recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נגה ד'אנג'לי** (נולדה ב-15 בספטמבר 1983) היא קומיקאית, סטנדאפיסטית ושחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

ד'אנג'לי נולדה וגדלה בחיפה לאבא רואה חשבון ולאמא שעבדה כסטטיסטיקאית בחברת החשמל. היא ממוצא איטלקי ולה שתי אחיות.
למדה בתיכון חוגים חוג תיאטרון. את שירותה בצה"ל עשתה בגדוד 51 בגולני כמש"קית חינוך. לאחר שחרורה עברה להתגורר באילת שם עבדה בצוות בידור במלון "המלך שלמה".

בגיל 24 עברה ד'אנג'לי לתל אביב, והתחילה לימודי משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. במהלך לימודי המשחק גילתה את עולם הסטנדאפ, והחלה להופיע במועדונים ובבמות פתוחות, מה שהוביל את הקריירה שלה אל הבמה.

שיחקה בהצגות כגון "חנוך לוין בצבעים", "הקומדיה הירושלמית", "החברות של זזה" ובסדרות טלוויזיה כמו "פלמ"ח", "השופטת ליטל", "הצחוקייה", "עד כאן!", "אבא משתדל", "הקלמרים" ועוד.

ב-2008 השתתפה בסרט הטלוויזיה "פרשת רות" לצדה של לוסי דובינצ'יק.

בשנים האחרונות ד'אנג'לי כותבת ורצה עם מופע הסטנדאפ שלה. כמו כן, היא יוצרת תוכן מקורי לרשת. בין סדרות הרשת שלה: "מתגלגלות", "מתעופפות", "אמא מדברת עכשיו".

ב-2017 הגישה פינה בתוכנית "הבוקר עם טל ואביעד".

הגישה גם פינה בתוכנית "נוסבאום וגולדשטיין", בערוץ 10.

והשתתפה וכתבה לסדרה "קומדי סנטרל סטיישן" המשודרת בהוט קומדי סנטרל.

החל ממאי 2020 מגישה פינה שבועית בתוכנית הצהריים של רדיו תל אביב עם נלי תגר ולירון ויצמן. באותה שנה השתתפה בסדרה "מחנה אבא".

חיים אישים
----------

נשואה לאורי ולה שני בנים ובת. מתגוררת בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נגה ד'אנג'לי
* נגה ד'אנג'לי, ברשת החברתית פייסבוק

* נגה ד'אנג'לי, ברשת החברתית אינסטגרם

* נגה ד'אנג'לי, סרטונים בערוץ היוטיוב

* נגה ד'אנג'לי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* נגה ד'אנג'לי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גלית עדות, ‏תהיו שקטים ותצחקו": נגה ד'אנג'לי על ההארד קור של החיים, באתר מעריב אונליין, 20 בדצמבר 2016
יצחק ב"ק
**לוי יצחק ב"ק** (1896 – 1974) היה אמן אשכנזי וצייר אוטודידקט מאנשי היישוב הישן בירושלים. נודע בציורי הקיר שלו במבני בתי כנסת וישיבות בירושלים.

קורות חיים
----------

ב"ק נולד בשנת 1896 בעיר העתיקה בירושלים, בנו של שמחה פינחס ב"ק, שהיה נכדו של ניסן ב"ק. אביו היה בעל נטיות אמנותיות ועיטר את לוח ה"שיוויתי" בבית הכנסת תפארת ישראל. גם יצחק, שלמד בישיבת עץ חיים, גילה מגיל צעיר מאוד כישרון רב לציור. אולם אביו, איש היישוב הישן, אסר עליו ללמוד ב"בצלאל", מחשש שייחשף לתרבות החילונית.

בהיותו בן שמונה עשרה נישא לבתו של יונה אלתרמן מצפת. לאחר נישואיו התגורר במשך כמה שנים בצפת. במלחמת העולם הראשונה נסע עם משפחתו לווינה. בתום המלחמה הוא שב לארץ ישראל. כאות הוקרה לקונסול האנגלי בווינה שסייע לו, הוא הקדיש לו ציור מיוחד ובו תיאר את שלבי מסעה של משפחה יהודית מארץ ישראל לאוסטריה ודרכם חזרה לארץ ישראל. הקונסול העביר את הציור למוזיאון באנגליה.

לאחר שובו לארץ ישראל עבר להתגורר בירושלים. עיקר פרנסתו באה מסיוד וצביעת בתים פרטיים. הסיוד היה בסגנון אמנותי והוא נהג לשזור לאורך הקירות עיטורים שונים. כעבור זמן פתח חנות לממכר חומרי צבע לציירים ליד כיכר השבת בירושלים. את החנות ניהל בנו, אריה, והוא הקדיש את עיקר זמנו לציור. כמו כן שימש כגבאי בבית הכנסת בבתי הורנשטיין. 

לאורך כל תקופת המנדט ועד שנות ה-50 ב"ק צייר ועיטר את קירותיהם ותקרותיהם של כעשרים בתי כנסת, ישיבות ובתי מדרש בירושלים שבתוך החומות ומחוצה להן, ובהם בית הכנסת תפארת ישראל, החורבה ובית הכנסת שער השמים בעיר העתיקה וישיבת מאה שערים בשכונת מאה שערים. בבית הכנסת בית יהודה, ליד שוק מחנה יהודה, קיימים עד היום על הקירות כמה מציוריו. כמו כן הרבה לצייר קישוטים ועיטורים לסוכה, ובמיוחד קישוטי "מזרח" לסוכה, דגלים לשמחת תורה, כרטיסי ברכה לראש השנה ועיטורים לכתובות. יצירותיו הופצו בהדפסים ובגלויות בעשרות אלפי עותקים.

ציורי הקיר בישיבת מאה שערים
---------------------------

בשנת 1950, לאורך שנה שלמה, ביצע ב"ק את העבודה הגדולה ביותר שלו – ציורי הקיר והתקרה בישיבה הגדולה במאה שערים בירושלים. הוא כיסה את התקרה וחלקים ניכרים מהקירות בציורי נוף של הערים הקדושות בארץ ישראל ואתרים קדושים בירושלים, כולל שחזור של ציורים שהיו בבתי הכנסת בעיר העתיקה בירושלים, ובראשם בית הכנסת תפארת ישראל והחורבה ונחרבו בידי הלגיון הירדני עם כיבוש הרובע היהודי במלחמת העצמאות. כמו כן כוללים הציורים סמלים של שנים עשר שבטי ישראל, איורים לחגים ולמועדים ועיטורים רבים.

עם השנים התפוררו ציורי הקיר. בעשור הראשון של המאה ה-21 נוצר שיתוף פעולה בין הנהלת הישיבה ובין המועצה לשימור אתרים במאמץ להציל את ציורי הקיר.

לקריאה נוספת
------------

* **לוי יצחק ב"ק: הצייר החרדי הירושלמי: תרנ"ו–תשל"ד, 1896–1974**; הוקלטו ותועדו על ידי ... יצחק בן ניסן ורבקה ב"ק; השלמת הקובץ, הוספת סיפורים, אנקדוטות ופרטים על הסביבה: ישראל מרדכי ב"ק, ירושלים: י.מ. בק, תשס"ד 2004.
* "תצפית" - מגזין הפלס, גיליון 8, 5 ביולי 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק ב"ק** בוויקישיתוף
* ה"מזרחים" של ר' יצחק בק, מעריב, 14 באוקטובר 1962
* יצחק בר יוסף, מי יציל את ציורי הקיר?, באתר ynet, 19 ביוני 2002
* יצחק בק, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306091105171
* ISNI: 0000 0000 7960 4114
* VIAF: 121347585
* WorldCat (עם VIAF): 121347585

 |
**הנרי הרמן לאורנס "הנק" פְּרֶפֶּר** (בהולנדית: **Henry Herman Laurens "Henk" Pröpper**‏; 18 ביוני 1906 – 5 באפריל 1995) היה לוטננט אדמירל הולנדי אשר שימש כמפקד הצי המלכותי ההולנדי, ולאחר מכן שימש כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל).

ביוגרפיה
--------

פרפר נולד בזוטפן ב-18 ביוני 1906. הוא למד בבית הספר של הצי המלכותי ההולנדי, וב-1926 התגייס לצי המלכותי ההולנדי ונשלח לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים. ב-1932 הוא חזר להולנד והשתתף בקורסים שונים של הצי. לאחר הקרב על הולנד ב-1940 הוא נמלט לבריטניה והתגייס לכוחות הממשלה ההולנדית הגולה. עד סוף המלחמה הוא השתתף במספר משימות בשירות הצי ההולנדי הגולה. בין היתר הוא שימש כמפקד הסיירת Hr.Ms. Soemba והשתתף עמה בקרב על אנציו ובפלישה לנורמנדי. לאחר המלחמה מונה פרפר לראש אגף החימוש של הצי. ב-1956 הוא מונה למפקד הצי ההולנדי. ב-10 במאי 1959 הוא מונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו מהצבא ב-10 במאי 1962.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדמירלים הולנדים
* גנרלים הולנדים במלחמת העולם השנייה

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**הייה שחפר** | **ראש ההגנה ההולנדי** 1959–1962 | **הבא**:**חיליס יוהאניס לה פבר דה מונטיני** |
**טל טירנגל** (נולד ב-22 בפברואר 1984) הוא שחקן, קומיקאי, מוזיקאי ותסריטאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

טירנגל החל את דרכו לצד יורן דוידי בהרכב "תירס סקסואל", השניים העלו סרטונים רבים לרשת וגרפו מאות אלפי צפיות. הדבר הוביל לפרסום רב בקרב הגולשים. לאחר מספר חודשים של עלייה מתמדת במספר הצפיות בסרטונים, העלו מופע בידור. השניים השתתפו יחד בסדרות ותוכניות רבות בהן "שוברי גלים", "כפולה" ו"הבנים והבנות".

