recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
חמאת קקאו
**חמאת קקאו**, הנקראת גם **שמן תאוברומה**, היא השמן הצמחי האכיל והטבעי שמופק מפולי הקקאו. צבעה צהוב חיוור. היא משמשת ליצירת שוקולד, תרופות, משחות ותמרוקים. לחמאת קקאו יש טעם וריח עדינים של שוקולד.

ייצור
-----

במהלך עיבוד פולי הקקאו, מוצקי הקקאו וחמאת הקקאו מופרדים בשלב מוקדם. מאחדים את שניהם מחדש במהלך היצור של שוקולד רגיל (חום). שוקולד לבן מכיל חמאת קקאו אבל לא את מוצקי הקקאו.

תכונות כימיות
-------------

לצורה הנפוצה של חמאת הקקאו יש נקודת התכה של 34–38 מעלות צלזיוס, שמאפשרת לשוקולד להיות מוצק בטמפרטורת החדר אבל ניתך בקלות בפה. לחמאת הקקאו יש מספר צורות התגבשות שונות, הנקראות על שם הגבישים α ,γ ,β', β עם נקודות התכה של 35–37, 26, 23, ו-17 מעלות צלזיוס בהתאמה. בייצור של השוקולד משתמשים רוב הפעמים רק בצורת ה-β, בגלל נקודת ההתכה הגבוהה, מבנה גבישי אחיד שגורם למרקם חלק וברק. חימום יתר של חמאת הקקאו יגרום למבנה גבישי פחות יציב שימס מתחת לטמפרטורת החדר. עם הזמן, החמאה תחזור באופן טבעי לצורה הכי יציבה.

שימושים
-------

נקודת ההתכה של חמאת הקקאו, והעובדה כי גוף האדם יכול לפרקה, מאפשרת שימוש בה בתעשיית התרופות. השימוש בחמאת הקקאו בתרופות מאפשר שמירה על מצבן המוצק בטמפרטורת החדר, והתכתן ("המסתן") בטמפרטורת הגוף, תוך כדי שחרור התרופה.

חמאת הקקאו היא אחת מהשומנים היציבים ביותר. החמאה מכילה נוגדי חמצון המונעים את הרס השומן ונותנים לו חיי מדף הנעים בין שנתיים לחמש שנים. לכן חמאת הקקאו מתאימה ונוחה לשימוש גם במוצרים אשר אינם מוצרי מזון. המרקם החלק, הריח המתוק, והתכונה המרגיעה של חמאת הקקאו הופכים אותה למרכיב נפוץ בקוסמטיקה ומוצרים אחרים לטיפוח העור, כמו סבון, ג'ל גילוח וקרם לחות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמאת קקאו** בוויקישיתוף
* חמאת קקאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539131105171
* BnF: cb155227058 (data)
* LCCN: sh87004066

 |
אנרי הראשון דה מונמורנסי
**אנרי הראשון דה מונמורנסי** (מצרפתית: **Henri Ier de Montmorency**‏ 15 ביוני 1534 - 2 באפריל 1614) היה מפקד הצבא של אנרי הרביעי, מלך צרפת.

חייו
----

דה מונמורנסי נולד באחוזת שאנטיי של בית מונמורנסי בחבל איל-דה-פראנס בצרפת כבנו של אן דה מונמורנסי שהיה מפקד הצבא של פרנסואה הראשון, אנרי השני, פרנסואה השני ושארל התשיעי מלכי צרפת.

החל ב- 1563 היה מושל חבל לנגדוק ושלט בו כנסיך ריבוני. במלחמות הדת בצרפת לחם לצד אביו שתמך בקתולים וקיבל את התואר מרשל של צרפת. בשנת 1567 אחרי שאביו נהרג בקרב סן דני, ירש את תפקידו של אביו כמושל העיר קן.

עם עליית קרנו של בית גיז שהיה מתנגדו של בית מומורנסי, אנרי הראשון דה מונמורנסי תמך במדיניות של פשרה בין הקתולים לבין הפרוטסטנטים. אחרי טבח ליל ברתולומאוס הקדוש (24 באוגוסט 1572) הצטרף אל כוחות הפרוטסטנטים בלנגדוק. כאשר אנרי השלישי, מלך צרפת דרש ממנו להיכנע, הוא סירב וב- 12 בינואר 1574 פתח במתקפה וכבש את הערים סנט ז'יל ואיג מורט (כיום בחבל לנגדוק-רוסיון).

ב- 1576, אחרי שהובטחה לו מרקיזות סאלוצו באיטליה, הצטרף אל כוחות המלך אנרי השלישי. בגלל בגידתו בפרוטסטנטים, העיר מונפלייה מרדה בו ובמלך והוא הטיל עליה מצור (1576 - 1577).
ב- 1579, אחרי מות אחיו פרנסואה דה מונמורנסי, הפך אנרי הראשון דה מונמורנסי לדוכס וירש את הנחלות ואת תוארי האצולה של אחיו. המלך, שחשש ממנו, הרחיקו מחצר המלכות והוא התגורר בלנגדוק והמשיך בתפקידו כמושל חבל ארץ זה.

מאוחר יותר, הוא הפך לאחד מראשי מתנגדיה של הליגה הקתולית שנתמכה על ידי ספרד, ולחם לצדו של אנרי מלך נאווארה (לימים אנרי הרביעי, מלך צרפת) נגד הקתולים. ב- 1593, כאשר אנרי הרביעי עלה לכס המלכות, הוא מינה את אנרי הראשון דה מונמורנסי למפקד הצבא המלכותי, אך הרחיקו מחבל לנגדוק כדי להרחיב את שלטונו בחבל ארץ זה.

לאנרי הראשון דה מונמורנסי היו שישה ילדים ובהם אנרי השני דה מונמורנסי (1595–1632).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנרי הראשון דה מונמורנסי** בוויקישיתוף
* אנרי הראשון דה מונמורנסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438584505171
* BnF: cb12206387z (data)
* GND: 119238209
* ISNI: 0000 0000 6133 606X
* LCCN: nr93019627
* NKC: jn20030307001
* NLA: 49784752
* NTA: 328991880
* SELIBR: 314083
* SNAC: w6f6180m
* SUDOC: 032836635
* Trove: 1526281
* VcBA: 495/22217
* VIAF: 68977937
* WorldCat: lccn-nr93019627

 |
גנרל **הנס פלבר** (בגרמנית: **Hans Felber**;‏ 8 ביולי 1889 – 8 במרץ 1962) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פלבר נולד ב-8 ביולי 1889 בויסבאדן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1906 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-117 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-3 - הדוכסית), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-27 בינואר 1915 הועלה לדרגת אובר לויטננט, וב-18 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פלבר לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה פלבר לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1929 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-7 של הרייכסווהר. ב-1 באפריל 1928 הועלה פלבר לדרגת אוברסט לויטננט, ומונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-4 של הרייכסווהר. ב-1 באוקטובר 1932 מונה לראש מטה רגימנט הרגלים ה-1, וב-1 בפברואר 1933 מונה למפקדו. ב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד האקדמיה הצבאית. ב-1 ביולי 1935 לראש מטה הקורפוס ה-3, וב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באפריל 1938 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה השלישית, שהפכה לאחר מכן לארמייה השמינית.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פלבר ראש מטה הארמייה השמינית, והשתתף עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מקבוצת ארמיות דרום, וב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-20 באוקטובר 1939 מונה פלבר לראש מטה הארמייה השנייה שהוקמה על בסיס הארמייה השמינית, וב-15 בפברואר 1940 מונה לראש מטה קבוצת ארמיות C. במהלך המערכה על צרפת השתתף פלבר בלחימה עם קבוצת ארמיות C, וב-1 באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-25 באוקטובר 1940 מונה פלבר למפקד הקורפוס ה-13, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב סמולנסק, וב-17 בספטמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך הקרב על מוסקבה לחם פלבר עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-14 בינואר 1942 פרש מתפקידו.

ב-1 באפריל 1943 מונה פלבר למפקד הקורפוס ה-45, שהיה חלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות D, וב-25 במאי 1942 הפך הקורפוס לקורפוס ה-83. ב-15 באוגוסט 1943 מונה פלבר למושל הצבאי בבלגרד, וב-26 בספטמבר 1944 מונה למפקד **פלגת הארמייה סרביה**. ב-6 באוקטובר 1944 מונה פלבר למפקד מפקדת הכוחות בהרי הווז', שהפכה ב-8 בינואר 1945 לקורפוס ה-13, שהיה חלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות B.

