתית אינסטגרם
* קתי מאנינג באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Murphy, Brian (18 באוקטובר 2018). "Challenger turns health care fight personal in her congressional bid in NC". The News & Observer. נבדק ב-30 באוקטובר 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Fisher, Alyssa (9 במאי 2018). "Meet North Carolina Democrat Kathy Manning – The Forward". Forward.com. נבדק ב-26 באוקטובר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑
4. ↑  JTA, קתי מאנינג, לשעבר ראש הפדרציות היהודיות, זוכה במירוץ הקונגרס בצפון קרוליינה, ‏4 בנובמבר 2020
5. ↑  מיכאל טוכפלד, ‏מוושינגטון באהבה: החברים הדמוקרטים החדשים של ישראל, בעיתון מקור ראשון, 22 בנובמבר 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w61m02dj
* US Congress: M001135

 |
**סברי אליאס ג'ריס** (בערבית: **صبري جريس,** תעתיק מדויק: **צברי ג'ריס**) (נולד ב-1938) הוא עורך דין ערבי-ישראלי ופעיל פוליטי, אשר היה בכיר באש"ף וחבר במועצה הלאומית הפלסטינית.

אודות
-----

ג'ריס נולד בכפר פסוטה ב-1938 למשפחה ערבית-נוצרית. למד בבית הספר טרה סנטה בנצרת. בגיל 19 יצא ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית. הוא היה פעיל בוועד הסטודנטים הערבים והיה ממייסדי ומנהיגי תנועת "אל-ארד", תנועה ערבית לאומית עם אוריינטציה נאצריסטית פאן-ערבית שהוצאה מהחוק כעבור כמה שנים. עם סיום לימודיו עבר לחיפה ועבד במשרד עורכי הדין נקארה-וקסמן.

בשנת 1966 פרסם את המחקר "הערבים בישראל", הספר הראשון בעברית שעסק במצבם של ערביי ישראל ותיאר את יחס השלטונות כלפיהם. הספר תורגם למספר שפות, בהן אנגלית, גרמנית, צרפתית, איטלקית ושוודית.

בשנים 1964–1970 הוחזק 7 פעמים במעצר מנהלי בכלא והוטלו עליו מגבלות שונות. 

בשנת 1970, עזב את ישראל לביירות עם אשתו, בתיאום עם השלטונות בארץ. בלבנון היה לפעיל מרכזי באש"ף. והחל לשמש כחוקר במכון למחקרים פלסטיניים של אש"ף במחלקה הישראלית. ג'ריס הפך לראש המחלקה הישראלית במכון ומשנת 1978 עמד בראש המכון. בנוסף היה עורך של ירחון אש"ף. במהלך שנות השמונים והתשעים שימש כיועץ לערפאת לענייני ישראל. בביירות נולדו לו בת ובן.

ביוני 1982 פרצה מלחמת לבנון הראשונה. בספטמבר תפס צה"ל את ארכיון אש"ף, עליו היה מופקד ג'ריס, והעביר את החומרים לישראל.
לאחר גירוש אש"ף מהעיר, הוא נשאר והמשיך לנהל את המכון. ב-5 בפברואר 1983 התפוצצה מכונית תופת מול משרדי המכון בביירות. משערים כי מאחורי הפיגוע עמדו הפלנגות הנוצריות. בין 19 ההרוגים נמנתה אשתו של ג'ריס, האני שאהין. ג'ריס עזב לתוניס, שם נישא לאחות אשתו, ומשם עבר עם המשפחה לניקוסיה, משם ניהל את המכון. ב-1994 במסגרת הסכם אוסלו חזר לישראל. 

בשנת 2006 ייצג בבית המשפט את אחיו ג'ריס ג'ריס שהורשע לבסוף במגע עם סוכן איראני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מו"ל צרפתי קיים פגישות בענין מעצרו של ג'רייס, מעריב, 26 באפריל 1970
2. ↑  צו לפי בקשת עו"ד ג'רייס בעניין היחס לעציר מנהלי, מעריב, 30 באפריל 1970
3. ↑  הסופרת פידא ג'ריס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263580905171
* GND: 107907313
* ISNI: 0000 0001 1977 8726
* LCCN: n50038913
* NTA: 07135168X
* SUDOC: 058602321
* VIAF: 34984472
* WorldCat: lccn-n50038913

 |
חולץ פקקים סטנדרטי
חולץ פקקים עם "כנפיים"
פותחן מלצרים
חולץ אצבעות
**חולץ פקקים** (מַחְלֵץ) הוא מכשיר להוצאת פקקי שעם או דיאם מבקבוקי יין. חולץ פקקים סטנדרטי מורכב מתבריג ספירלי מחודד ממתכת המחובר לידית החזקה. המשתמש מחזיק את הידית ומבריג את הקצה המחודד לתוך פקק השעם עד שניתן, באמצעות משיכה כלפי חוץ של החולץ, למשוך גם את הפקק ממקומו. ידית האחיזה עשויה בדרך כלל מעץ, מתכת או פלסטיק.

היסטוריה
--------

נראה כי תכנונו של חולץ הפקקים התבסס על מכשיר ששימש להוצאת קליעים ממוסקטים ואקדחים עוד בתחילת המאה ה-17. חולץ הפקקים הוא ככל הנראה המצאה אנגלית שתועדה לראשונה בשנת 1681 כ"תולעת פלדה המשמשת למשיכת פקקים מבקבוקים" (steel worm used for the drawing of Corks out of Bottles). בשנת 1795 נרשם באנגליה הפטנט הראשון על תכנון חולץ פקקים על שמו של הכומר סמואל הנשאל (Samuell Henshall). הנשאל חיבר דיסקית פשוטה בין התבריג לבין הידית, אשר מונעת מן התבריג לחדור עמוק מידי לתוך הפקק, מביאה לסיבוב הפקק יחד עם סיבוב התבריג ולשחרורו מצוואר הבקבוק.

סוגים מיוחדים
-------------

**חולץ פקקים עם "כנפיים"** (קרוי לעיתים חולץ פרפר או **האיש המתעמל**) הוא בעל שני מנופים, אחד בכל צד של התבריג (ראו תמונה). כאשר התבריג חודר לפקק המנופים מתרוממים, ולחיצתם מטה מושכת את הפקק מתוך הבקבוק בתנועה אחת חלקה.

**פותחן מלצרים** (Sommelier knife) הוא חולץ פקקים שבו התבריג מקופל לתוך הידית וניתן לשלפו בעת השימוש. הומצא על ידי הגרמני קארל וינקה בשנת 1882. בדרך כלל נמצא בקצה הידית גם להב קטן להסרת הרדיד העוטף את פקק הבקבוק.

**חולץ אצבעות** (Twin prong cork puller) עשוי מידית המחוברת לשתי אצבעות מתכת. אצבעות המתכת מוחדרות בין הפקק לצוואר הבקבוק, ולאחר מכן נמשכת הידית כלפי חוץ והפקק נשלף. יתרונו הגדול בכך שאין הוא פוגע בפקק.

**חולץ מכני** מכשיר המשמש לחליצה מהירה של פקקים. המכשיר מקובע אל בסיס יציב, מכניסים את צוואר הבקבוק אל המכשיר ומפעילים את המנוף בתנועה דו כיוונית. פעולה זו חולצת את הפקק ושולפת אותו מן התבריג. בשימוש במכשיר זה, אין צורך להסיר את הפלומבה של בקבוק היין.

