recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב **יונתן (יוני) אליעזר לביא** (נולד ב-כ"א באייר ה'תשל"ט, 18 במאי 1979) הוא רב, מראשי ארגון קהלים, מרצה לנוער, הורים ומורים בנושאים חינוכיים ותורניים, וכותב בבמות שונות. מגיש תוכנית שבועית ברדיו 'כאן מורשת'. מחבר סדרת ספרי "היי הרב" וספרים נוספים.

ביוגרפיה
--------

נולד בשכונת גבעת שאול בירושלים למנחם ורחל אלטמן וגדל בשכונת הר נוף, ירושלים, כיונתן אליעזר אלטמן. למד אצל הרבנים אברהם שפירא, שלמה אבינר ויוסף קלנר ובישיבת ירושלים לצעירים וישיבת מרכז הרב. מוסמך לרבנות ובעל תואר ראשון בהוראה ותואר שני במדע, הלכה וחינוך. שירת בצה"ל במדור עתי"ד ברבנות הצבאית, בתחום של יצירת תכנים יהודיים ערכיים לחיילי צה"ל.

בשנת 2000 היה ממייסדי מוקד חברים מקשיבים, אותו ניהל עד שנת 2018. הרב לביא כותב בעלוני השבת עולם קטן וגילוי דעת. לימד בעבר בישיבת ההסדר בבית שמש ובבית ספר להעצמה אישית ולהכשרת מטפלים - "תורת החיים". הרב לביא מרבה להרצות לתלמידים, מורים והורים, בעיקר מהמגזר הדתי, על התמודדויות של נוער, בעיקר בנושא השפעות המדיה והאינטרנט על בני נוער ומבוגרים. הוציא עם הרב יניב חניא שני דיסקים בשם "מדברים אמונה" על שאלות אמונה לנוער. הוא כותב ומרצה גם בנושאי זוגיות, היכרויות ואהבה, מנחה סדנאות ושבתות לרווקים ולרווקות ועורך חתונות לציבור הכללי במסגרת ארגון צוהר.

הרב לביא כותב בעלוני השבת "גילוי דעת" ו"שלום לעם", וכן כותב קבוע בעיתון לילדים- "אותיות וילדים". הוא עורך את האתר "מילה טובה" שבו מאמרים, סיפורים, שירים וסרטונים חינוכיים.

בעבר היה רב אולפנות צביה במעלה אדומים, צביה בבני ברק, אמית להב"ה ואולפנית ישורון. בנוסף, שימש כרב קהילת צעירי הדר גנים בפתח תקווה.

הרב לביא נשוי לרעות, אב לחמישה וגר בפתח תקווה.

ספריו
-----

* **שאלות לאתאיסט**, 2004. עוסק בנושא של אמונה וכפירה
* **היי הרב - שיחות שנוגעות בחיים**, דברי שיר, 2019. שיחות וואטסאפ עם שואלים
* **היי הרב 2 - שיחות מהחיים על קשרים ואהבה**, דברי שיר, 2020. שיחות וואטסאפ עם שואלים
* **שאלות מהלב שלי - שיחות עם ילדים על עצמם ועל החיים**, דברי שיר, 2021
* **העתיד מתחיל עכשיו - שיעורים קטנים לחיים גדולים**, ידיעות ספרים, 2022
* **לגעת בחיים - מבט בהיר על אתגרי השעה,** דברי שיר, 2023
* **היי הרב 3 - להיות יהודי מאמין בעולם המודרני**, דברי שיר , 2023. שיחות וואטסאפ עם שואלים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מילה טובה
* אתר האינטרנט הרשמי של חברים מקשיבים
* סרטונים בערוץ של הרב יוני לביא, באתר יוטיוב
* שיעורי וידאו של הרב לביא, בערוץ מאיר
* מאמרים של הרב לביא, באתר אש התורה
* ראיון בעיתון שביעי 1, 2
* כל הכתבות והטורים - הרב יוני לביא, באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו כאן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462630805171
* GND: 1221563122
* ISNI: 0000 0004 0279 4748
* LCCN: n2013068445
* VIAF: 298923383
* WorldCat: lccn-n2013068445

 |
**פַּחְזָנִית** היא מאפה קטן וחלול מבצק רבוך עם מילוי.

שימושים
-------

פחזניות ניתנות לאכילה כמות שהן, אך השימוש הנפוץ יותר הוא כמרכיב במנות אחרות. שימוש נרחב בתחום המגדנאות נעשה בפחזניות עם מילוי מתוק, כחלק או כבסיס לקינוחים שונים, למשל בקרוקמבוש ועוגת סנט אונורה.

מילויים מתוקים נפוצים הם קצפת, קרמים שונים (בעיקר חביצה) ופירות. במנות שאינן קינוחים מילוי נפוץ לפחזניות הוא מחית. לבצק הפחזנית טעם נייטרלי ויכולת ספיגה של נוזלים, דבר שהופך אותה פופולרית במנות עשירות ברטבים.

הכנה
----

להכנת הפחזנית מזלפים בצק רבוך בצורת עיגולים בקוטר הרצוי על תבנית אפיה עם מרווחים בין העיגולים. לאחר האפייה קיימות שתי אפשרויות: חיתוך המאפה לרוחבו ומילויו (בדומה להכנת כריך), או מילוי באמצעות צנתר זילוף דרך בסיס הפחזנית.

מילוי בשיטת הכריך מתאים יותר למליות יציבות מאוד, כגון קרמים יציבים או גלידה קרה, בעוד שהזילוף מתאים למליות רכות ונוזליות.

פחזניות ריקות המיוצרות באופן תעשייתי נמכרות בדרך כלל בחנויות המתמחות במוצרים לאפייה.

ראו גם
------

* אקלר
* כיסונים
* מורקופ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פחזנית** בוויקישיתוף
* פחזנית, באתר האקדמיה ללשון העברית, 10 בדצמבר 2018
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחלק מצמח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ענף (פירושונים).
ענפים היוצאים מגזע העץ ומצמיחים עלים.
ענף היוצא מגזע העץ בנַחַל אַלֶכְּסָנְדֶר
ילדים משחקים על ענף של עץ
ציפורים על ענף של עץ

  

מקל שמחובר לעץ

על הענף יכולים לצמוח עלים, שהם איברים המשמשים בעיקר לקליטת אור בתהליך הפוטוסינתזה.
כמו כן, מהענף יכולים לצמוח גם ניצנים, אשר מהם יפרחו פרחים ויבשילו פרות. איסוף הפרות מהענפים מכונה קטיף. קטיף של זיתים מכונה מסיק.

הענפים של העץ יכולים לשמש ציפורים כמקום בטוח ומוגן לבנייה של קן. 
כמו כן, הם יכולים לשמש גם לתלייה של נדנדה עבור פעילות ספורט ופנאי.

בגינון וחקלאות
--------------

גיזום היא פעולה שבה ענפיו של הצמח נחתכים או מוסרים. היא נעשית במסגרת גינון או חקלאות. פעולת הגיזום דורשת ידע בפיזיולוגיה של הצמחים, היכרות קרובה עם העץ והשיח, והכרת אורחות חייהם ותגובתם האפשרית לפעולת הגיזום. היא דורשת מיומנות והתמחות מעשית בביצועה, בכלים טובים ומתאימים - וכל זאת בידיעה ברורה שהסרת חומר צמחי מעץ או משיח לעיתים מזומנות, מחלישה ומקצרת חייו.

הרכבה היא פעולה בה מרכיבים ענף אשר מצויים עליו אברי ריבוי (כגון עיניים), על ענף ממין אחר, מאותה משפחה של עצים. הענף העליון - נקרא רוכב. שימוש נפוץ של הרכבה הוא כדי לתת לצמח תכונות שתלניות טובות יותר, ופירות בעלי תכונות רצויות.

מסיק הוא קטיף זיתים. אחת הדרכים למסיק ידני היא שימוש בשיטת ה"נקיפה", שבה מוסקים את הזיתים על ידי הכאה עם מקל על הענפים.

בשפה ובתרבות
------------

הענף באומנות
בשפת הדיבור המילה "ענף" משמשת לתיאור תת-קבוצות במסגרת ארגונים או דיסציפלינות. לדוגמה: פיזיקה היא ענף במדעי הטבע החוקר את חוקי היסוד של הטבע כפי שהם באים לידי ביטוי בכל מערכת הניתנת לתצפית, בכדור הארץ ובחלל;
שחייה תחרותית היא ענף ספורט אולימפי שמתבסס על שחייה עממית; פיסול הוא ענף בתחום האומנות במסגרתו יוצר האמן יצירה בעלת איכות תלת-ממדית וכו'.

לענף יש גם תפקיד סמלי כמו למשל, ענפי הזית שנמצאים בסמל מדינת ישראל ובסמל צבא הגנה לישראל. ניתן לראות את התפקיד הסמלי של הענף גם במקומות שונים ברחבי העולם, כמו למשל חותם הסנאט של ארצות הברית, דגל דקוטה הצפונית וסמל פרגוואי.

### ענף הזית בתקופת המנדט

 ערך מורחב – **ענף זית (סמל מנדטורי)**  

ענף זית הוא סמל אשר שימש את שלטונות המנדט הבריטי כסימן רשמי בארץ ישראל בהזדמנויות שונות. הסמל שימש לייצוג כוחות הצבא הבריטי שגויסו בארץ ישראל, וכמו כן, הופיע על גבי מטבעות מנדטוריים ועל חלק מהבולים שהופקו בתקופת המנדט.