ב-22 בפברואר 1945 מונה פלבר למפקד הארמייה השביעית כחלק מקבוצת ארמיות B, ולחם עימה במהלך הקרבות באזור הריין. ב-23 במרץ הועברה הארמייה תחת פיקוד קבוצת ארמיות G, וב-25 במרץ פרש פלבר מתפקידו. ב-8 במאי 1945 לאחר סיום המלחמה, נלקח פלבר לשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה

ב-8 במאי 1948 שוחרר פלבר מהשבי. לאחר שחרורו התגורר פלבר בפרנקפורט עד למותו ב-8 במרץ 1962.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס פלבר** בוויקישיתוף
* הנס פלבר באתר www.lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1024152111
* VIAF: 253695841
* WorldCat: viaf-253695841

 |
**הנס קרוה** (בגרמנית: **Hans Kroh**;‏ 13 במאי 1907 – 18 ביולי 1967) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

קרוה נולד ב-13 במאי 1907 בהיידלברג, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. קרוה נכנס לאקדמיה לשוטרים ברנדנבורג-האוול ב-8 באפריל 1926 כשוטר. כחבר ב-Berlin SA, הוא השתתף ב-1933 במבצע האכזרי נגד תאים קומוניסטיים. ב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת לויטננט, וב-1 באוגוסט 1933 לדרגת אובר-לויטננט. ב-1 באפריל 1935 הוא עבר ללופטוואפה והפך למפקד פלוגה ומנהל הדרכה בבית הספר לצניחה בשטנדאל. ב-1 באוקטובר 1937 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 בינואר 1939 מונה לקצין מטה בדיוויזיית האוויר ה-7.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה הוא השתתף לראשונה בכיבוש הולנד ומונה למפקד הגדוד ה-1 של רגימנט הצנחנים ה-2 ב-1 באוגוסט 1940. ב-1 במרץ 1941 הועלה לדרגת מיור. לאחר מכן השתתף במבצע מרקור ובמבצע ברברוסה, וב-21 באוגוסט 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן הועבר לצפון אפריקה ולאחר מכן לרוסיה בפעם השנייה, וב-24 בדצמבר 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-16 בדצמבר 1943 מונה קרוה למפקד רגימנט הצנחנים ה-2, ובתחילת 1944 הוא נשלח לצרפת. ב-6 באפריל 1944 הועלה לדרגת אוברסט וקיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני 1944 מונה למפקד דיוויזיית הצנחנים ה-2.

ב-1 בספטמבר 1944 הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-12 בספטמבר קיבל את תוספת החרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בעזרת יחידתו הצליח קרוה להחזיק את מחוז סנט פייר בברסט מצפון לבסיס הצוללות עד ל-18 בספטמבר 1944, ולאחר מכן נפל בשבי צבא ארצות הברית, ממנו שוחרר באמצע 1948.

### לאחר המלחמה

ב-1 ביוני 1956, התקבל קרוה לבונדסוור שזה עתה נוסד ושימש כמפקד הדיוויזיה המוטסת הראשונה בברוכסל. ב-1 בספטמבר 1957 הוא הועלה לדרגת בריגדה-גנרל, וב-1 ביולי 1959 הועלה לדרגת גנרל-מיור. לאחר שקיבל את הצלב הגדול של עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית ב-12 בספטמבר 1962, הוא פרש לגמלאות ב-1 באוקטובר 1962. לאחר פרישתו הוא התגורר בבראונשווייג, עד מותו ב-18 ביולי 1967.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס קרוה** בוויקישיתוף
* הנס קרוה, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1245116789
* VIAF: 3646163631440523690002
* WorldCat (עם VIAF): 3646163631440523690002

 |
**הנס פון קירכבך** (בגרמנית: **Hans von Kirchbach**;‏ 22 ביוני 1849 – 23 ביולי 1928), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס בחזית המערבית ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המזרחית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון קירכבך נולד ב-22 ביוני 1849 לקרל פון קירכבך שהיה יועץ הסתרים של מלך סקסוניה וליוזפינה לבית פון בודנהאוזן, באורבך שהשתייכה לממלכת סקסוניה. ב-1863 התגייס לצבא הסקסוני ולחם בשורותיו במלחמת אוסטריה–פרוסיה נגד פרוסיה ב-1866, ולאחר מכן לחם במלחמת צרפת–פרוסיה. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1904 מונה למפקד הדיוויזיה ה-32 (הסקסונית ה-3), ובשנת 1907 מונה למפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2). בשנת 1913 פרש פון קירכבך מהצבא.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון קירכבך למפקד קורפוס המילואים ה-12 (הסקסוני) שהיה חלק מהארמייה השלישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתף בקרב על המארן. במהלך שלוש השנים לאחר מכן השתתף עם הקורפוס שבפיקודו בקרבות בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב שמפאן השני, הקרב על הסום, וקרב איפר השלישי.

ב-15 בדצמבר 1917 מונה פון קירכבך למפקד פלגת הארמייה D בחזית המזרחית, במקום בן דודו גנרל גינטר פון קירכבך שמונה למפקד הארמייה השמינית. פון קירכבך פיקד על פלגת הארמייה עד לפירוקה ב-2 באוקטובר 1918, ולאחר מכן פרש לביתו לאחר 52 שנות שירות צבאי.

פון קירכבך נפטר בדרזדן ב-23 ביולי 1928 והוא בן 79 שנים.

עיטורים
-------

* פור לה מריט עם עלי אלון
* הצלב הגדול של מסדר העיט האדום
* הצלב הגדול של מסדר אלברכט עם חרבות וכוכבים מזהב
* מסדר הכתר דרגה שנייה עם כוכבים
* צלב הברזל דרגה שנייה (1870)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס פון קירכבך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 136028721
* VIAF: 80442364
* WorldCat: viaf-80442364

 |
**מַלְאַךְ-יָם כָּנוּף** (שם מדעי: *Squatina squatina*) הוא מין של כריש ממשפחת מלאך-ימיים החי במזרח האוקיינוס האטלנטי סביב חופי אירופה ומצוי בסכנת הכחדה חמורה.

מאפיינים
--------

אורכו של כריש זה עד 2.4 מטר בנקבות ו-1.8 מטר בזכרים. משקלו המקסימלי יכול להגיע ל-80 ק"ג. הוא בעל גוף שטוח עם סנפירי חזה דמויי-כנפיים מהם מתקבל המראה המלאכי שלו, הראש גדול עם עיניים קטנות ופיו מלא בשיניים חדות. הוא יכול לפעור את פיו קדימה במהירות ולשאוב מה שנמצא בקרבתו. צבעו אפור-אדמדם עד חום-ירקרק ומנומר כמו קרקעית חולית.

הכריש חי סביב החופים של אירופה ושל הים התיכון והים השחור ומסתתר בחול כדי לארוב לטרף. הוא ניזון מדגים קטנים, דיונונים, סרטנים ויצורי ים נוספים אותם הוא שואב במהירות לפיו.

כריש זה מצוי בסכנה גדולה בטבע ונכחד מאזורים רבם בהם חי בעבר. הוא מצוי בסכנה עקב הסתבכות ברשתות דיג מסחרי, גדרות חשמליות ורעשים הפוגעים בצעירים ובבוגרים יחדיו. גם התרבותו הנמוכה של הכריש מגבילה את יכולתו להסתגל לשינויים אלה.

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלאך-ים כנוף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלאך-ים כנוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית
**מצב לאהבה** (באנגלית: **Latter Days**) הוא סרט בסגנון רומנטי שיצא לאקרנים בשנת 2003.

עלילה
-----

ה"אלדר" (מיסיונר מורמוני) ארון דייוויס (מגולם על ידי סטיב סנדווס) מאוהיו מגיע ללוס אנג'לס שבקליפורניה עם שלושה מסיונרים נוספים במטרה לקרב את תושבי הסביבה לאמונה המורמונית. בדירה מולם מתגורר המלצר ההומוסקסואל כריסטיאן מרקלי (מגולם על ידי וס רמזי) העובד במסעדת "לילה" - בבעלות לילה מונטאגני (המגולמת על ידי ז'קלין ביסט). כריסטיאן מתערב עם חבריו (אחת מהן - זמרת שטרם פרצה לתודעת הציבור) למסעדה שיצליח לפתות את אחד המורמונים.

ארון ואחד המיסיונרים הנוספים - פול ריידר (מגולם על ידי ג'וזף גורדון-לוויט) עוברים מבית לבית ומנסים להפיץ את אמונתם, ושם פוגש ארון את לילה, המתאבלת על מות חברה מאיידס ומנחם אותה. היא בתמורה מבטיחה לו שאם יצטרך עזרה יבוא אליה.

כריסטיאן מצליח לפתות את ארון - הומוסקסואל בארון. ריידר חוזר למגוריהם לאחר תאונת אופנים ומוצא את ארון עומד להתנשק עם כריסטיאן - כתוצאה מכך ארון נשלח חזרה לאוהיו על ידי אנשי הכנסייה בה הוא חבר. כשכריסטיאן מגלה שארון נשלח לאוהיו הוא מצליח לפגוש אותו בשדה התעופה בנחיתת ביניים בסולט לייק סיטי ושם מגלה לו שהוא אוהב אותו, והם מבלים את הלילה יחד. למחרת בבוקר ארון חוזר לאוהיו לעמוד למשפט הכנסייה וכריסטיאן מתעורר ומגלה שארון אינו נמצא לידו, ושב ללוס אנג'לס.

