recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרס באפט"א לטלוויזיה** (באנגלית: **BAFTA Television Awards**) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה לתוכניות טלוויזיה והעוסקים בהם. הפרס נחשב למקבילה הבריטית לפרס אמי.

היסטוריה
--------

פרסי הטלוויזיה מוענקים מאז 1955. באותה שנה הוא הוענק בשש קטגוריות: ההפקה, התסריטאי, המעצב, האישיות הטלוויזיונית, השחקן והשחקנית. מאז, נוספו פרסים נוספים, וכיום יש הבחנה בין סוגות, בדומה לפרס אמי. בניגוד לפרסי הקולנוע, רק הפקות טלוויזיה בריטיות רשאיות להגיש את מועמדותן לפרס, אך מאז 2006 מוענקים פרסים גם בקטגוריה הבינלאומית.

הסדרה "כן, אדוני השר" זכתה בפרס הסדרה הקומית הטובה ביותר 3 פעמים ברציפות, בין 1980 ל-1982. שלוש סדרות נוספות זכו בפרס זה פעמיים: "על שוטים ואנשים", "הפתן השחור" ו"הממלכה הקטנה". ארבע סדרות זכו כל אחת פעמיים בפרס לסדרת הדרמה הטובה ביותר: "המפקח מורס", "המפצח", "The Cops" ו-"The Street".

ארבעה שחקנים זכו בפרס שלוש שנים ברציפות: הלן מירן זכתה בפרס בין 1991 ל-1993, על משחקה בסדרת המשטרה "החשוד העיקרי". רובי קולטריין זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בין 1993 ל-1995, על תפקידו בסדרה "המפצח".
ג'ניפר אילי זכתה בפרס על הופעתה בתפקיד אליזבת בנט ב-1995 בעיבוד לטלוויזיה של הבי בי סי לרומן הקלאסי גאווה ודעה קדומה מאת ג'יין אוסטן. מייקל גמבון זכה בפרס בין 1999 ל-2001, בכל שנה עבור השתתפותו בסדרה אחרת, וכמוהו גם ג'ולי וולטרס, בין 2001 ל-2003. ג'ודי דנץ' זכתה אף היא בפרס שלוש פעמים, בשלושה עשורים שונים: ב-1967 זכתה בפרס עבור תפקידה ב-"Talking to a Stranger", ב-1981 עבור תפקידה ב-"A Fine Romance" וב-2000 על תפקידה ב-"The Last of the Blonde Bombshells". דנץ' זכתה גם פעמיים בפרס השחקנית הטובה ביותר בקולנוע (בשנים 1997 ו-2001). ריקי ג'רווייס זכה ארבע פעמים בפרס ההופעה הקומית הטובה ביותר, שלוש מהן בין 2001 ל-2003, על תפקידו ב"המשרד".

ראו גם
------

* פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר
* פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר
* פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר
* פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר
* פרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרס באפט"א לטלוויזיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרס באפט"א לטלוויזיה
* פרס באפט"א לטלוויזיה, ברשת החברתית טוויטר

| פרס באפט"א לטלוויזיה |
| --- |
| פרסים עכשוויים | קומדיה • סדרה קומית / קומדיית מצבים • סדרת דרמה • דרמה יחידה • אופרת סבון ודרמה בהמשכים • מיני-סדרה • תוכנית בידור • התוכנית הבינלאומית • שחקן • שחקנית • שחקן משנה • שחקנית משנה • הופעה קומית נשית • הופעה קומית גברית • הופעת בידור |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • פרס מיוחד |
| פרסי עבר | ההופעה הקומית |
| טקסים | 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 |
**מרכז השלטון האזורי בישראל** (נקרא בעבר **מרכז המועצות האזוריות**) הוא ארגון ארצי של חמישים וארבע המועצות האזוריות הקיימות במדינת ישראל ובשטחי יהודה ושומרון. בראש המרכז עומד שי חג'ג', המכהן גם כראש מועצה אזורית מרחבים. איציק אשכנזי הוא מנכ"ל המרכז.

אודות
-----

מטרת הארגון, שרשום כעמותה, הוא לייצג את המועצות האזוריות בפני משרדי הממשלה ומוסדות המדינה, לחתום על הסכמים בשם המועצות האזוריות, לתאם ולקבוע מדיניות בקרב המועצות האזוריות בישראל. לעמותה אספה כללית המורכבת מכל ראשי המועצות והיא בוחרת את יו"ר המרכז, המנכ"ל, הנהלה המורכבת מ-20 חברים, ומזכירות המורכבת מארבעה חברים.

ב-2019 נבחר לתפקיד יו"ר מרכז השלטון האזורי בישראל שי חג'ג', המכהן גם כראש מועצה אזורית מרחבים מאז 2012.

שמואל ריפמן, ראש המועצה האזורית רמת נגב לשעבר, כיהן בתפקיד יו"ר המרכז במשך 20 שנה, עד לחודש ספטמבר 2016. בינואר 2017 נפטר ריפמן.

מרכז השלטון האזורי בישראל מלווה את 54 המועצות החברות בו ומקדם נושאים שונים הנוגעים להן. במרכז ישנם ראשי תחומים בנושאי: ביטחון וחירום, חקלאות, קיימות ואיכות סביבה, חינוך, קהילה, צעירים, תכנון וקרקעות, ספורט, מגדר וכלכלה.

בינואר 2021 החליטה האספה הכללית של מרכז המועצות האזוריות לשנות את שם הארגון לשם "מרכז השלטון האזורי בישראל".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרכז השלטון האזורי בישראל
* מרכז השלטון האזורי בישראל, ברשת החברתית פייסבוק
* מרכז השלטון האזורי בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, תיירני המרחב הכפרי לשר לוין: אנחנו קורסים, כל התיירים מגיעים לערים, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2018
* דותן לוי, "אנו מוכנים לתת שטחים, אבל לעשות זאת בהידברות", באתר כלכליסט, 29 באפריל 2019
**סאוליוס סקוורניאליס** (בליטאית: **Saulius Skvernelis**; נולד ב-23 ביולי 1970) הוא פוליטיקאי ליטאי שכיהן כראש ממשלת ליטא מ-2016 ועד נובמבר 2020. בעבר שימש כמפקד המשטרה הליטאית, וכן בתפקיד שר הפנים בין השנים 2014–2016.

ראשית חייו
----------

נולד בעיר ריטובה, עיר הבירה של מחוז משנה ריטובה. בוגר האוניברסיטה הטכנית של וילנה(אנ') לשנת 1994. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד בבית הספר לשוטרים הליטאי (כיום אוניברסיטת מיקולס רומריס(אנ')) שבוילנה.

את הקריירה שלו במערכת אכיפת החוק הליטאית החל סקוורניאליס בשנת 1998 בתור מפקח משטרת התנועה במחוז משנה טראקאי. בהדרגה עלה בסולם הדרגות, עד שהפך למפקד הכללי של המשטרה ב-7 במרץ 2011.

קריירה פוליטית
--------------

ב-5 בנובמבר 2014, מונה על ידי דליה גריבאוסקאיטה, נשיאת ליטא מאז 2009, לתפקיד שר הפנים, כאשר הפרלמנט אישר את המינוי ב-11 בנובמבר. הוא היה מועמד לתפקיד מטעם מפלגת 'חוק וסדר', שהייתה חברה בקואליציה, זאת על אף שלא היה חבר רשמי במפלגה.

במהלך 2015 ו-2016, הפך סקוורניאליס לאחד הפוליטיקאים הפופולריים ביותר בליטא. במרץ 2016 הודיע סקברנליס כי ישתתף בבחירות אוקטובר 2016 לסיימאס (הפרלמנט הליטאי) ברשימת איחוד האיכרים והירוקים הליטאי(אנ'), מפלגה שהחזיקה מקום אחד בלבד בפרלמנט היוצא. כתוצאה מכך נאלץ להתפטר מתפקידו כשר הפנים, ובמקומו מונה תומאס ז'ילינסקאס.

אף שלא היה חבר במפלגה, סקוורניאליס עמד בראש רשימת הבחירות של האיכרים והירוקים, והוביל אותם לניצחון מפתיע בבחירות באוקטובר. המפלגה זכתה ב-22.45% מהקולות הקבועים במחוז הבחירה הארצי, ובכך הפכה למפלגה הגדולה בסיימאס עם 54 מתוך 141 המושבים בפרלמנט.

במשא-ומתן הקואליציוני שנערך לאחר מכן בין האיכרים והירוקים לבין המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של ליטא הוסכם כי סקוורניאליס יהפוך לראש ממשלת ליטא. הוא מונה לתפקיד זה על ידי הנשיאה דליה גריבאוסקאיטה ב-22 בנובמבר 2016, לאחר אישורה על ידי הסיימאס.