ב-2012 השתתף יחד עם יורן דוידי בתוכנית האירוח "קאמבק", בה הצמד שר שירים הומוריסטיים. באותה שנה החל טירנגל להופיע עם רועי כפרי בצמד "שירי מרפסת".

ב-2013 הנחה לצד יורן דוידי בתוכנית האירוח לילה תירס ששודרה בקשת 12.

ב-2015 השתתף בסרטם של הצמד הקומי שוגר זאזא "סרט אפס". באותה שנה יצר טירנגל יחד עם יורן דוידי והקומיקאי והראפר הישראלי איתי לוקץ' שיר בשם "המלך של הקראק", וכן יצר עם לוקץ' שיר נוסף בשם "שדה החלומות".

ב-2016 התארח בקליפים הומוריסטיים בתוכנית "לילה טוב עם אסף הראל", ששודרה בערוץ 10.

ב-2017 החל להשתתף בתוכנית המערכונים "טלוויזיה מהעתיד", וכן שימש כתסריטאי בחלק מהתוכנית.

ב-2018 התארח בשירו של הראפר הישראלי מיכאל סוויסה "רבע קילו" מתוך המיקסטייפ שלו "מלא בעצמי" וכן בשירו של הזמר לי בירן "רואה את העתיד". באותה שנה השתתף בסדרת הנוער הישראלית "כפולה", בכיכובה של נועה קירל.

ב-2019 יצא לאקרנים הסרט "המוסד" בו מגלם טירנגל את "פינץ'". באותה שנה הוציא יחד עם רועי כפרי את האלבום "שירי מרפסת", שמכיל שירים ששרו וביצעו כצמד "שירי מרפסת" לאורך השנים. בנוסף, בשנה זו הוא השתתף בסדרת הרשת "אחשלירוח" של יובל סגל, שם שיחק את מחלוף השודד לצד לי בירן, קווין רובין ועוד.

בפברואר 2019 החל לעבוד כתסריטאי ומדבב בחברת שרוטונים.

ביולי 2019 השתתף בסדרה "שב"ס" בתור סוהר מתחיל.

בספטמבר 2019 התארח בשירו של ישי סוויסה "מה זה בכלל משנה" לצד מיכאל סוויסה, עדן דרסו ורביד פלוטניק.

בינואר 2020 השתתף ב"ארץ נהדרת" בסדרת המערכונים "גרנד רילקס אילת". באותה השנה, השתתף בעונה השנייה של הסדרה "קופה ראשית" בתור קופאי.

באוקטובר 2020 הוציא יחד עם הראפר לוקץ' את אלבומם המשותף "מיסטר לוקא ודוקטור טל". באלבום משתתפים מיכאל סוויסה, אורי שוחט ושקל.

באוקטובר 2021 השתתף בקליפ של צמד האחים "מלכים א' מלכים ב'" בשיר "נאחס".

במאי 2023 השתתף בסרט הגמר בבימויו של יונתן גוטליב "כוכב נופל". באוגוסט שיתף פעולה עם ישי ומיכאל סוויסה ברצועה "תירס חם" מתוך אלבומם, מיטת קומותיים.

פילמוגרפיה
----------

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2012 | קאמבק | עצמו |
| מצב כפית |
| 2013 | מה שקורה באילת VIP |
| 2014 | לילה תירס |
| 2015 | סרט אפס | נחום/חישוק |
| 2016 | שוברי גלים | אבטליון |
| שותפים | עופר |
| 2017 | טלוויזיה מהעתיד | דמויות שונות |
| ואז היא הגיעה | רונן "שולצי" שולצמן |
| 2018 | כפולה | ז'יל |
| שרוטים מייד אין איזראל | עצמו |
| 2019 | המוסד | פינץ' |
| פוראבר | גידי כץ |

קישורים חיצוניים
----------------

* טל טירנגל, ברשת החברתית פייסבוק
* טל טירנגל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* טל טירנגל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחרי שמצאו את ישו, תירס סקסואל חוזרים: "יש קהל, אבל אנחנו עצלנים", באתר www.maariv.co.il
2. ↑  נעמי דרום, האיש הויראלי ביותר בישראל, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2012
3. ↑  "שירי מרפסת" מופע קומי של רועי כפרי וטל טירנגל במופת חוויות על הבמה 22/6, באתר BE106.NET רחובות
4. ↑  טירוף ויראלי: רועי כפרי וטל טירנגל בראיון הזוי במיוחד, באתר mako, ‏2013-08-15
**לוקלין מונרו** (באנגלית: **Lochlyn Munro**; נולד ב-12 בפברואר 1966) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי. מונרו ידוע בין היתר בזכות תפקידיו בסרטים לילה ברוקסברי (1998), מת לצעוק (2000), פרדי נגד ג'ייסון (2003) לבנבנות (2004), הטורף (2018) וחטא קוסמי (2021). בטלוויזיה שיחק בין היתר בסדרה הקנדית נורת'ווד, במכושפות ובריברדייל.

קורות חיים וקריירה
------------------

מונרו נולד ב-12 בפברואר 1966 בלק לה האצ' (Lac la Hache) שבקולומביה הבריטית. בצעירותו עבד כמתדלק בעיירת ילדותו.

הוא החל את קריירת המשחק שלו לאחר פציעת ספורט קשה בגיל 18 שגדעה את חלומו לקריירת הוקי מקצועי. בהמשך ניגן מונרו מוזיקה במועדונים שונים ברחבי ונקובר, תוך כדי לימודיו דרמה וקומדיה. מונרו החל לשחק בסרטים אמריקאיים שונים כמו רחוב ג'אמפ 21 (1987) וויזוי (1987).

ב-1996 כיכב מונרו בשני סרטים: Moment of Truth, Stand Against Fear, כג'וק בתיכון שמשתמש בפופולריות שלו מכל הסיבות הלא נכונות.

בשנת 1999 שיחק מונרו את התפקיד החוזר של ג'ק שרידן בעונה השנייה של מכושפות. הוא הופיע גם בללא עקבות, CSI, CSI: מיאמי ו־CSI: ניו יורק כשהוא משחק שלוש דמויות שונות.

בשנת 2015 השתתף בסרט המותחן האמריקאי "איש החוק" (אנ').

בשנת 2017, מונרו החל לשחק כהאל קופר בסדרת הנעורים "ריברדייל". באותה שנה שיחק בסרט "מקס 2: גיבור הבית הלבן". 

בשנת 2021 שיחק בסרט הפעולה והמד"ב "משחק הניצודים" ובסרט "החטא החמישי"; שניהם לצדו של ברוס ויליס.

בשנת 2022 השתתף בסרט הטלוויזיה המקורי של הולמרק "חקירה על השולחן: מתה לשוקולד". שיחק גם בסרט הפעולה "בלש ניו יורקי: פורעי החוק" לצד ברוס ויליס. 

בשנת 2023 שיחק בסרט קומדיית האימה "לגמרי רוצח" מבית אמזון פריים וידאו, ושיחק שוב לצד ויליס בסרט "בלש ניו יורקי: המשימה האחרונה". 

כיום הוא מחלק את זמנו בין ונקובר ולוס אנג'לס.

קישורים חיצוניים
----------------

* לוקלין מונרו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* לוקלין מונרו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לוקלין מונרו, באתר AllMovie (באנגלית)
* לוקלין מונרו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Vancouver Presents Staff, 20 questions with Lochlyn Munro, Vancouver Presents, ‏2015-07-21 (ב־Canadian English)
2. ↑  Lochlyn Munro, IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb155375608 (data)
* GND: 1061389375
* ISNI: 0000 0001 1448 0365
* LCCN: no2005053509
* VIAF: 74163221
* WorldCat: lccn-no2005053509

 |
**גיבור יוגוסלביה** (בסרבו-קרואטית: **Orden narodnog heroja**, בסרבית קירילית: **Oрден народног хероја**) היה תואר הכבוד השני בחשיבותו בצבא יוגוסלביה והשלישי בחשיבותו ביוגוסלביה ובסרביה ומונטנגרו. 1,322 עיטורי "גיבור יוגוסלביה" הוענקו לאזרחי יוגוסלביה עצמה ו-19 נוספים לאזרחי מדינות שונות.

מקבלי העיטור היו אנשים, יחידות צבאיות או ארגונים אשר ביצעו מעשי גבורה בעיתות מלחמה ושלום למען יוגוסלביה, זכו במדליה ונודעו כ"גיבורי יוגוסלביה". מרבית המעוטרים היו פרטיזנים אשר לחמו לשחרור יוגוסלביה במהלך מלחמת העולם השנייה.

