recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קלופידוגרל** (**Clopidogrel**) היא תרופה המשווקת בישראל בשמות המסחריים: פלוויקס, קלוד, קלופידקסל וקלופידוגרל טבע. תרופות אלה מעכבות את הצימות של טסיות דם וכך מונעות היווצרות של קרישי דם. התרופה מסייעת במניעה של אירועים לבביים ומוחיים.

שימושים בקליניקה
----------------

קלופידוגרל היא תרופה המיועדת לשימוש במצבים הבאים: תסמונת כלילית חריפה (ACS), התרופה מסייעת במניעת התקפי לב במטופלים בעלי היסטוריה של אוטם בשריר הלב או מטופלים שסובלים מתעוקת חזה לא יציבה. בנוסף היא מסייעת במניעת אירוע של שבץ מוחי ואירועים של תנגודת עורקים פריפרית ובמחלת עורקים קורונריים.

אזהרות בשימוש
-------------

אין ליטול את התרופה במצבים הבאים:

* התרופה עוברת מטבוליזם על ידי ציטוכרום P450 ובתוך זה על ידי CYP2C19. מטופלים שסובלים ממחסור ב- CYP2C19 לא יכולים ליטול את התרופה.
* דימום פעיל למשל: כיב פפטי, דימום תוך-גולגולתי וכו'
* רגישות למרכיבי התרופה

תופעות לוואי
------------

תופעת הלוואי הנפוצה ביותר היא דימום, אשר יכול להתבטא במגוון דרכים: החל מדימום קל מהאף, ועד הופעת שטפי דם תת-עוריים. כמו כן, ניתן לראות שלאחר פציעה נדרש זמן רב יותר עד שהדימום נפסק. במקרים נדירים התרופה יכולה לגרום לדימומים בשתן, במוח ובעיניים. תופעות הלוואי כוללות ביניהן רגישות יתר שיכולה להתבטא כפריחה, גרד, אדמומיות, קילוף של העור, קוצר נשימה (שיכול להתלוות בצפצופים, קשיי נשימה, ולחץ בחזה). בנוסף הרגישות יכולה לגרום להתנפחות של אחד או יותר מהאיברים הבאים : פה, שפתיים, לשון ועפעפיים. סוג נוסף של תופעות לוואי יכול להתבטא בירידה במספר תאי הדם הן לבנים והן אדומים. דבר היכול להתבטא באנמיה, חיוורון, עייפות, זיהומים חוזרים, חום גבוה ודימומים. יתר על כן, השימוש יכול לגרום למצב מסכן חיים בשם TPP בו יש חום גבוה, הופעות שטפי דם תת-עוריים, בלבול וצהבת.

הריון והנקה
-----------

לא נמצא קשר בין נטילת התרופה בהריון לבין מומים בעובר או הפלות.

בזמן הלידה השימוש בתרופה מגביר את הסיכון של האמא לדימומים. מומלץ להימנע משימוש באפידורל בעת השימוש בתרופה בגלל הסכנה לדימומים בעמוד השדרה. אם יש אפשרות ניתן להפסיק את התרופה כ5–7 ימים לפני הלידה והשימוש באפידרול.

כיום לא קיימות עדויות על מעבר התרופה בהנקה ובנוסף לא נצפו תופעות בילודים של אימהות שנטלו את התרופה במהלך ההנקה.

פרמקולוגיה
----------

קלופידוגרל עובד כקדם-תרופה שעוברת אקטיבאציה לאחר הנטילה בגוף בשני שלבים. השלב הראשון כולל אקטיבאציה על ידי האנזים CYP2C19 והשלב השני על ידי CYP2C9. לאחר ההפעלה התרופה פועלת בכך שמעכבת בצורה בלתי הפיכה את P2Y12 שהוא רצפטור של ADP. לרצפטור תפקיד חשוב בהפעלה של טסיות ולכן כעת הן לא יפעלו ולא ייווצר קריש.

לתרופה לוקח כשעתיים עד שמתחילה לפעול וזמן מחצית החיים שלה הוא כ6 שעות לקדם תרופה וכחצי שעה כתרופה הפעילה. התרופה מתפנה גם בשתן וגם בצואה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלופידוגרל** בוויקישיתוף
* MEDSCAPE ,
* קלופידוגרל טבע כללית
* קלופידוגרל (פלויקס, קלופידקסל)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**קאמלג'יט סין ג'וטי** (באנגלית: **Kamaljit Singh Jhooti**; נולד ב-26 במרץ 1981), מוכר בשם הבמה **ג'יי שון** (**Jay Sean**) הוא זמר, יוצר, ראפר, ביטבוקסר ומפיק בריטי.

ביוגרפיה
--------

שון הופיע לראשונה עם אומנים אסייתים נוספים כחבר בפרויקט של רישי ריץ' עם "Dance with You", שהגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי ב-2003. בעקבות ההצלחה חתם בחברת ההקלטות Virgin Records, והוציא 2 להיטים בעשירייה הפותחת של מצעד הסינגלים הבריטי ב-2004: "Eyes on You" במקום ה-6, ו-"Stolen" במקום ה-4. הם נכללו באלבום הבכורה שלו שזכה לביקורות משבחות, "Me Against Myself", אשר למרות הצלחה מתונה בבריטניה, מכר יותר מ-2 מיליון עותקים ברחבי אסיה, ונשאר האלבום המצליח ביותר שלו עד כה. לצד דברים אלו, שון היה חלוץ בסגנון הבאנגרה-רית'ם אנד בלוז, ואלבום הבכורה שלו העלה את המודעות לסגנון זה ברחבי דרום אסיה.

בסופו של דבר עזב ב-2006 את Virgin Records והקים חברת הקלטות עצמאית משלו, "Jayded Records". לאחר כמעט 4 שנים, חזר בשנת 2008 עם "Ride It", אשר הגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי, ולפסגות מצעדי פזמונים ברחבי מזרח אירופה. אחריו יצא השיר "Maybe" אשר הגיע למקום ה-7 במצעד הפזמונים של יפן, ו-"Tonight". הם נכללו באלבום השני שלו, "My Own Way", אשר הפך לאלבום המצליח ביותר שלו בבריטניה. בתקופה זו הוא החל לשלב אלקטרופופ במוזיקה שלו.

מאז סוף 2008 חתום שון בחברת ההקלטות קאש מאני רקורדס. ב-2009, הסינגל האמריקאי הראשון שלו, "Down" הגיע לראש טבלת הבילבורד הוט 100, מצעד הפזמונים האמריקאי, מה שהופך אותו לאומן הדרום-אסיאתי הראשון שכבש פסגה זו. היה זה השיר השביעי ברשימת הסינגלים הנמכרים ביותר לשנת 2009, כאשר מכר יותר מ-3 מיליון עותקים בארצות הברית באותה שנה. לבסוף מכר השיר 4 מיליון עותקים בארצות הברית ויותר מ-6 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהופך את שון לזמר הבריטי/אירופאי המצליח ביותר באמריקה בכל הזמנים. לאחר זמן קצר הוציא שון להיט נוסף, "Do You Remember" אשר מכר יותר ממיליון עותקים בארצות הברית, ונכנס לעשיריה הראשונה של הבילבורד הוט 100. שירים אלו נכללו באלבום הבכורה האמריקאי שלו "All or Nothing". שון דורג במקום ה-35 ברשימת האומנים של הבילבורד הוט 100 לשנת 2009.

דיסקוגרפיה
----------

* Me Against Myself ‏(2004)
* My Own Way ‏(2008)
* All or Nothing ‏(2009)
* Neon ‏(2013)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יי שון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'יי שון
* ג'יי שון, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'יי שון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'יי שון, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'יי שון, ברשת החברתית טיקטוק

* ג'יי שון, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'יי שון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'יי שון, באתר אייטונס (באנגלית)

* ג'יי שון, באתר ספוטיפיי

* ג'יי שון, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* ג'יי שון, באתר Last.fm (באנגלית)

* ג'יי שון, באתר AllMusic (באנגלית)

* ג'יי שון, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ג'יי שון, באתר דיזר

* ג'יי שון, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* ג'יי שון, באתר Discogs (באנגלית)

* ג'יי שון, באתר Songkick (באנגלית)

* ג'יי שון, באתר Genius

* ג'יי שון, באתר SecondHandSongs

* ג'יי שון, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14596206h (data)
* GND: 135371600
* ISNI: 0000 0001 0929 9254
* LCCN: no2009197283
* MusicBrainz: e03cf5b6-d2ec-4465-adee-226b518bcfcd
* NKC: xx0130758
* NLP: a0000002310816
* SUDOC: 161775705
* VIAF: 103557234
* WorldCat: lccn-no2009197283

 |
**סטפן קרקשיאן** (נולד ב-1929) הוא צייר ואמן קרמיקה ארמני יליד ירושלים. יצירתו הקרמית של קרקשיאן, והסדנה המשפחתית אותה הוא מנהל, משמרת את הדגמים הייחודיים ואת אמנות הקרמיקה הארמנית שהתפתחה בירושלים בראשית המאה ה-20 והפכה לאחד מסמני ההיכר של מזרח ירושלים. 