### יחסיו עם מדינת ישראל

סקוורניאליס ביקר בישראל פעמיים, בשנת 2015 בתפקיד שר הפנים, ובינואר 2019 בתפקיד ראש הממשלה. במרץ אותה שנה הודיע כי הוא שוקל להעביר את שגרירות ליטא בישראל מתל אביב לירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאוליוס סקוורניאליס** בוויקישיתוף
* Lithuanian PM: Belarus nuclear plant is a threat to our country - ראיון עם סאוליוס סקוורניאליס באתר EURACTIV.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lithuania readies for new government as ruling party comes third in vote, באתר EURACTIV
2. ↑  ראש הממשלה נפגש עם עמיתו הליטאי, באתר ערוץ 7
3. ↑  ראש ממשלת ליטא: שוקל להעביר את השגרירות לירושלים, באתר הידברות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1120190339
* VIAF: 4981148122901595200003
* WorldCat: viaf-4981148122901595200003

 |
סמליל הארגוןסמליל הארגון
**מרכז השל לקיימות**, או בשמו הקודם "**המכון הישראלי לחשיבה ומנהיגות סביבתית**", הוא ארגון להגנת הסביבה בישראל. הארגון מתרכז בפיתוח והפצה חינוכית של עמדות בעלות אוריינטציה סביבתית-חברתית-רוחנית בנוגע לתכנון לטווח ארוך וצריכת משאבים בישראל.

בעשור השלישי של המאה ה-21, המרכז מנוהל בידי המנכ"ליות המשותפות תמרה שרון רוס ורוני ארז ויושבת הראש שלו היא מיקי חיימוביץ'.

פעילות המרכז
------------

מרכז השל קרוי על שמו של הרב אברהם יהושע השל, מגדולי רבני ארצות הברית במאה ה-20, תאולוג, משורר ופילוסוף שפעל רבות למען צדק חברתי בארצות הברית של המאה ה-20. מייסד הארגון ומנהלו עד שנת 2012 הוא איילון שוורץ.

במרכז תפיסת העולם של המכון עומד המושג "קיימות", כלומר מצב בו פעולות האדם אינן פוגעת ביכולתם של הדורות הבאים לספק את צורכיהם ורצונותיהם. עמדה זו מתנגשת לעיתים קרובות עם הגישה הרווחת של צריכת משאבי הסביבה ללא גבול[דרושה הבהרה]. לעומתה, "פיתוח מקיים" מתיימר להתחשב במגבלות הסביבתיות לטובת החברה כולה. לפי השקפת הקיימות, המין האנושי הוא חלק אחד במערכת מורכבת ולא השליט העליון שלה.

הארגון חבר באגודה לצדק סביבתי בישראל ובחיים וסביבה - ארגון הגג של ארגוני הסביבה בישראל.

רוב פעילות המכון אינה מתבצעת באופן ישיר מול הציבור או בניסיון לעצור מפגעים סביבתיים, אלא בניסיון לקדם את התשתית הארגונית והרעיונית של התנועה הסביבתית בישראל. פעילויות המרכז מתמקדות באפיקים של חשיבה, פיתוח מנהיגות, חינוך, וקידום יוזמות בתחום הסביבה:

* המרכז, בשיתוף מכון ירושלים והוצאת "בבל" מוציא כל שנה לאור סדרה של פרסומים בעברית בתבנית דומה לזו של מכון Worldwatch העולמי. הפרסומים מכילים מידע גולמי ומעובד הנוגע לנושאי סביבה, כלכלה וחברה. כמו כן המרכז מקיים כנסים וימי עיון, ומוציא פרסומים בנושאים שונים כגון טביעת רגל אקולוגית או חינוך סביבתי וחשיבה סביבתית.
* "תוכנית עמיתים" של המרכז מיועדת להעשרה של פעילי סביבה ושל אנשים המתעניינים בתחום ויכולים לקדם אותו במסגרת עיסוקם המקצועי. בנוסף לכך, המרכז מקיים מפגשים מרוכזים של נציגים מטעם משרדי ממשלה ומארגוני סביבה לשם קידום השיח בין ארגוני סביבה ובין משרדי הממשלה.
* תוכנית אחרת של המכון היא "הרשת הירוקה" - תוכנית של מרכז השל עם קרן קרב ליישום של החזון הסביבתי בתוך בתי ספר על ידי חינוך ועשיה.
* במכון קיימת ספריית השאלה לספרים וקלטות בנושא קיימות וסביבה באנגלית ובעברית.
* מרכז השל מקדם יוזמות שונות לקידום האג'נדה הסביבתית: המרכז לקיימות מקומית, מרכז הפועל ליישום של רעיון הקיימות ברמה המקומית - יישוב או שכונה או קהילה; פרויקט תקשורת שנועד לקדם את הסיקור של נושאי סביבה בתקשורת הישראלית; קידום של סחר בגזי חממה; ופרויקט בריאות הציבור והסביבה שנועד לקדם את בריאות הציבור על ידי קידום המודעות הציבורית בנושא השפעת הסביבה על הבריאות ועל ידי עבודה עם גורמים מקצועיים.

פרס פראט
--------

בין השנים 2002 - 2013 חילקו מרכז השל יחד עם קרן פראט (Pratt) את **פרס פראט** על סיקור תקשורתי מצטיין בנושאי חברה ואיכות הסביבה.

ראו גם
------

* צדק סביבתי

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מרכז השל לקיימות
* מרכז השל לקיימות, ברשת החברתית פייסבוק

* מרכז השל לקיימות, ברשת החברתית אינסטגרם

* מרכז השל לקיימות, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מרכז השל לקיימות, באתר "גיידסטאר ישראל"
מירי בוהדנה במהלך תחרות מלכת היופי 2003 ומאחוריה שתי מתמודדות
מדי שנה המועמדות בתחרות מלכת היופי של ישראל לבושות במהלך הופעתן בבימת התחרות בביגוד של מיטב המעצבים ורשתות האופנה המובילות בישראל.

מדי שנה יש לתחרות מעצב אופנה ראשי המעצב למתמודדות את שמלות הערב, איתן הן מופיעות בתחרות, וכמו כן מעצב את הביגוד גם למנחת התחרות. מעצב זה בדרך כלל גם מעצב לזוכות במקומות הראשונים את השמלות איתן הן מופיעות כשהן מייצגות את ישראל בתחרויות יופי בינלאומיות כמו מיס תבל ומיס עולם, בתחרויות אלה ישנו פרס על "התלבושת הלאומית הטובה ביותר" וב-1963 ישראל זכתה בתואר זה במיס תבל.

בין המעצבים שהיוו את המעצבים הראשיים של התחרות נמנים בין היתר גלית לוי ודני מזרחי, שגם לקחו חלק בשיפוט בתחרות. ב-2001 עלו המועמדות לתחרות לבמה עם שרשרת שבה הכיתוב "גלית" על שם המעצבת.

שמלה שזכתה לסיקור בינלאומי היא השמלה אותה לבשה לינור אברג'יל בתחרות מיס עולם הנקראה "שמלת השלום" עם דמויותיהן של יצחק רבין וביל קלינטון, עוד שמלה שזכתה לסיקור בינלאומי היא השמלה אותה לבשה אילנית לוי בתחרות מיס תבל שגם אותה עיצבה לוי אשר הייתה בצבעי הסוואה כללה וסט חסין כדורים (אפוד מגן) משובץ ביהלומים ופנינים. ב-2002 הופיעה מלכת היופי ימית הר נוי במיס תבל עם שמלה עליה מעוצבת המפה של ישראל עם דגל המדינה.

ראו גם
------

* כתר מלכת היופי
* אופנת ישראל באירוויזיון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אופנת מלכת היופי** |

* מיכל כרמון ומרב יודילוביץ', הלילה היפה ביותר של אילנית לוי, באתר ynet, 22 במרץ 2001

הערות שוליים
------------

1. ↑  A. B. C. News, Miss Israel to Model Bulletproof Dress, ABC News (באנגלית)
דגל קהילת המדינות הדוברות פורטוגזית
**דגל קהילת המדינות הדוברות פורטוגזית (CPLP)**, המכונה גם **דגל הלוסופוניה**, מייצג את הארגון הבין ממשלתי לידידות בין מדינות דוברות פורטוגזית, מדינות בהן פורטוגזית היא השפה הרשמית. במדינות קהילת המדינות הדוברות פורטוגזית מתגוררים למעלה מ-270 מיליון אנשים ברחבי העולם. מדינות ה-CPLP משתרעות יחד על שטח של כ-10,772,000 קמ"ר.

היסטוריה
--------

ה-CPLP הוקם בשנת 1996 עם שבע מדינות: פורטוגל, ברזיל, מושבה לשעבר בדרום אמריקה וחמש מושבות לשעבר באפריקה: אנגולה, כף ורדה, גינאה ביסאו, מוזמביק, סאו טומה ופרינסיפה. מזרח טימור הצטרפה לקהילה בשנת 2002 לאחר שהאזור קבל עצמאות מאינדונזיה; גינאה המשוונית הצטרפה בשנת 2014. סנגל ומאוריציוס חברים משקיפים.