מנהיג יוגוסלביה יוסיף ברוז טיטו קיבל את העיטור שלוש פעמים לאורך תקופת שלטונו. 12 מבני יהדות יוגוסלביה עוטרו בעיטור זה ומהם ניתן לציין את הגנרל וויו טודורוביץ', הפרטיזן והפוליטיקאי נסים אלבחרי והפרטיזנים אסתר עובדיה, רוברט דומאני ודראגו שטיינברגר אשר נהרגו בקרבות לשחרור יוגוסלביה. העיטור ניתן ביוגוסלביה עד להתפרקותה ב-1993.

ב-1998 החליטה ממשלת סרביה ומונטנגרו לחדש את מתן העיטור והוא ניתן למספר יחידות צבאיות של צבא המדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיטור גיבור יוגוסלביה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודים - "גיבורים לאומיים של עמי יוגוסלביה", באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-1 באוגוסט 2014.
**מפלגת קומייטו החדשה** (ביפנית: 公明党), או בשמה המקוצר **NKP**, היא מפלגת מרכז ביפן שהקימו חברי הארגון הבודהיסטי סוקה גקאי. אף על פי שקיימת הפרדה בין הנהגת המפלגה להנהגת הארגון, תומכים רבים מחברי סוקה גאקאי במפלגה.

משמעות שלוש סימניות הקאנג'י המרכיבות את שם המפלגה הן "ציבור\ממשלה" (公, קוֹ), "קל\בהיר" (明, מֶיי) ו"מפלגה פוליטית" (党, טוֹ). פירוש הצירוף קומיי (公明) הוא לרוב צדק או הגינות. המילה "חדשה" אינה מופיעה בשם היפני, והיא באה על מנת להבחין בין מפלגה זו למפלגת עבר בעלת שם זהה. מפלגת קומייטו החדשה נוצרה ממיזוג של מפלגת קומייטו ומפלגת השלום החדש ב-7 בנובמבר 1998.

מצע
---

מפלגת קומייטו החדשה הכריזה שמטרתה היא להוביל פוליטיקה המכוונת כלפי האנשים, המבוססת על הומניטריות המתייחסת לחיי אדם בכבוד ובדאגה הרבים ביותר. מראייה פנימית, דוגלת המפלגה בצמצום סמכותה של הממשלה, בהקטנת הבירוקרטיה, בהגברת השקיפות בנושאים ציבוריים וחיזוק אוטונומיית המחוזות, בהן המגזר הפרטי ממלא תפקיד מרכזי. בנושאי מדיניות החוץ, דוגלת המפלגה בפירוק נשק גרעיני ומתנגדת לעימותים באופן גורף. אף על פי שרבים מחברי המפלגה משתייכים לארגון הבודהיסטי סוקה גקאי, לא מעלה המפלגה נושאים דתיים.

היסטוריה
--------

קודמתה של מפלגת קומייטו החדשה הייתה בעלת אידאולוגיות דומות, אך המפלגה הנוכחית, השמרנית יותר, נוסדה ב-1998, עם מיזוגן של מפלגת קומייטו ומפלגת השלום החדש. היא תמכה במפלגה הליברלית-דמוקרטית (יפן) השולטת אז, וכן בבחירות הכלליות של 2000.

בבחירות הכלליות של 2003 הצליחה מפלגת קומייטו החדשה באופן יחסי, הודות לתמיכה הנרחבת בקרב ארגון סוקה גקאי. המפלגה חולקת את התמיכה הציבורית בה עם המפלגה הליברלית-דמוקרטית, ובסיס המצביעים שלה מכיל ברובו ביורוקרטים צווארון לבן וחקלאים, אך גם מנהיגים דתיים נוטים להביע תמיכה במפלגה. לאחר שהפסידה הקואליציה בראשות המפלגה הליברלית-דמוקרטית בבחירות הכלליות של 2009, איבדה מפלגת קומייטו החדשה את מעמדה בקואליציה השולטת.

ראו גם
------

* מפלגות פוליטיות ביפן
* פוליטיקה של יפן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפלגת קומייטו החדשה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת קומייטו החדשה (ביפנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת קומייטו החדשה (באנגלית)
* מפלגת קומייטו החדשה, ברשת החברתית פייסבוק

* מפלגת קומייטו החדשה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מפלגת קומייטו החדשה, ברשת החברתית אינסטגרם

* מפלגת קומייטו החדשה, ברשת החברתית טיקטוק

* מפלגת קומייטו החדשה, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מפלגת קומייטו החדשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אתר המפלגה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר המפלגה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007594741005171
* GND: 217208-2
* ISNI: 0000 0001 0662 0292
* LCCN: n80008793
* NDL: 00288758
* VIAF: 132516814
* WorldCat: lccn-n80008793

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "משה הגולה מקיוב (השני)".

רבי **משה הגולה מקיוב** היה רב בתקופת הראשונים, מתלמידי רבנו תם. עמד בקשרי מכתבים עם רבי שמואל בן עלי ראש ישיבת בגדד.

ביוגרפיה
--------

רבי משה נולד בקייב והוא החכם התלמודי היחיד שחי בה בתקופה זו, אברהם אפשטיין שיער שעזב את מזרח אירופה לאחר גירוש היהודים מקייב ב-1124, אפרים אלימלך אורבך דחה את דבריו בטענה שהיה תלמיד רבנו תם ובשנה זו רבנו תם היה עדיין צעיר, רמי ריינר הוסיף על טענה זו שלא סביר ששמעו של רבנו תם הגיע למזרח אירופה לפני שנות הארבעים של המאה ה-12.

רבי משה התכתב עם רבי שמואל בן עלי ראש ישיבת בגדד וקבל ממנו גרסאות ישנות של התלמוד בבלי ושמועות הלכתיות שונות.

רבי משה דן בסוגיית ביטול חמץ ברוב עם רבי שמואל בן עלי ורבנו תם. בעקבות כך, שיער רמי ריינר שלימודו אצל רבנו תם היה בשנות החמישים, משום שבשנים אלו עסק רבנו תם בסוגיות אלו באופן אינטנסיבי ואף התפלמס עליהם עם רבנו משולם והראב"ן.

ישראל תא-שמע סבר שאת התכתבותו עם בן עלי קיים בעת שהותו בצרפת, ריינר חלק על דבריו וטען שהיה זה לאחר ששב לקייב.

הלכות בשם רבנו תם שנמסרו בשמו קיימות בדין יין נסך, בדין ביטול חמץ בשישים, בשם רבי שמואל בן עלי מובאת ממנו שומעה בנושא טענת "מאיס עלי" בכתובת אישה, ובשאלה האם חליצה קודמת או שמא ייבום קודם.

לקריאה נוספת
------------

* אברהם (רמי) ריינר, ‏רבינו תם ורבותיו הצרפתים ותלמידיו בני אשכנז, **עבודה לתואר שני, האוניברסיטה העברית 1997, עמ' 130–133**, באתר Academia.edu
* אברהם אפשטיין, תולדות חייו, **מאנטסשריפט**, חלק ל"ט צד 511 וחלק מ' צד 135.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישראל תא-שמע, 'לתולדות היהודים בפולין במאות הי"ב-י"ג', **ציון** נג עמ' 351 הערה 16 (**המאמר זמין לצפייה** במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
2. ↑  אברהם אפשטיין, תולדות חייו, **מאנטסשריפט**, חלק ל"ט צד 511 וחלק מ' צד 135
3. ↑  כן הוסיף שלא ידוע גירוש יהודים בשנה זו, אלא רק שרפה גדולה בקייב.
4. ↑  אפרים אלימלך אורבך, **בעלי התוספות**, מוסד ביאליק עמ' 225.
5. ↑  **ספר הישר** חלק החידושים תשכח
6. ↑  שו"ת מהר"ם ד"ב סימן תצד - מהר"ם ד"ל סימן תמג
7. ↑  רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא, **ערכי תנאים ואמוראים**, מהדורת בלוי, ניו יורק תשנ"ד חלק א עמ' שעג, באתר היברובוקס
**ולאד קיריקש** (ברומנית: **Vlad Chiricheș**; נולד ב-14 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן רומני המשחק בקרמונזה ובנבחרת רומניה בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

קיריקש התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער שונות ברומניה ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון בה שיחק שנה אחת. לאחר מכן חתם באינטרנציונל עימה עלה לליגת העל הרומנית בתום העונה. בקיץ 2010 הקבוצה התפרקה וקיריקש קיבל את כרטיס השחקן שלו בחזרה. במהלך הקיץ קיריקש היה קרוב לחתימה בסטיאווה בוקרשט אך בסופו של דבר חתם בפאנדורי טרגו ז'יו. בחלון ההעברות של ינואר 2012 עבר לסטיאווה בוקרשט בעסקה שכללה בתוכה 700 אלף אירו לפאנדורי ובנוסף 25% ממכירה עתידית שיעברו למועדון. ב-25 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בסטיאווה בניצחון 0–2 נגד מולדה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.

