recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בטופולוגיה, **מרחב אוריסון אוניברסלי** הוא מרחב מטרי ספרבילי שלם, המכיל עותק איזומטרי של כל מרחב מטרי ספרבילי, באופן מסוים המתאים לבניות באינדוקציה. מרחבים כאלה נקראים על שם אוריסון, שהוכיח שהם קיימים ואיזומטריים זה לזה.

הגדרה
-----

מרחב מטרי ספרבילי שלם U הוא מרחב אוריסון אוניברסלי, אם לכל מרחב מטרי סופי X ונקודה \ x\in X, לכל איזומטריה {\displaystyle \ f:X-\{x\}\rightarrow U} יש המשכה לאיזומטריה {\displaystyle \ {\hat {f}}:X\rightarrow U}.

תכונות
------

מרחב אוריסון אוניברסלי מכיל עותק של כל מרחב מטרי ספרבילי. יש מרחבים סטנדרטיים המקיימים תכונה זו: מרחב הסדרות החסומות {\displaystyle \ \ell ^{\infty }}, לפי תוצאה של פרשה, ומרחב הפונקציות הרציפות {\displaystyle \ C[0,1]} לפי תוצאה של בנך, 1932.

כל איזומטריה בין תת-קבוצות סופיות של U אפשר להמשיך לאיזומטריה של U על עצמו. תכונת ההומוגניות הזו מאפיינת מרחבי אוריסון אוניברסליים: מרחב מטרי ספרבילי שלם המכיל עותק של כל מרחב מטרי ספרבילי הוא אוריסון אוניברסלי, אם ורק אם הוא הומוגני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  המאמר התפרסם ב-1927, שלוש שנים לאחר מותו בגיל 26.
**קרב קורה** הוא הקרב הראשון שנערך בין הממלכה הגאורגית המאוחדת לבין האימפריה המונגולית, במהלך הפלישה המונגולית לגאורגיה.

רקע
---

בפברואר 1221 צעד הצבא המונגולי בראשות בכיר הגנרלים המונגולים, סובוטאי, באזור דרום הים הכספי, אזור שהיה בשליטת האימפריה הח'ווארזמית, ומשם צעד לאורך נהר הקורה כשהוא הגיע מדרום גאורגיה. הוא הגיע עד לפאתי טביליסי. באזור זה נמצאת מצודת נריקלה החולשת על הדרך שמובילה מדרום הקווקז לרוסיה. המשימה שאליה נשלחו החיילים המונגולים הייתה איסוף מידע בכוח. לא ברור לגמרי אם התכוונו כלל לצאת לקרב או שחיפשו מעבר בטוח דרך הרי הקווקז. אלא שטיבעם של המונגולים בגד בהם והם בזזו את העיר תבריז. מעשה זה שכנע את גיאורגי הרביעי לשה כי יצטרך להתמודד עם המונגולים בשדה הקרב.

הצבא הגאורגי, שהיה ידוע בזכות איכות לחימתו ונישקו, כלל 30,000 חיל פרשים קיפצ'קים. כאשר דווח למלך הגאורגי כי המונגולים צועדים במעלה נהר הקורה לכיוון המישור הקיפצ'קי, יצא לכיוונם יחד עם צבאו שמנה 70,000 אבירים, במטרה לבלום את המונגולים.

הקרב
----

שני הצבאות הלוחמים נעמדו זה מול זה. הפרשים הגאורגים פתחו בקרב בהתקפה מסיבית כנגד מרכז המערך המונגולי. הפרשים הרכובים של המונגולים המטירו חיצים לרוחב החזית הגאורגית כשהם משחררים מטח אחר מטח. חיצי המתכת חודרי השריון של המונגולים עשו שמות באבירים הגאורגים. למרות אבדותיהם הכבדות תקפו הגאורגים כאשר המונגולים נסוגו בהדרגה מפני הגאורגים, ומשכו אותם מחוץ למישור. סובוטאי, המצביא המונגולי, שידע את הטקטיקה הגאורגית של מתקפה גם במחיר אבדות כבדות, הותיר סוסים רעננים מחוץ לשדה הקרב. כשהם רכובים על סוסים רעננים, יצאו המונגולים למתקפת פתע. בהגיעם לגאורגים הם קודמו במטח חיצים אולם המשיכו להתקדם לעבר עיקר הכוח. כאשר האגפים של הצבא המונגולי החלו לסגור על הכוח העיקרי של הגאורגים נשברו הגאורגים והחלו לברוח. בכוחותיו האחרונים נמלט גיאורגי יחד עם הפרשים שעוד יכלו לעמוד בקצב. חלק מחייליו נותר על הדרך לכיוון טביליסי, אולם הושמדו במהרה. במשך השבועיים הבאים עדיין חיכה גאורגי למתקפה על הבירה טביליסי שלא הגיעה.

אחרית דבר
---------

סובוטאי נסוג דרומה לכיוון ממלכת פרס ומחוז אזרבייג'ן. הקרב הסתיים אמנם בניצחון מונגולי, אולם כוח האדם שעמד לרשות המונגולים כמו גם האספקה והסוסים לא הספיקו. וסובוטאי חזר לגאורגיה בסתיו של אותה שנה.

מקורות
------

* ריצ'רד א. גבריאל (אנ')‏ (2004), **סובוטאי האמיץ: הגנרל הגדול ביותר של ג'ינג'יס חאן**, עמ' 90–92, מסת"ב 0275975827, (אנגלית)
**אלכסיי סטפנוב** (ברוסית: **Алексей Степанов**;‏ 6 במאי 1858 – 5 באוקטובר 1923) היה צייר ז'אנר, מאייר ומורה לאמנות רוסי. הוא היה חבר בנודדים ומייסד "איגוד האמנים הרוסים".

ביוגרפיה
--------

אביו, שהיה ממשפחת אצולה, שירת כקצין במלחמת קרים. אמו נפטרה זמן לא רב לאחר לידתו, ואביו טיפל בו עד-1863, אז הוא נלקח לבית יתומים במוסקבה שהיה מיועד לילדי משפחות צבאיות  שהיה ממוקם באחוזה שהייתה בעבר בבעלות הרוזן אלכסיי רזומובסקי.

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר הממלכתי, סטפאנוב נכנס למכון המדידות של קונסטנטין וסיים את לימודיו כמודד רשמי בשנת 1879. בין השנים 1880 ל-1883, הוא לקח שיעורים שניתנו על ידי אילריון פריאנישניקוב ויבגרף סורוקין בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. בהיותו שם, הוא ערך היכרות עם ליאוניד סבנייב, שערך את כתב העת Природа и Охота ("טבע וציד"), שעבורו סיפק סטפנוב למעלה ממאה רישומים מ-1883 עד 1895.

בשנת 1888, הוא החל להציג עם הנודדים, ובשנה שלאחר מכן, ציורו "עדר איילים" נרכש על ידי פאבל טרטיאקוב. באותה תקופה הוא הפך למרצה ב"בית הספר לאמנויות יפות" שהופעל על ידי האדריכל אנטולי גונסט. זמן קצר לאחר מכן, ולנטין סרוב הזמין אותו ללמד בבית הספר לציור במוסקבה. מאוחר יותר הוא קיבל תואר פרופסור ונשאר שם עד 1918. בין תלמידיו הבולטים היו סרגיי גרסימוב, בוריס איוגנסון, פאבל קורין ולאונרד טורז'נסקי.

ב-1894 ליווה את אספן האמנות ניקולאי מדינצב (1841–1904) ואת משפחתו למסע באירופה, בביקור בגרמניה, בצפון איטליה ובצרפת, שם הושפע מהאימפרסיוניסטים. בשנה שלאחר מכן נשא לאישה את בתו של מדינצב, לודמילה. ב-1903 הוא היה חלק מהקבוצה שעזבה את הנודדים כדי ליצור את "איחוד האמנים הרוסים". שנתיים לאחר מכן קיבל את התואר "אקדמי" מהאקדמיה הקיסרית לאמנויות על ציורו "ברכות בוקר". מ-1906 עד 1914, הוא בילה את הקיץ שלו באחוזתו בנפת טבר.

לאחר 1920 חלה במחלה קשה, אך המשיך לעבוד.

אחד מציוריו האחרונים ״התנופה״ נרכש על ידי מוזיאון קרנגי של פיטסבורג.

גלריה
-----

* הנדנדההנדנדה
* עדר אייליםעדר איילים
* ברכות הבוקרברכות הבוקר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסיי סטפנוב** בוויקישיתוף
* אלכסיי סטפנוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vladislav Artemov, Алексей Степанов (Masters of Painting series), Белый город, 2004
2. ↑  Olga Lavrova, *Алексей Степанович Степанов: 1858 - 1923*, Изд. Искусство, 1973
3. ↑  Kenneth, Alexei Stepanov, www.rusartnet.com (ב־British English)
4. ↑  Art-каталог: живопись и графика - художник - Степанов Алексей Степанович (1858-1923), www.art-catalog.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1013373480
* ISNI: 0000 0001 2209 4544
* LCCN: n83012266
* NTA: 071304827
* RERO: 02-A013500506
* RKD: 350688
* ULAN: 500120577
* VIAF: 23507658
* WorldCat: lccn-n83012266

 |
במתמטיקה, **מרחב CAT(0)‎** הוא מרחב מטרי שהמשולשים שלו "דקים" כמו המשולשים במישור האוקלידי, או יותר. המרחב האוקלידי, בכל ממד, הוא מרחב CAT(0)‎. למרחבים כאלה יש עקמומיות 0 לכל היותר, בכל נקודה, והם תמיד כוויצים.