ארון מגלה שמדובר בהתערבות (עובדה שריידר מגלה לאימו של אהרון), ומשהו סבור שכריסטיאן לא אהב אותו. הוא מנסה להתאבד, ונשלח למרפאה שם מנסים לגמול אותו מנטייתו המינית.

כריסטיאן מנסה למצוא את ארון, ומשהוא מצליח למצוא את הטלפון של אמו של ארון היא מספרת לו שארון חתך את ורידיו והיא איבדה את בנה. כריסטאין סבור שארון התאבד, ונוסע לבית הוריו להחזיר להם את החפצים של ארון שנמצאו אצלו. האם מתמלאת רגשות אשמה, אולם כריסטיאן נוסע משם לפני שהיא מספרת לו שארון עדיין בחיים.

חברתו של כריסטיאן מוצאת את היומן שלו, והופכת את מה שכתוב שם לשיר, אותו שומע ארון בטלוויזיה בקליניקה בה הוא כלוא, ומצליח להימלט מהמקום, וחוזר ללוס אנג'לס לביתו של כריסטיאן שם הוא מוצא גבר אחר (ובטוח שכריסטיאן לא אוהב אותו).

מאחר שאין לו איפה להיות, הוא מגיע למסעדה של לילה מבלי לדעת ששם עובד כריסטיאן ושם הם נפגשים - כריסטיאן מגלה שארון בחיים, וארון מגלה שכריסטיאן אכן אוהב אותו (והדירה הושכרה לאדם אחר).

שחקנים
------

* סטיב סנדווס - אלדר ארון דייוויס (Elder Aaron Davis)
* וס רמזי - כריסטיאן ויליאם מרקלי (Christian William Markelli)
* רבקה ג'ונסון - ג'ולי טיילור (Julie Taylor)
* ז'קלין ביסט - לילה מונטאניה (Lila Montagne )
* ג'וזף גורדון-לוויט - אלדר פול ריידר (Elder Paul Ryder )

תקציב
-----

לפי אתר IMDb, הסרט צולם במשך 24 ימים בתקציב של $850,000.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מצב לאהבה

* "מצב לאהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מצב לאהבה", באתר נטפליקס

* "מצב לאהבה", באתר AllMovie (באנגלית)

* "מצב לאהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "מצב לאהבה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "מצב לאהבה", באתר Metacritic (באנגלית)

* "מצב לאהבה", באתר אידיבי

* "מצב לאהבה", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)

* "מצב לאהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**מלאך-ים נקוד** (שם מדעי: ***Squatina oculata***) הוא מין של כריש מהמשפחה מלאך-ימיים החי במימי האוקיינוס האטלנטי המזרחי, מחופי פורטוגל עד אנגולה ונמיביה, ולרוב מצוי במים טרופיים או סובטרופיים. הוא מצוי גם במי הים התיכון.

אורכו של מלאך הים 1.2 מטר בממוצע כשפרטים גדולים מאוד יכולים להגיע לאורך 1.6 מטר. הוא בעל סנפירי חזה רחבים כשל בטאים, אך הם מנותקים משאר הגוף. בנוסף הוא בעל סנפירי שת רחבים, שני סנפירי גב נמוכים והוא חסר סנפירים אנאלים. גופו של מלאך הים שטוח כדי שיוכל להתחפר בחול או בבוץ הימי. מלאך הים משריץ צאצאים חיים.

כריש זה מצוי בעומק של 20 עד 500 מטרים, אך לרוב נפוץ בעומק 100 מטרים, לצוד לקרקעית הים. הוא אורב לטרף של דגים אחרים, סרטנים ודיונונים ואף כרישים קטנים יותר, אותם הוא בולע בפיו הרחב המלא בשיניים חדות.

בדומה לקרובו מלאך-ים מגובשש, הוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה בעיקר עקב תפיסה כשלל לוואי של רשתות ספינות דיג, זאת אף על פי שהוא לא נידוג למאכל. אוכלוסיות חופי מאוריטניה ומרוקו הצטמצמו במעל 95% וייתכן שלחופי פורטוגל, בהם דיג אינטנסיבי דומה, הירידה תהיה בהתאם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלאך-ים נקוד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלאך-ים נקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הנס פון מארי** (בגרמנית: **Hans von Marées**‏; 24 בדצמבר 1837 – 5 ביוני 1887) היה צייר גרמני. בתחילה התמחה בדיוקנאות ובהמשך פנה לנושאים מיתולוגיים. את השנים האחרונות של חייו בילה באיטליה.

קורות חייו
----------

מארי נולד למשפחה בנקאים באלברפלד, חלק מוופרטל בגרמניה. בשנת 1847 עברה משפחתו לקובלנץ, שם התחנך בגימנסיה. בשנים 1853–1855 למד באקדמיה בברלין, ובשנת 1854 נכנס לסטודיו של הצייר והדפס קרל שטפק. הוא שירת בצבא בשנים 1855–1857, ולאחר מכן עבר למינכן שם פגש את פרנץ פון לנבאך.

בתקופתו במינכן התרכז בעיקר בציור פורטרטים. בשנת 1864 הרוזן אדולף פון שק שלח את מארי ואת לנבאך לאיטליה כדי להעתיק ציורים של ציירים ותיקים. באיטליה התיידד עם תאורטיקן האמנות קונרד פידלר, שלימים הפך לפטרונו, והפסל אדולף פון הילדברנד.

בשנת 1869 ביקר יחד עם פידלר בצרפת, הולנד וספרד. הוא שירת בצבא במלחמת צרפת–פרוסיה (1870-71) ולאחר מכן התגורר בברלין ובדרזדן. בשנת 1873 הוא עיטר את קירות הספרייה של המכון הגרמני הזואולוגי הימי שנבנה בנאפולי, איטליה.

ציורי הקיר מורכבים מחמש סצנות המתארות דמויות בנופים, שהוגדרו במסגרת של קישוטים שתוכננו על ידי הילדברנד. אין להם שום תוכנית סימבולית או מיתולוגית ספציפית, ונועדו פשוט לבטא, כלשונו של מארי את עצמו – את שמחת החיים בים ובחוף. בשנה שלאחר מכן עבר לפירנצה, שם התוודע לאנסלם פוירבך וארנולד בוקלין, שני חברים מובילים בקבוצת האמנים האינטלקטואלים הגרמנים שברומא.

הוא פנה יותר ויותר לנושאים מיתולוגיים ופיתח טכניקה מורכבת ואינדיבידואלית, שצבע יתר על המידה על טמפרה בשכבות של שמן ויצר עומק צבע בשונה לגמרי מהגוונים השקטים ששימשו את עמיתו פוירבך.

בשנות השמונים של המאה ה-19 מארי צייר טריפטיכיות מונומנטליות – כמו פסק הדין של פריז, שלושה קדושים על סוסים. במהלך תקופה זו הוא גם הפיק ציורים מיתולוגיים קטנים יותר וכמה דיוקנאות.

הוא בילה את השנים האחרונות של חייו ברומא, בתמיכתו של פידלר. הוא נפטר שם בשנת 1887, בגיל 49, ונקבר בבית העלמין הפרוטסטנטי.

בשנת 1935 נגנב הציור Die Labung על ידי המשטר הנאצי. בשנת 1980 הוא הגיע לרשות מוזיאון ויסבאדן. על מנת להשלים את פרויקט המוזיאון לזיהוי השוד הנאצי ולהחזירו ליורשים הלגיטימיים – המוזיאון המשיך להציג רק את החלק האחורי של העבודה, עד שאספו מספיק כסף באמצעות תרומות כדי לקנות אותה בסוף אותה שנה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס פון מארי** בוויקישיתוף
* הנס פון מארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הנס פון מארי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* האנס פון מארס (1837-1887), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  German Masters of the Nineteenth Century: Paintings and Drawings from the Federal Republic of Germany, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
2. ↑  Fritz Novotny, **Painting and sculpture in Europe, 1780-1880**, Harmondsworth, Penguin, 1971, מסת"ב 978-0-14-056120-3
3. ↑  FOCUS Online, Die Suche nach Nazi-Raubkunst in Museen, FOCUS Online (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302319605171
* BIBSYS: 90116418
* BnF: cb11940823j (data)
* CANTIC: a11966531
* GND: 118577662
* ISNI: 0000 0000 8343 1068
* KulturNav: c62d8039-b0ac-4842-903d-ad352d414b0d
* LCCN: n83204518
* NKC: xx0173328
* NTA: 070727791
* RKD: 52556
* SELIBR: 299183
* SNAC: w64q8c6k
* SUDOC: 027346544
* ULAN: 500014099
* VcBA: 495/32447
* VIAF: 40170629
* WorldCat: lccn-n83204518

 |
**מקום הטמנה קלאסי על שביל ישראל** - נחל רחם
**מלאך שביל** (באנגלית: **Trail Angel**) כינוי לאדם המסייע ללא תמורה על ציר דרך המשמש תרמילאים במסעם. המושג שאול מהשפה האנגלית ומקורו בארצות הברית, שם נוצרה והתפתחה דמות מלאך השביל.