ב-24 באוגוסט 2013 חתם בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג תמורת 9.5 מיליון אירו. ב-24 בספטמבר של אותה עונה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטוטנהאם בניצחון 0–4 נגד אסטון וילה במסגרת גביע הליגה האנגלי. ב-20 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–2 נגד אותה אסטון וילה, במשחק זה אף נבחר לשחקן המצטיין של המשחק על ידי אוהדי הקבוצה. ב-4 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 נגד פולהאם. ב-9 במאי 2014 הורחק במשחק הליגה נגד סטוק סיטי לאחר שקיבל כרטיס צהוב שני.

ב-20 ביולי 2015 חתם בנאפולי ל-4 שנים תמורת 4.5 מיליון פאונד. ב-2 בספטמבר 2019 הושאל לססואולו לעונה אחת, בסיומה, עבר אליה באופן רשמי.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-2 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה במשחק נגד לוקסמבורג במסגרת מוקדמות יורו 2012. ב-14 באוגוסט 2013 ענד לראשונה את סרט הקפטן של הנבחרת בתיקו 1-1 נגד סלובקיה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ולאד קיריקש** |

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת רומניה – יורו 2016** |
| --- |
| 1 פנטילימון • 
2 מצל • 
3 ראץ • 
4 מוצי • 
5 הובאן • 
6 קיריקש • 
7 קיפצ'יו • 
8 פינטילי • 
9 אליבק • 
10 סטאנצ'ו • 
11 טורג'ה • 
12 טאטארושאנו •
13 קסרו • 
14 אנדונה •
15 גמאן •
16 פיליפ •
17 סאנמארטן •
18 פרפליצה •
19 סטאנקו •
20 פופה •
21 גריגורה •
22 ספונארו •
23 לונג •
מאמן: יורדנסקו | רומניהרומניה |
**תאודור הרצקה** (בגרמנית: **Theodor Hertzka**, בהונגרית: **Hertzka Tivadar**;‏ 13 ביולי 1845, בודפשט – 22 באוקטובר 1924, ויסבאדן) היה כלכלן ועיתונאי אוסטרו-הונגרי, יהודי.

חייו
----

הרצקה נולד למשפחה יהודית מסורתית. למד באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת בודפשט. בשנת 1872 מונה לעורך הכלכלי של העיתון הווינאי ה"נויה פרייה פרסה", שאותו ערך עד שנת 1879. בשנה זו ייסד את העיתון "וינר אלגמיינה צייטונג" (Wiener Allgemeine Zeitung), שאותו ערך עד 1886. לאחר מכן ערך עוד מספר עיתונים.

התאוריות הכלכליות שפרסם הרצקה הקנו לו שם כתאורטיקן כלכלי. בעבודתו ככלכלן תמך הרצקה באימוץ סטנדרט הזהב. תמך בהוזלת התחבורה הציבורית, בייחוד הרכבות. בשנת 1874 ייסד, יחד עם כמה מאלה שהיו שותפים לדעותיו, את החברה האוסטרית לכלכלה, והשתתף בעבודתה.

בשנת 1890 יצא לאור בלייפציג הרומן האוטופי "פריילנד: חזון עתיד סוציאלי" (בגרמנית: *Freiland, ein soziales Zukunftsbild*). בספרו מתאר הרצקה מדינה אוטופית שתקום באפריקה, ואשר תתבסס על קואופרטיבים יצרניים שהחברוּת בהם וולונטרית, ורווחת אזרחיה תנבע גם ממכונות (רובוטים) ופיתוחים טכנולוגיים אחרים.

הספר הפך לרב-מכר ותורגם לכל השפות האירופיות החשובות. הרצקה סחף אחריו תומכים רבים, והצליח לארגן אספה של תומכי הרעיון ממדינות שונות. באספה זו הוחלט לנסות לרכוש קרקעות באפריקה הבריטית שישמשו להקמת החברה האוטופית. כאשר הגיעה המשלחת ליעדה התברר כי בשל המתחים שבין הקיסרות האוסטרית לבין הבריטים, לא היו האנגלים מוכנים למכור אדמות לארגון שמרכזו בווינה.

הרצקה היה מיודד עם יוהנס ברהמס.

לאחר מלחמת העולם הראשונה התיישב הרצקה בוויסבאדן, ושם נפטר ב-1924 בגיל 80.

כתביו
-----

כתבים נוספים פרי עטו של הרצקה:

* *Die Mängel des österreichischen Aktiengesetzentwurfs,* Vienna, 1875;
* *Das Wesen des Geldes,* Leipzig, 1887 (בו הוא ממליץ על אימוץ סטנדרט הזהב באוסטריה);
* *Die Gesetze der Handelspolitik,* ib. 1880;
* *Das Personenporto: Ein Vorschlag zur Durchführung eines billigen Einheitstarifs im Personenverkehr der Eisenbahnen,* Vienna, 1885;
* *Die Gesetze der sozialen Entwickelung,* Leipzig, 1886;
* *Freiland - ein soziales Zukunftsbild* Leipzig, 1890;
* *Wechselkurs und Agio,* Vienna, 1894;

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי תאודור הרצקה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* תאודור הרצקה (1845-1924), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280845005171
* BnF: cb13543155j (data)
* CANTIC: a10681620
* GND: 118825186
* ISNI: 0000 0000 8125 4985
* LCCN: n86042901
* NKC: mub2012691305
* NTA: 074224891
* SUDOC: 031363229
* VIAF: 46923677
* WorldCat: lccn-n86042901

 |
**הפיגועים בשארם א-שייח' (2005)** הם סדרת פיגועים שאירעו ב-23 ביולי 2005, בעיר שארם א-שייח' בדרום חצי האי סיני אשר במצרים, שבוצעו על ידי ארגון הטרור הסלפי, המשתייך לארגוני אל-קאעידה - "גדודי עבדאללה עזאם בסוריה ובמצרים", ארגון הקרוי על שמו של עבדאללה עזאם.

תיאור האירועים
--------------

שתי מכוניות תופת ומזוודת נפץ פוצצו בסמוך לאתרי תיירות עיקריים: שני בתי מלון והשוק העתיק של העיר. בפיגוע נהרגו כ-88 בני אדם ונפצעו למעלה מ-200. בין ההרוגים היו כ-10 תיירים ממדינות המפרץ הפרסי ומדינות אירופה, יתר ההרוגים היו מצריים.

ההתקפות אירעו ביום השנה למהפכת הקצינים החופשיים במצרים, שבה הורד מכיסאו המלך פארוק והגנרל מוחמד נגיב עלה לשלטון במקומו. יום זה מצוין במצרים כיום חג לאומי.

ארגון הטרור הודיע לאתר אינטרנט איסלמי כי הפיגוע נערך בתגובה לפעולות שנעשות על ידי ארצות הברית ומדינות אירופה נגד מוסלמים בעיראק, הרשות הפלסטינית, אפגניסטן וצ'צ'ניה.

הארגון שכוון לפגוע באחד מסמלי התיירות החשובים של מצרים, בירת הנופש של סיני שהושקעו בה מיליארדי דולרים, השיג את מטרתו ובעקבות הפיגועים, נרשמה עזיבה של תיירים רבים וביטול הזמנות נופש רבות. גם בפיגוע זה אפשר לראות את דפוסי הפעילות של אל-קאעידה ובין היתר המגמה לפגוע במקום החשוב ביותר באזור (מרכז כלכלי) ובתאריך סמלי. על פי פרשנים הפיגוע נועד לערער את מעמדו של נשיא מצרים חוסני מובארכ לקראת הבחירות שאמורות היו להתקיים זמן קצר לאחר מכן.

התגובה המצרית לפיגוע
--------------------

בתגובה לפיגוע התבצעו במצרים מעצרים רבים, בעיקר בקרב הבדואים שבסיני שהוחשדו בסיוע והתארגנות לפיגוע. בנוסף החלה מצרים בבניית מחסום הפרדה סביב שארם א-שייח' והקמת נקודות בידוק בכניסה לעיר, על מנת למנוע כניסה של גורמים טרוריסטים וביצוע פיגועים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב שטרן,הארץ,שליח "" למצרים, ארגון המקורב לאל-קאעדה קיבל אחריות לפיגועים בשארם; מובארק: לא ניכנע לטרור, באתר הארץ, 23 ביולי 2005
* סוכנויות הידיעות וכתבי NRG מעריב, 88 הרוגים במתקפת טרור בסיני, באתר nrg‏, 23 ביולי 2005
* עלי ואקד, שארם א-שייח, הטרור חזר לסיני: 88 הרוגים בפיצוצים בשארם, באתר ynet, 23 ביולי 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוכנויות הידיעות, מצרים בונה גדר ביטחון סביב שארם א-שייח, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2005
|  |  |
| --- | --- |
|  | **הערך מכיל כתב געז**. כדי לראות את הכתוב בצורה תקינה, יש להתקין גופן געז במחשבכם. אם אינכם יודעים כיצד לעשות זאת, ראו עזרה. |

**אִיסָאיָס אַפְוֶרְקִי** (בתיגרינית: **ኢሳይያስ ኣፍወርቂ**, נהגה: [isajas afwɐrkʼi]; נולד ב-2 בפברואר 1946) הוא נשיא אריתריאה, המכהן בתפקידו מאז קבלת העצמאות ב-1993. לפני כן עמד בראש החזית העממית לשחרור אריתריאה.

