recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הבניין בשנת 1938
מזרח גרמנים מאושרים-ציור קיר בחזית הצפונית של המבנה
**בית דטלף-רובדר** (בגרמנית: **Detlev-Rohwedder-Haus**) הוא מבנה הממוקם ברחוב וילהלמשטראסה שבמרכז העיר ברלין, בירת גרמניה. במקורו נבנה כמשכנו של המיניסטריון האווירי (**Reichsluftfahrtministerium**) של גרמניה הנאצית, וכיום הוא משמש כמשכנו של משרד האוצר הגרמני.

המבנה
-----

בית דטלף-רובדר נבנה בשנים 1935–1936 על חורבותיו של משרד המלחמה הפרוסי שהוקם בשנת 1819 ונהרס. הבניין תוכנן על ידי האדריכל ארנסט זאגביל שתכנן גם את חידוש שדה התעופה טמפלהוף בברלין. תכנון המבנה בסגנון הניאו קלאסי מהווה דוגמה לאדריכלות הנאצית המתאפיינת במבנים עצומי ממדים, בעלי קנה מידה בלתי אנושי.

ממדים
-----

המבנה בנוי משלד של בטון מזוין, ומכוסה בציפוי של אבן גיר ושיש, אשר הגיעו מכ-50 אתרי כרייה שונים. אורכו של המבנה יותר מ-250 מטרים, והוא נמשך לאורך כל הקטע שבין הרחובות פרינץ אלברכט ולייפציגר. למבנה שבע קומות, ושטחו הכולל 112,000 מטר רבוע. בבניין 2,800 חדרים ולאורכו נמתחים מסדרונות באורך שבעה קילומטרים. בבניין 4,000 חלונות ו-17 גרמי מדרגות. עם השלמתו הועסקו בו כ-4,000 עובדי חיל האוויר ועובדי מנהל התעופה האזרחית של גרמניה הנאצית.

לאחר מלחמת העולם השנייה
-----------------------

בית דטלף-רובדר כמעט לא נפגע מהפצצות בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר סיומה שופץ במהירות בידי הסובייטים. כוחות הכיבוש מיקמו בבניין את מפקדתם ובשנת 1948 הועבר המבנה לידי שלטונות גרמניה המזרחית.

בשנים 1950–1952 נוסף לחזיתו הצפונית של המבנה הפונה לרחוב לייפציגר, ציור קיר באורך 18 מטר העשוי מלבני פורצלן והמתאר את האידיאל הסוציאליסטי של מזרח גרמניה הצועדת לעבר עתיד מזהיר ומאושר.

בשנת 1990, לאחר איחוד גרמניה עבר הסניף הברלינאי של משרד האוצר הגרמני למשכנו בבניין, ובשנת 1999 ולאחר שיפוץ מקיף שעבר המבנה, השתכן בו משרד האוצר של גרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית דטלף-רובדר** בוויקישיתוף
* לימור קלר, אדריכלות בימי הרייך השלישי: 5 מבנים שפיארו את המשטר, בניין ודיור
* אתר המכיל תמונות רבות של המבנה גם מן התקופה הנאצית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4697775-2
* SUDOC: 097878847
* VIAF: 189634468
* WorldCat: viaf-189634468

 |
**דאיניוס אדומייטיס** (בליטאית: **Dainius Adomaitis**; נולד ב-19 בינואר 1974) הוא כדורסלן עבר ליטאי ומאמן בהווה. בעברו אימן את הפועל ירושלים.

קריירה כשחקן
------------

אדומייטיס שיחק בעמדת הסמול פורווד.

במהלך הקריירה שלו שיחק אדומייטיס בקבוצות רבות בליטא, ביניהן ז'לגיריס, עמה זכה באליפות היורוליג בשנת 1999.

### מפגשים נגד ישראליות

אדומייטיס נפגש נגד קבוצות ישראליות רבות וגם נגד נבחרות ישראל למיניהן, כדוגמה: נבחרת העתודה, נבחרת ישראל, מכבי תל אביב, עירוני נהריה ומכבי ראשון לציון.