ישנן מספר סברות הנוגעות לסיבת הבחירה בענף-הזית כסמל של ארץ ישראל המנדטורית. מקובל להעריך כי במסגרת ניסיונו של ממשל המנדט להימנע משימוש בסמלים דתיים, נבחר ענף-הזית כסמל אוניברסלי לשלום. כמו כן, ייתכן כי הסמל נבחר מכיוון שהזית הוא עץ נפוץ בגאוגרפיה הארץ-ישראלית.

ראו גם
------

* ענף (פילוגנטיקה)
* אוחזת ענף עץ השקד
* מבצע ענף זית
* ענף הזית במועצת הצמחים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ענף** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ענף** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1056491

 |
**קובלט אייר** הייתה חברת תעופה שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי בלרנקה, קפריסין. החברה החלה את פעילותה ב-7 ביולי 2016 עם טיסה מלרנקה לאתונה. זוהי חברת התעופה הקפריסאית השנייה שהוקמה (אחרי Tus Airways) מאז פירוק חברת התעופה קפריסין איירווייז ב-2015.

החברה הפעילה מספר טיסות שבועיות בין נמל התעופה בלרנקה לנמל התעופה בן-גוריון.

ב-17 באוקטובר 2018 הודיעה החברה על הפסקה של טיסותיה לצמיתות עקב פשיטת רגל.

ב-4 בנובמבר 2018 פורסם כי כי בית המשפט הקפריסאי נענה לבקשתה של חברת וירג'ין אטלנטיק להחזיר לקובלט אייר את רישיון ההפעלה שלה.
בקשתה של וירג'ין תידון בבית המשפט הגבוה בקפריסין, ואז יוחלט האם לאשר באופן סופי את החזרת הרישיון לקובלט אייר או לאשרר את החלטת רשות התעופה לשלול אותו. ב-5 בנובמבר, יום הדיון בבית המשפט, חזרה בה וירג'ין אטלנטיק מהצעתה לקנות את החברה, צעד שהוביל את בית המשפט לשלול פעם נוספת את רישיון ההפעלה של קולבט אייר.

היסטוריה
--------

ב-14 ביוני 2016 החלה חברת התעופה במכירת כרטיסים דרך אתר האינטרנט שלה לטיסות בין לרנקה לדבלין, אתונה, הרקליון, סלוניקי, לונדון ומנצ'סטר. החברה תכננה להפוך את לרנקה לבסיס טיסות ישירות לסין החל מ-2017.

מטוס האיירבוס A320 הראשון של החברה הגיע באפריל 2016, והחברה ביצעה טיסת ניסוי ראשונה ב-18 במאי 2016 מלרנקה להרקליון.

ב-17 באוקטובר 2018 הודיעה החברה על סיום פעילותה, וכל טיסות החברה בוטלו.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה, נכון למועד סגירת החברה באוקטובר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 2 | — | — | 144 | 144 |  |
| איירבוס A320-200 | 4 | — | 12 | 144 | 156 |  |
| סה"כ | 6 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קובלט אייר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קובלט אייר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leonidou, John (2016-03-02). "First Cobalt Air flights in June". אורכב מ-המקור ב-2016-04-04. נבדק ב-2 במאי 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  דוד אדלר, חברת "קובלט אייר" הפסיקה את כל טיסותיה. *passportnews*. ‏17 באוקטובר 2018
3. ↑  "פליק פלאק לאחור: הוחזר הרישיון לקובלט אייר - Passportnews". *Passportnews*. 2018-11-04. נבדק ב-2018-11-06.
4. ↑  Virgin withdraws Cobalt legal bid, ATL suspended again, ch-aviation (באנגלית)
5. ↑  "Cobalt fleet".
האוניה Iran Sadar בנמל
**קווי ספנות של הרפובליקה האסלאמית של איראן** (באנגלית: **Islamic Republic of Iran Shipping Lines**, ידועים בר"ת בשם: קבוצת **IRISL**) היא חברת הספנות הלאומית של איראן המחזיקה ב-115 אוניות חוצות אוקיינוסים במעמס כולל של 3.3 מיליון טון. 87 מאוניות החברה מפליגות תחת שמה של החברה (IRISL) ואילו 28 אוניות נוספות מפליגות תחת שמות חברות בנות. בחברה כ-6,000 עובדים הכוללים אנשי ים, עובדי נמל ומנהלה.

היסטוריה
--------

עליית היקף היבוא לאיראן מאז תחילת שנות ה-60, אשר הצריכה תעבורה בהיקף נרחב של אוניות ששייטו תחת דגלי נוחות, עוררה דאגה בממשל. אף היכולת לייבא סחורות בדרך הים באופן קבוע ומסודר, בהתחשב במאפיינים הגאוגרפיים הייחודיים של האזור, הגישה לים הפתוח, הובילו בשנת 1961 לחקירת האפשרות להקמת צי ספנות עצמאי השייך לאיראן. על יסוד מחקר זה אושרה בחודש אוגוסט 1967 הקמת צי סוחר על ידי בית הנבחרים האיראני, תחת השם "אריאה קווי ספנות" (Aria Shipping Lines).

החברה החלה לפעול בשנת 1967 עם שתי אוניות קטנות, במעמס 1,000 ו-1,500 טון, ששייטו במפרץ הפרסי, ו-4 אוניות המסוגלות לחצות אוקיינוסים, במעמס כולל של 61,252 טון, אשר שייטו בקו שבין אירופה, איראן, אסיה ואמריקה. עד סוף שנת 1978 גדל הצי של חברת אריאה ל-42 אוניות במעמס כולל של 525,000 טון, עדות לחשיבות התובלה הימית בכלכלה האיראנית.

לאחר המהפכה האיראנית, ב-5 בינואר 1979, ושינוי המדיניות הכלכלית והמדינית של איראן, שונה אף שמה של חברת הספנות ל"קווי ספנות של הרפובליקה האסלאמית של איראן" והיא הוכפפה למשרד המסחר האיראני. במהלך מלחמת איראן–עיראק נפגעו ואבדו רבות מספינותיה של החברה בהתקפות טילים ופעילות החברה שובשה. לאחר תקופת המלחמה שונו שמות כל ספינות החברה. שמות הספינות היום מכילות את הקידומת IRAN ולאחריה שמות ערים באיראן, או שמות חללים במערכה. לאחר שארצות הברית הטילה סנקציות על איראן חמורות על הסחר עם איראן, בשלהי העשור הראשון במאה ה-21, שונו פעם נוספת שמות רבות מן האוניות של קווי הספנות האיראניים והן נרשמו בחברות זרות. עם הסרת הסנקציות הבינלאומיות בשנת 2015 עקב הסכמת איראן להקפיא את תוכנית הגרעין שלה, צפויה הרחבה ניכרת בהיקפי הסחר הבינלאומי של המדינה.

הצי
---

בארגון הימאות הבינלאומי חברות 140 מדינות, איראן מדורגת בין 20 המדינות הגדולות בארגון. בשנת 2011 היה צי הסוחר האיראני הגדול ביותר במזרח התיכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווי ספנות איראניים** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קווי ספנות איראניים (באנגלית)
* ארגון הנמלים והספנות האיראני (בפרסית) ו(באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jo Becker, Web of Shell Companies Veils Trade by Iran’s Ships. New York Time, June 7, 2010
2. ↑  Iran: Shipwrecked in Asia, The Diplomat, March 27, 2011
בול דואר של הקולוניה הבריטית בחוף הזהב, המשקף את אותם אלמנטים שהיו בלוגו הישן של החברה
**קוט ד'אור** (בצרפתית: **Côte d'Or**) היא יצרנית של שוקולד בלגי הנמצאת בבעלות חברת מונדלז אינטרנשיונל (אנ'). קוט ד'אור נוסדה בשנת 1883 על ידי צ'ארלס נויהאוז. נויהאוז קרא לחברה על שם הקולוניה הבריטית בחוף הזהב (כיום בשטח גאנה), שהיוותה מקור חשוב של פולי קקאו עבור תעשיית השוקולד.

קוט ד'אור נרכשה ב-1987 על ידי יצרנית הקפה הגרמנית ג'ייקובס סוצ'רד, שבעצמה נרכשה על ידי חברת קראפט בשנת 1990. בשנת 2012, במסגרת פיצול חברת קראפט, עברה קוט ד'אור לחברת מונדלז אינטרנשיונל.

היסטוריה
--------

### לוגו

הסמל של קוט ד'אור הוא פיל, סמל אשר מנסה לרמז על המקור האפריקני של פולי הקקאו בהם נעשה שימוש בייצורו של השוקולד שהחברה מייצרת. לפי מקור מסוים, נהוג היה בעבר לעשות שימוש בפילים על מנת לשאת את שקי הקקאו, ומכאן סיבה אפשרית נוספת לסמל.

בגרסה מוקדמת של הלוגו היו בנוסף לפיל גם פירמידה ועץ דקל. לוגו זה היה מבוסס על בול דואר של גאנה אשר בו הוצגו פיל, עץ דקל ופירמידות.