**חולץ פנאומטי** שילוב של מזרק ומשאבת אוויר קטנה. מחדירים את המזרק דרך הפקק עד שהוא יוצא מצדו השני (בתוך בקבוק היין), ולאחר מכן שואבים אוויר לתוך הבקבוק. לחץ האוויר גורם לפקק להישלף. יתרונו הוא בסיכוי הקטן להתפוררות הפקק.

תערוכות
-------

בשנת 2006 הוצגה במוזיאון לאנתרופולוגיה שבאוניברסיטת קליפורניה בברקלי תערוכה של כ-1,500 חולצי פקקים. מאותה שנה פועל ביישוב Montecalvo Versiggia שבאיטליה מוזיאון של חולצי פקקים ובו אוסף של כ-200 פריטים. במכון הקולינרי של אמריקה שבגרייסטון (סנט הלנה, קליפורניה) מוצג אוסף של כ-500 חולצי פקקים.

ראו גם
------

* דמי חליצה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חולץ פקקים** |

* מידע על חולצי פקקים ב-Oxford Companion to Wine
* הסבר היסטורי וטכני על הפטנט של הנשאל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565384005171
* GND: 4203091-2
* LCCN: sh85032614

 |
**סקוט דייוויד בורל** (באנגלית: **Scott David Burrell**; נולד ב-12 בינואר 1971) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1993–2006. בעונת 1997/1998 זכה באליפות ליגת ה-NBA כשחקן שיקגו בולס, וממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו בליגה הם 6.9 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.

קריירת מכללות
-------------

בורל נולד בניו הייבן שבקונטיקט, ובין השנים 1989–1993 למד באוניברסיטת קונטיקט. כבר בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שימש כשחקן חמישייה קבוע, תחת המאמן ג'ים קלהון, והעפיל עמה לרבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight), בפעם השנייה בלבד בתולדותיה. בעונה העוקבת העפילו ה"האסקיז" לשמינית גמר הטורניר (NCAA Sweet Sixteen), אך הפסידו מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת דיוק, בתוצאה 67–81. בשתי עונותיו האחרונות בליגת המכללות רשם בורל ממוצעים של 16.2 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישיות העונה של מחוז Big East.

קריירת משחק
-----------

בדראפט ה-NBA‏ 1993 נבחר בורל בבחירה ה-20, על ידי שארלוט הורנטס. לאחר עונת רוקי סולידית, בה קלע 4.8 נקודות למשחק, הציג בורל שיפור משמעותי בעונתו השנייה, כאשר רשם ממוצעים של 11.5 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק. באותה עונה השתתף בתחרות השלשות של ה-NBA, וסיים במקום השלישי. ב-20 המשחקים הראשונים של עונת 1995/1996 קלע שיא קריירה של 13.2 נקודות למשחק, אולם בדצמבר 1995 נפצע ונאלץ להחמיץ את 62 המשחקים האחרונים של העונה.

בפברואר 1997, לאחר כ-3 עונות וחצי בשארלוט, הועבר בורל בטרייד לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לדונלד רויאל. ב-29 משחקיו בקבוצה קלע 4.9 נקודות בממוצע למשחק.

לקראת עונת 1997/1998 הועבר בטרייד לשיקגו בולס, אלופת שתי העונות הקודמות, בתמורה לדיקי סימפקינס. לאורך עונתו היחידה בקבוצה קלע 5.2 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של סקוטי פיפן, וסייע לקבוצה לזכות באליפות שלישית ברציפות. משחקו הזכור ביותר עם הבולס היה המשחק השלישי של סדרת הסיבוב הראשון בפלייאוף מול ניו ג'רזי נטס; בורל קלע 9 מתוך 11 הזריקות שלקח במשחק, כולל 3 שלשות, וסיים עם 23 נקודות אשר הובילו את הבולס לניצחון במשחק (116–101) ובסדרה (3–0).

בין השנים 1998–2001 שיחק בורל עבור ניו ג'רזי נטס ושארלוט הורנטס, ולאורך התקופה תרם 6.2 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל.

בשנת 2001 עזב את ליגת ה-NBA, וב-5 השנים הבאות שיחק בקבוצות שונות בליגת הפיתוח של ה-NBA ובליגת ה-CBA, וכן בסין, ביפן, בספרד ובפיליפינים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סקוט בורל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של בורל ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של בורל, באתר sports-reference.com
3. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1993, באתר basketball-reference.com
4. ↑  בורל נשלח בטרייד לגולדן סטייט, באתר sfgate.com,‏ 21 בפברואר 1997
5. ↑  בורל נשלח בטרייד לשיקגו, באתר sfgate.com,‏ 23 בספטמבר 1997
6. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין הבולס לנטס, באתר basketball-reference.com
7. ↑  בורל הוא אחד השחקנים שהבריקו לאורך שושלת הבולס, באתר NBC,‏ 23 באפריל 2020
מזח לולייני (1970)
**רוברט סמיתסון** (באנגלית: **Robert Smithson**;‏ 2 בינואר 1938 - 20 ביולי 1973) היה פסל אמריקני.

ביוגרפיה
--------

סמיתסון נולד בניו ג'רזי, ארצות הברית בשנת 1938. עוד כשהיה תלמיד תיכון זכה במלגה שאפשרה לו להתחיל ללמוד אמנות ב"ליגת הסטודנטים לאמנות" בניו יורק. הוא למד ציור ורישום, ועבודותיו הראשונות היו קולאז'ים שהושפעו מאמנות הפופ וממדע בדיוני. לאחר שנת לימודים אחת (1953-1954) שוטט במשך כשנתיים כטרמפיסט ברחבי ארצות הברית ומקסיקו. בשנת 1959, בהיותו בן 21, נערכה תערוכת הציורים הראשונה שלו. 

בשנת 1961 טייל סמיתסון באירופה והחל מתעניין בהיסטוריה המקומית ובדת. באותה תקופה שילב ביצירותיו סגנון אקספרסיוניסטי מופשט ונושאים מיתולוגיים. הוא המשיך לצייר עד 1963, השנה בה נישא לננסי הולט, פסלת אמריקאית.

בשנת 1964 התחיל סמיתסון לעסוק בכתיבת מאמרים בנושא האמנות ולפסל בסגנון מינימליסטי. בעבודותיו מאותה תקופה עשה שימוש רב במראות כמייצגות את רעיון האמנות כמשקפת מציאות.

בשנת 1966 יצר סמיתסון סדרה בשם "א-לוגון" (מונח מהפילוסופיה היוונית המתאר את הנפש הלא-רציונלית באדם), וביטאה את תפיסת החיים של האמן כדבר אבסורדי וחסר הגיון.

