recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Orbital Sciences Corporation** הייתה חברה בתחום תעשיית החלל. החברה הוקמה בשנת 1982 בווירג'יניה. בשנת 2014 היא התמזגה עם Alliant Techsystems ובשנת 2018 נרכשה על ידי נורת'רופ גראמן. פעילות נמשכת כחלק של "מערכות חלל נורת'רופ גראמן".

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1982. בשנת 1985 היא זכתה לראשונה במכרז של נאס"א. בשנת 1987 היא זכתה במכרז של Orbcomm לבניית לווייני החברה. בשנת 1990 החל שימוש במשגר "פגאסוס" שפותח על ידי מהנדסי החברה. באותה שנה החלה מכירת מניות החברה בנאסד"ק.

בשנת 1994 בוצע שיגור ראשון של משגר מדגם "טאורוס". בשנת 2008 לראשונה שוגר לחלל גשושית שחר שפותחה על ידי מהנדסי ומדעני החברה.

בשנת 2006 שוגר לחלל לוויין מס' 500 שנבנה על ידי החברה.

בשנת 2008 נחתם חוזה עם נאס"א להעברת אספקה לתחנת החלל הבין-לאומית תוך שימוש בחללית אספקה סיגנוס ומשגר "אנטרס".

בשנת 2014 הוכרז על מיזוג עם חברת Alliant Techsystems והקמת חברה עם 13 אלף עובדים בשווי של 4.5 מיליארד $.

ב-18 בספטמבר 2018 נורת'רופ גראמן הודיע על תוכניות רכישה של החברה תמורת כ-9.2 מיליארד $. העסקה אושרה על ידי הרגולטור ב-5 ביוני 2018.

מבנה החברה
----------

* Space Systems Group (SSG) - פעלה בתחום לוויינים קטנים. בתחום זה נבנו לוויינים רדים למטרות שונות.
* Launch Systems Group (LSG) - פעלה בתחום פיתוח משגרים. בין מוצרי היחידה משגרים "מינוטאור", "פגאסוס" ו-"אנטארס".
* Advanced Programs Group (APG) - פעלה בתחום תמיכה לטיסות מאוישות. במסגרת זה פותחה חללית אספקה לתחנת החלל הבין-לאומית.
* Technical Services Division (TSD) - יחידה שסיפה תמיכה טכנית לפרויקטים שונים לרבות טלסקופ החלל ג'יימס וב.
* Transportation Management Systems (TMS) - יחידה לתמיכה במערכת ניווט לוויינית ותקשורת סלולרית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Orbital Sciences Corporation** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  רכישת החברה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9560 4579
* LCCN: no94003110
* VIAF: 141010419
* WorldCat: lccn-no94003110

 |
**סייף אוטו** (באנגלית: **Safe Auto**) היא חברה אמריקאית, המציעה שירותי ביטוח רכב, בריאות ואלמנטרי.

החברה הוקמה בשנת 1993, מעסיקה כ-780 עובדים ומספקת שירותי ביטוח ללקוחות ב-19 מדינות ברחבי ארצות הברית.

המטה הראשי של החברה נמצא בקולומבוס, אוהיו, ומלבדו מפעילה החברה סניפים בוודספילד ובסומרסט, קנטקי.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1993 על ידי ארי דש (Ari Deshe) וג'ון דיימונד (Jon Diamond) כחברה המספקת שירותי ביטוח.

בשנת 2012, מונה רון דייוויס (Ron Davies) למנכ"ל החברה, מיד לאחר המינוי פתחה שני מוקדים באוהיו שיספקו שירות לקוחות.

בשנת 2013, הצהירה החברה שהכנסותיה השנתיות עלו על כ-300 מיליון דולר.

בחודש מרץ 2015, רכשה את חברת הביטוח AutoTex MGA תמורת סכום שלא פורסם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Safe Auto** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Safe Auto (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Davies Named CEO of Ohio-based SafeAuto Insurance, Insurance Journal, ‏2012-07-24 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  SafeAuto Insurance Named One of Top Privately Held Companies in Columbus, PRWeb
3. ↑  SafeAuto to Acquire AutoTex MGA | SafeAuto Insurance Newsroom, www.safeauto.com (באנגלית)
4. ↑  SafeAuto to Acquire AutoTex MGA, PRWeb
**מיתווים** הוא מכון מדיניות, מחקר וחשיבה מהצד השמאלי של המפה הפוליטית בישראל. המכון הציב מטרה לפעול לעיצוב מחדש של יחסי ישראל במזרח התיכון, אירופה ואגן הים התיכון באמצעות מדיניות חוץ התומכת בשלום, תוך התחשבות רבה יותר בדעת הקהילה הבינלאומית. המכון ממומן ע"י הקרן לישראל חדשה וקרן פרידריך אברט הגרמנית.

מיתווים היא עמותה, מלכ"ר, שהוקם ב-2011 ופעילותו מתבטאת בהעלאת רעיונות לסדר היום, בתכנון מדיניות ובתמיכה בתהליכי יישום. בראש המכון עומד דוקטור נמרוד גורן ובוועד המנהל חבר פרופסור אלי פודה.

מיתווים, בשיתוף קרן פרידריך אברט, הוציא לאור ב-2013 את הספר "ישראל והאביב הערבי: הזדמנויות בשינוי", בעריכתם של נמרוד גורן וג'ניה יודקביץ'.

ב-2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, קידם קבוצת חשיבה לקידום מדיניות: 

* יצירת לחץ בין לאומי נגד ישראל בדגש על ארה"ב המשולב עם ארגוני שמאל אזרחי
* הוקעת מפעל ההתנחלויות וניסיון לייצר נרטיב לפיו קיים קשר בין ההתנחלויות לעליית החמאס והתגברות האיום האיראני
* הכחשת הקשר בין הרש"פ לטרור
* קידום נסיגות נוספות מיהודה ושומרון ופעילות להקמת מדינה פלסטינית

פעילות זו של מכון מתווים פורסמה ע"י הקול היהודי, ובעקבות זאת הסיר המכון את המסמכים בנושא מאתר האינטרנט שלו.

אחת לתקופה עורך מכון מיתווים סקר דעת קהל בקרב האוכלוסייה בישראל בנושאים של מדיניות חוץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיתווים - המכון הישראלי למדיניות-חוץ אזורית
* הבלוג של מכון מיתווים, באתר הארץ
* סיכום הפעילות של מיתווים בשנת 2014(הקישור אינו פעיל)
* סיכום הפעילות של מיתווים בשנת 2015(הקישור אינו פעיל)
* "ישראל והאביב הערבי: הזדמנויות בשינוי", בעריכתם של נמרוד גורן וג'ניה יודקביץ'(הקישור אינו פעיל)
* מיתווים, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  חשיפה: תכניות הקרן החדשה להקמת מדינה פלסטינית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1067883754
* VIAF: 314879735
* WorldCat: viaf-314879735

 |
**אדמונד היינץ** (בגרמנית: **Edmund Heines**; ‏21 ביולי 1897, מינכן - 30 ביוני 1934, כלא שטדלהיים) היה חבר במפלגה הנאצית וסגנו של ארנסט רהם באס אה.

ביוגרפיה
--------

היינץ שירת במלחמת העולם הראשונה כמתנדב בצבא הגרמני ושוחרר בשנת 1918 בדרגת סגן. משנת 1919 עד דצמבר 1922 היה מפקד של יחידה בפרייקור, ואז הצטרף לשורות המפלגה הנאצית ולפלוגות הסער הנאציות (האס אה).

בשנת 1929 הוא הורשע ברצח של פעיל קומוניסטי בשם קונרד פייטרזוך, שהוכה למוות על ידי פלוגה של האס אה שהיינץ עמד בראשה. המשפט היה אמור להיערך בשנית, אך היינץ זכה לחסינות מ"טעמים פוליטיים". באותה השנה הוא מונה לעמוד בראש מחוז נאצי גדול בברלין לאופן זמני. בשנת 1930 קיבל חברות ברייכסטאג וייצג את העיר לגניצה. משנת 1931 עד 1934, שימש כמפקד האס אה בשלזיה ובאותה עת גם כסגנו של ארנסט רהם. בשנת 1933, היינץ ישב במועצה הפרוסית ובמאי של אותה השנה מונה לראש משטרת ורוצלב.

הוצאתו להורג
------------

נהגו האישי של היטלר, אריך קמפקה, סיפר בראיון שנערך עמו בשנת 1946 כי היינץ נתפס במיטה עם בחור אלמוני בן 18 ביום בו נעצר בליל הסכינים הארוכות, אם כי קמפקה לא חזה במעשה. לדבריו, היינץ סירב לשתף פעולה עם עוצריו ולהתלבש. כאשר בלשי האס האס דיווחו על כך להיטלר, היטלר בעצמו ניגש לחדרו של היינץ והורה לו להתלבש בתוך חמש דקות או שיוצא להורג. לאחר שעברו חמש הדקות היינץ נותר בלי בגדים. היטלר זעם כל כך עד שהורה להוציא הן את היינץ והן את מאהבו מהחדר ולחסלם. היינץ, רהם ובכירים רבים אחרים באס אה הוצאו להורג מיד לאחר מעצרם.