"מלאך שביל" מסייע בהתנדבות וללא הכרות מוקדמת. הוא מטמין במקומות מסתור קבועים בקבוקי מים, ירק ופרי לאורך שבילי סיירים. לעיתים מארחים מלאכי השביל בביתם למנוחת קצרה ולינת לילה את התרמילאים העוברים באזורם. המלאכים פועלים (בעיקר אך לא רק) במקומות דלילי יישובים כמו יערות, ערבות ומדבריות, יוצאים ממרחב מחייתם וברדיוס רחב יבצעו הטמנת מים ומזון במקומות מוצלים, לעיתים מדי יום.

עם התרחבות התופעה של היעזרות המטיילים במלאכי השביל, מבקשים חלקם לתאם את הסיוע מראש. במקרים מסוימים נדרש תיאום כתוצאה מריבוי בקשות עזרה ממלאך השביל.

מלאכים בשביל ישראל
------------------

שלט "מלאכי שביל" ליד שחרות
לאורך שביל ישראל קמו מלאכי שביל ביישובים הפזורים באזורים מטויילים בערבה, במדבר בשפלת החוף ובהרי הגליל. מידע על כך ניתן למצוא באתרי טיולים וסיירות ובפורומים בתחום התרמילאות. בתיאום מראש יתקבלו צועדים גם לנוח להתרחץ וללון בגינות ולעיתים אף בתוך בית משפחה. עם התרחבות תרבות הצעידה בשביל ישראל, והגידול במספר מלאכי השביל, ניתן למצוא רשימה של מלאכי שביל באתר "ויקישביל" ובאתר החברה להגנת הטבע (רשימה חלקית), וזאת בנוסף למידע הקיים באתרי טיולים שונים.

מלאכים בשביל הגולן
------------------

תופעת מלאכי השביל נוצרה גם במספר יישובים לאורך שביל הגולן שנחנך בשנת 2007, אם כי באופן מצומצם יותר. כיום מתרכזים מלאכי השביל במספר יישובים עיקריים (מצפון לדרום: אלוני הבשן, קשת, יונתן, נוב וגבעת יואב).

ראו גם
------

* ידידים - סיוע בדרכים
* ישראל בשביל אופניים

קישורים חיצוניים
----------------

* מלאכי שביל ישראל, באתר ויקישביל
* מלאכי שביל הגולן, בפורטל הגולן
* מלאכי שביל הגולן ,באתר ויקישביל
* סדרת הרשת מלאכי השביל, בערוץ היוטיוב של כאן - תאגיד השידור הישראלי
* רשימת מלאכי השביל באזור ירושלים ו-מלאכי השביל באזור הדרום(הקישור אינו פעיל), באתר "שביליסט"
**הנס גאורג הרמן פון פליסן** (בגרמנית: **Hans Georg Hermann von Plessen**;‏ 26 בנובמבר 1841 – 28 בינואר 1929) היה גנרל-פלדמרשל גרמני אשר שימש כראש המטה הגדול בזמן מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

פליסן נולד ב-26 בנובמבר 1841 ברובע שפנדאו שבברלין, בירת ממלכת פרוסיה. אביו היה הרמן פון פליסן, גנרל-לויטננט בצבא הפרוסי, ואמו הייתה פאולין סופי אדלייד לבית מאייר. משפחתו הייתה משפחת אצולה שמוצאה מהולשטיין. בשנת 1861 התגייס לצבא הפרוסי.

### קריירה צבאית

פליסן הוצב בתחילה ברגימנט הגרנדירים של המשמר ה-2 ("קייזר פרנץ"). בשנת 1862 הועלה לדרגת לויטננט, ובשנת 1864 השתתף במלחמת שלזוויג השנייה. בשנת 1886 לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, בין היתר בקרב טראוטינאו וקרב קניגרץ. בשנת 1869 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ובין 1870-1871 לחם במלחמת צרפת–פרוסיה. הוא השתתף בקרבות רבים, שהידועים בהם הם טול מץ ופריז. באמצע אפריל 1872 הועלה לדרגת האופטמן, והוצב במטה הכללי של הצבא הפרוסי.

בשנת 1879 הועלה לדרגת מיור, והפך להיות שלישו האישי של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה. בשנת 1885 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, בשנת 1888 הועלה לדרגת אוברסט ובשנת 1891 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנת 1892 מונה כחבר במטה הכללי, ובשנת 1894 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, ומונה לשלישו של הקיסר החדש וילהלם השני. במסגרת תפקידו זה הוא היה מקורב מאוד לקיסר, והיה אחד מאנשי סודו. הוא שימש בתפקידים שונים כמו מפקד רגימנט המשמר ה-1, ומפקד קורפוס המשטרה הצבאית הרכוב. 

ב-19 בספטמבר 1908 הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, ומאוחר יותר קיבל דרגת כבוד של גנרל-פלדמרשל. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 מונה פליסן לראש המטה הגדול (Große Hauptquartier). בעוד שבעתות שלום כל אחד מבתי המלוכה שהרכיבו את הקיסרות הגרמנית החזיק בצבא ומטכ"ל נפרד, הרי שבשעת מלחמה היה מוקם המטה הכללי הראשי אשר בו נכחו נציגים מכל בתי המלוכה, ובהמשך אף מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ממלכת בולגריה והאימפריה העות'מאנית. בפועל, מקבל ההחלטות לא היה פליסן, אלא ראש המטה הכללי של הצבא הפרוסי, שמונה בידי הקיסר לרמטכ"ל עליון (chef des generalstabes des feldheeres).

### אחריתו

וילהלם השני, קיסר גרמניה חוצה את הגבול להולנד בדרכו לגלות, 10 בנובמבר 1918. פליסן עומד שני משמאל
ב-10 בנובמבר 1918, הקיסר עזב את גרמניה. פליסן נותר נאמן לקיסר הגולה עד יום מותו, ובתמונתו האחרונה של הקיסר בגרמניה, נראה הקיסר חוצה את הגבול שבין גרמניה להולנד בדרכו לגלות, כשמסביבו קומץ קצינים נאמנים, ביניהם פליסן. פליסן פרש מהצבא רק ב-17 בנובמבר, והמטה הכללי הראשי פוזר רק ב-1919. פליסן מת בפוטסדאם ב-28 בינואר 1929 בגיל 87.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס פון פליסן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלימור מקבת, **טייסים יהודים בחיל האוויר הגרמני במלחמת העולם הראשונה**, ספריית מעריב, 2012. נספח ב: "הצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה - הערות כלליות", עמ' 303.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 130425737
* ISNI: 0000 0000 1744 4450
* NTA: 288996569
* VIAF: 72499365
* WorldCat: viaf-72499365

 |
**תודרה** (שם מדעי: *Sisymbrium*) הוא סוג צמח ממשפחת המצליבים (Brassicaceae) חד-שנתי, דו-שנתי או רב-שנתי, קירח או שעיר. בעל גבעול זקוף ועלים שסועים-מנוצים, לעיתים דמויי כינור או תמימים.   
התפרחת היא אשכול. פרחי הצמח גדולים או קטנים. עלי-הגביע זקופים או מפושקים, שניים מהם דמויי שק בבסיסם. עלי-הכותרת כאורך הגביע או ארוכים ממנו, צבעם על פי רוב צהוב. ישנם שישה אבקנים. עמוד העלי קצר, בראשו צלקת בלתי מחולקת או מחולקת לשתי אונות. הפרי הוא מעין תרמיל ארוך, צר, גלילי או פחוס, נפתח בהבשלה. הזרעים ערוכים בטור אחד.

בארץ צומחים שבעה מינים של צמח התודרה:

1. מצויצת
2. רפואית
3. מעובה
4. סיגית
5. נאה
6. דמשקאית
7. מזרחית

לקריאה נוספת
------------

נעמי פינבורון-דותן, אבינועם דנין, 'המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל', הוצאת כנה, ירושלים תשנ"א. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תודרה** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Sisymbrium** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* תודרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**עופר רחימי** (נולד ב-2 ביולי 1976 בנצרת עילית) הוא מאמן כדורסל ישראלי המאמן את קבוצת מכבי חיפה מהליגה הלאומית.