קריירה כמאמן
------------

לפני שהתמנה למאמנה של הפועל ירושלים, אימן אדומייטיס את ריטאס וילנה ונבחרת ליטא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאיניוס אדומייטיס** בוויקישיתוף

* דאיניוס אדומייטיס, באתר olympedia.org
* אפרת עמורבן, דאיניוס אדומייטיס חתם בהפועל ירושלים, באתר ynet‏, 14 בינואר 2021
* יעקב מאיר, "דאיניוס אדומייטיס יכול להמשיך פה כמה שנים", באתר ישראל היום, 15 בינואר 2021
* אריה ליבנת, בבכורה של אדומייטיס, הפועל ירושלים שמטה יתרון ענק והודחה מהליגה הבלקנית, באתר הארץ, 17 בינואר 2021
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
בקבוק אינקה קולה
סיסמת הפרסום של אינקה קולה, "El Sabor del Perú" ("הטעם של פרו")
**אינקה קולה** (**Inca Kola**) הוא מותג פרואני של משקאות מוגזים. צבעו של המשקה צהבהב, וטעמו מתוק ומזכיר טעם של מסטיק. המותג מיוצר גם בגרסה דיאטטית. הוא מיוצר בידי תאגיד חוסה ר. לינדלי, ו-60% מהבעלות על המותג הם בבעלות חברת קוקה-קולה.

המותג נקרא על שם אימפריית האינקה, ששלטה במרבית שטחה של פרו עד המאה ה-16 ובירתה הייתה העיר קוסקו. המילה "קולה" נכתבת באות K ולא באות C, כמקובל, משום שפירוש המילה "cola" בספרדית הוא זנב, והיצרנים חששו לשווקו בשם זה, בתקופה שבה מוצרים בינלאומיים כקוקה-קולה עוד לא היו מוכרים בפרו.

היסטוריה
--------

ב-1910 החלה משפחת מהגרים אנגלית בלימה, משפחת לינדלי, בייצור משקאות קלים בבקבוקים. בשנת 1928 התאגדה החברה באופן רשמי, וחוסה ר. לינדלי היה למנכ"ל הראשון שלה. לינדלי למד מיצרנים מקומיים אחרים על הלואיזה הלימונית, ולאחר שערך מספר ניסיונות, הושק המשקה ב-1935. עד אמצע שנות ה-40, כבר הייתה האינקה קולה אחד המשקאות הבולטים במדינה. בקבוקי המשקה עוטרו באיורים אופייניים למסורות האינדיאניות והלאומיות של פרו, וב-1970, כשחלשה האינקה קולה על 38% משוק המשקאות הקלים במדינה, הוחל בשיווקה כ"המשקה של פרו" (La Bebida del Perú). שיווקה כמשקה לאומי בא לידי ביטוי גם בסיסמאות הפרסום שליוו אותה מאז שנות ה-80, תחילה מ״טעם לאומי!" (‎¡De Sabor Nacional!‎) ובהמשך "הטעם של פרו" (El Sabor del Perú), סיסמה שמלווה אותה גם כיום.

בשנות ה-80 החלה חברת פפסיקו בעלת המותג "פפסי" בקמפיין "אתגר הפפסי", אותו הנהיגה במדינות נוספות. במסגרת הקמפיין, נערכו מבחני טעימה לעוברי אורח, שהשוו בין פפסי קולה לבין קוקה-קולה. הקמפיין נכשל, שכן טועמים רבים העדיפו את קוקה-קולה, או שכעסו על כך שבסוף המבחן נאמר להם שטעו. בעקבות הקמפיין, צנח נתח השוק של פפסי לשיעור זניח של 3%. היעלמותה של פפסי מהזירה הביאה למאבק דו ראשי בין אינקה קולה (שהחזיקה באותה עת ב-35% מנתח השוק) לבין קוקה-קולה (שהחזיקה באותה העת ב-21% מנתח השוק). קוקה-קולה פתחה במבצע שיווק אגרסיבי, עד שב-1995 הגיעה כמעט לשוויון (32.9% לאינקה קולה ו-32% לקוקה-קולה). המגמה נעצרה רק לאחר שרשת המזון המהיר המקומית במבוס החליטה למכור את מוצריה של אינקה קולה במקום את של קוקה-קולה, ולאחר שרשת מקדונלד'ס אילצה את קוקה-קולה להסכים לכך שבסניפיה יימכרו גם משקאות מתוצרת אינקה קולה.