ראו גם מרחב (CAT(k, למושג הכללי יותר.

הגדרה
-----

משולש גאודזי במרחב גאודזי X מקיים את "תנאי {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)}", אם המרחק בין כל שתי נקודות על הצלעות שלו קטן או שווה למרחק בין הנקודות המתאימות על משולש במישור האוקלידי, בעל אותם ארכי צלעות.

כל מרחב {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(k)}, עם k שלילי, הוא {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)}; וכל מרחב {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} הוא מרחב {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(k)} לכל k חיובי.

מרחבי הדמר
----------

מרחב {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} שלם נקרא **מרחב הדמר**. התכונה הבולטת של מרחבי הדמר היא שפונקציות המרחק שלהם קמורות: אם {\displaystyle \ \gamma \_{1},\gamma \_{2}:[a,b]\rightarrow X} הן שתי מסילות גאודזיות, אז הפונקציה {\displaystyle \ f(t)=d(\gamma \_{1}(t),\gamma \_{2}(t))} קמורה כפונקציה של t. (ראו גם משפט קרטן-הדמר).

תכונות
------

לתכונות מקומיות ראו מרחב (CAT(k. 

מרחב הכיסוי האוניברסלי של מרחב {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} הוא כוויץ. בפרט, חבורות ההומוטופיה, מן השנייה ואילך, הן טריוויאליות. 

מרחב {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} הוא היפרבולי אם ורק אם אין לו תת-מרחב איזומטרי למישור האוקלידי \ {\mathbb {R}}^{2} (עם המטריקה הרגילה).

חבורות CAT(0)‎
--------------

חבורה הפועלת באופן איזומטרי וקו-קומפקטי על מרחב {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} הגון (כזה שבו כל הכדורים הסגורים קומפקטיים) נקראת "חבורת {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)}". חבורה כזו היא מוצגת סופית, ויש בה פתרון לבעיית המלה ובעיית ההצמדה. יש בה מספר סופי של מחלקות צמידות של תת-חבורות סופיות. כל תת-חבורה פתירה של חבורת {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} היא דמוית-{\displaystyle \ \mathbb {Z} ^{n}}. 

מכפלה ישרה של חבורות {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} היא חבורת {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)}. מכפלה חופשית של שתי חבורות {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} עם התכה לאורך תת-חבורות שהן דמויות-\ \mathbb{Z}, היא {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)}. הרחבת HNN של חבורת {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)} ביחס לחבורה סופית, היא {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)}.

חבורות קוקסטר הן {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(0)}.

ראו גם
------

* מרחב (CAT(k
באלגברה, **פיתול** הוא התכונה של איברים במודול להגיע אל איבר האפס אם מכפילים אותם בגורם מתאים. בחבורה, **איבר מפותל** הוא איבר בעל סדר סופי, וחבורה נקראת חסרת פיתול אם אין בה איברים כאלה.

כשהחבורה A אבלית, אוסף האיברים המפותלים מהווה תת חבורה הנקראת "תת-חבורת הפיתול" של A. במקרה כזה, חבורת המנה חסרת פיתול.

חבורה אבלית אינה אלא מודול מעל חוג המספרים השלמים, ולכן אפשר להכליל מושגים אלה לכל מודול. איבר x של מודול M מעל חוג R נקרא **איבר מפותל** אם קיים {\displaystyle r\neq 0} בחוג, שאינו מחלק-אפס, כך ש-{\displaystyle rx=0}. המודול **מפותל** אם כל האיברים שלו מפותלים, ו**חסר פיתול** אם אין לו איברים כאלה. לדוגמה, כל מודול חופשי הוא חסר פיתול. המודול הוא **נאמן** אם לא קיים גורם פיתול משותף, כלומר איבר {\displaystyle r\neq 0} בחוג כך ש-{\displaystyle rM=0}. מעל תחום שלמות, כל מודול חסר פיתול הוא נאמן (מאידך מעל חוג קומוטטיבי מקומי כל מודול הוא חסר פיתול, בעוד שמנות של החוג אינן נאמנות). מעל תחום ראשי מודול חסר פיתול הוא חופשי (ומעל תחום בזו, מודול נוצר סופית חסר פיתול הוא חופשי).

מעל חוג קומוטטיבי, האוסף {\displaystyle t(M)} של איברים מפותלים במודול M מהווה תת-מודול. אם החוג הוא תחום שלמות, מודול המנה {\displaystyle M/t(M)} חסר פיתול, ולכן מעל תחומי שלמות מהווה תת-המודול של האיברים המפותלים מעין רדיקל של מודולים. במקרה הלא קומוטטיבי נדרשות הנחות נוספות כדי להבטיח שאוסף האיברים המפותלים יהיה תת-מודול; למשל, זה המצב אם החוג מקיים את תנאי אור.

בתורת החוגים חוקרים גם פיתול יחסי. בהינתן חוג *A* ואידיאל {\displaystyle I\subseteq A}, מגדירים את תת-מודול ה-I-פיתול של מודול שמאלי *M* להיות המודול {\displaystyle \Gamma \_{I}(M)=\{m\in M:\exists n,I^{n}\cdot m=0\}}. בדרך זו מתקבל פונקטור מדויק משמאל, שהפונקטור הנגזר מימין שלו {\displaystyle R\Gamma \_{I}} הוא בעל חשיבות רבה בגאומטריה. הקוהומולוגיה של פונקטור זה נקראת קוהומולוגיה מקומית. במקרה הקומוטטיבי, מדואליות גרינלס-מיי (Greenlees-May) נובע קשר הדוק של פונקטור זה לפונקטור ההשלמה.

חוסר פיתול וחליקות
------------------

מודול M מעל תחום R הוא **חליק** אם לכל סקלר a השונה מאפס, {\displaystyle aM=M}. היינו, מודול הוא חליק אם פעולת הכפל בכל סקלר היא על, בשעה שהמודול חסר פיתול אם פעולת הכפל בכל סקלר היא חד-חד-ערכית. תכונה זו יוצרת דואליות מובהקת בין שני המושגים. למשל, כל מודול פרויקטיבי הוא חסר פיתול, וכל מודול אינג'קטיבי הוא חליק. יתרה מזו, אם R תחום שלמות:

* אם T פונקטור קווריאנטי מדויק משמאל, אז לכל מודול חסר פיתול M, גם {\displaystyle T(M)} חסר פיתול;
* אם T פונקטור קווריאנטי מדויק מימין, אז לכל מודול חליק M, גם {\displaystyle T(M)} חליק;
* אם T פונקטור קונטרווריאנטי מדויק משמאל, אז לכל מודול חליק M, המודול {\displaystyle T(M)} חסר פיתול;
* ואם T פונקטור קונטרווריאנטי מדויק מימין, אז לכל מודול חסר פיתול M, המודול {\displaystyle T(M)} חליק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eilenberg and Cartan, Chapter 6
רולס-רויס 10 כ"ס
**רולס-רויס 10 כ"ס** (באנגלית: **Rolls-Royce 10 hp**) היא המכונית הראשונה מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית **רולס-רויס** אשר יוצר בין השנים 1904–1906. 

יוצרו 16 יחידות, בתצורת קבריולה, 2 מושבים. 

דגם ה"רולס־רויס 10 כ"ס" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בפריז בדצמבר 1904. יחד עם דגם ה"רולס-רויס 10 כ"ס" הוצג דגם הרולס-רויס 15 כ"ס, אבל שיווקו התחיל בשנת 1905.

שורשי החברה מבוססים על חברה שהקים ב-1904 התעשיין האנגלי הנרי רויס במנצ'סטר. עוד באותה שנה הוא נפגש עם סוחר הרכב צ'ארלס רולס שהסכים לשווק את המכוניות החדשות באופן בלעדי. חברת רולס-רויס המשותפת שהייתה קרויה "רולס רויס לימיטד" נוסדה ב-15 במרץ 1906. 

דגם הרולס־רויס 10 כ"ס תוכנן על ידי הנרי רויס בשנת 1903, ויוצר בבית המלאכה של רויס ושל שותפו צ'ארלס רולס ברחוב קוק במנצ'סטר, לאחר שחתמו על הסכם איחוד ב-23 בדצמבר 1904. הדגם שווק על ידי סוכנות C.S.Rolls & Co.