בשנת 1968 יצר סמיתסון סדרות של יצירות להן קרא "לא-אתר". יצירות אלו הורכבו בדרך כלל מסוגי קרקע שונים שנחצבו באתרים מרוחקים והוצגו בגלריה. הם היוו מעין מפות תלת־ממדיות וסימנו את תחילת התעניינותו של סמיתסון באמנות אדמה. מאוחר יותר החל מתעניין בעבודות אדמה מונומנטליות במרחב הפתוח. עבודתו הידועה ביותר, "מזח לולייני" מ-1970, היא עבודת אמנות אדמה. היא מורכבת מסוללה הבנויה בתוך אגם מלח ביוטה שבארצות הברית.
רוברט סמיתסון נעשה לאחד האמנים הידועים בתחום אמנות האדמה. חשיבותו הייתה בכך שהיה גם מבקר אמנות ומאמריו בירחון ארטפורום (artforum) עזרו בביסוס המסגרת התאורטית לתחום.

בשנת 1973 עבד סמיתסון על עבודת אדמה חדשה, "רמפת אמרילו". בעת שערך מדידות עבור העבודה נפל ממסוק ונהרג בגיל 35. אשתו השלימה את עבודתו על פי תוכניות מדויקות שהשאיר אחריו.

ראו גם
------

* פיסול בשדה המורחב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט סמיתסון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רוברט סמיתסון
* רנדי קנדי, אי צף של רוברט סמיתסון, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2005
* רוברט סמיתסון באתר 'מפגשים מהסוג החוויתי'
* רוברט סמיתסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277276905171
* BNE: XX1124415
* BnF: cb12341122m (data)
* CANTIC: a11290183
* CiNii: DA06431967
* GND: 118797743
* ISNI: 0000 0001 2278 756X
* KulturNav: 35f26deb-fcf2-43f3-9349-fe0e11dc553d
* LCCN: n81079907
* NKC: mzk2005295172
* NLA: 36322377
* NLP: a0000003396597
* NTA: 068930666
* PIC: 19451
* RKD: 95568
* SELIBR: 299713
* SNAC: w6zp5hb0
* SUDOC: 032368100
* Trove: 1246257
* ULAN: 500015753
* VIAF: 41913245
* WorldCat: lccn-n81079907

 |
תיאור הלוויין על גלויה משנת 2016
**ספירה** (ברוסית:**Сфера**, ספירה) הייתה סדרת לוויינים שפותחה בברית המועצות. השיגורים בוצעו בשנים 1968–1978. מטרת הלוויינים הייתה לבצע עדכון קואורדינטות של נקודות שונות על פני כדור הארץ בדיוק גבוה יותר. הדרישה לכך גברה לקראת הפעלה מבצעים של מערכת ניווט לוויינית ציקלון במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20. בסך הכול בוצעו 18 שיגורים. כול השיגורים למעט שיגור מס' 2 הסתיימו בהצלחה. הלוויין האחרון סיים את השירות בשנת 1980.

פיתוח הלוויינים החל לפי הזמנה של היחידה הקרטוגרפית של המטא הכללי. הזמנה הועברה ל"מערכות המידע הלווייניות רשטניוב" שהחלה את הפיתוח בשנת 1963. הלוויין הראשון שוגר בשנת 1968 ופעל במשך 15 חודשים (6 חודשים מעל התכנון). המערכת הוכרזה כמבצעית לאחר סיום הבדיקות בשנת 1972 (אחרי השיגור התשיעי). על בסיס תוצאות המדידות הוכנה מערכת קואורדינטות חדשה במקום מערכת שהייתה בניצול בברית המועצות החל משנת 1942.

כל הלוויינים שוגרו תחת שם "קוסמוס" מקוסמודרום פלסצק. משקל הלוויינים היה 600 ק"ג בלוויינים הראשונים וגדל ל-850 ק"ג בלוויין אחרון בסדרה. על הלוויין הותקן פאנל סולארי בהספק 100 ו"ט. גוף הלוויין היה גליל בקוטר של כ-2 מ' ובאורך של כ-3 מ'. בתוכו הותקן מכשור שונה. הלוויין הראשון שוגר למסלול בגובה של 1200 ק"מ. יתר הלוויינים שוגרו לגובה 1300–1500 ק"מ.

בשנת 1977 החל פיתוח של סדרה משודרגת "מוסון" ששיגוריה החלו בשנת 1981.

קישורים חיצוניים
----------------

* לווייני ספירה
* תיאור השיגורים
* תיאור הלוויינים
* תיאור המערכת (ברוסית)
* רשימת שיגורים
**קילברן** היא שכונה בצפון-מערב לונדון, אנגליה, אשר מחולקת בין רובע ברנט לרובע קמדן, עם חלק קטן בתוך רובע ווסטמינסטר. השכונה נמצאת כ-3.75 ק"מ מצפון-מערב לצ'רינג קרוס. הכביש הראשי, על ציר צפון-מערב לדרום-מזרח, הוא קילברן היי רוד (Kilburn High Road), והוא מהווה קטע מכביש A5, שהוא הגבול בין הרבעים ברנט וקמדן. תוואי הכביש חופף בחלקו לדרך רומאית עתיקה. ראשית היישוב בקילברן היא מן המאה ה-12, אז הוקם מנזר על גדת נחל קילברן. כיום קילברן היא שכונה הומה ורב-תרבותית, ובה הריכוז הגבוה ביותר של אירים בלונדון, וכן אחוז ניכר של אוכלוסייה אפריקאית-קריבית. השכונה נמנית עם 35 אזורי המרכז ב"תוכנית לונדון" (2004) של לונדון רבתי.

היסטוריה
--------

ראשיתו של הכביש הראשי של קילברן בדרך קלטית בין היישובים הנקראים היום קנטרברי וסנט אלבנס. בתקופת השלטון הרומי, נסללה הדרך. בתקופת האנגלו-סקסית נודע הכביש בשם "רחוב ווטלינג" (Watling).

אבן מדרכה בכביש קילברן מציינת את תוואי הדרך הרומית.
פאב האריה האדום, נוסד בשנת 1444

דמוגרפיה
--------

בקילברן מספר קבוצות אתניות, בהם אירים, אפרו-קריביים, הודים, בנגלדשים, פקיסטנים, אריתראים ואתיופים.

קשה לייצר סטטיסטיקה מדויקת של הדמוגרפיה בקילברן בשל השתייכותה לשלושה רבעים שונים. כחצי האוכלוסייה מוגדרת "בריטית לבנה" או "לבנה אחרת".

תחבורה
------

### רכבת תחתית ועילית

בקילברן מספר קווי רכבת, בעיקר מזרח-מערב, אשר מחברים אותה לשאר לונדון. בקילברן התחנות הבאות של הרכבת התחתית של לונדון ושל הרכבת העילית:

* תחנת קילברן (קו ג'ובילי [היובל])
* תחנת קילברן פארק (קו בייקרלו)
* תחנת ברונדסברי (קו צפון לונדון)
* תחנת קילברן היי רוד (קו ווטפורד די.סי)

ספורט
-----

בקילברן שני מועדוני כדורגל (אחת מ-12 החברות הראשונות בהתאחדות הכדורגל נוסדה בקילברן ב-1863, וממנה בא הנשיא הראשון של ההתאחדות), מועדון ראגבי, ומועדון הרלינג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קילברן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  UK Census Data
2. ↑  Mayor of London (February 2008).
3. ↑  "The Virtual Tour of Kilburn".
4. ↑  Brent Council (2001).
5. ↑  Camden Council (2001).
6. ↑
7. ↑
8. ↑  "Kilburn station".
9. ↑  "Kilburn High Road".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531136505171
* MusicBrainz: d95549e5-dd98-4d94-9642-c4b72938f708

 |
**משחק הדם במים** (בהונגרית: **Melbourne-i vérfürdő** – **מרחץ הדמים של מלבורן**) היה משחק כדורמים שהתקיים ב-6 בדצמבר 1956 בין נבחרת הונגריה לנבחרת ברית המועצות באולימפיאדת מלבורן ונחשב למשחק המפורסם ביותר בהיסטוריה של משחק הכדורמים. המשחק התנהל על רקע המרד ההונגרי ונבחרת הונגריה הביסה את נבחרת ברית המועצות 0:4. הכינוי "משחק הדם במים" נטבע על ידי התקשורת לאחר שהשחקן ההונגרי ארווין זאדור יצא מבריכת השחייה לקראת סוף המשחק כשדם זורם מחתך שמתחת לעינו הימנית.