סמל
---

הדגל מסמל את איחוד המדינות דוברות הפורטוגזית: הוא מכיל מעגל כחול המחולק לשמונה גלים שווים (מספרם של חברי ה-CPLP) המייצגים את הים (שהוא הקשר העיקרי בין המדינות); במרכזו ישנו עיגול כחול קטן המייצג את האיחוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של CPLP

הערות שוליים
------------

1. ↑  Community of Portuguese-Speaking Countries, CRW Flags
**תחמסון מצוי** (שם מדעי: *Nyctibius griseus*) הוא מין של עוף טרופי ממשפחת התחמסוניים (Nyctibiidae) שבסדרת התחמסאים החי באמריקה הלטינית ואמריקה הדרומית. התחמסון ידוע בהסוואתו ודמיונו לגזע עץ מה שמציל אותו מטורפים.

מאפיינים
--------

מצוי ביערות טרופיים וסוואנות מניקרגואה ועד צפון ארגנטינה ואורוגוואי ונפוץ ביותר בג'ונגלים של האמזונאס, אך מסתגל גם לאזורים חמים ויבשים יותר וכן לקרים מעט יותר.

אורכו 33–38 ס"מ והוא משתלב בצבעו וצורתו בענף עליו הוא יושב. המקור שלו חסר את הזיפים שיש לשאר התחמסים, אך הוא בעל עפעפיים גדולות העוזרות לו לסגור את עיניו הכתומות עזות, בשעת סכנה וגופו האפור-חום בצבעי קליפה נראה כחלק מהענף כך.

הוא לא אמיץ ביותר וכשיצור שלא רואה אותו מתקרב למרחק קטן ממנו הוא יעוף. ההסוואה עוזרת לו גם לציד חרקים קטנים שאינם רואים אותו והוא פוער את פיו וטורף אותם.

התחמסון הוא יצור ליילי שאיננו פעיל כל כך ביום. הנקבה מטילה בעונת הרבייה על ענף בדרך כלל ביצה אחת ולעיתים נדירות שתי ביצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחמסון מצוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* תחמסון מצוי, באתר עופות טרופיים
* תחמסון מצוי, באתר atacamaphoto

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחמסון מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN

גלריה
-----

* 
* 
*
**סאות' בנק** (באנגלית: **The South Bank** - "הגדה הדרומית") הוא אזור לאורך הגדה הדרומית של נהר תמזה בעיר לונדון, בקרבת תחנת רכבת ווטרלו, על קו התפר בין רובע למבת' לרובע סאת'ק.

היסטוריה
--------

האזור הוא מרכז תרבות עיקרי בלונדון. מעמדו כמרכז תרבות החל בשנת 1951, אז נערך במקום פסטיבל בריטניה שעבורו נבנה אולם הפסטיבל המלכותי, המהווה היום חלק ממרכז סאות' בנק.

בשנת 1967 נבנו אולם המלכה אליזבת וחדר פרסל, ובשנת 1968 נפתחו לקהל גלריית הייווארד והתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-1976 נפתחו באתר תיאטרון הסרטים הלאומי ו-מכון הסרטים הבריטי. כמו כן נמצאים במקום מגדל לונדון ויקאנד טלוויז'ן, ומרכז הטלוויזיה של לונדון

מצידו המזרחי של האזור נמצאים בית המחוז והלונדון איי שנבנה בשנת 2000, ומצידו המערבי מוזיאון טייט מודרן.

גלריית תמונות
-------------

* התיאטרון המלכותי הלאומי - אחד ממבני התרבות באזור סאות' בנקהתיאטרון המלכותי הלאומי - אחד ממבני התרבות באזור סאות' בנק
* מרכז סאות' בנק - דוגמה לאדריכלות ברוטליסטיתמרכז סאות' בנק - דוגמה לאדריכלות ברוטליסטית
* הלונדון אייהלונדון איי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **סאות' בנק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סאות' בנק** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סאות' בנק
* תמונות
* אתר לונדון איי

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007475988805171
* LCCN: nb2004306325
* VIAF: 167649977
* WorldCat: lccn-nb2004306325

 |
**פרס באומגרטן** (בהונגרית: **Baumgarten-díj**) היה פרס ספרותי בהונגריה, שהקים פרנץ פרדיננד באומגרטן, סופר, מבקר ספרות הונגרי-יהודי שכתב בגרמנית. הפרס היה הפרס הספרותי החשוב בהונגריה בין שתי מלחמות העולם וחולק על ידי קרן באומגרטן.

תולדות הפרס
-----------

המייסד החליט בצוואתו מ-17 באוקטובר 1923, כי בחלק מעושרו תוקם קרן שתעניק סיוע בצורת מענק שנתי, גמול או סיוע לסופרים הונגרים שהם "חסרי דעות קדומות דתיות, גזעיות וחברתיות ומשרתים בכתיבתם רק מטרות אידיאליות נעלות ולכן זקוקים לתמיכה חומרית". כאשר מת מייסד הקרן בשנת 1927 ערערה המשפחה על הצוואה, ואילו סופרים גרמנים והונגרים מחו נגד כוונת המשפחה. מסיבה זו, נכנסה הצוואה לתוקף רק באפריל 1928. חבר הנאמנים של קרן באומגרטן החליט אז על הענקת הפרסים. הפרסים הראשונים הוענקו בשנת 1929.

הפרס האחרון חולק בשנת 1949. עד אז, למעט בשנת 1945, חולקו הפרסים מדי שנה ב-18 בינואר במטה הקרן. הפרסים השנתיים היו בסכומים שבין 3,000 ל-8,000 פנגו הונגרי. במהלך קיומהו, העניקה קרן באומגרטן 126 מענקים ופרסים. לאחר מותו ב-9 באוגוסט 1950 של אלדאר שופלין, אחד ממנהלי הקרן, בוטלה כליל פעילות הקרן. לאחר פירוקה הוחלף הפרס בפרס אטילה יוז'ף שהוקם על ידי ממשלת הונגריה. לאחר חילופי השלטון בשנת 1990, ניסה ארתור באומגרטן, מצאצאי פרנץ באומגרטן, להחיות את הפרס אך מאמציו לא צלחו.

ביקורות בקשר לפרס
-----------------

כנגד הקרן, חברי חבר הנאמנים, וגם המייסד עצמו הועלו ביקורות רבות. אחת ההאשמות הייתה שחבר הנאמנים רצה לתמוך רק בסופרים ומשוררים ליברליים.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרס באומגרטן** בוויקישיתוף
* תעודת ייסוד הפרס (בהונגרית) A Baumgarten Alapítvány Alapító Oklevele, web.archive.org
* פסיפס מההיסטוריה של קרן באומגרטן (בהונגרית) Mozaikok a Baumgarten Alapítvány történetéből, beszelo.c3.hu
* הצעת תרומה לחידוש פרס באומגרטן (מאמר) (בהונגרית) Kukorelly Endre egymillió forintot ajánlott fel a Baumgarten-díj visszaállítására, fidelio.hu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tezla, Albert (1970). *Hungarian Authors; a Bibliographical Handbook*. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press. מסת"ב 978-0-674-42650-4 פרסים בספרות. פרס באומגרטן (מאמר באנגלית)
2. ↑  מיהאי באביץ: פרנץ באומגרטן והקרן שלו (בהונגרית)
**נוואדו אוחוס דל סלאדו** (בספרדית: **Nevado Ojos del Salado**, מילולית - ההר המושלג "עיני מֶלַח"; מקור השם מלגונות משקעי המלח בצורת עיניים על מורדות ההר) הוא הר געש שכבתי פעיל בהרי האנדים, בגבול ארגנטינה וצ'ילה. גובהו 6,893 מ' מעל פני הים, והוא ההר השני בגובהו בחצי הכדור המערבי ובחצי הכדור הדרומי אחרי אקונקגווה, והר הגעש הגבוה ביותר בעולם כולו. להר שתי פסגות, והגבול בין ארגנטינה לבין צ'ילה עובר בין שתיהן. הפרש הגבהים בין הפסגות הוא פחות ממטר אחד.

ההר ממוקם בשולי מדבר אטקאמה, באזור דליל במשקעים. משכך, פסגתו מכוסה שלג בדרך כלל רק בחורף. עם זאת, בלועו יש אגם לוע בקוטר של כ-100 מטרים. גובהו של אגם זה, 6,390 מ' מעל פני הים, הופך אותו לאגם הגבוה בעולם.

אוחוס דל סלאדו נחשב להר געש פעיל, אף שההתפרצות האחרונה שלו, לפי הערכות מכון הסמית'סוניאן, הייתה לפני כ-1,300 שנים, בשל פעילות של פומרולות, ומשום שב-1993 נצפו בהר פליטות אפר מעטות.

הסלעים השולטים בהר הם דקיט וריודקיט (סלע געשי שהרכבו בין דקיט לריוליט), עשירים באשלגן. המינרלים המאפיינים את הלבה שלו עשירים בביוטיט, הורנבלנדה ופלגיוקלז, ובמידה מעטה יותר מכילים גם אוגיט, קוורץ והיפרסתן.