משפחתו
------

אפוורקי נולד בעיר עדווה בתיגראי המרכזית, והוא נוצרי-אוריינטלי-אורתודוקסי. בנו של אפוורקי אברחה, ונכדו של דאג'זמץ אברהה חגוס. בתקופה בה הבריטים שלטו באריתריאה. איסייאס נולד למשפחה תיגראינית בעלת שש נפשות והוא עצמו היה הילד השני, אב סבו היה ראס חגוס מירצ'ה, מירצ'ה עצמו היה בנו של שום תמביין דאג'זמץ מירצ'ה וולדה קידן, מכאן שאיסייאס משתייך לשושלת התיגראינית של השושלת הסולומונית.

ביוגרפיה
--------

איסייאס למד הנדסה באוניברסיטת היילה סלאסי. ב-1962 עזב את הלימודים והצטרף לכוחות שנאבקו לעצמאות אריתריאה. ב-1966 הצטרף לשורות ארגון החזית לשחרור אריתריאה, ב-1970 קיבל דרגת פיקוד. היה בין מנהיגי הפילוג בחזית לשחרור אריתריאה וממייסדי החזית העממית לשחרור אריתריאה (EPLF) והפך למנהיגו. יצר ברית עם שני פלגים קיצוניים אחרים - ה-PLF1 וה"אובל".

ב-1992 כמה חודשים לפני עצמאות אריתראיה, סבל אפוורקי ממלריה קשה. הוא הוטס לישראל בתרדמת, וטופל על ידי אלי שוורץ בבית החולים שיבא. בתקופה זו פיתח קשרי ידידות עם אפרים סנה.

באפריל 1993 האומות המאוחדות יזמו משאל עם בדבר עצמאות, בעקבותיו הכריזה אריתריאה על עצמאות. איסאייס שינה את שם הארגון ל"חזית העממית לדמוקרטיה ושלום" (PFDJ) וקבע אותו כמפלגה החוקית היחידה באריתריאה ואת עצמו מינה כנשיא.

ב-2000 חמישה עשר שרים, בהם גם סגן הנשיא, פנו אליו במכתב פתוח וביקשו ממנו לפרוש. בספטמבר 2001 סגר את כלי התקשורת הממשלתיים, ועצר את מנהיגי האופוזיציה.

באמצע 2018 הגיע להבנות עם ראש ממשלת אתיופיה אבי אחמד בנוגע לסכסוך הגבול בין המדינות, בעקבות זאת חודשו היחסים בין המדינות. לאחר חתימת ההסכם, מדינות נוספות החלו לקיים יחסים עם אריתראיה בהן סומליה וג'יבוטי. בנובמבר 2020 החזית העממית לשחרור תיגראי תקפה בסיסים של כוחות ההגנה של אתיופיה. בעקבות זאת התפתחה מלחמת תיגראי, שבה לקחו חלק גם כוחות אריתראים נגד החזית העממית לשחרור תיגראי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איסאייס אפוורקי** בוויקישיתוף
* איסאייס אפוורקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Biography of Isaias Afwerki באתר Madote
2. ↑  פזית רבינא, ‏הזדמנות לישראל: זירת ים סוף משתנה, בעיתון מקור ראשון, 23 ביולי 2018
3. ↑  שינויים בסביבה האסטרטגית של ישראל | אתיופיה ואריתריאה| יצחק דגני | jokopost, באתר JOKOPOST | עיתון המאמרים והבלוגים המוביל בישראל, ‏4 ביולי 2017
4. ↑  "Eritrea's 'ice bucket' bid to oust Isaias Afwerki". *BBC News* (באנגלית בריטית). 2019-06-12. נבדק ב-2023-09-02.
5. ↑  אלדד בק, בוקר טוב אריתריאה, באתר ישראל היום, 15 בנובמבר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1164469541
* ISNI: 0000 0000 3204 2249
* LCCN: n96900755
* NTA: 202102475
* SELIBR: 404722
* SUDOC: 256365415
* VIAF: 70668367
* WorldCat: lccn-n96900755

 |
ישיבת תפארת ישראל בחיפה
הרב **אליהו שלמה ליס** (י"ג בשבט ה'תרס"א, 2 בפברואר 1901 – י' בניסן ה'תשכ"ג, 4 באפריל 1963) היה ראש ישיבה ור"מ בישיבות תפארת ישראל ותפארת הכרמל שבחיפה.

ביוגרפיה
--------

נולד בפלך סיניצ׳ה שברוסיה הלבנה, לרב ניסן וביילה ליס. אבותיו השתייכו למשפחת פרידמן, שם משפחה אשר בנסיבות הזמן הוסב לליס. היה מכונה לעיתים שלמה 'סיניצר', ע"ש מקום לידתו.

בבחרותו למד בסלוצק בישיבתו של רבי איסר זלמן מלצר ולאחר מכן למד בישיבת קלצק אצל הרב אהרן קוטלר. בשתי ישיבות אלו למד בחברותא עם הרב אלעזר מנחם מן שך.

בשנת תרפ"ה עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת כנסת ישראל בחברון, עד לחורבן הישיבה והיישוב היהודי במאורעות תרפ"ט, מהם ניצל עם כמה מחבריו לאחר שהצליחו להסתתר מפני הפורעים הערבים שפלשו לבית בו שהו.

לאחר מכן שהה לתקופת מה בישיבת מרכז הרב אצל הראי"ה קוק.

בשנת תרצ"ג נשא את אחותו של הרב דוב מאיר רובמן מקים וראש ישיבת תפארת ישראל בחיפה. לאחר נישואיו מונה לר"מ של שיעור ד' בישיבת תפארת ישראל, תפקיד אותו נשא עד לפטירתו. בנוסף מסר שיעורים לתלמידי הקיבוץ בישיבת כנסת חזקיהו.

לאחר מינויו בישיבת תפארת ישראל, הוסמך לרבנות על ידי רבו הרב איסר זלמן מלצר שכתב עליו: 

> 
> "הרב הגאון המובהק חריף ובקי, סיני ועקר הרים מעמיק ומחדש בש"ת שלמה ליס שי' (שיחיה) וכו' אשר ידעתי גודל ערכו בתוה"ק (בתורה הקדושה) בחריפות ובקיאות וכו' ומחדש גדול בהעמקה והבנה ישרה, ע"כ (על כן) ידי תכון עמדו לסמכו בסמיכת חכמים יורה יורה ידין ידין"
> 
> 
> 
> 

נפטר בחיפה בי' בניסן התשכ"ג. בהלווייתו השתתפו רבני הקהילה החרדית בחיפה והרב שך ספד לו. נקבר בבית הקברות הישן בחיפה.

### ספריו

הותיר מחברות המכילות את חידושיו על התלמוד. חלק מהם - חידושים ב'שיטת בריסק' על סוגיות בפרק "אלו מציאות" במסכת בבא מציעא - יצאו לאור בספר "גחלי א"ש".

### מתלמידיו

* הרב אברהם סלומון
* הרב אליעזר זאב דבורץ
* הרב יעקב פנחס שיר
* הרב שלמה מלץ
* הרב צבי דב כהנוביץ - ראש ישיבת תפארת צבי
* פרופ' אבנר חי שאקי
* רפאל הלפרין

לקריאה נוספת
------------

* יתד נאמן, **מוסף שבת קודש - תשס"ג 34 - אמור**, בני ברק תשס"ג, באתר אוצר החכמה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליהו שלמה ליס** בוויקישיתוף
* אליהו שלמה ליס באתר חברה קדישא חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  יתד נאמן, ארבעים שנה להסתלקותו, **מוסף שבת קודש**
2. ↑  את השידוך הציע ראש ישיבת חברון הרב יחזקאל סרנא
3. ↑  **ברכת מזל טוב**, בכתב העת תבונה, ה, ירושלים תש"ה, באתר היברובוקס.
4. ↑  **אבנר חי שאקי סגן שר החינוך והתרבות**, בגיליון 74 של קול סיני, תמוז-אב תשל"א, באתר היברובוקס.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012336676805171
* VIAF: 5854168290801557610008
* WorldCat (עם VIAF): 5854168290801557610008

 |
גבר סאמי משתמש בסכין שלו
**סכין סאמי** (בסקולט סאמי: **jõnn-neiʹbb**, באינארי סאמי: **stuorrânijbe**, בסאמי צפונית: **stuorraniibi**, בפינית: **lapinleuku** ,**leuku** או **lapinpuukko**), שמשמעות כולם "סכין גדולה", ההסכין הסאמי היא אכן סכין גדולה בשימוש מסורתי על ידי הסאמים.

שימושים ומבנה
-------------

לסכין הסאמי להב ארוך, רחב וחזק המתאים למשימות חיתוך קלות כמו הוצאת איברים, כריתת עצים קטנים לעמודי מחסה (ראה (אנ')), ניקוי בהברשה, שבירת עצמות ושחיטה, והוא משמש לעתים כתחליף לגרזן לחיתוך ולבקע כמויות קטנות של עצי הסקה מעצים מתים עומדים - יכולת חיונית כאשר כל העצים המתים והנופלים קבורים מתחת לשכבות רבות של שלג - או ללחימה. לסכינים סאמיים טיפוסיים יש אורך להב שנע בין 200 לבין 450 מ"מ.