### אירועים משמעותיים

בזמן מלחמת העולם השנייה, לא היה באפשרות החברה להשיג חומרי גלם באיכות גבוהה. יתרה על כך, אחד ממפעליה אשר במרסיי שבצרפת נהרס במהלך המתקפה הגרמנית על הנמל של מרסיי בתחילת 1943. עקב בעיות אלו, חדלה החברה באופן זמני מייצור שוקולד, ובמקום זאת ייצרה מוצרים אחרים באיכות נמוכה יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוט ד'אור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוט ד'אור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554824705171
* VIAF: 123122777
* WorldCat (עם VIAF): 123122777

 |
פנים החנות בנתניה
**קיקה** (בגרמנית: **kika**) היא רשת רהיטים בינלאומית שמרכזה בסנקט פלטן שבאוסטריה. קבוצת קיקה מונה מעל 70 חנויות, רובן באירופה.

הרשת נוסדה בשנת 1973 על ידי איש העסקים האוסטרי הרברט קוך (Herbert Koch; נולד 1941), לאחר שהחל לנהל את רשת הרהיטים ליינר (Leiner) שבבעלות משפחתו מאז 1910. החנות הראשונה של קיקה הוקמה בווינה בשיטת "שלם וקח", וזכתה להצלחה רבה. מאז הרשת הלכה והתפתחה וחנויות רבות נפתחו באוסטריה. במאי 2010 מנתה קבוצת קיקה באוסטריה לבדה 32 חנויות תחת המותג קיקה, ועוד 17 חנויות תחת המותג הוותיק יותר ליינר.

החל משנת 2000 התרחבה הרשת למדינות מזרח אירופה - הונגריה, צ'כיה, סלובקיה, קרואטיה, סרביה, רומניה. באמצעות זכיינים מקומיים, נפתחו גם חמש חנויות ברוסיה ובעבר גם שתי חנויות בערב הסעודית (שנסגרו).

סניף ישראלי נפתח ב-6 בספטמבר 2011 באזור התעשייה נתניה (בסמוך לסניף של רשת איקאה) על ידי איש העסקים יהודה פורת יחד עם סלומון בטיטו, אולם הסניף נתקל בקשיים כלכליים, לאחר שרשם הפסדים בשנת 2011, ונסגר כעבור כחצי שנה, ב-10 במאי 2012; ונפתח מחדש למכירת חיסול עד 15 ביולי 2012. תוכניות לפתיחת סניף נוסף בחיפה לא יצאו לפועל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קיקה
* קיקה, ברשת החברתית פייסבוק

* קיקה, ברשת החברתית אינסטגרם

* קיקה, באתר פינטרסט
* נתוני קבוצת קיקה (מאי 2010) - קבוצת קיקה (באנגלית)
* מירב קריסטל, תחרות לאיקאה: קיקה תפתח בספטמבר, באתר ynet, 20 ביוני 2011
* מירב קריסטל, קיקה: "אנחנו לא סופרמרקט של רהיטים", באתר ynet, 30 באוגוסט 2011
* נורית קדוש, ארבעה חודשים אחרי הפתיחה המתוקשרת: קיקה לא בועטת, באתר nrg‏, 9 בינואר 2012
* אפרת בראשי‏, קיקה: כל הסיבות לכשלון הרשת בארץ, באתר וואלה!‏, 10 במאי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן בן צור, קיקה סגורה, העובדים בוכים: "מכרו לנו בלוף", באתר ynet, 10 במאי 2012
2. ↑  נווית זומר, קיקה לא שילמה שכר; חשש להמשך פעילותה, באתר ynet, 9 במאי 2012
3. ↑  מירב קריסטל, רשת הרהיטים קיקה תפתח חנות בחוצות המפרץ, באתר ynet, 15 באוגוסט 2011
**יואכים רנטגן** (בגרמנית: **Joachim Röntgen**;‏ 27 באוקטובר 1906 - 6 בדצמבר 1989) הוא כנר הולנדי, הצעיר בבניו של המלחין והפסנתרן יוליוס רנטגן.

ביוגרפיה
--------

יואכים רנטגן נולד באמסטרדם ולמד אצל פליקס טוֹנְיִי (Felix Togni) באמסטרדם, בראם אלדרינג (Bram Eldering) בקלן וקרל פלש בלייפציג. משנת 1928 עמד בראש תזמורת התיאטרון העירוני של וינטרטור, שווייץ, שם גם לימד בקונסרבטוריון וניגן ב"רביעיית המיתרים וינטרטור" ככנר ראשון. אחיו, הפסנתרן יוהנס רנטגן הקים שלישייה קאמרית איתו ועם אחיהם אדוורד פרנטס. בעונת 1938-9 ניגן בתזמורת הפסטיבל בלוצרן בניצוחו של טוסקניני. בשנת 1939 התמנה למורה לכינור בקונסרבטוריון המלכותי בהאג.

בשנת 1940 יסד יואכים רנטגן את רביעיית המיתרים "רנטגן", וניגן בה בתפקיד הכינור הראשון. חבריו לרביעייה היו פיט נֵילנד (כינור שני), וים דה זוּטֶה (ויולה) וקוֹרְנֶלִיס פְּרַאוּט (צ'לו). הרכב המיתרים, שהכיר בחשיבות שבשיתוף הציבור בנגינת רביעיות ברמה גבוהה, ערך מסעות קונצרטים דרך שגרה. בהופעותיהם נהגו חברי הרביעייה להסביר את הקטעים שניגנו, ואף ערכו קונצרטים בבתי ספר.

יואכים רנטגן פרש מעבודתו בשנת 1972.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ר. סטרוולד, "יואכים רנטגן" 6 במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1118883144
* ISNI: 0000 0000 4039 5116
* LCCN: nb2002030852
* NTA: 119680343
* VIAF: 21649514
* WorldCat: lccn-nb2002030852

 |
ההיכל בו מנגנת התזמורת
**תזמורת מוזיק קולגיום של וינטרטור** (בגרמנית: **Orchester Musikkollegium Winterthur** היא תזמורת סימפונית השוכנת בווינטרטור שבשווייץ. התזמורת, שהיא הוותיקה ביותר בשווייץ, נוסדה בשנת 1875 כ"תזמורת העיר וינטרטור". המוזיק-קולגיום עצמו כארגון ששורשיו דתיים עד ימינו אלה נוסד בשנת 1629. התזמורת מבצעת כ-60 קונצרטים בשנה, וכמו כן מתפקדת כתזמורת האופרה של ציריך.

משנת 2002 עד 2008 היה יאק פאן סטן המנצח הראשי של התזמורת. עם פאן סטן הוציאה התזמורת כמה הקלטות לחברת MDG, בהן מוזיקה של מלחיני האסכולה הווינאית השנייה ושל פרנק מרטן. באפריל 2008 הודיעה התזמורת על מינוי דגלס בויד כמנצח הראשי הבא שלה, מינוי שנכנס לתוקף בעונת 2009-10. בויד שימש בתפקיד עד שנת 2016.

ברפרטואר המודרני, התזמורת עובדת לעיתים קרובות עם היינץ הוליגר, וברפרטואר של תקופת הבארוק עם מוריץ שטגר וניקולאס קרמר.

משנת 2021 משמש הכנר והמנצח הספרדי רוברטו גונזלס-מונג'אס כמנהלה המוזיקלי ומנצחה הראשי של התזמורת.

מנצחים ראשיים
-------------

* פרנץ ולזר-מסט (1987 - 1990)
* יאנוש פירסט (1990 - 1994)
* היינריך שיף (1995 - 2001)
* יאק פאן סטן (2002 - 2008)
* דגלס בויד (2009 - 2016)
* תומאס זהטמאיר (2016 - 2021)
* רוברטו גונזלס-מונג'אס (2021 - ממשיך)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת מוזיק קולגיום של וינטרטור
* תזמורת מוזיק קולגיום של וינטרטור, ברשת החברתית פייסבוק

* German-language page on the history of the orchestra
* Thomas Trappmann, "Ferne Geliebte...", German-language trade article from *Classaktuell*, 2007 (1st quarter)


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444123605171
* BnF: cb165473784 (data)
* GND: 1007842-3
* ISNI: 0000 0001 0789 9037
* LCCN: n83214384
* MusicBrainz: bafc70c5-b9b7-414e-89dc-7b0a8db7fd4d
* SUDOC: 158026268
* VIAF: 136659160
* WorldCat: lccn-n83214384

 |
כוס הקפה הייחודית של קוסטה - "מאסימו" - המכילה 560 מיליליטר
**קפה קוסטה** (באנגלית: **Costa Coffee**) היא רשת בתי הקפה השנייה בגודלה בעולם, אחרי סטארבקס, והגדולה ביותר בממלכה המאוחדת. בינואר 2019 נרכשה על ידי חברת קוקה-קולה תמורת 4.9 מיליארד דולר.

היסטוריה
--------

בשנת 1971 יסדו האחים ברונו וסרג'יו קוסטה מפעל לקליית קפה בלונדון, אשר סיפק את תוצרתו לספקי שירותי הסעדה ובתי קפה באזור. בשנת 1978 פנתה החברה לעסקי קמעונאות עם פתיחת החנות הראשונה בדרך ווקסהול ברידג' בלונדון. בשנת 1995 העסק נרכש על ידי חברת ויטברד הבריטית והפך לחברת בת בבעלות מלאה. בשנת 2009 נפתח הסניף ה-1,000 של החברה בקארדיף. מאוחר יותר ויטברד רכשה גם את רשת בתי הקפה "Coffeeheaven" שפעלה בעיקר במרכז ומזרח אירופה ומיתגה את החנויות מחדש כחלק מרשת קוסטה. בסוף 2010 הפכה קוסטה לרשת בתי הקפה המובילה בממלכה המאוחדת עם נתח שוק של 37.6% (מן ההכנסות).