אחיו הצעיר של היינץ, אוסקר, היה אף הוא קצין באס אה. בבוקר ה-1 ביולי 1934 שמע ברדיו על ההוצאה להורג של אחיו. זמן קצר לאחר מכן, אוסקר וקצין נוסף באס אה, וורנר אנגלס, התייצבו בפני משטרת ורוצלב. הם נלקחו למעצר על ידי אנשי האס אס מיידית. משם הם נלקחו בנסיעה לילית לאזור מיוער והוצאו להורג ביריות בשחר ה-2 ביולי 1934.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדמונד היינץ** בוויקישיתוף
* אדמונד היינץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124349595
* ISNI: 0000 0000 3872 9148
* LCCN: n2002067575
* VIAF: 52620504
* WorldCat: lccn-n2002067575

 |
**אוליבר סיפל** (באנגלית: **Oliver Wellington "Billy" Sipple**;‏ 1941–1989) היה חייל מארינס מעוטר, יוצא מלחמת וייטנאם. בספטמבר 1975 סיכל התנקשות בחייו של נשיא ארצות הברית, ג'רלד פורד.

חייו
----

סיפל היה חייל מארינס, שירת במלחמת וייטנאם, גר בסן פרנסיסקו עם בן זוג ועבד בעבודות מזדמנות, בהן ברמן.

### סיכול ההתנקשות

ב-22 בספטמבר 1975 נורה הנשיא פורד בסן פרנסיסקו על ידי שרה ג'יין מור. מור החטיאה כי הכוונות של האקדח, שאותו קנתה באותו יום, לא היו מאופסות. כשעמדה לירות את היריה השנייה קפץ עליה אוליבר סיפל, הסיט את ידה והכדור שנורה לא פגע בנשיא. אדם אחד נפצע מריקושט.

### חשיפת זהותו המינית של סיפל בעקבות ההתנקשות

סיפל היה ידוע כהומוסקסואל בקרב הקהילה הגאה של סן פרנסיסקו, אך איש מבני משפחתו או מחבריו לעבודה לא ידע שהוא הומו. העיתונאים שסיקרו את סיכול ההתנקשות בנשיא גילו את דבר זהותו המינית. סיפל לא רצה שסיפורו יסוקר ולא רצה להתפרסם בתור מציל הנשיא, כדי למנוע פרסום זהותו המינית.

מספר עיתונאים וכן הרווי מילק, הפעיל לזכויות הקהילה הגאה, עשו לסיפל אאוטינג. מילק הסביר זאת בכך ש"הציבור צריך לדעת שהומואים הם לא רק מתאבדים מאחורי דלתות סגורות ואנסי ילדים [מילק לא התכוון לומר שהם כאלה. הוא רק התכוון לדימוי השלילי שלהם] אלא גם גיבורים". העיתונאי הרב קאן (אנ') טען שבחשיפת זהותו המינית של סיפל יש הוכחה לכך שהומוסקסואלים אינם "חלשים ולא-גיבורים מטבעם", כפי שרווח בדימויים הציבורי.

### מחאתו של סיפל, הידרדרותו ומותו

מצבת קברו של סיפל
סיפל תבע את מילק וכן מספר אנשי תקשורת בשל חשיפת זהותו. הוא טען שלא משפחתו ולא מעסיקיו לא ידעו שהוא הומו, והחשיפה פגעה בו מול משפחתו וגרמה לפגיעה בו במקום עבודתו. הוא הפסיד בכל תביעותיו. לימים עלה במשקלו בצורה מופרזת, הגיע למשקל 140 קילו, הפך לאלכוהוליסט, סבל מסכיזופרניה (אם כי ייתכן שאת ההידרדרות במצבו הנפשי אפשר לייחס לשירותו במלחמת וייטנאם) ומת מסיבוכים של דלקת ריאות בגיל 47. נקבר בבית הקברות הלאומי שער הזהב.

כשמת סיפל, שלח פורד מכתב תנחומים למשפחה. לימים נטען שהסיבה לכך שפורד לא הזמין את סיפל אל הבית הלבן אלא רק כתב לו מכתב הוקרה, הייתה זהותו המינית. בשנת 2001 הכחיש זאת פורד בתוקף.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוליבר סיפל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אישה מחזיקה מזרק (המחשה)אישה מחזיקה מזרק (המחשה)
**לטישה ממפורד גיר** (באנגלית: Letitia Mumford Geer; ‏1853 – 18 ביולי 1935) היא אחות וממציאת המזרק לשימוש ביד אחת.

חייה
----

נולדה בניו יורק לקורנליה מתילדה גיר לבית ממפורד וג'ורג' וורן גיר. היא הייתה אחת מששת ילדיהם.

המצאת המזרק
-----------

המטרה שהובילה את גיר להמציא את המזרק לשימוש ביד אחת הייתה לספק כלי שיאפשר להזריק את התוכן לרקטום ללא עזרת עוזר, שכן המזרקים שהיו בשימוש עד אז הצריכו שימוש בשתי הידיים, או סיוע של אדם נוסף.

בבקשת הפטנט שלה, שהוגשה ב-12 בפברואר 1896, היא צירפה שרטוטי הסבר לשימוש בו, וציינה כי מדובר במכשיר פשוט וזול והבהירה כי ניתן לגוון את צורתו במידה מסוימת, מבלי לפגוע ברוח ההמצאה.

בתיאור של ההמצאה נכתב כי המפעיל מחדיר את הזרבובית לתוך פי הטבעת ומחזיק את הגליל המלא בנוזל ההזרקה מראש. המזריק יכול להחזיק את המיכל ובאותה עת להושיט אצבע אחת או יותר כדי ללחוץ על הידית. העיצוב במעוקל של ידית המזרק מונע את החלקת היד ומאפשר הזרקה עצמית של החומר ביד אחת, ללא עזרת אדם נוסף.

הפטנט אושר ב-11 באפריל 1899.

הכרה בפועלה
-----------

ממפורד גיר הלכה לעולמה בניו יורק בשנת 1935 בגיל 83. במסגרת יום האישה הבינלאומי במרץ 2021 צוות בית החולים במחוז קדיס בספרד (Hospital Quirón Salud Campo de Gibraltar) הקדיש לה אלבום תמונות עם תמונות אנשי הצוות כשהם מחזיקים מזרקים

ראו גם
------

* מזרק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לטישה ממפורד גיר** בוויקישיתוף
* מי האישה שהמציאה את המזרק לשימוש ביד אחת? (בספרדית)
* לטישה מ. גיר ממציאת המזרק לשימוש ביד אחת (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  lassinsombrerocastrourdiales, לטישה ממפורד גיר: ממציאת המזרק העכשוי (בספרדית)
2. ↑  ג'ורג' וורן גיר, באתר ancestors.familysearch.org
3. ↑  לטישה ממפורד גיר, בקשת פטנט על מזרק
4. ↑  מצדיעים לממציאת המזרק ביום האישה בבית החולים קירונסלוד קמפו דה חיברלטר, באתר 8directo, ‏2021-03-08 (בספרדית)
**רות אליזבת דייווידסון** (באנגלית: **Ruth Elizabeth Davidson**; נולדה ב-10 בנובמבר 1978) היא פוליטיקאית סקוטית המכהנת כחברת בית הלורדים. קודם לכן כיהנה נציגת מחוז מרכז אדינבורו בפרלמנט הסקוטי ובשנים 2011–2019 כיהנה כמנהיגת המפלגה השמרנית הסקוטית ומנהיגת סיעת המיעוט בפרלמנט.

ביוגרפיה
--------

דייווידסון נולדה באדינבורו שבסקוטלנד וגדלה בפייף להורים בני מעמד הפועלים. אביה עבד במכרות ובמזקקת ויסקי. 

סיימה תואר שני בספרות אנגלית באוניברסיטת אדינבורו. לאחר לימודיה עבדה ככתבת בעיתון ובתחנות רדיו מקומיות ובשנים 2002 עד 2009 בתחנת הרדיו BBC סקוטלנד. היא שירתה מספר שנים בכוחות המילואים כאלחוטנית, אך נאלצה לפרוש לאחר תאונת אימונים במהלכה שברה את גבה.

ב-2009 הצטרפה למפלגה השמרנית, היא התמודדה בבחירות המיוחדות למושב מחוז צפון מזרח גלאזגו בפרלמנט הבריטי אך סיימה שלישית ולא נבחרה. בבחירות הכלליות ב-2010 התמודדה שוב למושב זה אך הפסידה פעם נוספת, במקביל שימשה ראש המטה של מנהיגת המפלגה השמרנית הסקוטית אנבל גולדי. 