מאפיינים
--------

ידית הסכין עשויה בדרך כלל משדר לאחיזה טובה יותר בשימוש בתנאי שלג. ידית זו מספקת גם שליטה טובה על הלהב, במיוחד בעת שימוש במשיכות, המועדפות בעת טיפול בסכין עם כפפות, או כשהידיים חסרות תחושה. הטאנג עובר דרך הידית (הטאנג הוא החלק האחורי של רכיב הלהב של הכלי שבו הוא מותקן לתוך חומר הניצב או מתחבר לידית). לידית אין מגן צולב. החומר המסורתי לנדן הוא עור איילים .

לשולי הלהב יש לרוב שיפוע שטוח יחיד. הלהב צריך להיות חזק מספיק כדי לפצל עצמות (איילים) ומחוסם כדי לעמוד בטמפרטורות נמוכות. לחלק מהסכינים הסאמיים יש חריצים.

סוגים
-----

העם הסאמי בדרך כלל משתמש בשתי סכינים: הקטן יותר נקרא buiku, פוקו, או unna niibaš ("סכין קטנה"); בעוד שה"סכין הסמית" הגדולה יותר נקראת stuorra niibi ("סכין גדולה").

לקריאה נוספת
------------

* פוקו (סכין)
* סכין יאקוטית
* Seax

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sara, Ravdna Biret Marja E.; Syse, Karen Lykke; Mathiesen, Svein Disch (2022). "Precious blood and nourishing offal: past and present slaughtering perspectives in Sámi reindeer pastoralism". *Pastoralism*. **12** (1). doi:10.1186/s13570-021-00224-2. ISSN 2041-7136. `{{cite journal}}`: `|hdl-access=` requires `|hdl=` (עזרה)
2. ↑  American Finn. "Finnish Puukko ~ Ultimate Tool". נבדק ב-24 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Nordic Knives". נבדק ב-5 בינואר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**שארל פול דה קימון** (בצרפתית: **Charles Paul de Cumont**;‏ 31 במאי 1902 – 9 ביוני 1990) היה גנרל בלגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1959–1963, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1964–1968.

ביוגרפיה
--------

קימון שימש כמפקד בית הספר לטקטיקה של הכוחות המזוינים בשנים 1946–1947 וכמנהל בית הספר למלחמה בין השנים 1947–1948. בין השנים 1950–1951 היה מפקד גדוד התותחנים הראשון, ובין 1951–1955 היה ראש מחלקת המבצעים והגיוס של המטה הכללי. בין השנים 1955 ו-1957 הוא היה מפקד הארטילריה של הקורפוס ה-1 שהוצב בגרמניה. בשנת 1959 הוא שימש כמה חודשים כמפקד האקדמיה הצבאית המלכותית בבריסל.

ב-30 בנובמבר 1959 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). במקביל, ב-1962 הוא מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו במקום ליימן למניצר. ב-30 ביוני 1963 הוא הועבר מתפקיד ראש ההגנה. בדצמבר של אותה שנה החליף אותו אדולף הויזינגר בתפקיד יו"ר הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-1 באפריל 1964 פרש הויזינגר וקימון חזר לתפקיד, בו כיהן עד פרישתו שלו ב-1 ביוני 1968.

קישורים חיצוניים
----------------

* שארל פול דה קימון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1237948517
* VIAF: 2074162783903266280000
* WorldCat (עם VIAF): 2074162783903266280000

 |
הרב **משה חמווי** (26 בינואר 1887, ראש חודש שבט ה'תרמ"ז – 24 בינואר 1974) היה שד"ר ואיש ציבור, חבר בית הדין הרבני בחיפה וחבר ועד העדה הספרדית, וממייסדי שכונת בת גלים בעיר.

ביוגרפיה
--------

חמווי נולד בקסטוריה שביוון למרים מזל ולרב בנימין חמווי, בן למשפחה שמוצאה בחלב שבסוריה.

בגיל 22 הוסמך לרבנות בטבריה, שם שימש בין היתר כחבר ועד ההגירה, וועד הסיוע האמריקאי, ולפרנסתו עסק במסחר. לאחר כיבוש ירושלים בידי הבריטים, נבחר לוועד העדה הספרדית החדש בחיפה, ולבית משפט השלום העברי בעיר, אליה עבר בתקופה זו.

בשנת 1910 (ה'תר"ע) יצא בשליחות כשד"ר מטעם כוללות הספרדים בירושלים לערי טורקיה. כשהגיע לרודוס שביוון, הוצעה לו משרת הרבנות המקומית, אך סירב בעצת אביו וחזר ארצה.

בשנת 1922 (ה'תרפ"ב) נמנה עם מייסדי שכונת בת גלים בחיפה, ושימש במשך שנים רבות כחבר וועד השכונה. בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) סיים את בניית ביתו "בית חמאווי" - אחד מהמבנים הראשונים בשכונה, שכיום מיועד לשימור בשל מראהו.

בדצמבר 1940 (כסלו ה'תש"א) נבחר לחבר בוועד שוחרי "ישיבת היישוב החדש" של תנועת המזרחי בחיפה, ובאוגוסט 1944 (אב ה'תש"ד) נבחר מחדש כחבר בוועד העדה הספרדית בעיר.

בשנת 1945 (ה'תש"ה) יצא כשד"ר בשליחות מטעם ישיבות חברון והתלמוד תורה הספרדי בטבריה למרוקו ולאלג'יר.

בקום המדינה מונה לשמש כחבר בית הדין הרבני בחיפה עד לשנת 1959 (ה'תשי"ט). בפעילותו הציבורית בעיר, שימש בין היתר כנשיא ויו"ר החברה קדישא, ובמשך תקופה כסגן הרב הראשי בעיר.

נקבר בחלקת הרבנים שבבית הקברות היהודי חוף הכרמל בחיפה.

אחותו לאה נישאה לרב יעקב חי זריהן.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה דוד גאון, "משה ב"ר בנימין חמוי", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 259, באתר היברובוקס
* הרב משה חמאווי למנוחות, עיתון דבר, 27 בינואר 1974, באתר עיתונות יהודית היסטורית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לעיתים "חמוי" או "חמאווי"
2. ↑  רבנות ראשית כרך א', באתר ארכיון המדינה, עמ' 53

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009912757005171
* VIAF: 2387162723653461290001
* WorldCat (עם VIAF): 2387162723653461290001

 |
**סדרה הנדסית אינסופית מתכנסת** היא מקרה פרטי של הסדרה ההנדסית, בו מנת הסדרה (מסומנת באות {\displaystyle q}) מקיימת: {\displaystyle |q|<1}. סדרה הנדסית שלא מקיימת תנאי זה היא סדרה מתבדרת.

הוכחת נוסחאת סכום הסדרה ההנדסית האינסופית
-----------------------------------------

דיאגרמה להמחשת סכום הסדרה ההנדסית {\displaystyle 1+{\frac {1}{2}}+{\frac {1}{4}}+{\frac {1}{8}}+{\frac {1}{16}}...} המתכנסת ל-{\displaystyle 2}
נניח כי נתונה הסדרה ההנדסית האינסופית המתכנסת {\displaystyle \left(a\_{n}\right)\_{n=1}^{\infty }=a\_{1},a\_{2},a\_{3},a\_{4},...}. על פי הגדרת הסדרה ההנדסית המתכנסת, מנת הסדרה מקיימת {\displaystyle |q|<1}ולכן {\displaystyle \lim \_{n\to \infty }q^{n}=0}.

  

את סכום הסדרה ההנדסית המתכנסת מסמנים באות {\displaystyle S} או לעיתים ב-{\displaystyle S\_{\infty }}. ניתן לחשב את הסכום החלקי של סדרה הנדסית עם הנוסחה: {\displaystyle S\_{n}={\frac {a\_{1}(q^{n}-1)}{q-1}}}. משמעות העובדה שסכום הסדרה מתכנס היא שהגבול של הביטוי לסכום קיים. בניסוח אחר:



lim

n
→
∞

S

n

=

lim

n
→
∞



a

1

(

q

n

−
1
)

q
−
1

=

a

1

(

lim

n
→
∞

q

n

−
1
)

q
−
1

=

a

1

(
0
−
1
)

q
−
1

=

a

1

(
−
1
)

q
−
1

=

a

1

1
−
q


{\displaystyle \lim \_{n\to \infty }S\_{n}=\lim \_{n\to \infty }{\frac {a\_{1}(q^{n}-1)}{q-1}}={\frac {a\_{1}(\lim \_{n\to \infty }q^{n}-1)}{q-1}}={\frac {a\_{1}(0-1)}{q-1}}={\frac {a\_{1}(-1)}{q-1}}={\frac {a\_{1}}{1-q}}}

{\displaystyle \lim _{n\to \infty }S_{n}=\lim _{n\to \infty }{\frac {a_{1}(q^{n}-1)}{q-1}}={\frac {a_{1}(\lim _{n\to \infty }q^{n}-1)}{q-1}}={\frac {a_{1}(0-1)}{q-1}}={\frac {a_{1}(-1)}{q-1}}={\frac {a_{1}}{1-q}}} ניתן לראות זאת גם בדוגמה מספרית. סכום הסדרה המקיימת {\displaystyle a\_{1}=1,q={\frac {1}{2}}} מתכנס ל-2 לפי החישוב הבא: {\displaystyle S={\frac {1}{1-{\frac {1}{2}}}}={\frac {1}{\frac {1}{2}}}=2}.