בסופו של דבר החליטו החברות לאחד כוחות. ב-1999 רכשה קוקה-קולה 50% ממניות אינקה קולה ו-30% ממניות חוסה ר. לינדלי תמורת 300 מיליון דולרים. כחלק מההסכם, ניתנו זכויות השיווק של קוקה-קולה בפרו לחברת חוסה ר. לינדלי, וכן נקבע כי קוקה-קולה תפעל לשיווקם של מוצרי אינקה קולה מחוץ לפרו (בפועל נעשה הדבר בארצות הברית ובאקוודור). איחוד הכוחות הביא לעלייה בכוחם של מותגים מקומיים אחרים, הבולט שבהם קולה ריאל, שמשווקיהם טענו כי אינקה קולה אינה עוד משקה פרואני, ואילו הם כן. עם זאת, אינקה קולה היא עדיין המותג המוביל בפרו, וקוקה-קולה אחריה.

מלבד ההסכם עם קוקה-קולה, משווקים מוצרי אינקה קולה בכ-25 מדינות ברחבי העולם. רשת הפיצריות הישראלית פיצה מטר שיווקה את המשקה בסניפיה באופן עצמאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינקה קולה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אינקה קולה
* אתר חברת חוסה ר. לינדלי (בספרדית)

* Calvin Sims, "Lima Journal; Peru's Pride That Refreshes: Kola of a Local Color", New York Times, 26.12.1995
* Eric J. Lyman, In the Company of Giants... Inca Kola, 1998
מגררת
**מִגרֶרֶת** (נקראת גם: **מַגְרֶדֶת**, **פֻּמְפִּיָּה**) היא כלי מטבח שמטרתו גירור מוצרי מזון לרצועות או ריסוקם לרסק. המגררת עשויה לרוב נירוסטה (אף שישנן מגררות פלסטיק) ועל דפנותיה בליטות ששפתיהן חדות המשמשות לחיתוך, ובצמוד להן נקבים שדרכם עוברות פיסות המזון החתוך. המגררת מיוצרת בגדלים שונים: המגררות הגדולות משמשות להכנת המזון, והקטנות משמשות בעיקר בעת הגשת המזון, כגון מגררת לגירור גבינה מעל פסטה.

מגררות משמשות לגירור גבינות וירקות לצורך הכנת פשטידות, לביבות וסלטים (כמו סלט גזר או סלט קולסלאו); לגירור קליפת לימון, תפוז או אגוז מוסקט על מנת לאפשר שימוש במעטפת החיצונית של הקליפה לצורכי תיבול; לגירור שבבי שוקולד המיועדים לקישוט קינוחים, וכן לריסוק עגבניות (המשמש לתיבולו או לאכילה כתוספת למלאווח).

כיום מעבד המזון החשמלי מחליף את המגררת ברבים מתפקידי הקיצוץ, בעיקר כשנדרש עיבוד של כמות מזון גדולה. יש המעדיפים את המגררת על פניו כשנדרש מרקם מדויק, כדי להימנע מקיצוץ יתר.

ראו גם
------

* מגרדה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פמפיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מגררות** |

שימוש במגררת על מנת לרסק גזר לסלט.
**חארמאנלי** (בבולגרית: **Харманли**) היא עיר בדרום בולגריה, השלישית בגודלה במחוז חאסקובו ושוכנת 228 קילומטרים דרומית מזרחית מהבירה סופיה ו-27 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו.