במאי 2011 נבחרה לפרלמנט הסקוטי כנציגת גלאזגו. לאחר היבחרה שימשה דוברת המפלגה השמרנית הסקוטית לנושאי יחסי חוץ, אירופה ותרבות. בנובמבר 2011 נבחרה למנהיגת המפלגה בעקבות התפטרותה של גולדי. בבחירות לפרלמנט הסקוטי ב-2016 התמודדה ונבחרה למושב מחוז מרכז אדינבורו בפרלמנט. בבחירות אלו הובילה את המפלגה לגידול משמעותי בכוחה מ-15 מושבים ל-31 ולהיותה המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט לאחר המפלגה הלאומית הסקוטית על חשבון מפלגת הלייבור. ביולי 2016 מונתה לחברה במועצה המלכותית. 

בבחירות הכלליות בבריטניה ב-2017 הובילה את המפלגה השמרנית לזכייה ב-13 מושבים במחוזות סקוטלנד, לעומת מושב אחד בבחירות הקודמות, ההישג הטוב ביותר של המפלגה מאז 1983. בספטמבר 2019 התפטרה מכהונתה כמנהיגת המפלגה.

ב-2020 נבחרה לבית הלורדים. ב-2021 מונתה לברונית והיא מכהנת בבית הלורדים.

ב-2018 נכללה ברשימת טיים 100.

חיים אישיים
-----------

דייווידסון מאורסת לבת זוגה ג'ן וילסון. באוקטובר 2018 נולד בנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רות דייווידסון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רות דייווידסון
* רות דייווידסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* רות דייווידסון באתר הפרלמנט הסקוטי

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Iron Lassie! Kickboxing lesbian Ruth Davidson is hailed as the next Thatcher after resurrecting the Tories in Scotland... but she insists she'll NEVER be PM, דיילי מייל, 13 במאי 2016
2. ↑  Ruth Davidson is the biggest Tory winner, ‏BBC, ‏9 ביוני 2017
3. ↑  רות דייווידסון באתר מגזין טיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1173832017
* ISNI: 0000 0005 0172 9220
* LCCN: n2018058726
* UKPARL: kG4jTVDA
* VIAF: 5850153954902005680006
* WorldCat: lccn-n2018058726

 |
**הספרן** הוא ציורו של ג'וזפה ארצ'ימבולדו, ציור שמן על קנבס, המוצג באוסף טירת סקוקלוסטר (אנ') בשוודיה. ההשערה המקובלת היא כי זהו דיוקנו של וולפגנג לציוס (אנ'), היסטוריון חוקר התקופה הקלאסית בחצר הקיסרים הרומים הקדושים של בית הבסבורג.

ארצ'ימבולדו שימש צייר הדיוקנאות הרשמי של הקיסר פרדיננד הראשון החל מ-1562 ולאחר מכן המשיך בתפקיד תחת מקסימיליאן השני ורודולף השני. "הספרן" נמנה עם סדרת ציורים שצייר ארצ'ימבולדו, המתארים את בני חצר המלוכה של מקסימיליאן השני. אוצרי טירת סקוקלוסטר מתארכים את הציור לשנת 1562, אם כי מקורות רבים אחרים מתארכים אותו לשנת 1566 לערך. ב-1957 היה ההיסטוריון סוון אלפונס הראשון להגיע לכלל מסקנה כי "הספרן" היה למעשה דיוקנו של וולפגנג לציוס.

ארצ'ימבולדו יצר דיוקנאות רבים על ידי צירוף עצמים שונים כמו פירות, ירקות או פרחים, ובמקרה זה ספרים. העצמים שנבחרו היו לרוב קשורים לחייו של האדם או למאפייניו. "הספרן" נתפס גם כמחווה למקצוע הספרנות ולשדרת המשכילים, אך בעת ובעונה אחת גם כתיאור סאטירי של אלו. קיי סי אלהרד מציג גישה שונה לפירוש הציור, ומציע כי המסר החבוי בעבודה הוא דווקא פרודיה על "אספני ספרים חומרניים שמתעניינים יותר ברכישת ספרים מאשר בקריאתם". לדבריו של אלהרד, בציור חסרה התייחסות למספר מאפיינים בולטים של מקצוע הספרנות, כמו סימנים כאלו או אחרים לסידור ומיון הספרים. הוא מוסיף וגורס כי הציור מתמקד במאפייניים החומריים של הספרים ולא בתוכנם, ובכך הדבר מחזק את ההתייחסות האפשרית לאספנים דווקא, ולא בהכרח לספרנים או לאנשי רוח.

אלהרד מציין כי "הספרן" היווה נקודת ציון מרכזית ב"היסטוריה החזותית של תיאור מקצוע הספרנות". אם כי, כותרתו המקורית של הציור, אם הייתה כזו, אינה ידועה כיום, וההתייחסות הראשונה אליו לפי כותרת יצירה היא מראשית המאה ה-20, "Bibliotekarien" בשוודית.

"הספרן" הוא אחת משתי עבודות של ארצ'ימבולדו המוצגות באוסף טירת סקוקלוסטר. הציור הובא לשוודיה לאחר ביזת טירת פראג בידי הצבא השוודי במהלך הקרב על פראג ב-1648.

ישנן שלוש גרסאות נוספות של הציור, שאין ודאות לגבי יוצרן המקורי. ב-2011 פורסם מחקר מדעי הקובע כי הגרסה הידועה של "הספרן" היא למעשה העתק מאוחר יותר של עבודתו המקורית של ארצ'ימבולדו, שמקום הימצאה אינו ידוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספרן** בוויקישיתוף
* הספרן, באתר טירת סקוקלוסטר

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  ‏Elhard, K.C. (Spring 2005). "Reopening the Book on Arcimboldo's "Librarian"". *Libraries & Culture*. **40** (2): 115–127. doi:10.1353/lac.2005.0027. JSTOR 25541905.
2. 1 2  ‏Greggs, Jeffrey (בדצמבר 2010). "Arcimboldo 1527-1593: Nature & Fantasy". *The New Criterion*. pp. 49–50. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. 1 2 3  ‏"Livrustkammaren och skoklosters slott med stiftelsen hallwylska museet: En myndighet tre museer". נבדק ב-3 בספטמבר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  ‏Werner Kriegeskorte (2000). *Arcimboldo. Ediz. Inglese*. Taschen. p. 30. ISBN 978-3-8228-5993-3.
5. 1 2  ‏Thomas DaCosta Kaufmann (2009). *Arcimboldo: Visual Jokes, Natural History, and Still-Life Painting*. University of Chicago Press. p. 259. ISBN 978-0-226-42686-0.
6. ↑  "EBSCOhost Login". *search.ebscohost.com*. נבדק ב-2019-10-26.
7. ↑  ‏Frantisek Makes; Maria Brunskog (2011). *Enzymatic Restoration and Authentication of Giuseppe Arcimboldo's "Vertumnus"*. Gotland University. ISBN 978-91-86343-08-8.
**מאיר דורון (דירינגר)** (6 באפריל 1938 - 20 במאי 2011) היה מנכ"ל עיריית תל אביב-יפו, סגן וממלא מקום ראש עיריית רמת השרון. קודם לכן היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד אגד ארטילרי 282 וכסגן קצין תותחנים ראשי.

ביוגרפיה
--------

דורון נולד בפתח תקווה, בנעוריו היה שחקן כדוריד מצטיין ושיחק במכבי פתח תקווה ובנבחרת ישראל. במאי 1956 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. סיים בהצטיינות קורס קצינים ושירת כקצין ומפקד סוללה בגדוד 403 ומדריך בקורס קצינים תותחנים. עבר לחטיבת הצנחנים ושימש בה סגן מפקד גדוד מרגמות כבדות מוצנח ומדריך ראשי, כמו כן הדריך בבה"ד 1. ב-1965 מונה למפקד גדוד 332, גדוד מרגמות כבדות מוצנח. הוא פיקד על הגדוד במלחמת ששת הימים ושימש מפקד הסיוע הארטילרי של חטיבת הצנחנים בפיקודו של רפאל איתן. לאחר המלחמה שימש סגן מפקד גדוד 403 ולאחר לימודים בפו"ם מונה למפקד גדוד 402, עליו פיקד במהלך מלחמת ההתשה. בשנים 1974 עד 1976 פיקד על אגד ארטילרי 282, לאחר מכן שימש מפקד התותחנים בפיקוד המרכז וסגן קצין תותחנים ראשי. כמו כן שירת כמדריך בפו"ם ומדריך ראשי במרכז לאימון מפקדות.

לאחר שחרורו מונה ב-1984 למנכ"ל המועצה המקומית רמת השרון. ב-1987 מונה לסגן מנכ"ל עיריית תל אביב-יפו ובעקבות פרישתו הכפויה של אלי עשת מונה ב-1993 למנכ"ל העירייה. הוא כיהן בתפקיד עד 1999. לאחר מכן התמודד על ראשות מועצת רמת השרון אך הפסיד בהפרש זעום של 10 קולות לגבי פארן וכיהן כחבר מועצה. שימש מנכ"ל בפועל של חברת השיכון "חלמיש". בבחירות ב-2003 התמודד פעם נוספת ולאחר ההפסד מונה לסגן וממלא מקום ראש העירייה יצחק רוכברגר.

