recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מולדת – רוסיה כולה** (ברוסית: **Отечество – Вся Россия**) הוא גוש בחירות פוליטי, שפעל ברוסיה בשנים 1998–2002. התנועה התגבשה מתנועת "מולדת" בראשות ראש עיריית מוסקבה יורי לוז'קוב ותנועת רוסיה כולה בראשות ראשי מחוזות כמו נשיאי הרפובליקה של טטרסטן, מינטיימר שיימייב, הרפובליקה של בשקורטוסטאן מורטזה ראחימוב, רפובליקת אינגושטיה רוסלן אושב ומושל סנקט פטרבורג ולדימיר יאקובלב.

ב-1 בדצמבר 2001 נערך קונגרס של **איחוד האיגודים הציבוריים – אחדות – רוסיה כולה"**, בו הוסב האיחוד למפלגה הפוליטית **רוסיה המאוחדת**. ב-9 באפריל 2002 התקיים קונגרס רביעי של תנועת "מולדת" (Отечество) בו התקבלה החלטה לפיזור הארגון.

היסטוריה
--------

ב-19 בנובמבר 1998, ביוזמת ראש עיריית מוסקבה, יורי לוז'קוב, הוקמה ועדה מארגנת לארגון הציבורי הפוליטי הכל-רוסי "מולדת", שכללה את אלכסנדר ולדיסלבלב, בוריס גרומוב, טטיאנה דמיטרייבה, אלכסנדר יסאייב, מיכאיל קלשניקוב, אלכסנדר קליאגין, יוסיף קובזון, אנדריי קוקושין, יקטרינה לאחובה, ויקטור מישין, ויקטור סאדוביצ'ני, יורי סנקביץ', ארתור צ'ילינגארוב, קארן שחנזארוב ואחרים.

ב-19 בדצמבר 1998, קונגרס התנועה בהשתתפות 1,125 נציגים מ-88 מחוזות רוסיה בחר פה אחד את יורי לוז'קוב למנהיג התנועה. ב-24 באפריל 1999 בירוסלבל, התקיים הקונגרס השני של הארגון הציבורי הפוליטי הכל-רוסי "מולדת".

### רוסיה כולה

ב-22 במאי 1999, בסנקט פטרבורג, נערך הקונגרס המכונן של גוש "רוסיה כולה". מייסדי הגוש היו ראשי מחוזות. מתוך כארבעים מחבריה, לפחות חמישה (חברי מועצת הפדרציה בוחרב, גוז'ווין, איגומנוב, סומין, סוביאנין) השתתפו במקביל בקבוצת היוזמה של קונסטנטין טיטוב, גוש "קול רוסיה".

ב-20 באוגוסט 1999 התקיים הקונגרס השני באופה, בו הפך הגוש לתנועה סוציו-פוליטית בין-אזורית.

בחירות
------

הגוש נחשב למועדף בבחירות. עם זאת, במהלך מערכת הבחירות הוא איבד מספר לא מבוטל של תומכים, בשל ארגון מחדש של התנועה הבין-אזורית "אחדות" ("דוב"), שקיבלה את תמיכתו של ראש הממשלה ולדימיר פוטין והפכה בהמשך למפלגת השלטון רוסיה המאוחדת. מערכת הבחירות מומנה על ידי קונצרן הנפט לוקויל וסיסטמה.

יותר מחודש לפני הבחירות, בתחילת נובמבר 1999, אמר יבגני פרימקוב שהתנועה מצפה לכבוש לפחות 25% מהמושבים בפרלמנט הרוסי. (שנתיים לאחר מכן הוא ציין כי "קיבלנו רק 13.5 אחוזים בבחירות, תוך הסתמכות על אחוז גדול יותר").

בבחירות לדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הגוש זכה ל-13.3% מהקולות וזכה ב-37 מושבים בדומה השלישית. בעקבות תוצאות הבחירות, התנועה קיבלה את הזכות להקים סיעה בדומה השלישית.

ראו גם
------

* רוסיה ביתנו
* רוסיה המאוחדת

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* ארכיון אתר ביטאון המפלגה
* אתר המפלגה: אפריל 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  История Общероссийской политической общественной организации ОПОО «Отечество»// Государство и власть
2. ↑  Первый этап открытия II съезда ОПОО Отечество// Архив официального сайта ОПОО Отечество
3. 1 2  "История Блока Отечество-Вся Россия". אורכב מ-המקור ב-2013-01-27. נבדק ב-2013-05-11.
4. ↑  Примаков не стал осуждать войну в Чечне
5. ↑  "Евгений Примаков: «Я не уйду из большой политики»". Независимая газета. 2001-09-06.
**המפלגה הרקסיסטית** הייתה מפלגה פשיסטית שפעלה בבלגיה מ-1935 ועד 1945 והונהגה על ידי הסופר, לאון דגרל. המפלגה דגלה באנטישמיות, קורפורטיזם אנטי-קומוניזם ואנטי-ליברליזם ובערכים קתולים.

שורשי המפלגה נעוצים באידאולוגיה קתולית בשם כריסטוס רקס (המקבילה הלטינית של "מלך המשיח") שקראה לשילובה של הדת הקתולית במדינה, כמו כן המפלגה הושפעה מהאידאולוגיה הפשיסטית ושאלה ממנה רעיונות כגון קורפורטיזם והתנגדותה לדמוקרטיה ולקומוניזם.

היסטוריה
--------

המפלגה הרקסיסטית נוסדה בולוניה שבבלגיה בשנת 1930 על ידי לאון דגרל, ציבור המצביעים שלה היה בעיקר וואלוני אך המפלגה התמודדה גם בפלנדריה וגם בולוניה, אך כאמור מעולם לא השיגה הצלחה רבה מחוץ לולוניה ובריסל.

אחרי עלייתו של אדולף היטלר לשלטון בגרמניה ב-1933 החלה התקרבות אידאולוגית של הרקסיזם לנאציזם, בהשראת המפלגה הנאצית הרקסיסטים החלו לשלב אנטישמיות בתעמולתם וקיבלו סיוע כספי מגרמניה הנאצית. כמו כן ההתקרבות לנאציזם גרמה לדחיקתם של האלמנטים הקתולים עד היעלמותם המוחלטת.

בבחירות לפרלמנט שנערכו ב-1936 המפלגה הרקסיסטית זכתה ב-12 מושבים בסנאט ו-21 מושבים בבית הנבחרים, אולם כוחה של המפלגה החל להיחלש ובפרוץ מלחמת העולם השנייה היו לה רק ארבעה נציגים בבית נבחרים ואף לא נציג אחד בסנאט.

עם הפלישה הגרמנית לבלגיה בשנת 1940 פרצו חילוקי דעות במפלגה בין הפלג הקתולי שהיה מעוניין להתנגד לגרמנים לבין הפלג הפרו-נאצי שהיה מעוניין בשיתוף פעולה איתם על בסיס הזדהותם האידאולוגית, מנהיג המפלגה דגרל נעצר בחשד לשיתוף פעולה. אחרי שהגרמנים כבשו לחלוטין את בלגיה וצרפת דגרל חזר למולדתו ובנה מחדש את המפלגה הרקסיסטית כמפלגה נאצית-לאומנית-אנטישמית וחבריה היו משתפי פעולה עם שלטונות הכיבוש הנאצים, הוא הקים את הלגיון הוולוני שנלחם בחזית המזרחית במסגרת הוואפן אס אס.

עם כניעת גרמניה הנאצית ושחרורה של בלגיה בשנת 1945 המפלגה חדלה מלהתקיים

דגל המפלגה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המפלגה הרקסיסטית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007581608105171
* BnF: cb11934416x (data)
* GND: 4343441-1
* LCCN: n88637969
* SUDOC: 027264327
* VIAF: 159561680
* WorldCat: lccn-n88637969

 |
**ג'ורג' בלו** (באנגלית: **George Bello**; נולד ב-22 בינואר 2002) הוא כדורגלן אמריקאי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בל.א.ס.ק. לינץ ובנבחרת ארצות הברית.

קריירה
------

בלו נולד באבוג'ה שבניגריה, ובגיל שנה עבר עם משפחתו לדגלסוויל, ג'ורג'יה. במהלך הקריירה המוקדמת שלו שיחק ב-Southern Soccer Academy, מועדון כדורגל לנוער המזוהה עם המועדון האנגלי צ'לסי, וב-Alpharetta Ambush, שם שיחק במשך חמש שנים.

ב-2016 עבר בלו לאקדמיה של אטלנטה יונייטד.

ב-2 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים של אטלנטה יונייטד במשחק במסגרת ה-MLS נגד די. סי. יונייטד, משחק אותו הפסידה אטאלנטה 3–1. הוא כבש את שערו הראשון חודש לאחר מכן ב-6 באוקטובר בניצחון 1–2 על ניו אינגלנד רבולושן.

ב-31 בינואר 2022 חתם בארמיניה בילפלד מהבונדסליגה, בחוזה לארבע שנים וחצי. ב-5 בפברואר ערך הופעת בכורה בקבוצה, בתיקו 1-1 נגד בורוסיה מנשנגלדבך.

