recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח משפטי-כלכלי. אם התכוונתם לסרט הדוקומנטרי, ראו שותפות מוגבלת (סרט).
**שותפות מוגבלת** היא שותפות המאפשרת הגבלת אחריות של חלק מחבריה. בדומה לתאגידים אחרים, היא מהווה אישיות משפטית נפרדת.

שותפות מוגבלת היא שילוב של שני סוגי שותפים: **שותף כללי** שהוא מנהל השותפות והוא בעל אחריות לכל התחייבויות השותפות, ו**שותף מוגבל** - שותף שהאחריות שלו מוגבלת: אם השותפות תיקלע לחובות, הוא מסכן רק את הסכום שהשקיע ולא מעבר לזה. השותף הכללי הוא הגוף שמתווה את פעילות השותפות ומנהל אותה בפועל, והשותף המוגבל הוא הגוף שמספק לה מימון ומאפשר לה לפעול תוך זכאות להשתתף ברווחיה. שני השותפים יכולים להיות חברות, וכך עוקפים את הגבלה של מספר החברים המרבי המותר בשותפות - עשרים, מפני שעל חברה אין הגבלה של מספר בעלי המניות. על השותפות המוגבלת לא חלים דיני החברות אלא דיני השותפויות.

לשותפויות יש בדרך כלל יתרונות מיסוי לעומת חברות בע"מ אך חסרונות בתחום הניהול, ולכן הן מתאימות רק לסוגים מסוימים של פעילויות. קרנות הון סיכון מאוגדות, לעיתים, בצורה של שותפות, עם הפרדה בין שותפים שמנהלים את הקרן (השותף המנהל) ושותפים שאינם מנהלים, אך זכאים לקבל רווחים (שותף מוגבל). גם חלק מההתאגדויות לחיפושי נפט וגז בישראל מאוגדות במתכונת של שותפות. שותפויות מוגבלות כמו גבעות עולם, ישראמקו, דלק קידוחים ורציו גייסו את ההון לפעילותן באמצעות הנפקה בבורסה, ויחידות ההשתתפות שלהן נסחרות בה.

יתרונות מיסוי
-------------

בשותפות רגילה, שאינה שותפות מוגבלת, הרווחים והפסדים שייכים לשותפים ולכן להבדיל מחברה בע"מ אין לשותפות תיק במס הכנסה וכל שותף מקבל את החלק היחסי שלו ברווחי השותפות ואחראי לחובותיה. בשותפות מוגבלת, השותף המוגבל דומה לבעל מניות בחברה ואינו ערב לחובותיה. היזמים שמקימים את השותפות הם השותף הכללי שאינו מוגבל ואחראי לחובות החברה. לעומתם משקיעים שהיזמים מגייסים הם שותפים מוגבלים ולכן אינם אחראים לחובות השותפות המוגבלת, אם ישנם הפסדים הם יאבדו את הסכום שהשקיעו ולא יותר מכך. כאשר ההשקעה היא חלק מהפעילות העסקית של המשקיע, הוא יכול לנכות מהכנסתו החייבת במס את הפסדיו בשותפות המוגבלת.

יחידות השתתפות
--------------

 ערך מורחב – **יחידת השתתפות**  

כדי לגיס הון מהציבור הרחב באמצעות הנפקה בבורסה, שותפות מוגבלת יכולה להנפיק יחידות השתתפות בשותף המוגבל. 
הבורסה לניירות ערך בתל אביב מאפשרת להנפיק יחידות השתתפות של שותפויות מוגבלות משני סוגים: 

* שותפות מוגבלת לחיפושי נפט
* שותפות מוגבלת להפקת סרטים - במקור הוגבלה שותפות מסוג זה בבורסה להפקת סרטים ישראלים ומ-2017 הוסרה מגבלה זו.

לקריאה נוספת
------------

דוד א' פרנקל וצבי פרנקל, **דיני השותפות בישראל**, מהדורה שלישית, הוצאת פרלשטיין-גינוסר, 2020

קישורים חיצוניים
----------------

עמי גינזבורג, שותפות מוגבלת, באתר TheMarker‏, 23 בדצמבר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקנות מס הכנסה (כללים לחישוב המס בשל החזקה ומכירה של יחידות השתתפות בשותפות לחיפושי נפט), תשמ"ט-1988
2. ↑  אתר למנויים בלבד אורי תומר, מחפשים אקשן: תעשיית הסרטים העולמית נכנסת לבורסה בתל אביב, באתר TheMarker‏, 4 ביוני 2017
פסל ארד של אליזבת, המלכה האם, לצד שני כלבי קורגי, באנדרטה לזכרה, הניצבת ברחוב המאל בלונדון
**כלבי הקורגי המלכותיים** היו כ-30 כלבים מגזע קורגי ולשי, שהיו בבעלותה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, במהלך השנים מאז עלייתה לכס המלכות בשנת 1952 ועד לשנת 2018. כלבים מגזע זה הוחזקו גם על ידי הורי המלכה, המלך ג'ורג' השישי ואליזבת, המלכה האם.

הכלבים המלכותיים
----------------

אליזבת השנייה הייתה חובבת של כלבי קורגי (למעשה של התת-גזע פמברוק ולש קורגי (אנ')) עוד מילדותה. היא קיבלה לראשונה כלב מגזע זה בשנת 1933 והחזיקה לפחות אחד מהם בבעלותה מאז ועד 2018.

אביה של אליזבת, המלך לעתיד, העניק לה בגיל שבע את כלב הקורגי הראשון שלה, דוקי (אנ'). כלבים נוספים הצטרפו אליו והם גודלו תחת משטר קפדני שקבעה אמה. ליום הולדתה ה-18 קיבלה אליזבת את כלבת הקורגי סוזן (אנ'), שכלבי הקורגי שבהם החזיקה לאחר מכן היו צאצאיה.

הכלבים של אליזבת השנייה חיו בארמון בקינגהאם בתנאים טובים. חדר מיוחד נבנה עבורם ובו סלי נצרים לשינה. טבח מיוחד הגיש להם מזון בשרי. המלכה השתתפה באופן סדיר בטיפול בהם והעניקה להם מתנות ומטעמים בחג המולד. הכלבים ליוו את המלכה גם במעונות אחרים שלה.

ידועים מספר מקרים במהלך השנים שבהם פצעו הכלבים אנשי צוות של המלכה ובמקרה אחד, ב-1991, את המלכה עצמה, שנזקקה לתפרים בידה.

לאחר מותם נקברו הכלבים בחלקה מיוחדת באחוזת סאנדרינגהאם, ששימשה לקבורת הכלבים המלכותיים כבר בשנת 1887 בידי המלכה ויקטוריה.

בשנת 2007 החזיקה המלכה בחמישה כלבי קורגי, בארבעה כלבי דורגי (הכלאה של קורגי ושל כלב תחש) וכן בחמישה כלבי קוקר ספניאל. פורסם שמאז 2015 המלכה אינה מגדלת עוד כלבי קורגי כדי שהם לא ייוותרו אחריה במותה. בשנת 2018 מת כלב הקורגי האחרון שהיה בבעלות המלכה. בשנת 2020 נותר בבעלותה רק כלב דורגי אחד, אך לאחר מכן הצטרפו אליו שני גורי דורגי נוספים.

בשל קרבתם למלכה זכו כלבי הקורגי המלכותיים לפרסום רב ובינלאומי. דמותם מופיעה ביצירות אמנות, ציורים וצילומים רבים. כך, במטבע שהוטבע לרגל יובל הזהב למלכותה, מוצגת המלכה לצד כלב קורגי. שלושה מהכלבים נראים בקליפ בהשתתפותה של המלכה ושל השחקן דניאל קרייג, שהוצג בטקס הפתיחה של אולימפיאדת לונדון בשנת 2012. הסרט "המלכה" משנת 2006 מציג מספר כלבי קורגי בבעלותה של המלכה (בגילומה של הלן מירן). הכלבים גם היו נושא לסרט אנימציה, "The Queen's Corgi" (בעברית הופץ בשם "רקסי המלך"), שהופק בבלגיה בשנת 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כלבי הקורגי המלכותיים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Queen stops breeding corgis as 'she doesn't want to leave any behind'". *The Daily Telegraph*. 14 ביולי 2015. נבדק ב-14 ביולי 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**קרב הרמאיון** נערך ב-255 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית הראשונה, בין ציי קרתגו ורומא. הקרב ניטש ליד כף הרמאיון (Hermaion; ‏ Hermaeum), כיום כף בון (Bon) בצפון אפריקה.

רקע היסטורי
-----------

לאחר הניצחון בקרב הים ליד אקנומוס (256 לפנה"ס) נפתחה הדרך בפני הרומאים אל אפריקה. חיל המשלוח נחת במפרץ קרתגו, האניות הועלו לחוף, והצבא נשלח לכבוש ולבוז את ערי הקרתגים וסביבותיהן. בעקבות אובדן הצי באקנומוס נשללה זמנית מן הקרתגים היכולת להילחם בים, ולכן הורה הסנאט להשאיר באפריקה את הקונסול מרקוס אטיליוס רגולוס (Marcus Atilius Regulus) עם כוח מספיק למשימותיו, ופקד על הקונסול השני להחזיר לרומא את הצי ואת יתר הצבא. לאחר מסע כיבוש וביזה הקים רגולוס מחנה חורף בטינטוס (Tynetos, תוניס של ימינו), סמוך לקרתגו, והועידו אותה להיות בסיס להתקפתו העתידית על העיר. בעודו מתמהמה כפו עליו הקרתגים להילחם, ובקרב במישור בגרדס (255 לפנה"ס) נחל הצבא הרומאי את אחת התבוסות המחפירות בתולדותיו. רגולוס וחמש-מאות מחייליו נפלו בשבי הקרתגים, ויתר הצבא נותר מבודד באפריקה בלא יכולת להיחלץ, שכן לרשותו עמדו 40 אניות בלבד.