העפלות
------

הראשונים שהעפילו לפסגתו של ההר היו החוקרים הפולנים יאן אלפרד שְצֶ'פַּנְסקי ויוסטין ווֹישְניס, בשנת 1937. הצ'יליאנים גונסאלו בראבו ואדוארדו קנאלס מויה טיפסו על ההר באמצעות רכב ממונע בשנת 2007, והצליחו להגיע עד לגובה של 6,688 מטרים; זהו הגובה הרב ביותר אליו הצליח להגיע רכב ממונע בדרך היבשה, והשיא נרשם בספר השיאים של גינס. בשנת 2012 הגיעו שלושה אופנוענים, האוסטרי לוקאס מצינגר, האמריקני ברטון צ'רצ'יל והבריטי-אוסטרלי וולטר קולבאץ', לגובה של 6,361 מטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוחוס דל סלאדו** בוויקישיתוף
* אוחוס דל סלאדו באתר פסגות ה-6,000 מטר של צ'ילה
* אוחוס דל סלאדו באתר summitpost
* אוחוס דל סלאדו באתר peakbagger
* האם האקונקאגואה הוא ההר הגבוה ביותר באמריקה? על הוויכוח האם אוחוס דל סלאדו הוא ההר הגבוה באמריקה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nevado Ojos del Salado — South America’s Second Highest Mountain

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4408245-9
* NKC: ge876370
* VIAF: 248707531
* WorldCat (עם VIAF): 248707531

 |
**ספוט** (**SPOT** - Satellite Pour l'Observation de la Terre) הוא שמה של מערכת לווייני צילום אזרחיים, שתוכננה ופותחה בצרפת, בשיתוף שוודיה ובלגיה (כל אחת משתי המדינות מימנה 4 אחוזים מהמערכת), על ידי סוכנות החלל הלאומית הצרפתית - CNES. 

ספוט 5
לווייני מערכת הספוט מצוידים בחיישנים פאנכרומטיים (צילום שחור-לבן), ומולטיספקטרליים (צילום קשת של צבעים), המאפשרים צילום אתרים על פני כדור הארץ בכושר הפרדה (רזולוציה) של 2.5 מטרים עד 20 מטרים.
מערכות הצילום בלוויינים מורכבות משני חיישנים המאפשרים צילום מקביל של רצועות ברוחב של עד 60 ק"מ. שני החיישנים מאפשרים עיבוד סטריאוסקופי (תלת־ממדי) של הצילומים, המקנים יכולת ניתוח גאומטרית בדיוק גבוה. בלוויין מערכת מראות, המאפשרת לחיישנים לצלם אזור בזווית של עד 27 מעלות למזרח או למערב, מאנך הלוויין. באמצעות שלושה לוויינים, מאפשרת המערכת צילום חוזר יומי של כל נקודה, מעל קו רוחב 40 מעלות. 
הלוויינים מופעלים כיום על ידי החברה הצרפתית SPOT IMAGE, אשר קיבלה מסוכנות CNES את הזיכיון הבלעדי לשיווק תוצרי המערכת. למערכת 31 תחנות קליטה קרקעיות הפרוסות ברחבי העולם, ומאפשרות קליטה ישירה מלווייני המערכת.

מערכת הלוויינים
---------------

ספוט 1 - שוגר ב-22 בפברואר 1986, ואיפשר צילום בכושר הפרדה של 10 מטרים פאנכרומטי, ו-20 מטרים מולטיספקטרלי. יצא משימוש ב-31 בדצמבר 1990.

ספוט 2 - שוגר ב-21 בינואר 1990, בעל יכולת צילום דומה ללוויין הראשון. לוויין זה עדיין פועל כיום.

ספוט 3 - שוגר ב-26 בספטמבר 1993, ואיפשר יכולת צילום דומה לשאר לווייני המערכת. עקב תקלה טכנית שארעה ב-14 בנובמבר 1996, הפסיק הלוויין לפעול.

ספוט 4 - שוגר ב-24 במרץ 1998, בעל יכולת צילום דומה לשאר לווייני המערכת. לוויין זה, משתמש בטכנולוגיית צילום חדשה, שאיפשרה להאריך את חייו, וכן במערכת מעקב מיוחדת אחר גידולים חקלאיים. הלוויין הפסיק לעבוד ב-29 ביוני 2013.

ספוט 5 - שוגר ב-4 במאי 2002, המתקדם מבין לווייני המערכת - הלוויין מאפשר צילום בכושר הפרדה של 2.5 מטרים פאנכרומטי, ו-10 מטרים מולטיספקטרלי. הלוויין הפסיק את פעולותיו ב-31 במרץ 2015.

ספוט 6 - שוגר ב-9 בספטמבר 2012, על ידי משגר PSLV.

ספוט 7 - (Azersky) שוגר ב-30 ביוני 2014 על ידי משגר PSLV. יחד עם ספוט 6 הם מהווים מערך לוויינים עם ביקורי בית ברזולוציה גבוהה. בדצמבר 2014 הוא נמכר לממשלת אזרבייג'ן שנתנה לו את השם "AZERSKY".. הלווין הפסיק לעבוד באפריל 2023.

  

ספוט 6 ו-7 נמצאים באותו מסלול של לוויני פליאדות בפאזה שונה כדי להשלים מערך של 2-על-2 (שני מישורים עם שני לוויינים בכל מישור) ולהקטין את ביקורי הבית. הלוויינים נותנים רזולוציה של 1.5 מטר בשחור לבן, ו-6 מטר מולטיספקטראלי. יכולים לצלם עד 3 מיליון ק"מ ביממה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספוט** בוויקישיתוף
* סקירה על מערכת הספוט
* דף הבית הרשמי של חברת SPOT IMAGE

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Airbus Sells In-orbit Spot 7 Imaging Satellite to Azerbaijan".
2. ↑  "Communication with Azerbaijan's satellite was lost". Azernews. 30 באפריל 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Pleiades eoPortal Directory". eoPortal. נבדק ב-2015-06-04.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282191805171
* LCCN: sh85126962

 |
**אנפת נמרית** (שם מדעי: *Tigrisoma*) הוא סוג של עופות ממשפחת האנפתיים החיים רק באמריקה הטרופית שבין דרום ארצות הברית ולאורך אמריקה המרכזית, הקריביים ואמריקה הדרומית עד לצפון ארגנטינה וצ'ילה. הסוג תואר ב-1827 בידי החוקר האנגלי ויליאם ג'ון סווינסון (אנ') ומשמעות שמו: "tigris" - טיגריס (מכונה בטעות "נמר") ו-"sôma" - גוף. בסוג זה ידועים 3 מינים.

אנפות אלה קטנות יחסית, באורך של 60 עד 80 ס"מ והם דומות בצורתם לאנפה מסורטטת או לאנפית וכן למין אנפת מקור סירה. האנפות בעלות ראשים וצווארים רחבים וקצרים, עם מקור צהוב ארוך בקדמת ראשם. הגוף בעל כוונים חומים עד אדמוניים ולאורך הכנפיים וצידי הגוף פסים שחורים, מה שנתן להם את שמם.

אנפות אלה לא נראות בולטות באזורים פתוחים, למעט סביב המים שלגדות נהרות ואגמים. הם ציידות של חרקים, דגים קטנים, צפרדעים, זוחלים וטרף דומה שהם לוכדות.

מינים
-----

* אנפה נמרית חשופת-גרון (Tigrisoma mexicanum)
* אנפה נמרית רצועת-פסים (Tigrisoma fasciatum)
* אנפה נמרית גסת-פסים (Tigrisoma lineatum)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפה נמרית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
זרם האוויר גורם לכוח עילוי על האובייקט
**אוחז ברנולי** משתמש בעיקרון ברנולי על מנת לאחוז אובייקטים ללא מגע פיסי.

{\displaystyle P\_{1}+{\tfrac {1}{2}}\rho v\_{1}^{2}+\rho gh\_{1}=P\_{2}+{\tfrac {1}{2}}\rho v\_{2}^{2}+\rho gh\_{2}}

לפי משוואת ברנולי, ככל שמהירות הזורם גדולה יותר כך הלחץ שהוא מפעיל על הסביבה נמוך יותר. בהנחה שהלחץ בסביבת האובייקט הוא לחץ אטמוספירי קבוע, ובחלק התחתון של האובייקט מהירות הזורם שווה לאפס, אז, אם בחלק העליון של האובייקט נזרים זרם סילון במהירות גבוהה מאוד, לפי עיקרון ברנולי הלחץ בחלק זה ירד. כתוצאה מהפרש הלחצים ייווצר כוח עילוי אשר יניע את האובייקט מהאזור שבו הלחץ גבוה לאזור שבו הלחץ נמוך - האובייקט ינוע מלמטה למעלה, וכך למעשה הוא יצמד לאוחז.