ב-14 ביולי 2023 חתם בל.א.ס.ק. לינץ.

קריירה בינלאומית
----------------

בלו ייצג את ארצות הברית בנבחרות הנוער, ובאוקטובר 2019 נכלל בסגל הנבחרת עד גיל 17 לקראת מונדיאל עד גיל 17.

בינואר 2021, בלו זומן לנבחרת ארצות הברית הבוגרת לקראת משחק ידידות מול טרינידד וטובגו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ב-31 בינואר בניצחון 7–0. בגביע הזהב 2021 היה חלק מסגל הנבחרת בו זכתה נבחרת ארצות הברית.

תארים
-----

**אטלנטה יונייטד**

* גביע ה-MLS:‏ 2021
* גביע ארצות הברית הפתוח: 2019
* גביע קמפאונס: 2019

**נבחרת ארצות הברית**

* גביע הזהב: 2021

**אישיים**

* משחק האולסטאר של ה-MLS:‏ 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' בלו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Joe Patrick, George Bello: Atlanta United’s 16-year-old wonderkid on the brink of a breakthrough, Dirty South Soccer, ‏2018-08-10 (באנגלית)
2. ↑  atlutd, Atlanta United Transfers Defender George Bello to Arminia Bielefeld in German Bundesliga | Atlanta United FC, atlutd (באנגלית)
**מתאו גנדוזי אוליה** (בצרפתית: **Matteo Guendouzi Olié**; נולד ב-14 באפריל 1999) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בלאציו ובנבחרת צרפת.

קריירת מועדונים
---------------

### קריירה מוקדמת

גנדוזי החל את הקריירה שלו כבר בגיל 6 באקדמית הנוער של פריז סן-ז'רמן. לאחר תשע שנים באקדמיה זו, הוא עבר לאקדמית הנוער של לוריאן. לאחר שייצג את קבוצת המילואים שלה, הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת של לוריאן בשנת 2016.

### לוריאן

גנדוזי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית ב-15 באוקטובר 2016 בהפסד 2–1 לנאנט. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת, הוא שותף בתשעה משחקים בכל המסגרות, בעוד שלוריאן ירדה בתום העונה לליגת המשנה.

בעונת 18–2017, גנדוזי שיחק ב-21 משחקים, אך לוריאן לא הצליחה לשוב לליגה הבכירה, כשסיימה רק במקום השביעי בליגת המשנה.

### ארסנל

ב-11 ביולי 2018, גנדוזי הצטרף לארסנל מהפרמייר ליג בעבור סכום המשוער בכ-7 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-12 באוגוסט במסגרת מחזור הפתיחה של הליגה נגד האלופה המגנה על התואר, מנצ'סטר סיטי. המשחק נגמר בהפסד 2–0 של ארסנל, ובו גנדוזי השלים 72 מסירות מוצלחות, הכי הרבה לזכות קבוצתו.

גנדוזי כבש את שערו הראשון בקריירה בניצחון החוץ 0–3 על קרבאך האזרית במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית, זאת לאחר בישול של אלכסנדר לאקזט.

### הרטה ברלין

ב-5 באוקטובר 2020, ארסנל השאילה את גנדוזי לעונת אחת להרטה ברלין מהבונדסליגה. ב-1 בנובמבר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 1-1 נגד וולפסבורג.

### אולימפיק מרסיי

ב-6 ביולי 2021 הושאל גנדוזי לאולימפיק מרסיי.

ב-31 באוגוסט 2023 חתם בלאציו.

קריירה בינלאומית
----------------

גנדוזי נולד בפרוורי העיר פריז. הוא ייצג את הנבחרת הצרפתית בכמה גילאים שונים: עד גיל 18, 19, 20 ו-21. עקב מוצאו המרוקאי מצד סבו, פנה לגנדוזי מאמן נבחרת מרוקו, הרווה רנאר, בשנת 2017 כדי שישחק בנבחרת מרוקו. עם זאת, בחודש מרץ של אותה השנה, גנדוזי דחה את ההצעה ובחר לשחק בנבחרת צרפת. ב-16 בנובמבר 2021 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 2-0 על פינלנד במוקדמות מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022.

תארים
-----

### קבוצתיים

ארסנל
* הליגה האירופית
	+ סגנות (1): 2018/19

#### נבחרת צרפת

* ליגת האומות: 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתאו גנדוזי** בוויקישיתוף
* מתאו גנדוזי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מתאו גנדוזי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
* הפרופיל של גנדוזי באתר הרשמי של ארסנל

הערות שוליים
------------

1. ↑  גנדוזי חותם בארסנל
2. ↑  מתאו גנדוזי מצטרף בהשאלה להרטה ברלין
3. ↑  Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)

| **נבחרת צרפת – מונדיאל 2022 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 לוריס • 
2 פבאר • 
3 דיסאסי • 
4 וראן • 
5 קונדה • 
6 גנדוזי • 
7 גריזמן • 
8 צ'ואמני • 
9 ז'ירו • 
10 אמבפה • 
11 דמבלה • 
12 קולו מואני •
13 פופאנה • 
14 רביו •
15 ורטו •
16 מנדנדה •
17 סאליבה •
18 אופאמקאנו •
19 בנזמה •
20 קומאן •
21 ל. הרננדס •
22 ת. הרננדס •
23 אראולה •
24 קונטה •
25 קמבינגה •
26 תוראם •
מאמן: דשאן | צרפתצרפת |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכדורסלן אמריקני. אם התכוונתם לשחקן טלוויזיה, ראו ג'ושוע גומז.


**ג'ושוע גומז** (באנגלית: **Joshua Gomes**; נולד ב-10 בדצמבר 1983 באינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא כדורסלן אמריקאי שהתאזרח בכף ורדה ומשחק בעמדות הרכז והקלעי בקבוצת מכבי באר יעקב בליגה הלאומית בכדורסל בישראל, ובנבחרת כף ורדה. גובהו 1.90 מטר.

גומז הוא בוגר אוניברסיטת מזרח אילינוי, עימה שיחק שלוש שנים כשבשנתו השלישית הוא קולע 16.8 נקודות (47% מטווח השלוש ו-91% מקו העונשין) ומוריד 3.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.

את הקריירה הבוגרת שלו התחיל גומז בליגת העל הפולנית, בקבוצת קוזקלין, במדיה קלע כ-10 נקודות בממוצע למשחק וחתם במועדון לשנה נוספת, אולם שוחרר מהקבוצה בתחילת עונת 2007/2008.

לאחר שחרורו מקוזקלין חתם גומז במועדון הישראלי בית"ר בנימינה מהליגה הלאומית אותה הוביל להישארות בליגה, כשהוא מעמיד ממוצעים של 29.7 נקודות, 5.7 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-2.7 חטיפות בכ-40.3 דקות משחק (נבע מריבוי ההארכות של קבוצתו). משחק השיא שלו בעונה זו היה מול אליצור מכבי נתניה נגדה קלע 35 נקודות, הוריד 11 ריבאונדים, מסר 5 אסיסטים וחטף 5 פעמים ב-50 דקות משחק (לא ירד מהמגרש במשך כל דקות המשחק) והוביל את קבוצתו לניצחון 92-97 לאחר שתי הארכות.

ביולי 2008 חתם גומז בעירוני רמת גן מליגת העל במדיה הציג יכולת מאכזבת עם 8.5 נקודות ו-2.4 ריבאונדים בכ-19.5 דקות בממוצע למשחק. משחק השיא שלו בעונה זו היה מול מכבי חיפה נגדה קלע 27 נקודות, הוריד 4 ריבאונדים וחטף 2 פעמים ב-26 דקות משחק.

בעונת 2009/2010 הצטרף גומז לקבוצת אוורה (Évreux) מצרפת. בעונת 2010/2011 חזר לישראל ומשחק כיום במכבי באר יעקב מהליגה הלאומית בכדורסל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* דף השחקן באתר הליגה הלאומית בכדורסל

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף השחקן באתר usbasket.com
2. ↑  ג'וש גומז מצטרף לעירוני ר"ג
**קרב פלובצה** (בפולנית: **Bitwa pod Płowcami**) נערך ב-27 בספטמבר 1331 בין ממלכת פולין למדינת המסדר הטווטוני.