נפטר ממחלת הסרטן ב-2011. היה נשוי לנימה ואב לשלושה בנים ובת. נטמן בבית העלמין ברמת השרון. לאחר מותו נקרא על שמו בית ספר יסודי בשכונת נווה גן ברמת השרון.

אל"ם מאיר דורון ז"ל
-------------------

התגייס ב 1956 נלחם במלחמת סיני

1. ↑  הגדודים וחטיבות הצנחנים, אתר הצנחנים עשור ראשון
2. ↑  שמואל דקלו, ‏בג"ץ: כהונת מאיר דורון כמנכ"ל חלמיש - תופסק לאלתר, באתר גלובס, 15 ביוני 2000

לקריאה נוספת
------------

* תא"ל (מיל') אורי מנוס, **קרב חייו**, ביטאון תמיד תותחן, מאי 2011

קישורים חיצוניים
----------------

* מאיר דורון באתר בית ספר דורון ברמת השרון
* עירית מירון, אחרי מותי: הראיון הגנוז של מאיר דורון, באתר nrg‏, 28 במאי 2011
* מאיר דורון (דירינגר) ז"ל, אתר אבלים
* מאיר דורון באתר עיריית רמת השרון

| מפקדי עוצבת גולן  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משה לוי • מאיר דורון • עמוס בנין • אהרון אלדו זוהר • יצחק שלו • גדעון עציון • עמוס תור • יצחק גזית • שמעון שחם • יוסי גורל • ישראל לבל לביא • יהושע דורפמן • הרצל גדז' • דן הראל • ראובן בנקלר • צביקה פוגל • יורם אורון • מישל בן ברוך • אילן אפרת • דוד סויסה • רועי ריפטין • אמנון מאיר • ירון פורמוזה • אילן לוי • יורם כנפו • נרי הורוביץ • יאיר נתנס • נמרוד ציבולסקי • נעם סובל |

 |
**חברת Sybase** היא חברת תוכנה, הממוקדת בניהול וניוד מידע.

התחום העיקרי בו עוסקת חברת Sybase הוא מסדי הנתונים. החברה מתמקדת במחסני נתונים לנפחים שונים, טכנולוגיות סנכרון מידע וטכנולוגיות לשינוע ואבטחה בעולם הנייד. מסד הנתונים שיצרה החברה נקרא Sybase SQL Server ומאוחר יותר שונה שמו ל (Adaptive Server Enterprise(ASE והוא שנחשב למוצר הדגל החברה. בנוסף לו, לחברה מוצרי תוכנה בתחומים נוספים: כלי פיתוח ותווכה.

החברה מיוצגת בישראל על ידי נס טכנולוגיות ("נס א.ט.").

היסטוריה
--------

Sybase הוקמה תחת השם Systemware בשנת 1984 על ידי מארק הופמן (Mark Hoffman) ובוב אפשטיין (Bob Epstein) בביתו של אפשטיין בעיר ברקלי שבקליפורניה.
בשנת 1988 חשפה ענקית התוכנה מיקרוסופט הסכם שנחתם בינה לבין Sybase שנחתם בשנת 1986 ומעניק למיקרוסופט זכויות לתוכנת מסד הנתונים של Sybase למערכת ההפעלה OS/2, הסכם זה הוביל לשחרור הגרסה הראשונה של Microsoft SQL Server. ב-1993 הופסק שיתוף הפעולה בין שתי החברות וקוד המקור של הגרסאות המיועדות למערכת ההפעלה Microsoft Windows נקנה מ-Sybase על ידי מיקרוסופט.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה החברה אחת מארבע החברות המובילות בתחום של מסדי נתונים יחסיים תחת מערכת ההפעלה UNIX. שימוש רב במיוחד במסד הנתונים שלה נעשה בחברות בסקטור הפיננסי. בסוף שנות ה-90 ובתחילת המאה ה-21 מתוך ארבע החברות שהובילו את שוק מסדי הנתונים, שמרה רק חברת Oracle על מעמדה כמובילה. חברת Informix נרכשה על ידי י.ב.מ, מסד הנתונים אינגרס נרכש על ידי חברת CA ובהיעדר מספיק הכנסות הפך למסד נתונים של קוד פתוח, ול-Sybase אין כמעט התקנות חדשות בשוק הארגוני.

במחצית השנייה של שנות ה-90 רכשה חברת Sybase את חברת PowerBuilder, שעוד קודם לכן הייתה שותפה עסקית שלה. המוצר המרכזי של חברת PowerBuilder הוא כלי פיתוח לשרת-לקוח, שהיה כלי מוביל באמצע שנות ה-90, בהן שלטה התפיסה של לקוח עשיר.

לאחר איבוד מעמדה כמובילה בשוק מסדי הנתונים הארגוני, רכשה החברה את חברת Watcom, שהמוצר המרכזי שלה היה מסד נתונים איכותי לשוק המערכות האישיות והקטנות. מסד נתונים זה הצורך משאבים מועטים, הווה בסיס ל Sybase I Anywhere שהושק בשנת 2000 ולהפיכת החברה ליצרן מוביל בשוק מסדי הנתונים הניידים.

בשנת 2010 רכשה חברת SAP את חברת Sybase.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Sybase** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Sybase

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 3066370-2
* ISNI: 0000 0001 0639 9823
* LCCN: n2007053545
* VIAF: 159666134
* WorldCat: lccn-n2007053545

 |
**רענן דרעי** (נולד ב-12 ביולי 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי ומזוהה בעיקר עם קבוצת בית"ר ירושלים.

קריירה
------

דרעי גדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, אליה הצטרף בגיל 8. בעונת 1992/1993 רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרת של המועדון, ובסיומה זכתה הקבוצה באליפות, עונה אחת לאחר עלייתה לליגה הבכירה. דרעי היה שותף לשתי אליפויות נוספות של הקבוצה, בעונת 1996/1997 ובעונת 1997/1998, אך שימש בעיקר כשחקן מחליף.

דרעי שיחק לרוב בעמדת הקשר האחורי, אך לפעמים שיחק גם כבלם או כמגן ימני בהתאם לצורכי הקבוצה. כונה "השחקן האפור האולטימטיבי", כיוון שהיה עוסק בעבודות הגנתיות על המגרש דוגמת תיקולי יריב וחילוצי כדור, ומנגד לא היה זוכה להבקיע שערים או לבשל עבור הקבוצה.

ב-17 בספטמבר 2000 שבר את רגלו במהלך אימון. בהמשך חזר לאימונים, אך לא הרבה לשחק בעונות שלאחר הפציעה. במאי 2004 שוחרר דרעי מהקבוצה ועבר לשחק בקבוצות בליגות הנמוכות, עד שפרש ממשחק פעיל בשנת 2009.

בכ-12 עונות רצופות במדי בית"ר ירושלים צבר דרעי 182 הופעות ושער ליגה אחד. כמו כן לזכותו 13 הופעות ושער אחד במדי בהנבחרת הצעירה של ישראל, אותם רשם בשנים 1996–1997.

תארים
-----

בית"ר ירושלים
* אליפויות: 1992/1993, 1996/1997, 1997/1998
* גביע הטוטו: 1997/1998

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, **אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים**, פרק שנים-עשר, רענן דרעי, עמוד 195, הוצאת Media41LTD
**קירה קתרינה ווקנהורסט** (בגרמנית: **Kira Katharina Walkenhorst**; נולדה ב-18 בנובמבר 1990) היא שחקנית כדורעף חופים גרמניה, אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלופת העולם (וינה 2017), לצד שותפתה לרה לודוויג.

ביוגרפיה
--------

היא נולדה וגדלה באסן, בת למשפחה של שחקני כדורעף. אחיה הבכור, אלכסנדר, שחקן כדורעף חופים מקצוען ואחותה הצעירה, פיה, אף היא שחקנית כדורעף חופים מצטיינת.

### 2016

#### אלופה אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכתה במדליית זהב ביחד עם שותפתה לרה לודוויג לאחר ניצחון במשחק הגמר על אגאתה בדנרצ'וק וברברה סיישאס מברזיל (2 בעולם) בתוצאה 2–0 (21–18, 21–14). בשלב חצי הגמר הן ניצחו את לריסה פרנסה וטליטה אנטונס מברזיל (1 בעולם) בתוצאה 2–0 (21–18, 21–12)

### 2017

#### אלופת עולם

באליפות העולם בכדורעף חופים שנערכה בווינה, אוסטריה בתחילת אוגוסט 2017 היא זכתה במדליית זהב ביחד עם לרה לודוויג לאחר שניצחו במשחק הגמר את אפריל רוס ולורן פנדריק מארצות הברית בתוצאה 2–1 (19–21, 21–13, 15–9).

בשנת 2019 פרשה מספורט תחרותי בשל פציעות מתמשכות אך חזרה לשחק בשנת 2020.