רקע
---

הפגנה קטנה של סטודנטים שנערכה ב-23 באוקטובר 1956 הסלימה למרד כולל כנגד משטר הבובות הסובייטי בבודפשט. למשך מספר ימים נראה היה כאילו תוכל הונגריה להשתחרר מחיבוק הדוב הרוסי, אך ב-1 בנובמבר החלו ראשוני הטנקים הסובייטיים להתגלגל לתוך הונגריה ומה-4 בנובמבר ועד ה-10 בנובמבר עסקו הכוחות הסובייטיים בדיכוי המרד באמצעות אסטרטגיה של כוחות משולבים שכללו תקיפות אוויר, הפגזות ארטילריות ומבצעים מתואמים של חי"ר ושריון.

בזמן המרד שהתה נבחרת הכדורמים של הונגריה במחנה אימון בהרים בקרבת בודפשט. חבריה היו מסוגלים לשמוע את קולות הירי ולראות את העשן המיתמר. ההונגרים התאמנו כדי להגן על תוארם כאלופי האולימפיאדה הקודמת. כיוון שנותרו פחות משבועיים למשחקים האולימפיים במלבורן שבאוסטרליה הועברו השחקנים מיד למחנה מעבר לגבול בצ'כוסלובקיה על מנת למנוע מהם להסתבך במרד. השחקנים למדו לראשונה על ההיקף האמיתי של המרד רק כשהגיעו לאוסטרליה ודרשו לקבל מידע על קורות חבריהם ובני משפחתם.

המשחק
-----

כשהחלה האולימפיאדה דוכא כבר המרד ההונגרי בברוטאליות ורבים מהשחקנים בנבחרת הונגריה ראו את האולימפיאדה כדרך להציל מעט מכבוד מדינתם. "חשנו כי אנו משחקים לא רק עבורנו כי אם עבור מדינתנו כולה" אמר זאדור לאחר המשחק. הקהילה הבינלאומית הייתה כבר מודעת לעוצמת הברוטאלית של התגובה הסובייטית למרד ההונגרי והצופים עודדו בקולניות את הנבחרת האולימפית ההונגרית בכל המשחקים בהם השתתפה. משחק "הדם במים" התנהל מול קהל אוהד שכלל גולים הונגרים שרבים מהם היו כמה ימים לפני כן בזירת האגרוף שבה ראו את לאסלו פאפ ההונגרי זוכה במדליית הזהב השלישית שלו.

מלכתחילה היה המשחק אלים מאוד והוחלפו בו בעיטות ומהלומות. לקול תשואות הקהל הבקיע הכוכב ההונגרי ארווין זאדור שני שערים. זאדור נאלץ לעזוב את הבריכה בדקות האחרונות של המשחק כשנבחרתו כבר הובילה 0:4 לאחר שקיבל אגרוף בפניו מולנטין פרוקופייב. הפציעה של זאדור הייתה הקש ששבר את גב הגמל לגבי הקהל, שכבר היה בטירוף. על מנת למנוע התפרצות מהומות הופסק המשחק כשנותרה דקה לסיום, והמשטרה נכנסה לזירה על מנת לפנות את הקהל. תמונותיו של זאדור השותת דם התפרסמו בעיתונות העולמית והובילו לכינוי "משחק הדם במים", למרות שהדיווחים כאילו המים בבריכה האדימו מדם הם ככל הנראה הגזמה.

ההונגרים המשיכו למשחק הגמר ובו ניצחו את נבחרת יוגוסלביה 1:2 וזכו במדליית הזהב הרביעית שלהם. לאחר שהסתיימה האולימפיאדה ערקו מחצית מ-100 המשתתפים במשלחת ההונגרית לאולימפיאדה למערב. בין הספורטאים שעזבו את הונגריה עקב תוצאות המרד ההונגרי הייתה המתעמלת היהודייה אגנס קלטי, זוכת 4 מדליות זהב באולימפיאדת מלבורן, שעלתה לישראל.

בשנת 2006, שנת היובל למרד ההונגרי, יצא לאקרנים סרט תיעודי בשם "זעם החירות" המתאר את סיפור המשחק. את הסרט הפיקו לוסי לו וקוונטין טרנטינו, שתיאר אותו "כסיפור הטוב ביותר שמעולם לא סופר". הקריין בסרט הוא מארק ספיץ שארווין זאדור היה מאמנו בעת שהיה נער.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הסרט זעם החירות (אורכב 02.09.2006 בארכיון Wayback Machine) (באנגלית)
יפןיפן
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא Kusaka. 
**ג'ינאיצ'י קוסאקה** (ביפנית: 草鹿 任一; ‏7 בדצמבר 1888 – 24 באוגוסט 1972) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

קוסאקה נולד במחוז אישיקאווה, וסיים את לימודיו באקדמיה הימית הקיסרית במחזור ה-37 במקום ה-21 מתוך 179 צוערים. לאחר מכן שירת כפרח קצונה על סיפון הסיירות "סויה" ו"צ'יודה", ולאחר שקיבל את דרגת האנסיין שירת בסיירת "טוקיווה" ובאוניית המערכה "אקי". לאחר שקיבל דרגת לוטננט שירת קוסאקה על סיפון הסיירת "אסאמה", אונייה המערכה "קאשימה" והמשחתת "המקאזה". לאחר מכן למד במכללת המטה של הצי הקיסרי, וב-1921 קיבל דרגת לוטננט קומנדר ונשלח לשמש סגן קצין בקרת אש באוניית המערכה היאיי, ולאחר מכן קצין בקרת אש באוניות המערכה "יאמשירו" ו"נאגטו".

לאחר שקיבל דרגת קפטן בדצמבר 1930, נשלח קוסאקה על ידי הצי להשתלמויות בארצות הברית ובאירופה למשך שנה, ועם שובו קיבל את הפיקוד הראשון שלו - על הסיירת "קיטקאמי". לאחר מכן פיקד על אוניית המערה "פוסו", ובדצמבר 1936, עם קבלת דרגת אדמירל משנה, התמנה למפקד בית הספר לבקרת אש אקדמית הצי הקיסרי. בנובמבר 1940 קיבל קוסאקה דרגת תת-אדמירל.

עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, התמנה קוסאקה למפקד האקדמיה הימית הקיסרית, אך ב-28 בספטמבר 1942 הוא קיבל את הפיקוד על הצי האווירי ה-11 שחנה בבסיס היפני המרכזי ברבאול שבבריטניה החדשה, בדרום האוקיינוס השקט. לכל אורך קרב גוודלקנל נלחמו מטוסיו של קוסאקה בכוח אוויר קקטוס של בעלות הברית שהגן על האי, ובקביל סייעו לכוחות הצבא היפני הקיסרי במהלך המערכה בגינאה החדשה.

ב-24 בדצמבר 1942 ערך הפיקוד העליון של הצי הקיסרי שינוי במבנה הארגוני בזירה, וכל יחידות הצי באזור איי שלמה וגינאה החדשה התאגדו תחת צי האזור הדרום-מזרחי, עליו פיקד קוסאקה. במסגרת תפקידו ניהל קוסאקה את יחידות הצי במהלך המערכה באיי שלמה והמערכה בגינאה החדשה, כשכל העת מתקרבות בעלות הברית לרבאול.

בסופו של דבר, החליטו בעלות הברית לבודד את הבסיס היפני המרכזי ברבאול, במקום לנסות לכבוש אותו, וחיל המצב וכל יחידות הצי נותרו בבסיסם עד סוף המלחמה. ב-6 בספטמבר 1945 הגיש קוסאקה, מתוקף תפקידו כמפקד הכוחות הימיים ברבאול, ביחד עם גנרל היטושי איממורה, מפקד כוחות הצבא הקיסרי ברבאול, את כניעתו לבעלות הברית.

לאחר סוף מלחמת העולם השנייה פרש קוסאקה מהצי הקיסרי, וניהל חיים פרטיים. הוא נפטר ב-24 באוגוסט 1972.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ינאיצ'י קוסאקה** בוויקישיתוף

* Nishida, Hiroshi. Kusaka, Jinichi, Imperial Japanese Navy.
* Kusaka Junichi (1889-1972), The Pacific War Online Encyclopedia.


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 7591 0431
* NDL: 00038604
* VIAF: 252262753
* WorldCat: viaf-252262753

 |
**טרה אייזיאה ג'ונס** (באנגלית: **Tre Isiah Jones**; נולד ב-8 בינואר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז. אחיו הצעיר של הכדורסלן טיוס ג'ונס.

קריירת תיכונים ומכללות
----------------------

ג'ונס נולד וגדל בעיר אפל ואלי שבמינסוטה. בסיום שנתו האחרונה ב"תיכון אפל ואלי" זכה בתואר שחקן התיכונים של העונה במינסוטה ("Minnesota Mr. Basketball") ונבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.

בשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם זאיון ויליאמסון, אר. ג'יי. בארט וקאם רדיש. בשתי עונותיו בקבוצה העמיד ממוצעים של 12.4 נקודות, 5.8 אסיסטים ו-4.0 ריבאונדים למשחק.

קריירה ב-NBA
------------

### סן אנטוניו ספרס

בדראפט ה-NBA‏ 2020 נלקח ג'ונס בבחירה ה-41, על ידי סן אנטוניו ספרס. בעונתו השלישית בקבוצה, 2022/2023, שימש כרכז הפותח של הספרס, ורשם ממוצעים של 12.9 נקודות ו-6.6 אסיסטים למשחק. ב-2 באפריל 2023 השיג את הטריפל-דאבל הראשון בקריירה שלו, במשחק מול סקרמנטו קינגס, ושישה ימים לאחר מכן שחזר את ההישג במשחק מול מינסוטה טימברוולבס.

סטטיסטיקה
---------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | סן אנטוניו | 37 | 1 | 7.3 | 0.474 | **0.600** | **0.895** | 0.6 | 1.1 | 0.2 | 0.0 | 2.5 |
| 2021/2022 | סן אנטוניו | **69** | 11 | 16.6 | **0.490** | 0.196 | 0.780 | 2.2 | 3.4 | 0.6 | **0.1** | 6.0 |
| 2022/2023 | סן אנטוניו | 68 | **65** | **29.2** | 0.459 | 0.285 | 0.860 | **3.6** | **6.6** | **1.3** | **0.1** | **12.9** |
| **קריירה** | 174 | 77 | 19.5 | 0.469 | 0.271 | 0.837 | 2.4 | 4.1 | 0.8 | 0.1 | 7.9 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרה ג'ונס** בוויקישיתוף
* טרה ג'ונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
חיילי הבריגדה במהלך מצעד הניצחון בהלסינקי ב-16 במאי 1918
**הבריגדה השוודית** (בשוודית: **Svenska brigaden**, בפינית: **Ruotsalainen prikaati**) הייתה בריגדה של מתנדבים שוודים שהשתתפה במלחמת האזרחים הפינית. הבריגדה כללה 400 לוחמים, ונטלה חלק בקרב טמפרה.

היסטוריה
--------

בינואר 1918 הכריזה פינלנד על עצמאותה מהאימפריה הרוסית, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין המשמר האדום שנתמך בידי ברית המועצות, למשמר הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית. מצבם של הלבנים נראה בכי רע, והאדומים הצליחו להשתלט על עיר הבירה הלסינקי. 

את היוזמה להקמת יחידה של מתנדבים שוודים שתסייע למשמר הלבן במלחמתו, נטלה אגודת "ידידי פינלנד" שנוסדה בסטוקהולם במקביל להכרזת העצמאות הפינית. יו"ר האגודה היה אחיו של קארל גוסטף אמיל מנרהיים - ממפקדיו הבולטים של המשמר הלבן. אגודת ידידי פינלנד קראה ליחידה בשם "הבריגדה השוודית" עוד בטרם החלה לגייס אליה חיילים. בשל המצב הדחוף בפינלנד, הקציבה האגודה חודשיים לגיוס וארגון הבריגדה. כתוצאה מכך, רק 400 שוודים הספיקו להתנדב. עם זאת, רבים מהם היו קצינים מנוסים מהצבא השוודי, והם היוו תוספת משמעותית לצבא הפיני חסר הניסיון. כמו כן, 600 קצינים שוודים נוספים התגייסו למשמר הלבן ישירות, ולא דרך ידידי פינלנד.

בסוף מרץ הגיעו השוודים לפינלנד, וצוידו בידי הפינים בנשק רוסי. בשלב זה, נמצאו הלבנים בעיצומה של מתקפת נגד מוצלחת שמוטטה את הקווים האדומים. השוודים נשלחו למערכה הקשה שהתנהלה סביב העיר טמפרה. הם לחמו באומץ והצליחו ללכוד את תחנת הרכבת של העיר. ב-6 באפריל הסתיים כיבוש טמפרה. בשלב זה התמוטטו האדומים כליל בעקבות כניסתו של הצבא הגרמני לפינלנד. השוודים השתתפו במרדף אחר האדומים, וכבשו מספר כפרים ועיירות. 

ב-16 במאי השתתפה הבריגדה בצעדת הניצחון בהלסינקי. חייליה זכו להערכה ושבחים בטרם חזרו לשוודיה. ב-30 במאי ערכה הבריגדה מצעד ניצחון בסטוקהולם, ויום למחרת פורקה. חיילי הבריגדה חזרו איש איש לחייו, אולם רבים מהם נרדפו בידי האיגודים המקצועיים הסוציאליסטיים והתקשו למצוא עבודה. 