ביוגרפיה
--------

רחמי החל את דרכו כשחקן נוער בהפועל גבת אך פרש זמן קצר לאחר המעבר לקבוצה הבוגרת. את קריירת האימון החל בליגות הנמוכות בין היתר באליצור לביא וקצרין לאחר מכן עבר לאמן את מכבי קריית ביאליק מהליגה הארצית, בעונת 2003/04 החל לשמש כעוזר מאמן בקריית ביאליק ובעונה שלאחר מכן מונה למאמן הקבוצה בליגה הלאומית.

בעונת 2005/06 שימש כעוזר מאמן בהפועל מגידו.

בעונת 2006/07 מונה למאמן הפועל מרנין–קריית טבעון והחזיק בתפקיד לתקופה של שלוש עונות.
בשנים 2011 עד 2016 שימש כעוזר המאמן בקבוצת מכבי חיפה. הוא מונה לתפקיד המאמן של מכבי חיפה ביוני 2016 בסיום העונה הסדירה הראשונה שלו כמאמן ראשי (עונת 2016/17), דורגה מכבי חיפה במקום השמיני בטבלה.
בחודש יוני 2017 ניצחה מכבי חיפה בהדרכתו את הפועל חולון בסדרת רבע גמר הפלייאוף, והעפילה לחצי גמר ליגת העל בכדורסל. בכך הפכה לקבוצה הראשונה בתולדות ליגת העל שעולה לחצי הגמר מהמקום השמיני ומדיחה את המוליכה בסיום הליגה הסדירה. בחצי גמר הפיינל פור הדיחה קבוצתו את מכבי תל אביב והעפילה למשחק גמר נגד הפועל ירושלים בו הפסידה 83:76.

חוזהו הוארך לעונת 2017-18.

באוקטובר 2017 מונה, במקביל לתפקידו במכבי חיפה, לתפקיד עוזר המאמן של נבחרת ישראל בכדורסל תחת המאמן עודד קטש. בתפקיד זה שימש כשנתיים עד אשר הוחלף על ידי גיא גודס.

ב-22 באפריל 2018 לאחר הפסד של קבוצתו מכבי חיפה להפועל תל אביב וירידת קבוצתו למקום האחרון בליגה עופר רחימי התפטר מתפקידו כמאמן מכבי חיפה. הוא הוחלף על ידי ברק פלג שלא הצליח למנוע את נשירתה של מכבי חיפה לליגה הלאומית. ב-25 ביולי 2018 מונה עופר רחימי למאמן הפועל חיפה.

בפברואר 2019 פוטר רחימי מהפועל חיפה לאחר סדרת הפסדים. בקיץ 2019 מונה רחימי לעוזרו של דני פרנקו בעירוני נהריה.

בקיץ 2020 מונה למאמנה של מכבי אשדוד מהליגה הלאומית בכדורסל, בעונה זו הוביל את הקבוצה למקום השני בתום העונה הסדירה ולרבע גמר הפלייאוף בו הפסידה הקבוצה 1–2 להפועל עפולה.

בדצמבר 2021 פוטר רחימי מאימון אשדוד לאחר שהקבוצה פתחה את העונה עם שורת הפסדים ומאזן 2 - 8.

ב-4 במרץ 2022 מונה למאמנה של מכבי חיפה במקומו של אבי סוכר שהתפטר מתפקידו.

רחימי מתגורר בשמשית, נשוי ואב לשתי בנות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Art-Up LTD, מנהלת ליגת העל בכדורסל | היסטוריה | מאמני כל הזמנים | עופר רחימי, באתר basket.co.il
2. ↑  "עופר רחימי מונה למאמן מכבי חיפה: "נרגש על ההזדמנות" - וואלה! ספורט". *וואלה! ספורט*. נבדק ב-2017-06-06.
3. ↑  "שמיר: "יש משהו מיוחד בחולון". גורקה: "מודעים ליתרונות שלנו על מכבי" - וואלה! ספורט". *וואלה! ספורט*. נבדק ב-2017-06-06.
4. ↑  "סנסציה: מכבי חיפה בפיינל פור על חשבון חולון". *Ynet*. 2017-06-04. נבדק ב-2017-06-06.
5. ↑  "מכבי חיפה שמרה על הבית - רדיו חיפה 107.5". *רדיו חיפה 107.5*. 2017-05-27. נבדק ב-2017-06-06.
6. ↑  יעקב מאיר, נבחרת ישראל: גיא גודס יתמנה לעוזרו של קטש, באתר ישראל היום, ‏14 בנובמבר, 2019
7. ↑  אלעד חסין סיכם כמאמנה החדש של הפועל חיפה
8. ↑  רחימי ישמש כעוזרו של פרנקו בנהריה, באתר מנהלת הליגה, ‏27 ביוני, 2019
9. ↑  החלה לעבוד: עופר רחימי מונה למאמן מכבי אשדוד
10. ↑  רחימי פוטר מאשדוד
הרב דוקטור **משה מָרְגֶל** (בסרבו-קרואטית: **Mojsije Margel**;‏ 13 בנובמבר 1875, מושצ'יסקו(אנ'), שלזיה תחתית, הקיסרות הגרמנית – 30 באפריל 1939, זאגרב, ממלכת יוגוסלביה) היה הרב הראשי ליהודי זאגרב בין השנים 1927–1937, פדגוג, פילולוג ומילונאי.

קורות חייו
----------

משה מרגל נולד בעיירה מושצ'יסקו אשר בקיסרות הגרמנית (בשטחה של פולין המודרנית). הוא רכש השכלה רבנית בבית המדרש לרבנים בווינה ובהמשך בבית המדרש לרבנים בברלין. סיים דוקטורט בפילוסופיה יהודית באוניברסיטת ברלין. בהמשך התגורר בקרקוב ובה ערך את כתב העת בעברית "אוצר הספרות". בין 1906–1914 כיהן כרב הראשי ליהודי פוז'גה וכן כמנהל בית הספר היהודי בעיר. במהלך שהותו בפוז'גה חיבר מילון גרמני-עברי. היה חבר בלשכת המתרגמים של קרואטיה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בשורות הצבא האוסטרו-הונגרי והוצב ביחידת הרבנות הצבאית בזאגרב. ב-1919 עבר לזאגרב ומונה למנהל בית הספר היהודי בעיר. חיבר מילון עברי-קרואטי ותרגם לעברית ולקרואטית ספרים ומחזות. ב-1927 מונה לרב הראשי ליהודי זאגרב וכיהן במשרתו עד 1937, עת נאלץ לפרוש בשל מצבו הבריאותי. 

מרגל כתב ספרים ומאמרים בתחום הפילולוגיה העברית, וכן כתב באנציקלופדיה היהודית. אחיו יהודה מרגל כיהן כרב קהילת נובה גראדישקה. משה מרגל הלך לעולמו בזאגרב ב-1939 ונקבר בבית הקברות מירוגוי. היה נשוי לפרנצ'סקה (1878, טרנופול - 1941), ואב לזיגמונד, עורך דין (1901, פשמישל - 1941), שנספו בשואה. ב-2007 הוקם בזאגרב על שמו "מכון מרגל" לתרבות יהודית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוצר הספרות, המגיד, 27 בפברואר 1902

הערות שוליים
------------

1. ↑  **הקהילה היהודית בסלאבונסקה פוז'גה**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 239.
2. ↑  משה מרגל, באתר zbl.lzmk.hr (בקרואטית).
3. ↑  אתר מכון מרגל, באתר margel-institute.hr (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007500675205171
* ISNI: 0000 0003 9826 7231
* NSK: 000429279
* NTA: 258189223
* VIAF: 235819988
* WorldCat: viaf-235819988

 |
סכמה של פעולת תווכה
**תּוֹוְכָה** (באנגלית: Middleware) היא תוכנת מחשב המחברת רכיבי תוכנה או יישומים. תווכה משמשת לרוב לפיתוח והרצה של יישומים מורכבים ומבוזרים. התווכה משמשת כשכבה בין מערכת ההפעלה לבין היישום, ומספקת תכונות ומאפיינים ממוטבים יותר מאשר מערכת ההפעלה עצמה. השירותים המסופקים על ידי התווכה שונים ומגוונים ונגזרים מסוג התווכה. מאפיין רווח אותו מספקות רוב התווכות הוא ניהול תנועות ושמירה על יחידת העבודה הלוגית.

תווכה היא תוספת חדשה יחסית בנוף המחשוב, אם כי המונח נמצא בשימוש מאז שנת ‏1968‏. תוכנות תווכה צברו פופולריות בשנות ה-80 כפתרון לקישור יישומים חדשים למערכות ותיקות (Legacy), וחלקן הורחבו בהמשך כדי לשמש פלטפורמה למיחשוב מבוזר, דהיינו, שימוש ברשתות תקשורת כדי לחבר מספר יישומים שונים לכדי יישום מורכב אחד.

נכון לתחילת המאה העשרים ואחת, התווכה היא חלק אינטגרלי מטכנולוגיית המידע, ובעיקר זו המבוססת על ‎XML, SOAP, Web Service‎ וארכיטקטורה מוכוונת שירותים. כמו כן, תוכנות תווכה רבות יכולות לרוץ על מספר רב של פלטפורמות חומרה ומערכות הפעלה.