כיום מפעילה החברה כ-3,900 סניפים, מרביתם בממלכה המאוחדת, וכמה מאות במרכז ומזרח אירופה, במזרח התיכון ובסין. סניפים רבים מצויים בחנויות הספרים "Waterstones", בחנויות "W H Smith", במלונות "רשת מריוט", ברשת בתי הקולנוע הבריטית "אודאון", ברשת חנויות "טסקו", ובסניפי "פיצה האט". הסניף הגדול ביותר ברשת נמצא בדובאי ובו 320 מקומות ישיבה.

ראו גם
------

* קפה נרו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפה קוסטה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קפה קוסטה (באנגלית)
* קפה קוסטה, ברשת החברתית פייסבוק

* קפה קוסטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* קפה קוסטה, ברשת החברתית אינסטגרם

* קפה קוסטה, ברשת החברתית LinkedIn

* קפה קוסטה, סרטונים בערוץ היוטיוב

* קפה קוסטה, באתר פינטרסט

הערות שוליים
------------

1. 1 2   Whitbread PLC - Annual Report and Accounts 2015/16 בתאריך 14 באוגוסט 2016, בארכיון האינטרנט
2. ↑  קוקה קולה רוכשת את רשת בתי הקפה הבריטית COSTA תמורת 5.1 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 31 באוגוסט 2018
3. ↑  The Coca-Cola Company Completes Acquisition of Costa from Whitbread PLC, Bloomberg, January 3, 2019
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

סמליל החברה לאורך השנים
חלון ראווה של קפה קפולסקי, רחוב אלנבי תל אביב, 1947.  
אנשים רבים נהרו לחלון הראווה של הקונדיטוריה קפולסקי, שם הוצגה עוגה ענקית מקושטת בפסל הרצל וסמלי מגן דוד, שהודיעה כי כל פדיונה של היום יימסר למפעל "לביטחון העם".  
על המשמר, 08-12-1947
**קפולסקי** היא יצרנית עוגות ישראלית שהייתה במשך עשרות שנים גם רשת בתי קפה שנסגרה, ובדצמבר 2018 נפתח מחדש סניף ראשון של הרשת ברמת השרון.

משפחת קפולסקי כללה מספר אחים (פולה, עקיבא, דורה, דינה וזליג) שעוד במולדתם ליטא היו קונדיטורים בשנות השלושים ובעלי רשת קונדיטוריות מצליחה שם. כשעלו לישראל פתח זליג יחד עם אחיו עקיבא את הסניף הראשון ברחוב אלנבי בתל אביב.

בהמשך נפתח סניף ירושלמי על ידי בן דוד שלהם, מנשה קפולסקי ובניו אריה וישראל בכיכר ציון בירושלים. באלנבי נפתח עוד סניף של "האחים קפולסקי". בהמשך זליג נפרד מעקיבא והקים קונדיטוריה משלו בשם "קפולסקי", בהתחלה בצפון קריית עמל (אשר הפכה בשנת 1958, לאחר איחוד טבעון עם קריית עמל אשר מצדו הדרומי של כביש 75, לקריית טבעון) ואחר כך בחיפה. 

בנו של זליג, מיקי, החליט לעבוד גם בקפולסקי לאחר שסיים את שירותו הצבאי, ולשם כך טס להולנד לשנה ללמוד קונדיטוריה, שם למד ועבד במאפייה גדולה של קרובי משפחה באמסטרדם. לאחר שהות של שנתיים בהולנד חזר לישראל והתחיל לעבוד עם אביו זליג בקונדיטוריה "קפולסקי" בחיפה, שנוסדה בשנת 1958. זליג עבד בסניף החיפאי ברחוב מיכאל בהדר, עד שבנו מיקי נהרג בשנת 1971 בתאונת דרכים בגיל 26, וזליג הפסיק לעבוד בקפולסקי. במקביל עבד עקיבא בסניף באלנבי. מי שהפך את הרשת לרשת משגשגת הוא דוד, בנו של עקיבא, אחרי שמיקי נפטר.

בשנת 1977 פתח דוד את בית הקפה הראשון של "קפולסקי" בנאות אפקה. הרשת זכתה להצלחה גדולה, והחלה למכור זיכיונות למפעילים נוספים. בשנת 2001 היו לרשת כ-50 סניפים ברחבי ישראל, אולם בהמשך, עם עליית רשתות בתי קפה חדשות, כמו ארומה וארקפה, איבדה קפולסקי את מקומה המרכזי בתחום, וכל סניפי בתי הקפה של הרשת נסגרו בזה אחר זה.

בשנת 2002 מכר דודי קפולסקי, בן דודם של זליג ועקיבא, את רשת קפולסקי לחברת ויטה פרי-גליל תמורת כ-4.4 מיליון שקלים וירד מישראל לאוסטרליה.

בשנת 2015 החלה קונדיטוריית אנגל בבעלות דורון ולירון אנגל בהליכי רכישה של קפולסקי, והודיעה על כוונתה לחדש את פעילותה של קפולסקי כרשת בתי קפה.

קפה קפולסקי ברחוב המלאכה בנתניה, 2022
בדצמבר 2018 נפתח מחדש סניף ראשון של הרשת ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* קפולסקי, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירי כץ, קצפת משנות ה-80: נפתח הסניף הראשון של רשת קפולסקי, באתר Time Out תל אביב, 10 בדצמבר 2018
2. ↑  פרסום בעיתון הרשמי של ממשלת המנדט על ייסוד השותפות. תחילת השותפות 21 בינואר 1936 והשותפים היו אבא קפולסקי, עקיבא קפולסקי ואבר בן אהרן הרצוג.
3. ↑  דירקטוריון החברה אישר את ההסכם עם קפולסקי ודוד קפולסקי, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך, 28 באפריל 2002
4. ↑  ריטה גולדשטיין, ‏טעמי הילדות חוזרים: רשת בתי הקפה קפולסקי נפתחת מחדש, באתר ‏מאקו‏, ‏27 בדצמבר 2015
5. ↑  יפתח כרמלי, רשת קפולסקי חוזרת: ביקרנו בסניף החדש שנפתח היום, באתר ynet, 10 בדצמבר 2018

| ישראלישראל רשתות בתי קפה בישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ארומה אספרסו בר • ארקפה • גלידה באר שבע • גלידת תל חנן • לחם ארז • סטארבקס ישראל (נסגרה) • קופיקס • קפה ג'ו • קפה גן סיפור • קפה גרג • קפה הלל • קפה לנדוור • קפה נמרוד • קפה קפה • קפולסקי • רולדין |

 |
**סארי פלאח** (בערבית: **ساري فلاح**; נולד ב-22 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן דרוזי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

פלאח החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין ובנוער של נבחרת ישראל. לאחר שהרשים במספר טורנירים בינלאומיים, עבר לשחק בקבוצת הנוער של מכבי חיפה.

בנובמבר 2009 ערך פלאח את הופעת הבכורה שלו במדי הבוגרים כשעלה בתור מחליף לוולדימיר דבאלישווילי במסגרת משחק גביע הטוטו נגד הפועל באר שבע. באותה שנה נבחר פלאח לייצג את ישראל במסגרת משחקי המכביה. במדי הנבחרת הצעירה ערך פלאח בסך הכל 16 הופעות.

בשנת 2011, בעקבות חולשת ההגנה החיפאית, תפס פלאח לראשונה מקום בהרכב הראשון והפך לשחקן חשוב במערך של מאמן הקבוצה אלישע לוי, אך בהמשך איבד את מקומו בהרכב ליוריצה בולייאט ואדין צוצאליץ'. בסוף אותה עונה, בה עלה כמחליף לדקות בודדות בהפסד 2–1 להפועל תל אביב בגמר גביע המדינה, היה פלאח נחוש לעזוב את מכבי חיפה, אף על פי שהוא עדיין חתום על חוזה במועדון. הוא נעדר מאימוני הפתיחה ובקיץ 2012 בעצת סוכן השחקנים דודו דהאן חתם על חוזה עם קבוצה רומנית, אף על פי שחיפה לא שחררה אותו. מכבי חיפה הודיעה שתטפל בבעיה גם באפיק המשמעתי וגם באפיק המשפטי ותגיש תלונה בנושא לפיפ"א.

בסופו של דבר הושאל פלאח לבני יהודה תל אביב. בינואר 2013, במשחק נגד בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, שבר פלאח את קרסולו. בעקבות הפציעה נעדר מהמגרשים עד תום העונה, ולאחר מכן חזר למכבי חיפה, במדיה שיחק עונה נוספת.

ב-3 בספטמבר 2014 חתם פלאח לשנתיים בהפועל תל אביב. ב-23 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למ.ס. אשדוד באצטדיון בלומפילד, במסגרת רבע גמר גביע הטוטו. את שערו היחיד בהפועל תל אביב כבש ב-2 במאי 2015, בניצחון 2–1 על מכבי נתניה, ובסך הכל ערך במדי הקבוצה 26 הופעות בעונת 2014/2015.

ב-8 בספטמבר 2015 חזר פלאח לבני יהודה, וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון. ארבעה ימים לאחר מכן כבש שער בהפסד 1–3 למכבי פתח תקווה, ובסך הכל ערך במדי בני יהודה 19 הופעות ליגה בעונה זו.