קרקשיאן הוכשר ב"הסדנה המשותפת" שהקים אביו, מגרדיש קרקשיאן ביחד עם נישאן בליאן בדרך שכם בירושלים, לאחר שפרשו מסדנתו של דוד אוהנסיאן. לאחר מותו של מגרדיש, פורקה, בשנת 1954, הסדנה המשותפת ופוצלה לשתי סדנאות נפרדות. יורשי משפחת בליאן המשיכו להפעיל את הסדנה בדרך שכם, שנקראת "Palestine Pottery", ואילו סטפן קרקשיאן ואחיו הקדר ברג' קרקשיאן פתחו סדנה לייצור קרמיקה ברחוב ה"ויה דולורוזה" מס' 15.

יצירתו של קרקשיאן ממשיכה ומשמרת את הדגמים שנוצרו בסדנה המשותפת, אולם במהלך השנים פיתח קרקשיאן סגנון אישי המאופיין בקו מתאר דקדקני ובהדגשה של דימויים בודדים מן הדגמים והפיכתם למרכזה של יצירה חדשה. בין הדימויים המרכזים בעבודתו: דגמים של ערבסקות, ציפורים (חלקן בהשפעת "פסיפס הציפורים"), פרחים, איילה או עופר המרים ראשו ועוד.

יצירות הסדנה הוצגו בתערוכה "הקרמיקה הארמנית של ירושלים" שהוצגה במוזיאון ארץ ישראל בשנת 1986.

גלריה
-----

* קערה מעוטרת בציפור אגדית לבנהקערה מעוטרת בציפור אגדית לבנה
* הכניסה לחנות של משפחת קרקשיאןהכניסה לחנות של משפחת קרקשיאן

ביבליוגרפיה
-----------

* כנען-קדר, נורית, ה**קרמיקה הארמנית של ירושלים, שלושה דורות, 1919-2000**, יד יצחק בן צבי, ירושלים, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* הכהן, דוד, "משמרים את הקרמיקה הארמנית" ynet, 08.04.02

* שטרן, גבריאל, בית היוצר אשר בנתיב-היסורים, על המשמר, 18 באוגוסט 1967
**ניצחון פִּירוּס** הוא ביטוי המשמש לתיאור ניצחון שעלה במחיר כה רב, עד שיצא שכרו בהפסדו. אמרת כנף המשמשת להתייחסות לניצחון כזה היא "עוד ניצחון כזה ואבדנו". לעיתים משמשים הביטוי והאמרה גם ביחס לניצחון שהושג בקלות, לשם הבעת חשש מהמחיר העתידי שישלם המנצח עקב תוצאות ניצחונו. 

פלוטרכוס מייחס את האמרה לפירוס מלך אפירוס, שעל שמו נטבע הביטוי. הטרנטינים זימנו בשנת 280 לפנה"ס את המפקד המצליח והנודע פירוס, כדי שיסייע להם במלחמה הנמשכת שלהם מול הרומאים. בקרב אסקולום באפוליה מול הרומים בשנת  279 לפנה"ס ניצח פירוס, אך הניצחון עלה לו במחיר כבד. לפי פלוטרכוס, לאחר ניצחונו בקרב אמר פירוס:

> 
> "אם ננצח את הרומאים בעוד קרב אחד, נאבד אובדן גמור."
> 
> 
> 
> 

בשני ניצחונותיו של פירוס על הרומאים היו אבדות הרומאים גדולות מאבדותיו של פירוס, אך הפגיעה בכוחם הצבאי של הרומאים הייתה פחותה, משום שמאגר כוח האדם שלהם היה גדול יותר. 

אף שמקורו של הביטוי בניצחון צבאי, הוא משמש גם לתיאור ניצחונות מסוגו בתחומים אחרים.

לקריאה נוספת
------------

* פלוטארכוס, "**חיי אישים - אנשי יוון ורומי**", תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי, ירושלים, מוסד ביאליק, 1982.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ניצחון פירוס** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלוטרכוס, פירוס, כ"א, עמ' 74 בתרגום העברי.
**אווה ברטה** (מקודם **בראון**, בהונגרית: **Barta Éva**; בודפשט, 8 באפריל 1916 – בודפשט, 15 במרץ 1994) הייתה צורפת, קרמיקאית יהודייה-הונגרייה, אשתו של הגרפיקאי וצייר בלה פקטה נאג'.

ביוגרפיה
--------

אווה בראון נולדה במשפחה יהודית כבתם של ארנה ברטה (מקודם: בראון 1878–1956) צייר, גרפיקאי ושל אלה צ'רס (מקודם: גולדברגר). משנת 1933 למדה שנה בבית הספר לאמנויות שימושיות. בין 1934 לבין 1938 למדה באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות, המאסטרים שלו היו אגושט בנקהארד ואישטוואן סניי. בשנת 1938 נסעה לפריז, שם עסקה בקרמיקה, ובשנת 1939 הקימה סדנה בבודפשט, שם בעיקר עיצבה וייצרה תכשיטים. במהלך מלחמת העולם השנייה, היא ובעלה ייצרו שוצפאסים (כתבי חסות) מזויפים כדי לעזור ליהודים הנרדפים, כולל משפחתה של אווה ברטה (Schutzpass: שגרירויות המדינות הנייטרליות שנותרו בהונגריה (בודפשט) הנפיקו עשרות אלפי "תעודות חסות" למבקשי מקלט יהודים ואלה אישרו כי בעליהם נמצא תחת חסותה של אותה מדינה). בערך 1,000 עד 1,200 חיי יהודים ניצלו עקב מסמכים מזויפים שייצרו ברטה ובעלה. בעלה הלא יהודי קיבל לאחר מותו את התואר חסיד אומות העולם מיד ושם. אווה ברטה השתמשה ליצירותיה באמייל, באבנים חצי יקרות ובמתכות אצילות. יצירותיה נשלטות על ידי צורות אמורפיות וטבעיות. היא הייתה חברה ב"קבוצת האמנים הסוציאליסטים".

תערוכות
-------

### יחיד

* 1961 •אולם אדולף פניאש, בודפשט
* 1975 • בית התרבות ברטוק, סגד (עם קלרה פרייזר)
* 1976 • היכל האמנות (בודפשט), בודפשט

### קבוצתיות נבחרות

* 1958 התערוכה העולמית של בריסל (1958)
* 1972 תערוכת תכשיטים לאומית, גלריית צ'וק, בודפשט, הלבשה, מוזיאון ארנסט, בודפשט.

פרסים והוקרה
------------

* פרס ראשון בתחרות התכשיטים של החברה לאמנויות שימושיות (1959)
* פרס האמן המעוטר (1977)
* פרס אמן הדגול (1985)

לקריאה נוספת
------------

* Artportal
* פטר קוזאק. "אווה ברטה". *nevpont.hu*.
* זולטאן טרנצ'ני (2014-06-27). "ילדי נייר טובי-נובי-טאצ'ו". *nol.hu*.
**סליה פרנקה** (באנגלית: **Celia Franca**;‏ 25 ביוני 1921, לונדון–19 בפברואר 2007) הייתה בלרינה בריטית וקנדית. בין המייסדות של הבלט הלאומי של קנדה (National Ballet School of Canada).

סליה פרנקה נולדה בלונדון כ"סליה פרנקס" למשפחה של מהגרים יהודים מפולין. היא החלה ללמוד ריקוד בגיל 4 ובגיל 14 החלה להופיע. בשנת 1936 היא התקבלה ללהקה של מארי ראמבר. בהמשך היא רקדה בלהקות בלט שונות בבריטניה.

בשנת 1950 קבוצת אנשים מטורונטו הזמינה אותה לקנדה להשתתף בפסטיבל ולהקים בעיר להקת בלט. היא השלימה את המשימה תוך 10 חודשים והלהקה החלה להופיע בנובמבר 1951. בשנת 1959 ביחד עם בטי אוליפנט היא הקימה בית ספר לאומי לבלט.

בשנת 1979 היא הצטרפה לצוות בית ספר לבלט באוטבה והמשיכה בשיתוף פעולה עם הבלט הלאומי של קנדה.

על פעילותה בתחום הבלט בקנדה בשנת 1967 היא התקבלה למסדר קנדה וקודמה לעמיתה בשנת 1985. בשנת 1994 היא קיבלה פרס על מפעל חיים. סליה פרנקה הייתה שופטת במספר תחרויות בלט בינלאומיות היא הוזמנה פעמיים לסין לתת הדרכה בתחום מומחיותה. בשנת 1984 לכבודה נערכה הופעה מיוחדת במרכז לאמנויות הבמה באוטבה.

סליה פרנקה נפטרה בשנת 2007 לאחר מחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סליה פרנקה
* סליה פרנקה - ביוגרפיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kelly, Deirdre (2012-01-27). "The Pursuit of Perfection: A Life of Celia Franca, by Carol Bishop-Gwyn". *The Globe and Mail* (בCanadian English). נבדק ב-2022-04-03.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12969451d (data)
* GND: 1023488795
* ISNI: 0000 0000 7361 4119
* LCCN: n81017720
* NKC: jo20211129731
* NTA: 071707808
* SNAC: w6j96hpb
* SUDOC: 130943304
* VIAF: 14903295
* WorldCat: lccn-n81017720

 |
**מבצע פינה אחרת** הייתה פעילות יזומה בלבנון, שביצעה פלנ"ט צנחנים ב-18 במאי 1993.