המונח "תווכה"
-------------

במקור, המונח תווכה שימש לציון תוכנה המחברת בין יישומים שונים, ונמצאת כשכבה על גבי מערכת הפעלה, בכל אחד מצדדי החיבור. במשך השנים, חלה הרחבה במונח והיום הוא משמש לציון תוכנת צד-שרת כלשהי, בדרך כלל עם יכולת הרצת שירותי תוכנה וניהול תנועות. בשל השימוש התכוף והרחב במילה, יש המחשיבים את המונח "תווכה" כזמזומילה.

סוגי תווכה
----------

* ‏Remote Procedure Call‏ ‎(RPCs)‎ - לקוח משפעל פרוצדורות הרצות במערכות מרוחקות. אפשר ויהיה סינכרוני או אסינכרוני.
* תווכה מוכוונת מסרים (MOM) - מסרים הנשלחים ללקוח נאספים ומאוחסנים עד לרגע בו ניתן להגיב להם. בזמן השליחה והקבלה, ממשיך הלקוח בביצוע עיבודים אחרים.
* ‏Object Request Broker‏ ‎(ORB)‎ - סוג זה של תווכה מאפשר ליישומים לשלוח עצמים ולשפעל שירותים במערכת מונחית-עצמים.
* תווכה מוכוונת SQL - תווכה בין יישומים לשרתי מסד נתונים.
* מערכת ניהול תנועות - מספקת כלים וסביבה לפיתוח והצבה של יישומים טרנזאקציונליים.
* שרת יישומים - תוכנה המאפשרת להציב על גביה שירותי תוכנה ואספקתם ליישומים אחרים.
* Enterprise Service Bus - שכבת הפשטה על גבי מערכות EAI וניתוב מסרים ארגוניות.
* RTI - מערכת סימולציה מבוזרת המתווכת בין "פדרציות" (יחידות מממשות או שירותים ממוחשבים)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תווכה** בוויקישיתוף
* תווכה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תּוֹוְכָה במילון מונחים בסיסיים בטכנולוגיית המידע (השלמות) (תשע"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  Gal, Nick (2005). Origin of the term *middleware*
3. ↑  Krakowiak, Sacha. What's middleware?, ObjectWeb.org
4. ↑  Definition of middleware, Carnegie Mellon: Software Engineering Institute

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4426067-2

 |
**אלפווין** (באנגלית: **Ælfwynn**;‏ 888–919 לערך) הייתה מלכת ממלכת מרסיה בשנת 918 והאחרונה במלכי מרסיה כממלכה נפרדת.

חייה
----

אלפווין הייתה בתם של אתלרד השני מלך מרסיה ואתלפלדה (אשר מלכה במרסיה בשנת 918 לאחר מותו של בעלה).

הוריה של אלפווין נישאו בשנת 882 לערך (לפי מקורות אחרים הם נישאו בשנת 887) על פי ויליאם ממאלמסברי (אנ') אלפין הייתה בתם היחידה של אתלפלדה ושל אתלרד.

מועד היוולדה לא מתועד בכתובים, אולם ככל הנראה נולדה זמן קצר לאחר נישואי הוריה (ולא מאוחר משנת 888). ויליאם מציין כי לידתה הייתה לידה קשה, וכי אמה נמנעה מקיום יחסי מין לאחר הלידה.

העדות הקדומה ביותר לכהונתה של אלפווין היא צו משנת 904 המתעד חכירה של אדמה ומזכיר את שמה של אלפווין. שמה מוזכר בשני צווי חכירה מאוחרים יותר משנת 915 הנוגעים לאדמות באזור פארנבורו. ייתכן כי היא אותה אלפווין המוזכרת כעדה בצו חכירה משנת 903 הנוגע לחכירת אדמות בבקינגהאמשייר.

לאחר מותה של אימה, אתלפלדה, ב-12 ביוני 918 עלתה אלפווין לשלטון ושלטה בממלכתה לזמן קצר. בניגוד לאמה, אשר זכתה לתמיכה רבה בממלכה ועלתה לשלטון לאחר מות בעלה, אלפווין לא זכתה לתמיכה זו, ולכן לא הייתה התנגדות רבה להחלטתו של אדוארד, מלך אנגליה לתפוס את השלטון מידה ולשלוח אותה לממלכת וסקס בדצמבר 918. מסיבה זו נחשבת אלפווין לאחרונת מלכי מרסיה.

על פי "דברי הימים האנגלו סקסים" נשללו ממנה כל סמכויותיה במרסיה, והיא נלקחה לממלכת וסקס שלושה שבועות לפני חג המולד בשנת 918.

אין תיעוד המתעד את חייה של אלפווין לאחר נישולה מכיסאה. וככל הנראה לא נישאה ונכנסה למנזר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  צו משנת 904
2. ↑  צו משנת 915
3. ↑  צו כירה משנת 903 לערך

| מלכי מרסיה |
| --- |
| מלכי ממלכות ההפטרכיה | מרסיה • נורת'מבריה • וסקס • מזרח אנגליה • קנט • סאסקס • אסקס |
| מלכים | איסל • קנבה • קינוולד • קראודה • פיבה • סירל • פנדה • אווה • פידה • אוסוויו • וולפיר • אתלרד הראשון • קואנרד • קואלרד • קאולוולד • אתלבולד • באורנרד • אופה • אקגפירת' • קואנוולף • קנלם • קאולוולף הראשון • באורנוולף • לודקה • ויגלף • אגברט • ויגמונד • ויגסטאן • אלפלאד השני • באורטוולף • ברגרד • קאולוולף השני • אתלרד השני • אתלפלד • אלפווין |
| שושלות ממלכות ההפטרכיה | איקלינגאס • דיירה • ברניקיה • סרדיקינגאס • ואפינגאס • קנט • סאסקס • אסקס |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אתלפלדה** | **מלכי מרסיה** 918 | **הבא**:**אדוארד הזקן** |
**יצחק ימיני** (נולד ב-1940) היה ראש מועצת פרדסיה בשנים 1972 - 2013.

ביוגרפיה
--------

יצחק ימיני נולד בפרדסיה להורים שעלו לישראל מתימן והיו ממייסדי היישוב. ימיני היה הילד הראשון שנולד ביישוב. הוא נבחר בשנת 1972 לתפקיד ראש המועצה, לאחר שפרש מסיעת המערך וחברי המועצה החליטו להדיח את ראש המועצה המכהן. ימיני כיהן ברצף בתפקיד עד לשנת 2013.

בבחירות בשנת 2013 התקיים סיבוב שני, לאחר שאף אחד מן המתמודדים לא השיג לפחות 40% מקולות הבוחרים. לסיבוב השני שהתקיים עלו ימיני וטל גורקי. בתום ספירת הקולות התברר כי גורקי נבחר לראשות המועצה, כאשר הפער ביניהם היה 50 קולות.

כחבר מפלגת העבודה הוצב במקומות סמליים ברשימות העבודה לכנסת. בין היתר לכנסת ה-19 וברשימת המחנה הציוני לכנסת ה-20.

במהלך כהונתו של ימיני כראש המועצה גדלה אוכלוסיית היישוב מ-1500 ל-5000 תושבים, כאשר עיקר הגידול באוכלוסייה היה בתושבים חדשים שהגיעו מחוץ ליישוב.

קישורים חיצוניים
----------------

* נעמה לנסקי, ‏האיש הפשוט מפרדסיה, באתר ישראל היום, 15 בנובמבר 2013
* כתבי mynet, המועמדים הוותיקים ביותר בבחירות המקומיות, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 31 ביולי 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהפכת חצר בפרדסיה, בעיתון דבר, 18 באפריל 1972
2. ↑  בחירות מקומיות 2013: הסיבוב השני, באתר mynet‏, 5 בנובמבר 2013
3. ↑  העבודה בראשות שלי יחימוביץ', באתר ועדת הבחירות לכנסת ה-19
4. ↑  המחנה הציוני בראשות יצחק הרצוג וציפי לבני, באתר ועדת הבחירות לכנסת ה-20
הרב **משה נחום ירושלמסקי** (ז' באדר תרט"ו, 1855 - כ"ט בסיוון תרע"ו, 1916) היה פוסק הלכה, שנודע בתשובותיו הרבות.

קורות חיים
----------

נולד בברשד. בנו של ר' בנימין מטומשפול. משפחתו התייחסה למהר"ם מרוטנבורג ולרבי השיל מקראקא.

היה בעל כישרון נפלא וזיכרון עצום, ולמד בכוחות עצמו ורכש ידע רב בכל תחומי הספרות התורנית, ואף התכתב עם רבנים מפורסמים. הוא היה בין תלמידיו של ירוחם הירשקוביץ כהנא.