היסטוריה
--------

היישוב מתועד לראשונה ב-1510 בהקשר בנייתו של חאן על גדות נהר חארמאנלי. החאן שניצב על אם הדרך בין בלגרד לאיסטנבול קיבל בהדרגה גם חשיבות צבאית ובוצר על ידי העות'מאנים. בהדרגה החל להתפתח ישוב מסביב לחאן. ב-1585 נבנה גשר מעל הנהר חארמאנלי שנועד להקל על התעברוה אל החאן והיישוב. ב-1835, תקופת התחייה הלאומית הבולגרית נבנתה ביישוב כנסיית אנסטסיה הקדושה, שהפכה לאחד מסמליו. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך בהמשך נכלל בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, באופן חד צדדי על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות בולגריה ומאז נכללת חארמאנלי בשטח בולגריה.

דמוגרפיה
--------

בין 1985 ל-1998 חל גידול מתון בכמות האוכלוסין, בשיעור של 1.8 אחוזים. בעשור הראשון של המאה ה-21 חל קיטון בכמות האוכלוסין בשיעור של 7.33 אחוזים, שרובו נובע בשל הגירת עבודה מהאזור, אך גם בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה. 49.4 אחוזים מהאוכלוסייה הם גברים ו-50.6 אחוזים הן נשים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 85.68 אחוזים הם בולגרים, 7.42 אחוזים ממוצא טורקי ו-6.44 אחוזים הם צוענים.

כלכלה ותחבורה
-------------

בשטח הרשות המקומית קיימים שטחים חקלאיים ובהם מגדלים בעיקר דגנים וירקות. מרבית התוצר המקומי הגולמי מגיע מתעשייה קלה, בעיקר עיבוד מזון, טקסטיל וטבק. העיר סמוכה לנתיבם של שני כבישים מהירים. האחד הכביש המהיר סופיה – פלובדיב – איסטנבול, והשני הכביש הפנים בולגרי בין רוסה לחאסקובו. בסמוך לעיר עובר עורק מספר 4 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים ובעתיד אמור לעבור בסמיכות אליה עורק מספר 9.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר חארמאנלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חארמאנלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקציר ההיסטוריה של חארמאנלי, באתר bulgaria.domino (באנגלית).

| **רשויות מקומיות וערי מחוז חאסקובו שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| חאסקובו • דימיטרובגראד • חארמאנלי • סבילנגראד • ליובימץ • איבאיילובגראד • מאדז'ארובו • מינראלני באני • סימיונובגראד • סטאמבולובו • טופולובגראד • | מחוז חאסקובו |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548030405171
* LCCN: n81010986
* VIAF: 127847193
* WorldCat (עם VIAF): 127847193

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה במחוז סמוליאן בבולגריה. אם התכוונתם למלך אנגליה, ראו מאדאן.

**מאדאן** (בבולגרית: **Мадан**) היא עיירה ורשות מקומית במרכז דרומה של בולגריה, הרביעית בגודלה במחוז סמוליאן, השוכנת על רכס הרודופי, 189 קילומטרים דרומית מזרחית מהבירה סופיה ו-30 קילומטרים מבירת המחוז סמוליאן. במאדאן שורר אקלים ממוזג והטמפרטורה השנתית הממוצעת עומדת על 10oc.

היסטוריה
--------

קיימות עדויות ארכאולוגיות להתיישבות מאורגנת בשטח מאדאן המתוארכות למאה ה-5, ראשית התקופה הביזנטית. תושביו הקדומים של היישוב עסקו בכריית עפרה. בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה נקרא היישוב **קְרוּשוֹבוֹ**. במהלך המאה ה-14 נכבש היישוב בידי צבא האימפריה העות'מאנית ושמו שונה ל**מָאדֶן**, בטורקית עות'מאנית:מכרה. ב-1850 תועדו ביישוב 400 בתי מגורים. 

ב-20 בינואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב בידי צבא האימפריה הרוסית, אך הוחזר לחזקת העות'מאנים מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. באוקטובר 1912 במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, נכבש היישוב בידי צבא ממלכת בולגריה. ב-22 באוגוסט 1953 זכתה מאדאן למעמד של עיירה.