תמונות
------

* רולס-רויס 10 כ"ס - מבט לתא הנהג רולס-רויס 10 כ"ס - מבט לתא הנהג
* רולס-רויס 10 כ"ס - מבט להגה רולס-רויס 10 כ"ס - מבט להגה
* רולס-רויס 10 כ"ס רולס-רויס 10 כ"ס
* לוגו רולס-רויס לוגו רולס-רויס
* רולס-רויס 10 כ"ס רולס-רויס 10 כ"ס

לקריאה נוספת
------------

* רולס-רויס 10 כ"ס  1904 Rolls-Royce 10 HP | Rolls-Royce | SuperCars.net

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רולס-רויס 10 כ"ס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של רולס-רויס 10 כ"ס
**מקוסוכיניים** (שם מדעי: **Mekosuchinae**) היא תת-משפחה נכחדת ממשפחת התניניים אשר התקיימה בעידן הקנוזואיקון מתקופת האאוקן עד ההולוקן לפני 56-0.003 מיליון שנה. מינים אלה התקיימו באוסטרליה וכמה מאיי האוקיינוס השקט, בין השאר בפיג'י, קלדוניה החדשה וונואטו ונראה שגם בניו זילנד ושם שרדו עד הגעת הפולינזים והאבוריג'ינים לאיים בשלהי הפליסטוקן. כמה חוקרים רואים בהם משפחה עצמאית (Mekosuchidae). תנינים מעטים כמו המקוסוכוס שרדו עד ההולוקן בגלל בידודם.

מאפיינים
--------

מינים אלה הגיעו לגודל של מעל 7 מטר (אם כי לרוב היו קטנים יותר) והיו טורפי-העל המקומיים באיים. כך הקווינקנה היה גדול הטורפים האוסטרלים לצד לטאת המגלניה והיה גדול מתנין ים. הם היו בעלי חרטום שטוח ומעט קצר וחלקם היו בעלי אורח חיים יבשתי ויכלו לנוע מהר אחרי טרפם. אחרים היו דומים לגאביאל והותאמו לדיג.

תנינים אלה נכחדו עקב הגעת האנשים לאיים. האנשים הקדומים אולי הרגו אותם להגנה או למאכל ואולי פיתחו חקלאות שצמצמה את שטחי חיותם ואת מזונם עד להכחדתם.

מיון
----

* *Australosuchus*
* *Baru*
* *Harpacochampsa*
* *Kambara*
* מקוסוכוס (*Mekosuchus*)
* פלימנרכוס (*Pallimnarchus*)
* פלודירקס (*Paludirex*)
* קווינקנה (*Quinkana*)
* *Trilophosuchus*
* *Volia*

ראו גם
------

* אלברטוסוכוס - סוג קדום שהיה דומה למקוסוכיניים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקוסוכיניים** בוויקישיתוף
**מחלת דרייר** (באנגלית: **Darier's disease**) היא לקות מולדת המתבטאת בפריחה עקשנית המועברת בדרך כלל בתורשה. הפריחה מתחילה לרוב בגיל ההתבגרות או הזקנה. בדרך כלל הפריחה מתמקדת בחזה, בצוואר, בגב, באוזניים, במצח, ובמפשעה, אך יכולה להופיע גם בחלקי גוף אחרים. בחלק מהמקרים גורמת הפריחה לריח רע. לעיתים מופיעה כטלאים קרומיים כהים על העור עם ליחה, וכן ישנם מקרים בהם המחלה מלווה בתופעה של ציפורניים שבירות עד כדי צורת V והופעת חריצים. 
המחלה יכול לגרום גם להפרעות קשב וריכוז ואף לפיגור שכלי במקרים קשים יותר. המחלה נקראת על שם מגלה - פרדיננד ג'ין-דרייר.

המחלה נגרמת עקב פגם בגן ATP2A2, ואינה מדבקת. הפריחה לרוב קשה יותר בקיץ, עקב החום ולחות, ומחריפה כתוצאה מחשיפה לשמש. גילוי המחלה מתבצע באמצעות ביופסיה ובדיקת הגן ATP2A2. כ-50% מנשאי הגן הפגום יפתחו את המחלה.

טיפול
-----

כיום, אין טיפול יעיל למחלה, אך בניסיון להקל על התסמינים נוהגים לתת תרופות כגון: רטינול, קורטיקוסטרואידים וכו'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחלת דרייר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543438605171
* LCCN: sh85072041
* NKC: ph1138931

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**פאולה דפה** (בגרמנית: **Paula Deppe**;‏ 12 באוקטובר 1886 – 4 באוקטובר 1922) הייתה ציירת וגרפיקאית גרמנית. היא יצרה ציורים, תחריטים, רישומים ואיורים.

ביוגרפיה
--------

### משפחה

פאולה דפה הייתה הילדה השנייה מתוך ארבעה אחים. אביה קלמנס דפה (1855–1933) התחתן עם לואיז ברטרם (1862–1943) ב־30 בספטמבר 1884. את רוב חייה בילתה תחת קורת גג אחת עם הוריה ואחיה. במהלך לימודיה היא גרה גם עם אחיה קלמנס, אחותה לואיז ואמה בדירה במינכן-שוואבינג.

משפחת דפה התגוררה ברוקיצ'אני שבבוהמיה עד סוף מלחמת העולם הראשונה. כאשר הועבר מפעל העור הגרמני שניהל קלמנס דפה למדינה הצ'כית, החליטה המשפחה באביב 1918 לעבור להרלאקינג ליד מינכן, ולאחר מכן לעבור לפסאו שבבוואריה התחתונה בשנת 1919. שם קנה האב מנסרה עם משק צמוד. פולה דפה ואחותה הגדולה פרידה עברו להתגורר בבית בשכונת לאופנבאך. פולה דפה בילתה את שלוש השנים האחרונות לחייה עם משפחתה בלופנבאך ובסיסטטן. פאולה דפה הייתה רווקה ובטוחה כלכלית מנכסי משפחתה.

היא נפטרה ב־6 באוקטובר 1922 במרפאת דיידהיימר בפסאו מהרעלת דם.

### חינוך

פאולה דפה החלה את הכשרתה בראשית המאה ה-20 באקדמיה לציור בפילזן, שנפתח באוקטובר 1894. האקדמיה הזו הייתה פתוחה רק לנשים וכללה יחידות הוראה שונות. באוקטובר 1907 נסעה פאולה דפה למינכן כדי להתחיל את לימודיה באקדמיה לנשים של התאחדות האמנים במינכן. בעיקרון, השיעורים התבססו על שיעורי האקדמיה לאמנויות. פאולה דפה למדה קורסים אצל היינריך קניר (1862–1944) ופרדיננד גץ (1874–1941). על מנת להעצים את הכשרתה למדה פאולה דפה גם בבית הספר הפרטי לציור של יוליוס זיילר (1873–1955).

יצירה
-----

במינכן פיתחה דפה את סגנונה האישי, והתמידה בו בהמשך בביתה הבווארי בזשטטן ליד פסאו. נושאי עבודותיה על קנבס ונייר היו טבע דומם, נופים, מוטיבים דתיים, דיוקנאות ודיוקנאות עצמיים.

היצירה האמנותית של פאולה דפה מאופיינת בשלבי עבודה אישיים שניתן לראותם בקשר הדוק עם השתתפות בתערוכות או בתחרויות. היא עבדה בטכניקות שונות, הדיוקנאות בשנות האקדמיה המוקדמות הוחלפו בציורי נוף בצבעי מים, גואש, דיו וגיר אדום וכן תחריטים ולימודי קומפוזיציה דתית, שהוחלפו בציורי טבע דומם ונוף מתקופתה בזשטטן.

פאולה דפה הציגה מבחר מעבודותיה כבר בשנת 1914 בתערוכה הבינלאומית לסחר וגרפיקה של ספרים (BUGRA) ובשנים 1919 ו-1921 בתערוכות הזצסיון החדש במינכן.

חברתה הקרובה ביותר של פולה דפה הייתה ציירת טבע הדומם והנוף גרטה שפרינגר (1880–1960). בשנת 1917 היא הקימה את המגעים הראשונים בין פולה דפה לזוג האמנים מריה קספר-פילזר וקרל קספר - מייסדי הזצסיון החדש במינכן. שנתיים לאחר מכן הצליחה פאולה דפה לקחת חלק בתערוכת ארמון הזכוכית יחד עם קבוצה זו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולה דפה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Max Brunner, Petra Gruber, Sandra Gabert (eds.): *Paula Deppe – Lebensskizzen einer Künstlerin.* (exhibition catalog) OberhausMuseum Passau, 2011
2. ↑  Paula Deppe: *Aus den Tagebüchern der Paula Deppe.* Neuauflage. Hamburg-Harburg 1942.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118524720
* ISNI: 0000 0000 2745 8987
* LCCN: n83229112
* NKC: pna2011661008
* RKD: 216654
* VIAF: 64798787
* WorldCat: lccn-n83229112

 |
**פאולו בלאסיו** (באיטלקית: Paolo Bellasio, ‏20 במאי 1554 - 10 ביולי 1594) היה מלחין ונגן עוגב איטלקי משלהי תקופת הרנסאנס. מקובל לראות בו חבר באסכולה הרומאית, אף כי בשונה משאר חברי הקבוצה, נראה שכתב רק מדריגלים.