ראו גם
------

* סדרה הנדסית
* טור הנדסי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **סדרות הנדסיות** |

* גדי אלכסנדרוביץ', מהו גבול? (של סדרה), באתר "לא מדויק", 3 באוקטובר 2010
**היוצאים - מדוע דתיים עוזבים את הדת וכיצד להתמודד עם האתגר** הוא ספר מאת פאראנאק מרגוליס, אשר מתאר את הסוגיות והאתגרים שניצבים בפני קהילות ומשפחות דתיות בישראל.

אודות הספר
----------

"היוצאים" הוא ספרה השני של פאראנאק מרגוליס העוסק ביוצאים בשאלה. כמו בספרה הראשון, "Off the Derech", אשר פורסם לראשונה ב-2005, הספר עוסק בסוגיית היציאה בשאלה ומנסה לבחון מדוע דתיים עוזבים את אורח החיים הדתי, וכיצד להתמודד עם האתגר. הספר נכתב בעקבות מחקר שערכה מרגוליס במשך שש שנים לספרה הראשון אשר כלל שיחות עם יוצאים בשאלה, רבנים, מחנכים ומנהלי תוכניות.

עם זאת, הספר היוצאים מבוסס על מחקר חדש שבו מרגוליס ראיינה רבנים, אנשי דת, פסיכולוגיים ויוצאים בשאלה בישראל על מנת לראות האם ישנם הבדלים בין הקהילה הדתית בחו"ל לבין ישראל.

תקציר
-----

הספר סוקר את התופעה בה יהודים אשר גדלו בבית יהודי-דתי, בחרו לנטוש את אורח חיים זה כבוגרים. הספר בוחן גם את הסיבות לכך ומציע לקהילה היהודית דרכי מנע לבלימת התופעה. לדברי מרגוליס, הסיבה העיקרית לעזיבת אורח החיים הדתי, היא שהדת והקהילה הדתית אינה יכולה לספק להם את הצרכים הרגשיים, וזאת בניגוד להנחה המקובלת כי הפרדוקסים הלוגיים-אינטלקטואליים הם אלו שגורמים ליציאה בשאלה.

לדבריה, למורים, להורים ולקהילות היהודיות יש אחריות גדולה למנוע את היציאה בשאלה שכן לרוב הסיבה ליציאה בשאלה היא חוסר מענה של המעגל הקרוב לצרכים של היוצא.

ביקורות
-------

הרב אלישע אבינר טען כי יחודו של הספר בכך שאינו מחקר נוסף על תופעת הדתל"שיות "אלא ספר עם אוריינטציה חינוכית מובהקת..ומצביע על חשיבותם של התהליכים המשפיעים על עיצוב עולמם הדתי של בנינו ובנותינו". הרב אורי שרקי טען כי הוא "ספר חובה לכל מי שהבנת תהליכי זמננו חשובה לו, לכל הורה ומורה". הרב הרשל שכטר כתב כי זהו "ספר מרתק ויוצא דופן זה, צריך להצטרף למדף ספרי המוסר של כל יהודי שומר מצוות".

העיתונאי שלמה פיוטרקובסקי כתב ביקורת מעורבת וטען שעל אף שיש צד של אמת בגישה המוצגת בספר, יש בה בעיה כי היא מטילה את האחריות על הסביבה ולא על היוצא בשאלה עצמו, "ומשדרת לבנים ולבנות שזו בעצם לא אחריותם. האחריות לבניית עולמם הרוחני מוטלת על כולם חוץ מאשר עליהם עצמם. וכך גם כשהדברים לא מסתדרים התביעה כמעט תמיד תהיה כלפי מישהו אחר ולא כלפי עצמם".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היוצאים

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה פיוטרקובסקי, מי אחראי על "היוצאים"?, באתר ערוץ 7, 5 ביוני 2017
2. ↑  יוני קמפינסקי, מדוע "היוצאים" עוזבים את הדת?, באתר ערוץ 7, 6 ביוני 2017
3. 1 2 3 4  היוצאים - פאראנאק מרגוליס, באתר היוצאים - פאראנאק מרגוליס
**רולו ארמסטרונג** (באנגלית: **Rollo Armstrong**; ‏‏נולד ב־29 באפריל 1966), המכונה **רולו**, הוא מפיק מוזיקלי ומלחין בריטי בסגנון מוזיקה אלקטרונית, ממקימי ההרכב המוזיקלי "פיית'לס". אלבומי המוזיקה שהוציא באופן עצמאי וכן במסגרת פיית'לס ושיתופי פעולה מוזיקליים נוספים, בהם עם סיסטר בליס ועם אחותו דיידו, נמכרו בכ-36 מיליון עותקים.

שיתופי פעולה
------------

רולו, יליד לונדון, הוא ממקימי ההרכב "פיית'לס" ב-1995 יחד עם מקסי ג'אז. מזוהה בעיקר בעקבות עבודתו עם סיסטר בליס, שהשתייכה להרכב זה.

בשנת 2000 שיתף פעולה עם מארק בייטס, בהרכב "Dusted". אלבומם השני מ-2005, "Safe From Harm", יצא במספר גרסאות, בהן גרסת ספר ששילבה איורים ושירים, העוסקים בילדות ובחיי משפחה לא פשוטים. השיר "Always Remember To Respect And Honour Your Mother" יצא בשני חלקים, בגרסת וידאו שממחישה את הספר, ובגרסת Deep Dish שהופקה בין היתר על ידי דיידו. 

רולו שיתף פעולה גם עם אחותו הצעירה, הזמרת דיידו, לה הפיק שניים מאלבומיה - "No Angel" ו-"Life for Rent". באלבומו "When We Were Young", שיצא בשנת 2000, שרה דיידו את השירים "Winter" ו-"Hurt you". בגרסה מאוחרת יותר של השיר "Hurt you" שיצאה במסגרת ההרכב "Dusted", נכללים שני חלקים, בראשון שרה דיידו את מילות השיר ובשני מקריא רולו קטע מהשיר. 

בשנת 2011 היה רולו מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית השיר הטוב ביותר, ככותב השיר "If I Rise", בשיתוף פעולה עם דיידו ואיי. אר. ראמן. השיר זכה בפרס איגוד המבקרים לשנת 2011 כשיר הטוב ביותר. באותה שנה עבד עם סיסטר בליס ודיידו על השיר "Everything to loose", שנכלל בהמשך במוזיקת הרקע של הסרט "סקס והעיר הגדולה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רולו ארמסטרונג** בוויקישיתוף

* רולו ארמסטרונג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רולו ארמסטרונג, באתר ספוטיפיי
* רולו ארמסטרונג, באתר AllMusic (באנגלית)
* רולו ארמסטרונג, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רולו ארמסטרונג, באתר Discogs (באנגלית)
* רולו ארמסטרונג, באתר Songkick (באנגלית)
* ביוגרפיה, באתר (פיית'לס)
* דיסקוגרפיה מלאה של רולו, פיית'לס, סיסטר בליס ואמנים קשורים נוספים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dusted short bio, באתר BBC
2. ↑  Always Remember To Respect And Honour Your Mother, גרסת וידאו רשמית ב-NettwerkMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007353112105171
* BIBSYS: 4000032
* BnF: cb140282029 (data)
* GND: 135421055
* LCCN: nb2005016471
* MusicBrainz: 5bdb71fc-d841-4fa7-a83a-e1af16739b98
* NKC: xx0146259
* SUDOC: 160614988
* VIAF: 226141891
* WorldCat: lccn-nb2005016471

 |
**אלכסנדרוס פאפאגוס** (ביוונית: **Ἀλέξανδρος Παπάγος**;‏ 9 בדצמבר 1883 - 4 באוקטובר 1955) היה פילדמרשל ופוליטיקאי יווני.

ביוגרפיה
--------

פאפאגוס נולד ב-9 בדצמבר 1883 באתונה, והתחנך באקדמיה הצבאית בבריסל ובבית הספר הפרשים באיפר. הוא שירת בצבא היווני, ולחם במהלך מלחמות הבלקן ומלחמת העולם הראשונה, אך בשל תמיכתו במלך קונסטנטינוס הראשון, הוא פוטר מן הצבא בשנת 1917 וחזר לשרת בו רק לאחר חזרתו של קוסטנטינוס בשנת 1920, אך שוחרר שוב מתפקידו על ידי ממשלת הרפובליקה היוונית השנייה בשנת 1923. הוא מונה למייג'ור גנרל ומפקד קורפוס בשנת 1927. כראש המטה הכללי של הצבא הוא מילא תפקיד מרכזי בהפלת הרפובליקה היוונית השנייה באוקטובר 1935, ועם שובו של המלך גאורגיוס השני והקמת הדיקטטורה של מטאקסס, הוא הפך לשר המלחמה. כבר בשנת 1934 הוא מילא תפקיד חשוב במשא ומתן בין יוון לבין מדינות אירופאיות אחרות על בריתות צבאיות.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה פאפאגוס ב-28 באוקטובר 1940 למפקד הכוחות היווניים, ובאותו היום התקיפו האיטלקים את יוון מכיוון אלבניה. הצבא היווני לחם בעקשנות, הדף את האיטלקים וכבש כמעט שליש מאלבניה. כאשר יוון נלחמה בפעם הראשונה נגד כוחות גרמנים ממרץ 1941 פאפאגוס תמך בהחלטה אסטרטגית זו, אם כי הוא גם העריך את הסיכויים הצבאיים נגד גרמניה כנמוכים מאוד.