ב-17 ביולי 2016 חתם לעונה בקבוצת נעוריו בני סכנין. בעונת 2016/2017 ערך 33 הופעות בליגה, ובסופה האריך את חוזהו במועדון בעונה נוספת. את פתיחת עונת 2017/2018 החמיץ פלאח עקב פציעה, ולאחר מכן ערך 12 הופעות בליגה, אך לאחר מינויו של טל בנין למאמן הקבוצה בינואר 2018 הוא לא שותף יותר במשחקי הקבוצה. בעונת 2018/2019 ערך 26 הופעות בליגת העל, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

קריירת נבחרות
-------------

שיחק בנבחרת הנוער של ישראל, במדיה ערך 16 הופעות וכבש שער אחד.

חיים אישיים
-----------

פלאח נולד בכפר הדרוזי, סמיע, שבגליל. בן דודו רש"ט יזן פלאח ששירת במג"ב היה אחד מהנרצחים בפיגוע הירי בחדרה ב-28 במרץ 2022, שבוצע על ידי צמד מחבלים ערבים-ישראלים תומכי דאעש, תושבי העיר אום אל-פחם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סארי פלאח** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* שירי אלג'ם, ‏בלם את הנפילה: סרי פלאח שוב בדרך למעלה, באתר ערוץ הספורט, 27 באוקטובר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  איציק יצחקי‏, מכבי חיפה הגישה תלונה בהתאחדות נגד דודו דהאן, באתר וואלה!‏, 10 ביוני 2012
2. ↑  דוד נתן, סרי פלאח נותח: "צפויה לו תקופה לא פשוטה", באתר ynet, 27 בינואר 2013
3. ↑  ארז נעמן, ‏פלאח ואזולאי הוצגו בהפועל, גאל אטוק ייבחן, באתר ONE‏, 3 בספטמבר 2014
4. ↑  דורון בן דור, ‏פלאח חתם בסכנין: הלכתי עם הלב וסגרתי מעגל, באתר ONE‏, 17 ביולי 2016
5. ↑  סארי פלאח נפרד מבן דודו שנרצח בפיגוע: "יזן יקר, הלב בוכה", באתר ישראל היום, 28 במרץ 2022
**האוניברסיטאות שלי** (ברוסית: **Мои университеты**), הוא רומן זכרונות אוטוביוגרפי מאת הסופר הרוסי מקסים גורקי, אשר נכתב בשנת 1920.

ברומן מתאר הסופר את קורותיו, משלחי היד בהם עבד, ובעיקר את הדמויות אשר פגש בחייו, מאז עזב את בית סבתו בהיותו נער במטרה ללמוד באוניברסיטה. השאיפה להיכנס למוסד לימודים מתבדה עד מהרה בשל העדר אמצעי תשלום והגיבור נודד ממקום למקום, עובד בעבודות מזדמנות ורוכש השכלה בעצמו מספרים ומהחיים - שהם-הם מהווים את "האוניברסיטאות שלו". בלשונו של גורקי "לעיתים נדירות מאד מצאתי בספרים רעיונות שלא שמעתים לפני כן בחיים". 

תוך כדי עבודותיו המזדמנות הרבות - שוליית אופה, סבל ועוד - מתוודע הגיבור לטיפוסים שונים ומגוונים, איכרים, שוטרים, מהפכנים, זונות ועוד, היוצרים נגד עינו של הקורא פסיפס צבעוני ועשיר, לעיתים אלים, גס ואווילי, לעיתים נאצל ומלא טוב-לב ועדנה. על עצמו הוא ממעט לספר ועל הקורא להשלים את דמותו בעיקר דרך היחסים בין הגיבור לשאר הדמויות. גם על אירועים טראגים כמו ניסיונו להתאבד, מות סבתו האהובה ורצח חברו הוא מדווח בלקוניות ואגב אורחא. אולם דווקא אובייקטיביות רטורית לקונית זו מטלטלת את הקורא ומותירה בו רושם כביר. 

הספר מאופיין בסגנון ייחודי, בהומור השזור בו, בכנות, ביכולת תיאור מופלאה ומדויקת ובתובנות על טבע האדם. כך למשל: "פעמים רבות נתקלתי בפחד זה מפני הצדיק, בעובדה זו של רדיפת האדם הטוב עד מוות. שני מיני יחסים קיימים לגבי אנשים מעין אלה: או שרודפים אותם...או שמתרפסים לפניהם...לעיתים רחוקות יותר. ואולם ללמוד מהם כיצד לחיות, לחקות אותם, את זה אין יודעים...ואולי גם אינם רוצים?" 

הספר תורגם לעברית על ידי פסח בן-עמרם בשנת 1936 ויצא לאור בהוצאת קריית ספר ובהוצאות מחודשות ב-1956 וב-1989 בהוצאת עם עובד.

ב-1941 יצא לאור סרט קולנוע סובייטי שהתבסס על הספר ונשא את שמו, כחלק השלישי בטרילוגיה אודות כתביו האוטוביוגרפיים של גורקי, שביים הבמאי מרק דונסקוי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בספרות ובאמנות, דבר, 13 במרץ 1936
עץ זית
מכונית לקסוס מודל 2007
**הלקסוס ועץ הזית**, הגלובליזציה - מבט אל עולם משתנה (The Lexus and the Olive Tree) הוא ספרו של תומאס פרידמן בנושא הגלובליזציה. הספר נכתב באנגלית בשנת 1999. הספר תורגם לעברית על ידי עמוס כרמל ויצא לאור בעברית בהוצאת הד ארצי בשנת 2000.

עידן הגלובליזציה
----------------

הלקסוס, מכונית יוקרה תוצרת טויוטה היפנית מסמלת את העולם החדש המהיר, הטכנולוגי, הדינמי והפתוח, לעומת עץ הזית המסמל את העולם הישן, האיטי, הסגור והמסורתי. הגלובליזציה מוצגת כתהליך מהפכני הבא לעולם עם מאפיינים שונים בתכלית מהעולם הישן לאחר תום עידן המלחמה הקרה.

הגלובליזציה מתוארת בספר כתופעה עולמית שהתפתחה לאחר נפילת חומת ברלין. הגלובליזציה מתוארת כתופעה בלתי נמנעת, גורפת ובלתי צפויה. רוב הספר עוסק בתופעת הלקסוס ובאפשרויות הגלומות בה ורק מיעוט מדפי הספר עוסקים בעץ הזית. לפי פרידמן, בתקופת המלחמה הקרה השאלה שנשאלה יותר מכל הייתה "מהו גודל הטיל שלך" בעידן הגלובליזציה השאלה הנשאלת יותר מכל היא "מהי מהירות המודם שלך". הפחד במלחמה הקרה היה מפני השמדה בידי אויב מוכר במאבק עולמי קבוע. הפחד בעידן הגלובליזציה הוא מפני שינוי מהיר על ידי אויב שלא ניתן לראותו.

פרידמן כותב אודות מאפייני הגלובליזציה באומרו שאין מלחמה בין שתי מדינות בהן פועלים סניפים של מקדונלד'ס. חברת מקדונלד'ס הפועלת במדינות רבות היא אחת מסמלי הגלובליזציה. טענה זו איננה נכונה בסכסוך הישראלי ערבי, למשל. המלחמה בעידן הגלובליזציה היא עסק יקר הצופן בחובו הפסד כלכלי אדיר והמדינות המאופיינות על ידי הלקסוס יימנעו ממלחמות.

פרידמן מציג שלוש "דמוקרטיזציות" השולטות בעידן הגלובליזציה והן: כספים, טכנולוגיה ומידע. האינטרנט מאפשר יצירת קשר גלובלי בין בני אדם, ידע ומידע. בשנת 1995 נמדדה העוצמה של מדינה או של חברה במספר המחשבים האישיים. בשנת 1998 נמדדה העוצמה על ידי הקישוריות ורוחב הפס ברשתות הפנימיות ובאינטרנט. המפתח לעושר הוא הדרך שהחברה או הארץ צוברים ידע, משיגים שיתוף בידע וקוצרים ידע. ההון האינטלקטואלי הוא בעל חשיבות עצומה.

מבנה הספר
---------

הספר כולל פרק פתיחה, ארבעה חלקים, פרק תודות קצר ומפתח העניינים. ארבעת חלקי הספר הם:

* איך להתייחס אל המערכת
* מתחברים למערכת
* מכת הנגד כלפי המערכת
* אמריקה והמערכת

ראו גם
------

* גלובליזציה תרבותית
* גלובליזציה כלכלית
* אנטי גלובליזציה

לקריאה נוספת
------------

* Thomas L. Friedman, **The Lexus and the Olive Tree**, Farrar, Straus and Giroux. 1999. ISBN ISBN 0-374-19203-0. 394 עמודים.
* תומאס פרידמן, **הלקסוס ועץ הזית**, הגלובליזציה - מבט אל עולם משתנה. תרגום: מאנגלית עמוס כרמל. 374 עמודים. הד ארצי הוצאה לאור, 2000.
* תומאס ל. פרידמן, **העולם הוא שטוח**, העולם הגלובאלי - החיים במציאות חדשה, תרגום: אינגה מיכאלי, אריה ניר הוצאה לאור. 2006.