ההכנות למבצע
------------

במסגרת הלחימה כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון, יזמו מפקד יק"ל, תא"ל גבי אשכנזי, ומפקד החטיבה המזרחית ביחידת הקישור ללבנון, אל"ם ארז גרשטיין, מבצע שמטרתו פגיעה בפעילי חזבאללה ואיסוף מודיעין במרחב ההר סוג'וד, ששימש בסיס פעילות לפעילי הארגון בדרום לבנון. השטח ההררי התלול והקשה שהיה רווי בסלעים גדולים וצמחייה סבוכה היווה כר נוח לפעילי הארגון לשהות בו, בעמדות מוסוות, לירות ממנו אש מקלעים, מרגמות וטילי נ"ט לעבר מוצבי צה"ל, וכן לצאת ממנו לפעילות חודרת ברצועת הביטחון. למבצע הוקצתה פלנ"ט צנחנים, בפיקוד רב-סרן הרצי הלוי שאיישה באותה עת את מוצב ריחן.

מהלך המבצע
----------

בלילה שבין 17 ל-18 במאי 1993 יצא כוח בן 14 לוחמים מהפלנ"ט, בפיקוד הלוי, ממוצב ריחן, ונע בסבך ההררי עד שהתמקם בעמדות מוסוות באזור אלואיזה, בגזרה המזרחית של דרום לבנון. הכוח זיהה קבוצת פעילי חזבאללה, ונערך לפתיחה באש, כאשר לפתע נורתה לעבר הכוח אש מקלעים. מהאש נפגע ונהרג סגן זהר חלמיש ונפצע חייל נוסף. הכוח השיב באש והזעיק צוות חילוץ מהמוצב, עליו פיקד סגן צור-צבי ישראל.

בעת שכוח החילוץ נע לעבר הכוח שבפיקוד הלוי, הוא נקלע למארב של פעילי חזבאללה, שהשליכו רימוני יד לעברו. מפקד הכוח, סגן ישראל נפצע קשה והצוות בפיקודו נותר ללא מפקד. מפקד הפלוגה, הלוי, הכווין מסוקי קרב של חיל האוויר ואש ארטילריה לעבר עמדות פעילי חזבאללה, כשבמקביל פיקד על הלחימה במגע ישיר עם המחבלים. הכוח בפיקודו, חבר לכוח החילוץ, ושני הכוחות נסוגו, תחת אש, למוצב ריחן.

במהלך הלחימה נהרגו מספר פעילי חזבאללה. לכוח הצנחנים היו מספר פצועים ושני הרוגים, סגן זהר חלמיש וסגן צור-צבי ישראל, שנפטר בהמשך מפצעיו. מפקד פיקוד הצפון, אלוף יצחק מרדכי, הקים בעקבות האירוע ועדת בדיקה בטענה שהיו שגיאות במיקום הכוח, אולם זו סיימה את עבודתה ללא ממצאים שכאלו ושיבחה את הלוי על האופן שבו פיקד על הכוח.

קישורים חיצוניים
----------------

* מבצע פינה אחרת(הקישור אינו פעיל) באתר עמותת עורב צנחנים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי יהושוע וראובן וייס, **המח"ט והחפ"ש**, המוסף לשבת ידיעות אחרונות, 23 בינואר 2009, כפי שהועלה באתר פרש.
2. ↑  יועז הנדל, צבע אדום, מקור ראשון, ‏ 26 באוקטובר 2008, כפי שהועלה באתר פרש.
3. ↑  גל פרל פינקל, בין סיכוני ההסלמה ואתגרי בניין הכוח, הרמטכ"ל צריך קבלן ביצועים, באתר זמן ישראל, 2 ביולי 2020.
4. ↑  נאוה כהן צוריאל, ה' עוז לעמו ייתן, באתר nrg‏, 4 בינואר 2001.
5. ↑  חנן גרינווד, מלחמות הגנרלים: ההסתבכויות המביכות של המועמדים, באתר ישראל היום, 21 בפברואר 2019.
6. ↑  אהוד ערן, "**תמצית געגוע - סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון**", ידיעות ספרים, 2007, עמודים 152-149.
**אמארי ואחוות הלילה** (באנגלית: **Amari And The Night Brothers**) הוא ספר פנטזיה לילדים שנכתב על ידי ב"ב אלסטון, ויצא לאור בישראל בנובמבר 2022. הוא יצא בישראל בהוצאת כתר. עלילת הספר עוסקת בעיקר בנערה אמארי פיטרס אשר מגלה עולם סודי של על טבעי, ומצטרפת איליו במטרה להציל את אחיה שנעלם. לספר יצא המשך במאי 2023. את שני הספרים תרגמה מאנגלית יעל אכמון. הספר זכה לביקורות טובות.

עלילה
-----

הספר מספר על נערה צעירה הסובלת מביריונות בשם אמארי פיטרס. לאחר שאחיה נעלם וכולם מאבדים תקווה לשובו, אמארי מקבלת זימון למחלקת החקירות העל טבעיות. היא מגלה שיצורים אגדיים, כמו המפלצת מלוך נס, הקראקן, ועוד יצורים על טבעיים אחרים אמיתיים.

היא פוגשת ומתיידת עם נערה אחרת בשם אלזי רודריגז, ילדה גאונה וממציאה ששיכת לגזע העתיק שכמעט נכחד "אנשי הדרקון", דרקונים שהיו מסוגלים להפוך לאנושיים ולהפך. במהלך טקס הקבלה ללשכה, כל מועמד מקבל כח על. אלזי הופכת לגאונת על, ואילו מתברר שהכישרון של אמארי הוא לא חוקי: היא הופכת לקוסמת, למרות שהקסם הוצא מהחוק לפני שנים רבות בגלל אחוות הלילה, שניסו וכמעט הצליחו לכבוש את העולם העל טבעי.

אמארי עוברת את המבחנים בהצלחה ובעזרת דילן, חבר חדש שהוא קוסם סודי, הם מתחילים לנהל חקירה לגבי היעלמותו של אחיה ובמקביל דילן מלמד את אמארי קסם אשליות. הלשכה מתמודדת עם התקפות מצד השוליה של מורו, קוסם חזק ועתיק שהקים את אחוות הלילה. למרות שמורו כלוא, הוא אכשיהו מצליח לתקוף אותם. אמארי מגלה בעזרת רוח רפאים של קוסמת שהאדם שכלוא הוא בעצם השוליה של מורו, ושמורו חופשי. היא יחד עם חבריה מנסים להתעמת איתו במטרה לעצור את תוכניתו המרושעת ולהציל את אחיה של אמארי. כשאמארי מגיעה לעצור אותו היא מגלה שדילן, החבר שלה, עבד בשביל מורו ותכנן את הכל. דילן הורג את מורו ולוקח את הקסם שלו, ואז אמארי מביסה את דילן בכישוף ענק.

לאחר מכן, אחיה מאושפז עקב כישוף רשע של דילן ומורו אך הוא בחיים. אמארי מתקבלת ללשכה לחקירות על טבעיות, והכל מסתדר. אלא שדילן עדיין חופשי, ואחיה מתנדנד בין חיים ומוות.

דמויות
------

* **אמארי**: גיבורת הספר. היא קוסמת אשליות וניחנת בתבונה ובאומץ. חברה של אלזי. שייכת ללשכה לחקירות על טבעיות.
* **אלזי**:חברתה הטובה של אמארי. ממציאה גאונה. שייכת ללשכה לחקירות על טבעיות.
* **דילן**: האנטיגונסט הראשי. הוא קוסם חזק ורשע. התיידד בהתחלה עם אמארי, אך התגלה כרשע.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אמארי ואחוות הלילה (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתוצאה קיצונית במדידה לפי מאפיין מסוים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שיא (פירושונים).
**שיא** הוא תוצאה קיצונית במדידה לפי מאפיין מסוים. שיא עשוי להיות עולמי, כלומר על פני כל כדור הארץ (שיא עולם), או באזור מצומצם יותר: יבשת, מדינה ואף פחות. 

רבים מהשיאים הם תופעות טבע: ההר הגבוה ביותר בעולם, הפיל הכבד ביותר בעולם וכדומה. שיאים אחרים מהווים הישג שיש החותרים אליו: שיא אולימפי, שיא גינס וכדומה. בין השיאים כאלה המהווים קוריוז (כגון האדם הגבוה ביותר בעולם), וכאלה שיש להם חשיבות תכנונית (כגון שיא הביקוש לחשמל). רבים מהשיאים האנושיים, ובפרט שיאי ספורט נוצרים במאמץ אישי של בעל השיא. שיאים אנושיים אחרים נוצרים כתופעה סטטיסטית, למשל שנה שבה הושג שיא הלידות במדינה מסוימת.

העניין בשיאים למיניהם הביא לפרסומו של ספר השיאים של גינס, היוצא לאור במהדורה מעודכנת מדי שנה, ומונה רשימה ארוכה של שיאים במגוון תחומים.