הקרב
----

במסגרת המלחמה הפולנית-טווטונית אשר נמשכה בין השנים 1326 ל-1332 סביב השליטה בפומרליה (אזור העיר גדנסק של ימינו), ניסו הטווטונים לכבוש את אזור בז'שץ' קויאבסקי. מול כוחות המסדר הטווטוני, אשר מנו כ-7,000 לוחמים, ניצב הצבא הפולני, אשר מנה כ-5,000 לוחמים. לרשותו של ולדיסלב הראשון עמדו כמה אלפי נושאי נשק בלתי סדירים נוספים, אך מכיוון שהיו נחותים בחימושם לעומת האבירים הטווטונים, סירב המלך לפתוח בקרב, אך המשיך לעקוב אחר תנועתם. רק לאחר שב-27 בספטמבר 1331 פיצל המפקד הטווטוני דיטריך פון אלטנברג את כוחו לשלוש יחידות, תקף ולדיסלב הראשון את החלק החלש ביותר סמוך לעיירה פלובצה. הפולנים, בפיקודם הישיר של המלך ובנו קז'ימייז', תקפו חזיתית, ואליהם הצטרפו יחידות פולניות נוספות שהסתתרו ביער הסמוך לעיירה. על פי אחד הדיווחים על הקרב, התבקש קז'ימייז' לנתק מגע ולסגת, על מנת שממלכת פולין לא תיוותר ללא יורש במקרה של תבוסה. אף על פי כן, הובסו האבירים הטווטונים לאחר קרב שנמשך כשלוש שעות, ומנהיגם נשבה. הפולנים ניצחו בשלב זה של הקרב, ובמהלכו לקחו בשבי 56 אבירים ושחררו אסירים פולנים רבים.

קולות הקרב בפלובצה הגיעו לאוזני היחידות הטווטוניות האחרות, אשר חשו לעזרת חבריהם האבירים ותוך זמן קצר הגיע לשדה הקרב שליש נוסף של הכוח הטווטוני. הקרב הארוך והעקוב מדם נמשך שעות, עד רדת החשיכה, ושני הצדדים ספגו אבדות כבדות. הפולנים ניצחו בקרב באופן ברור, לאחר שמפקד הצבא הטווטוני, רויס פון פלאואן (Reuss von Plauen), נפל בשבי ואיתו 40 אבירים נוספים. לאחר שנמלטו מפלובצה, נסוגו הטווטונים לטורון.

אף על פי שהפולנים ניצחו בשדה הקרב, מקובל כי לא היה זה ניצחון מכריע מכיוון שהצבא הטווטוני לא הושמד. עם זאת, נחשב הקרב לאבן דרך חשובה בתולדות ממלכת פולין, אשר החלה באותו הזמן לרכוש לעצמה מעמד בזירה הבינלאומית ועמדה בהצלחה כנגד אויב רב עוצמה.

תוצאות הקרב
-----------

מצבת הזיכרון לקרב פלובצה במתחם קבר החייל האלמוני בוורשה, פולין
על פי הערכות, איבדו הצדדים היריבים ביחד כ-4,000 לוחמים, כולל 73 מהאבירים האחים של המסדר הטווטוני (דרגת האבירים הגבוהה ביותר של המסדר). יותר ממחצית מההרוגים השתייכו לטווטונים, כאשר שליש מכלל אבירי המסדר אבד בקרבות עד לאותו הזמן. הצבא הפולני, אשר סבל גם הוא מאבדות כבדות, לא רדף אחר הטווטונים הנסוגים.

הנצחה
-----

ב-1927 החלו הפולנים בהכנות להקמתה של מצבת זיכרון בגובה 20 מטרים בשדה בו נערך הקרב, לציון יום השנה ה-600 לקיומו. בניית המצבה הושלמה ב-1933, אך הושמדה על ידי הנאצים עם כיבוש פולין ב-1939, יחד עם פסל קטן יותר שהוקם לציון הקרב במאה ה-19. ב-1961 נבנתה במקום מצבת זיכרון חדשה.

בימינו מצוין קרב פלובצקה במצבה במתחם קבר החייל האלמוני בוורשה ועליה הכיתוב "פלובצה 27 IX ‏1331" (PLOWCE 27 IX 1331).

לקריאה נוספת
------------

* Strzyż, Piotr. **Płowce 1331**. Bellona, 2009. (בפולנית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב פלובצה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Urban, William L. **The Teutonic Knights: A Military History**. Greenhill, 2003
. מסת"ב 1853675350. עמודים 128-129
2. ↑  Pluskowski, Aleksander. **The Archaeology of the Prussian Crusade: Holy War and Colonisation**. Routledge, 2013. מסת"ב 113616281X. עמוד 371

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537480605171
* LCCN: sh2001004883

 |
**ממלכת לוב** (בערבית: **المملكة الليبية**), הייתה ממלכה שהתקיימה בלוב, מההכרזה על העצמאות בשנת 1951 ועד ההפיכה בשנת 1969.

היסטוריה
--------

ב-21 בנובמבר 1949 קיבלה העצרת הכללית של האומות המאוחדות החלטה להעניק עצמאות ללוב עד ל-1 בינואר 1952. אידריס, שהוכרז בהמשך כמלך לוב, ייצג אותה במשא ומתן עם האו"ם. ב-24 בדצמבר 1951, לוב הכריזה על עצמאותה כ**הממלכה המאוחדת של לוב**, מונרכיה חוקתית ותורשתית תחת המלך אידריס, המלך היחיד של לוב. כאשר הכריזה לוב על עצמאותה, היא הייתה אחת המושבות האירופיות הראשונות באפריקה שהשיגו עצמאות מדינית.

באותה שנה נחקקה החוקה הלובית הראשונה. האספה הלאומית ניסחה את החוקה וקבלה אותה בעיר בנגאזי ביום ראשון, ה-6 במוחרם, 1371 לשנה המוסלמית (ה-7 באוקטובר 1951). נשיא האספה הלאומית מוחמד אבולאסעד אל-עלים ושני סגניו עומר פאיק שוניב ואבו בכר אחמד אבו בכר הגישו את החוקה למלך אידריס והחוקה פורסמה ברשומות לוב.

עם גילוין של עתודות נפט רבות בלוב ב-1959, וההכנסות העצומות שהגיעו בעקבות מכירתו, הפכה לוב, אחת המדינות העניות בעולם, למדינה עשירה מאוד. על אף שמכירות הנפט שיפרו את כלכלתה של לוב, התעורר כעס בציבור כלפי המלך ושאר אנשי הממשל, מכיוון שרוב ההכנסות הגיעו לידי אותה אליטה ששלטה במדינה.

צבא וכוח אכיפה
--------------

עם הקמת הממלכה של לוב ב-1952, היוו ותיקי הלוחמים של צבא סנוסי שקודם לכן היה לתנועת המתנגדים לשלטון האיטלקי את הגרעין לצבא המלכותי של לוב, שפעל תחת הדרכה וסיוע בריטי, ובהמשך גם סיועה אמריקאי.

תחילה צבא זה תפקדה כצבא פדרלי מצומצם עם כוח אדם של 1,835 איש בעוד מלך לוב אידריס וממשלתו הסתמכו על המשטרה לביטחון הפנים שמנתה כ-5,000 עד 6,000 אנשים וחולקה לפי מחוזות עם סמכויות נרחבות. אם זאת בהמשך מספר כוח אדם של הצבא גדל המלצת יועצים שנשלחו מטעם בריטניה וארצות הברית. 

### חיל האוויר וצי

עם הקמת הצבא הגיעו לידיו גם גם מטוסי תובלה מסוג דקוטה ומטוסי אימון מסוג T-33 שוטינג סטאר. בהמשך נחתם הסכם מול ארצות הברית לרכישת עשרה מטוסי קרב מסוג F-5 יחד עם הקמת מתחם הכשרה אמריקאי בלוב. וחיל הים שמנה בתחילה רק שני שולטת מוקשים בריטיות שהיה לעיקר הכוח הימי הלוחם.

ההפיכה בשנת 1969
----------------

ב-1 בספטמבר 1969, קבוצה קטנה של קציני צבא בהנהגת רב-סרן בן 26 בשם מועמר קדאפי, ביצעה הפיכה בלוב, הדיחה את אידריס הראשון, מלך לוב, והגלתה אותו למצרים. המשטר החדש ביטל את המונרכיה והכריז על הקמתה של הרפובליקה הערבית הלובית. מאז ועד ההתקוממות בלוב (2011), שלט במדינה מועמר קדאפי כרודן דיקטטורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממלכת לוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרונולוגיה של אירועים ומסמכים בינלאומיים, המכון המלכותי לעניינים בינלאומיים. כרך 7, מספר 8 (5-18 אפריל 1951), עמודים 213-244.
2. ↑  Foreign Relations of the United States, 1955–1957, Africa, Volume XVIII - Office of the Historian, history.state.gov
3. ↑  חיל האוויר של לוב

| היסטוריה של לוב |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| לוב העתיקה • לוב האיסלאמית • לוב העות'מאנית • לוב האיטלקית • ממלכת לוב • רפובליקת לוב | לובלוב |

 |
**תרשים 1** דיאגרמת פאזות בינארית המציגה תמיסות מוצקות בכל הטווח הריכוזים היחסיים.
**תמיסה מוצקה** היא תערובת הומוגנית בין מומס (אחד או יותר) וממס הנמצאים בפאזה מוצקה. התערובת נחשבת תמיסה ולא תרכובת כאשר המבנה הגבישי של הממס אינו משתנה וגם יש פזה הומוגנית משותפת לתערובת. המומס יכול להשתלב במבנה הגבישי של הממס באמצעות החלפה של חלקיק ממס בגביש, או באמצעות השתלבות בין חלקיקי הממס ללא החלפתם. שני סוגי התמיסה המוצקה משפיעים על תכונות החומר בכך שהם מעוותים את הסריג הגבישי ומפרים את ההומגניות הפיזית והחשמלית של החומר הממס.