34 מחיילי הבריגדה נהרגו במהלך הלחימה, ו-50 נפצעו. בין הלוחמים המפורסמים בבריגדה ניתן למנות את הארכאולוג אקסל בואטיוס, וההיסטוריון אולוף פלמה שהיה ממפקדי הכוח ונהרג בטמפרה.

ראו גם
------

* קורפוס המתנדבים השוודי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבריגדה השוודית** בוויקישיתוף
* אתר המוקדש לבריגדה
* מאמר בארכיון המלחמה השוודי
יערי, 2012
**מנחם יערי** (נולד ב-26 באפריל 1935) הוא פרופסור אמריטוס לכלכלה. היה נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ונשיא האוניברסיטה הפתוחה. חתן פרס ישראל לכלכלה (1987).

ביוגרפיה
--------

יערי נולד בירושלים. בשנים 1952–1955 עשה את שירותו הצבאי בנח"ל, בסיומו החל בלימודי כלכלה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית. בשנת 1958 סיים את לימודיו לתואר ראשון והחל בלימודי דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה, אותם סיים בשנת 1962. לאחר מכן הוא הצטרף לסגל המחלקה לכלכלה באוניברסיטת ייל (1962–1969) ולסגל המחלקה לכלכלה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטה העברית (1967–1971). בשנת 1969 הועלה לדרגת פרופסור חבר בשנת 1971 מונה יערי לדרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית. לצד פעילותו בחוג לכלכלה מונה יערי לכהן בקתדרה לכלכלה מתמטית באוניברסיטה העברית ובשנים 1971–1973 היה ראש החוג לכלכלה. בשנים 1976–1977, ובשנית בין 1982–1983, הוא היה עמית במכון ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית ומאוחר יותר, בשנים 1985–1992 כיהן כראש המכון.

במהלך השנים שימש יערי כפרופסור אורח במוסדות אקדמיים שונים ובהם: אוניברסיטת ברקלי, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אוניברסיטת קיימברידג' ואוניברסיטת פנסילבניה. בשנים 1968–1975 היה יערי עורך משותף של כתב העת Econometrica. בשנת 1994 הוא מונה לחבר ועדת החקירה הממלכתית לעניין הטבח במערת המכפלה.

יערי נבחר בשנת 1969 לחבר עמית בחברה האקונומטרית, בשנת 1988 נבחר כחבר זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובשנת 1993 כחבר כבוד לאגודה האמריקאית לכלכלה. בארץ קיבל יערי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון (1989), נבחר לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (1991). באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים כיהן יערי סגן נשיא האקדמיה (1994–1995) ומשנת 2004 עד 2010 שימש כנשיאה, נבחר לחברה הפילוסופית האמריקנית בשנת 2008.

בשנים 1992–1997 שימש יערי כנשיא האוניברסיטה הפתוחה.

יערי חבר במועצה של הקרן החדשה לישראל. ויו"ר ועדת ההיגוי של היזמה למחקר יישומי בחינוך מאז הקמתה ב-2008.

פרסים
-----

* חתן פרס ישראל לכלכלה (ה'תשמ"ז, 1987)
* חתן פרס רוטשילד למדעי החברה (1994)
* פרס א.מ.ת למדעי החברה, בכלכלה לשנת 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנחם יערי** בוויקישיתוף

* מנחם יערי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* עמוד הבית של יערי באתר האוניברסיטה העברית
* כרטיס אישי וקורות חיים, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* מנחם יערי (1935-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  העלאות ומינויים באוניברסיטה העברית, דבר, 17 בנובמבר 1969
2. ↑  אתר הקרן החדשה לישראל.
3. ↑  מנחם יערי באתר א.מ.ת

| **נשיאי האוניברסיטה הפתוחה** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מקס רואו • אברהם גינזבורג • נחמיה לבציון • מנחם יערי • אליהו נסים • גרשון בן-שחר • חגית מסר-ירון • יעקב מצר • מימי אייזנשטדט |

 |

| **נשיאי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מרטין בובר • אהרן קציר • גרשם שלום • אריה דבורצקי • אפרים אלימלך אורבך • יהושע יורטנר • יעקב זיו • מנחם יערי • רות ארנון • נילי כהן • דוד הראל |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463348605171
* GND: 170138305
* ISNI: 0000 0000 8330 4966
* LCCN: n50013960
* MGP: 147666
* NTA: 070586306
* VIAF: 117935887
* WorldCat: lccn-n50013960

 |
**טרוויס מארקז אאוטלו** (באנגלית: **Travis Marquez Outlaw**; נולד ב-18 בספטמבר 1984) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2003–2014. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 8.5 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק.

קריירת משחק
-----------

אאוטלו נולד וגדל בעיר סטארקוויל שבמיסיסיפי. בסיום לימודיו ב"תיכון סטארקוויל" החליט לוותר על לימודים אקדמיים, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.

### פורטלנד טרייל בלייזרס

בדראפט ה-NBA‏ 2003 נבחר אאוטלו על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, בבחירה ה-23. לאחר עונת רוקי חלשה, הציג שיפור בכל אחת מ-4 העונות הבאות, עד שרשם שיאי קריירה של 13.3 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק בעונת 2007/2008. בעונת 2008/2009 העמיד ממוצעים דומים – 12.8 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק – וסייע לפורטלנד להפעיל לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 6 שנים. בסיבוב הראשון של הפלייאוף הודחו הבלייזרס על ידי יוסטון רוקטס; בדיעבד, הייתה זו הופעתו היחידה בקריירה של אאוטלו בשלב הפלייאוף.

### לוס אנג'לס קליפרס

בפברואר 2010, לאחר כ-6 וחצי עונות עם הטרייל בלייזרס, הועבר יחד עם סטיב בלייק ללוס אנג'לס קליפרס תמורת מרכוס קמבי. עד לסיום אותה עונה קלע 8.7 נקודות למשחק עבור הקליפרס, כמחליפו מהספסל של ראסול באטלר.

### ניו ג'רזי נטס

לקראת עונת 2010/2011 חתם בניו ג'רזי נטס על חוזה ל-5 עונות, בסך כ-35 מיליון דולר. לאחר עונה אחת בלבד, במהלכה קלע 9.2 נקודות למשחק, שוחרר מהנטס תחת "סעיף האמנסטי".

### סקרמנטו קינגס

בדצמבר 2011 הצטרף לסקרמנטו קינגס, במדיה שיחק במשך 3 העונות הבאות. לאורך התקופה החמיץ 106 מתוך 246 משחקי קבוצתו, בשל פציעות שונות, וקלע 5.1 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונת 2013/2014 פרש אאוטלו ממשחק, בגיל 29 בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרוויס אאוטלו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסטטיסטיקות של אאוטלו ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2003, באתר basketball-reference.com
3. ↑  אאוטלו ובלייק נשלחים לקליפרס, באתר ESPN,‏ 16 בפברואר 2010
4. ↑  אאוטלו מסכם על חוזה בניו ג'רזי, באתר netsdaily.com,‏ 8 ביולי 2010
5. ↑  הנטס משחררים את אאוטלו, באתר netsdaily.com,‏ 15 בדצמבר 2011
6. ↑  אאוטלו מצטרף לסקרמנטו, באתר הקבוצה,17 בדצמבר 2011
7. ↑  קשרים משפחתיים השאירו את אאוטלו בפורטלנד, באתר pamplinmedia.com,‏ 30 במרץ 2017
**ג'רום קרסי** (באנגלית: **Jerome Kersey**;‏ 26 ביוני 1962 – 18 בפברואר 2015) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984–2001. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 10.3 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק. בשנותיו הראשונות ב-NBA נחשב לאחד המטביעים המרשימים בליגה, והשתתף 4 פעמים בתחרות ההטבעות. בפברואר 2015 נפטר קרסי, בגיל 52, כתוצאה מתסחיף ריאתי.