קישורים חיצוניים
----------------

* אמוץ עשהאל, ‏שוב במגדל בבל, **ארץ אחרת**
* הלקסוס ועץ הזית, באתר OCLC (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הספר, באנגלית
* סקירה באנגלית של הספר באתר ביזנס סאמריז
* הבנת הגלובליזציה, באנגלית
* אלעד הן, עולם חדש גלובלי, חברה - כתב עת סוציאליסטי
* הלקסוס ועץ הזית באתר בוק מי
* הלקסוס ועץ הזית באתר שוונג
* הספר "הלקסוס ועץ הזית", באתר "סימניה"
המונח "רצח רחל וויס" מפנה לכאן. לערך העוסק ברצח רחל וייס ושלושת ילדיה שהתרחש באוקטובר 1988, ראו הפיגוע בקו 961.

**רחל מרתה וייס וינקלר** נרצחה בפיגוע דקירה בביתה במושב שפיר שבדרום ישראל. הפיגוע בוצע על ידי שלושה מחבלי חמאס מרצועת עזה.

הפיגוע
------

בכ' באב תשמ"ח, 3 באוגוסט 1988, בתקופת האינתיפאדה הראשונה הגיעו שלושה תושבי רצועת עזה, תיאר אל קורד, ג'יהאד רבן וחסן נופל למושב שפיר. הם פנו לבית הראשון ביישוב, ביתה של רחל מרתה וייס וינקלר ניצולת שואה ילידת הונגריה בת 69. רחל שהתה באותה העת לבדה בביתה לאחר שבעלה יצא לבדיקות רפואיות.

המחבלים נקשו על דלת הבית וביקשו מרחל מים, רחל שזיהתה את אחד מהם שעבד בעבר כפועל שכיר במושב, הכניסה אותם לבית. הם התנפלו עליה בדקירות סכין בכל חלקי גופה. כשחזר בעלה לבית, מצא אותה ללא רוח חיים.

מחקירת הפיגוע התברר כי המחבלים נשלחו לבצע רצח בפקודתו של השייח' אחמד יאסין, כ"מבחן כניסה" לארגון הטרור חמאס.

לאחר הפיגוע
-----------

בגזר דינם של המחבלים בו הרשיעו את הנאשמים ברצח ממניעים לאומניים כתבו השופטים: "המניע העיקרי לרצח הוא שנאת חינם, מתאוות רצח לשמה. הם החליטו בדם קר לרצוח אישה, שכל חטאה היה בהיותה יהודייה". שלושת המחבלים נשפטו כל אחד ל-30 שנות מאסר.

בנובמבר 1988 הרסה מדינת ישראל את בתיהם של שניים מחברי החולייה שביצעו את הפיגוע.

ביוני 1989 פירק צה"ל את האוהלים שסיפק הצלב האדום לבני משפחות הבתים ההרוסים במחנה ג'באליה. פעולה זו גרמה למהומות קשות במחנה. דובר צה"ל אמר על האירוע: "האוהלים פורקו מאחר שאדמת בית שנהרס היא רכוש המדינה ואסור להקים עליה מבנים".

באוקטובר 2011 במסגרת עסקת שליט שוחררו ג'יהאד רבן וחסן נופל.[דרושה הבהרה]

ב-5 בינואר 2024, 35 שנים לאחר הפיגוע, במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, פוצץ ביתו של חבר החולייה השלישי שביצע את הפיגוע.

קישורים חיצוניים
----------------

* רחל מרתה וייס וינקלר, באתר "לעד" של הביטוח הלאומי
* בת 69 נרצחה בביתה במושב שפיר, מעריב, 4 באוגוסט 1988
* 3 בני 17 רצחו את רחל וייס על רקע לאומני, חדשות, 10 באוגוסט 1988
* 30 שנות מאסר לשני תושבי עזה שהורשעו ברצח רחל וייס, מעריב, 11 ביולי 1989

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמות שני המחבלים הראשונים מופיעים במקורות בכמה צורות שונות.
2. 1 2  30 שנות מאסר לשני תושבי עזה שחורשעו ברצח רחל וייס, מעריב, 11 ביולי 1989
3. ↑  נלכדו המחבלים שהטילו רימונים על חיילי צה"ל בעזה; נהרסו 9 בתים של 3 חוליות, מעריב, 11 בנובמבר 1988
4. ↑  מת בן 18 שנחשד בשיתוף פעולה והוכה על ידי תושבי עזה לפני 4 ימים, חדשות, 28 ביוני 1989
5. ↑  רענן בן-צור ויואב זיתון, הרבה דם על הידיים: פורסמה רשימת המשוחררים, באתר ynet, 16 באוקטובר 2011
6. ↑  עמית סגל, באתר טלגרם, ‏5 בינואר 2024
ארגון יזרעאל, מחנה פועלים תל מונד 1930
"ארגון יזרעאל" הוא ארגון המייסדים של כפר הס. הוקם כארגון לצורך עליה על הקרקע ב-1924.

הרעיון להקים ארגון לצורך עלייה על הקרקע כמושב עובדים עלה ב-1924 בשיחה בין ניסן בורד ומרדכי תאני שעבדו כפועלים חקלאים בפתח תקווה. עד מהרה השניים הפכו לעשרה: מרדכי תאני, אהרון בן יוסף, יהודה אבלסון, משה ברן (הדר), אברהם גוטקובסקי, ניסן בורד, דב גלונסקי, דוד דוקסין, יצחק מיטראני, יוסף ברגר ויעקב בן ציוני. במקביל התארגנה קבוצה אחרת של פועלים בחדרה שכללה את: חיים סגל, צבי בוטניק, ישראל לוין, יוסף יודלביץ, יעקב בורטניקר (בוקר), חיים גולדשטיין, יעקב זלצהנדלר, אברהם כפרי ושלמה ולדמן. לימים נוספו לקבוצה פועלים מזיכרון, חיפה מגדל ומקומות נוספים בארץ.

השאיפה של אנשי הארגון הייתה להקים מושב עובדים בעמק יזרעאל, כשני קילומטר מערבית לכפר יחזקאל, על אדמות הכפר הערבי "זירעין". בשל כך נקראה הקבוצה "ארגון יזרעאל". חלק מחברי הקבוצה אף הגיעו לכפר יחזקאל לצורך הכשרה ב-1925. באותה השנה החלו לבנות את העיר עפולה, שתוכננה על ידי האדריכל ריכרד קאופמן ושווקה כעיר המתוכננת הראשונה בישראל. בניין העיר עפולה משך אליו קבוצות פועלים רבות, ביניהן גם את קבוצת "ארגון יזרעאל". במהלך השהייה בכפר יחזקאל הצטרפו לארגון מספר חלוצים מכפר יחזקאל ביניהם: יצחק רוטברג, יעקב בקנשטיין ויעקב סורוקר. לקראת סוף 1926 היה משבר כלכלי שהשבית את מרבית הבנייה בעיר עפולה, וחברי ההכשרה עברו למקומות אחרים. לא כל חברי הארגון היו בהכשרה, מרביתם המשיכו להתגורר ביישובים שונים בארץ מחכים לבשורה לעליה על הקרקע.

במשך 5 שנים ניסו המוסדות לקנות מאנשי הכפר הערבי זרעין את האדמות ליישוב החדש ללא הצלחה. בשנת 1929 הקים הלורד אלפרד מונד את חברת מטעי ארץ ישראל כ-10 קילומטר דרומית לכפר סבא. שנה קודם ב-1928 הוצע לאנשי "ארגון יזרעאל" על ידי המרכז החקלאי, להעתיק את יישובם לאזור של חברת המטעים. באספה שהתקיימה בזיכרון יעקב באותה שנה החליטו אנשי הארגון לקבל את ההצעה. ראשוני כפר הס הצטרפו למחנה הפועלים של תל מונד בשנת 1929.

בהתאם לתקנון מושב העובדים כפר הס הייתה אמורה לקום על קרקע לאומית, שתירכש על ידי קק"ל. בשל מצוקת כלכלית של קק"ל באותם ימים, נדרש כל אחד ממתיישבי כפר הס לשלם 20 לירות ארץ ישראליות לקופת קק"ל לצורך רכישת הקרקע. לצורך כך הקים הארגון קופת מלווה וחסכון לחבריו, הקופה השקיעה עד 1930 כ-2400 לא"י לרכישת קרקע להקמת משתלה, מפות ועוד. הסכום שניתן ממתיישבי כפר הס הספיק לכמחצית מערך הקרקע, ואת השאר השלימה קק"ל. בהתאם לתקנון מושב העובדים הקרקע נרשמה על שם קק"ל.
ב-1930 נחרש התלם הראשון באדמת כפר הס. לארגון הייתה משתלה עם 4700 שתילי הדרים. ב-1931 החלו ראשוני המתיישבים לעבור להתגורר על אדמות כפר הס בשורת צריפים. במשך מספר שנים המשיך המושב להיקרא "ארגון יזרעאל", עד שבלחץ המרכז החקלאי שונה שמו ל"כפר הס" על שם הוגה הדעות הציוני משה הס. לימים רחוב הצריפים הראשון של כפר הס קיבל את השם "ארגון יזרעאל".

קישורים חיצוניים
----------------

מרכז תיעוד תל מונד
הפסוק על קיר בבית המשפט העליון
**איפה** היא יחידת מידה מקראית לנפח שהייתה בשימוש בתקופת המשנה והתלמוד. מידת האיפה שימשה למדידת מאכלים יבשים.

מקור המידה
----------

מידה זו נזכרה בתורה בפרשת הונאה במידות ומשקולות: "לֹא יִהְיֶה לְךָ בְּבֵיתְךָ אֵיפָה וְאֵיפָה, גְּדוֹלָה וּקְטַנָּה."