ביוגרפיה
--------

אין כמעט מידע על ראשית חייו. הוא נולד בוורונה, חי ועבד ברומא ב-1582 בשירותו של החשמן פיליפו בונקומפאני ואת השנה שלאחריה עשה במסעות ברחבי קלבריה, כנראה בחיפוש משרה כנגן עוגב. בשנים 1584 ו-1585 מילא מספר משרות חלקיות בכנסיות שונות ברומא. קתדרלת אורבייטו שכרה את שירותיו בשנת 1587 אך הוא לא נשאר שם זמן רב וכבר בשנת 1589 חזר לוורונה. בראשית שנות ה-90' של המאה ה-16 חזר לרומא מסיבות שאינן ידועות ושם נפטר. לפי הכתובת על מצבתו, האפיפיור קלמנס השמיני העניק לו את התואר "אביר דורבן הזהב".

בלאסיו הוציא לאור חמישה ספרי מדריגלים, הכתובים במיומנות, בניב קונטרפונקטי שמרני. נוסף לכך כתב ספר וילאנלות, הכולל תפקיד ללאוטה, וכן קבוצת קנצונטות. מוזיקת הקודש בולטת בהיעדרה בכתביו, תופעה מוזרה במיוחד אצל רומאי בסוף המאה ה-16, אם כי אפשר שחלק מיצירותיו אבדו עם השנים.

לקריאה נוספת
------------

* Patricia Ann Myers, "Paolo Bellasio", in *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers. 1980. מסת"ב 1-56159-174-2
* Gustave Reese, *Music in the Renaissance*. New York, W.W. Norton & Co. 1954. מסת"ב 0-393-09530-4

* פטרישה אן מאיירס, "פאולו בלאסיו", ב"מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים" בעריכת סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן 1980.
* גוסטב ריז, "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, נורטון ושות' 1954

קישורים חיצוניים
----------------

* פאולו בלאסיו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פאולו בלאסיו, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007396615805171
* BnF: cb148445813 (data)
* GND: 1123745986
* ISNI: 0000 0000 8116 3530
* LCCN: no2004030857
* MusicBrainz: a65a2531-3dac-4b1d-9e85-fb917e26163b
* SNAC: w6ck8vss
* VcBA: 495/333696
* VIAF: 37184340
* WorldCat: lccn-no2004030857

 |
**המחליפים** (באנגלית: **Surrogates**) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 2009, שביים ג'ונתן מוסטו, בכיכובם של ברוס ויליס, ראדה מיטשל ורוזמונד פייק. הסרט מבוסס על ספר קומיקס בעל אותו שם.

עלילה
-----

טום גרייר (ברוס ויליס) הוא סוכן FBI החי בתקופה שבה לבני האדם יש "מחליף", רובוט בדמותם המשופרת שלא נפגע פגיעות פיזיות. הוא מנהל מערכת יחסים מורכבת עם אשתו, מגי (רוזמונד פייק), לאחר שהם איבדו את בנם מספר שנים קודם לכן. בנוסף היא מסרבת לו לראות אותה שלא דרך "מחליפתה".

טום ושותפתו, ג'ניפר פיטרס (ראדה מיטשל), חוקרים מקרה מוות של שני אנשים ש"מחליפיהם" נהרגו. אחד מהם הוא בנו של ממציא ה"מחליפים", ד"ר ליונל קאנטר (ג'יימס קרומוול). טום וג'ניפר מנסים ללכוד את מיילס סטריקלנד (ג'אק נוסוורת'י) שבו הם חושדים ברצח. לאחר רדיפה אחריו, הוא נכנס לשטח שבו יש קבוצה של אנשים המתנגדים ל"מחליפים" וכאשר טום נכנס לשם הם משמידים לו את ה"מחליף". לאחר בירור, נודע לטום שמיילס העביר למנהיג המורדים, הנביא (וינג ריימס), נשק שפותח על ידי הממשלה שגורם להרס ה"מחליפים".

לאחר הירצחה של הסוכנת פיטרס, טום מגלה שמנהלו, אנדרו סטון (בוריס קודג'ו), היה אחראי להעברת הנשק ל"נביא" כדי שזה יהרוג את ד"ר קאנטר. אך לבסוף נהרג בנו שהשתמש באחד מ"מחליפיו". לבסוף, טום מצליח להגיע לד"ר קאנטר ולעצרו.

שחקנים
------

* ברוס ויליס - טום גרייר
* ראדה מיטשל - ג'ניפר פיטרס
* רוזמונד פייק - מגי גרייר
* בוריס קודג'ו - אנדרו סטון
* ג'אק נוסוורת'י - מיילס סטריקלנד
* וינג ריימס - הנביא
* ג'יימס קרומוול - ד"ר ליונל קאנטר
* מייקל קודליץ - קולונל ברנדון
* הלנה מטסון - ג'יי ג'יי

הכנסות וביקורות
---------------

הסרט זכה לביקורות מעורבות. לפי האתר "Rotten Tomatoes", רק כ־39% ממבקרי הקולנוע בארצות הברית נתנו לסרט ציון חיובי בהתבסס על 109 ביקורות. בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא הכניס כ-14.9 מיליון דולר, מה שמיקם אותו כסרט השני הכי מכניס בשבוע זה אחרי "גשם של פלאפל". לבסוף הוא הכניס כ-38,577,772 מיליון דולר בארצות הברית וכ-83 מיליון דולר בחוץ לארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* "המחליפים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המחליפים", באתר נטפליקס
* "המחליפים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "המחליפים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "המחליפים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "המחליפים", באתר Metacritic (באנגלית)
* "המחליפים", באתר אידיבי
* "המחליפים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 179609779
* WorldCat (עם VIAF): 179609779

 |
**אליזבט "בטי" אלוור** (באסטונית: **Betti Alver**;‏ 23 בנובמבר 1906, ייגבה, אסטוניה – 19 ביוני 1989, טרטו, אסטוניה) (משנת 1937, **אליזבט טאלוויק**, ומשנת 1956 **אליזבט לֶפּיק**) הייתה משוררת וסופרת אסטונית בולטת. היא שייכת לדור הראשון שהתחנך בבתי הספר של אסטוניה העצמאית.

יצירתה
------

ראשית יצירתה בכתיבת סיפורת. היא השתייכה לקבוצה קטנה אך רבת השפעה של משוררים אסטוניים בשם *Arbujad* ("מגידי העתידות"), שכללה גם את ברנרד קאנגרו, אוקו מאסינג, קרסטי מרילאס, מארט ראוד, אוגוסט סאנג, הייטי טאלוויק (בעלה של אלוור) ופאול וידינג. 

לאחר מלחמת העולם השנייה אסרו סוכני NKVD את טאלוויק, והוא גורש לסיביר ומת במחנה עבודה שם, בשנת 1947. במשך כשני עשורים לא פרסמה שירה, כמחאה נגד השלטון הסובייטי, אך חזרה לפרסם בשנות ה-60 של המאה ה-20. בתקופה זו פרסמה את קובץ השירים *Tähetund*. היא אף פרסמה רומנים ותרגומים, בהם תרגום לרומן בחרוזים יבגני אונייגין מאת פושקין.

ביובל המאה להולדתה הוקם מוזיאון מוקדש לחייה וליצירתה במקום הולדתה ייגבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטי אלוור** בוויקישיתוף
* דף ביוגרפי על אלוור (אנגלית) באתר מרכז הספרות האסטונית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערך על אלוור (אנגלית) בתוך *Columbia Dictionary of Modern European Literature.*
2. ↑  דף ביוגרפי על טאלוויק (אנגלית) באתר הספרות האסטונית.
3. ↑  "Shifting Borders: East European Poetry of the '80s" (אנגלית), באתר הספרות האסטונית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90356896
* BnF: cb12461366c (data)
* GND: 119252333
* ISNI: 0000 0000 7833 3340
* LCCN: n90706164
* LNB: 000066209
* MusicBrainz: 9f96e0e1-a5e8-402f-88e3-adc38f032cd4
* NKC: ola2002113860
* NTA: 118882279
* SELIBR: 299059
* SUDOC: 033786062
* VIAF: 7486341
* WorldCat: lccn-n90706164

 |
**ארצות השפלה הבורגונדיות** הוא מונח המתייחס לתקופה שבה ארצות השפלה היו בשלטון דוכסי בורגונדיה בשנים 1384 עד 1477, וכן לוקסמבורג וחלקים בצפון צרפת של ימינו ("פלנדריה הצרפתית").