השגת שיא חדש שלא היה קיים בעבר נקראת "**קביעת שיא**". בעברית ובשפות נוספות קביעת שיא חדש, טוב יותר מהשיא הקודם שנקבע, נקראת "**שבירת שיא**".

ראו גם
------

* שיא עולם
* ספר השיאים של גינס

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שיא** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שיא** |

* ספר השיאים הפתוח (באנגלית)
* שיאי ישראל באתלטיקה, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
**טימופיי דוקשיצר** (Timofei Alexandrowitsch Dokschizer -‏13 בדצמבר 1921, ניז'ין - 16 במרץ 2005, וילנה) היה חצוצרן יהודי רוסי.

קורות חייו
----------

דוקשיצר נולד ב-13 בדצמבר 1921, באוקראינה. משפחתו עברה למוסקבה בשנת 1923, שם למד במכללה ע"ש גלזונוב אצל איוון וסילבסקי, המשיך ללימודים בקונסרבטוריון של מוסקבה וללימודים במכללת גנסין, שם למד אצל מיכאיל טבקוב. בשלב מאוחר יותר, למד בקונסרבטוריון מוסקבה גם ניצוח.

בין השנים 1945–1984 היה חצוצרן ראשון בתזמורת תיאטרון הבולשוי והיה לסולן ידוע. מלבד היותו סולן, גם ניצח דוקשיצר על האופרה בבולשוי למשך מספר שנים. כמורה, לימד בגנסין מ-1954 עד 1990 ומשם עבר לליטא. אף על פי שלקה בהתקף לב ב-1989, המשיך עדיין להופיע ולהקליט.

במשך שנים רבות דוקשיצר היה מורה למוזיקה ותלמידיו זכו בכ-15 פרסים בתחרויות בינלאומיות. נתן בירמן נמנה עם תלמידיו.

נגינתו של טימופיי והביצוע שלו התבטאו במוזיקליות, מרחב דינמי ושירתיות מדהימה. כשניגן הוא "שר" דרך החצוצרה כזמר אופרה. כסולן, נגן תזמורת, מורה מצליח ושופט בתחרויות בינלאומיות, היה טימופיי מבוקש בכל העולם וביקר פעמים רבות בארצות הברית, אירופה המערבית, יפן ובישראל. הרפרטואר שלו מנה יותר מ-100 יצירות, ביניהן עיבודים רבים שלו כרפסודיה בכחול של גרשווין או הקונצ'רטו לפסנתר וחצוצרה של שוסטקוביץ'. בין יצירותיו שפורסמו בציבור, המתודה שלו לחצוצרה (הוצאה לאור בידי Leduc ב-1990), ויצירתו Memoirs (הוצאה לאור בידי ITG ב-1997).

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טימופיי דוקשיצר

* טימופיי דוקשיצר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טימופיי דוקשיצר, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007407490605171
* BNE: XX1090025
* BnF: cb148432126 (data)
* CiNii: DA10566711
* GND: 122040740
* ISNI: 0000 0001 1471 5451
* LCCN: n81058212
* MusicBrainz: 8b8ae983-46be-463c-99bb-c3a30c985fb0
* NTA: 272911798
* SUDOC: 184561876
* VIAF: 44569061
* WorldCat: lccn-n81058212

 |
**חלוקה מנהלית** היא חלוקה של יחידה פוליטית לתת-יחידות. כל יחידה מנהלית זוכה למידה מסוימת של אוטונומיה, ומנהלת את ענייניה הפנימיים באמצעות השלטון המקומי. חלוקת המדינה ליחידות קטנות נועדה להקל ולייעל את ניהול העניינים המקומיים, ונעשית באופן מדורג. לדוגמה, ניתן לחלק מדינה לפרובינציות, המחולקות למחוזות, אשר עשויים בתורם להתחלק לרשויות מקומיות.

היסטוריה
--------

### בעולם העתיק

חלוקה מנהלית למחוזות ידועה עוד מימי מצרים העתיקה, שבה הממלכה חולקה ל-42 מחוזות, שנקראו "נומים". בראש כל נום עמד **נומארך**, שהיה מעין מלך זוטא של כל האזור.

על פי המקרא, שלמה המלך חילק את ממלכתו ל-12 נציבויות אזוריות (אולם ללא שבט יהודה).

באימפריות של מסופוטמיה הייתה נהוגה חלוקה מנהלית למחוזות, בעיקר אצל הפרסים, שם נקראו המחוזות "סאטרפיה", וראשי המחוז כונו "סאטרפים".

### רומא

ברומא, המחוזות נקראו "פרובינקיות" ובראש כל פרובינציה עמד פרוקוראטור (נציב), אשר חייב היה לשמש בעבר קונסול או פרטור ואשר מונה על ידי הסנאט לתקופה של בין שנה אחת לשלוש שנים. הנציב ייצג את הרשות המבצעת - הוא היה אחראי על שמירת הסדר הציבורי, על מפעלים למען הציבור ועל גביית מיסים - ואת הרשות השופטת - הנציב שימש ערכאה עליונה לערעורים. כמו כן היה תחת פיקודו של כל נציב חיל מצב שבו הנציב היה משתמש במקרה של התקוממויות מקומיות.

אוגוסטוס קיסר ערך רפורמה במבנה המנהלי של האימפריה הרומית. חלק מהנציבים המשיכו להיות ממונים על ידי הסנאט, אך יתר הפרובינקיות הפכו לנשלטות באופן ישיר על ידי הקיסר, אשר למעשה ניהל אותן דרך נציבים שהיו מינויו האישיים. בהתחלה נציבי הקיסר מונו לתקופה של שלוש שנים, אולם כבר מתחילת שלטונו של טיבריוס תקופת כהונתם לא הייתה מוגבלת והייתה תלויה רק בגחמותיו של הקיסר.

רפורמה מקיפה נוספת נערכה מאוחר יותר על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס. עיקרה היה חלוקת הפרובינקיות הקיימות לקטנות יותר, כדי להקטין את כוחם של הנציבים. לאחר נפילת האימפריה המערבית, באימפריה המזרחית נשארה השיטה בעינה.

### ימי הביניים

בימי הביניים תחת השיטה הפידאולית, מרבית המדינות נבנו כהיררכייה בה וסאלים שלטו ביחידות משנה הכפופות באופן רופף לממשל המרכזי. רק לאחר שהמדינות האירופיות הפכו תהליך של ריכוז סמכויות מהאצולה למלך נוצר צורך ביצירת מערכת מנהלית.

### כיום

כיום חלוקה מנהלית של ארץ ליחידות קטנות יותר היא עניין שבשגרה. ההגיון מאחורי השיטה הוא פשוט: קל יותר לנהל דבר קטן מדבר גדול, לכן מחלקים את המדינה למחוזות ובראש כל אחד שמים מושל, אשר אחראי באופן ממוקד על המחוז שלו, והממשלה המרכזית לרוב מסתפקת בפיקוח בלבד.

במדינות פדרטיביות, קיימת ליחידות החלוקה המנהלית אוטונומיה עד עצמאות מוגבלת, והיחידות המנהליות מחזיקות בבתי מחוקקים ומממשלות משלהם. כך הדבר בארצות הברית, גרמניה, רוסיה והודו.

בישראל ישנם שישה מחוזות אשר מחולקים לשש עשרה נפות, המחולקות לחמישים ושניים אזורים טבעיים.

יחידות מנהליות
--------------

ישנם סוגים רבים של יחידות מנהליות, וחלקם מובאים לפניכם ברשימה הבאה, שמסודרת לפי הא'-ב':

* אובלסט
* אוייזד
* איילט
* דיוקסיה
* האן
* וילאייט
* מחוז
* נפה
* סנג'ק
* פאגוס
* פלאסה
* פלך (גוברניה)
* פרובינציה
* ראיון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חלוקה מנהלית** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מניעים במינוי ניצבי שלמה, באתר "חורשה וירטואלית"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292816505171
* GND: 4218730-8
* LCCN: sh85000909
* LNB: 000092647
* NDL: 00562713

 |
**ועידת לונדון של 1832** הייתה ועידה בינלאומית שהתכנסה כדי להקים ממשלה יציבה ביוון. משא-ומתן שהתנהל במהלך הוועידה בין שלוש המעצמות הגדולות (בריטניה, צרפת ורוסיה) הביא להקמתה של ממלכת יוון תחת שלטונו של אותון, מלך יוון. החלטות הוועידה קיבלו הכרה בינלאומית באמנת קונסטנטינופול, שנחתמה באותה שנה ובה הובטחה עצמאותה המלאה של יוון מן האימפריה העות'מאנית. ועידת לונדון התבססה על החלטות הסכם אקרמן מ-1826 שהכיר בריבונות של נסיכות מולדובה ונסיכות ולאכיה.