בנביא הוזכרה מידת האיפה גם בשם "בת": "כִּי עֲשֶׂרֶת צִמְדֵּי כֶרֶם יַעֲשׂוּ בַּת אֶחָת, וְזֶרַע חֹמֶר יַעֲשֶׂה אֵיפָה." מידת שניהם שווה מלבד שהבת שימשה למדידת לח, ואילו מידת האיפה שימשה למדידת יבש.

שיעורה
------

שיעור האיפה הוא שלוש סאין, וכך אמרו בתלמוד: 

> 
> אמר רב חסדא: דאמר קרא: "הָאֵיפָה וְהַבַּת תֹּכֶן אֶחָד יִהְיֶה", מה בת – שלש סאין, אף איפה – שלש סאין
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ע"ז, עמוד א'
> 

על מנת לזכור את היחס בין מידות הנפח, נפוצה המנמוניקה "כאס־קלב יגודו" ופירושה הוא: **כ**ור, **א**יפה, **ס**אה, **ק**ב, **ל**וג, **ב**יצה. ערך הגימטריה של האותיות "יגודו" הן ההכפלות הנדרשות למעבר בין היחידות: כור מכיל **י** (10) איפות, איפה מכילה **ג** (3) סאים, סאה מכילה **ו** (6) קבים, קב מכיל **ד** (4) לוגים, לוג מכיל **ו** (6) ביצים.

שיעורה במידות זמנינו
--------------------

שיעור האיפה במידות זמנינו תלוי במחלוקות היסודיות בין אחרונים בשיעור ה"ביצה":

בספרי ההלכה נחלקו האחרונים בשיעור ה"כביצה", כאשר סיבת המחלוקת היא האם נתקטנו ה"ביצים" מכמות שהיו בזמן התלמוד (נשתנו הטבעים) או לא. מחלוקת זו משפיעה אף על שיעור האיפה, מאחר ששיעור איפה אחת הוא שלוש סאין, ושיעור הסאה הוא 144 ביצים. על מנת לדעת מהי כמות מידת האיפה יש להכפיל את שיעור הביצה ב־432. נמצא שמידת שיעור הסאה בשיעורי זמנינו תלוי בדעת אותם אחרונים מהו שיעור הביצה:

לדעת הרב חיים נאה שנפח שיעור ביצה הוא 57.6 סמ"ק לפיכך לדעתו שיעור האיפה (שהוא 432 ביצים) הוא כ־25 ליטרים (24,883 סמ"ק).

ולדעת החזון איש ששיעור הביצה הוא 99.53 סמ"ק נמצא ששיעור האיפה הוא כ-43 ליטרים (42,997 סמ"ק).

מטבע לשון
---------

כיום נהוג להשתמש במטבע הלשון "איפה ואיפה" ככינוי לאפליה.

מקור הביטוי הוא מהפסוק בתורה "לֹא יִהְיֶה לְךָ בְּבֵיתְךָ **אֵיפָה וְאֵיפָה**, גְּדוֹלָה וּקְטַנָּה.", שעוסק באיסור הונאת המידות, ופירושו של הפסוק הוא, שלא יהיה לאדם שתי מידה של "איפה", "איפה" אחת בנפח מרובה מכפי שהיא אמורה להיות כאשר בא לקנות (ונמצא שמרוויח שמקבל יותר), ו"איפה" נוספת בנפח מועט כאשר מוכר לאחרים (ומרוויח שמוכר פחות מהנצרך).

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ספר דברים, פרק כ"ה, פסוק י"ד
2. ↑  ספר ישעיהו, פרק ה', פסוק י'
3. ↑  ספר יחזקאל, פרק מ"ה, פסוק י"א
4. ↑  שיעור סאה אחת הוא שישה קבים, והקב שיעורו 24 ביצים.
5. ↑  **שיעורי תורה, עמוד קנ"ד**, הרב אברהם חיים נאה, תש"ז

| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |
נזה סוטרה
**נזה סוּטֶרה** (באנגלית: **Naza Sutera**) היא מכונית סופרמיני האצ'בק המוגדרת כמכונית עירונית מתוצרת יצרנית הרכב המלזית **Naza Automotive Manufacturing** (אנ') (שם רשמי: **Naza Automotive Manufacturing Sdn Bhd (NAM)**), חברת בת של הקונצרן המלזי **Naza** (אנ') בשותפות עם קבוצת PSA, אשר יוצרה בין השנים 2006–2011.

חברת האם "Naza"
---------------

קבוצת "Naza" (שם רשמי: "Naza Group of Companies") של חברות הוא קונצרן מלזי המעורב בסוגים רבים של עסקים החל ממודעות לחינוך. הקבוצה החלה לפעול בשנת 1975 כחברה למסחר מוטורי. מגזר המכוניות נותר המגזר החשוב ביותר עבור הקבוצה.

לקבוצה יש חטיבות עסקיות, כולל כלי רכב ואופניים, הפקה ממונעת, ייצור, פיתוח רכוש, מזון ומשקאות, אירוח, שירותי תחבורה, שירותי לימוזינה, חינוך כלי רכב, מטעים, הפצת סיגריות ושירותים לא פיננסיים.

הקבוצה נוסדה והונהגה על ידי איל העסקים המלזי "SM Nasimuddin SM Amin" (אנ') עד מותו ב-1 במאי 2008.

היצרן "Naza Automotive Manufacturing"
-------------------------------------

החברה הוקמה בשנת 2002 ובשנת 2003 החלה בנייתו של מפעל הייצור של קבוצת נזה. מפעל הייצור נבנה על שטח של 140 דונם של קרקע כולל מפעל הרכבה, שתי קומות משרדים, מסלול בדיקה, מגרשים עבור ספקים, חדרי לינה לאנשי הצוות מתקני נופש.

עד ספטמבר 2011 יוצרו 150,000 כלי רכב. מספר העובדים בשנת 2011 עמד על 1,000.

קבוצת PSA הצרפתית מחזיקה 56% ממניות החברה, ואת 44% הנותרים "Naza Group of Companies".

"נזה סוטרה"
-----------

* דגם ה"נזה סוטרה" הוצג ב -22 באפריל 2006 על ידי ראש ממשלת מלזיה "Abdullah Ahmad Badawi" (אנ').
* דגם ה-"נזה סוטרה" מבוסס על דגם "Hafei Lobo" (אנ') שיוצר על ידי יצרנית הרכב הסינית "Hafei" (אנ') (שם רשמי: "Hafei Motor Co. Ltd") שעוצב על ידי פינינפארינה האיטלקית.
* יוצרו 30,000 יחידות.
* 5 דלתות - האצ'בק.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* 2 כריות אוויר.
* חגורות בטיחות מתכווננות לגובה.
* מערכת MP3 כולל תקליטור + 6 רמקולים.
* מושבים אחוריים: קיפול 40/60.
* קיבולת מכל דלק - 40 ליטר.
* דגם ה-"נזה סוטרה" מיוצא ל: בריטניה, קפריסין, מלטה, פקיסטן ונפאל.
* ב-17 בדצמבר 2007, פרסם היצרן את דגם ה-"Naza Forza" המהווה גרסה מעודכנת של ה"נזה סוטרה" המקורי, עם עד 600 שינויים במכונית המקורית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נזה סוטרה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  חברת nazacorp web.archive.org/web/20080612070729
2. ↑  היצרן Naza Automotive Manufacturing - יצור של 150,000 כלי רכב עד ספטמבר שנת 2011 nam.com.my/press-11-09-22.html
3. ↑  "נזה סוטרה" autoexpress.co.uk/car-reviews/16486/naza-sutera
4. ↑  "נזה סוטרה" דגם GX - תמונה mudah.my/Naza+SUTERA+1+1+GX+M+LUXURY+H+SPEC+15+SPORT
5. ↑  "נזה סוטרה" כולל תמונה oneshift.com/new-cars/car-specs/2080/naza-sutera

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"נזה סוטרה"**.
**סלמבו** או **בלוט** (בצרפתית: **Salambo** או **Gland**) הוא מאפה צרפתי, מבצק רבוך בעל צורה מוארכת, מעליו רפרפת וניל, ואחר כך מזוגג בסוכר.

היסטוריה
--------

שמו של המאפה בא מ"סלמבו", אחד משמותיה של האלה עשתרת, שהיוותה השראה לשמה הפרטי של גיבורת הרומן שֹלמבו ("ש" שמאלית) מאת גוסטב פלובר שפורסם ב-1862, המאפה עשתה כבוד גם לאופרה Salammbô של ארנסט רייר משנת 1890.

המאפה שהיה פופולרי בשנות ה-80 של המאה ה-20 הפך לנדיר יותר במאפים.

תיאור
-----

פייר לקאם ואנרי-פול פלפראט תיארו סלמבו כפחזניות קטנות של בצק רבוך כמו אלה של עוגת סנט אונורה המעוטרות בקרם וניל, והחלק העליון טבול בסוכר מבושל במחבת.

לארוס גסטרונומיק מגדיר אותו כמין "כרוב ניצנים" בצורת ביצה קטנה, ממולא בקרם מאפה בטעם קירשווסר, מכוסה בציפוי ירוק ומפזר בקצהו האחד האגלסלג (פתיתי שוקולד מוארכים).

ציפוי וטעם
----------

לסלמבו יש ציפוי בצק סוכר ירוק, לבן או ורוד עם זילוף שוקולד בקצה אחד. בחלק מהמאפים, צבע הציפוי מעיד על טעם המילוי: לבן לוניל, בז' לקפה, חום לשוקולד, לפעמים ורוד לפרלין וירוק לליקרים מסוימים, ולרוב לכל קונדיטור יש את הקוד שלו.