כשהגרמנים הגיעו לשטח היווני, תפסו את קו מטאקסס וכבשו את סלוניקי, איפשר פאפאגוס את כניעת כוחות המבצר ב-10 באפריל 1941, אך רצה להמשיך במאבק עם שאר היחידות. אך מפקדיהם באופן עצמאי סיכמו על הפסקת אש עם כוחות הציר. פאפאגוס קיבל את התנאים החדשים וחתר לנסיגה בטוחה של שאר הכוחות הבריטים. הוא עצמו דחה את ההצעה הבריטית לנסוע איתם לכרתים. ביולי 1943 נעצר פאפאגוס וגורש למחנה הריכוז דכאו. באפריל 1945 הוא היה יחד עם אסירים בולטים אחרים במחנה הריכוז דכאו שהובלו לנידרדורף (דרום טירול), שם שוחררו האסירים על ידי חיילי הוורמאכט, לאחר ששומרי האס אס עזבו. לאחר מכן הוא נלחם שוב כמפקד העליון במלחמת האזרחים ביוון עם תמיכה אמריקנית משמעותית, נגד הפרטיזנים הקומוניסטים. המלחמה הסתיימה בשנת 1949 עם התבוסה הסופית של הקומוניסטים, ופאפאגוס מונה לפילדמרשל הראשון של יוון.

בשנת 1951, לאחר התכתשות עם המלך, הוא התפטר כדי להקים מפלגה שמרנית חדשה, "האיחוד היווני" (Ελληνικός), אשר זכתה בבחירות 1952 ברוב גדול. הוא היה ראש ממשלת יוון מ-19 בנובמבר 1952 עד מותו ב-4 באוקטובר 1955. בשנת שלטונו נפלה תוכנית שיקום מקיפה, ובשנת 1953 בוצעה הרפורמה במטבע. במדיניות החוץ, למרות ברית משולשת שנחתמה בשנת 1954 עם יוגוסלביה וטורקיה, הסכסוך בקפריסין הביא להרעת היחסים עם טורקיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדרוס פאפאגוס** בוויקישיתוף
* אלכסנדרוס פאפאגוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271340105171
* BnF: cb124935185 (data)
* GND: 119152886
* ISNI: 0000 0001 0010 780X
* LCCN: n86093903
* NARA: 10573010
* NLG: 26482
* SNAC: w6sn2zwh
* SUDOC: 142704806
* VIAF: 49327795
* WorldCat: lccn-n86093903

 |
**חטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר** היא יחידה בתוך אגף התקשוב וההגנה בסב"ר והגוף העיקרי העוסק בלוחמת סב"ר הגנתית, אבטחת מידע והגנת המרחב הקיברנטי של ישראל והמערכות האלקטרוניות של צה"ל. בפרט מחלקת ההגנה בסב"ר פועלת להגנה על מערכות התקשורת והמחשבים הצבאיות.

פעילות החטיבה מאפשרת את קיומן של פעילויות מבצעיות ביבשה, באוויר ובים ומייצרת לצה"ל עליונות בממד הקיברנטי.

החטיבה מפעילה אמצעים טכנולוגיים רבים ומגוונים, על מנת לנטרל תקיפות ואיומי הסייבר של אויבים ויריבים ובכך משפיעה על כל היחידות בצבא בפעילות הביטחון השוטף ובחירום, ומאפשרת לצה"ל לשמר חופש פעולה בממד הדיגיטלי.

החטיבה בנויה ממספר מרכזים ייחודים – מרכז מבצעים להגנה, מרכז מודיעין להגנה, מרכז טכנולוגי (יחידת מצו"ב) ומרכז לוחמת הספקטרום.

בשנים האחרונות פיתחה החטיבה תורה, אמצעים ויכולות מבצעיות להתמודדות עם איומי תקיפה בממד הקיברנטי, תוך התאמה למציאות המשתנה בשותפות עם כל זרועות הצבא, ארגוני הביטחון והגורמים המדינתיים, והיוותה גורם מעצב, מנחה, מטמיע ומוביל מבצעית. ביוני 2021, החטיבה קיבלה בפעם הראשונה את פרס ביטחון ישראל במעמד נשיא המדינה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2   הכירו את חטיבת ההגנה בסייבר, באתר צה"ל, 17 בינואר 2017
2. ↑  עמי רוחקס דומבה, ‏מפקד חדש לחטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר, באתר "IsraelDefense‏", 27 באוקטובר 2021
**מכון לבדב לפיזיקה** (ברוסית: **(Физический институт им. П. Н. Лебедева РАН (ФИАН**, מכון לפיזיקה על שם לבדב של האקדמיה הרוסית למדעים) מכון מחקר שממוקם במוסקבה המהווה אחד המרכזים החשובים של מחקרים בתחום הפיזיקה ברוסיה. החל משנת 2004 בראש המכון עומד גנדי מסיאץ.

היסטוריה
--------

המכון הוקם ב-28 באפריל 1934 כאשר הוחלט על פיצול מכון למתמטיקה ולפיזיקה בלנינגרד. בקיץ אותה שנה המכון עבר למוסקבה וב-18 בדצמבר 1934 נקרא על שם פיוטר לבדב. הסגל הראשוני במכון הכיל מדענים שעברו מלנינגרד ביחד עם מנהל המכון סרגיי ואווילוב ומדענים ממוסקבה שנקלטו במכון במקומו החדש. ואווילוב עצמו היה מומחה לאופטיקה אך האמין שיש להקים מכון למחקרים בתחומי פיזיקה רבים. תוך זמן קצר במכון היו 8 מעבדות: מעבדת מחקר גרעיני, מעבדת תנודות, מעבדת אופטיקה, מעבדת לומינסנציה, מעבדת אנליזה ספקטראלית, מעבדה דיאלקטרית, מעבדת פיזיקה תאורטית ומעבדת אקוסטיקה.

בתחילת מלחמת העולם השנייה המכון עבר לקאזאן ופעל בה עד לשנת 1943. במהלך המלחמה מדעני המכון חקרו פיתוח אמצעי ראיית לילה, בדיקות ללא הרס, ייצור רכיבים אלקטרוניים, פיתוח אנטנות, שיטות אקוסטיות לגילוי מוקשים ועוד.

לאחר סיום המלחמה, מדעני המכון הרחיבו את המחקרים בתחום קרינה קוסמית והשתתפו באופן פעיל בפיתוח נשק גרעיני סובייטי. במהלך שנות ה-60 בוצעו על ידי מדעני המכון מחקרים חשובים בתחום פיזיקת המוליכים למחצה.

מדעני המכון פעילים במחקרים המבוצעים במאיץ LHC.

כל שנה מדעני המכון מפרסמים כ-20 ספרים וכ-1500 מאמרים מדעיים.

במרוצת השנים על בסיס מחלקות המכון הוקמו מעל 20 מכוני מחקר עצמאיים בתחומי פיזיקה שונים.

מבנה ועובדי המכון
-----------------

המכון כולל כ-1,600 עובדים, מהם כ-800 מדענים בעלי תארים שונים וכ-22 חברי האקדמיה הרוסית למדעים. 

המחלקות העיקריות נכון לשנת 2012:

* מרכז למחקר אסטרונומי
* מחלקת רדיופיזיקה קוונטית
* מחלקת אופטיקה
* מחלקת פיזיקה תאורטית
* מחלקת פיזיקה של מצב מוצק
* מחלקת פיזיקה גרעינית
* מחלקת פיזיקה נייטרונית
* מדור חקר הפלזמה
* מחלקת אלקטרוניקה פיזיקלית
* מדור פיזיקה מתמטית

עובדי המכון זכו מספר פעמים בפרס נובל לפיזיקה:

* 1958 - פאבל צ'רנקוב, איגור תם, איליה פרנק - על גילוי אפקט צ'רנקוב ופירושו.
* 1964 - ניקולאי בסוב, אלכסנדר פרוכורוב - על עבודה בסיסית בתחום של אלקטרוניקה קוונטית, שהובילה לבניית מתנדים ומגברים המבוססים על עקרון המייזר-לייזר.
* 2003 - ויטלי גינזבורג - על תרומה חלוצית לתאוריה של מוליכי על ונוזלי על.

בנוסף אליהם, בשנת 1975 קיבל אנדריי סחרוב פרס נובל לשלום.

מישיק קזאריאן, עובד המכון, זכה בפרס המדינה של ברית המועצות בשנת 1980.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכון לבדב לפיזיקה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מכון לבדב לפיזיקה (ברוסית)
* אתר רשמי באנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0656 6476
* VIAF: 122924902
* WorldCat: viaf-122924902

 |