הקרב ותוצאותיו
--------------

בקיץ 255 לפנה"ס, עם התחדש עונת השיט, יצאו מרומא 350 אניות מלחמה, כשמגמת פניהן חילוץ שרידי צבאו של רגולוס מאפריקה. הקרתגים, שהקימו בינתיים את ציים מחדש, התייצבו נגדם ב-200 אניות, ובקרב שהתחולל ליד כף הרמאיון ניצחו הרומאים ואף לקחו שלל 114 אניות על צוותן.

אובדן הצי הרומאי
----------------

הרומאים לא האריכו את שהותם, העלו על האניות את שארית הצבא של רגולוס ועשו דרכם חזרה לאיטליה. ליד קמרינה (Kamarine, Camarina), בחוף הדרומי של סיציליה, נקלעו לסערה עזה; מתוך 364 אניות שרדו 80 בלבד וכ-100,000 חיילים ומלחים קיפחו את חייהם.

האסון הימי, עליו כותב פוליביוס כי "אין למצוא בהיסטוריה אסון ימי אחד גדול יותר מזה", לא ריפה את ידי הרומאים. נחישותם רק נתחזקה, ובתוך חודשים אחדים הקימו צי חדש בן 220 אניות, עליהן נוספו 80 האניות שניצלו מן הסערה. הקרתגים, שהתעודדו מניצחונם בקרב היבשה ומאובדן הצי הרומאי, נפנו גם הם במרץ לחידוש הלחימה. הם שיגרו מיד כוח צבאי לסיציליה, והחלו בהכשרת 200 אניות לליווי חיל משלוח חדש אל זירת הלחימה באי.

מקורות
------

* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון, ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 29-34.
2. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 36.
3. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 37.

| המלחמה הפונית הראשונה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קרב מסאנה • קרב אגריגנטום (אקרגס) • קרב ליפארה • קרב מילאי • קרב טינדאריס • קרב אקנומוס • קרב אדיס • קרב בגרדס • קרב הרמאיון • קרב פנורמוס • קרב דרפאנה • המצור על ליליבאום • קרב אייגוסה |

 |
אולם בית הכנסת
תקרת בית הכנסת
**בית הכנסת אור תורה** הוא בית כנסת בעכו. בית הכנסת הוקם בידי עולים מתוניסיה, והוא מכונה גם "התוניסאי" או "לגריבה", על שם בית הכנסת הגדול באי ג'רבה שבתוניסיה, אף שכיום הוא משמש מתפללים מכל עדות המזרח.

היסטוריה
--------

בית הכנסת הוקם בשנות ה-50 של המאה ה-20 בידי עולים מתוניסיה, במבנה עתיק ששימש עד אז כמתנ"ס. גבאי בית הכנסת ציון בעדאש החליט להוסיף למבנה יצירות פסיפס, כשם שהיה מקובל בבתי הכנסת העתיקים בארץ ישראל. הוא פנה למפעל הפסיפס של קיבוץ אילון, ופסיפס ראשון הוצב בבית הכנסת.

לאורך השנים נוספו עוד ועוד קטעי פסיפס, וכיום קירותיו החיצוניים והפנימיים, תקרתו וחלק מהרצפה מכוסים כולם במאות מיליוני אבני פסיפס צבעוניות. צבעי האבנים טבעיים, ואף אחת מהן לא נצבעה. כולן הובאו ממקומות שונים בארץ ישראל, מרמת הגולן ועד הרי אילת. בנוסף, יש בבית הכנסת 140 חלונות ויטראז'. הפסיפסים והוויטראז'ים עוסקים בתולדות עם ישראל, החל בסיפורי התנ"ך וכלה באירועים מהמאה ה-20, וכן בנופי ארץ ישראל, עריה ועולם החי והצומח שלה. 11 יצירות עוסקות בשואה, וסדרה נוספת של פסיפסים מוקדשת למטבעות ארץ ישראליים לדורותיהם. עד היום מיוצרים רוב הפסיפסים באילון.

בבית הכנסת ארבע קומות. בקומה הראשונה בית מדרש המשמש גם לאירועים וכנסים, בקומה השנייה בית הכנסת עצמו, בקומה השלישית עזרת הנשים ובקומה הרביעית מתחם ובו היצירות העוסקות בשואה.

אלמנט ייחודי נוסף בבית הכנסת הוא הימצאותם של שבעה היכלות (ארונות קודש) שדלתותיהם עשויות כסף. כל היכל מוקדש לנושא אחר: האחד לקהילות ישראל בעולם, השני לצה"ל, השלישי לשואה, הרביעי לעשרת הרוגי מלכות, לעולי הגרדום, לחטיבת כרמלי (ששחררה את עכו במלחמת העצמאות) ולאלי כהן, החמישי לגירוש ספרד, השישי לירושלים והשביעי לבית המקדש. שבעת ההיכלות נועדו לסמל את שבעת הרקיעים. כולם מצופים מבפנים בפסיפס. בית הכנסת הוקם לפני כשישים שנה ועד היום עדיין ממשיכים לתפעל אותו.

לקריאה נוספת
------------

* ציון בעדאש, כל עם ישראל - בבית כנסת אחד : בית הכנסת "אור תורה" "לגריבה" ("התוניסאי"), עכו, תשס"ה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת אור תורה** בוויקישיתוף
* הדס כרמונה, "פסיפס וקדושה", בפורטל התיירות של הגליל המערבי
**יואוזס קראוצביצ'יוס** (בליטאית: **Juozas Kraucevičius**;‏ 31 במרץ 1879 – 4 במרץ 1964) היה לוטננט גנרל ליטאי אשר שימש לזמן קצר כמפקד צבא ליטא.

ביוגרפיה
--------

קראוצביצ'יוס נולד בספרקשיאי ב-17 בדצמבר 1884. ב-1898 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית, ולחם במלחמת רוסיה-יפן. ב-1913 הוא עבר הכשרה כטייס קרבי. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא פיקד על הדיוויזיה האווירית ה-5, וב-1916 הועלה לדרגת פולקובניק. בהמשך אותה שנה מונה למפקד כוחות האוויר של החזית הצפון-מערבית. בעקבות מהפכת אוקטובר הוא פרש מהצבא, והתגייס לצבא הלבן. הוא לחם במלחמת האזרחים ברוסיה תחת פיקודו של אנטון דניקין. ב-1920 הוא חזר למולדתו ליטא, ומונה למפקד חיל האוויר הליטאי. הוא לחם במלחמות העצמאות של ליטא כנגד ברית המועצות ופולין. ב-7 באפריל 1921 הוא מונה למפקד צבא ליטא וכיהן בתפקיד עד 11 בפברואר 1922. 

במקביל לקריירה הצבאית שלו, הוא החל לטפח גם קריירה עסקית, וב-1929 מונה לנציג חברת סקודה בליטא. ב-1940 נכבשה ליטא בידי הסובייטים, וקראוצביצ'יוס היגר לצ'כוסלובקיה, שנשלטה אותה עת בידי גרמניה הנאצית. ב-1942 הוא חזר לזמן קצר לליטא, שבאותה תקופה הייתה גם כן תחת כיבוש גרמני. במאי 1945 הוא נלכד בידי הצבא האדום בפראג. הוא שוחרר כבר בספטמבר של אותה שנה וחזר לליטא. במרץ 1946 הוא נעצר שוב ונכלא במחנה ליד קובנה. הוא נותר בכלא עד מותו ב-23 בדצמבר 1962.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואוזס קראוצביצ'יוס באנציקלופדיה הליטאית האוניברסלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 7206154260708924480003
* WorldCat (עם VIAF): 7206154260708924480003

 |
הרב **שמואל בן רבי יוסף** (קראקא, בסביבות שנת ה'ת' 1640 - אלטונה, א' באדר ה'ת"ס, 1700) היה מרבני יהדות פולין במאה ה-17. חיבר את הספרים **"עולת תמיד"** על הלכות יום ויום בשולחן ערוך ו**"עולת שבת"** על הלכות שבת בשולחן ערוך.

ביוגרפיה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
נולד בקרקוב בשנת ה'ת - 1640, חותנו היה הרב חיים אורגלר, מחכמי קרקוב (נפטר חשוון תמ"ט).

שימש כדיין בקרקוב.

בשנת תמ"א הוציא לאור את פירושו על השולחן ערוך. בהקדמה לספר כתב שרוצה להוציא עוד ספר שכתב שנקרא: 'טירת כסף':

> 
> אנא ה' חזקני ואמצני פעם אחר פעם, ותאזרני חיל להוציא לאור תעלומות חכמה, חיבורי הגדול טירת כסף, אשר כבר התחלתי להביאו ולהקריבו על מזבח הדפוס
> 
> 
> 
> — הקדמה לעולת תמיד
> 

ככל הנראה לבסוף ספר זה לא יצא לאור.