דמוגרפיה
--------

בין 1994 ל-2003 קטנה אוכלוסיית העיירה ב-30 אחוזים, בעיקר עקב הגירת עבודה שנבעה מהמשבר הכלכלי החריף שפקד את בולגריה. ב-2004 חל גידול בשיעור 15.86 אחוזים ומ-2005 ועד 2010 חל קיטון בשיעור מתון של 5.5 אחוזים שמוסבר בשיעור תמותה העולה על שיעור הילודה. מבחינת התמהיל המגדרי, עולה כי 50.15 אחוזים מהאוכלוסייה הן נשים ו-49.85 אחוזים הם גברים.

כלכלה
-----

במאדאן פועלות שתי חברות כרייה המפעילות מספר מכרות באזור לכריית עפרה, עופרת ואבץ. עוד פועלת בעיר חברות ליצור ותיקון משאבות גז, ליצור חלקי מכונות חקלאיות ומוצרי פלסטיק. בשטח הרשות המקומית קיימים גם מספר מפעלי טקסטיל, עיבוד עץ ועיבוד מזון.

ערים תאומות
-----------

* יווןיוון קומוטיני, יוון
.
* צרפתצרפת ריאולה, נור-פה דה קאלה, צרפת
.
* טורקיהטורקיה סולואולו (אנ'), טורקיה
.
* טורקיהטורקיה אוואנוס, טורקיה
.

ראו גם
------

אוכף מאדאן, ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה, נקרא על שם העיר מאדאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיירה מאדאן** בוויקישיתוף
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרשות המקומית מאדאן-נתונים דמוגרפיים, באתר הרשות המקומית מאדאן (באנגלית) .

| **רשויות מקומיות וערי מחוז סמוליאן שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| סמוליאן • זלאטוגרד • באניטה • בורינו • צ'פלארה • דווין • דוספאט • מאדאן • נדלינו • רודוזם • | מחוז סמוליאן |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564213205171
* LCCN: n80048667
* SUDOC: 137394365
* VIAF: 132519611
* WorldCat (עם VIAF): 132519611

 |
**ישי שאער** (נולד בשנת 1983) הוא פסנתרן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

### לימודים

בגיל שבע החל שאער ללמוד נגינה בפסנתר אצל חנה ברזילי והמשיך אצל אסף זהר. בלימודי התואר הראשון בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה היה תלמידו של תומר לב ולתואר השני למד אצל אריה ורדי. במשך השנים השתתף בכיתות אמן של דניאל בארנבוים, מאריי פרחיה, פנינה זלצמן ועוד.

קריירה
------

שאער מרבה לנגן ברסיטלים באירופה, בארצות הברית ובדרום אמריקה. כן השתתף בפסטיבלי מוזיקה בעולם ובפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון. בהרכבים קאמריים ניגן בין השאר עם הצ'לן מישה מייסקי וכסולן הופיע עם תזמורות שונות בישראל ומחוצה לה.

באפריל 2011 החליף שאער את פאזיל סאיי בהתראה של יומיים, בשישה קונצרטים בסדרה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. באותה שנה ניגן לראשונה באולם טונהאלה בציריך עם התמורת הקאמרית של לוזאן. השבועון הגרמני "דאס אורקסטר" שיבח את נגינתו בקונצרט זה.

ב-2018 הוציא שאער אלבום שני, "בטהובן המאוחר", בהוצאת אורכיד קלאסיקס הבריטית. זה הדיסק הראשון של שאער שיוצא בהקלטה מסחרית, והוא זכה לקבלת פנים חיובית מצד מבקרי המוזיקה בעולם והושמע בין השאר בשידורי שירות השידור הבריטי. אף כי יצירותיו המאוחרות של בטהובן זכו לביצועים ולפרשנויות רבות, שאער הצליח בכל זאת לחדש בנגינתו. מבקר המוזיקה של "הארץ", אמיר מנדל, תיאר את שש הבגטלות אופוס 126 בביצועו "יהלומים מוזיקליים ששאער מיטיב ללטש".