קריירת משחק
-----------

קרסי נולד בעיר קלארקסוויל שבווירג'יניה, ובין השנים 1980–1984 למד באוניברסיטת לונגווד אשר בפארמוויל הסמוכה. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 17.0 נקודות ו-11.3 ריבאונדים למשחק.

בדראפט ה-NBA‏ 1984 נלקח קרסי בבחירה ה-46 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, אשר בחרו באותו הדראפט גם את סם בואי (לפני מייקל ג'ורדן). לאחר 3 עונות כשחקן ספסל, פרץ קרסי בעונת 1987/1988 עם שיאי קריירה של 19.2 נקודות ו-8.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. בשנים הבאות היה אחד השחקנים הבולטים של הקבוצה, לצד קלייד דרקסלר, טרי פורטר, באק ויליאמס וקווין דאקוורת', אשר הובילו אותה למעמד גמר ה-NBA בעונות 1990 ו-1992. החל מעונת 1993/1994 ועד לסיום הקריירה שימש בעיקר כשחקן מחליף. בעת עזיבתו את הטרייל בלייזרס בשנת 1995 ניצב במקום השני בתולדות המועדון במספר משחקים (831), בריבאונדים (5,078) ובחסימות (622), וכן במקום השלישי בנקודות (10,067) ובחטיפות (1,059).

בדראפט ההרחבה של שנת 1995 נבחר קרסי על ידי טורונטו ראפטורס, אך שוחרר ממנה לפני תחילת העונה וחתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס. בעונת 1996/1997 שיחק עבור לוס אנג'לס לייקרס, ובעונה העוקבת עבר לסיאטל סופרסוניקס.

לקראת עונת 1998/1999 המקוצרת הצטרף לסן אנטוניו ספרס, וסייע לה לזכות באליפות ה-NBA כמחליפו מהספסל של שון אליוט. בעונת 2000/2001 העפיל לגמר האזור המזרחי כשחקן מילווקי באקס, ובסיום העונה פרש ממשחק, בגיל 38.

לאחר הפרישה ממשחק
-----------------

בעונת 2004/2005 שימש קרסי כעוזר מאמן במילווקי באקס, תחת טרי פורטר עמו שיתף פעולה כשחקן בפורטלנד. לאחר עונה אחת בלבד עזב את התפקיד.

ב-18 בפברואר 2015 נפטר קרסי במפתיע, בגיל 52, כתוצאה מקריש דם אשר נסחף לריאותיו וגרם לתסחיף ריאתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רום קרסי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* ג'רום קרסי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות ה-NBA של קרסי, באתר basketball-reference.com
2. 1 2  מותו של קרסי נגרם כתוצאה מקריש דם, באתר Yahoo!,‏ 19 בפברואר 2015
3. ↑  סטטיסטיקות המכללות של קרסי, באתר basketball-reference.com
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1984, באתר basketball-reference.com
5. ↑  קרסי חותם על חוזה בגולדן סטייט, באתר sfgate.com,‏ 18 באוקטובר 1995
6. ↑  סטטיסטיקות האימון של קרסי ב-NBA, באתר basketball-reference.com
7. ↑  ההודעה על פטירתו של קרסי, באתר oregonlive.com,‏ 19 בפברואר 2015
**חוש הטמפרטורה** הוא החוש המאפשר לאורגניזם להבחין בשינויים קלים בטמפרטורה הסביבתית. האדם יכול להבחין בשינויים של טמפרטורה חיצונית כדי 0.01 מעלות צלזיוס. ביונקים הקולטנים לתחושת הטמפרטורה נמצאים בעיקר בעור, ובפיזור לא אחיד. חוש הטמפרטורה הוא אחד מהחושים המועברים במסלולים של מערכת תחושות הגוף (המערכת הסומטוסנסורית), יחד עם, חוש המגע הכאב ותחושת המצב.

הקולטנים
--------

בבדיקה עם אלקטרודות ניתן היה לזהות נקודות על פני העור בקוטר של ב 1 מילימטר הרגישות או לקור או לחום, וביניהן נקודות עור שאינן רגישות לשינויי טמפרטורה. ממצא זה הציע קיום של מנגנונים נפרדים לחישת טמפרטורות בטווח החם יחסית ובטווח הקר יחסית. כיום מוכרות שש תעלות יונים שונות עם רגישות לטווחי טמפרטורה ספציפיים. אלו תעלות ממשפחת ה TRP המעבירות קַטְיוֹנים לתוך התא ובכך גורמות להפעלתו. כל תא עצב מבטא אחת מהתעלות האלה, ויחד הם מהווים את תאי הקולטנים לטמפרטורה. דוגמאות לקולטנים כאלה:

זיהוי של תעלות TRP עם רגישות לחום או לקור.
* TRPV1 – התעלה נפתחת בטמפרטורות שמעל 42 מעלות צלזיוס, וכמו כן על ידי קשירה של קפסאיצין – החומר הפעיל ביצירת תחושת החריף בפלפל חריף. העובדה שהתעלה מגיבה לשני הגירויים האלה מסבירה את תחושת החום במגע של חומר חריף. מעניין אכן לשים לב למילה HOT באנגלית, המציינת גם את תחושת הטעם החריף וגם את הטמפרטורה. התעלה מתבטאת בתאי עצב המעבירים תחושת כאב.
* TRPV3 – רגישה לטווח הטמפרטורות שבין 31 ל 39 מעלות צלזיוס, כלומר, סמוך יותר לטמפרטורת הגוף.
* TRPM8 – התעלה מופעלת בטמפרטורות שמתחת ל 28 מעלות צלזיוס, וכמו כן היא נפתחת על ידי קשירה של מנתול. מכאן, היא מדווחת על שינויי טמפרטורה בטווח הקר, והעובדה שאותה תעלה מגיבה גם למנתול מסבירה את תחושת הקור על פני העור במגע של החומר.

התעלות האלה עוברות אדפטציה חזקה בטמפרטורות שסביב טמפרטורת הגוף, והרגישות שלהן היא בעיקר לשינויים חדים.