היסטוריה
--------

חלק גדול משטחים אלו עבר בירושה ב-1384 לדוכסי בורגונדיה, ענף צעיר יחסית בשושלת **ולואה** של בית המלוכה הצרפתי, עם מותו של לואי לה מאל רוזן פלנדריה. היורשת שלו, מרגרטה השלישית רוזנת פלנדריה, התחתנה עם פיליפ האמיץ (1342–1404), הראשון מדוכסי בורגונדיה לבית ולואה, אשר ירש באופן זה את רוזנויות פלנדריה, ארטואה, רתל, בורגונדיה ונוור. פיליפ ומרגרטה החלו תקופה ממושכת של שלטון בורגונדי בארצות השפלה.

עם הזמן התרחבו שטחי הדוכסות בארצות השפלה, וכללו את רוזנות נאמור ב-1421, דוכסויות בראבנט ולימבורג ב-1430, רוזנויות אינו, הולנד וזיילנד ב-1432, דוכסות לוקסמבורג ב-1441 ודוכסות חלרה ב-1473. התקופה הבורגונדית באה אל קיצה ב-1477, כשהדוכס האחרון לבית ולואה, קרל האמיץ, מת בשדה הקרב ולא השאיר אחריו יורש ממין זכר: דוכסות בורגונדיה עברה לרשות הכתר הצרפתי (על פי החוק הסאלי), וארצות השפלה עברו באמצעות מארי מבורגונדיה לרשות בעלה, מקסימיליאן (ראו: ארצות השפלה ההאבסבורגיות).

שליטי ארצות השפלה הבורגונדיות
-----------------------------

דוכסי בורגונדיה ששלטו בארצות השפלה היו

* מרגרטה השלישית ובעלה פיליפ האמיץ (1384 - 1405)
* יאן "ללא חת" (1405–1419)
* פיליפ הטוב (1419 - 1467)
* קרל האמיץ (1467 - 1477)
* מארי מבורגונדיה (1477 - 1482)

פוליטיקה
--------

שליטי בית ולואה נאלצו להתמודד עם חבל ארץ הטרוגני המורכב ממספר רב של בישופויות וערים עצמאיות, ששררו בו נאמנויות מקומיות ושבטיות רבות, ועם כמה מערכות מקבילות של מיסוי, מידות ומשקלות, מכסי מגן וכו'. ניסיונות מצד הדוכסים להעמיק את השליטה ברמה המקומית נתקלו בניסיונות מרידה בקרב הערים העצמאיות, לעיתים בתמיכת האצולה המקומית. מרידות אלו דוכאו על ידי הצבא ביד קשה, ובאופן הדרגתי החל להתגבש ממשל מרכזי מודרני וביורוקרטיה של פקידים דוכסיים, מה שאיפשר לשליטים הבורגונדיים להפוך לפטרוני האמנויות ולנהל חיי חצר זוהרים שהשפיעו על אורח החיים המלכותי ברחבי אירופה במשך מאות שנים. פיליפ הטוב דאג להקים את ה"סטאטן-חנראל" או "סטאט ז'נרו", מועצה של נציגי הבורגנות, הסוחרים, האצולה והכמורה, ובכך השפיע השפעה מכרעת על המאורעות ההיסטוריים בארצות השפלה במאות השנים הבאות.

חצרו של פיליפ הטוב שכנה בבריסל, אך הוא פרש את חסותו גם על ערים כמו ברוז' ונאמור, ובכך ביסס את מעמדן של ארצות השפלה כלב האימפריה הבורגונדית, שמרכזה הקודם היה בדיז'ון שבצרפת. בחצרות אלו הייתה פריחה עצומה באמנות, במוזיקה ובמדע.

תחת שלטון בורגונדיה התאחדו בפעם הראשונה כל המחוזות והערים השונות בארצות השפלה תחת שלטון מרכזי אחד, ובהדרגה נוצרה כך זהות לאומית חדשה: אנשים ראו את עצמם פחות ופחות כ"בראבנטים", "זיילנדים" או "לימבורגים", ובמקום זאת החלו לחשוב על עצמם כעל **נדרלנדים**, כלומר "בני ארצות השפלה", או בשפות לטיניות **בלגים**.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארצות השפלה הבורגונדיות** בוויקישיתוף
**רולס-רויס 15 כ"ס** (באנגלית: **Rolls-Royce 15 hp**) היא מכונית סלון, 4 מושבים, אשר יוצרה על ידי חברת רולס-רויס הבריטית בשנת 1905.

יוצרו 6 יחידות בלבד. 

דגם ה"רולס-רויס 15 כ"ס" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פריז בדצמבר 1904, כשיצורו עדיין לא הושלם, ולשיווקו החל בשנת 1905. 

שורשי החברה מבוססים על חברה שהקים ב-1904 התעשיין האנגלי הנרי רויס במנצ'סטר. עוד באותה שנה הוא נפגש עם סוחר הרכב צ'ארלס רולס שהסכים לשווק את המכוניות החדשות באופן בלעדי. חברת רולס-רויס המשותפת שהייתה קרויה "רולס רויס לימיטד" נוסדה ב-15 במרץ 1906. 

דגם הרולס-רויס 15 כ"ס תוכנן ועוצב על ידי הנרי רויס בשנת 1903, ויוצר בבית המלאכה של רויס ושל שותפו צ'ארלס רולס ברחוב קוק במנצ'סטר, לאחר שחתמו על הסכם איחוד ב-23 בדצמבר 1904. הדגם שווק על ידי סוכנות C.S.Rolls & Co. הדגם הקודם ששווק על ידי השותפים ה. רויס וצ. רולס היה הרולס-רויס 10 כ"ס.

חברת רולס-רויס
--------------

חברת רולס-רויס נוסדה בשנת 1906 על ידי צ'ארלס סטיוארט **רולס** ופרדריק הנרי **רויס**. החברה הייתה קרויה "רולס-רויס לימיטד", (Rolls-Royce Limited). בשנת 1940 פיתחה החברה את מחלקת המנועים. משנת 1973 קרויה החברה: "Rolls-Royce Motors".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רולס-רויס 15 כ"ס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של רולס-רויס 15 כ"ס
* רולס-רויס 15 כ"ס, שנת 1905  (2:15 דקות), יו-טיוב
סמוראים מהאן סצומה, מחברי ברית סאצ'ו, במלחמת בושין
**ברית סאצ'ו** (ביפנית: 薩摩長州同盟), או **ברית סצומה-צ'ושו**, הייתה ברית צבאית בין ההאן סצומה וההאן צ'ושו שנכרתה ב-1866 במטרה לשלב את מאמציהם להדיח את שוגונות טוקוגאווה מהשלטון ביפן. 

השם "סאצ'ו" (薩長) הוא ראשי תיבות של שמות שני המחוזות שכרתו את הברית, החזקים מבין המחוזות שהתנגדו לשלטון השוגון בסוף תקופת אדו.

בשנות ה-60 של המאה ה-19 נקט האן סצומה בגישה מתונה ששאפה לשמר את הסטטוס קוו, בעוד צ'ושו הפך למעוז ההתקוממות כנגד הממשלה. בתיווך ריומה סקמוטו מהאן טוסה, נפגשו המנהיגים הצבאיים של סצומה, טקמורי סאיגו וטושימיצ'י אוקובו, עם מנהיג צ'ושו טקיושי קידו. למרות ששני ההאן היו אויבים מסורתיים הגיעו מנהיגיהם להסכמה לגבי הצורך בשינוי, והסכימו עקרונית לסייע זה לזה במקרה שצד שלישי יתקוף אחד מהם. בנוסף, מכיוון שלצ'ושו היו קשרים מוגבלים עם מעצמות המערב, היה מחסור בנשק מודרני במחוז. האן סצומה, לעומת זאת, פיתח מסחר ענף בנשק עם בריטניה באמצעות הסוחר הסקוטי תומאס בלייק גלובר. לפיכך, סייע סאיגו לקידו לרכוש את הנשק לו הזדקק כדי להילחם בשוגונות.

למרות הסיוע עדיין שררה מתיחות בין שני המחוזות. ב-1 במרץ 1865 דרשה השוגונות את התפטרות הדאימיו של צ'ושו, טקצ'יקה מורי, והטילה על ההאן עונש כלכלי. מעשה זה הוביל את הנהגת צ'ושו לחתימה על הסכם לפיו סצומה יסייעו לצ'ושו להשיג מהקיסר. אם ניסיון זה יכשל והשוגון יתקוף, ישלחו סצומה אלפיים חיילים לקיוטו, הבירה הקיסרית. 

לברית זו נודעה חשיבות רבה שכן היא אפשרה לצ'ושו לעמוד במשלחת העונשין ששיגר אליה השוגון בקיץ 1866, ואף להביס את צבאו. במלחמת בושין, שהתרחשה ב-1867-1868, השתתפו בעיקר חיילים מברית זו, ולאחר רסטורציית מייג'י מילאו רבים מבני ברית זו תפקידים בממשלה החדשה.

לקריאה נוספת
------------

* Gordon, Andrew. **A Modern History of Japan: From Tokugawa Times to the Present**. Oxford University Press, 2003. מסת"ב 9780195110609.
* Jansen, Marius B. **The Making of Modern Japan**. Harvard University Press, 2000. מסת"ב 9780674003347
* Ravina, Mark. **The Last Samurai: The Life and Battles of Saigo Takamori**. John Wiley and Sons, 2004. מסת"ב 9780471089704.