תערובות מסוימות יטו ליצור תמיסות מוצקות עבור טווח רחב של ריכוזים, בעוד אחרות לא יהפכו לתמיסות מוצקות כלל ויישארו כתערובת. הנטייה של שני חומרים ליצור תמיסה מוצקה היא עניין מורכב המושפע מהתכונות הכימיות, הקריסטלוגרפיות והקוונטיות של החומרים הנידונים. בהתאם לחוקי יום-רותרי תמיסות מוצקות יכולות להיווצר אם לממס ולמומס יש:

* רדיוס אטומי דומה (עד 15% הבדל).
* מבנה גבישי זהה במצב טהור (BCC, FCC, וכו').
* אלקטרושליליות קרובה
* ערכיות זהה

דיאגרמת הפאזות *(תרשים 1)* מתארת סגסוגת של שתי מתכות היוצרות תמיסה מוצקה בכל ריכוז יחסי בין שני החומרים. במקרה זה, הפזות הטהורות של כל יסוד (ערכי הקצה של הריכוזים) הן בעלות אותו מבנה גביש, ותכונות דומות של היסודות מאפשרים החלפה חופשית ביניהם בכל ריכוז יחסי.

לתמיסות מוצקות יש שימושים מסחריים ותעשייתיים חשובים, שכן במקרים רבים יש להם תכונות עדיפות על אלו של מתכות טהורות. סגסוגות רבות הן תמיסות מוצקות. אפילו ריכוזים קטנים של מומס יכולים להשפיע על התכונות החשמליות והפיזיות של המומס.

**תרשים 2** דיאגרמת פזות בינארית זו מתארת שתי תמיסות מוצקות: α ו-β.
דיאגרמת הפאזות של תמיסה הבינארית *(תרשים 2)* מציג את הפאזות של תערובת אאוטקטית (eutectic) של שני חומרים בריכוזים שונים. האזור המסומן ב-α ("אלפא") הוא תמיסה מוצקה, כאשר החומר בטא מומס במטריקס של אלפא, ובקצה השני של הסקלה, התחום המסומן ב-β ("בטא") הוא תמיסה מוצקה, כאשר החומר אלפא מומס במטריקס של בטא. התחום המוצק הגדול בין אלפא ובטא המסומן כ-α+β אינו תמיסה מוצקה. בדיקה של המבנה ברמה המיקרוסופית בטווחי ריכוזים אלו תראה שמדובר בשתי פאזות שונות- תמיסה מוצקה של אלפא מומס בטא ותמיסה מוצקה של בטא מומס באלפא, אולי בצורת למלא[דרושה הבהרה] או גרגירים.

אקסולוציה
---------

כאשר יציבות התמיסה המוצקה מתערערת (עקב קירור לדוגמה), מתרחשת אקסולוציה (הפרדת תמיסה למרכיביה) ושתי הפאזות נפרדות בצורה מובהקת ברמה המיקרוסקופית או כלמלא שניתן לראותן בעין בלתי מזוינת. אקסולוציה אופיינית לחומר אאוטקטי (Eutectic system). דוגמה לכך ניתן למצוא במינרל אלקלי פלדספר מזן פרטיט בו ניתן להבחין בשכבות דקות של אלביט לבן בתוך מיקרוקלין ורוד.

לקריאה נוספת
------------

* Callister, William D. Jr. (2006). *Materials Science and Engineering: An Introduction* (7th ed.). New York: John Wiley & Sons. מסת"ב 0-471-73696-1.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמיסה מוצקה** בוויקישיתוף
* תמיסה מוצקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00566874

 |
**רדון ג'יג'ה** (באלבנית: **Redon Xhixha**; נולד ב-14 ביולי 1998 בלאץ' שבאלבניה) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קיי אף טירנה מליגת העל האלבנית ובנבחרת אלבניה.

קריירת מועדונים
---------------

ג'יג'ה החל את הקריירה המקצוענית שלו בלאצ'י מליגת העל האלבנית. הוא ערך 129 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 26 שערים.

ב-15 ביולי 2021 חתם ג'יג'ה על חוזה לשלוש עונות בקיי אף טירנה מליגת העל האלבנית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע 14 שערים.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-26 באוקטובר 2022 ערך ג'יג'ה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ערב הסעודית במשחק ידידות.

תארים
-----

קיי אף טירנה
* אליפות אלבניה (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tirana prezanton Redon Xhixhën, sulmuesi 22-vjeçar firmos për 3 vite me bardheblutë באתר Panorama, ‏ 15 ביולי 2021 (באלבנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רדון ג'יג'ה"**.
**סופיה שפרה וֶרבֶּר** (בכתיב יידי: **שפרה ווערבער**; 31 במרץ 1908, וילנה – 15 בספטמבר 1997, תל אביב) הייתה משוררת עיתונאית ועורכת יידית בלגית-ישראלית.

ביוגרפיה
--------

סופיה שפרה בת שלום טרוצקי נולדה ב-1908 בווילנה. למדה בגימנסיה הריאלית בעירה. עוד כתלמידה החלה לפרסם שירי ילדים ביידיש. השתתפה ביסוד ועריכת עיתוני ילדים ביידיש, ובהם פרסמה משיריה הראשונים.

בשנת 1926 היגרה עם משפחתה לבלגיה והשתקעה בבירה בריסל. היא השלימה את לימודיה באוניברסיטה של בריסל, ובד בבד הייתה פעילה ויוזמת במוסדות תרבות יהודיים ביידיש. עם הכיבוש הגרמני, ובטרם הספיקה לסיים את לימודיה, הוכרחה לרדת למחתרת ולהסתתר. ב-1945, עם תום המלחמה, הצטרפה למצילי הילדים היהודים, אספה אותם ממקומות המסתור שבהם שרדו, והייתה בין מקימי רשת חינוכית יהודית בשביל הניצולים.

בשנת 1948 השתתפה בוועידת היסוד של "האיגוד העולמי לסופרי יידיש". בשנת 1954 עלתה לישראל עם משפחתה. ספריה ביידיש, שיצאו לאור בבריסל ובפריז, עוררו עניין אצל משוררים ומתרגמים בארץ, ושניים מהם, המספרים את סיפור הילדים היהודים בבלגיה והצלתם מידי הנאצים ועוזריהם, גם תורגמו לעברית.

ורבר הייתה נשואה לאבוש ורבר, שהיה מראשי פועלי ציון שמאל בבלגיה ובישראל, עד מותו ב-1975.

הקריאה שני שירים בסרט הטלוויזיה "מוקדם מדי לשתוק, מאוחר מדי לשיר" של חוה אלברשטיין ובעלה נדב לוויתן שביים.

שפרה ורבר נפטרה ב-1997, בגיל 89. נטמנה בבית העלמין קריית שאול לצד בעלה. הותירה בן, משה (מישל) ורבר, ונכדים.

ספריה
-----

* **ניסעלעס טרער**; צייכענונגען: בען, בריסל: געז שול און דערציונג, 1950. (שירה לילדים)
* **ווונד אין בלי**: לידער, תל אביב: י"ל פרץ, תשכ"ט 1968. (שירים)
* **אויף גראז און ליים**: לידער, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשל"ו.
* **זכרון אין שפיגל**: לידער, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשמ"ד 1984.

### ספריה שתורגמו לעברית

* **דמעתו של איציק**; מאידיש: י[עקב] אורלנד, תל אביב: י"ל פרץ 1963. (התוכן: דמעתו של איציק. סופו הטוב של דֻבּי-דב.)
* **נס נחשולי**: מבחר שירים; תירגם מיידיש: ק. א. ברתיני, תל אביב: רשפים, תשמ"ט 1989.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אולם לפי מאגר הזהויות של הספרייה הלאומית, נולדה ב-3 במרץ.
2. 1 2 3  סופיה שפרה ורבר באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
3. ↑  פאולינה טרוצקי, מעריב, מודעת אבל, 26 בנובמבר 1978.
4. ↑  מת אבוש וורבר, דבר, 25 בנובמבר 1975.
5. ↑  *חוה אלברשטיין ונדב לויתן - מוקדם מדי לשתוק, מאוחר מדי לשיר*, נבדק ב-2023-01-22, יוטיוב
6. ↑  מרים פלג, "כאשר יגדלו ויתחילו לשאול"...: שני ספרי שואה – לנוער ולילדים, מעריב, טור 3, 3 בינואר 1964.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007518745805171
* BnF: cb10491092f (data)
* ISNI: 0000 0000 2862 5919
* LCCN: n89117602
* NTA: 300601557
* VIAF: 29945721
* WorldCat: lccn-n89117602

 |
**ספריית JavaScript** היא ספרייה של קוד JavaScript המציעה פקדים או התנהגויות מוכנות המאפשרת פיתוח קל יותר של אפליקציות JavaScript ובפרט AJAX וטכנולוגיות מבוססות רשת נוספות.