רקע
---

שאיפת העצמאות של העם היווני באה לידי ביטוי במלחמת העצמאות היוונית. עם פרוץ מעשי האיבה, תמכו מעצמות המערב בעם היווני. תמיכה זו התבטאה בהסכם לונדון ובקרב נאווארינו שנערך ב-1827. אחרי תבוסת כוחות האימפריה העות'מאנית בקרב נאווארינו החליט הסולטאן העות'מאני מהמוט השני לבטל את הסכם אקרמן, הורה למוחמד עלי לא להסיג את צבאו מן הפלופונסוס. וסגר את הבוספורוס למעבר אוניות זרות מה שפגע בצי הרוסי שזה היה המוצא שלו לים התיכון. בתגובה פתחה רוסיה במלחמה שהסתיימה ביציאת צבא אבראהים פאשא באוקטובר 1828 את יוון ובהסכם אדריאנופול שנחתם ב-1829 בו הבטיח הסולטאן מתן אוטונומיה לסרביה וליוון, והתיר לרוסים להחזיק במולדובה ובוולאכיה עד לתשלום פיצויים לרוסיה. היוונים, שמפלת אויביהם ביבשה ובים וניצחונותיהם הצבאיים שלהם עצמם הפיחו בהם תקוות מחודשות, לא הסכימו להסתפק באוטונומיה ורצו לקבל עצמאות מלאה. כאשר המושל הראשון של יוון יואניס קפודיסטריאס נרצח בשנת 1831 בנאפפליו ואחיו אבגוסטינוס קפודיסטריאס שירש את תפקידו לא הצליח להביא לרגיעה במדינה. המעצמות שאפו לסיום המאבקים בתוך יוון ולכינון שלטון יציב.

הוועידה
-------

במאי 1832, השר לענייני חוץ וחבר העמים הבריטי הנרי טמפל התכנס עם דיפלומטים צרפתים ורוסים, וב-11 במאי, ללא התייעצות עם היוונים, החליטה הוועדה שיוון צריכה להיות מונרכיה. הסיבה להחלטה זו היה החשש מפני תנועות ליברליות ורפובליקניות כפי שבאו לביטוי בצרפת המהפכנית ועל כן התעקשו כי לאחר מות קפודיסטריאס תיכון ביוון מונרכיה.

את הכתר הציעו ללאופולד לבית סקסה-קובורג-גותה, מי שנהיה מאוחר יותר לאופולד הראשון, מלך הבלגים, אולם הוא ויתר כי המדינה המוצעת נראתה לו קטנה מדי (כמחצית מיוון המודרנית) וענייה מדי מכדי לאפשר לו את רמת החיים שרצה. לפיכך הציעו את כס המלוכה לנסיך הבווארי אוטו שעם הכתרתו הפך לאותון, מלך יוון, קבעו שלא יהיה איחוד בין יוון לבוואריה וקבעו את סדר הירושה. המעצמות הגדולות גם הסמיכו את שגריריהם בקונסטנטינופול, הבירה העותמאנית, להבטיח את סיומה של מלחמת עצמאות היוונית.

בהמשך אותה שנה נחתמה אמנת קונסטנטינופול, שקבעה את הגבולות של ממלכת יוון בקו הגבול ארטה-וולוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* טקסט באנגלית
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, ואף שהמידע בו כנראה אמין רצוי להוסיף לו מקורות. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**פֶדֶרָלִיזְם** או **מַאֲחָדִיּות** היא שיטת ממשל לפיה כמה מדינות או "מדינות בדרך" מחליטות להתאגד לישות פוליטית אחת ומוסרות חלק מן הסמכויות לרשויות שלטון מרכזיות משותפות ("השלטון הפדרלי"); קיימים גם תרחישים הפוכים, שבהם מדינה בעלת שלטון מרכזי הופכת לפדרציה, בדרך כלל בעקבות לחץ מצד קהילות אתניות שונות במדינה. החברות בפדרציה שומרות על מידה מסוימת של אוטונומיה אך מוסרות לשלטון העל סמכויות בלעדיות בתחומים מרכזיים כגון ביטחון, יחסי חוץ ומערכת מוניטרית (אנ'). 

לכל חברה בפדרציה רשויות שלטון משלה וחוקים משלה, אך בתחומים המצויים בסמכות הבלעדית של הרשויות הפדרליות אין החברות רשאיות לחוקק או לבצע פעולות אחרות הסותרות את המשפט הפדרלי, אם כי הן יכולות להוסיף עליו. יחס הסמכויות בין חברות הפדרציה לשלטון הפדרלי משתנה ממקום למקום, אם כי נושאי ביטחון וחוץ נמצאים תמיד בסמכות השלטון המרכזי. הבעיה המרכזית של המבנה הפדרטיבי היא שאלת עצמאות החברות בפדרציה והזכות העקרונית והדרך המעשית שבה יכולה חברה לפרוש מהברית. מלחמת האזרחים האמריקנית פרצה בשל ניסיון כזה, וקנדה מתמודדת כבר שנים רבות עם דרישות ההיפרדות של חבל קוויבק.

הפדרציה מוכרת ביותר בתבניתה האמריקנית, אך היא נהוגה בין השאר גם בגרמניה, אוסטריה, קנדה, אוסטרליה, רוסיה, ארגנטינה, מקסיקו, שווייץ, בלגיה, ונצואלה, ברזיל, סודאן והודו.

ראו גם
------

* קונפדרציה
* רפובליקה פדרלית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פדרליזם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פדרליזם** |

* פדרליזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  האקדמיה ללשון העברית, מונחי מדעי המדינה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX526509
* BnF: cb137360047 (data)
* GND: 4017754-3
* LNB: 000093269
* NKC: ph120148

 |
**לילה רנאם** (בערבית: **ليلى غنام**; נולדה ב-29 במאי 1975) היא פוליטיקאית ופסיכולוגית מהרשות הפלסטינית, המכהנת כמושלת נפת רמאללה ואל-בירה תחת נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס. היא האישה הראשונה והיחידה שמחזיקה בתפקיד בכיר ברשות הפלסטינית.

ביוגרפיה
--------

רנאם נולדה בכפר דיר דיבוואן. היא התחנכה בבתי הספר בכפר שלה, והגיעה לתיכון ב-1992.

בשנת 2002 קיבלה תואר ראשון בהתפתחות חברתית, ובשנת 2004 השלימה תואר שני בפסיכולוגיה, שניהם מאוניברסיטת אל-קודס. בהמשך השלימה את הדוקטורט באוניברסיטת מיניה לבריאות הנפש.

גנאם עבדה בגן ילדים וכרכזת תוכניות שיקום לנכים, ובשנים 2007–2009 כיהנה כמנכ"לית משרד החוץ, והיא עבדה כמרצה במשרה חלקית באוניברסיטה הפתוחה אל-קודס. בנוסף הייתה חברת מועצת הנאמנים של האוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין מאז 2017, וחבר מועצת הנאמנים של אוניברסיטת העצמאות.

ב־6 ביוני 2009, בהתאם לצו הנשיאות מס' 102 לשנת 2009, הועברה ממשרד הרווחה לתפקיד סגן מושל רמאללה ונפת אל-בירה. מאוחר יותר ב־22 בינואר 2010, נכנסה לתפקידה כמושל הנפה. במסגרת תפקידה, התמודדה עם משבר נגיף הקורונה.

כמושלת, רנאם משמשת גם כיו"ר המועצה הביטחונית באזור רמאללה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לילה רנאם** בוויקישיתוף
* עלי ואקד, המושלת הראשונה ברשות: "לא בגלל שאני אשה", באתר ynet, 31 בינואר 2010
* אליאור לוי, אשת הברזל הפלסטינית של ימי הקורונה, באתר ynet, 13 באפריל 2020
* לילה רנאם, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "لأول مرة في عهد السلطة- ليلى غنام تؤدي اليمين كمحافظ لرام الله والبيرة". נבדק ב-2020-04-09.
2. 1 2 3 4  "د. ليلى غنام". נבדק ב-2020-04-09.
3. ↑  "د. ليلى غنام - مجلس الأمناء". נבדק ב-2020-04-09.
4. ↑  "مجلس الأمناء". נבדק ב-2020-04-09.
5. ↑  "قرار رئاسي بنقل ليلى غنام من وزارة الشؤون الاجتماعية وتعينها محافظا لمحافظة رام الله والبيرة | مركز المعلومات الوطني الفلسطيني". נבדק ב-2020-04-09.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במדענית מחשב. אם התכוונתם לבלשנית, ראו אדל גולדברג (בלשנית).

**אדל גולדברג** (באנגלית: **Adele Goldberg**; נולדה ב-22 ביולי 1945) היא מדענית אמריקאית בתחום מדעי המחשב, אשר לקחה חלק בפיתוח שפת התכנות Smalltalk-80 והטביעה את שמה על תפיסות חדשות רבות בתחום התכנות מונחה עצמים, במסגרת עבודתה במרכז המחקר והפיתוח של חברת Xerox בפאלו אלטו בשנות ה-70.