בשנת תר"מ, בהיותו בן 25, החל לכהן ברבנות קאמינקא. בשנת תרנ"ט עבר לפולין והחל לכהן ברבנות העיר אוסטרולנקה שבפלך לומז'ה, וקיבל יותר משישים מכתבי ברכה מכל קצוות תבל. בשנת תרס"ב נקרא לכהן כרבה של העיר קילץ בה הייתה קהילה יהודית גדולה ומכובדת. הקהילה הייתה מורכבת מעדות וזרמים רבים, אך הוא הצליח לקנות את לבם של כל בני העיר. ופעל לתיקון גדרי הדת ותיקן תקנות לקהילה.

לצד רבנותו ועיסוקו בכתיבה תורנית, היה פעיל בענייני ציבור, ונותרו ממנו אלפי מכתבים לקהילות יהודיות ברחבי רוסיה, ליטא, גליציה ופולין.

היה חסידו של רבי דוד מטולנא ואחריו של נכדו רבי מנחם נחום מטולנא.

נפטר בחורול.

ספריו
-----

היה מחבר פורה וחיבר מספר ספרים:

* **לשד השמן** - על הרמב"ם, וורשא תרמ"א
* **מנחת משה** - שו"ת על סדר השולחן ערוך, תרמ"ב
* **ברכת משה** - שו"ת ופסקים וחידושים על מסכת שבת והלכות שחיטה ובדיקה, לבוב תרמ"ו
* **באר משה** - קבוצת קונטרסים בכמה ענייני הלכה בהם נושאים הלכתיים שלא עסקו בהם רבות. חלק מהקונטרסים כולל משא ומתן עם חכמי התורה בשאלות של הלכה. תרס"א.

מורשתו
------

מלבד חיבוריו הנזכרים, פרסם מאמרי השקפה בעיתוני התקופה. בנוסף נותרו ממנו אלפי מכתבים וכן קטעים מחיבורים נוספים שכתב וטרם הודפסו, וכן הערות והשלמות לחיבוריו הנדפסים. 

כתבים אלו נמצאים כיום ברובם ברשות מכון שוקן למחקר היהדות בירושלים, וחלקם במכון ירושלים.

ראו גם
------

* קהילת יהודי אוסטרולנקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה נחום ירושלמסקי** בוויקישיתוף
* בן-ציון אייזנשטט, **הרב ר' משה נחום ירושלמסקי**, **דור רבניו וסופריו**, תרנ"ה-תרס"ה, חלק א, עמוד 32, באתר היברובוקס
* ספר קהילת אוסטרולנקה
* משה נחום בן בנימין ירושלימסקי (1855-1914), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכתבים אלו הודפסו בסוף ספר באר משה חלק א'.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309058805171
* GND: 1053151187
* ISNI: 0000 0000 5012 6278
* LCCN: nr91043310
* VIAF: 563146634299141930744
* WorldCat: lccn-nr91043310

 |
רבי ישעיה הלברשטאם
כריכת ספר תולדותיו "רבינו הקדוש מטשחויב"רבי יצחק ישעיה הלברשטאם מטשחויב - קראקא
רבי **יצחק ישעיה הלברשטאם** (ר' שעי'לה טשכויבער, תרכ"ד, 1864 - ג' באלול תש"ג, 1943) היה בנו הצעיר של רבי חיים הלברשטאם מצאנז, כיהן באדמו"רות ורבנות בעיירה צ'כוב שבגליציה, על שמה התפרסם.

תולדותיו
--------

נולד לרבי חיים ולרכיל דבורה, בת רבי יחיאל צבי אונגר מטורנה. נישא לפריידא (נפטרה בשנת תרנ"ב), בתו של רבי יחיאל מקרילוביץ (בנו של רבי משולם זוסיא השיל מאפטא-זינקוב). לאחר חתונתו התגורר בבלז שם אכל "קעסט" אצל חמיו של חמיו, רבי יהושע רוקח מבעלז. בהיותו בבעלז התחבר לדודו רבי ישכר דב רוקח לימים האדמו"ר מבעלז.

בגיל 19 מונה לרב בצ'כוב. לאחר עשר שנים, בשנת תרנ"ג (1893) עבר לסאטמר ולאחר מכן עבר לקרקוב. נישא בשנית לאסתר, בתו של רבי יעקב צבי מפוריסוב. התאלמן בשנית ונישא להינדא, בת הרב מנחם מנדל.

צדיקי דורו הפליגו בקדושתו ובנשמתו הגדולה. התפרסם במופתים.

נשרף בבוכניה בעודו עטוף בטליתו של אביו.

צאצאיו
------

מאשתו הראשונה פריידא:

* רעכיל דבורה אשת רבי (חיים) יצחק טברסקי מלויעב. בנה רבי משולם זושא, כיהן כאדמו"ר מצ'רנוביל.
* הרב חיים (תרמ"ב – תשט"ז), כיהן כאדמו"ר מטשכויב בניו יורק. היה חתנו של רבי מנשה מרופשיץ.
* הענא אשת הרב מנחם מנדל הלברשטאם (בנו של רבי אריה לייב ממושינא).

מאשתו השנייה אסתר:

* הרב יעקב צבי (בערך תרנ"ו – תש"ג), רב בסוכא וראש ישיבות "דברי חיים" בקרקוב ובקשאנוב.
* הרב יחזקאל שרגא מקרקוב. חתן רבי בן ציון הלברשטאם מבאבוב. נרצח בשואה יחד עם חמיו, בלבוב בד' באב תש"א.

לקריאה נוספת
------------

* צבי בריננער, **רבינו הקדוש מטשחויב**, מכון "זיכרון משה", בני ברק תשנ"ט.
* **אנציקלופדיה לחכמי גליציה**, מאיר וונדר.
* בתוך **י"ג אורות** (פשעווארסק).

הערות שוליים
------------

1. ↑  המנהג היה שחתן מתגורר אצל חמיו וחמיו דואג למזון ומגורים.
2. ↑  אלמנת רבי ירחמיאל טיילבוים. בנו של רבי משה יוסף מאויהל.
3. ↑  הרב מנחם מנדל היה בנו של רבי נפתלי צבי בנו של רבי נתן נטע פרנס מישינצה. חמיו של רבי מנחם מנדל, רבי אלימלך טארים היה נכדו של רבי מנחם מנדל מרימנוב וחמיו הרביעי של רבי חיים הלברשטאם.
**דבשה** (שם מדעי: *Melilotus*, מנוקד: דִּבְשָׁה) הוא סוג של צמחים עשבוניים בתת-משפחת הפרפרניים, מהם נפוץ במיוחד המין *דבשה מחורצת*.

תיאור הסוג
----------

תחת סוג זה נכללים 25 מינים של צמחים עשבוניים, לרוב חד-שנתיים, ולעיתים דו או רב-שנתיים. תפוצתם במזרח יבשת אסיה ובאירופה, והם גדלים בעיקר בבתי גידול לחים ומקומות שהופרעו על ידי האדם. בישראל מיוצג הסוג על ידי 6 מינים.

שמו העברי של הצמח מרמז על הריח המתקתק הנידף מחלקי הצמח השונים, וכך גם השם האנגלי העממי - 'sweet clover'- "התלתן המתוק". כמו כן הצבע הצהוב האופייני לרוב מיני הדבשה הולם שם זה. השם הלטיני של הסוג, Melilotus, הוא הלחם של meli- דבש, ו-lotus- כשם הסוג לוטוס ששייך גם הוא למשפחת הפרפרניים, אך באופן יחסי אינו קרוב לו- הסוגים הקרובים לדבשה במשפחה הם תלתן ואספסת.

מיני סוג זה משמשים באופן שולי בחקלאות כמקבעי חנקן. המין דבשה לבנה מהווה 'צמח דבש' חשוב לרעיית דבורי דבש. למספר מינים חשיבות כלכלית שלילית בשל היותם עשבים טורדניים.

תיאור מורפולוגי
---------------

כאמור, כל מיני סוג זה הם עשבים, שאורך חייהם קצר. העלים ערוכים על הגבעול באופן מסורג, והם תלתניים- כלומר, מחולקים לשלושה עלעלים. קיימים עלי לוואי והם סרגליים.

פרח הדבשה קטן באופן יחסי למשפחה. הפרחים ערוכים באשכול, והם יוצאים מחיק העלים. צבע הכותרת צהוב לרוב, ובמספר מינים לבן. פרי הדבשה הוא מטיפוס תרמיל והוא נשאר סגור זמן רב לאחר חניטת הזרעים. כל פרי מכיל 1-3 זרעים. צורת התרמיל האופיינית היא כדור, ובצידו החיצוני אינה חלקה- היא בעלת בליטות ושקעים. צורת הבליטות והשקעים חשובה בהגדרת המין.