JavaScript שפותחה במקור על ידי Netscape (ובהמשך Mozilla) מאפשרת להריץ סקריפטים בצד הלקוח ובה נעשה שימוש באתרי אינטרנט רבים זמן רב. עם עליית הווב 2.0, תופסת JavaScript מקום מרכזי יחד עם HTML במסגרת פיתוח ממשקי משתמש. JavaScript בשילוב עם CSS מאפשרת יצירת דפי אינטרנט דינמיים שמציעים תחליף נגיש לטכנולוגיות ישנות יותר, כגון אתרים מבוססי Flash.

עם עליית הדרישות ליכולות חדשות ב-JavaScript, גבר הצורך באמצעים פשוטים לפיתוח ממשקי משתמש דינמיים. בעקבות זאת פותחו ספריות JavaScript שונות בהן Prototype, script.aculo.us, ו-jQuery וכן ספריות פקדים כגון Ext ו-Dojo Toolkit, המאפשרות למתכנתים להתרכז באפליקציות המיוחדות של AJAX.

עם הזמן, הצורך גבר, ורמת התחכום והיכולות של הספריות עלתה, עם הפיתוח של ספריות שמהוות שלד תוכנה שלם לאתרים, כגון React, Vue.js, וAngular.

ספריות JavaScript רבות מופצות תחת רישיונות חופשיים כגון copyleft המאפשרים הפצה, שימוש וביצוע שינויים בצורה חופשית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספריית JavaScript** בוויקישיתוף
**ואנס הארטקה** (באנגלית: **Rupert Vance Hartke**‏; 31 במאי 1919 - 27 ביולי 2003) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כסנאטור מטעם מדינת אינדיאנה בין השנים 1959 ל-1977.

ראשית חייו
----------

נולד בסטנדל, מחוז פיקה, אינדיאנה ולמד בבתי ספר ממלכתיים בסטנדל. בשנת 1940 סיים את לימודיו באוניברסיטת אוונסוויל ובין השנים 1942 ל-1946 שירת בצי האמריקאי ומשמר החופים. בשנת 1948 סיים את לימודי המשפטים שלו בקמפוס בלומינגטון של אוניברסיטת אינדיאנה.

קריירה פוליטית
--------------

בשנים 1950–1951 שימש הארטקה כסגן התובע הכללי של מחוז ואנדרבור וב-1956–1958 כראש עירית אוונשויל.

### סנאטור

בשנת 1958 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לסנאטור. נבחר שוב לתפקיד ב-1964 ו-1970. בסנאט היה מתנגד חריף למלחמת וייטנאם. במהלך תקופת כהונתו הראשונה היו לו יחסים טובים עם הנשיא לינדון ג'ונסון. הוא שימש כחבר ועדת הכספים וועדת המסחר בסנאט ופעל רבות לתוכניות מדיקר ומדיקייד ותמך בחוק זכויות האזרח. במהלך כהונתו השנייה עזר ליצור תוכניות הלוואה לסטודנטים והטבות ליוצאי מלחמה. כמו כן בתור יושב ראש תת-הוועדה לענייני תחבורה יבשתית בסנאט פעל לכינון תאגיד הרכבות הממשלתי אמטרק. התנגדותו למלחמת וייטנאם לא הייתה פופולרית באינדיאנה. אף על פי כן, ניצח ב-1970 במרוץ צמוד את המועמד הרפובליקני לסנאט ריצ'רד רודבוש וזכה בכהונה שלישית. ב-1976 הפסיד בבחירות לריצ'רד לוגאר.

הארטקה נפטר בווירג'יניה ב-27 ביולי 2003 בגיל 84 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. השאיר אחריו אישה (מרת'ה) ושבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואנס הארטקה** בוויקישיתוף
* ואנס הארטקה באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* ואנס הארטקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2421 9892
* LCCN: n50026746
* NARA: 10581832
* SNAC: w661185z
* SUDOC: 17783207X
* US Congress: H000297
* VIAF: 13554141
* WorldCat: lccn-n50026746

 |
**מסלול אקדמיזציה** הוא מסלול צבאי המיועד למלש"בים (מועמדים לשירות ביטחון) בעלי תואר אקדמי. המסלול כולל מענק כספי ומעניק דרגת קצין אקדמאי והבטחה לעיסוק במקצוע בו עשה המלש"ב את התואר. המשרת במסלול האקדמיזציה מכונה "אקדמיזטור". המסלול דומה למסלול העתודה האקדמית אך ישנם מספר הבדלים: במסלול האקדמיזציה אין שום תמיכה כלכלית או ייעוץ במהלך התואר מכיוון שהתואר נעשה ברוב המקרים במהלך הלימודים בתיכון, החתימה על שירות קבע קצרה יותר (24 חודשים במקום 32) והאקדמיזטורים בדרך כלל צעירים בשנים אחדות מהעתודאים שהתחילו את התואר רק לאחר התיכון.

במסלול קיימות גם תוכניות מצוינות לתואר שני לבוגרי תואר במדעים מדויקים, תוכנית גלים ותוכנית ברקת.

שיבוץ ושירות
------------

משתתפי המסלול יכולים להתמיין לכל החילות ולכל היחידות (הקשורות להשכלתם) בדרך כלל בתפקידים המתאימים להשכלתם האקדמית, אך ישנם כאלה המעדיפים לעסוק במקצועות אחרים בעלי זיקה להשכלתם. לעומת עתודאים אקדמיזטורים עושים טירונות כלל צה"לית רגילה בדרגת טוראי, ולאחר הטירונות הם עוברים אל היחידה אליה הם התמיינו ושם יקבלו את דרגות הקצונה שלהם – קמ"א. במהלך הכניסה לקבע הם מקבלים את דרגות הקא"ב שלהם ובמילואים הם מקבלים את דרגת הקא"ם. רוב האקדמיזטורים יצאו לקורס קצינים בשלב מוקדם של שירותם.

הטבות
-----

* דרגות קצין אקדמאי.
* מענק הצטרפות חד פעמי בגובה 10,500 ש"ח.
* שיבוץ בתפקיד במקצוע אותו למד המלש"ב.

תנאי קבלה
---------

* ממוצע בתואר של 75 ומעלה.
* מעבר סיווג ביטחוני ברמה 3.
* התחייבות ל-24 חודשי שירות בקבע.
* נשים חייבות גם בהארכת השירות ל-32 חודשי שירות (דין אישה כדין גבר).
* מעבר הליך מיון למסלול.
* התאמה לקצונה.

תוכניות מצוינות
---------------

בשנת 2018 הוקמו במסלול שתי תוכניות מצוינות בהן נלמד תואר שני לפני השירות: תוכנית גלים ותוכנית ברקת. בנוסף למענק עידוד העתודה הרגיל בסך 10,500 ש"ח, זכאים הלומדים בתוכניות למענק הצטיינות בסך של 5,000 ש"ח.

**בתוכנית גלים** לומדים לתואר שני בהנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, בטכניון או באוניברסיטת בר-אילן וקיימת האפשרות לעשות תזה למצטיינים. 

**בתוכנית ברקת** לומדים לתואר שני בהנדסת נתונים בטכניון או באוניברסיטת בר-אילן. בתוכנית ישנם 2 מסלולים: מסלול של 3 סמסטרים ללא תזה ומסלול של 4 סמסטרים כולל תזה. 

החניכים בתוכניות נחשבים עתודאים מן המניין בלימודיהם באוניברסיטה. בסוף השנה הראשונה ללימודים, חניכי התוכניות מבצעים טירונות 02, אשר מטרתה להכשיר את המועמדים לקראת שירות הצבאי. במהלך הלימודים, חניכי התוכנית מקבלים ליווי אקדמי והכוונה מקצועית הן מחונכים מהיחידות הטכנולוגיות והן מהמוסד האקדמי בהם הם לומדים. גם, חניכי התוכניות מבצעים סיורים ביחידות הטכנולוגיות על מנת ללמוד ולהכיר את מקום שירותם העתידי ולהציג למועמדים את התפקידים אליהם הם מיועדים.

בסיום התואר משובצים החניכים לתפקיד מקצועי כקצינים אקדמאיים ביחידות הטכנולוגיות של צה"ל ומערכת הביטחון, למשך שירות החובה ולשירות קבע של 3 שנים. 

### דרישות קבלה נוספות

* דפ"ר 80 לפחות.
* בוגר תואר ראשון במדעים מדויקים – מתמטיקה/פיזיקה/מדעי המחשב.
* ממוצע בתואר: 85 ומעלה.
* מעבר תהליך מיון ייחודי לכל מסלול.