התמוטט ונפטר בפתאומיות בליל שבת, א' באדר ת"ס (1700), בעת ביקור באלטונה. הוא נקבר בבית הקברות המקומי יומיים לאחר פטירתו.

פירושו לשולחן ערוך
------------------

חיבר פירוש על שולחן ערוך אורח חיים (נדפס לראשונה אמסטרדם תמ"א). חלקו הראשון, העוסק בהלכות יום יום (סימנים א-רמא), נקרא "עולת תמיד", וחלקו השני, העוסק בהלכות שבת ומועד (סימנים רמב-תרצז), נקרא "עולת שבת".

הפירוש מצוטט רבות בפי הבאים אחריו, אך ה"מגן אברהם" מצטט אותו תכופות באופן ביקורתי. הדבר גרם לירידת קרנו והשפעתו של ה'עולת תמיד', כפי שכתב הרב חיים נתן דמביצר בספרו 'כלילת יופי' (חלק א עמ' סא-סב):

> 
> ואף כי בתחילת צאתו לאור הדפוס נתקבל לרצון ספר 'עולת תמיד', ובעיני כל היה חביב וחמיד ...אכן כאשר נדפס הספר הנפלא 'מגן אברהם', אשר באו בו גם כן הרבה השגות עליו והורה עליו באצבע הרבה פעמים 'דלא כעולת תמיד', מני אז ביטל התמיד ולא נדפס עוד פעם שנית מני אז ועד עתה, והספר 'מגן אברהם' נתקבל במקומו באהבה ונקבעה הלכה כמותו בכל תפוצות ישראל עד היום הזה.
> 
> 
> 
> 

בשנת תשס"ג נדפס הספר שנית במהדורה מפוארת על ידי מכון 'זיכרון אהרן'.

לקריאה נוספת
------------

* משה דוד צ'צ'יק, **פרקים לתולדות המחבר**, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 24–32.
* יהודה גולדראט, ****"מיעוט דמות" של ספרים**, בתוך: **תגים****, בני ברק, תשכ"ט, עמודים 22–27, באתר היברובוקס

קישורים חיצוניים
----------------

* עולת תמיד ועולת שבת באתר Hebrewbooks, הוצאת בית דוד די קאסטרו תארתאס, אמסטרדם שנת התמ"א.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסכמות הרבנים לספר עולת תמיד בהם מוזכר שמשמש כדיין
2. ↑  דוגמאות: מגן אברהם סימן ח ס"ק יז, סימן יא ס"ק י, סימן יח ס"ק א, סימן כה ס"ק ז, סימן כז ס"ק ג, סימן לב ס"ק סג, סימן לה ס"ק א ("לא עיין בבית יוסף"), סימן פט ס"ק ח ("עשה עצמו כאילו לא ידע").
3. ↑  כלשון ההקדמה ל"מגן אברהם" מאת בנו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305281405171
* LCCN: nr91012474
* WorldCat (עם LCCN): nr91-012474

 |
**מיכיאל גודפריד "מייק" אימן** (בהולנדית: **Michiel Godfried "Mike" Eman**; נולד ב-1 בספטמבר 1961) היה ראש הממשלה של האי ההולנדי שבים הקריבי, ארובה, מטעם המפלגה השמרנית AVP והיהודי השני בתפקיד זה. כיהן כראש הממשלה שמונה שנים (30 באוקטובר 2009 - 17 בנובמבר 2017).

קורות חיים
----------

מייק אימן (מימין) ושר הפנים ההולנדי יאן דונר - 27 באוקטובר 2011
אימן נולד בארובה, אי הולנדי, שהוא כיום חלק מהפדרציה הקרויה ממלכת ארצות השפלה ובה חברות בנוסף לארובה גם הולנד, קוראסאו וסן מרטן. כ-120 אלף תושבים גרים באי זה והוא חלק מהאנטילים הקטנים שבים הקריבי, סמוך לחופי ונצואלה. הוריו של אימן היו אלברט אימן ("שון"), נוצרי פרוטסטנטי ובלאנש (לבית הרצוג), יהודיה. אימן הוא הילד הצעיר ביותר, השביעי במשפחה. אחיו, השני במשפחה, הני אימן היה ראש ממשלתה הראשון של הטריטוריה וכיהן בתפקיד זה החל מ-1 בינואר 1986, יום קבלת האוטונומיה לאי, לסירוגין, במשך כעשר שנים סך הכל, עד 2001. גם אביהם היה פוליטיקאי ידוע בארובה ואף סבם לפני כן.

אימן למד באוניברסיטת קוראסאו (אוניברסיטת האנטילים ההולנדים) וסיים בה תואר ראשון במשפטים ב-1992. בשנים 1992 - 2001 עבד בארובה כעו"ד ונוטריון. בספטמבר 2001 הוא נבחר לפרלמנט הארובי מטעם המפלגה הנוצרית דמוקרטית שמרנית, הקרויה "המפלגה העממית של ארובה" Arubaanse Volkspartij - AVP, אותה ייסד סבו הני אימן (1888–1957), ב-1942 ובראשה עמד עד 2001 אחיו הני. באותה שנה הובסה ה-AVP בבחירות והני אימן הוחלף בראשות ממשלת ארובה על ידי נלסון אודובר ופרש מהחיים הפוליטיים. אימן החל בקריירה הפוליטית שלו אם כן, כחלק מהאופוזיציה הפרלמנטרית. ב-2003 הוא נבחר לראשות ה-AVP. בבחירות 2005 הפסידה המפלגה למפלגתו של אודובר, אף כי הגבירה את כוחה בפרלמנט.

אודובר כיהן כראש ממשלת ארובה במשך כשמונה שנים ואז ניצח אותו אימן בבחירות 2009 והחל לכהן בתפקיד עד נובמבר 2017. ניצחונו של אימן נבע במידה רבה מהמחלוקת שהתגלעה בין ממשלת ארובה בראשות אודובר לבין חברת "ואלרו", בעלת בית הזיקוק המהווה המעסיק הגדול ביותר באי, בנוגע למיסים שתשלם ואלרו. אימן הבטיח לפתור את המחלוקת ואכן עמד בהבטחתו זו בתוך ארבעה חודשים מיום הבחירות. גם אחיו של אימן, הני אימן ניצח בשעתו בבחירות ב-1985 והקים את האוטונומיה בארובה, על רקע דומה - סגירת בית הזיקוק הגדול באי באותה שנה.

ראו גם
------

* איי הודו המערבית
* יהדות ארובה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייק אימן** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של ה-AVP
* האתר הרשמי של ממשלת ארובה
* האתר של מייק אימן, בשפת פאפיאמנטו, השפה הנפוצה בארובה

הערות שוליים
------------

1. ↑  נכון לנובמבר 2011, לפי האתר "ארובה אונליין"
2. ↑  על נלסון אודובר, ב"מילון של פוליטיקה עכשווית באמריקה התיכונה"
3. ↑  הדיווח על הבחירות בארובה ב-25 בספטמבר 2009, ב"טיוואן ניוז"
4. ↑  רויטרס, 21 בינואר 2010

| ראשי ממשלת ארובה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| הני אימן • נלסון אודובר • הני אימן • נלסון אודובר • מייק אימן |  |

 |
**בתאל קולמן** (נולדה ב-24 בנובמבר 1985) היא משוררת, עורכת, מוזיקאית ועיתונאית ישראלית. כתבת התנחלויות ובעלת טור במוסף הפוליטי של "מקור ראשון".

ביוגרפיה
--------

קולמן נולדה וגדלה ברובע היהודי בירושלים בבית דתי לאומי. שם נעוריה הוא בוטבול. למדה באולפנת "צביה מעלה אדומים". שירתה שירות לאומי כקומונרית בבני עקיבא. בוגרת תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן במוזיקולוגיה וחינוך מיוחד.

גיסה, עדיאל קולמן, נרצח בפיגוע דקירה בעיר העתיקה בירושלים ב-19 במרץ 2018, ובעקבות כך מצאה את עצמה קולמן בחזית המאבק חמעו הרס בתי מחבלים.

הקימה את 'מג'נונה' - לייבל מסיבות ביהודה ושומרון, יחד עם יוסי לוי סרי. כיום מקליטה חומרים מקוריים בהפקתו של צח דרורי.

ספרות
-----

קולמן בוגרת כיתת השירה של "משיב הרוח". בשנת 2010 החלה לפרסם את שיריה ב"משיב הרוח" ומאז שיריה ראו אור בבמות שונות, בין היתר ב"הארץ", "מקור ראשון", "הליקון", ו"כתובת".

החל משנת 2014 מרכזת ומנחה תוכניות כתיבה יוצרת בעקבות המקורות בבית אבי חי.

ספר שיריה הראשון "תהום להיאחז בה" ראה אור בהוצאת מוסד ביאליק (2015) בסדרת "כבר" היוקרתית, וזיכה אותה בפרס שרת התרבות לספרי ביכורים לשנת 2015.