מיני הסוג בארץ ישראל
--------------------

*מובאים בסדר סיסטמטי*

* **דבשה לבנה** *(Melilotus albus)*
* **דבשה סיצילית** *(Melilotus messanesis)*
* **דבשה מחורצת** *(Melilotus sulcatus)*- ידועה גם בשם **דבשה חרוצה**
* **דבשה הודית** *(Melilotus indicus)*
* **דבשה איטלקית** *(Melilotus italicus)*
* **דבשה הדורה** *(Melilotus elegans)*

לקריאה נוספת
------------

* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל**, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמודים 351-352. (הספר בקטלוג ULI)
* דוד הלר, **החי והצומח של ארץ ישראל**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמודים 176-177.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דבשה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* Tropicos
 |

* דבשה באתר צמחיית פקיסטן (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph515792

 |
**רצח לפי הספר** (באנגלית: **Magpie Murders**) הוא רומן מסתורין משנת 2016 מאת הסופר הבריטי אנתוני הורוביץ, והראשון בסדרת הספרים "סוזן ריילנד". הרומן מתמקד ברצח של מחבר מותחן בלש ומשתמש בפורמט סיפור בתוך סיפור.

הספר תורגם למספר שפות ועובד לסדרת טלוויזיה דרמטית בעלת אותו שם, הכוללת שישה פרקים.

תקציר
-----

סוזן ריילנד, עורכת ספרים, מקבלת מהממונה עליה את כתב היד של הרומן האחרון של הסופר רב המכר אלן קונווי, אך מבחינה שהפרק האחרון חסר. זמן קצר לאחר מכן נודע לה שאלן קונווי מת, בהתאבדות לכאורה, בנפילה ממגדל אחוזתו. מכתב התאבדות בכתב ידו של קונווי נמסר למשרדה. עם זאת יש לה ספקות והיא מחליטה לחקור את מותו של קונווי כדי לדעת את האמת ולמצוא את הפרק האחרון של כתב היד.

פיתוח
-----

הורוביץ פיתח לראשונה את הרעיון של **רצח לפי הספר** במהלך העונה הראשונה של רציחות במידסומר, שהוצגה לראשונה בשנת 1997. הוא הצהיר שהוא רצה שהרומן "יהיה יותר מסתם סיפור תעלומת רצח" ושיהווה "מעין מסה על כל הז'אנר של כתיבת תעלומות רצח, איך הכותבים מעלים את הרעיונות; איך הספרים האלה נוצרים".

פרסום
-----

הספר **רצח לפי הספר** יצא לאור לראשונה בכריכה קשה ובפורמט של ספר אלקטרוני, בבריטניה, ב-6 לאוקטובר 2016, בהוצאת Orion. עיבוד לספר שמע, בקולותיהם של Allan Corduner ו-Samantha Bond, פורסם על ידי Orion. ספר השמע פורסם גם על ידי BrillianceAudio ב-audible. הרומן יצא לאור בארצות הברית בשנת 2017 בחברת HarperCollins ו-HarperAudio בכריכה קשה, כספר אלקטרוני וכספר שמע. מהדורות בכריכה רכה התפרסמו בבריטניה ב-2017 ובארצות הברית ב-2018

בישראל, הספר שתורגם לעברית על ידי גיא הרלינג, יצא לאור בכריכה רכה על ידי הוצאת כותר בשנת 2022. הרומן זמין גם כספר דיגיטלי באתר עברית

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רצח לפי הספר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lynn Neary, What Makes A Good Whodunit? 'Magpie Murders' Author Spells It Out, NPR, ‏June 13, 2017
2. ↑  **Magpie Murders**, 2018-08-25, מסת"ב 978-1-4091-5839-4. (בAmerican English)
3. ↑  **Magpie Murders**, 2018-08-25, מסת"ב 978-1-4091-6171-4. (בAmerican English)
4. ↑  **Magpie Murders**. (באנגלית)
5. ↑  Magpie Murders | WorldCat.org, www.worldcat.org (באנגלית)
6. 1 2  Magpie murders | WorldCat.org, www.worldcat.org (באנגלית)
7. ↑  Magpie murders | WorldCat.org, www.worldcat.org (באנגלית)
8. ↑  רצח לפי הספר, באתר www.keter-books.co.il
9. ↑  רצח לפי הספר - אנתוני הורוביץ, באתר www.e-vrit.co.il
אין תמונה חופשית
**משה בן ישר** (נפטר בי"ב בשבט תשפ"א) היה מחנך וסופר חרדי, מראשוני העורכים של העיתון "זרקור", ובעל מדור קבוע בעיתון למעלה מ-40 שנה.

ביוגרפיה
--------

בן ישר למד בישיבת 'קול תורה' בשכונת בית וגן בירושלים, נישא למאירה גולדברגר משכונת קטמון בירושלים.

בשנת תשכ"ט החל לערוך את עיתון הילדים זרקור עד שנת תשמ"ב. עם כניסתו לתפקיד הפך את העיתון מירחון לדו-שבועון, ומאוחר יותר - לשבועון. באותן שנים היה "זרקור" העיתון הנפוץ בקרב הנוער הדתי והחרדי בישראל (ואף מחוצה לה). תחת ידיו הוכשרו סופרים וסופרות רבים לכתוב בעיתון, אשר השפיע במידה רבה על התפתחות ספרות-הקריאה החרדית. ביניהם: שמואל ארגמן (שנשא איתו בנטל ניהול העיתון), רבקה שזורי, הדסה ארשת, אהרן גרנות, לאה פריד (כיום העורכת הראשית) ועוד.

את תפקיד עורך העיתון העביר לשושנה הוכוולד בשנת תשמ"ב בערך, והמשיך בכתיבת מדור פרשת השבוע. כתב גם את המדור "כמה מלים" הפותח כל גיליון בדברי אקטואליה, גם זמן מה אחרי פרישתו מתפקיד העורך.

כתב את מדור פרשת השבוע בעיתון, "סבא יהושע", המעביר רעיון מפרשת השבוע בדרך חווייתית. נכון ל-2017 קיים המדור כ-40 שנה ומתפרסם בעמוד השלישי של העיתון, היו לו גלגולים רבים במהלך השנים - ושמותיו היו: "למשל"; "טיפ טיפה לחשוב"; "על סבא יהושע ועל פרשת השבוע"; "הקבוצה של המדריך אלקנה (פתוח לכל ילדי השכונה)"; "עם הדוד אפרים בשבת אחר הצהריים"; "יישר כוח לגבאי ר' נח"; ועוד. 

כמו כן, כתב סיפורים קצרים תחת שם העט **אבי כתריאל**, ושני ספרים של סיפוריו יצאו לאור בהוצאת "זרקור": 

* אוצר המלכים
* כוכב שנמצא

לקריאה נוספת
------------

* ריאיון עם ר' משה בן ישר לרגל ציון 500 גליונות לזרקור; זרקור, אלול תשמ"ג (גיליון 48 של אותה שנה)
* ראיון אתו במדור "הזדמנות לשאול"; זרקור (סיון תשנ"ב)
**בוראוגומפודון** (שם מדעי: *Boreogomphodon*) הוא סוג נכחד של זוחל דמוי-יונק ממשפחת הטרוורסודונטיים שהתקיים באמריקה הצפונית של הטריאס העליון. הסוג תואר בידי החוקר הגרמני הנס דיטר סואס (Hans-Dieter Sues) והכיל מין אחד - *Boreogomphodon jeffersoni*. הממצאים המאובנים הידועים שלו התגלו בתצורות דוסוול (אנ') שבוירג'יניה ותוארו ב-1990.

קיינודונט זה היה קטן יחסית בהתבסס על הממצאים ממנו (אם כי ייתכן שהיה פרט צעיר יחסית), אשר נמצאו כמאובנים מאזור וירג'יניה. מבנה הלסתות שלהם דמה מעט לכלב עם חוטם רחב ששימש לרחרוח טרף, שיניים דמויות-ניבים בעלות 3 בליטות קודקודיות ברכס השן וחותכות גדולות שהתפתחו בתחילת הלסת וחלקם אף בלטו החוצה ממנה. מבנה זה הבדיל בין הקיינודונטים מאמריקה הצפונית לאלה שהתפתחו באמריקה הדרומית ואפריקה שחלקם גם היו צמחוניים. ייתכן שהיצור חי במחילות והסתתר מטורפים ארכוזאורים ששלטו בתקופתו. ייתכן שהיצור חי במחילות והסתתר מטורפים ארכוזאורים ששלטו בתקופתו. למרות שכיום המאובנים מצויים באזורי קרח עד, בתקופת המזוזואיקון הם היו שרועי ביצות לחות טרופיות בהם חיו שלל מינים.

ראו גם
------

* ארקטוטרוורסודון - קרוב משפחתו

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sues, H.-D.; Olsen, P.E. (1990). "Triassic vertebrates of Gondwanan aspect from the Richmond Basin of Virginia". Science. 249 (4972): 1020–1023. CiteSeerX 10.1.1.637.7391. doi:10.1126/science.249.4972.1020. PMID 17789610.