יישומים
-------

אוחזי ברנולים משמשים לאחיזה של אובייקטים ונמצאים בשימוש במגוון תחומים בתעשייה. האוחזים נפוצים מאוד בתעשיית המוליכים למחצה, שבה האוחז משמש לאחיזת מעגלים מודפסים, שבבים, פרוסות סיליקון ועוד.
היות שאין מגע פיסי בין האוחז לבין האובייקט, דרך אחיזה זו יעילה מאוד למניעת זיהומים כימיים ו\או ביולוגיים על פני האובייקט ולמעשה שומרת על אחיזה סטרילית ולכן נפוצה מאוד גם בתעשיית הביוכימיה.

הערות שוליים
------------

1. דוגמה לאוחז ברנולי
2. רובוט המשתמש בעקרון ברנולי
**אנפה כחולה קטנה** (שם מדעי: ***Egretta caerulea***) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החיה באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית ומצפינה גם לדרום אמריקה הצפונית שסביב חוף המפרץ והקריביים, ולעיתים אף מצפינה עד הגבול הדרומי של קנדה, אך נודדת דרומה בחורף. אנפה זו היא קרובתה של לבנית אדמדמה, הגדולה ממנה והיא בעלת תפוצה רחבה ואינה נמצאת בסכנת הכחדה.

אנפה זו מגיעה לאורך ממוצע של 64–76 ס"מ ובעלת מוטת כנפיים של 102 סנטימטרים ומשקלו של 325 גרם. נוצותיה כחולות-אפורות עם צוואר וראש סגולים-כהים ומקור אפור וצהוב בתחילתו. הראש והצוואר בעלי נוצות פרועות מעט המאדימות בעונת הרבייה. הצעירים בשנים הראשונות לעומתם לבנות בהרבה, דומות מעט ללבנית השלג.

האנפה חיה במושבות סמוך לצמחייה, לרוב סביב מים מתוקים כמו ביצות ונהרות איטיים וכן בין מנגרובים וביצות מלחה, כשהאנפות הצפוניות נפוצות יותר גם לאורך החופים. האנפה צדה ממארב בעזרת מקורה הארוך טרף קטן של דגים, צפרדעים, תולעים, סרטנים וחרקים.

לעיתים קרובות אנפה זו מתרבה לצד אנפית השלג בקבוצות גדולות. עם זאת בשאר הזמן האנפות נעות ביחידות. בקן הנקבות מטילות 3 עד 7 ביצים בצבע תכלת.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפה כחולה קטנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפה כחולה קטנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
מראה חלק מפנים בית הכנסת
**בית הכנסת היכל הקודש דחסידי ברסלב** (מכונה גם **בית הכנסת הגדול של חסידי ברסלב**) הוא בית הכנסת המרכזי של חסידי ברסלב תלמידי הרב אליעזר שלמה שיק ביבנאל. בית הכנסת נמצא במעלה המושבה. בסמוך לו נמצא בית המדרש הישן של החסידים המשמש לתפילות ולימוד תורה בימות החול, ישיבה לצעירים חוזרים בתשובה, בית תבשיל וביתו של הרב שיק.

בניית בית הכנסת ופעילותו
------------------------

הנחת אבן הפינה לבית הכנסת נערכה בשנת ה'תשנ"ח (1998). באותה שנה נבנתה הקומה הראשונה, שבה פועלים שני כוללי אברכים, לשכת מורי צדק, מטבח עבור בית התבשיל הסמוך ומקוואות לגברים. עד לשנת ה'תש"ס (2000) הושלמה גם בניית הקומה השנייה המשמשת לאולם שמחות לנזקקים. לאחר מכן נעצרה הבנייה בעקבות בעיות של אישורים. בשנת ה'תש"ע (2010), לאחר קשיים רבים, חמש תוכניות בנייה שנפסלו ודיונים רבים בבתי משפט, אושר המשך הבנייה ובשנת ה'תשע"ב (2012) נערכה חנוכת המבנה בהשתתפות אלפי אנשים.

בבית הכנסת מתפללים בני עדות שונות ושליח הציבור מתפלל בנוסח שלו.

היכל התפילה
-----------

היכל עזרת הגברים מונה כ־600 מקומות ישיבה ומעליו עזרת הנשים עם כ־100 מקומות. במרכז התקרה כיפת זכוכית שקופה.

קישורים חיצוניים
----------------

* חדשות על בית הכנסת, באתר ברסלב סיטי
* סיפור בניית בית הכנסת, באתר יוטיוב
* פרויקט בית הכנסת הגדול של חסידי ברסלב ביבנאל, באתר אבן הלשם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312457305171

 |
תצוגת הזברות.
הופעת דולפינים
**ספארי וורלד** (תרגום: עולם הספארי) הוא אתר תיירותי בבנגקוק, בירת תאילנד, המורכב משני פארקים: פארק ספארי ופארק ימי.

האתר, המופעל על ידי החברה הציבורית "עולם הספארי", נפתח ב-1988, עם שטח של 480 אקר בגן החיות הפתוח, ו-180 אקר בפארק הציפורים שבו. ב-1989 החל שיפוץ במטרה לשפר את יעילות השימוש בקרקע, כך שכיום השטח הכולל עבור גן החיות הפתוח ופארק המים הוא רק 200 אקר.

גן החיות הפך לאתר תיירות פופולרי. ב-1 בפברואר 1994 גדל ההון הרשום של החברה המפעילה את האתר ל-1,500 מיליון באט, והיא שינתה את שמה לשם "החברה הציבורית עולם הספארי בע"מ". שנה לאחר מכן התקבלה החברה לבורסה לניירות ערך של תאילנד, והפכה לחברה הראשונה המפעילה פארק שעשועים הרשומה בבורסה זו.

ספארי פארק
----------

ספארי פארק הוא חלק באתר הכולל מסלול של כ-8 ק"מ, שנסיעה בו אורכת כ-45 דקות. בספארי מאות חיות מכל רחבי העולם, בהן טיגריסים ואריות. האתר מציע מופעים יומיים של האכלת החיות.

האכלת ג'ירפות בספארי פארק

הפארק הימי
----------

הפארק הימי הוא חלק אחר באתר, ובו מגוון בעלי חיים ביבשה, בים ובאוויר. בפארק מוצעות אטרקציות כגון מסע בנהר בג'ונגל, מופעים יומיים, פעלולי מים, סקי מים, וצפייה בדולפינים, ציפורים, אורנגאוטנים, אריות ים, טיגריסים לבנים, גן תנינים ועוד.

ביקורת
------

הפעילות באתר שנויה במחלוקת בשל סוגיות הקשורות בשמירה וטיפול בבעלי חיים בגן החיות. הפעלת האתר הייתה נתונה לאורך השנים לביקורת של ארגונים בינלאומיים למען זכויות בעלי החיים. בין השאר נטען כי הטיפול באורנגאוטנים ובפילים לוקה בחסר, וכי באתר חיים אריות ונמרים בתוך כלובים צפופים, כדי להקל על התיירים להצטלם עימם. בין השאר עסקו בכך ג'ים ואליסון קרונין, מייסדי ארגון "עולם הקוף", וארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים. ב-2013 הוקדש לפעילות בפארק זה פרק של הסדרה הבריטית "Wildlife SOS" העוסקת בהצלת בעלי חיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספארי וורלד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ספארי וורלד
* עולם הספארי בבנגקוק, באתר tripo

הערות שוליים
------------

1. ↑  Elephants forced to walk across metal tightropes in Thailand tourist attraction
**רסיס-זמן** (או במקור **TimeShard**) הוא הרכב טראנס בריטי.

היסטוריה
--------

בשנת 1989, הם התחילו כהרכב מוזיקת הדאנס בסצנת המוזיקה האלקטרונית המחתרתית בבריטניה. במשך חמש שנותיהם הראשונות גובר, סים ואנגסט'רום פיתחו צלילים ומקצבים חדשים אשר הובילו לראשית המוזיקה הפסיכדלית בעוד שללא שם הסוגה המוגדר לנו היום, המוזיקה שפיתחו נחשבה כ"טראנס אמביינט-שאמאני".

המוזיקה שלהם שילבה צלילים סינתיסיאלים של סינתיסייזר אנלוגי עם Dub בהשראת המקצבים של ההרכב קרפטוורק והאמן בריאן אינו, הם נהגו להשתמש גם במכונת תופים המלווה בגיטרות גליסנדו וסיטאר אלקטרוני. מוזיקה זו הייתה מאוד חדשנית ומבקרי המוזיקה לא ידעו לאיזה סוגה לתייג אותה, TimeShard הציגו שילוב בלתי מוגדר של מיקסים של האוס, רוק אנד רול וקצת פאנק.

פריצת הדרך של הרכב הייתה בפסטיבל הבריטי "המעגל" (*festival circuit*) אשר בעונה זו הציג מוזיקה נרחבת של האוס, דאנס ותת-סוגים אחרים, הגורם שעזר להם להתפרסם היה עצם העובדה שפסטיבל זה היה בין הראשונים שנתן מקום גם למוזיקה **לא-מוגדרת** ללא הגבלה או סיוג.