חיים אישיים
-----------

בשלהי 2016 יצאה מהארון כלסבית ובאוקטובר 2017 נישאה לבת זוגה והמאמנת שלה מריה קליפיש. שנה לאחר מכן מריה ילדה שלישייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קירה ווקנהורסט** בוויקישיתוף

* קירה ווקנהורסט, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* קירה ווקנהורסט, באתר olympedia.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 112604461X
* VIAF: 5113148814306545330005
* WorldCat: viaf-5113148814306545330005

 |
**Yotpo** (יוטפו) היא חברת היי-טק ישראלית המפתחת פלטפורמת שיווק לאתרי אינטרנט, המאפשרת יצירת המלצות גולשים, הטמעת תוכן גולשים חזותי ותוכניות תגמולים. 

נכון ליולי 2018, בחברה 300 עובדים במשרדים בישראל, ארצות הברית, ואנגליה.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 2011 על ידי תומר תגרין ועמרי כהן. בינואר 2014 השלימה החברה את סבב הגיוס הראשון שלה, בו גייסה 10.7 מיליון דולר בהשתתפות בלאמברג קפיטל, קרן רודיום ונוספים.

ביוני 2015 השלימה החברה את סבב הגיוס השני שלה, בו גייסה 15 מיליון דולר בהשתתפות הקרנות מרקר, ויטנאג' וכמו כן Innovation Endeavors של אריק שמידט ודרור ברמן.

ביוני 2016 השלימה החברה את סבב הגיוס השלישי שלה, בו גייסה 22 מיליון דולר והכריזה כי בכוונתה להכפיל את כמות עובדיה בארץ ובחו״ל. בשנת 2017 הודיעה החברה כי תשכור בניין בן 3 קומות ברחוב דוד חכמי בתל אביב, לצורך התרחבות החברה. באותה שנה הודיעה יוטפו על סבב גיוס נוסף, בו הכפילה את סך הגיוסים שלה, שנכון לשנת 2018 עומד על סך 101 מיליון דולר.

החברה דורגה במקום החמישי ברשימת ״50 הסטארט-אפים המבטיחים״ לשנת 2018 של עיתון כלכליסט.

באוגוסט 2018 החברה הודיעה על רכישת חברת סטארט-אפ אמריקאית בשם Swell Rewards, המפתחת פלטפורמה ליצירת תוכניות תגמול והפניות (Referral marketing) עבור אתרי מסחר אלקטרוני.

בינואר 2020 החברה הודיעה על רכישת חברת סטארט-אפ בולגרית בשם SMSBump, העוסקת בשיווק באמצעות הודעות סמס עבור אתרי מסחר אלקטרוני.

באוגוסט 2020 גייסה החברה 75 מיליון דולר בהובלת הקרן BVP.

במרץ 2021 השלימה החברה את סבב הגיוס השישי שלה, בו גייסה 230 מיליון דולר בשווי של 1.4 מיליארד דולר.

בין לקוחות יוטפו ניתן למצוא מותגים כגון GoPro, אוורלסט, חברת הביטוח האמריקאית Esurance ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Yotpo
* Yotpo, ברשת החברתית פייסבוק

* Yotpo, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ממימון לעסקים קטנים ועד לאילנות יוחסין מקוונים". *כלכליסט - www.calcalist.co.il*. 2018-04-18. נבדק ב-2018-04-18.
2. ↑  הירשאוגה, אור (2014-01-08). "Yotpo הישראלית הודיעה על השלמת סבב גיוס של 10.7 מיליון דולר". *TheMarker*. נבדק ב-2018-04-18.
3. ↑  "Yotpo מגייסת 15 מיליון דולר, בדרכה לעקוף את Yelp". *כלכליסט - www.calcalist.co.il*. 2015-06-23. נבדק ב-2018-04-18.
4. ↑  רובין, אלירן (2016-06-14). "Yotpo גייסה 22 מיליון דולר - מתכוונת לגייס 250 עובדים". *TheMarker*. נבדק ב-2018-07-11.
5. ↑  שדה, צחי (2017-07-18). "הסטארטאפ "יוטפו" מגייס 170 עובדים בתל אביב". *Ynet*. נבדק ב-2018-07-11.
6. ↑  עידן רבי, יוטפו הישראלית גייסה 51 מיליון ד': "נגדיל את מספר העובדים", באתר Globes
7. ↑  "ממימון לעסקים קטנים ועד לאילנות יוחסין מקוונים". *כלכליסט - www.calcalist.co.il*. 2018-04-18. נבדק ב-2018-07-11.
8. ↑  רובין, אלירן (2018-08-09). "בליגה של הגדולות: חברת יוטפו רכשה את הסטארט-אפ האמריקאי Swell Rewards". *TheMarker*. נבדק ב-2018-10-30.
9. ↑  Expanding the Most Robust eCommerce Marketing Platform for Brands, Yotpo, ‏29 בינואר 2020 (באנגלית)
10. ↑  הגר רבט, יוטפו הישראלית גייסה 75 מיליון דולר בהובלת בסמר, באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2020-08-04
11. ↑  גולן חזני, , ‏21.3.21
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**א.ב. מְתַכְנְנִים** היא חברת אדריכלות ישראלית, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל, העוסקת בתכנון מיזמים בישראל ומדינות נוספות. החברה מתכננת כ-1,500 מיזמים בשנה. 

החברה בבעלות משותפת של הקיבוצים: אור הנר, בארי, גבים, גבעת ברנר, גניגר, דגניה ב', חצרים, כפר בלום, כפר עזה, מעין צבי, נען, עין כרמל, צרעה, רמת רחל, רעים, שפיים ושל מתכנניה הבכירים. לחברה משרדים בתל אביב, קריית שמונה, צמח, חיפה ושער הנגב, ומוקדי פעילות בחו"ל דרך נציגויות ושיתופי פעולה עם חברות בינלאומיות.

היסטוריה
--------

המשרד הוקם על בסיס "המחלקה לתכנון של התנועה הקיבוצית המאוחדת", שהוקמה ב-1943 ופורקה ב-1990. תחילתה של המחלקה לתכנון הייתה במחלקות נפרדות לתכנון של הקיבוץ המאוחד ואיחוד הקבוצות והקיבוצים, שנקראו "המחלקה הטכנית" והתאחדו ב-1969. במחלקה לתכנון עבדו בין היתר אדריכלים, מהנדסים ואדריכלי נוף, ברובם חברי קיבוצים. עיקר עבודתה הייתה בקיבוצים, ולמעשה, היא המקום שבו עוצבה דמותם החזותית של רוב הקיבוצים בישראל, כפי שהיו במחצית השנייה של המאה ה-20. במקביל, פעלה בקיבוץ הארצי "המחלקה הטכנית" שעסקה בתכנון דומה.

בשיא תנופת הבנייה בקיבוצים, בתחילת שנות ה-80, עבדו במחלקת התכנון כ-200 עובדים. עם המשבר הכלכלי בקיבוצים החל שפל הולך ומעמיק בבנייה הקיבוצית, כולל במגזר התעשייתי, והמחלקה נאלצה לבצע מהלכי צמצומים שהסתיימו בפירוקה ב-1990 ובמכירתה לגורמים פרטיים. במשרדיה, ששכנו בבית הקיבוץ המאוחד, החלה לפעול חברת "א.ב. תכנון", ששינתה בהמשך את שמה ל"א.ב. מתכננים".

מיזמים
------

מיזמים עיקריים שבוצעו מחוץ לישראל בשנים האחרונות: 

* המיזם הישראלי הגדול ביותר שנעשה אי פעם בתחום החלב, המשתרע על שטח של 800 אלף מ"ר בווייטנאם. המיזם תוכנן ובוצע בשיתוף עם חברות אפימילק וגליל הנדסה, והוא כולל מקבץ רפתות ענק, מכוני חליבה ומרכזים לוגיסטיים ומשכן 15 אלף פרות חולבות. היקפו הכספי נאמד במעל 300 מיליון דולר. לשם השוואה, המיזם גדול פי 11 מהרפת הגדולה ביותר בישראל ושווה לכ-15% מענף החלב הישראלי, נכון לשנת 2015.

* תכנון להקמת עשרה כפרים באנגולה, המספק אזור מגורים וחלקה חקלאית לכל משפחה החיה בכפר. המיזם תוכנן עבור חברת L.R. Group. בכפרים הוקמו מרכזים לוגיסטיים המספקים לחקלאים את כל התמיכה הדרושה לשיווק תוצרת טרייה ושירותים טכניים למסחר. פיתוח התשתיות באזור כולו יצר מאות מקומות עבודה.

* המושב בוונצואלה, תוכנן על שטח של 80,000 דונם דרומית לעמק קראקס בקרבת הים הקריבי בהשקעה ממשלתית של 400 מיליון דולר. הפרויקט כולל 500 יחידות דיור, מוסדות חינוך ומתקנים חקלאיים. שיתוף הפעולה בין המדינות שאינן מקיימות קשרים דיפלומטיים נעשה בתיווך של חברת הנדסה מבלארוס.