ב-2019 הוציא את אלבומו השני, "Late Beethoven", בלייבל הבריטי הדינמי Orchid Classics. הדיסק גרף שבחים ממבקרים בעולם; קטעים ממנו הושמעו בתחנות הרדיו הקלאסיות המובילות כגון BBC ורדיו WQXR מניו יורק, והמגזין הספרדי "Codalario" קרא לו "הקלטת חובה על המדף של כל חובב מוזיקה".

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 2006 - מקום ראשון בתחרות הבינלאומית בניופורט, בריטניה
* 2008 - תחרות פרס קלרמונט
* 2009 - תחרות בטהובן הבינלאומית בבון, גרמניה

הקלטות
------

2008 - דיסק בכורה, שזכה לשבחים ממבקר המוזיקה נעם בן זאב. גם השידור ברדיו הציבורי של טקסס זכה לשבחים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ישי שאער (באנגלית)
* ישי שאער, ברשת החברתית פייסבוק
* בית הספר למוסיקה ע"ש בוכמן-מהטה 2007
* עומר שומרוני, גלובס, ישי שאער 20 באוגוסט 2015
* כלכליסט - דף הבית - הודעת שגיאה, באתר כלכליסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  כלכליסט - דף הבית - הודעת שגיאה, באתר כלכליסט
2. ↑  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, פרסים לתלמידי בית הספר 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1188966081
* VIAF: 266146634455441931872
* WorldCat: viaf-266146634455441931872

 |
**קורט זינגר** (**Kurt Singer**; 1885–1944) היה מוזיקאי ונוירולוג יהודי-גרמני. מנהל האופרה בברלין מ-1932 עד לפיטוריו עם עליית הנאצים לשלטון, ואחד ממקימי האגודה היהודית לתרבות. זינגר נרצח בשואה בשֿנת 1944 בגטו טרזינשטט.

ביוגרפיה
--------

קורט זינגר נולד ב-11 באוקטובר 1885 בקושצ'ינה (אנ') בגבול פולין גרמניה, זינגר היה בן של רב. לאחר שהוא סיים תיכון הוא למד פסיכולוגיה, רפואה ומוזיקולוגיה. בשנת 1908 זינגר קיבל את הדוקטורט ברפואה, ומיד לאחר מכן הוא החל לעבוד באוניברסיטת ברלין. בתחילת 1910 הוא התחיל לכתוב מוזיקה ובשנת 1913 הקים את תיאטרון ברלין והיה מנהל התיאטרון עד משבר הסוציאליזם בשנת 1923. באותה שנה מונה זינגר לפרופסור באקדמיה הארצית למוזיקה (בגרמנית: Staatliche Akademische Hochschule für Musik). משנת 1923 עד שנת 1932 זינגר היה יושב ראש ונוירולוג של הייעוץ הרפואי באקדמיה.

בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, מוזיקאים יהודים רבים איבדו את עבודתם. כתוצאה מכך הקים זינגר את האגודה לתרבות יהודית, הקולטורבונד. בשנת 1935 השם של האגודה שונה בגין איומים של הגסטפו. בשנת 1936 ביקרו חברי הקולטורבונד בפלשטינה, בכוונה להקים שם מופע, כמה שנים לאחר מכן בתחילת 1938 נמצא במאי להופעה, שתיערך כהפגנה נגד הנאצים, בנוסף לכך תיאטרון הבימה היה אמור להיכנס תחת כנפי הקולטורבונד, אך בקיץ 1938 חל איסור על הוצאת חפצים וכספים מהארץ.

באוקטובר 1938 זינגר טס לארצות הברית, יחד עם כסף מארגונים יהודיים, כדי לעזור ולהוציא יהודים מגרמניה, בעיקר את אנשי ארגון הקולטורבונד, במכתב שכתב זינגר לפני שעזב, חמש שנים בדיוק לאחר ההצגה הראשונה שלהם, נכתבה תוכנית העזיבה שלו לאמריקה, ותכנונו להגר עם קבוצתו.