קריירה
------

גולדברג החלה את עבודתה ב-Xerox בשנת 1973 כסייעת מעבדה ובמהרה הפכה למנהלת המעבדה לעקרונות מערכתיות. שם, בשיתוף עם אלן קיי ואחרים, פיתחה את שפת התכנות Smalltalk-80, אשר הביאה חידושים לגישה מונחית העצמים של Simula-67 והציגה סביבת פיתוח לממשק משתמש גרפי עם חלונות חופפים. המבנה החדשני של Smalltalk היה לא רק פשוט יותר לשימוש, אלא גם ניתן להתאמה אישית ואפשר העברה של עצמים בין אפליקציות במאמץ מינימלי. תפיסות רבות בתחום התכנה, אשר פותחו על ידי גולדברג והצוות שלה, היוו בסיס לממשקי המשתמש הגרפיים של ימינו והחליפו את המערכות מבוססות שורת הפקודה. לדבריה של גודלברג, סטיב ג'ובס דרש הדגמה של מערכת Smalltalk, אך נתקל בסירובה. רק לאחר דרישת הממונים עליה בחברה, נענתה גולדברג לבקשת ג'ובס, באומרה שהאחריות על השלכות ההחלטה אינה מוטלת עליה. בסופו של דבר, השתמשה חברת אפל ברעיונות רבים שהוצגו בפני ג'ובס בהצגה זו, כבסיס למחשבי המקינטוש שלה.

ב-1988 עזבה גולדברג את Xerox והקימה את חברת ParcPlace Systems שהתמקדה בייצור כלי פיתוח לאפליקציות מבוססות Smalltalk. גולדברג ייסדה ועובדת עד היום בספקית האינטרנט Neometron. במקביל לעבודתה ממשיכה גולדברג לתת ביטוי לחיבתה העמוקה לחינוך ופותחת קורסים למדעי המחשב במכללות קהילתיות בארצות הברית ובבתי ספר ברחבי העולם.

פרסים והישגים מיוחדים
---------------------

גולדברג שימשה כנשיאת ACM משנת 1984 עד 1986 וב-1987, יחד עם אלן קיי ודן אינגלס, קיבלה את פרס מערכות התכנה של ה-ACM והוכללה ברשימת עשרים האנשים המשפיעים של המגזין Forbes. ב-1994 נבחרה לעמיתת ACM וב-1996 קבלה פרס מפעל חיים מ-PC Magazine.

לקריאה נוספת
------------

* Smalltalk-80: השפה ומימושה (עם דייוויד רובסון), Addison-Wesley, 1983, מסת"ב 0-201-11371-6.
* Smalltalk-80: סביבת הפיתוח האינטראקטיבית, Addison-Wesley, 1984, מסת"ב 0-201-11372-4.
* Smalltalk-80: השפה (עם דייוויד רובסון), Addison-Wesley, 1984, מסת"ב 0-201-11372-4.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדל גולדברג** בוויקישיתוף

* אדל גולדברג, באתר dblp
* ביוגרפיה מקוצרת
* סמולטוק - שאלות נפוצות

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Elizabeth H. Oakes, **International encyclopedia of women scientists**, Facts on File, 2002
2. ↑  Adele Goldberg Biography
3. ↑  Triumph of the Nerds, THE TELEVISION PROGRAM TRANSCRIPTS: PART III
4. ↑  WITI - Hall of Fame - Adele Goldberg, Founding Chairman, ParcPlace Systems, Inc
5. ↑  ParcPlace and Digitalk to Merge

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007457805905171
* ACM DL: 81332500811
* BnF: cb12541122z (data)
* CiNii: DA00148602
* dblp: g/AdeleGoldberg
* GND: 132191067
* ISNI: 0000 0000 6650 7358
* LCCN: n82091660
* NDL: 00441140
* NLA: 36534268
* SUDOC: 034682163
* Trove: 1277644
* VIAF: 94780281
* WorldCat: lccn-n82091660

 |
**אור גורן** (נולד ב-20 באוקטובר 1956) הוא כדורסלן עבר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

גורן נולד בקיבוץ משמר העמק, בן לאדם (פוטו) גורן, משחקניה הבולטים בעבר של הפועל משמר העמק ולימים מאמן נבחרת הנוער. אחיו של אור, דודו, שיחק בהפועל גבת/יגור ובהפועל גן שמואל.

כבר בנעוריו נמנה גורן עם סגל קבוצת הבוגרים המקומית, ולאחר מכן עם סגל הקבוצה האזורית המאוחדת, הפועל מגידו. גורן הצטיין, ועד מהרה עבר לשחק במדי הקבוצה הבכירה באזור, הפועל גבת/יגור.

בעונת 1975/1976 העפילה גבת/יגור לגמר גביע המדינה בפעם השנייה ברציפות, וזאת לאחר שהדיחה את מכבי תל אביב. הקבוצה זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון על הפועל תל אביב. גבת/יגור הייתה הקבוצה הראשונה מחוץ לעיר תל אביב שזוכה בתואר כלשהו (אליפות או גביע). גורן היה שותף לזכייה זו והצטיין במשחק הגמר.

גורן שיחק גם בהפועל ומכבי רמת גן, הפועל גליל עליון, אליצור נתניה, אליצור נווה-דוד רמלה, ביתר תל אביב ומכבי חדרה. כמו כן שיחק שנתיים באוניברסיטת יוסטון. הוא שיחק 77 משחקים במדי נבחרת ישראל.

גורן ממוקם במקום החמישי בטבלת קלעי כל הזמנים, כאשר רק דורון ג'מצ'י, מיקי ברקוביץ', עופר אשד ובוזי ינאי קלעו יותר ממנו. הוא נבחר במקום ה-31 ברשימת 50 הכדורסלנים הישראלים הטובים ביותר בכל הזמנים שפורסמה בספר שכתב פרשן הכדורסל ערן סלע, "היכל התהילה".

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר פיב"א
* אור גורן - תותחן עם בייבי פייס באתר כדורסלע של ערן סלע
* פרופיל שחקן, אתר המנהלת

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1975 (מקום שביעי)** |
| --- |
| 1 בלום • 
2 אבישר • 
3 ברודי • 
4 שוורץ • 
5 קרן • 
6 ברקוביץ' • 
7 לייבוביץ' • 
‏8‏ ‏מוסקוביץ'‏‏
 •‏
9 גורן •
10 מרזל •
11 אייזנר •
12 ינאי •
**מאמן:** חמו
 | ישראלישראל |

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1977 (מקום חמישי)** |
| --- |
| 1 נחמיאס • 
2 שוורץ • 
3 גורן • 
4 חוזז • 
5 קרן • 
6 ברקוביץ' • 
7 לייבוביץ' • 
‏8‏ ‏מוסקוביץ'‏‏
 •‏
9 קפלן •
10 רוטשילד •
11 ינאי •
12 מרזל •
**מאמן:** קליין
 | ישראלישראל |
**משפט המו"לים** הוא הסכת מבית העיתון העצמאי **העין השביעית.** את ההסכת מגישים העיתונאים שוקי טאוסיג ואורן פרסיקו, מפיק: אוהד סטון. 

השידור הראשון של ההסכת התקיים בשבוע ההוכחות הראשון במשפט נתניהו ומאז ברצף, למעט שתי פגרות קיץ קצרות. מדי שבוע משודרת מהדורה אודות השבוע הקודם, במטרה להנגיש לקהל שפחות מתחבר לכתבות ארוכות את מה שקורה בבית המשפט. עיקר עיסוקו של ההסכת הוא מה שמתגלה במהלך המשפט ביחס לכלי התקשורת - עיתונות, רדיו, טלוויזיה, רשתות חברתיות.

אף כי המשפט של נתניהו הוא פלילי, עיקר העיסוק של הסכת משפט המו"לים הוא באתיקה עיתונאית. לאורך עשרות פרקים דנים המגישים בהתנהלות של אתר וואלה ושל אתרי חדשות ישראלים נוספים בין השנים 2010-2018???

דוגמה להתנהלות לא אתית כפי שהיא מובאת בתוכנית סדר יום עם קרן נויבך, נלקחת מתוך התכתובת בטלפון של מנכ"ל וואלה באותה תקופה, אילן ישועה: כתב התקשורת של גלובס קיבל הכחשה מישועה בקשר לידיעה שהוא התכוון לפרסם בעיתונו. הוא פנה אל מנכ"ל העיתון שבו הוא עובד - גלובס - כדי להתייעץ בנושא. מתוך התכתובת שנחשפה במשפט מסתבר שמנכ"ל גלובס פנה גם הוא אל ישועה, מנכ"ל האתר המתחרה - וואלה - כדי לתאם עמדות איך להטעות את אותו כתב תקשורת.

שוקי טאוסיג ואורן פרסיקו מקליטים את פודקאסט משפט המו"לים לייב בכנס העיתונות העצמאית של "העין השביעית" ו"שקוף", ספריית בית אריאלה בתל- אביב, 6.1.23

מבנה
----

משך כל מהדורה הוא כשעה.

פרקים 1–15 מתחילים כולם באותה הכרזה: "השנה היא 2021. חמש שנים אחרי שנפתחת החקירה מגיע שלב העדויות במשפט השוחד, מרמה והפרת אמונים של ראש הממשלה נתניהו והמו"לים אלוביץ' ומוזס. על ספסל הנאשמים ניצבת העיתונות הישראלית, הבוסים הרעילים שלה והקשרים המושחתים שלהם עם השלטון. דרך העדויות שבמשפט נספר כאן מדי שבוע את סיפורם."