בשנת 2018 זכתה במלגת "בוסתן" מטעם הספרייה הלאומית והייתה חברה בצוות הניהול האמנותי של פסטיבל ימי אהבה לשירה של משיב הרוח.

כיום עובדת על ספר שירה שני.

עיתונאות
--------

את דרכה העיתונאית התחילה כעורכת בדסק החדשות של nrg ושימשה כעורכת ערוץ הדעות של האתר עד לסגירתו. כיום כותבת ב"מקור ראשון" כתבות וטורים פובליציסטיים. בטוריה עוסקת בין היתר בנושאים פמיניסטיים, בשנת 2018 יזמה את קמפיין הבחורילות בעקבות התבטאויותיו של הרב קלנר ממכינת עלי וסחפה אחריה רבות ברשת.

חיים אישיים
-----------

נשואה לטובאל קולמן ואם לשלושה. מתגוררת במאחז שדה בועז בגוש עציון.

קישורים חיצוניים
----------------

* בתאל קולמן באתר מקור ראשון
* טוריה של בתאל קולמן באתר nrg
* בתאל קולמן, באתר 929 - תנ"ך ביחד
* בתאל קולמן - למה אני לא אוהבת שקיעות ב"כאן שיר" של תאגיד השידור הישראלי
* בתאל קולמן, שירה: "אפילו אותך ראיתי נשבר", באתר ynet, 23 בנובמבר 2015
* אתר למנויים בלבד אילן ברקוביץ', השירה העברית כבר החליטה: יש אלוהים, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2017
* בתאל קולמן, ברשת החברתית פייסבוק

* בתאל קולמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

### על ספרה "תהום להיאחז בה"

* "תהום להיאחז בה", באתר "מוסד ביאליק"'
* בכל סרלואי, רצוף יופי: ביקורת שירה על "תהום להיאחז בה" -בתאל קולמן, באתר מקור ראשון, מוסף שבת 26 בנובמבר 2015
* אלי הירש, בתאל קולמן "תהום להיאחז בה", פורסם במדור הספרות של ידיעות אחרונות, מוסף 7 לילות, 27 בנובמבר 2015
* רן יגיל, בתאל קולמן: חמישה שירים ומחזור מתוך ספר חדש, באתר מקור ראשון, 30 בנובמבר 2015
* בתאל קולמן - "תהום להיאחז בה" בפרויקט "קריאה ראשונה" של הספרייה הלאומית, שבוע הספר העברי 2016

### מבחר מכתבותיה

* בייבי, בום - פרויקט צילומים של אביגיל פיפרנו-באר על דיכאון אחרי לידה.
* מדוע הציבור הדתי לא משמיע את קולו בסוגיית הזנות?
* איך הפכה הכת של אמה ברגר לידידת ההתיישבות?
* סמל ההתיישבות ביו"ש הפך לחזית המאבק של הרש"פ
* קול העם: צעירי עזה מחכים למנהיג עם תקווה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007597980305171
* LCCN: no2016026851
* WorldCat (עם LCCN): no2016-026851

 |









1. ↑
אלן אמט ראנד, וילאם ונדלבילט השלישי, 1939
**אלן אמט ראנד** (**Ellen Emmet Rand**;‏ 4 במרץ 1875 - 18 בדצמבר 1941) הייתה ציירת ומאיירת אמריקאית. היא התמחתה בדיוקנאות, ציירה למעלה מ-500 יצירות במהלך הקריירה שלה, כולל דיוקנאות של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, האמן אוגוסטוס סן-גאודנס, ובני דודיו הנרי ג'יימס וויליאם ג'יימס. רנד למדה בבית הספר לאמנות בקוולס בבוסטון ובליגת הסטודנטים לאמנות בעיר ניו יורק והפיקה איורים למגזין "ווג" ול"הארפר'ס וויקלי".

ביוגרפיה
--------

אלן אמט ראנד הייתה השלישית משישה ילדים שנולדו לאלן ג'יימס טמפל אמט וכריסטופר טמפל אמט. אלן נולדה בסן פרנסיסקו אך עברה לניו יורק לאחר מות אביה בשנת 1884. היא נישאה לוויליאם בלנארד ראנד בשנת 1911 ונולדו לה שלושה בנים. הסטודיו הראשי של ראנד היה בעיר ניו יורק, אך היא גם עבדה בסליסבורי, קונטיקט, שם התגוררה משפחתה.

רנד למדה אצל דניס מילר בונקר בבית הספר לאמנות של קוולס בבוסטון. בשנים 93–1889 נרשמה לשיעורים בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. לאחר מכן למדה ראנד בבית הספר לאמנות בקיץ אצל ויליאם מריט צ'ייס. הארי מקוויקר, עורך מגזין ווג, ראה את עבודתה בתערוכה של בית הספר הקייצי וביקש ממנה לצייר למגזין. היא גם איירה למגזינים ״הארפר וויקלי״ ול״הארפר'ס בזאר״.

אלן אמט ראנד, הנרי ג'יימס, 1900
בשנת 1896 נסעה ראנד לאנגליה. היא חזרה לארצות הברית בשנת 1898 ואז נסעה לפריז ללמוד אצל מקמוני. שם למדה גם עמיתתה האמנית האמריקאית מרי פוטה. ראנד חזרה לעיר ניו יורק בשנת 1900 והחלה את קריירת הציור שלה ברצינות.

ראנד מיקדה את האנרגיה והתפוקה שלה בציור דיוקנאות של החברה הגבוהה, נשות החברה, פוליטיקאים, מדענים, פרופסורים, עורכי דין ואמנים בארצות הברית.

מבחינת הפוליטיקאים היא טענה שהתחילה עבודה על דיוקנו של הנשיא תאודור רוזוולט, אבל היא "נאלצה לוותר עליו. 'זה היה מגוחך,' היא נזכרה. 'הוא לא יכול היה לשבת בשקט - במיוחד עם ילדים שנכנסים אליו מהסטודיו עם נחשים ועכבישים.'" עם זאת, רנד השלימה שלושה דיוקנאות של הנשיא פרנקלין רוזוולט, כולל דיוקנו הנשיאותי הרשמי. היא הייתה האמנית השנייה שהוזמנה להפיק דיוקן נשיאותי. לאחר מותו הועבר הדיוקן לאחוזת רוזוולט ולספריית FDR בהייד פארק, ניו יורק. לא ברור בדיוק מדוע בוצע מהלך כזה, אם כי ישנם מכתבים שהוחלפו בין הנשיא הארי טרומן לגברת הראשונה אלינור רוזוולט בנוגע להעברת הדיוקן. לאחר מכן שימש דיוקן אחר כדי להחליף את עבודות ראנד בבית הלבן. בשנת 2004 דווח שהדיוקן נעדר מהספרייה.

רנד ציירה גם שלושה מזכירי המדינה האמריקאית - ג'ון מילטון היי, אליהוא רוט והנרי לואיס סטימסון.

פרסים
-----

ראנד הייתה האישה הראשונה שהוענקה לה מדליית זהב של האקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה.

היא זכתה לשבחים על דיוקנה של דונלד ט. ורנר (1921) בתערוכה השנתית של PAFA בשנת 1922.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן אמט ראנד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Emmet Family Art, www.emmetart.com
2. ↑  William Merritt Chase: The Shinnecock Years | Parrish Art Museum, web.archive.org, ‏2018-10-18
3. ↑  "Time magazine, Aug. 23, 1954", www.emmetart.com
4. ↑  Trescott, Jacqueline (December 4, 2004). "Washington Post". Retrieved March 6, 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1224618149
* ISNI: 0000 0000 6704 499X
* LCCN: nr94026863
* NARA: 10575594
* RKD: 65572
* ULAN: 500021380
* VIAF: 19562795
* WorldCat: lccn-nr94026863

 |
רבי **שמואל הכהן בר יאשיהו** היה מחכמי קהל פאס במאה ה-10, הוא בולט בין השואלים שאלות את רב שרירא גאון.

ביוגרפיה
--------

רבי שמואל הכהן חי בעיר פאס שבמרוקו. בשלהי המאה ה-10 גלה לעיר אשיר יחד עם קהילת יהודי פאס על ידי כוחות בולוגין בן זירי (אנ'), בן שבט הצנהג'ה שכבש אז את העיר. בתקופה זו שאלו בני פאס שאלות רבות את רב שרירא גאון, ביניהן שאלות שהועלו בעקבות המעבר מפאס לאשיר. רבי שמואל בלט בין השואלים ושרדו ממנו לפחות 11 שאלות חשובות על סוגיות התלמוד, המפורסמות בין הפוסקים. לאחר מכן נסע למקום ששמו "באגנה", לשם הגיע אליו רבי יוסף אבן אביתור על מנת שיקבל אותו חרף הנידוי שהטיל עליו רב חנוך בן משה מקורדובה. רבי שמואל שקיבל את דבר הנידוי ודחה את אבן אביתור. לאחר מכן פייס רבי שמואל את אבן אביתור והודיע לו שטעה.

ראו גם
------

* יהדות פאס

לקריאה נוספת
------------

* שרגא אברמסון, **עניינות בספרות הגאונים**, עמ' 103 - 104, ירושלים, תשל"ד.
* שרגא אברמסון, **במרכזים ובתפוצות בתקופת הגאונים**, עמ' 84 - 85, ירושלים, תשכ"ד.