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 001252369

 |
החאן **בָּטְבַּאיָאן** (בבולגרית: **Батбаян**;‏ 640 משוער – 690), היה מנהיג שבטי בקרב הבולגרים (עם טורקי), שליט בולגריה הישנה ובנו בכורו של קובראט מייסדה של בולגריה הישנה ובולגריה של הוולגה. קובראט היה אחיהם של הנסיך אספרוך מייסד האימפריה הבולגרית הראשונה, קובר, קוטראג ואלצק ומוצאו מ שושלת דולו שמקורה בחבל גאנסו שבסין.

ב-665 הלך לעולמו קובראט מייסד בולגריה הישנה ובולגריה שעל הוולגה ובטבאיאן הבכור הפך לראש השבט המרכזי ומנהיג בולגריה הישנה. תחום שלטונו השתרע מפולטבה דרך השטחים צפונית לים השחור ועד ים אזוב. כשעלה לשלטון כבר היה נתונה הישות הבולגרית תחת פלישה מסיבית של שבטי כוזרים. בטבאיאן מתועד לראשונה ב-668 כאשר במהלך מלחמות שבטיות עם הכוזרים נאלץ לסגת לאזור חצי האי קרים. הכוזרים תקפו והשתלטו על השטח שבין הנהר דון לבין הרי אורל. בטבאיאן הובס ובהתאם להסכם השלום שנחתם עם הכגן הכוזרי קאבאן נלקחו בטבאיאן ואחותו חוּבָּה בשבי. לפי חלק מהמקורות הורשה בטבאיאן לשלוט על חלק מממלכתו המקורית תחת התואר אלטבר והיה וסל כוזרי. מ-671 פסק התיעוד הישיר לגבי בטבאיאן. לפי מקורות משניים מעריכים כי הלך לעולמו ב-690.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Golden, Peter, An **introduction to the history of the Turkic peoples**: Ethnogenesis and state-formation in medieval and early modern Eurasia and the Middle East, Harrassowitz, 1992
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהסכם סודי בין איטליה ומדינות ההסכמה משנת 1915. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הסכם לונדון.
**ברית לונדון** (באנגלית: **London Pact**) הוא הסכם סודי בין איטליה ומדינות ההסכמה, אשר נחתם בלונדון ב-26 באפריל 1915 על ידי ממלכת איטליה, הממלכה המאוחדת, צרפת ורוסיה.

בהתאם לברית איטליה תעזוב את הברית המשולשת (שנחתמה בשנת 1882 בין גרמניה, אוסטרו-הונגריה ואיטליה) ותצטרף למדינות ההסכמה, כפי שכבר הוצהר בהסכם סודי שנחתם בלונדון ב-4-5 בספטמבר 1914. איטליה אף תכריז מלחמה על גרמניה ואוסטרו-הונגריה בתוך חודש – ואכן הכרזת המלחמה פורסמה ב-25 במאי באותה שנה. בתמורה לכך תזכה איטליה בשטחים הבאים בסיומה של המלחמה:

1. טריאסטה
2. טרנטו
3. גוריציה
4. חצי האי איסטריה, אבל ללא פיומה (רייקה)
5. זאדר (זארה בשמה האיטלקי)
6. דודקניז
7. חסות על אלבניה
8. ולורה
9. חלק מאזור דלמטיה
10. חלק מן המושבות הגרמניות באסיה ובאפריקה

לממלכת סרביה הובטחו:

1. ספליט
2. החוף והאיים מדרום לנהר קראקה ועד דוברובניק וחצי האי פליישאק.

לממלכת מונטנגרו יועדו:

1. דוברובניק
2. החוף מדרום לנמל האלבני של שנגיין.

לסרביה אף הובטחו בצורה כללית יותר:

1. בוסניה-הרצגובינה
2. מחוז שטרם
3. אזור בצ'קה
4. סלאבוניה (זאת כנגד מחאות איטליה)
5. וכן אזורים שלא הוגדרו באלבניה (אשר תחולק בין סרביה, מונטנגרו ויוון)

לאחר התעקשות האיטלקים הסכימו החברות להסכם כי שאלת החוף הקרואטי שבין נמל זאדר ואיסטריה צריכה להיפתר לאחר המלחמה. האיטלקים אף עמדו על כך כי סרביה לא תהיה מודעת להסכמות אלה. אולם, מדינות ההסכמה לא קיבלו תנאי זה ושלחו לממשלת סרביה הודעה רשמית, מיום 14 באוגוסט 1915, אשר אישרה את התביעות הטריטוריאליות של סרביה ומונטנגרו עם סיום המלחמה.

ההסכם היה צריך להישמר בסוד, אולם לאחר מהפכת אוקטובר, הוא פורסם על ידי העיתון הרוסי איזווסטיה, בחודש נובמבר 1917.

עם חתימת הסכם ורסאי בוטל ההסכם, זאת כיוון שוודרו וילסון תמך בתביעות הסלאביות מבלי שהכיר בהסכם, תוך דחיית הדרישות של איטליה לקבלת שטחים בדלמטיה.

ראו גם
------

* הסכם רפאלו (1920)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברית לונדון** בוויקישיתוף
* ברית לונדון
* ברית לונדון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  


| אמנות והסכמים עם סיום מלחמת העולם הראשונה |
| --- |
| בזמן המלחמה | הסכם סייקס–פיקו • פרוטוקול דמשק • ברית לונדון • חוזה ברסט-ליטובסק |
| ועידת השלום בפריז (1919) | חוזה ורסאי • חוזה סן-ז'רמן • חוזה ניי • חוזה טריאנון • הסכם סוור |
| אמנות והסכמים בתום המלחמה | הסכם בתומי • הסכם בוקרשט (1918) • שביתת הנשק של סלוניקי • הסכם רפאלו (1920) • הסכם אלכסנדרופול • הסכם מוסקבה (1921) • הסכם אנקרה • הסכם קארס • הסכם לוזאן • הסכם רפאלו (1922) • הפסקת האש של מודרוס |
| חלוקת השטחים | חלוקת האימפריה העות'מאנית • חלוקת גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה |
| ערכים נוספים | ארבע עשרה הנקודות • תוכנית דוז • תוכנית יאנג |
| תוצאות מלחמת העולם הראשונה |
צבי פינקלשטיין
**צבי (גרישה) פינקלשטיין** (1908 – 24 במאי 1983) היה איש העלייה השלישית, ספורטאי, סגן יו"ר ההתאחדות הישראלית לכדורגל, יו"ר תנועת מכבי ישראל, פעיל בארגון "ההגנה" ויקיר עיריית פתח תקווה.

צבי פינקלשטיין נולד ב-1908 במליטופול, אוקראינה, לחנה ומאיר. ב-1920 עלה עם הוריו לארץ ישראל והגיע לפתח תקווה. כבר מנעוריו התערה בחקלאות ובפרדסנות.

פינקלשטיין השתתף בהקמת תנועת "הנוער העובד" במושבה, הוא פיתח פעולה ענפה באגודת "האורז" ובארגון ההגנה. בשנת 1921 הצטרף כשחקן כדורגל לאגודת "מכבי אבשלום" בפ"ת, ובשנת 1941 נבחר להנהלת האגודה ואחר כך ליושב ראש שלה. ב-1949 נבחר להנהלת "מכבי ישראל" ומילא בה תפקיד מזכיר כבוד וסגן יו"ר התאחדות הכדורגל מטעמה.

פינקלשטיין השתתף בכל המכביות הראשונות כספורטאי פעיל, ובאחרות כחבר הוועד המארגן של המשחקים. 

בשנת 1954 הצטרף כחבר פעיל בוועד האולימפי וכיהן בו כמזכיר כבוד וכחבר נשיאות, עד צאתו לגמלאות. בין היתר, ייצג את התאחדות הכדורגל בחמישה קונגרסים בינלאומיים ונתמנה על ידי שר החינוך יגאל אלון, כחבר המועצה המייעצת לספורט ולחינוך גופני ליד משרד החינוך.

כיהן כיושב ראש הנהלת מכבי ישראל בשנת 1968 וכיושב ראש מרכז התנועה בין השנים 1971-1975.

על תרומתו לפיתוח הספורט, נתכבד על ידי הוועד האולימפי בישראל בתואר "עמית כבוד". בשנת 1982 קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה.

נפטר ב-24 במאי 1983 בפתח תקווה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
**צבי פוקס** (12 באפריל 1917 - 10 במרץ 1999), היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הרץ המרכזי ואף היה נחשב לאחד הרצים הטובים בזמנו.