קישורים חיצוניים
----------------

* מסלול אקדמיזציה, באתר מתגייסים, יחידת מיטב
* אתר מנט"א
* סודי ביותר! תוכנית גלים – התואר שכמעט אפשר לדבר עליו, באתר אוניברסיטת תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אקדמיזציה, באתר עתודה
2. 1 2  חוברת עתודה (עמ' 86), באתר עתודה
**אלווה מור למפקין** (באנגלית: **Alva Moore Lumpkin**) ‏(13 בנובמבר 1886 – 1 באוגוסט 1941) היה פוליטיקאי אמריקני.

ביוגרפיה
--------

למפקין נולד במילדג'וויל, ג'ורג'יה שבארצות הברית. בשנת 1898 הוא עבר עם משפחתו לעיר קולומבוס שבקרוליינה הדרומית, בה הוא סיים את לימודיו והוסמך לעריכת דין. למפקין עסק בתחום ובשנים 1906–1908 היה עוזר היועץ המשפטי של הסנאט של קרוליינה הדרומית.

בשנים 1911–1913 היה למפקין חבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. בשנת 1914 הוא מונה לחבר בוועדת ההתפייסות בין ארצות הברית לאורוגוואי. משנת 1918 הוא שימש עוזר ליועץ המשפטי של מדינת קרוליינה הדרומית, ובשנים 1922–1923 היה למפקין חבר בוועדת החנינות של המדינה.

למפקין כיהן כשופט בפועל בבית המשפט העליון של קרוליינה הדרומית בין השנים 1926–1934. בשנת 1939 הוא מונה לשופט בבית המשפט המחוזי למחוזות המערבי והמזרחי של המדינה, תפקיד בו הוא שימש עד מינויו לסנאט של ארצות הברית ב-17 ביולי 1941. הוא מונה לסנאט כמחליפו של הסנאטור המתפטר ג'יימס פרנסיס ברנס מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך שבועיים לאחר מכן הוא נפטר בוושינגטון הבירה.

אחיותיו של למפקין הן הסופרות גרייס וקתרין למפקין.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלווה למפקין באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* אלווה למפקין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2008113346
* SNAC: w6xd37k0
* US Congress: L000510
* VIAF: 19497500
* WorldCat: lccn-no2008113346

 |
**קרל טימולאון פון נף** (ברוסית: **Тимофей Андреевич Нефф**;‏ 14 באוקטובר 1804 – 5 בינואר 1877) היה אמן ממוצא גרמני בלטי.

ביוגרפיה
--------

קרל טימולאון פון נף נולד בבית אחוזה בנו-איסנהוף, באסטוניה של האימפריה הרוסית, בשנת 1804. אמו הייתה אומנת צרפתית באחוזה; הוא היה ילד לא חוקי. הוא החל ללמוד אמנות באסטוניה בהדרכתו של קארל פון קוגלגן והמשיך באקדמיה לאמנויות בדרזדן, גרמניה. הוא סיים שם את לימודיו בשנת 1825. לאחר סיום לימודיו הוא נסע וחילק את זמנו בין אסטוניה, איטליה וסנט פטרסבורג, הבירה הקיסרית. בסנט פטרבורג קיבל הזמנה לצייר את בנותיו של הקיסר ניקולאי הראשון.

הדיוקן התקבל היטב כאשר מכאן ואילך נקשר לבית המלוכה, ועשה קריירה כאמן הפועל למען המעמדות הגבוהים בחברה. הוא קיבל עבודות יוקרתיות בסנט פטרבורג ומחוצה לה. כהוקרה על פועלו, במיוחד על תרומה לקישוט האמנותי של כמה כנסיות, הוא זכה בנדיבות בהכרה רשמית. בנוסף, הוא הפך לאחד מיועציו הקרובים ביותר של הקיסר בשאלות הקשורות לאמנות. בשנת 1846 הוא מונה לחבר כבוד באקדמיה של פירנצה ולאחר שסיים את עיטור חלקים מהאיקונוסטאזיס של קתדרלת סנט אייזק בסנט פטרסבורג, היה מועמד להיות חבר באקדמיה הקיסרית הרוסית לאמנויות. בעקבות הצלחותיו הרבות הוא בנה בית אחוזה איטלקי כדי לשכן את אוסף האמנות האישי שלו באסטוניה.

יצירה
-----

כאמן חצר, פון-נף זכה להערכה כדיוקנאי וצייר של נושאים אקדמיים טיפוסיים שהיו אז פופולריים, בעיקר מתרחצים ונימפות עירומות. כאמור, הוא תרם לעיטור האמנותי של קתדרלת אייזק הקדוש, סנט פטרבורג, קתדרלת ישו המושיע, במוסקבה וקתדרלת הלסינקי, בפינלנד. וכן כן קישט כנסיות מחוץ לאימפריה הרוסית: בניס, צרפת ובויסבאדן, גרמניה ועוד.

כמה מיצירותיו מוצגות היום במוזיאון לאמנות של אסטוניה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל טימולאון פון נף** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ross, Jaan. "Neff's Bildnis der Gattin". Conference on Interdisciplinary Musicology (CIM07). Archived from the original
2. ↑  Abel, Tiina (2004). "Art Collection as a Manifesto". Estonian Institute. Archived from the original
3. ↑  Praust, Valdo. "Muuga Manor". Estonian Manors Portal. www.mois.ee
4. ↑  EKM Digitaalkogu, digikogu.ekm.ee

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123077443
* ISNI: 0000 0001 1651 1671
* LCCN: n2006078457
* RKD: 59057
* SUDOC: 167594400
* ULAN: 500112455
* VIAF: 58511598
* WorldCat: lccn-n2006078457

 |
**אריה אלטר** (נולד ב-4 ביוני 1961) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער במהלך שנות ה-80 ותחילת שנות שנות ה-90. היה שותף לזכייה בשלוש אליפויות, אחת עם מכבי נתניה (בעונת 1982/1983), ושתיים במדי הפועל תל אביב (בעונת 1985/1986 ובעונת 1987/1988). לאחר פרישתו שימש במשך 14 שנים כמנכ"ל ארגון השחקנים ואימן שוערים.

קריירה
------

אלטר גדל ברמת השרון והחל לשחק בגיל 9 בקבוצות הילדים של הפועל הרצליה. בהמשך עבר למכבי הרצליה ובגיל 16 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגה השלישית. בעונת 1980/1981 סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה הארצית, ובשל מצבה הכלכלי הקשה הוצע אלטר למכירה ונרכש על ידי קבוצת מכבי נתניה. במחזור התשיעי של עונת 1981/1982 ערך אלטר את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה, במשחק מול קבוצת בני יהודה. בעונה שלאחר מכן שימש כשוער הראשון של הקבוצה, והיה שותף לזכייה באליפות.

במהלך עונת עונת 1983/1984 איים אלטר כי לא יעלה למגרש במשחק מול קבוצת בית"ר ירושלים, מפני שטרם נחתם עמו החוזה לאותה עונה אף על פי שעברו למעלה מ-20 מחזורים מאז החלה. בסיום העונה הוצב השוער ברשימת ההעברות של הקבוצה עקב מחלוקת כספית על גובה השכר שדרש, ובסופו של דבר נתחם עמו הסכם חדש רק כמה שבועות לאחר פתיחת העונה. במהלך העונה עבר לקבוצת מכבי יפו וסייע לקבוצה להישאר בליגה. בסיום העונה ניהל מאבק משפטי מול מכבי נתניה, במטרה להפוך לשחקן חופשי, דבר שהתאפשר בזכות פסיקת בית המשפט בעניינו.

לאחר קבלת השחרור חתם אלטר בקבוצת הפועל תל אביב. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות, הישג עליו חזר שנית שנתיים לאחר מכן. לקראת עונת 1988/1989 עבר בהשאלה לקבוצת הפועל טבריה, שנשרה לליגה השנייה בסיום העונה. לאחר עונה אחת חזר לקבוצת הפועל תל אביב, שירדה גם היא לליגה השנייה, וסייע לה לחזור לליגה הבכירה.

בעונת 1990/1991 עבר לשחק בקבוצת הפועל באר שבע, במדיה שיחק שתי עונות. לקראת עונת 1992/1993 חזר למכבי הרצליה, ששיחקה אז בליגת המשנה, ובסיום העונה עלה עמה לליגה הבכירה. לאחר עונה אחת שב, בפעם השלישית, לקבוצת הפועל תל אביב. לאחר מספר מחזורים איבד את מקומו בהרכב, ובסיום העונה פרש ממשחק.

### נבחרת לאומית

ב-15 בפברואר 1983 ערך אלטר את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת בלגיה. בסך הכל ערך אלטר שמונה הופעות במדי הנבחרת, ואת הופעתו האחרונה ערך ב-9 באוקטובר 1984, במשחק ידידות מול נבחרת יוון.

לאחר הפרישה
-----------

בשנת 2000 מונה אלטר לתפקיד מנכ"ל ארגון שחקני הכדורגל בישראל (המקורי), תפקיד אותו מילא במשך 14 שנים. בנובמבר 2014 הודיע על התפטרותו מראשות הארגון והקפאת פעולתו, על רקע עזיבתם של שחקנים רבים שעברו לגוף מתחרה שהוקם על ידי דן רומן ומיכאל זנדברג בחסות ההסתדרות.