בשנים שאחרי (משנת 1996 ואילך) הם נפלו קורבן ל'הצעת החוק נגד עבריינות' אשר לא איפשר לאמני ואוהבי מוזיקת טראנס להתכנס יחדיו. בנוסף, המצב השברירי והרעוע של המותג שתמך בהם Planet Dog, דחק בהם לעבור לתחום חדש, המוזיקה באינטרנט, והם למעשה נהפכו להרכב הראשון שהתחיל לפרסם שירים כקובצי MP3 ברשת.

בשנים האחרונות, היקף העבודה שלהם דעך, והם מפרסמים פרויקט לעיתים רחוקות באתר שלהם.

דיסקוגרפיה
----------

EP
* 1995 - Zero

אלבומים
* Hypoborean Dome Temples Of Apollo - 1992
* Who Pilots The Flying Saucers? - 1992
* 1994 - Crystal Oscillations
* 1996 - Hunab Ku
* Live - 1996

קישורים חיצוניים
----------------

* TimeShard, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* TimeShard, באתר Discogs (באנגלית)
* TimeShard, באתר Songkick (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של TimeShard (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1530 5518
* MusicBrainz: c2786f1b-33a9-4e25-b6d9-7a26b9939b70
* VIAF: 145036923
* WorldCat: viaf-145036923

 |
פרויקט **Lightning** הוכרז ב־22 בדצמבר 2004 ומפותח כיום על ידי קרן מוזילה כהרחבה המוסיפה פונקציות לוח שנה וזימונים לתוכנת הדואר וקבוצות הדיון Mozilla Thunderbird. ‏Lightning היא תוכנת לוח שנה התואמת ל־iCalendar.

בניגוד ל־Mozilla Sunbird - מטרתה של Lightning היא להשתלב באופן הדוק עם Thunderbird. פרויקט Lightning מפותח במקביל לפרויקט Sunbird, והקוד של שני הכלים זהה עם מספר קבצים שונים בכל תוכנה כך שהן יוכלו לרוץ כמצופה.

גרסת הניסיון הראשונה של Lightning שוחררה ב־14 במרץ 2006 וגרסה 0.3 שוחררה ב־10 באוקטובר 2006. גרסה 0.5 שוחררה ב־27 ביוני 2007, גרסה 0.7 שוחררה ב־25 באוקטובר 2007, 0.8 שוחררה ב־4 באפריל 2008, 0.9 ב־23 בספטמבר 2008. גרסה 0.9 היא הגרסה האחרונה שתוכננה עבור Thunderbird 2, ולוח השנה ישולב במלואו ב־Thunderbird 3.

חברת Sun Microsystems תרמה תרומה משמעותית לפרויקט Lightning במטרה לספק למשתמשים אלטרנטיבה חופשית ופתוחה ל־Microsoft Office באמצעות שילוב של OpenOffice.org ו־Thunderbird עם ההרחבה Lightning. האזורים בהם Sun מתמקדת בנוסף לתיקון באגים כללים הם תצוגות לוח השנה, תכונות שיתוף ותמיכה ב־Sun Java Calendar Server.

Lightning הוא שם הקוד ולא השם הרשמי של המוצר. לכן, מבחינה טכנית לא נכון לקרוא לו "Mozilla Lightning".

ראו גם
------

* Mozilla Thunderbird
* Mozilla Sunbird

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Lightning** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Lightning
* הערות השחרור של Lightning
* הבלוג של Mozilla Calendar

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lightning 0.9 Release Notes
2. ↑  Mozilla Messaging on David Asher's blog
3. ↑  Calendar Weblog
4. ↑  Interview On Mozilla Lighting and OpenOffice.org
**יטה אלבינוס** (בדנית: **Jette Albinus**;‏ נולדה ב-8 באפריל 1966) היא בריגדה גנרל בצבא המלכותי הדני, המשמשת כראש מטה משמר המולדת הדני. האשה השנייה בתולדות דנמרק שהגיעה לדרגת גנרל.

ביוגרפיה
--------

אלבינוס נולדה ב-8 באפריל 1966 וב-1988 התגייסה לצבא המלכותי הדני והוכשרה כקצינת מילואים. ב-1995 למדה באקדמיה הצבאית המלכותית. ב-1996 הועלתה לדרגת האופטמן והחלה להדריך בבית הספר המיוחד של משמר המולדת. ב-1999 נשלחה לבוסניה והרצגובינה כחלק מכוח הייצוב. ב-2000 חזרה לדנמרק ומונתה לקצינת מבצעים בבריגדת יוטלנד ה-1. בין 2001–2003 המשיכה את לימודיה בקולג' הצבאי המלכותי והועלתה לדרגת מאיור, ולאחר מכן הצטרפה למכון למבצעים צבאיים במכללה להגנה כמורה. בין 2006–2007 שרתה בכוח קוסובו. ב-2008 מונתה למפקדת כוחות משמר המולדת במערב יוטלנד. ב-2009 קיבלה תואר שני בספורט ורווחה מאוניברסיטת קופנהגן ובמקביל הועלתה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-2012 החלה החלה בהכשרת קצינים בבית הספר לקצינים. ב-2014 מונתה לראש המרכז לחיילים משוחררים ולאחר מכן נשלחה להילחם באפגניסטן. ב-11 בספטמבר 2017 הועלו במקביל יטה אלבינוס ולון טרייהולט לדרגת בריגדה גנרל. בכך הפכו שתיהן לשתי הנשים הראשונות בדנמרק שהגיעו לדרגת גנרל. במקביל להעלאתה בדרגה, מונתה אלבינוס לראש מטה משמר המולדת.

קישורים חיצוניים
----------------

* יטה אלבינוס באתר משמר המולדת הדני
**יעל גראדוס** (שם מדעי: *Capra pyrenaica victoriae*; קרוי גם **יעל ספרדי מערבי**), הוא אחד מארבעת תת-המינים של יעל איברי החי במרכז-מערב חצי האי האיברי. תואר מדעית לראשונה בשנת 1911 על ידי חוקרת הטבע הספרדייה אנג'ל קבררה. 

באופן טבעי תת-מין היה מוגבל לרכסי ההרים המערביים של ספרד, אולם בתקופות מוקדמות או מאוחרות הוא הובאה גם לצפון ספרד וכן לפורטוגל בה הוא מיישב את תחומי המחייה ההיסטוריים של יעל פורטוגזי שנכחד. שמו הנפוץ ניתן לו על שם האזור העיקרי שבו הוא מצוי - רכס ההרים סיירה דה גראדוס.

מאפיינים
--------

ליעל גראדוס זוג קרניים גדולות וארוכות בעלות צורה ספיראלית, וקרני הנקבות קטנות וישרות יותר משל הזכרים. הוא מתאפיין בפרווה בעלת צבע חום-אפרפר/אדמדם/צהבהב בהיר או כהה, ובחורף היא נוטה להיות עבה עם צבעים ברורים יותר. לזכר היעל יש סימונים שחורים גדולים סביב החזה, המותניים, ארבעת הרגליים, החרטום והלוע, והם גדולים וברורים יותר מאלו של יעל ספרדי. הנקבה חסרת סימונים ופרוותה בצבע אחיד יותר. 

התפוצה הטבעית של יעל גראדוס היא בקהילות האוטונומיות הספרדיות: קסטיליה ולאון, קסטיליה-לה מנצ'ה, אקסטרמדורה, ומדריד. בין האזורים שעליהם הוא הובאה ניתן למנות את הקהילות גליסיה, אסטוריאס, וקנטבריה שבספרד וכן את המחוזות הצפוניים בפורטוגל. 

בין רכסי ההרים שבהם הוא מצוי ניתן למנות את: סיירה דה גראדוס, סיירה דה גטה, סיירה דה פרנקייה, סיירה דה סיירה דה גוואדארמה, ההרים הקנטבריים, סרה דה אשטרלה, סרה דה גרס, פיקוס דה אירופה, ורכסי הרים קטנים נוספים במערב ובצפון-מערב ספרד. 

ההעדפות בית הגידול והאקולוגיה שלו זהים לתת-המינים האחרים.

גלריה
-----

* זכר בוגר בסיירה דה גראדוס. זכר בוגר בסיירה דה גראדוס.
* נקבה מתבגרת בסיירה דה גראדוס.נקבה מתבגרת בסיירה דה גראדוס.

ראו גם
------

* יעל איברי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעל גראדוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* GBIF
 |
**ספדקס** (באנגלית: **Sephadex**) הוא ג'ל פוליסכרידי העשוי מהפולסיכריד דקסטרן (dextran). משמש בביוכימיה כאמצעי לניקוי חלבונים.

תכונות כימיות
-------------

ספדקס מתאים במיוחד כיוון שהוא יוצר קשרי-צילוב (cross links) ומתפלמר ולכן על ידי שליטה במידת הצילוב ניתן לשלוט על תכונות הג'ל ולכן גם על תכונות ההפרדה. צורות אפשריות כוללות קבוצות אניון וקטיון כמו כן גם שרפים כרומוטוגרפים בעלי נקבוביות בגדלים שונים, כאשר גודלי החרוזים נופלים בטווח של 20 עד 300 מיקרון.