המסלול של תחושת הטמפרטורה
-------------------------

המסלול של תחושת הטמפרטורה זהה לזה של תחושת הכאב. תאי הקולטנים לקור הם בעלי אקסונים דקים מסוג C ללא מיילין, או מסוג Aẟ, ותאי הקולטנים לחום הם בעלי אקסונים דקים מסוג C. גוף התא נמצא בגנגליון האחורי, והאקסונים נכנסים לחוט השדרה בשורש האחורי ויוצרים סינפסות בקרן האחורית בגובה המתאים. התא מספר 2 במסלול חוצה את קו האמצע ועולה במסלול הספינו-תלמי, שכשמו, מגיע עד התלמוס בצד הנגדי. משם עולה המידע בתא השלישי במסלול עד קליפת המוח הסומטו-סנסורית הראשונית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוש הטמפרטורה** בוויקישיתוף
* שוקולד, מנטה, פלפל חריף – על תחושת הטמפרטורה, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי
* חוש הטמפרטורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Mark F. Bear, Barry W. Connors, Michael A. Paradiso, **Neuroscience: exploring the brain**, 4. ed, Philadelphia: Wolters Kluwer, 2016, עמ' 449-451, מסת"ב 978-0-7817-7817-6
2. 1 2  Amrita Samanta, Taylor E. T. Hughes, Vera Y. Moiseenkova-Bell, Transient Receptor Potential (TRP) Channels, **Sub-Cellular Biochemistry** 87, 2018, עמ' 141–165 doi: 10.1007/978-981-10-7757-9\_6

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4184697-7

 |
**דאגלס דייל "דאג" כריסטי** (באנגלית: **Douglas Dale "Doug" Christie**; נולד ב-9 במאי 1970) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק 15 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הקלע.

קריירה מקצועית
--------------

כריסטי נבחר בבחירה ה-17 בדראפט 1992 על ידי סיאטל סופרסוניקס, אך לא חתם בקבוצה בעקבות אי הסכמה על תנאי החוזה. בפברואר 1993 הועבר כריסטי ללוס אנג'לס לייקרס, בה לא זכה לדקות משחק רבות והתקשה לבלוט. בסוף עונת 1993/1994 שלחו הלייקרס את כריסטי לניו יורק ניקס, שהעבירו אותו אחרי עונה וחצי בינוניות לטורונטו ראפטורס. כריסטי שיחק במדי הטורונטו ראפטורס במשך ארבע וחצי עונות, עד שנת 2000, בהן תפקד כשחקן פותח והציג יכולת גבוהה. עונת 1997/1998 הייתה עונת השיא בקריירה של כריסטי מבחינה התקפית, כשהוא מעמיד ממוצעים של 16.5 נקודות, 5.2 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-2.4 חטיפות למשחק. ב-27 בפברואר 1998 קלע כריסטי שיא קריירה של 35 נקודות בניצחון קבוצתו על אורלנדו מג'יק.

בסוף עונת 1999/2000 נשלח כריסטי בטרייד לסקרמנטו קינגס עבור קורליס ויליאמסון. בתקופתו בסקרמנטו כריסטי עשה לעצמו שם ברחבי הליגה כאחד השומרים הטובים ביותר בעמדתו וכאחד מקלעי השלשות הטובים ב-NBA. כריסטי נכלל בחמישיות ההגנה של העונה במשך ארבע עונות רצופות - בשנת 2003 בחמישייה הראשונה, ובשנים 2001, 2002 ו-2004 בחמישייה השנייה.

במהלך עונת 2004/2005 נשלח כריסטי בטרייד לאורלנדו מג'יק, אך לאחר 21 משחקים שוחרר מהקבוצה בעקבות יכולת חלשה. כשבוע לאחר מכן חתם כריסטי בדאלאס מאבריקס עד לסיום אותה עונה ולעונה שאחריה. בתחילת עונת 2005/2006 נפצע כריסטי ברגלו ונזקק לניתוח, שבעקבותיו שוחרר מהקבוצה. בעונה שלאחר מכן חתם כריסטי על מספר חוזים קצרים בלוס אנג'לס קליפרס, אך לא הרשים ושוחרר מהקבוצה. ב-25 בנובמבר 2005 הודיע כריסטי על פרישה ממשחק פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאג כריסטי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  כריסטי מועבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס
2. ↑  כריסטי מועבר בטרייד לניו יורק ניקס
3. ↑  כריסטי מועבר בטרייד לטורונטו ראפטורס
4. ↑  סטטיסטיקת קריירה של כריסטי, basketball-reference.com
5. ↑  דו"ח המשחק של טורונטו מול אורלנדו, basketball-reference.com
6. ↑  כריסטי מועבר בטרייד לסקרמנטו קינגס
7. ↑  רשימת חמישיות ההגנה של העונה, nba.com
8. ↑  כריסטי מועבר בטרייד לאורלנדו מג'יק
9. ↑  אורלנדו מג'יק משחררת את כריסטי מהקבוצה
10. ↑  כריסטי חותם מדאלאס מאבריקס
11. ↑  דאלאס מאבריקס מנפה את כריסטי מהקבוצה
12. ↑  לוס אנג'לס קליפרס מנפה את כריסטי מהקבוצה
13. ↑  כריסטי מודיע על פרישה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5481 9549
* LCCN: nr2007011634
* VIAF: 7356797
* WorldCat: lccn-nr2007011634

 |
קרב כריות רב-משתתפים
קרב כריות המוני בכיכר רבין
**קרב כריות**, או **מלחמת כריות**, הוא משחק שעוסקים בו בעיקר ילדים שבמהלכו הם "תוקפים" אחד את השני בכריות. משחק זה עשוי להוות דרך לפורקן מיידי של מתח נפשי וכעס. מאחר שכריות עשויות מחומר רך ומשקלן אינו רב, פעילות זו מסתיימת רק לעיתים נדירות בפציעות כלשהן. עם זאת חבטת כרית עלולה לגרום לילד לאבד את שיווי משקלו, במיוחד על משטח רך כמו מיטה. בעבר כריות נטו להיקרע במהלך קרב כריות, והנוצות שמילאו אותן התפזרו לכל עבר. כיום הכריות לרוב אינן ממולאות פוך טבעי אלא מילוי סינתטי העשוי מקשה אחת שאינו מתפזר עם קריעת הכרית.

קרב כריות הוא אחת הפעילויות הנפוצות במסגרת מסיבת פיג'מות.

הסרט "בית החיות" (1978) בכיכובו של ג'ון בלושי מציג מלחמת כריות באחוות הבנות.

בשנת 2004, סטודנטים מאוניברסיטת ווריק קבעו שיא עולם של מלחמת הכריות הגדולה ביותר, בה השתתפו 1,308 משתתפים בפיקוחם של נציגי ספר השיאים של גינס.

קרבות כריות נהפכים לחלק בולט בתופעת פלאש מוב כשקמים מועדוני קרב כריות בערים ברחבי העולם. כחלק מתופעה זו, התקיימו ב־7 במרץ 2005, ב־15 ביוני 2006 וב־18 בספטמבר 2008 קרבות כריות רבי משתתפים בכיכר רבין, תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב כריות** בוויקישיתוף
* אהוד קינן, על קרב הכריות בכיכר רבין(הקישור אינו פעיל)
* רועי מנדל, מאות השתתפו במלחמת הכריות בכיכר רבין, באתר ynet, 16 ביוני 2006
* הזמנה לקרב כריות בכיכר רבין
* צפו במלחמת הכריות: נוצות כיסו את ערי העולם, באתר ynet, 8 באפריל 2012
* אתר למנויים בלבד דייב פיליפס, הניו יורק טיימס, מלחמת כריות באקדמיה הצבאית בארה"ב הפכה לאירוע רב־נפגעים, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2015