קישורים חיצוניים
----------------

* תשובות אל שמואל בן יאשיהו הכהן ואנשי פאס, קונטרס "כל מקום שיש מכר" באתר: "מאגרים" של האקדמיה ללשון העברית.
* רבי אברהם אבן דאוד, **"ספר הקבלה", בתוך: **סדר החכמים וקורות העתים**, חלק א, עמ' 69**, באתר היברובוקס
**אות קלון** הוא ניב שנוצר בעברית החדשה (אף ששני רכיביו מקורם בלשון המקרא), הבא לבטא את החומרה של מושא הביטוי, פעמים רבות תוך ייחוס לחומרה השפעה לזמן רב, לעיתים כזה שאינו ניתן לכפרה, או להיקף רחב יותר מהמושא המצומצם.

דוגמאות
-------

**חומרה**: הגנרל וולטר בדל-סמית הגיב להאשמות על טיפול לקוי בניצולי שואה: "האשמות אלו הן אות קלון להנהלת המחנה" ובכך ביקש להבהיר את החומרה בה הוא רואה את ההאשמות אם תתאמתנה.

**זמן**: מזכיר הסתדרות המורים אמר שבית ספר שאינו מודרג אינו טובע אות קלון בילדים ובכך הביע את עמדתו שחלוקת ילדים להקבצות על פי רמות אינה נוגעת רק להווה, אלא עלולה להטביע על הילד תדמית שלילית לשנים רבות.

**העדר כפרה**: על טבח ליל ברתולומאוס הקדוש כותב בעל מאמר בהמליץ: "הוא אות קלון עולמי וכתם נצחי להיכנסייה הקתולית בספר דברי הימים, ואף אם תרבה לה בורית ותכבס בנתר נכתם עונה זה על לוחות התולדה".

**היקף**: 

* בהתייחס להזנחה בבית הקברות הר המנוחות בירושלים הביעה אשה שהתלוננה את עמדתה "כי המצב הקיים הוא אות קלון לירושלים" ובכך העבירה את המסר שהמצב אינו נוגע רק לאותו בית קברות אלא פוגע קשות בתדמית של העיר ירושלים כולה.
* ראשי המפלגה הליברלית גינו את הספר הלבן באומרם שהוא "אות קלון על שמה הטוב של בריטניה".

**עלבון**:

* התאחדות עולמות של צעירים עבריים הביעה את החומרה שהיא רואה בנומרוס קלאוזוס בכותבה: "הנומרוס קלוזוס ... השולל מאת אחינו המתלמדים את האפשרות להשתלם בלימודים ולהשתתף בעבודת המדע הנעלה, והמטיל עליהם אות-קלון מעליב".

מקור הביטוי
-----------

מקור הביטוי באותות קלון שהוכרחו אנשים ללבוש כדי לביישם, כמו אות הקלון שהוכרחו היהודים בימי הביניים לשאת על בגדיהם (טלאי צהוב על הבגד), וכן אות הקלון (הטלאי הצהוב) על בגדי היהודים בשנות שלטון הנאצים.

ע"פ ספר בראשית, אות הקלון הראשון הוטל ברוצח הראשון, בקין, ונקרא "אות קין".

בימי הביניים באירופה נהגו להטיל אות קלון בפושעים מורשעים על ידי הטבעה בעורם של דוגמה קבועה באמצעות מכוות אש. בנוסף לכך, אל **עמוד הקלון**, קשרו עבריינים, כדי לבייש אותם בציבור. אות קלון מסוג זה מוזכר בספר שלושת המוסקטרים, כך מגלה ד'ארטניאן שאהובתו באותו זמן היא פושעת נמלטת. כאן המקום להזכיר גם את הספר **אות השני** מאת נתנאל הותורן. באות השני מסומנת נערה שהרתה מחוץ לנישואין.

ראו גם
------

* כובע היהודים
* הטלאי הצהוב
* אות קין (מקרא)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד צח יוקד, טלאי צהוב? בימי הביניים נהגו לסמן יהודים בשלל דרכים יצירתיות, באתר הארץ, 12 באפריל 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  סכנת מגיפות צפויה לפליטינו, דבר, 6 בדצמבר 1945
2. ↑  ש. לוין: בי"ס שאינו מודרג אינו טובע אות קלון בילדים, דבר, 4 בינואר 1967
3. ↑  וו.ש. פשעי ספרד, המליץ, 29 ביוני 1898.
4. ↑  מתי יושם קץ לחילול כבוד המתים?, מעריב, 10 בנובמבר 1950
5. ↑  הספר הלבן הוא אות קלון על בריטניה, דבר, 21 במאי 1939
6. ↑  התאחדות עולמות של צעירים עבריים, שבוע למלחמה בנומרוס קלוזוס, דואר היום, 23 בפברואר 1927
7. ↑  היהודים בפרס, חבצלת, 22 באוקטובר 1897
8. ↑  ספר בראשית, פרק ד', פסוק ט"ו
**אברהם האפט** (22 בפברואר 1892 – 6 בינואר 1965) היה מפעילי תנועת העבודה, ממיסדי דגניה ב' ומיוזמי כופר היישוב ומגבית ההתגייסות בתקופת היישוב וקרן המגן בתקופת המדינה. ראש המועצה האזורית עמק הירדן.

ביוגרפיה
--------

האפט נולד בפוצב שבבלארוס (שנקראה אז "רוסיה הלבנה") לבן ציון האפט ששימש כרבה של העיר קלינצי. למד בחדר ואחר כך בגימנסיה שם הכיר את הציונות. עלה לארץ ישראל בשנת 1913 ועבד כחלוץ במושבות יהודה וב-1914 הצטרף לקבוצת "עבודה" שנוסדה בפתח תקווה. ב-1917, בשלהי מלחמת העולם הראשונה, התגייס לגדוד העברי שם חלה ואושפז בנשך מספר חודשים בבית חולים צבאי באלכסנדריה שבמצרים. לאחר המלחמה הצטרף לגדוד העבודה והיה ממארגני מבצע סלילת הכבישים של הגדוד בחיפה ובעפולה. בשנת 1920 נמנה האפט על הגרעין המייסד של קיבוץ דגניה ב'.

ב-1926 נשלח לארגון החלוץ בפולין כנציג ההסתדרות הציונית העולמית ושהה שם כשנה.

ב-1934 היה פעיל בארגון ההעפלה הבלתי ליגאלית והיה שותף בהבאת אניית המעפילים ולוס ארצה.

בימי מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט היה אברהם האפט מיוזמי וממייסדי "כופר היישוב", מגבית שעסקה באיסוף תרומות לצרכים ביטחוניים, כגון גיוס מתנדבים לשורות ההגנה, הכשרת לוחמים, הקמת גדרות וביצורים ליישובים וסלילת צירי ביטחון. בתקופה זו גם יזם את הקמת "האיגוד למען תוצרת הארץ" לעידוד צריכת התוצאת החקלאית. 

בעת מלחמת העולם השנייה היה האפט חבר בוועד ההצלה וכן פעל בגיוס מתנדבים לצבא הבריטי ולבריגדה העברית והיה מפעילי "מגבית ההתגייסות" שעסקה באיסוף תרומות שנועדו לסיוע למשפחותיהם של מתנדבי היישוב לצבא הבריטי ולרווחתם של החיילים, ובהמשך למען ניצולי השואה.

לאחר המלחמה מילא תפקידים ציבוריים רבים, בשנת 1949 נבחר להיות חבר ועד אספת הנבחרים. הוא שימש כראש המועצה האזורית עמק הירדן הממונה למשך שנה וב-1950 הוא ניצח בבחירות מסודרות לתפקיד וכיהן עד 1956. בתפקידו הוא פעל רבות בענייני ביטחון וכן בקידום מפעלים כלכליים אזוריים (מפעל המים, בית הבשלה לבננות ועוד).

בתקופה שלפני מלחמת סיני היה האפט פעיל בקרן המגן, שנועדה לאסוף כספים לחימושו של צה"ל, כדי לאזן את הפער בינו לבין צבא מצרים, שנוצר בעקבות עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית. 

מ-1957 ועד 1960 עבד האפט כגזבר של מפא"י וכן כמרכז ענף הפירות בתנובה.

על שמו המרכז לנוער בצמח, בו התקיימו הלימודים של המכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן בשנותיה הראשונות.

משפחתו
------

בתקופת ההתיישבות בדגניה נישא לשושנה שעלתה מבוברויסק. לזוג נולדו ארבעה ילדים- שתי בנות ושני בנים. האפט נפטר בשנת 1965 לאחר מחלה קשה. זוגתו שושנה נפטרה ב-1980.

לקריאה נוספת
------------

* נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - כרך ג'**, הוצאת המרכז לתרבות וחינוך של הסתדרות העובדים, 1971, עמודים 138-140

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אברהם האפט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2094
* אברהם האפט, דבר, 7 בינואר 1965

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשכול: ביוגרפיה מאת יוסי גולדשטיין, יוסי גולדשטיין, עמוד 486
2. ↑  דוד שליו, שבירת קרח בעמק הירדן, דבר, 30 בנובמבר 1965
3. ↑  חיים מנוס, אוניברסיטת זוטא בעמק הירדן, דבר, 6 בינואר 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296833205171
* ISNI: 0000 0000 6697 7819
* LCCN: no2003117860
* VIAF: 58780590
* WorldCat: lccn-no2003117860

 |
**חפרפרת** (באנגלית: **Mole**) הוא כינוי למרגל מטעם מדינה זרה, המשרת בשירות המדינה או בארגוני הביטחון של המדינה שאחריה הוא מרגל ונאמנותו נתונה להם למראית עין. 