בנוסף, הספדקס הוא חומר אינרטי, שאינו מגיב עם חלבונים ולכן יעיל לצורכי הפרדה ביוכימיים.

שימושים
-------

משתמשים בספדקס בכרומטוגרפיה על פי גודל (Size-Exclusion Chromatography), שיטה הקרויה גם **ג'ל פילטרציה** (Gel-Filtration Chromatography). שיטה זו מפרידות מולקולות על-סמך ההבדלים בגודלן. בביוכימיה משתמשים בשיטה זו על מנת להפריד בין חלבונים שונים על סמך גודל החלבון.

תערובת חלבונים מוזרמת דרך עמודה (קולונה) המכילה את ג'ל הספדקס. הספדקס משמש כמסננת מולקולרית: בשל קשרי הצילוב בפולימר, מולקולות קטנות נכנסות לתוך הפולימר בעוד שמולקולות גדולות אינן יכולות להיכנס. מכאן שנפח הקולונה הזמין לחלבונים קטנים גדול יותר מהנפח הזמין לחלבונים גדולים. לכן, נדידת המולקולות הקטנות מעוכבת, בעוד שמולקולות גדולות יוצאות מהר יותר מהעמודה. כך, מופרדות מולקולות (וחלבונים) בהתאם להבדלים בגודלם.

ראו גם
------

* כרומטוגרפיה
* כרומטוגרפיה על פי גודל

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ספדקס** |

* תיאור ג'ל
**חלב אם** הוא חלב הנוצר בשדי האישה, ומיועד להזין את התינוק שילדה. בחודשים הראשונים לחייהם (מקובל עד בערך שישה חודשים) ניזונים תינוקות מחלב אם ומתחליף חלב (כגון תרכובת מזון לתינוקות) בלבד. תזונה המבוססת על חלב אם בלבד (או תחליפיו) מספקת את כל צרכיו התזונתיים של התינוק. על פי המלצת ארגון הבריאות העולמי, הנקה בלעדית מומלצת עד גיל חצי שנה, והנקה בשילוב עם מזון לתינוקות כתזונה משלימה מומלצת עד לגיל שנתיים, ואף מעבר לכך.

ייצור החלב
----------

מיד לאחר הלידה מופרשים בגוף האישה פרולקטין ואוקסיטוצין, הגורמים ליצור חלב בשדיים במטרה להזין את התינוק. החלב הראשוני שנוצר מיד לאחר הלידה נקרא קולוסטרום, והוא עשיר בנוגדנים מסוג IgA, המוצאים דרכם למערכת העיכול של היילוד. העברה זו מסייעת להגן על התינוק, ומחזקת את מערכת החיסון שלו כך שתתפקד כראוי.

אי-יכולת ממשית לייצר מספיק חלב (תפוקת חלב נמוכה) היא נדירה, ומחקרים מראים שאמהות ממדינות מתפתחות החוות חסרים תזונתיים ממשיים עדיין מייצרות כמויות של חלב באיכות דומה לזו של אמהות ממדינות מפותחות. ישנן סיבות שונות שבשלן האם אינה יכולה לייצר מספיק חלב אם. אחת הסיבות הנפוצות הוא חיבור לא נכון של התינוק לפטמה, הנקה או שאיבה בכמויות מפוחתות שאינן מספיקות לדרישות התינוק, תרופות מסוימות (לדוגמה, כאלה המכילות אסטרוגן כאמצעי מניעה), מחלה והתייבשות. סיבה נדירה היא תסמונת שיהאן אשר גורמת למחסור בייצור פרולקטין כך שלעיתים האם תזדקק לתחליפים הורמונליים.

כשרות חלב אם
------------

לפי ההלכה היהודית חלב אם מותר באכילה והוא לא נחשב חלב לעניין איסור בשר בחלב.
אך חכמים אסרו לינוק חלב מאשה חוץ מתינוק עד גיל עשרים וארבעה חודשים. לאחר גיל זה, אם התינוק ממשיך לינוק ברציפות מותר להניקו עד גיל ארבע, ואם יש צורך בכך אז גם עד גיל חמש. (מסכת כתובות דף ס, עמוד א; שו"ע יו"ד פא, ז)

ראו גם
------

* גורמי חיסון בחלב אם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חלב אם** בוויקישיתוף
* דיני חלב אם בהלכה, מתוך פניני הלכה מהרב אליעזר מלמד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533855105171
* BNE: XX533470
* BnF: cb12650920m (data)
* GND: 4040959-4
* LCCN: sh85085341
* NDL: 00575665
* NKC: ph137031

 |
ספוגית "פרוטקטאייד" על מגש הפלסטיק שלה
ה**ספוגית** היא אמצעי למניעת הריון המשלב חסם וקוטל זרע. ישנם שלושה מותגים חד פעמיים המשווקים ברחבי העולם:

* "פרמטקס" (Pharmatex) המשווקת בצרפת ובקוויבק שבקנדה (ובעבר גם בישראל).
* "פרוטקטאייד" (Protectaid) המשווקת בקנדה, באירופה ובישראל.
* "טודיי" (Today) המשווקת בארצות הברית.

כמו כן, קיימות ספוגיות רב פעמיות מספוג ים.

הספוגית פועלת בשני אופנים: ראשית, הספוגית מוחדרת לנרתיק וחוסמת את צוואר הרחם בפני תאי הזרע. שנית, הספוגית ספוגה בקוטל זרע הפוגע בתנועת תאי הזרע.

יש להחדיר את הספוגית לפני קיום יחסי המין. בגרסת "טודיי" ישנה גומייה מסביב לספוגית על מנת להקל על הוצאתה, ובגרסת פרוטקטאייד יש שני חריצים למטרה זו.

הספוגית אינה מספקת הגנה מפני מחלות מין.

יעילות
------

יצרן הספוגית "טודיי" מדווח על שיעורי יעילות של 89% עד 91% במניעת הריון, בעת שימוש נכון ועקבי. היעילות יורדת ל-84% עד 89% כאשר נעשה שימוש לא נכון בספוגית. מקורות אחרים מציינים כי שיעורי היעילות נמוכים יותר עבור נשים שילדו (74% לשימוש נכון ו-68% לשימוש לא נכון).

מחקרים של גרסת "פרוטקטאייד" דיווחו על שיעורי יעילות של 77% עד 91%.

מחקרים של "פרמטקס" מצאו שיעורי יעילות של מעל 99% לשנה בשימוש נכון, ובשימוש לא נכון - 81%. ניתן להשתמש בספוגית בשילוב עם אמצעי מניעה נוסף (כמו קונדום) כדי להעלות את האפקטיביות.

שימוש
-----

כדי להשתמש בספוגית "טודיי", יש לשטוף אותה במים עד שהיא רטובה לחלוטין. המים משמשים להפעלת קוטל הזרע שבספוגית. פרוטקטאייד ופרמטקס מוכנים לשימוש ללא מים.

ניתן להחדיר את הספוגית עד 24 שעות לפני קיום יחסי המין. יש להשאירה במקומה במשך שש שעות לפחות מהפעם האחרונה שבה קיימה האישה יחסי מין. אין להשאירה בגוף מעל 30 שעות.

על פי הוראות יצרי הספוגיות החד-פעמיות, אין לעשות בהן שימוש חוזר לאחר שהוסרו. ספוגיות למניעת הריון מספוג ים מיועדות לשימוש חוזר.

היסטוריה
--------

הספוגית לא תמיד הייתה פופולרית בשווקים מסוימים. ניתן להשיג את שלושת המותגים דרך האינטרנט.

הספוגית "טודיי" פותחה בתחילת 1976 ושווקה לראשונה בארצות הברית בשנת 1983. בשנת 1994 היא הוסרה מהמדפים. לאחר מספר עיכובים היא הפכה לזמינה בקנדה ב-2003, ובארצות הברית ב-2005. החברה-אם של היצרנית הכריזה על פשיטת רגל ב-2007, והיא הוסרה בשנית מהמדפים עד לשיווקה מחדש ב-2009.

"פרמטקס" שווקה לראשונה בצרפת ובמחוז קוובק שבקנדה ב-1984.

"פרוטקטאייד" שווקה לראשונה בקנדה ב-1996 ובאירופה ב-2000.

קוטל זרע
--------

הספוגית היא חסם פיזי המונע מתאי הזרע מלהגיע לצוואר הרחם. קוטל הזרע הוא מרכיב חשוב ובלעדיו הספוגית אינה יעילה כלל. כל מותג מכיל קוטל זרע שונה.

המותג "טודיי" משתמש ב-1,000 מיליגרם Nonoxynol-9. "פרוטקטאייד" משתמש ב-5,000 מיליגרם F-5 gel הכולל שלושה מרכיבים פעילים. "פרמטקס" מכיל 60 מיליגרם בנזלקוניום כלוריד (המשמש גם לטיפול בכאבי גרון).