פעילות נוספת היא מיגון מוסדות חינוך באזור עוטף עזה, בהם מכללת ספיר, בתי ספר וגני ילדים בשטח כולל של 30 אלף מ"ר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של א.ב מתכננים

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרור מרמור, ‏החוליה הראשונה: דירוג משרדי האדריכלות וההנדסה הגדולים ביותר, באתר גלובס, 30 במאי 2016
2. 1 2  טל אלמליח, סוף לסוטין 27?, הדף הירוק, 20 ביולי 2006
3. 1 2  אסתר זנדברג, הקיבוץ, גרסת הארכיון, באתר הארץ, 7 בפברואר 2007
4. ↑  תגובית מאת פרדי כהנא על מאמר של מיכאל יעקבסון, סיבוב בחדר האוכל של קיבוץ גלעד, באתר "חלון אחורי", 30 בנובמבר 2018
**עלי אדם מוסא** (באנגלית: **Ali Adem Musse**; נולד ב-1 בינואר 1996) הוא כדורגלן סומלי-קנדי במשחק בעמדת הקיצוני בקבלרי מליגת העל הקנדית.

קריירת מועדונים
---------------

מוסא נולד בסומליה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לקנדה. הוא התחיל לשחק כדורגל במחלקת בקבוצת הילדים של אירל גריי, ממנה עבר וויניפג סאות'אנד יונייטד. בגיל 14 הצטרף לוויניפייג.

בגיל 18 הצטרף לאקדמיה לכדורגל לוונקובר וייטקאפס מה-MLS. כעבור שנה הצטרף לקבוצת הכדורגל של מכללת טיילר ג'וניור. בשנת 2017 הצטרף לקבוצת הכדורגל של המכון הטכנולוגי הצפוני של אלברטה.

בשנת 2017 חתם בקלגרי פוטהילס. ב-5 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה של בקבוצה בה גם כבש את שער הניצחון המשחק שנגמר בניצחון 3-4 נגד TSS רוברס. שנה לאחר מכן זכה עם המועדון ב-PDL כאשר תרם לקבוצה 5 שערים.

בפברואר 2019 חתם בואלור מליגת העל הקנדית שעונה זו הייתה הראשונה שלה, לאחר שהעדיף הצעה זו על פני זו של אדמונטון. ב-3 ביוני 2019 הוא כבש את השער הראשון שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד אדמונטון.

בשנת 2020 חתם בדראמשטאדט מהליגה השביעית בגרמניה.

ביוני 2021 חזר לקנדה וחתם בקלברי. מוסא נעדר מרוב שלבי העונה הראשונה שלו בשל פציעה. בינואר 2023 האריך את חוזהו בשנתיים נוספות עם אופציה לעונה נוספת.

קריירה בינלאומית
----------------

בקיץ 2007 הצטרף לנבחרת הילדים של קנדה. מוסא שיחק בכל נבחרות הנוער של קנדה והשתתף עמה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 בשנת 2013, בה הגיע קנדה למקום השלישי.

בדצמבר 2019 זומן לסגל נבחרת סומליה, מולדתו. ב-7 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד ג'יבוטי.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עלי מוסא (כדורגלן)"**.
**רוג'ר איבנז דה סילבה** (בפורטוגזית: **Roger Ibañez da Silva**; נולד ב-23 בנובמבר 1998) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם באל-אהלי מליגת העל הסעודית. בנוסף לכך, איבנז מחזיק באזרחות אורוגוואית.

קריירת מועדונים
---------------

### ברזיל

רוג'ר נולד בקנלה, ריו גראנדה דו סול לאמא אורוגוואית והחל את הקריירה שלו בכדורגל בשנת 2016 בגיל 18 במחלקת הנוער של גרמיו אתלטיקו אוסוריינסה. את צעדיו הראשונים בענף עשה בעמדת הקשר, כשמאוחר יותר באותה השנה הוא הצטרף למחלקת הנוער של PRS.

ב-5 בדצמבר 2016, איבנז הושאל לסרז'יפה עד לתום העונה. לעומת זאת, ב-4 במרץ 2017 הוא נקרא בחזרה ל-PRS ואף זכה לקבל דקות באליפות גאושו של הסרייה ב'.

באמצע שנת 2017, איבנז הצטרף לסגל הקבוצה הצעירה של פלומיננסה. הוא קודם לסגל הקבוצה הבוגרת שנה לאחר מכן ורשם את הופעת הבכורה שלו במדיה ב-20 בינואר 2018 בתיקו המאופס בבית מול בוטפוגו במסגרת אליפות ריו דה ז'ניירו. ב-28 בפברואר 2018, איבנז חתם על חוזה לחמש עונות בקבוצה וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הברזילאית בהפסד החוץ 2–1 לקורינתיאנס. בעונה הבודדת שלו בקבוצה הוא רשם 14 הופעות.

### אטאלנטה

ב-29 בינואר 2019, איבנז נרכש על ידי אטאלנטה האיטלקית. אף על פי שהיה חלק מהסגל של הקבוצה כבר בחודש פברואר, הוא קיבל את ההזדמנות הראשונה שלו בקבוצה רק ב-11 במאי, כשעלה כמחליף בדקות האחרונות של הניצחון 1–2 על גנואה.

ב-11 בדצמבר, איבנז רשם את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות מול שחטאר דונצק האוקראינית, כאשר הוא עלה כמחליף של לואיס מוריאל ל-19 הדקות האחרונות של המשחק.

#### השאלה לרומא

ב-27 בינואר 2020, איבנז הצטרף לרומא בהשאלה לשנה וחצי, כשלאחר מכן תחול על המועדון חובת רכישה להשלמת החוזה של ארבע וחצי שנים בשווי של שמונה מיליון אירו.

### רומא

ב-4 במרץ 2021, איבנז חתם על חוזה במועדון עד 30 ביוני 2025. ב-26 בספטמבר כבש שער בכורה בהפסד 2–3 ללאציו.

### אל-אהלי

ב-9 באוגוסט 2023 עבר איבנז לאל-אהלי מרומא בתמורה ל28.5 מליון יורו, לא כולל בונוסים.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-9 בספטמבר 2022, איבנז זומן לראשונה לנבחרת ברזיל לצמד משחקי הידידות שלה נגד נבחרת גאנה ונבחרת תוניסיה במסגרת מוקדמות יורו 2020. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי "הסלסאו" במשחק הידידות מול תוניסיה, שהתקיים ב-27 בספטמבר, כאשר נכנס כמחליפו של מרקיניוס בדקה ה-78.

תארים
-----

### קבוצתיים

רומא
* הליגה האזורית (1): 2021/22

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוג'ר איבנז** בוויקישיתוף
* רוג'ר איבנז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  אטאלנטה מחתימה את איבנז
2. ↑  רומא נרגשים להציג את הבלם רוג'ר איבנז
3. ↑  איבנז מאריך את חוזהו עד שנת 2025
4. ↑  Fabrizio Romano, Late night update: Roger Ibañez has just signed the contract as Al Ahli player —done, sealed, here we go confirmed, טוויטר, ‏9 באוגוסט 2023
5. ↑  הזימונים של צ'יצ'ה לצמד משחקי הידידות של ברזיל (בפורטוגזית)
נשימה סרעפתית**נשימה סרעפתית** או **נשימת בטן** היא נשימה שרובה נעשית בעזרת כיווץ הסרעפת ופחות על ידי הרחבת כלוב הצלעות שבבית החזה.

אוויר נכנס לריאות כאשר נפח בית החזה גדל ויוצר הפרש לחצים שלילי בין הנוזל שבין קרומי הצדר (pleura) לבין האוויר החיצון. הפרש הלחצים גורם לריאות להתרחב ולאוויר להיכנס לתוכן. את בית החזה מגדירות הצלעות והסרעפת ולכן נפח בית החזה יכול להשתנות עקב תנועת צלעות או סרעפת. אוויר יוצא מהריאות ללא מאמץ שרירי, כאשר בית החזה והריאות חוזרים לצורתם שלפני השאיפה הודות לאלסטיות שלהם.

שריר הסרעפת מהווה את הגבול התחתון של בית החזה. במצב מנוחה לסרעפת מבנה קמור, קרי היא בולטת בדמות חצי כדור לתוך כלוב הצלעות. כיווץ הסרעפת גורם להשטחה של המבנה הקמור ולהגדלת נפחו של בית החזה ובאותה עת, לדחיסה כלפי מטה של אברי הבטן הדוחפים את קיר הבטן הקדמי לכיוון קדימה. תנועה הנראית כ"הוצאת הבטן".

נשימה סרעפתית עמוקה יותר מנשימה צלעית (נשימה המדגישה הנעת צלעות לשם הגדלת נפח בית החזה). כמות גדולה יותר של אוויר מתחלפת בכל נשימה וחלקים גדולים יותר בריאות מתאווררים. היא נחשבת לבריאה יותר והדרכת השימוש בה נעשה דרך קבע לחולים הסובלים מתת-אוורור של הריאות ולחולים הנחשבים מועדים לפגיעה כזו, למשל לאחר ניתוח בהרדמה כללית.