יש המשתמשים במונח החפרפרת כדי לציין כל סוכן של מדינה זרה, הפועל במסגרת מנגנון ממשלתי של המדינה שאחריה הוא מרגל. לעומתם, יש הרואים כחפרפרת רק את מי שהיו למרגלים עוד בטרם נחשפו למידע מסווג במסגרת עבודתם בשירות המדינה שאחריה הם מרגלים (בשונה ממי ששוכנעו לרגל רק לאחר שנחשפו למידע שכזה). 

הדוגמאות הידועות ביותר של חפרפרות הם כנראה חברי חמישיית קיימברידג', אשר גויסו לריגול על ידי הק.ג.ב. - ארגון המודיעין הסובייטי - בעת לימודיהם באוניברסיטת קיימברידג', והיו לאחר מכן לחברים בדרגים הגבוהים של הממשל הבריטי ופעלו כמרגלים בתוכו.

עקב הקושי להחדיר חפרפרות למנגנון הממשל של מדינה זרה ומשך הזמן הארוך הנחוץ לשם כך, ועקב הסתרתו של מידע על פעילות זו, נדירים המקרים שבהם ידוע על חפרפרות שהצליחו להתמקם בדרגים הגבוהים של ממשל המדינה שבה ריגלו.

חפרפרות ידועות יותר בעבודת ארגוני משטרה במסגרת חדירתם לתאי פשע. בהקשר זה מכונה החפרפרת "סוכן סמוי". הכינוי של ארגוני המאפיה לסוכן שכזה הוא "עכברוש" (Rat).

הביטוי חפרפרת משמש גם לתיאור כל אדם העובד במסגרת ארגון פלוני ומבקש להשיג בו מידע חסוי שאותו יעביר אל הארגון שאליו נתונה נאמנותו בפועל.

מקור השם
--------

המונח נגזר מבעל החיים חפרפרת ומתכונות החפירה העמוקות שלו - באופן הדומה לחדירה עמוקה של הסוכן בארגון היעד.

המונח חפרפרת נזכר לראשונה בספרו של סר פרנסיס בייקון **תולדות שלטונו של המלך הנרי השביעי** (History of the Reign of King Henry VII) (1626). 

בעת המודרנית הופיע הביטוי בספריו של ג'ון לה קארה. לה קארה טען בריאיון עיתונאי ב-1976 כי זה היה ביטוי של הק.ג.ב.

בתרבות
------

דמויות של חפרפרות הופיעו בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ורומנים, ובכללם סרטים בסדרת ג'יימס בונד, החפרפרת, הסדרה "24" והרומן הישראלי "בוגד".

חפרפרות ידועות
--------------

בישראל:

* **זאב אבני** – דיפלומט ישראלי שריגל בשירות ברית המועצות;
* **ישראל בר** – עובד משרד הביטחון וממקורביו של דוד בן-גוריון, שריגל עבור ברית המועצות;
* **מרקוס קלינגברג** – סגן מנהל המכון למחקר ביולוגי בישראל, שהעביר מידע מסווג על עבודתו לברית המועצות.

בעולם:

* **אשרף מרואן** - יועץ הנשיא אנואר סאדאת, ששימש כמרגל ישראלי בצמרת השלטון המצרית;
* **אלי כהן** - ישראלי ששימש כמרגל בצמרת השלטון הסורית עד שנתפס;
* **יונתן פולארד** - יהודי אמריקני ששירת כאזרח באגף המודיעין של הצי האמריקני וריגל שם למען ישראל;
* **פיוטר פופוב** – הקצין הראשון, אשר גויס על ידי סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית (CIA) מתוך המודיעין הצבאי הסובייטי;
* **אולג פנקובסקי** - קצין במודיעין הצבאי הסובייטי, שהעביר מידע רב חשיבות לשירותי הביון של בריטניה וארצות הברית;
* **קרל קוכר**(אנ') – סוכנת סובייטית, שפעלה בשורות ה-CIA;
* **אולדריץ' איימס**, שהיה למרגל עבור ברית המועצות לאחר שהגיע לתפקיד בכיר בשורות ה-CIA;
* **ארל אדווין פיטס**(אנ') – סוכן לשכת החקירות הפדרלית של ארצות הברית (FBI), שגויס לריגול על ידי ברית המועצות.

ראו גם
------

* סוכן כפול

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ון לה קארה, **החפרפרת**, הוצאת זמורה ביתן, 1975, עמוד 54, "חפרפרת הוא סוכן חדירה עמוקה הקרוי כך משום שהוא חותר עמוק במבנה של האימפרילאיזם המערבי, במקרה זה האנגלי".
**למור צמרי מזרחי** (שם מדעי: *Avahi laniger*) הוא מין של פרימט מהסוג למור צמרי החי באי מדגסקר.

מאפיינים
--------

אורך הגוף והראש של למור זה הוא 25 עד 29 סנטימטרים בתוספת הזנב שאורכו 32 עד 37 סנטימטרים. משקלו של הלמור הוא 0.9 עד 1.6 קילוגרמים. הלמור בעל פרווה בצבע חום-אפור, אוזניים קטנות ורגליים אחוריות שארוכות יותר מהרגליים הקדמיות. למור זה פעיל בעיקר בלילה וחי בקבוצות הכוללות זוג למורים ואת הצאצאים שלהם. הלמור שוכן עצים ביערות הגשם של מזרח מדגסקר וניזון בעיקר מעלים, פירות ופרחים. בספטמבר או באוקטובר נולד צאצא יחיד. הטורפים העיקריים של הלמור הם עופות דורסים כמו עקב מדגסקר, חנק קרקע מלגשי וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. כמו רוב הלמורים מין זה נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי מדגסקר, ציד ושרפות.

ראו גם
------

* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למור צמרי מזרחי** בוויקישיתוף
* למור צמרי מזרחי, באתר ITIS (באנגלית)
* למור צמרי מזרחי, באתר NCBI (באנגלית)
* למור צמרי מזרחי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* למור צמרי מזרחי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* למור צמרי מזרחי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* למור צמרי מזרחי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  למור צמרי מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אדוארדו אנטוניו גררו לוסקנו** (בספרדית: **Eduardo Antonio Guerrero Lozcano**; נולד ב-21 בינואר 2000 בפנמה סיטי, שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת זוריה לוהנסק ובנבחרת פנמה.

קריירת מועדונים
---------------

ב-23 בינואר 2017 ערך גררו את הופעת הבכורה שלו בצ'ורילו מליגת העל הפנמית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בניצחון 0–1 על אתלטיקו נסיונל במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך גררו 24 הופעות ליגה בשתי עונות בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-3 בספטמבר 2018 הושאל גררו למכבי תל אביב מליגת העל לעונה אחת עם אפשרות רכישה. גררו שיחק במהלך עונה זו בקבוצת הנוער של המועדון. ב-17 ביולי 2019 רכשה מכבי תל אביב את כרטיס השחקן של גררו באופן קבוע, והוא חתם במועדון על חוזה לשלוש שנים. ב-1 באוגוסט הושאל גררו לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית לעונה אחת, וב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בפתיחת המחצית השנייה והבקיע את שער הבכורה שלו, שער שוויון בדקה ה-85, בתיקו 2-2 נגד הפועל ניר רמת השרון במסגרת המחזור הראשון בליגה.

בעונת 2020/2021 חזר גררו למכבי תל אביב וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-8 באוגוסט 2020 במשחק אלוף האלופים נגד הפועל באר שבע, ושותף במשחק הגמר בגביע הטוטו נגד בני סכנין. את שערו הראשון בקבוצה כבש ב-2 בנובמבר 2020 במשחק במסגרת ליגת העל נגד מכבי חיפה. ב-11 באפריל 2021 כבש לראשונה צמד בליגת העל, בניצחון 1–3 על מכבי פתח תקווה. בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר בו ניצחה מכבי 2-1 את הפועל תל אביב.