תופעות לוואי
------------

ישנם נשים וגברים הרגישים ל-Nonoxynol-9 המצוי בחלק מקוטלי הזרע. נשים המשתמשות בספוגיות נמצאות בסיכון מוגבר לזיהום ולדלקת בדרכי השתן. שימוש לא נכון, כגון השארת הספוגית בגוף מעל 30 שעות ברצף, עלול לגרום לתסמונת הלם רעלי.

בתרבות הפופולרית
----------------

זמן קצר לאחר שהספוגיות הורדו מהמדפים בארצות הברית, הספוגית הייתה נושא פרק בסיינפלד. בפרק, איליין בניס שומרת בקנאות על מלאי הספוגיות שנותרו לה ומסרבת לקיים יחסים עם מי שאינו ראוי לספוגית בעיניה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ספוגית למניעת היריון** |
דוגמות לצבע חלב
הצבע **חלב** הוא צבע מים לא רעיל. ניתן ליצור אותו באמצעות שילוב של חלב וליים, בדרך כלל עם פיגמנטים שמוכנסים לצבע. במקרים אחרים מעורבב בוראקס עם הקזאין של החלב על מנת להפוך את הקזאין לחומר משמר.

השימוש בחלב לצביעה קיים מזה אלפי שנים. הוא עשוי מרכיבים טבעיים והוא בטוח ולא רעיל. עם זאת, מכיוון שצבעים על בסיס שמן וצבעי אקריליק מיוצרים בתקופה המודרנית בכמויות גדולות, מחירם יכול להיות נמוך יותר בהשוואה לעלות הצביעה בחלב, שלרוב מיוצר ונמכר בכמויות קטנות. מכשול נוסף לשימוש בו הוא שהוא לא מעורבב מראש. הצבע נמכר לרוב על בצורת אבקה, בשילוב קזאין וסיד. לאחר הוספת מים, הסיד מתערבב עם הקזאין, ויוצר צבע עמיד שניתן להשתמש בו רק על משטחים נקבוביים.

לפני המצאת האקריליק, רוב צבעי הבית יוצרו מקזאין. ישנו מספר גדול של מסמכי ייצור שמתווים את ייצור החלב כצבע בקנה מידה תעשייתי.

צבע חלב המורכב משילוב של בוראקס יכול להשתמר במשך שישה חודשים או יותר אם הוא אטום כדי לשמור על הלחות. אולם, עם הזמן, השילוב יתפרק.

ראו גם
------

* קזאין
* צבע שמן

הערות שוליים
------------

1. ↑  הנרי ורד ביצ'ר, **Plain and pleasant talk about fruits, flowers and farming**, Derby & Jackson, 1859, עמ' 187
2. ↑  הנרי קרי ביירד, **The painter, gilder, and varnisher's companion: containing rules and regulations in every thing relating to the arts of painting, gilding, varnishing and glass-staining. Numerous useful and valuable receipts**, כרך 10, 1867, עמ' 97
3. ↑  Magic of chemurgy duplicated in the home laboratory, **Popular Science**, 1942, עמ' 199
4. ↑  How is it made?, **Popular Science**, 1940, עמ' 209
5. ↑  A BRIEF HISTORY OF MILK PAINT, Milk Paint
6. ↑  רוברט שרר, **Casein : its preparation and technical utilisation**, Nabu Press, 2010, מסת"ב 9781178313543
**אסמאא בנת אבי בכר** (בערבית: **أسماء بنت أبي بكر**; 595–692) הייתה אחת מהצחאבה, ואחותה למחצה של עאישה.

ביוגרפיה
--------

אסמאא נולדה בשנת 595 לספירה, לאבו בכר וקטילה בנת עבד אל-עזה. לאחר שהוריה התגרשו, היא נשארה לחיות עם אביה.

בסביבות שנת 610 לספירה, קיבלה על עצמה את האסלאם, והייתה בין הראשונים שנכנסו לאסלאם בהזמנת אביה.

כאשר מוחמד ואבו בכר מצאו מקלט במערת ת'ור מחוץ למכה בזמן הגירתם לאל-מדינה בשנת 622, הייתה אסמה נושאת אליהם מזון בחסות החשכה.

היא התחתנה עם אל-זוביר בן אל-עוואם זמן קצר לפני ההיג'רה.

בשנת 623, היגרה אסמאא לאל-מדינה.

אסמה ראתה שהשכנות החדשות שלה באל-מדינה היו "נשים כנות". היא הייתה אופה פשוטה, והן היו מכינות לה לחם.

היא ואל-זוביר הגיעו לאל-מדינה "ללא רכוש, וללא עוזרים, וללא כל אחיזה בנכסים מלבד סוס".

לאסמה ולזוביר היו שמונה ילדים: עבדאללה (שהיה לח'ליף בחצי האי ערב), אל-מונזיר, אסים, אל-מוח'יר, חדיג'ה. אום אל-חסן, עאישה, ואורווה.

אסמה הייתה אומללה בחייה הנשואים, כי אל-זובייר היה "הקנאי ביותר בעולם" והיה "קשוח איתה".

בסופו של דבר, אל-זוביר התגרש מאסמאא.

אסמה נפטרה בשנת 692, כמה ימים אחרי בנה שנהרג.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hamid, Abdul Wahid. **Companions of the prophet**, Leicester, UK: Mels, New rev. ed, 1998-
2. ↑  Asma' bint Abu Bakr - SunnahOnline.com, sunnahonline.com
3. ↑  **The Oxford history of Islam**, New York, N.Y.: Oxford University Press, 1999
4. ↑  Jones, Jameelah. **The Sahabiyat : the female companions of the prophet's era**, London: Ta-Ha, 2006
5. ↑  **Child companions around the Prophet = Aṭfāl adabahum al-Rasūl**, Riyadh: Darussalam, 1st ed, 2003
6. ↑  Asma’ Bint Abu Bakr | Islamic History (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4963 9500
* LCCN: nr2002002807
* VIAF: 59015881
* WorldCat: lccn-nr2002002807

 |
צלב השמש, סמל נורדי מוכר, פופולרי בקרב דתות נאו פגאניות נורדיות ובקרב תנועות גאווה לבנה וכוח לבן
**גאווה לבנה** היא סיסמה ותנועה עולמית המעודדת גאווה של בני גזע האדם הלבן בהשתייכותם לגזע ששורשיו באירופה. עיקר הארגונים המזוהים עם תנועה זאת הם ארגוני ימין רדיקליים גזענים, לאומנים ונאו-נאצים.

תנועות הגאווה הלבנה טוענות כי הן קמו כדי ליצור איזון מול תנועות המעודדות גאווה בקרב בני מיעוטים. תנועות הגאווה הלבנה טוענות כי האדם הלבן כפוף לנורמת הפוליטיקלי קורקט ואינו יכול לפגוע בכבודם של בני מיעוטים על רקע גזעם בעוד שבני הגזע הלבן סופגים עלבונות והאשמות סטראוטיפיות מצד בני מיעוטים. תנועות אלו טוענות למוסר כפול בחברה המודרנית, בעוד שתנועות המעודדות גאווה בקרב האדם השחור, יהודים, אינדיאנים, יוצאי אסיה וכו' נתפסות כלגיטימיות, תנועות המעודדת גאווה בקרב האוכלוסייה הלבנה נתפסות כגזעניות ואלימות. כמו כן הן טוענות לרגשות אשם כבדים מדי וממושכים מדי מצד הלבנים על מה שעשו אבותיהם והאדם הלבן לאורך ההיסטוריה (שיעבוד, לינצ'ים, אפרטהייד, כיבוש אדמות, השואה וכו').

מנגד, מתנגדי הגאווה הלבנה טוענים כי מדובר בתנועות כוח לבן שמנסות להביא בפועל לעליונות לבנה בדיוק כמו בעבר. המתנגדים בצפון אמריקה טוענים בין היתר כי בניגוד לאוכלוסייה השחורה, שהגיעה מרחבי אפריקה ואנשיה כיום אינם יכולים להצביע על מדינה או חבל ארץ ספציפי ממנו הגיעו אבותיהם, הן מפני שהגיעו כעבדים והן מפני שמרביתם הם ככל הנראה צאצאים של משפחות שהגיעו מיותר מנקודה אחת באפריקה – האדם הלבן בצפון אמריקה לרוב יכול לדעת מאיזו מדינה באה משפחתו ליבשת (אנגליה, גרמניה, שווייץ וכו'), ולכן יכול להקים קבוצת גאווה ספציפית לקבוצה האתנית שלו ולא לכל הגזע הלבן. כמו כן, מאחר שהאדם הלבן שולט על רוב המשאבים וההון בצפון אמריקה אין מלכתחילה צורך בהעצמה לגזע הלבן בניגוד לגזעים ועמים אחרים.

כיום פלגים מסוימים בתנועת הקו קלאקס קלאן מעדיפים לראות את עצמם כקבוצות 'גאווה לבנה'.

ראו גם
------

* גזענות ממסדית
* לאומנות לבנה
* עליונות לבנה
* 14 מילים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאווה לבנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Whitewash: Racialized Politics and the Media
2. ↑  Why White Pride is a Problem (ארכיון)