תארים
-----

מכבי נתניה
* אליפות: 1982/1983
* אלוף האלופים: 1983

הפועל תל אביב
* אליפות: 1985/1986, 1987/1988

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר גולדברג‏, אריה אלטר: "לא ידעתי איפה לקבור את עצמי", באתר וואלה!‏, 21 באוקטובר 2022
2. ↑  ההיסטוריה שלנו, באתר מכבי הרצליה
3. ↑  אלטר איים לא לשחק אם לא יחתם חוזהו לאלתר, מעריב, 8 באפריל 1984, עמ' 35
4. ↑  מאיר ריפמן, השוער אלטר ברשימת ההעברות, מעריב, 28 באוגוסט 1984, עמ' 22
5. ↑  נורית קרטן, נתניה חתמה הסכם עם אלטר, מעריב, 25 באוקטובר 1984, עמ' 19
6. ↑  אלכס פרלסמן, אלטר "יצא לחופשי" ועבר להפועל תל אביב, מעריב, 1 בספטמבר 1985, עמ' 24
7. ↑  אריה אלטר התפטר מתפקידו כמנכ"ל ארגון השחקנים, באתר וואלה!‏, 6 בנובמבר 2014
**איוה איקוקו טוג'ורי** (4 ביולי 1916 - 26 בספטמבר 2006), אמריקאית ממוצא יפני ששידרה ברדיו של האימפריה היפנית שידורי תעמולה לכוחות ארצות הברית בעת מלחמת העולם השנייה.

חייה
----

איוה איקוקו טוג'ורי נולדה בלוס אנג'לס למהגרים יפניים. היא גדלה בסביבה אמריקאית, שפתה הראשונה הייתה אנגלית וידיעתה את השפה היפנית הייתה קלושה. ביוני 1941 קיבלה תואר ראשון בזואולוגיה. זמן קצר לאחר מכן נסעה ליפן לבקר את דודתה שחלתה. הייתה זו נסיעתה הראשונה ליפן. 

ב-7 בדצמבר 1941, כאשר תקפה יפן את ארצות הברית בפרל הארבור, שהתה איוה ביפן, ללא אמצעי קיום וללא יכולת לחזור לארצות הברית. קרובי משפחתה, שחששו מאירוח נתינת אויב בביתם, ביקשו ממנה לעוזבו. איוה ביקשה משלטונות יפן לכלוא אותה ביחד עם יתר אזרחי ארצות הברית ששהו ביפן בפרוץ המלחמה, אך היפנים אילצו אותה להצטרף לצוות השדרנים של שידורי התעמולה שלהם בשפה האנגלית, שכלל כתריסר נשים דוברות אנגלית.

לשידורי תעמולה אלה, באנגלית טובה ובקול נשי, הייתה האזנה מרובה בקרב חיילי ארצות הברית וימאי הצי האמריקאי בחזית האוקיינוס השקט, שהיו מרוחקים אלפי מילין מבתיהם, כאשר לתוכן התעמולה עצמו הם התייחסו בהומור. החיילים כינו את כל השדרניות בשם "שושנת טוקיו" ("טוקיו רוז").

לאחר כניעת יפן ב-1945 יצאו עיתונאים אחדים ליפן על מנת לחפש את "שושנת טוקיו" ולראיין אותה, והציעו סכומי כסף גבוהים עבור הראיון. עובדת ברדיו טוקיו הצביעה בפניהם על איוה. איוה, שנישאה בינתיים לאזרח פורטוגל ממוצא יפני שהתגורר ביפן, הייתה סבורה כי התשלום עבור הראיון יתרום לקיום של בני הזוג והסכימה להתראיין.

איקוקו בדצמבר 1944, ברדיו טוקיו
איוה העניקה את הראיון, כאשר בחוזה ההתקשרות שלה עם הכתבים הצהירה כי הייתה "שושנת טוקיו". אחד הכתבים מסר את הראיון הכתוב לקציני מודיעין של צבא ארצות הברית ואיוה נעצרה על ידי השלטונות האמריקאים ביפן ב-1945. חקירת ה-FBI ומשרד המשפטים הסתיימה ללא המלצה להעמידה לדין, והיא שוחררה ב-1946 לאחר שהוחזקה כשנה במעצר.

בשנת 1948 ביקשה רשות לחזור לארצות הברית ועניינה התעורר מחדש. היא נעצרה שוב והובאה לארצות הברית והועמדה לדין בשנת 1949 באשמת בגידה. היא הורשעה באחד משמונה סעיפי האישום ונדונה לעשר שנות מאסר ולקנס של עשרת אלפים דולר.

היא שוחררה מהמאסר בשנת 1956 בגין התנהגות טובה, אך הוצא נגדה צו גירוש מארצות הברית, אותו הצליחה לבטל בהליכים משפטיים שארכו שנתיים.

בשנת 1976 שודרה בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית "60 דקות" תוכנית על "שושנת טוקיו" שתיארה את הפרשה מנקודת מבטה של איוה. הדבר הוביל לחנינה שהוענקה לה בשנת 1977 על ידי הנשיא ג'רלד פורד. הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות ארצות הברית שחנינה כזו הוענקה לאחר הרשעה בבגידה. לעת זקנתה התגוררה בשיקגו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוה איקוקו טוג'ורי** בוויקישיתוף
* איוה איקוקו טוג'ורי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* איוה איקוקו טוג'ורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קטע קול ערן מינהר, מינהר הזמן - שושן כלוא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007580792205171
* BnF: cb16278899t (data)
* GND: 119041197
* ISNI: 0000 0001 1495 4591
* LCCN: n83042376
* NARA: 10568440
* NDL: 00620550
* NLA: 36041518
* NTA: 340269995
* SNAC: w6fx7d9t
* SUDOC: 074136399
* Trove: 1198171
* VIAF: 94228829
* WorldCat: lccn-n83042376

 |
**יהודית דישון** (באנגלית: **Judith Dishon,** נולדה ב-1937) היא סופרת ישראלית ופרופסור אמריטה מהמחלקה לספרות עם ישראל והמחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. הייתה דקאן הפקולטה למדעי היהדות, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד דקאן באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה
--------

בנערותה למדה במגמה הערבית של בית הספר הריאלי בחיפה.

קריירה
------

דישון הצטרפה בשנת 1967 לצוות ההוראה במחלקה לתנ"ך ולספרות עברית באוניברסיטת בר-אילן. במהלך הקריירה הארוכה שלה, היא כיהנה בשתי קדנציות כראש מכון קורצוויל לחקר הספרות העברית, ובשלוש קדנציות כראש המחלקה לספרות עם ישראל. היא שימשה ראש מדור ימי הביניים במחלקה לספרות עם ישראל.

דישון הייתה יועצת הרקטור למעמד האישה, וחברה בוועדות שונות של אוניברסיטת בר-אילן, ביניהן יו"ר ועדת הסטטוס של האוניברסיטה, חברה בוועדת הספרים, חברה בוועדה לתואר השני, חברה בוועדה לתואר שלישי וחברה בוועדה המרכזת.

דישון ייסדה את פורום ימי הביניים בפקולטה למדעי היהדות ועמדה בראשו. היא גם פיתחה את תחום הלאדינו ב"מחלקה לספרות עם ישראל".

היא הייתה חברה בוועדות פרסים שונות, בהן, פרס ניומן לחקר הספרות העברית ופרס עקביהו.

דישון הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת מרילנד בארצות הברית.

במסגרת מחקריה חקרה את יצירותיהם של יוסף אבן זבארה, יהודה אלחריזי ויוסף בן תנחום הירושלמי, היא עסקה רבות בהתחקות אחר דמות האישה ומעמדה בתקופת ימי הביניים, לאור דמותה ביצירות מאותה תקופה.

בשנת 2005 פרשה מעבודה באוניברסיטת בר-אילן.

יצירתה הספרותית
---------------

דישון ערכה ספרים ופרסמה מאמרים רבים בתחום הספרות העברית בימי הביניים בכתבי עת מקצועיים בארץ ובחו"ל.

יחד עם פרופסור אפרים חזן יזמה את הסדרה פרקי שירה- מבחר השירה והפיוט מגנזי ישראל ועורכת אותה.

יחד עם ד"ר שמואל רפאל יזמה ועורכת את כתב העת "לאדינאר – מחקרים בספרות, במוזיקה ובהיסטוריה של דוברי הלאדינו".

היא עיבדה סיפורים לילדים מספרות ימי הביניים שיצאו לאור בשני ספרים "הצפרדע הקנאית" ו"האריה והשועל".

יחד עם פרופסור מאיה פרוכטמן מהמחלקה ללשון עברית באוניברסיטת בר-אילן עיבדה לילדים סיפורים מתוך ספר תחכמוני ליהודה אלחריזי בשם "תעלולי חבר הקיני".

בשנת 2018 פרסמה מהדורה מדעית של ספר שעשועים, וצרפה לה ניתוחים, פרשנות ומקורות והשלמות מכתבי יד נוספים.