בינואר 2022 הושאל לקבוצת הפועל ירושלים עד לסיום העונה. ב-21 באוגוסט 2022 הושאל לעונה אחת לבית"ר ירושלים. בפברואר 2023 הושאל לזוריה לוהנסק. בתום העונה נמכר לקבוצה האוקראינית תמורת 400 אלף אירו.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-25 באוקטובר 2017 ערך גררו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-57 בניצחון 0–5 על נבחרת גרנדה במשחק ידידות. גררו היה חלק מסגל נבחרת פנמה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בשנת 2019, וערך הופעה אחת בטורניר.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* גביע המדינה: 2020/2021
* גביע הטוטו: 2020/2021
* אלוף האלופים: 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  אדוארדו גררו הצטרף בהשאלה למכבי באתר הרשמי של מכבי תל אביב, 3 בספטמבר 2018
2. ↑  גררו חתם על חוזה חדש ל-3 שנים באתר הרשמי של מכבי תל אביב, 19 ביולי 2019
3. ↑  גיא בן זיו ואיציק כלפי, ‏יעזור לה לשרוד? גררו הושאל להפועל ירושלים, באתר ONE‏, 2 בפברואר 2022
4. ↑  אדוארדו גררו הושאל לבית"ר ירושלים, באתר מכבי תל אביב, ‏21 באוגוסט 2022
5. ↑  יניב טוכמן‏, חצי מיליון יורו ואחוזים ממכירה עתידית: תנאי השאלת גררו, באתר וואלה!‏, 28 בפברואר 2023
**נפילת הסופמור** (באנגלית: **Sophomore slump**) או **המדרון של הפעם השנייה**, או **תסמונת השנה השנייה**, הוא ביטוי לתופעה בה תלמיד שנה שנייה (אנ') במוסד אקדמי לא מצליח לעמוד בסטנדרטים הגבוהים שהוצבו לו לאחר שנתו הראשונה (אנ').

נוטים להשתמש במושג כתיאור לאדישות של סטודנטים או תלמידים בשנתם השנייה במוסד אקדמי, ביצועיהם המקצועיים של ספורטאים ואתלטים בעונתם השנייה, זמרים או להקות בהקשר של אלבומם השני, תוכניות טלוויזיה במהלך עונתם השנייה וסרטי המשך.

בבריטניה, התופעה מכונה כ-"**דיכאון שנה ב'**" (באנגלית: **Second Year Blues**), במיוחד כשמתארים סטודנטים באוניברסיטה. באוסטרליה היא ידועה בשם "**תסמונת השנה השנייה**", והיא נפוצה במיוחד כשמתייחסים לספורטאים מקצועיים שיש להם עונה שנייה בינונית לאחר הופעת בכורה מוצלחת במיוחד.

ניתן להסביר את התופעה מבחינה פסיכולוגית, כאשר להצלחה מוקדמת יש השפעה על הפרויקט העוקב, אך ניתן להסביר אותה גם סטטיסטית, כאפקט של תסוגה לממוצע.

מונחים ספציפיים לענף
--------------------

במוזיקה, מגמה דומה לתופעה מכונה **תסמונת האלבום השני**, שמאופיין לרוב בקושי בשינוי סגנון מוזיקלי. דוגמאות בולטות כוללות את האלבומים *Waiting for the Sun* של הדלתות ו-*Come Home the Kids Miss You* של ג'ק הארלו, בהם התייחסו לאפקט בשמות ועטיפות האלבומים שלהם. להקת האינדי רוק האמריקאית גראנדדי השתמשה בכפל לשון באלבומה השני, ששמו *The Sophtware Slump*.

בכדורגל האנגלי, **תסמונת העונה השנייה** היא הביטוי המשמש לתיאור ירידה של מועדון כדורגל בעונתו השנייה לאחר עלייתו לפרמייר ליג, במיוחד אם העונה הראשונה לאחר העלייה הביאה לסיום חזק.

ראו גם
------

* תסוגה לממוצע

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמיר בוגן, רג'י בוש, ונכלם. בית ה-NFC דרום, באתר ynet, 3 בספטמבר 2008
2. ↑  זיוה, את שוב עושה לי חום, בעיתון מקור ראשון, 29 ביולי 2010
3. ↑  עידן ויניצקי, ‏הסיבוב המהיר: מסקנות מוקדמות מדי מהפתיחה, באתר ערוץ הספורט, 25 באוקטובר 2019
4. ↑  JESSICA FEINSTEIN, Sophomore slump sneaks up on students, Yale Daily News, ‏25 במרץ 2004 (באנגלית)
5. ↑  Angela Henderson, Sophomore slump afflicts many students, The Lantern, ‏28 במאי 2008
6. ↑  Dorian Lynskey, Are you suffering from DSAS?, הגרדיאן, ‏19 בספטמבר 2003 (באנגלית)
7. ↑  "Mortimer shakes 'second year syndrome'". *ABC News* (בAustralian English). 2011-01-06. נבדק ב-2023-09-25.
8. ↑  Regression Toward the Mean, onlinestatbook.com
9. ↑  Bat Flips Admin, Investigating Sophomore Slump, Bat Flips and Nerds, ‏26 במרץ 2020 (באנגלית בריטית)
10. ↑  It's brilliant second album syndrome, The Irish Times (באנגלית)
11. ↑  Gary Graff, The Doors’ Robby Krieger Recalls ‘Difficult’ Third Album, Shares Rough Mix of ‘Spanish Caravan’: Exclusive, בילבורד, ‏6 בספטמבר 2018 (באנגלית אמריקאית)
12. ↑  *Come Home the Kids Miss You by Jack Harlow* (באנגלית), נבדק ב-2023-09-25
13. ↑  Gandy, Rob, Second season syndrome, academic.oup.com
טכניקות **תיארוך מצטברות** מאפשרות בנייה של כרונולוגיות שנתיות המתארות שינויים משנה לשנה, ובאמצעותן אפשר לקבוע תיארוך זמנים. הן מקושרות עד זמננו וכך אפשר לתארך באמצעותן אירועים לפי לוח שנה או יממה כוכבית. 

ארכיאולוגים משתמשים בתיארוך טבעות עצים, דנדרוכרונולוגיה, כדי לקבוע את הגיל של פיסות עץ ישנות. עצים בדרך כלל מוסיפים טבעות צמיחה על בסיס שנתי. המרווח בין הטבעות רחב יותר בשנים של צמיחה רבה, וצר יותר בשנים של צמיחה מעטה. ניתן להשתמש בדפוסי צמיחתן של טבעות העצים כדי לקבוע את הגיל של דוגמאות עץ ישנות, וגם להתחקות אחר תנאי האקלים המקומיים. טכניקה זו שימושית עד למועד שלפני כ-9,000 שנה עבור דגימות ממערב ארצות הברית תוך שימוש בסדרות טבעות עצים חופפות מעץ חי ומת.

תנועת המסלול של כדור הארץ היא נטיית ציר כדור הארץ על מסלולו ביחס לשמש, נקיפה ג'ירוסקופית של ציר כדור הארץ כל 26,000 שנה. נקיפה קורית כל 440 יום,  נקיפה של מסלול כדור הארץ וכן וריאציות מסלוליות כגון קדם פריהליון, נקיפה אפסידית, קורית בכל 19,000 ו-23,000 שנים. תנועות המסלול של כדור הארץ משאירות עקבות גלויים בתיעוד הגיאולוגי. שינויים אלו מספקים רצף ארוך טווח של אירועי אקלים, המתועדים בשינויים בעובי שכבות המשקעים. תיעוד זה ידוע כ"ניתוח ורווה". וורווה פירושו שכבה או שכבות של משקעים. בדרך כלל, באגם או בקרחון. הטמפרטורה גרמה לשינויים ביחס האיזוטופי של איזוטופי חמצן במשקעים. את התיעוד אפשר לראות בשפע היחסי של מאובנים (Relative species abundance) (אנ'). ניתן לכייל אותם בצורה מהימנה לאורך תקופה של 40 מיליון שנה, והדבר מספק אימות חלופי לתיארוך רדיומטרי במקרים שבהם קיים תיעוד מספיק כדי לספק עקבות אמינים. 

היפוכי קוטביות בשדה המגנטי של כדור הארץ שימשו גם לקביעת זמן גיאולוגי. מעת לעת, השדה המגנטי של כדור הארץ מתהפך ומשאיר אות מגנטי בסלעי געש ומשקעים. ניתן לזהות אות זה ולתעד רצפים, ובמקרה של סלעים געשיים, לקשור זאת לתיארוך רדיומטרי.

טכניקה נוספת בה משתמשים ארכאולוגים היא לבדוק את עומק החדירה של אדי מים לתוך חפצי אובסידיאן (זכוכית וולקנית). אדי המים יוצרים "קליפת הידרציה" באובסידיאן, ולכן גישה זו ידועה בשם "תיארוך הידרציה" או "תיארוך אובסידיאן", והיא שימושית לקביעת תאריכים עד 200,000 שנים אחורה.

טכניקות
-------

טכניקות של תיארוך מצטבר כוללות:

* דנדרכרונולוגיה
* דגימת ליבות קרח
* ליצנומטריה
* תיארוך פליאומגנטי
* ורוות
* ספלאותם
* אקנתוכרונולוגיה
* סקלרוכרונולוגיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  The axis of rotation is inclined 0.2 seconds from the axis of symmetry, with an observed effect that the axis of rotation moves about its axis of symmetry every ~440days. - *Analytic Mechanics*, Grant R. Fowles, 1962, Holt, Reinehart & Winston, New York
2. ↑  *Telling Time*, Nature, Nature Publishing Group, 2006, Volume 444/9, pp. 134
תבנית:Chronology
**חדשנות מידלנדס** (באנגלית: **Midlands Innovation**) היא קבוצה של שמונה אוניברסיטאות הממוקמות באזור גאוגרפי במרכז אנגליה, הכולל את מערב המידלנדס ואת מזרח המידלנדס. הקבוצה הוקמה (כ- M5) באוגוסט 2012 על ידי אוניברסיטאות בערים: ברמינגהאם, לסטר, לובורו (אנ'), נוטינגהאם ואוניברסיטת ווריק בקובנטרי, במטרה לחזק את שיתוף הציוד בין מוסדות החברים, בעקבות הצלחתה של שותפות המחקר N8 (אנ'). בדצמבר 2012 השיקה הקבוצה, שהוסיפה את אוניברסיטת אסטון, את מסד הנתונים שלה לשיתוף ציוד מקוון. במרץ 2015 הודיע הקנצלר ג'ורג' אוסבורן כי האוניברסיטאות במידלנדס לחדשנות יובילו את פרויקט מאיץ האנרגיה למחקר במימון 60 מיליון ליש"ט. הפרויקט הוכרז מחדש באפריל 2016 כפרויקט של 180 מיליון ליש"ט הכולל 60 מיליון ליש"ט שהוכרז בעבר מממשלת בריטניה ו-120 מיליון ליש"ט מהמגזר הפרטי. הקונסורציום הושק מחדש כחדשנות מידלנדס במאי 2016.