מפרק 16 כל הפרקים מתחילים בהכרזה: "בחמישה באפריל 2021 באולם בית המשפט המחוזי בירושלים החל שלב העדויות במשפט המו"לים, משפט השחיתות התקשורתית החשוב ביותר בתולדות המדינה. מאז ממשיכות העדויות במשפט לחשוף כיצד ברוני העיתונות הישראלים מספסרים בעיתונאים, בהיסטוריה ובציבור, כדי לצבור עוד כסף ועוד כוח. זהו סיפורם. זהו הסיפור שלנו."

במהלך כל פרק דנים המגישים באירועי השבוע הקודם במשפט נתניהו ומפרשים את ההקשר הרחב של הדברים מבחינת כלי התקשורת בישראל.

ברבים מהפרקים מתארחים מומחים בתחומים הנוגעים לעניינים שנדונו במשפט.

ההסכת מלווה בציטוטים מומחזים מתוך העדויות. הרבה מההמחזות כוללות קטעים מדומיינים.

אף כי הדיון מקצועי ומעמיק, רוח הדברים הומוריסטית ואפילו צינית.

#### אורחים בהסכת

עו"ד שחר בן-מאיר (פרקים: 21,3, 42, 72)

עו"ד אלעד מן (פרקים: 7, 22, 43, 108)

אור-לי ברלב (פרק: 10)

גיא רולניק (פרק: 12)

נתי טוקר ואבישי גרינצייג (פרק: 14)

ברוך קרא (פרק: 17)

אסף אוני (פרק: 19)

ניר בן-צבי, איתי מק, ענת קם (פרק: 37)

גור מגידו (פרק: 38)

אמיתי זיו (פרק: 50)

נתי טוקר (פרקים: 55, 73)

איתמר ב"ז (פרק: 56)

רויטל חובל (פרק: 70)

גור מגידו ואור-לי ברלב (פרק: 74)

גיא רולניק, דורון נבות, שחר בן-מאיר, אבנר הופשטיין, אור-לי ברלב, גור מגידו (פרק: 76)

איתמר לוין (פרק: 78)

עמית שכטר, נעמי נידם (פרק: 80)

דורון נבות (פרק: 89)

עידו באום (פרק: 109)

שלומי דסקל (פרק: 112)

זהבה גלאון (פרק: 113)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של משפט המו"לים
* קישור להסכת באתר העין השביעית
* ההסכת בספוטיפיי
* ההסכת בגוגל פודקאסט
* ההסכת באפל פודקאסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  *שוקי טאוסיג משוחח עם קרן נויבך על משפט המו"לים*, נבדק ב-2023-08-11
חורבת קיטמית, המתחם המקודש
**חורבת קיטמית** הוא אתר ארכאולוגי השוכן כ-10 קילומטרים מדרום לתל ערד, סמוך לנחל קיטמית בשטח בסיס נבטים. האתר נתגלה במהלך הסקר של אזור מלחתה שנערך באביב 1979 בראשותו של יצחק בית אריה. שטח האתר שני דונם. האתר נחפר לראשונה בשנת 1984. אין ודאות אם האתר היה שייך לממלכת יהודה או לממלכת אדום.

תיאור האתר
----------

האתר כולל שכבה אחת בעלת שני שלבים, שמאופיינים בשני מכלולי מבנים המרוחקים זה מזה כ-20 מטרים. המכלול הראשון כולל מבנה בן שלושה חדרים, במה מוקפת גדר מאבן, מזבח ואגן. המבנה בנוי מאבני צור מקומיות בגודל 10.5 על 5.5 מטרים ופתחי החדרים פונים דרומה. בשלב השני עובו חלק מקירות החדרים ונוספו ספסלים מאבן. על רצפת החדרים שעשויה מגיר כתוש, נתגלתה כמות גדולה של חרסים ועצמות צאן ומדרום למבנה במרחק 11 מטרים נחשפה במה נמוכה.

הממצאים
-------

צלמית כרוב שנמצאה באתר
צלמית ראש אלה בעלת שלוש קרניים מחימר, עדות לאפשרות לייצג אלוהות גם מחומרים זולים יחסית
צלמית מבוססת כד מהאתר; כדים ש"שודרגו" לצלמיות נמצאו גם באתרים אדומיים נוספים
הכמות הגדולה ביותר של ממצאים נתגלתה באזור הבמה. הממצא כלל כלי יום יום, כלי פולחן וצלמיות מחרס. כלי הפולחן הבולטים הם כנים גליליים שנוצרו על אובניים. על חלק מהכנים הודבקו צלמיות אדם, צאן, בקר או ציפורים וחלקם היו צבועים באדום ושחור. גובה הכנים הגיע עד ל-60 סנטימטרים. הממצאים הרבים באתר כוללים צלמית של אלה בעלת שלוש קרניים, שלוש קובעות המעוטרות ברימונים, ספלי מקטר מחוררים, ומזבחונים מחרס. בנוסף נמצא חותם מאבן במתחם הבמה אשר מגולפת בו דמות אדם לובשת גלימה ארוכה וידה מורמת למעלה. נתגלו חפצי ברונזה, בעיקר טבעות ועגילים דמויי סהרונים. על חמישה חרסים נתגלו כתובות, באחת מהכתובות מופיע השם "קוס" שהוא האל הראשי של אדום. את כלי החרס שנמצאו ניתן לחלק לשלוש קבוצות:

1. כלי יום יום שהיו נפוצים באזור יהודה בסוף המאה ה-7 ובתחילת המאה ה-6 לפנה"ס.
2. כלי חרס אדומיים.
3. כלי חרס שנפוצים בארץ ישראל ובעבר הירדן, בעיקר קעריות שמחקות "כלי ארמון" אשוריים וקנקנים פערוריים.

ניתוח האתר
----------

יצחק בית אריה אשר חקר את האתר, הגיע למסקנה שמדובר במקדש אדומי שנבנה בסוף המאה ה-7 לפנה"ס. לדעתו זוהי עדות נוספת לחדירה של אדומים לצפון הנגב סמוך לנפילת ירושלים וגלות בבל. אחרים מציעים שהאתר אולי השתייך לממלכת יהודה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Christoph Uehlinger, "The Archaeology of Israelite Cult", in: Kyle H. Keimer, **The Ancient Israelite World**, Taylor & Francis, 2022, p. 442
2. 1 2  Christoph Uehlinger, "The Archaeology of Israelite Cult", in: Kyle H. Keimer, **The Ancient Israelite World**, Taylor & Francis, 2022, p. 442
3. ↑  בית אריה, י. תשמ"ז, "מקדש אדומי בחורבת קיטמית", *קדמוניות* שנה יט חוברת 3–4 (76-75): 79-72.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 234315559
* WorldCat (עם VIAF): 234315559

 |
סלע העתיקה באזור אדום
**סלע (אדום)** עיר באדום המוזכרת בתנ"ך. בעבר זהותה על פי יוסף בן מתתיהו עם פטרה, אך כיום יותר מקובל לזהותה עם מוצב סלע ליד הכפר א-סלע צפונית מבצרה בצפון אדום, מדר' דרום מזרח לים המלח.

בתנ"ך
-----

סלע מוזכרת בתנ"ך במלחמת אמציה מלך יהודה נגד אדום:

"הוּא הִכָּה אֶת אֱדוֹם בְּגֵיא המלח [מֶלַח] עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים וְתָפַשׂ אֶת הַסֶּלַע בַּמִּלְחָמָה וַיִּקְרָא אֶת שְׁמָהּ יָקְתְאֵל עַד הַיּוֹם הַזֶּה."
פסוקים נוספים בהם מופיעה המילה "סלע" מפורשים לעיתים כמתייחסים לסלע אדום. פסוק אחד הוא בדברי בלעם על הקיני:

"וַיַּרְא אֶת הַקֵּינִי וַיִּשָּׂא מְשָׁלוֹ וַיֹּאמַר אֵיתָן מוֹשָׁבֶךָ וְשִׂים בַּסֶּלַע קִנֶּךָ."
פסוק שני הוא בתיאור ההתיישבות של בני ישראל בתחילת ספר שופטים: 

"וּגְבוּל הָאֱמֹרִי מִמַּעֲלֵה עַקְרַבִּים מֵהַסֶּלַע וָמָעְלָה."
פסוקים נוספים הם בעובדיה:

"זְדוֹן לִבְּךָ הִשִּׁיאֶךָ שֹׁכְנִי בְחַגְוֵי סֶּלַע מְרוֹם שִׁבְתּוֹ אֹמֵר בְּלִבּוֹ מִי יוֹרִדֵנִי אָרֶץ ... וְחַתּוּ גִבּוֹרֶיךָ תֵּימָן לְמַעַן יִכָּרֶת אִישׁ מֵהַר עֵשָׂו מִקָּטֶל"
שיש שראו במילה "מקטל" שיבוש של "יקתאל", היא הסלע.