חיים אישיים
-----------

יהודית דישון הייתה נשואה לאל"ם ד"ר מנחם דישון (נפטר 2016), בתה היא הפסיכולוגית ד"ר מרים דישון ברקוביץ, חברת סגל בקריה האקדמית אונו, וחתנה הוא פרופ' ריצ'רד ברקוביץ מהמחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על יהודית דישון בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* רשימת ספרים ופרסומים של יהודית דישון באתר כותר
* הספרים של יהודית דישון, באתר "סימניה"

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מחברות ליהודית : קובץ מחקרים מוגש לפרופ' יהודית דישון, באתר www.en.kotar.co.il
2. ↑  ⁨העלאות ומינויים באוניברסיטת בר־אילן ⁩ | ⁨דבר⁩ | 1 ספטמבר 1967 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
3. ↑  בנו של תנחום בן יוסף הירושלמי.
4. ↑  דישון יהודית | המחלקה לספרות עם ישראל, באתר hebrew-literature.biu.ac.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299674205171
* BnF: cb13184791f (data)
* GND: 1158053304
* ISNI: 0000 0000 7247 9074
* LCCN: nr91015694
* NKC: ola20231203600
* NTA: 11366480X
* SUDOC: 113626932
* VIAF: 21997203
* WorldCat: lccn-nr91015694

 |
**חטיבה 943**, המכונה גם "**עוצבת השחר**", הייתה חטיבת שריון בצה"ל. החטיבה הוקמה בשנת 1978 ולחמה במלחמת לבנון הראשונה תחת פיקוד אוגדה 90.

היסטוריה
--------

### הקמת החטיבה

החטיבה הוקמה בשנת 1978, והורכבה משלושה גדודי טנקים M48 פטון - 346, 572 ו-573.

### מלחמת לבנון

במלחמת לבנון הראשונה לחמה החטיבה שצוידה בטנקי M48 פטון ("מגח"), וכללה 3 גדודים: 346 (בפיקודו של אמנון לביא), 572 (בפיקודו של גיורא עוז), ו-573 (בפיקודו של עלי ברוק) בגזרה המזרחית החטיבה בפיקודו של המח"ט נחמן ריבקין, לחמה במסגרת אוגדה 90 בפיקודו של גיורא לב.

ב-10 ביוני הותקפו בידי מטוסי חיל האוויר, גדוד 572 של החטיבה יחד עם גדוד 931 של הנח"ל בפיקוד יום טוב סמיה, וספגו אבדות כבידות - 24 הרוגים, ולמעלה מ-100 פצועים. בליל 11 ביוני, גדוד 573 שהוביל את החטיבה לאחר תקיפת המטוסים והיה ממוקם בג'בל ערבה, פגע בטנקים של גדוד 362 מחטיבה 399 שהיו בדרכם למשולש טובלנו, משום שחשב שמדובר בכוח שריון סורי נסוג.

בהמשך, החטיבה הייתה מעורבת בקרב החילוץ של גדוד 362 (קרב סולטאן יעקוב).

### סגירת החטיבה

בשנת 2004, בעת סגירת אוגדה 90 פורקה החטיבה, כחלק מארגון מחדש של צה"ל.

ראו גם
------

* קרב סולטאן יעקוב

לקריאה נוספת
------------

* זאב שיף ואהוד יערי, "**מלחמת שולל**", הוצאת שוקן, 1984, פרק תשיעי "המלחמה בסורים", עמ' 183–222

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר אורי מילשטיין, סגן מפקד גיס מנוטרל במלחמה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 באפריל 2013.
* ד"ר אורי מילשטיין, חרפת קרב סולטאן יעקב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 באפריל 2013
ארבעת ראשי קואליציית קוקוריקו. מימין לשמאל: יקובצ'יץ', מילאנוביץ', צ'אצ'יץ' וחרליה
**קואליציית קוקוריקו** (בקרואטית: **Kukuriku koalicija**) היא רשימה המורכבת מארבע מפלגות שמאל ומרכז קרואטיות, שהוקמה לקראת הבחירות לפרלמנט שנערכו ב-2011. ראשי המפלגות התכנסו במסעדה בשם "קוקוריקו" בעיירה קסטב שבסמוך לרייקה ביולי 2009, הכינוי דבק בהם, והם אימצו אותו לקראת הבחירות.

בעת הרכבת הרשימה, מנו ארבע הסיעות שהרכיבו אותה 63 מבין 153 חברי הפרלמנט הקרואטי:

* המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קרואטיה בראשות זוראן מילאנוביץ'. המפלגה הדומיננטית ברשימה, באותה העת מנתה 54 חברי פרלמנט.
* המפלגה הליברלית דמוקרטית של קרואטיה בראשות ראדימיר צ'אצ'יץ' (5 חברים).
* האספה הדמוקרטית של איסטריה בראשות איוואן יקובצ'יץ' (3 חברים). המפלגה כוללת נציגים מאזור איסטריה ומחזיקה בעמדות ליברליות
* מפלגת הפנסיונרים של קרואטיה בראשות סילבנו חרליה, שהיה גם נציגה היחיד בפרלמנט.

הרעיון להקים מסגרת משותפת למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ולמפלגה הליברלית דמוקרטית עלה לקראת הבחירות שנערכו ב-2007, אך לא יצא לפועל. בבחירות שנערכו אז ניצחה מפלגת הימין-מרכז האיחוד הדמוקרטי הקרואטי, ושתי המפלגות נותרו באופוזיציה. לאחר התפטרותו של ראש הממשלה איבו סאנאדר בשנת 2009, האיצו המפלגות את המגעים ביניהן, וגם האספה הדמוקרטית של איסטריה נטלה בהם חלק. לאחר מכן, הצטרפה גם מפלגת הפנסיונרים, וב-23 בנובמבר 2010 נחתם הסכם בין ארבע המפלגות להתמודדות משותפת בבחירות בשנת 2011.

בבחירות שנערכו ב-4 בדצמבר 2011 זכתה הרשימה המשותפת ב-81 מושבים מתוך 151. מבין 81 חברי הפרלמנט, 63 הם נציגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, 13 נציגי המפלגה הליברלית דמוקרטית, ו-3 נציגים לכל אחת מהמפלגות האחרות. הרוב המוחלט מאפשר למילאנוביץ' להרכיב ממשלה מבלי להיזקק לשותפים קואליציוניים נוספים פרט לבני בריתו מקואליציית קוקוריקו. היה זה ניצחון ראשון לגוש השמאל הקרואטי (שצבר, במצטבר, 90 מושבים) לאחר 8 שנים באופוזיציה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קואליציית קוקוריקו
**אברהם דוויין** (באנגלית: **Abrahm DeVine**; נולד ב-3 בספטמבר 1996) הוא שחיין אמריקאי, סגן אלוף ארצות הברית (2017 ו-2018) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ואלוף המכללות (2018 ו-2019) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.

ביוגרפיה
--------

### 2017

באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה יוני 2017 ושמשה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם זכה דוויין במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:56.79 דקות, אחרי צ'ייס קייליש (1:56.51 דקות) ולפני ג'וש פרנו (1:57.14 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.65 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי הוא סיים במקום עשירי בתוצאה של 1:58.01 דקות.

### 2018

באליפות המכללות שנערכה במיניאפוליס, מינסוטה במרץ 2018 זכה דוויין במדליית זהב במשחה ל-400 יארד מעורב אישי בשיא איש חדש של 3:35.29 דקות, לפני ניק ת'ורן ואנדרו סליסקר. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:40.35 דקות.

באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה באותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1.57.41 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4.13.77 דקות.

### 2019

באליפות המכללות שנערכה במרץ 2019 הגן דוויין על תוארו במשחה ל-400 יארד מעורב אישי בתוצאה של 3:36.41 דקות וסיים במקום חמישי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בתוצאה של 1:40.77 דקות.

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 סיים דוויין במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:57.66 דקות.

חיים אישיים
-----------

בספטמבר 2018 דוויין יצא מהארון כהומו בכתבה במגזין סווימינג וורלד.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 200 מטר גב: 1:58.65 דקות (2017)
* 200 מטר מעורב אישי: 1:56.79 דקות (2017)
* 400 מטר מעורב אישי: 4:13.77 דקות (2018)

### בריכת 25 יארד

* 200 יארד גב: 1:39.22 דקות (2018)
* 200 יארד פרפר: 1:44.77 דקות (2016)
* 200 יארד מעורב אישי: 1:40.35 דקות (2018)
* 400 יארד מעורב אישי: 3:35.29 דקות (2018)

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם דוויין, ברשת החברתית אינסטגרם
* אברהם דוויין, ברשת החברתית LinkedIn
* אברהם דוויין, באתר Swimrankings
* אברהם דוויין, באתר SwimSwam

הערות שוליים
------------

1. ↑  By Jim Buzinski,
 NCAA champion swimmer Abrahm DeVine comes out as gay, Sep 17, 2018 (באנגלית)