רשימת האוניברסיטאות
-------------------

האוניברסיטאות החברות נכון לשנת 2020:

* המייסדות:

* אוניברסיטת בירמינגהם
* אוניברסיטת לסטר
* אוניברסיטת לובורו
* אוניברסיטת נוטינגהאם
* אוניברסיטת ווריק

* אוניברסיטת אסטון
* אוניברסיטת קיל
* אוניברסיטת קרנפילד (אנ')

ראו גם
------

* ברית GW4
* SES (אוניברסיטאות)
* קבוצת ראסל

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חדשנות מידלנדס
* חדשנות מידלנדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* חדשנות מידלנדס, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  Midlands Innovation, About.
2. ↑  Midlands Innovation, Partners.
שירטוט של מערכת משיקולי
**מַשִׁיקוּלִי** (בלטינית: *Machecollum*; מילולית: מרסק צוואר), הוא חלק ממערכת הגנה על שערים במבצר, שנועדה לאפשר למגנים להתמודד עם אויב העומד בצמוד לחומה ומחוץ לטווח האש של חרכי הירי הקבועים בחומה. המשיקולי נבנה כמרפסת סגורה ומוגנת שברצפתה נקרע פתח, דרכו יכולים המגנים להשליך חפצים כבדים או נוזלים, או לירות מכלי נשק על האויב התוקף את השער. בניגוד למיתוס הרווחה הרי שלאורך ההיסטוריה נעשה שימוש מועט יחסית בשפיכת שמן רותח דרך פתח המשיקולי. הדבר נובע מן העובדה שהשמן היה דרוש לצרכים אחרים (למשל בישול), ובדרך כלל נעשה שימוש בחול חם או חפצים כבדים.

מקורם של מתקנים אלו אינו ברור, אך משיקולי מופיע במערכות ביצור מוסלמיות וארמניות של תחילת ימי הביניים. החל מהמאה ה-12, וביתר שאת במהלך המאה ה-13, נבנו משיקולי במבצרים צלבניים, וממקור זה הגיע המשיקולי לשימוש בטירות באירופה בעיקר בצרפת.

פתחי תקיפה כדוגמת המשיקולי, שנקבעו בתקרות מעברים ובעיקר בתוך שערים וברביקן, נקראו פתחי הריגה.

גלריה
-----

* משיקולי מעל שער בטירת לינדוסו בפורטוגל.משיקולי מעל שער בטירת לינדוסו בפורטוגל.
* משיקולי מעל שער בטירת קוויאר בספרד.משיקולי מעל שער בטירת קוויאר בספרד.
* ציור המדגים שימוש במערכת משיקולי בעת מצור.ציור המדגים שימוש במערכת משיקולי בעת מצור.
* משיקולי בטירת בנון בצרפת.משיקולי בטירת בנון בצרפת.
* משיקולי בשער יפו בחומת ירושליםמשיקולי בשער יפו בחומת ירושלים
* משיקולי במנזר המצלבהמשיקולי במנזר המצלבה

ראו גם
------

* מבצר
* ביצורים
* טירה

לקריאה נוספת
------------

* David Nicolle. Crusader Castles in the Holy Land 1097-1192 (Fortress) Osprey Publishing 2004
* David Nicolle. Crusader Castles in the Holy Land 1192-1302 (Fortress) Osprey Publishing 2005
* Adrian J. Boas Archaeology of the Military Orders. Taylor & Francis, Inc. 2006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משיקולי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ten Things You Probably Didn't know about Sieges, English Heritage
**אקציית ארנטפסט** (בגרמנית: **Aktion Erntefest**, "מבצע חג הקציר") הייתה אקציית ירי המוני שבוצעה על ידי אנשי האס אס במיידנק ובתת-מחנות של מיידנק. מטרת המבצע הייתה חיסול יהודי לובלין, וכן חיסולם של כל עובדי הכפייה במחנות. המבצע התרחש ב-3 בנובמבר 1943. קרוב ל-43,000 יהודים נרצחו בפקודתם של כריסטיאן וירט ויקוב שפורנברג במהלך האקציה. המבצע נחשב לסופו של מבצע ריינהרד.

מבצע "חג הקציר" היה הטבח ההמוני הגדול ביותר של יהודים, והיחיד שבוצע רק על ידי גרמנים בזמן המלחמה. מספר הקורבנות במבצע זה עמד על כ-43,000 יהודים, גבוה ב-10,000 ממספר הקורבנות בטבח הידוע לשמצה של היהודים בבאבי יאר שבפאתי קייב. הטבח הגדול ביותר ביהודים בוצע באוקטובר 1941, טבח אודסה, בו נרצחו כ-50,000 יהודים על ידי גרמנים ומשתפי פעולה רומנים.

היסטוריה
--------

כריסטיאן וירט כשטורמבאנפיהרר
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
תזמון המבצע בא ככל הנראה כתגובה למאמצי היהודים לשרוד ולמרוד בנאצים (למשל המרד בסוביבור ובטרבלינקה, וכן הפעילות המחתרתית בגטאות בוורשה, ביאליסטוק ווילנה). אנשי האס אס חששו מהתקוממויות נוספות של היהודים בגנרלגוברנמן, בעת שמתקפת הנגד הסובייטית התקרבה לעברם. כדי למנוע התנגדויות נוספות החליט האס אס להרוג את רוב היהודים שהועסקו כעובדי כפייה במחנות טרווניקי, פוניאטובה ומיידנק וכן בתתי-המחנות של מיידנק. לאסירים ניתנה ההוראה לחפור שוחות "נגד טנקים", מבלי שידעו דבר על תכליתה האמיתית של ההוראה.

### הרציחות

אריך מוספלדט במשפט אושוויץ הראשון בקרקוב 1947
"חג הקציר" היה הטבח הגדול ביותר שהתרחש ביום אחד ובמחנה אחד על ידי הגרמנים בשואה, 43,000 נפשות נרצחו בשלושה אתרים סמוכים. המבצע החל עם שחר ה-3 בנובמבר 1943. המחנה הראשי של מיידנק וכן תתי-המחנה טרווניקי ופוניטובה הוקפו על ידי אנשי אס אס, אנשי גדוד המילואים 101 של משטרת הסדר ומתנדבי טרווניקי. היהודים הוצאו מן המחנות בקבוצות, נורו ונקברו בשוחות שחפרו ימים ספורים לפני המבצע.

במיידנק, היהודים הופרדו תחילה מיתר האסירים. אז הם נלקחו בקבוצות לשוחות עמוקות וארוכות ונורו בזה אחר זה בפקודתו של אריך מוספלדט. במחנה מיידנק הראשי נרצחו 18,400 יהודים ביום זה. יהודים מתתי-מחנות אחרים של מיידנק הובאו אף הם למיידנק ונורו באותו האופן. הרוצחים הציבו רמקולים גדולים ורועשים במיידנק ובטרווניקי על מנת להסוות את קולות הירי. מבצע הטבח הסתיים ביום אחד במיידנק ובטרווניקי. בפוניטובה הירי נמשך יומיים, מפני שבאחד מהצריפים קמה התמרדות. כדי לדכא אותה הציתו אנשי האס האס את הצריף והרציחות נמשכו כמתוכנן.

> 
> "בסיומו של טבח ארנטפסט, מחוז לובלין הוגדר כ"יודנפריי" ("נקי מיהודים"). ההשתתפות הרצחנית של אנשי גדוד 101 בפתרון הסופי הגיעה לסיומה...עבור גדוד שהכיל פחות מ-500 איש, מניין הגופות היה לפחות 83,000 יהודים."
> 
> 
> 
> — כריסטופר בראונינג, **אנשים רגילים**
> 

.

לקריאה נוספת
------------

* בראונינג כריסטופר ר. **אנשים רגילים: גדוד מילואים 101 של משטרת הסדר ו-"הפתרון הסופי" בפולין**, תל אביב: ספרי עליית הגג; ידיעות אחרונות; ספרי חמד, 2004, עמ' 172-183.
* הרפז חיים, **מעבדות לכיליון: היהודים במאידאנק 1941-1944**, תל אביב (עבודת גמר אוניברסיטת תל אביב), 1990.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקציית ארנטפסט** בוויקישיתוף
* מבצע ארנטפסט, באתר "יד ושם"