נטייתם של אנשים להימנע משימוש בנשימה סרעפתית מוסברת לעיתים בהרגלים נרכשים, כגון חיקוי מבוגרים המורגלים בנשימה צלעית, הימנעות מנשימה סרעפתית הגורמת להבלטת בטן (המנוגדת לאידיאל היופי של תעשיות הדוגמנות והפרסום המודרנית הכוללת בטן "שטוחה") ואף הימצאות מתמשכת במצבי דחק המלווים בנשימות רדודות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלימלך שוחט, כמו אוויר לנשימה, מגזין את
* ניב דור כהן, על נשימה וחיים, באתר yoga.co.il
* מד פורטל, על נשימה סרעפתית/דיאפרגמטית

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרומי האדר דבוקים האחד לריאות והשני לבית החזה, כך שלמעשה זהו הנוזל שבין הריאות לבית החזה
2. ↑  הדרכה לקראת ניתוח - מידע כללי, אתר "מרכז רפואי מאיר"
**דגלי המושלים מדינות אוסטרליה** הם הדגלים האישיים אשר בשימושם הרשמי של מושלי המדינות המרכיבות את אוסטרליה המייצגים, כל אחד בנפרד, את ראש המדינה (צ'ארלס השלישי, מלך אוסטרליה). למעט דגל מושל קווינסלנד, מקורם של הדגלים בשינויים החוקתיים אשר חלו בשנות השבעים ושנות ה-80 של המאה ה-20 במדינות אוסטרליה.

היסטוריה
--------

בעבר, מושלי המושבות הבריטיות הניפו כדגלם האישי, את דגל הממלכה המאוחדת מושחת במרכזו בסמל המושבה, על מנת לציין את מעמדו כמשנה למלך ונציגו של הכתר במושבה. במושבות האוסטרליות של אז, דגלי המושלים היום מושחתים בסמל המושבה מוקף בזר עלי דפנה. גם לאחר איחוד אוסטרליה, כאשר המושבות לשעבר הפכו למדינות בחבר העמים, המשיכו מושלי המדינות להניף את דגלם הישן.

במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, המדינות (למעט מדינת קווינסלנד) הפנו עורף למודל הקולוניאלי הבריטי, לצד השינויים החוקתיים של אותה תקופה אשר הגיעו לפסגתם עם חוק אוסטרליה, 1986 אשר סיים את מעמדן של המדינות כמושבות עצמאיות של הממלכה המאוחדת. מאז אישורו של החוק, מערכת היחסים בין מושלי המדינות לבין ממשלת הממלכה המאוחדת פסקה והמושלים הפכו לנציגיה של המלכה, כל אחד במדינתו הוא.

הדגלים הנוכחיים
---------------

דגלי המושלים של רוב המדינות הם למעשה דגלי המדינות בתוספת כתר אדוארד הקדוש מעל סמל המדינה. כיוון ובדגלי ויקטוריה וקווינסלנד כבר משובץ הכתר, אימצו המדינות הללו גרסאות שונות: דגל מושל ויקטוריה הוא דגל המדינה אשר שדהו זהוב (במקום כחול) וכוכבי צלב הדרום מופיעים באדום, בעוד שמושל קווינסלנד עודנו מניף את היוניון ג'ק המושחת הישן.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |
| דגל מושל ניו סאות' ויילס (15 בינואר 1981) | דגל מושל ויקטוריה  (18 באפריל 1984) | דגל מושל קווינסלנד |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |
| דגל מושל אוסטרליה הדרומית  18 בספטמבר 1975 | דגל מושל אוסטרליה המערבית | דגל מושל טזמניה  פברואר 1977 |

 |

ראו גם
------

* גלריית דגלי אוסטרליה
* דגל אוסטרליה
* דגל המושל הכללי של אוסטרליה

קישורים חיצוניים
----------------

* דגלי המושלים של מדינות אוסטרליה, באתר דגלי העולם (באנגלית)

| דגלי אוסטרליה |
| --- |
| דגלים לאומיים | אוסטרליהאוסטרליה דגל אוסטרליה הנס המלכותי •  דגל המושל הכללי של אוסטרליה |  |
| דגלי המדינות | אוסטרליה הדרומיתאוסטרליה הדרומית אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערביתאוסטרליה המערבית אוסטרליה המערבית • ויקטוריה (אוסטרליה)ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה • טסמניהטסמניה טסמניה • ניו סאות' ויילסניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס • קווינסלנדקווינסלנד קווינסלנדדגלי מושלי המדינות |
| טריטוריות | טריטוריית הבירה האוסטרליתטריטוריית הבירה האוסטרלית הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפוניתהטריטוריה הצפונית הטריטוריה הצפוניתאי חג המולדאי חג המולד אי חג המולד • איי קוקוסאיי קוקוס איי קוקוס • נורפוק (אי)נורפוק (אי) נורפוק |
| ניסים |  הנס האדום •  הנס הלבן •  חיל האוויר המלכותי •  דגל האוויר האזרחי •  כוחות ההגנה •  רשות המכס |
| דגלי הילידים |  האבוריג'ינים •  תושבי האיים של מצר טורס |
| דגלים היסטוריים |  הדגל הקולוניאלי הלאומי •  דגל הפדרציה •  דגל יוריקה •  דגל הליגה האוסטרל-אסייתית נגד הגליה |
**סרגיי וולודימירוביץ' פרחון** (באוקראינית: **Сергій Володимирович Перхун**;‏ 4 בספטמבר 1977 – 28 באוגוסט 2001) היה כדורגלן אוקראיני ששיחק בעמדת השוער בנבחרת אוקראינה ובמספר מועדונים באירופה.

קריירת מועדונים
---------------

בין השנים 1993–1998 שיחק פרחון בדניפרו דניפרופטרובסק מליגת העל האוקראינית, כשבמשך תקופה קצרה הושאל למטאלורג נובומוסקובסק מהליגה הרביעית. בין השנים 1999–2000 שימש כשוער ראשון עבור קבוצת שריף טירספול מליגת העל המולדובית, עמה זכה גם בגביע המולדובי. בשנת 2001 שימש כשוער הראשון של קבוצת צסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית.

נכון לחודש אוגוסט 2020, פרחון הוא השחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ליגת העל האוקראינית לערוך את הופעת הבכורה שלו, כששיחק נגד קריוובס במדי דניפרו דניפרופטרובסק בגיל 16 שנים ו-34 ימים, ב-8 באוקטובר 1993.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-15 באוגוסט 2001, ארבעה ימים לפני התקרית שהביאה למותו, ערך פרחון את הופעתו היחידה בנבחרת אוקראינה, כשנכנס במחצית הניצחון 1-0 על נבחרת לטביה במשחק ידידות.

מותו
----

ב-19 באוגוסט 2001, במהלך משחק נגד אנז'י מחצ'קלה במדי צסק"א מוסקבה, במהלך ניסיון להגיע לכדור פגע שחקן היריבה בודון בודונוב בטעות עם הפקקים בנעלו בראשו של פרחון לאחר שיצא מהרחבה לעצור אותו ופצע אותו בראשו. פרחון דימם מראשו ופונה לבית החולים שם מת לאחר תשעה ימים מדימום מוחי. צסק"א מוסקבה הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 16 על-מנת לכבד את זכרו.

תארים
-----

שריף טירספול
* הגביע המולדובי (1): 1998/1999

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי פרחון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  16-річний хавбек Дніпра-1 вписав своє ім’я в історію УПЛ באתר Gold Talant, ‏ 24 ביולי 2020 (באוקראינית)
2. ↑  Keeper Perkhun dies after ten-day coma באתר ESPN, ‏ 28 בספטמבר 2001 (באנגלית)
3. ↑  16 Years Without Number 16 – Remembering Serhiy Perkhun באתר Russian Football News, ‏ 22 בספטמבר 2017 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סרגיי פרחון"**.
**ולדימיר איוואנוביץ' גורילי** (באוקראינית: **Володимир Іванович Горілий**)‏ (נולד ב 11 באוקטובר 1965 בעיירה צ'רניהיבקה שבמחוז זפוריז'יה) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת המגן בדינמו קייב, דניפרו דנפרופטרובסק ובנבחרת אוקראינה. לאחר פרישתו ממשחק פעיל עבר לאימון קבוצות כדורגל.

קריירה
------

גורילי למד בפנימיה לספורטאים. באחד המשחקים ראה אותו צייד הכישרונות של קבוצת טבריה סימפרופול והזמין אותו למבחנים בקבוצה. בשנת 1982, בהיותו בן 17, עלה גורילי לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון טבריה סימפרופול (ששיחקה אז בליגה הסובייטית הראשונה). לאחר עונה אחת - עבר לקבוצת הצמרת הסובייטית דינמו קייב. גורילי שיחק בשורות דינמו במשך 6 שנים, במהלכן זכה עם הקבוצה ב-2 אליפויות ובשני גביעי ברית המועצות. בשנת 1990, בעקבות הסכסוך שפרץ בינו לבין המאמן החדש של דינמו, עבר גורילי לקבוצת זניט לנינגרד. הוא לא הצליח לבסס את מקומו בהרכב הפותח של זניט ולאחר חצי עונה שב לאוקראינה. הוא הצטרף אל שורות קבוצת דניפרו דניפרופטרובסק ושיחק בה עד לסיום קריירת השחקן שלו ב-1996 - למעט עונת 1992/1993. באותה העונה הוא חתם על חוזה בקבוצת הפועל חיפה. גורילי בא לחיפה בעקבות חברו למשחק בדניפרו ואדים טישנקו. לאחר עונה אחת במדי הפועל החליט גורילי לחזור לאוקראינה ואילו טישנקו נשאר לשחק עונה נוספת.