קריירה
------

פוקס נולד בפולין ב-12 באפריל 1917 ועלה עם משפחתו לארץ ישראל ב-1920. בעונת 1935/36 פוקס החל את הקריירה המקצועית שלו כשחקן בוגר בקבוצת מכבי תל אביב כשהיה בן 19. ב-5 במרץ 1938, כבש פוקס את שערו הראשון במסגרת הגביע הא"י (כיום גביע המדינה) בשלב רבע הגמר נגד מכבי נס ציונה, כשתוצאת המשחק הסתיימה ב1–3 לטובת מכבי תל אביב. באותה העונה הגיעה מכבי תל אביב לגמר הגביע הארץ ישראלי ושיחקה נגד הפועל תל אביב כבשורותיה של מכבי שיחק פוקס, מכבי תל אביב הפסידה במשחק הנ"ל 2-1. לקראת בואם של מכבי תל אביב ופוקס לאוסטרליה ב-1939, שמו של פוקס הוזכר במספר עיתונים אוסטרליים בהם נכתב: "השחקן הכי ערמומי במכבי, שגרת עבודה מצוינת; המראה שלו מזכיר את הרץ הפיני המפורסם, פאבו נורמי. פוקס יכול לשחק 6 שעות ללא הפסקה". ב-5 באוגוסט 1939, במהלך המסע באוסטרליה הבקיע פוקס את שערו הראשון והיחיד במסע נגד נבחרת אוסטרליה, המשחק אף הסתיים בתוצאה 4-4. פוקס ערך רק הופעה אחת בנבחרת ארץ ישראל, במשחק הידידות נגד נבחרת לבנון ב-1940.

תארים
-----

### מכבי תל אביב

**אליפויות: 3**

* **1936, 1937, 1941/1942**
	+ סגנות (1): 1938

**גביע המדינה: 1**

* **1940/1941**
	+ סגנות (2): 1937/1938, 1939/1940

### בית"ר תל אביב

**אליפויות: 1**

* **1944/45 (מחוז דרום)**
	+ סגנות (1): 1940

**גביע המדינה: 0**

* סגנות (1): 1947

ראו גם
------

* פרי נויפלד
* מילה גינזבורג
* נבחרת ארץ ישראל בכדורגל
* אברהם רזניק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבי פוקס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* עמוד השחקן של צבי פוקס באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר TransferMarkt
* פרופיל, באתר מכביפדיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר גולדברג ודני דבורין, **מכבי תל-אביב 102 שנים ראשונות**, ישראל: הוצאת מדיה 41 בע"מ, 2008
2. ↑  אלישע שוחט, **100 שנות כדורגל 1906–2006**, הוצאה עצמית, 2006, עמ' 85-84
3. ↑  The Newcastle Herald, SIDE OF GREAT PROMISE, TROVE, ‏20 במאי 1939
4. ↑  The Sun (אוסטרליה), FINAL TEST ENDS IN 4-ALL DRAW, TROVE, ‏5 באוגוסט 1939
5. ↑  British Mandate of Palestine Official Games 1934-1948, rsssf
**מתיאס הרגט** (בגרמנית: **Matthias Herget**, נולד ב-14 בנובמבר 1955 באנאברג-בוכהולץ שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק במספר קבוצות בגרמניה ובעיקר בבאייר אורדינגן בה שימש קפטן, ובנבחרת גרמניה המערבית, בעמדות הבלם והקשר. עם נבחרת גרמניה המערבית השתתף במונדיאל 1986 וביורו 1988.

קריירת מועדונים
---------------

הרגט החל את קריירת הבוגרים שלו בבוכום בעונת 1976/77. הרגט שיחק בבוכום כבלם במשך שתי עונות כאשר הקבוצה שיחקה בבונדסליגה, ובשתיהן היה שחקן מפתח בקבוצה. בקיץ 1978 עזב הרגט את בוכום, וחתם ברוט-וייס אסן מליגת הבונדסליגה השנייה. באסן הרגט שיחק בתפקיד התקפי יותר, והבקיע מספר רב של שערים, 34 שערים בארבע עונות, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.

לקראת עונת 1982/83 חתם הרגט בבאייר אורדינגן מהבונדסליגה השנייה, ושב לשחק בעמדת הבלם, בה שיחק בבוכום, וכך גם הבקיע פחות שערים, אך תפס תפקיד חשוב בהגנת הקבוצה. כבר בעונתו הראשונה באורדינגן, הרגט העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בעונת 1984/85 זכה הרגט עם באייר אורדינגן בתואר היחידי בהיסטוריה של המועדון, הגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על באיירן מינכן, בו שיחק הרגט 90 דקות. בעונת 1985/86 הגיע הרגט עם אורדינגן למקום השלישי, שהוא מיקום השיא של הקבוצה בבונדסליגה, מרחק ארבע נקודות מהאלופה באיירן מינכן ומסגניתה ורדר ברמן. עונת 1988/89 הייתה האחרונה של הרגט באורדינגן. בתום עונה זו, עזב הרגט את אורדינגן לאחר שבע עונות, בהן הבקיע 29 שערי ליגה ב-208 הופעות, ועבר לעונת פרישה בשאלקה 04, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. הרגט הופיע בעונה זו 19 פעמים, ולא הצליח לעלות עם הקבוצה לבונדסליגה. בתום עונת 1989/90 פרש הרגט ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית
----------------

הופעת הבכורה של הרגט בנבחרת גרמניה המערבית נערכה באוקטובר 1983 בניצחון 5-1 על נבחרת טורקיה במוקדמות יורו 1984. במשחק זה החליף הרגט את האנס-פיטר בריגל. הרגט השתתף עם נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1986, בו סיימה הנבחרת במקום השני לאחר הפסד 3-2 במשחק הגמר לנבחרת ארגנטינה, אך שותף רק פעם אחת, בהפסד 2-0 לנבחרת דנמרק בשלב הבתים. הרגט השתתף עם נבחרת גרמניה המערבית גם ביורו 1988 הביתי, בו שיתף פעולה בהגנה עם יורגן קולר, והנבחרת הודחה בחצי הגמר. לאחר הטורניר, לא שיחק עוד בנבחרת. להרגט 39 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע ארבעה שערים.

קריירת אימון
------------

הרגט אימן לאחר פרישתו מספר מועדוני חובבים, ובעונת 1997/98 אימן את פ.צ. בוכהולט.

תארים
-----

עם באייר אורדינגן:

* הגביע הגרמני: 1984/85

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיאס הרגט** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1986 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 שומאכר • 
2 בריגל • 
3 ברמה • 
4 פורסטר • 
5 הרגט • 
6 אדר • 
7 ליטבארסקי • 
8 מתאוס • 
9 פלר • 
10 מגאת • 
11 רומניגה • 
12 שטיין •
13 אלגוור • 
14 ברטולד •
15 אאוגנטאלר •
16 תון •
17 יאקובס •
18 ראן •
19 אלופס •
20 הנס •
21 רולף •
22 אימל •
מאמן: בקנבאואר | מערב גרמניהמערב גרמניה |

| **נבחרת מערב גרמניה – יורו 1988 (חצי גמר)** |
| --- |
| 1 אימל • 
2 בוכוואלד • 
3 ברמה • 
4 קולר • 
5 הרגט • 
6 בורובקה • 
7 ליטבארסקי • 
8 מתאוס • 
9 פלר • 
10 תון • 
11 מיל • 
12 אילגנר •
13 ווטקה • 
14 ברטולד •
15 פפלוגלר •
16 אקשטיין •
17 דורפנר •
18 קלינסמן •
19 זאוור •
20 רולף •
מאמן: בקנבאואר | מערב גרמניהמערב גרמניה |
**סקוט הורוביץ** (באנגלית: **Scott J. Horowitz**; נולד ב-27 במרץ 1957, פילדלפיה) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

ביוגרפיה
--------

סקוט הורוביץ נולד בפילדלפיה למשפחה יהודית. לאחר סיום לימודי בית ספר בקליפורניה בשנת 1974 הוא למד באוניברסיטת קליפורניה אותה סיים בשנת 1978 עם תואר בהנדסה. בשנת 1979 הוא סיים לימודי תואר שני במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ובשנת 1982 תואר שלישי. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בלוקהיד קורפוריישן בתכנון כלי טיס.

בשנת 1983 הורוביץ התחיל את השירות בחיל האוויר של ארצות הברית. במשך שנתיים הוא היה טייס "מקדונל דאגלס F-15 איגל" בבסיס החיל בגרמניה. בשנת 1990 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי לאחר קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס ונותר לשרת בסיסי זה. בשנת 1991 הוא התחיל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בפרסנו.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1992 הורוביץ נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1996 הוא השתתף במשימת STS-75 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (אנדרו אלן היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה להציב במסלול לוויין Tethered ולבצע ניסויים בתחומים שונים. בשנת 1997 הוא השתתף במשימת STS-82 כטייס של מעבורת החלל דיסקברי (קנת באוארסוקס היה מפקד צוות). המשימה עסקה בעבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. במשימת STS-101 במאי 2000 הוא היה טייס מעבורת החלל אטלנטיס. המעבורת עגנה בתחנת החלל הבין-לאומית וביצע מספר ניסויים. בשנת 2001 הורוביץ היה מפקד צוות של STS-105 שהתחברה לתחנת החלל בין-לאומית במעבורת החלל דיסקברי. בטיסה זו הובאו לתחנת החלל מצרכים שונים ובוצע החלפת צוות.