זיהוי
-----

תרגום השבעים תרגם את הסלע כשם עצם ולא כשם מקום. אוסביוס מקיסריה זיהה את הסלע עם רקם שזוהתה עם פטרה ובעקבותיו היה מקובל עד המאה ה-20 לזהות את הסלע עם פטרה. בשנות ה-30 של המאה ה-20, נלסון גליק חקר את אזור אדום, גילה מצודת סלע בסמוך לכפר א-סלע שמצפון לבצרה, אולם קבע שהמיקום של סלע הוא אכן באום אל ביארה שבסמוך לפטרה. לעומת זאת, באותה תקופה היו שפקפקו לגבי זיהוי סלע בפטרה, בגלל שסלע נמצאת, לפי הפסוקים ליד מעלה עקרבים וגיא מלח שזוהו מדרום לים המלח, הרחק צפונה מפטרה. מחקר נוסף באזור פטרה שלל, לטענת בנו רותנברג, את האפשרות שסלע נמצאת בה. לטענתו של רותנברג, הסלע הוא שם עצם והמקום ששונה שמו ליקתאל נמצא בהרים שממערב לערבה הצפונית. אולם רוב החוקרים עברו לתמוך בזיהוי של הסלע במצודה האדומית א-סלע. גילוי כתובת נבונאיד בא-סלע חיזקה את הדעה שסלע הייתה במצודת א-סלע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלע** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיוון זאב, 2001. עברות שמות מקומות בנגב. אריאל – כתב עת לידיעת ארץ -ישראל, 150-151 – עם הפנים אל הנגב, עמ' 21–26.
2. ↑  ספר מלכים ב', פרק י"ד, פסוק ז'
3. ↑  ספר במדבר, פרק כ"ד, פסוק כ"א
4. ↑  ספר שופטים, פרק א', פסוק ל"ו
5. ↑  ספר עובדיה, פרק א', פסוק ג'
6. 1 2  צבי גרץ, תולדות היהודים, בית דוד ובני יהוא (עמוד 60, העמוד ה-11 בתצוגה), הצפירה, 7 ביולי 1905
7. 1 2  בנימין מזר, סלע, הסלע, אנציקלופדיה מקראית, כרך ה', עמ' 1050-1051
8. ↑  יצחק בן-צבי, בסלע אדום, העולם, 16 ביולי 1936
9. ↑  הסלע האדום, חרות, 17 ביוני 1960
10. ↑  יצחק בן-צבי, עבר הירדן, העולם, 20 בפברואר 1941
11. ↑  יצחק בן-צבי, רקם ותושביה, העולם, 27 באפריל 1939
12. ↑  בנו רותנבורג, היכן סלע אדום?, מעריב, 16 בספטמבר 1960
13. ↑  סלע, אתר דעת
14. ↑  אלי וטל רז, אלכסנדר אוצ'יטל, ‏מצודות סלע בהרי אדום, **קתדרה** 101, מר חשוון תשס"ב, עמ' 11-12
**ארנה לנדלר** (בהונגרית: **Landler Ernő**, גלשה, 6 באוגוסט 1877 – מוסקבה, הוצא להורג במחנה בוטובו, 3 ביוני 1938) היה עורך דין, קומוניסט, עובד מפלגה, אחיו הצעיר של ינה לנדלר.

ביוגרפיה
--------

ארנה לנדלר נולד במשפחה יהודית. אביו היה אדולף לנדלר ואמו גיזלה שפיצר. הוא למד בבית הספר היסודי בעיר הולדתו, והמשיך את לימודיו בתיכון בנג'קניז'ה, אך סיים אותם בבירת הונגריה. לאחר מכן למד משפטים, ולאחר קבלת תעודת עורך הדין (16 באוקטובר 1905) פתח משרד עורכי דין יחד עם אחיו ינה. הוא הצטרף כחבר למפלגת הקומוניסטים בהונגריה כמעט מראשיתה. במהלך ימי הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה מפקד "המשמר האדום" בבודפשט וסגן מפקד המשמר האדום הלאומי כסגן קומיסר העם לענייני פנים. לאחר נפילת הרפובליקה נעצר ב־9 בספטמבר 1919, ואף על פי שזוכה במשפט נשלח למחנה מעצר בזאלאגרסג. משם שוחרר לברית המועצות במסגרת חילופי שבויים ביום הראשון של פברואר 1922 והצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. הוא שירת בענייני חוץ עד שלנין שלח אותו לשוודיה בשנת 1923, שם שימש כיועץ המשפטי של אלכסנדרה קולונטאי (23 במרץ 1872 – 9 במרץ 1952) שהייתה מהפכנית, דיפלומטית ומדינאית סובייטית, סופרת, פמיניסטית ופעילה חברתית.

שנתיים לאחר מכן חזר לבירת רוסיה ושוב עבד בשרות הממשלתי כיועץ המשפטי הראשי של קומיסר העם הסובייטי לסחר החוץ. בשנת 1927 סייע שוב לקולונטאי בשוודיה ובנורווגיה (עד 1930). לאחר שחזר למוסקבה, התמנה לראש בית הספר למשפטים של בית הספר לסחר חוץ וייצג את הסובייטים באופן קבוע בבתי הדין הבינלאומיים בבוררויות שונות. משנת 1934 עבד כיועץ משפטי של נציגות סחר החוץ הסובייטי בפריז במשך שלוש שנים, ואז חזר למוסקבה. שם עסק שוב בענייני סחר חוץ. הוא נעצר ב־16 במרץ 1938 באשמת ריגול על ידי ה-נ.ק.ו.ד.. עונש מוות נפסק לו ב-22 במאי, והוא הוצא להורג ב-3 ביוני. לנדלר נקבר בבית הקברות של חומת הקרמלין במוסקבה. הוא טוהר מכל אשמה ב־28 בנובמבר 1956.

בתו, מריה לנדלר, הייתה אשתו השנייה של אישטוואן קיראי.

לקריאה נוספת
------------

* אינדקס ביוגרפיה המוזיאון הספרותי פטופי
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1990-1000
* תמונה ממוזערת של הביוגרפיה של מחוז זאלה
* הלקסיקון החדש של רוואי. הקולגה אישטוואן טרשוי. סקסארד, באביץ', 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנה לנדלר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  A politikai elnyomás, Moszkvában és a Moszkvai területen agyonlőtt és eltemetett áldozatainak mártirológiája 1938-53 – Landler Ernő
2. ↑  Babus Antal: A mű védelme megkerült „függeléke" és egyéb, kiadatlan Németh László-levelek – Kiadatlan levelek (ארכיון)
**ארנה מילר** (בהונגרית: **Müller Ernő**; ברוסית: **Мюллер Осипович Эрнст**; זאלהסנטגרוט, 21 באוקטובר 1886 – ברית המועצות, 25 בדצמבר 1937) היה יהודי-הונגרי, בעל מקצוע, פעיל המפלגה הקומוניסטית. הוא נפל קורבן לטיהורים הגדולים והוצא להורג בהפרת החוק במשפטי הראווה של סטלין.

ביוגרפיה
--------

מילר נולד ליוז'ף מילר ופאני שטרן. הוא למד רק שש שנים בבית ספר יסודי, ולאחר מכן עזב את לימודיו ועבד כחייט. הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP). במהלך מלחמת העולם הראשונה נתפס על ידי חיל רגלים רוסי כחייל של גדוד הרגלים ה-19 ההונגרי המלכותי שהתארגן בעיר פץ' ונפל בשבי. לאחר שהצטרף למהפכה הרוסית באוקטובר 1917 הצטרף לצבא האדום, ב-1918 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

### פעילותו כקומוניסט

הוא חזר להונגריה ב-1921 והקים את מפלגת הקומוניסטים של הונגריה הבלתי חוקית. ב-16 בפברואר 1922 נעצר, אך עבר לרוסיה הסובייטית במסגרת חילופי השבויים ההונגרי-סובייטי בשנים 1928–1929, כחבר בוועדת החוץ של מפלגת הקומוניסטים ההונגרית, ארגן את פועלי צרפת ואת פועלי אוסטריה. הוא נעצר באוסטריה בשנת 1929 מסיבה זו, ולאחר ריצוי עונשו חזר לברית המועצות, שם כיהן בתפקיד ארגוני אחראי במפלגה ופרסם בקביעות בעיתון המפלגה בשפה ההונגרית "**Sarló és Kalapács**" (מגל ופטיש).

### מותו

מילר נעצר ב-14 בנובמבר 1937 בהאשמות מפוברקות במסגרת הטיהורים הגדולים של סטלין, נידון למוות ב-25 בדצמבר והוצא להורג באותו היום. הוא נקבר בבית הקברות דונסקויה. שמו שוקם וטוהר ב-19 בנובמבר 1955.

לקריאה נוספת
------------

* ארנה מילר. בתוך: לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967.
* ארנה מילר. בתוך: לקסיקון תולדות תנועת העבודה. בודפשט, 1972.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארנה מילר ב-Uniopedia
* אינטרנציונליסטים הונגרים במלחמת האזרחים הרוסית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  A politikai elnyomás, Moszkvában és a Moszkvai területen agyonlőtt és eltemetett áldozatainak mártirológiája 1938-53 – Müller Ernő.
2. 1 2 3  HU BFL - VII.102.a - fogoly - 1922 - 1038
3. ↑  *Lakatos Éva*: Magyar irodalmi folyóiratok. Bp. 1986. (A Petőfi Irodalmi Múzeum Bibliográfiai Füzetei) 2170–2172. p.
4. ↑  Müller Ernő: Cseljabinszki epizód 1918-ból. Sarló és Kalapács, 2. (1931: 8.) 45–47.