### נבחרות

בתקופת ברית המועצות שיחק גורילי בנבחרת הנוער של ברית המועצות ובנבחרת הצעירה שלה. בנבחרת אוקראינה העצמאית שיחק גורילי 3 משחקים. כולם בשנת 1995 במסגרת מוקדמות יורו 1996

### קריירת אימון

בשנת 2002 הצטרף גורילי לצוות המאמנים של קבוצת דניפרו דנפרופטרובסק והיה לעוזר המאמן של הקבוצה, בהמשך אימן את קבוצת המילואים של המועדון. בשנים 2013-2014 אימן את נבחרת אוקראינה עד גיל 20. בשנת 2017 מונה למאמנה של קבוצת ניבה ויניצה מהליגה האוקראינית השנייה. הוא תפקד תקופה קצרה כמאמן הקבוצה ופוטר על ידי ההנהלה.

תארים
-----

* אליפות ברית המועצות : 1985, 1986
* הגביע הסובייטי: 1985, 1987

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
**חמשיר** הוא שיר קצר והיתולי בחרוזים, שבו חמש שורות (מכאן הָהֶלְחֵם **חמש-שיר**). השורה הראשונה, השנייה והחמישית חייבות להיות מורכבות משלוש רגליים תלת-הברתיות בעלות אותו משקל, בדרך כלל אנאפסט, והשלישית והרביעית חייבות להיות מורכבות משתי רגליים תלת-הברתיות, גם הן באותו משקל. השורה הראשונה והשנייה מתחרזות זו עם זו, כך השלישית והרביעית, והחמישית עם הראשונה והשנייה, כך שסכמת החריזה היא א,א,ב,ב,א. 

השורה השלישית והשורה הרביעית נקראות ברצף וללא הפסקה על מנת לשמור על קצב תואם עם שאר השורות הארוכות יותר.

יש הטוענים שמקור הצורה בעיר לימריק שבאירלנד, ומכאן שמו האנגלי של החמשיר, limerick; הסבר אחר לשם הוא שמקורו בצורה שירית דומה ובה פזמון חוזר המסתיים במילה "לימריק".

אופיו של החמשיר הוא היתולי, והעיקרון הוא למצות במסגרתו הקצרה רעיון או נושא. על פי רוב מוצגת בשורה הראשונה דמות, לעיתים קרובות בציון אזור גאוגרפי ("הייתה נערה מאוגנדה"). בהמשך מפותחת אנקדוטה קומית על אודות אותה דמות, והשורה החמישית תהיה בדרך כלל זו שתכלול את שורת המחץ. לעיתים קרובות יכלול החמשיר משחק מילים או צלילים. תת-קבוצה גדולה מאוד של חמשירים הם החמשירים הכוללים תכנים גסים ומיניים.

צורת החמשיר מקושרת בראש ובראשונה לשפה האנגלית. המשורר הבריטי אדוארד ליר מפורסם בחמשירים שכתב במסגרת שירי איגיון שחיבר לרוב.

העברית אינה מתמסרת בקלות למקצב של החמשיר הקלאסי. את החמשיר הביא לשפה העברית אורי סלע. ספר החמשירים הראשון שלו הופיע אמנם רק ב-1967 ודידי מנוסי הקדים אותו בהוצאת הספר "101 חמשירים" בשנת 1958, אך ההיסטוריה של החמשירים העבריים מתחילה בשנות החמישים בשבועון "העולם הזה". סלע המציא את המילה "חמשיר" והנהיג סוגה ספרותית זו בעברית. הוא החל בפרסום חמשירים באותן שנים ואף ערך מדור שבו כתב חמשיר ללא השורה האחרונה והקוראים התבקשו להשלים אותו. לאחר מכן פרסם בקביעות חמשיר יומי ב"ידיעות אחרונות" וב"מעריב", שבו הגיב על אירועים פוליטיים.

חמשיר לדוגמה
------------


בכפר סבא גר תוכי מוכשר
ששפות הוא ידע כתריסר
אז לנאום הוא חפץ
ולכנסת הוא רץ
וכעת מכהן הוא כשר

לקריאה נוספת
------------

* **מעשה בחזאי מכפר הס** מאת יואל כהן, קרן הוצאה לאור
* **The PAN Book of Limericks**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמשיר** בוויקישיתוף
* חמשיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* חמשירים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529220505171
* BnF: cb12649416z (data)
* LCCN: sh85077014

 |
**אלסה לילה** (באלבנית: **Elsa Lila**; נולדה ב-15 ביוני 1981) היא זמרת-יוצרת אלבנית.

קורות חייה
----------

לילה נולדה ב-15 ביוני 1981 בטירנה, בירת אלבניה. אביה היה סולן מקהלה לשעבר, ואילו אמה הייתה כנרת. בזכות הוריה, שעסקו בתחומי אמנויות, גדלה האהבה שלה למוזיקה. מאז שהייתה ילדה הפגינה את כישרונותיה בשירה ובמשחק בתוכניות הטלוויזיה הממלכתיות של אלבניה ובתחרויות שירה שונות. היא התפרסמה בזכות גילום דמותה של סאטין בגרסה האלבניצ למחזמר מולן רוז'. ב-2014 הייתה שופטת בעונה הרביעית של תחרות השירה האלבנית "The Voice of Albania".‏ ב-16 במרץ 2022 נעצרה על ידי המשטרה האיטלקית ברומא בחשד לפעילות פלילית עם סמים.

בשנת 1996 בגיל 15 זכתה לילה בתחרות השירים הלאומית של אלבניה, וזכתה בפרס הקהל האלבני, שנקבע באמצעות הצבעות טקסט ב-SMS. בשנת 1997 זכתה פעם נוספת בתחרות ובפרס הקהל. לאחר מכן התפרסמה ברחבי אירופה כשזכתה בתחרות השירים הבין־לאומית של ורנה בבולגריה, בה השתתפו 14 מדינות נוספות. בגיל 18 בלבד הוכתרה לזמרת המאה של אלבניה באמצעות סקר נרחב של רשות השידור האלבנית. בשנת 2001 זכתה לתואר "שגרירת המוזיקה האלבנית בעולם" על ידי רג'פ מיידני, נשיא אלבניה. היא החלה להתפרסם גם ברחבי אסיה ובארצות הברית כשהופיעה על שערי מגזינים שונים בניו יורק, ושרה את הפתיח הפופולרי של תוכנית הטלוויזיה הסינית CCTV. בדצמבר 2008 הגישה את המהדורה ה-47 של פסטיבלי אי קנגס, הקדם האלבני לתחרות הזמר של האירוויזיון.

באוקטובר 2022 רשות השידור האלבנית דיווחה כי לילה נמנתה בין 26 המשתתפים במהדורה ה-61 של פסטיבלי אי קנגס עם השיר "Evita". ב-28 באוקטובר אושר באופן רשמי שיטת ההצבעה של האירוע: שלושת המקומות הראשונים יבחרו כרגיל על ידי חבר השופטים, אך הזוכה בפסטיבל לא יהפוך לנציגה הרשמי של אלבניה באירוויזיון באופן אוטומטי. הנציג הלאומי לאירוויזיון יבחר על ידי מערכת הצבעה נפרדת מזו הקודמת, בהתאם לקולות הציבור בלבד. לילה זכתה במקום הראשון בהצבעת השופטים אך לא בהצבעת הקהל, ולא נבחרה לייצג את אלבניה באירוויזיון 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלסה לילה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלסה לילה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אלסה לילה, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Elsa Lila: Biografia" (באלבנית). TeksteShqip. ארכיון מ-20 בדצמבר 2022. נבדק ב-20 בדצמבר 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Elsa Lila, pjesë e jurisë së "The Voice"? - Albeu.com". אורכב מ-המקור ב-2017-10-27. נבדק ב-2016-08-29.
3. ↑  "Famous Singer Among Albanians Arrested in Rome for Drug-Dealing". *Balkan Insight* (באנגלית אמריקאית). 2022-03-16. נבדק ב-2022-03-20.
4. ↑  "Këngë magjike - Muzika Shqiptare". *Muzika.albasoul.com*. נבדק ב-16 בינואר 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Alqi Boshnjaku - Muzika Shqiptare". *Muzika.albasoul.com*. נבדק ב-16 בינואר 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  Adams, William Lee (2022-09-11). "Albania: Report says RTSH will add televote to Festivali i Këngës 61". *wiwibloggs* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-10-28.
7. ↑  *Festivali i Këngës në RTSH- Nata finale* (באנגלית), נבדק ב-2023-01-18

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 4c7b0512-27ef-460a-a7b6-a2b30bdd218d

 |