בשנת 2004 הורוביץ עזב את נאס"א, אך כבר בספטמבר 2005 חזר וקיבל תפקיד ניהולי בצוות שעבד על טיסות עתידיות לירח. בשנת 2007 הוא פרש סופית.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

לאחר פרישה מנאס"א הורוביץ פעיל בתחום הכנת טיסות מאוישות למאדים. הוא נמנה עם צוות מנהל של אגודת מאדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוט הורוביץ** בוויקישיתוף
* 
* ביוגרפיה
* ריאיון עם סקוט הורוביץ
**סקוט אלטמן** (באנגלית: **Scott Douglas "Scooter" Altman**; נולד ב-15 באוגוסט 1959 באילינוי) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

ביוגרפיה
--------

סקוט אלטמן נולד בעיירה לינקולן שבאילינוי. הוא סיים לימודי בית הספר ולמד הנדסת אוירונאוטיקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ממנה קיבל תואר ראשון בשנת 1981. 

לאחר סיום הלימודים אלטמן התגייס לצי ארצות הברית. בשנת 1983 הוא סיים קורס טיס והוצב בבסיס החיל כטייס "F-14 טומקט". הוא השתתף במשימות מעל האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי. בשנת 1990 הוא קיבל תואר שני מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים והוסמך לטייס ניסוי. בשנות ה-90 של המאה ה-20 אלטמן השתתף בטיסות סיור מעל עיראק.

בסך הכול אלטמן צבר מעל ל-7 אלף שעות טיסה. בשנת 1986 הוא היה חלק של צוות טייסים בצילומי סרט "אהבה בשחקים".

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1994 אלטמן נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא ביצע מספר משימות בצוות הקרקע.

בשנת 1998 הוא השתתף במשימת STS-90 של מעבורת החלל קולומביה כטייס (ריצ'רד סירפוס היה מפקד הצוות). המשימה העיקרית הייתה ביצוע ניסויים בעזרת מערכת ספייסלאב שתוכננה בסוכנות החלל האירופית וכבר הייתה בשימוש בעבר. בשנת 2000 הוא טס בפעם השנייה על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס כטייס (טרנס וילקאט היה מפקד צוות). מטרתה העיקרית של משימה זו הייתה המשך הרכבת תחנת החלל הבין-לאומית וביצוע ניסויים. בשנת 2002 אלטמן היה מפקד צוות של STS-109 של מעבורת החלל קולומביה. הצוות עשה עבודות תחזוקה בטלסקופ החלל האבל. בשנת 2009 אלטמן טס לחלל בפעם הרביעית. הוא היה מפקד צוות של STS-125 של מעבורת החלל אטלנטיס. משימה זו היא החמישית והאחרונה לתחזוקת טלסקופ החלל האבל.

אלטמן עזב את נאס"א בשנת 2010 והשתלב בתעשיית החלל הפרטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוט אלטמן** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 6743148753703641320003
* WorldCat (עם VIAF): 6743148753703641320003

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במהלך מוזיקלי. אם התכוונתם למזמור כנסייתי, ראו סקוונצה (מוזיקה כנסייתית).
**סֶקְוֶנְצָה** היא מהלך מוזיקלי בו קטע מלודי או הרמוני חוזר על עצמו ברצף, אך בהשאה כלפי מטה או כלפי מעלה.  
 כל חזרה שכזו מכונה "חוליה", או לעיתים מכונה בעצמה "סקוונצה", דבר הגורם לעיתים בלבול במינוח.

* סקוונצה טונאלית היא סקוונצה בה נשמרים במדויק המרווחים בין צלילי הקטע בכל חזרה.
* סקוונצה דיאטונית היא סקוונצה בה המרווחים מותאמים לסימני היתק (הדיאזים או הבמולים) של הסולם בו כתובה היצירה בה היא מופיעה.

מהלך סקוונציאלי יכול להתרחש פעמיים, שלוש ואף יותר בזה אחר זה, כפי שניתן לראות באיור הבא:

גם מי שאינו קורא תווים, יכול להבחין כי תצורת התווים בקטעים 2,1 ו-3 חוזרת על עצמה, בכל פעם מעט נמוך יותר על גבי החמשה.

הסקוונצה היא מרכיב דומיננטי במוזיקת הבארוק (מייחסים במיוחד לויולדי שימוש נכבד בסקוונצות). אחת הדוגמאות המוכרות והמובהקות ביותר היא הקנון של פכלבל. בתקופה הקלאסית הצטמצם מאוד השימוש בסקוונצות, ואילו בתקופה הרומנטית הן חזרו לשימוש נרחב יותר, אם כי לא באותה מידה כמו בבארוק.

בהיותה טכניקת הלחנה בסיסית במוזיקה המערבית, ניתן לזהות מהלכים סקוונציאליים בקטעים מוזיקליים רבים כמעט בכל סגנון: קלאסי, עממי, מודרני או פופולרי.

**דוגמאות מובהקות לשימוש בסקוונצה בזמן המודרני:**

* פזמון השיר "עלי שלכת" בלחן ז'וזף קוסמה
* השיר "דו-רה-מי" (מהמחזמר צלילי המוסיקה) בלחן ריצ'רד רוג'רס
* הפתיחה למנגינת הריקוד "קומה אחא" בלחן שלום פוסטולסקי
* השיר "כפל" (בביצוע חוה אלברשטיין) בלחן נחום היימן
* פזמון השיר "עוד לא תמו כל פלאייך" בלחן רמי קלינשטיין
* תחילת פזמון השיר "דמעות" (בביצוע אייל גולן) בלחן זאב נחמה ותמיר קליסקי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוונצה** בוויקישיתוף
* סקוונצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סקוונצה (מוזיקה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531611105171
* BNE: XX549128
* GND: 7591624-1
* LCCN: sh85120146

 |
סקוט בורג (משמאל) עם ג'ון קרי באנטארקטיקה, 2015
**סקוט ג. בורג** הוא גאולוג ועובד מדינה אמריקאי. מאז 1 בספטמבר 2017 הוא מכהן כממלא מקום המשנה למנהל המועצה למדעי כדור הארץ ב קרן הלאומית למדע (ארצות הברית), NSF.

השכלה
-----

בורג קיבל תואר ראשון בגאולוגיה מפומונה קולג' בקליפורניה ותואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת אריזונה. עבודת הדוקטורט שלו הוכתרה בשם "גרניטואידים של ארץ ויקטוריה הצפונית, אנטארקטיקה (טקטוניקה, נאודימיום-איזוטופים, גאוכימיה, פטרולוגיה, סטרוניום-איזוטופים).

קריירה
------

בורג החל את הקריירה שלו כחוקר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. לאחר מכן עבד במשרד האנרגיה של ארצות הברית, ובהמשך לכך הצטרף לסגל הקרן הלאומית למדעים. בין 2003 ל-2016 היה מנהל המחלקה למדעי אנטארקטיקה בקרן הלאומית למדעים, וב-2016–2017 כיהן כראש מדור בפועל לתשתיות ולוגיסטיקה באנטארקטיקה במסגרת מחלקת תוכניות הקטבים של הקרן הלאומית למדעים. ב-2017 החל לשרת כמנהל עמית למדעי כדור הארץ בקרן הלאומית למדעים.

משלחות מחקר
-----------

בורג השתתף בשש משלחות מחקר באנטארקטיקה, בארבע מהן כראש המשלחת. משלחת שבה השתתף בשנים 1978–1979, ביקרה לראשונה בנונאטאקים, שכונו סייג'הן על שם הקמיע של קבוצת הספורט באוניברסיטת פומונה (קליפורניה), שם למד בורג. באותה משלחת כינה בורג את "פסגת הלשון", על פי המורנה דמוית הלשון שבראשה.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* בורג בסטיון, הפסגה שעל רכס ג'ונס הופקינס, נקראה על שמו.
* מדליית סמיואל ג'. היימן על שירות לאמריקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוט ג. בורג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  בורג התמנה לעוזר מנהל זמני של מדעי כדור הארץ. הוצאת הקרן הלאומית למדעים של ארצות הברית
2. ↑  שרטוט ביוגרפי של סקוט בורג
3. ↑  מרדית סומרס, סקוט בורג: תשוקה למדע, לחינוך, שאינה צפויה להצטנן בעתיד הקרוב
4. ↑  ג'פרי מרוויס, "המנהל הבכיר היוצא של הקרן הלאומית למדעים צופה בתקווה לעתיד הסוכנות", סיינס מגזין 27 בפברואר 2017
5. ↑  מרכז הנתונים האוסטרלי של אנטארקטיקה, הוצאת חבר העמים של אוסטרליה
6. ↑  פסגת הלשדון, מרכז הנתונים האוסטרלי של אנטארקטיקה
7. ↑  שמות גיאוגרפיים, הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, פרסום של ממשלת ארצות הברית