בשמפאן ההיסטורית, ציפוי לבן היה פירושו רפרפת רגילה, ירוק פירושו רום או קירש, בעוד ורוד פירושו גראן מרנייה.

ראו גם
------

* אקלר
* פחזנית
* רליז'ז

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלמבו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joseph Favre (1905). *Dictionnaire universel de cuisine pratique. Encyclopédie illustrée d'hygiène alimentaire: modification de l'homme par l'alimentation*. Paris. p. 1753.
2. ↑  Antoine Charabot; Pierre Lacam (1893). *Le Glacier classique et artistique en France et en Italie*. Paris. p. 48.
3. ↑  Colette Guillemard; Christian Millau (1990). *Les Mots de la cuisine et de la table*. Le Français retrouvé. Paris: Belin. p. 361. ISBN 2-7011-1271-0.
4. ↑  Vincent Bilem. "Le gland est-il devenu trop ringard pour nos pâtisseries ?"..
5. 1 2  Émile Darenne; Émile Duval (1909). *Traité de pâtisserie moderne*. Paris: La Cuisine française et étrangère. p. 347.
6. ↑  Pierre Lacam (1900). *Le Mémorial historique et géographique de la pâtisserie: contenant*. Paris. p. 342.
7. ↑  Henri-Paul Pellaprat (1936). *Traité de la cuisine familiale*. Paris: Flammarion.
החלק הישן של העיר אורהוס בדנמרק הוא המקום בו צולמו הסצינות בננגיאלה בסרט הקולנוע השוודי משנת 1977
**האחים לב ארי** (בשוודית: **Bröderna Lejonhjärta**) הוא ספר שנכתב על ידי סופרת הילדים השוודית אסטריד לינדגרן, ופורסם בשנת 1973. הספר מספר את עלילת הפנטזיה של נער צעיר, אשר חווה חיים חדשים לאחר מותו. הספר מלווה באיורים מאת אילון ויקלנד ותורגם משוודית לעברית על ידי חנה קרוגיוס.

עלילת הספר
----------

גיבור הספר, אשר משמש גם כדמות המספר, הוא **קרל ליאון**, ילד בן 9 הסובל ממחלות כרוניות ומבלה את ילדותו במיטת חוליו. שמו של קרל לא מוזכר כמעט לאורך כל הספר, והוא מכונה "צימוקי" - כינוי חיבה שהעניק לו אחיו. קרל, אשר מבין כי הוא עלול למות בקרוב בעקבות מחלותיו המרובות, משוחח על המוות עם אחיו הנערץ **יונתן**, וזה מספר לו על ארץ פנטזיה בשם **ננגיאלה** - אליה מגיעים לאחר המוות.

מעט מאוחר יותר, נהרג יונתן בגבורה, תוך שהוא מציל את אחיו החולה קרל משרפה שפרצה בביתם בקפיצה מהחלון. לאחר מותו, זוכה יונתן לכינוי "יונתן לב-ארי". בבוא הזמן, נפטר גם קרל ממחלתו, ומגלה את עצמו בננגיאלה. בננגיאלה הוא פוגש כמובן את אחיו הגדול, יונתן, שהגיע לשם לפניו. קרל מגלה כי הארץ השלווה אינה מושלמת כפי שתיאר אותה יונתן, וכי היא מאוימת על ידי כוחות רשע. הספר מגולל את הרפתקאות הגבורה של "צימוקי" ושל יונתן, במלחמתם כנגד אנשי רוע ומדון, בראשם **טנגיל** הרשע, וכנגד מפלצות ודרקונים. שני האחים מקריבים את עצמם בסופו של דבר על מנת להביא לשקט ולשלווה בננגיאלה, וסופו של הספר הוא פתח לעולם הרפתקאות חדש, עם מותם של שני האחים ומעברם לארץ בדיונית אחרת - **ננגילימה**.

הספר כתוב ברובו כספר ילדים, אך עם זאת הוא עוסק בנושאים מורכבים כגון ההתמודדות עם המוות ועם פחד, העולם הבא, רעות והקרבה עצמית.

ביקורות
-------

הספר זכה לביקורות מרובות כאשר פורסם, במיוחד בשל כך שהתרכז בנושאים מורכבים כגון ההתמודדות עם המוות ובשל כך שעסק גם בהתאבדות. אחדים אף סברו כי הספר העביר מסר כי התאבדות היא הפתרון לכל הבעיות.

הגרסה הקולנועית
---------------

בשנת 1977 יצא לאקרנים סרט שוודי הנושא את שם הספר, אשר בוים על ידי אולה הלבום. עיבוד הספר לתסריט עבור הסרט בוצע על ידי לינדגרן עצמה. בשנת 1985 הופקה על ידי הלבום גם סדרת טלוויזיה אודות האחים לב ארי, וגם את התסריט עבורה כתבה לינדגרן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האחים לב-ארי** בוויקישיתוף
* "האחים לב ארי (Bröderna Lejonhjärta)", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נעמי ליברמן,‏ מלאכת תרגום של המוות, באתר "הפנקס", 14 באוקטובר, 2010

* האחים לב-ארי, באתר OCLC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16259473v (data)
* GND: 4794945-4
* VIAF: 1146708028700841215
* WorldCat (עם VIAF): 1146708028700841215

 |
המזלג, המכשפה והתולעת הוא הספר הראשון בסדרת סיפורי מאלאגזיה מאת כריסטופר פאוליני. הוא פורסם ב-31 בדצמבר 2018. מתרחש בעולם של מחזור הירושה שנה לאחר אירועי הירושה, הוא מורכב משלושה סיפורים קצרים, את השני כתבה אחותה של פאוליני, אנג'לה.

*המזלג, המכשפה והתולעת* כולל הן דמויות חדשות והן דמויות ישנות אשר כבר הוזכרו בסדרה המקורית, ומספר על האתגרים הרבים שעומדים בפני אראגון וספירה כשהם מקימים מחדש את מסדר רוכבי הדרקונים בביתם החדש הרחק ממזרח לאלגזייה.

עלילה
-----

### המזלג

אראגון מתקשה לעמוד בקצב העבודה הניהולית המשמימה הנדרשת מתפקידו החדש כמנהיג רוכבי הדרקון. ספירה משכנעת אותו לקחת הפסקה והוא מבקר את האלדונארי בהיכל הצבעים, שמראים לו חזון של מרטאג בסיונון. בחזיון, מרטאג מחופש נפגש בעיירה עם קבוצת שכירי חרב, שאותם שכר כדי לחפש שדה קרב חרוך אגדי של דרקונים. שכירי החרב מראים עדות לכך שמצאו אותו, אך מסרבים לספר לו את המיקום, בניסיון לסחוט אותו תמורת כסף נוסף. מתפתח קרב, ומרטאג אינו מסוגל להכניע אותם ישירות בקסם, אפילו באמצעות שם השפה העתיקה, בשל קמיעות שניתנה להם על ידי מכשפה בשם באצ'ל. אף על פי כן, מרטאג גובר על ההגנות שלהם על ידי כישוף מזלג כנשק. לאחר שניצח, מרטאג עוזב כדי להצטרף לעוקץ ולהמשיך בחיפושיו.

### המכשפה

המכשפה אנג'לה, אשר נוסעת עם אלווה, מגיעה במפתיע להר הרוכבים. היא קראה לאראגון מספר פרקים לא מסודרים של ספר זיכרונות אוטוביוגרפי שהיא כותבת, שתכניו המוזרים מרמזים שיש לה את היכולת לנסוע לעולמות שמעבר לאלגאזייה. כשאראגון שואלת אם ספר הזיכרונות נכון, היא עונה בצורה מעורפלת.

### התולעת

אראגון מאוכזב כשהוא לא מצליח להציל שני גמדים ממערה חצובה. האורגל בארד מספר לו את הסיפור הקדום על וירמונד, הדרקון מקולקארס, דרקון פראי שחוגג על שבט אורגלי ובעלי החיים שלו ואז מתיישב בהר סמוך. כשהלוחמים הטובים ביותר שלו לא מצליחים להרוג את וירמונד, השבט לומד להסתגל, מסתתר במנהרות ומשאיר משק חי עבור הדרקון הרדום כשהוא מתעורר. אילגרה, ילדה שאביה נהרג על ידי וירמונד, מתמלאת בתשוקת נקמה ולומדת קסמים כשוליית שמאן. היא מתכננת מלכודת להרוג את הדרקון עם שיטפון מים, מתוך אמונה שהמים יכולים לכבות את הלהבה שלו.

כאשר זוג לתרבלאקה תוקפים את השבט ומאיימים לחסל אותו לחלוטין, אילגרה מעירה את וירמונד כדי להילחם בהם. הלתרבלאקה מתחמקים מהאש שלו ומחוררים את קשקשיו במקורם, ומשיגים את היתרון. אילגרה מפתה את שלושת הלוחמים למלכודת שלה ומשחררת עליהם שיטפון באמצעות שבירת סכר, אבל זה רק מביא לניצחון של וירמונד, שחוזר להר שלו כדי להתאושש ולהתרפא. אילגרה מקבלת אז את חוסר יכולתה להרוג את הדרקון ומתכננת לחיות חיים רגילים יותר בקרב השבט שלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Fork, the Witch, and the Worm