בזמן ביקורו הוא הרצה בהרווארד, וקיבל הצעות עבודה שונות באוניברסיטאות כגון אוניברסיטת ייל, ואוניברסיטת ניו סקול, למרות בקשת משפחתו של זינגר הוא החליט לחזור לגרמניה, בכוונה לא לנטוש את הקבוצה. ארנסט לנארט (גר') חבר הקבוצה שכבר היגר לאמריקה סיפר שיום אחרי ליל הבדולח בא לבקר אותו בחדרו וראה שחפציו ארוזים לנסיעה.

מותו
----

באפריל 1943 הוא עלה על אחת הרכבות האחרונות ממחנה המעצר וסטרבורק המגיעות לטרזינשטט. בשנת 1944, חלה במחלת ריאות, וב-30 בינואר הוא נפטר בגיל 58.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורט זינגר** בוויקישיתוף
* kurt singer ORT
* German Resistance Memorial Center

הערות שוליים
------------

1. ↑  Objekt-Metadaten @ LexM, www.lexm.uni-hamburg.de
2. ↑  יהויקם כוכבי, **תולדות השואה גרמניה, כרך שני**, יד ושם, 1997, עמ' 471-473
3. ↑  Adam.J Sacks, Kurt SInger’s Shattered hopes, **The Leo Baeck Institute year book**, 2003, עמ' 194-195
4. 1 2  Adam.J Sacks, Kurt SInger’s Shattered hopes, **The Leo Baeck Institute year book**, עמ' 196

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268262405171
* BnF: cb178113761 (data)
* GND: 117402362
* ISNI: 0000 0001 0988 3602
* LCCN: n86055059
* NKC: hka2012726304
* NTA: 074715194
* SUDOC: 087891522
* Trove: 1532073
* VIAF: 74628962
* WorldCat: lccn-n86055059

 |
**מונסטר היי 2** (באנגלית: **Monster High 2**) הוא סרט פנטזיה-מוזיקלי אמריקאי משנת 2023, שהופק על ידי Mattel Television ומבוסס על זיכיון בובות האופנה "מונסטר היי" מבית מאטל. זהו הסרט העלילתי ה-74 של "ניקלודיאון", והוא משמש כסרט המשך לעלילת הסרט "מונסטר היי: הסרט" (2022). הסרט בוים על ידי טוד הולנד, על פי תסריט מאת מאט ובילי אדי, ומככבות בו מיה האריס, ססי באלאגוט ונאיה דמסן, ששבות לגלם את דמויותיהן של קלאודין, פרנקי ודרקולורה, ולצדן שבים לככב קייס ווקר, מרסי טי. האוס, ג'יי פרישקולניק, לינה לקומפטה, ג'סטין דריקסון, ליילה פיצג'רלד ונאסיב סאל בתפקידי משנה.

הסרט עלה לשידור בערוץ "ניקלודיאון" ובשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-5 באוקטובר 2023.

תקציר העלילה
------------

כשקלודין וולף, דרקולורה ופרנקי סטיין נכנסות לשנתן השנייה במונסטר היי, מגלות השלוש שהן נאלצות לעמוד בפני אתגרים גדולים עוד יותר השנה – תלמידים חדשים, כוחות חדשים, חברויות חדשות ואיום גדול עוד יותר שביכולתו לא רק לקרוע את החברות ביניהן, אם כי לשנות את עולם המפלצות לנצח.

צוות השחקנים והדמויות
---------------------

* מיה האריס – **קלודין וולף**
* ססי באלאגוט – **פרנקי סטיין**
* נאיה דמסן – **דרקולורה**
* קייס ווקר – **דוס גורגון**
* ג'סטין דריקסון – **הית' ברנס**
* סלינה קורשי – **טורליי סטרייפ**
* ג'יי פרישקולניק – **קליאו דה נייל**
* לינה לקומפטה – **לגונה בלו**
* ליילה פיצג'רלד – **גוליה ילפס**
* נאסיב סאל – **אבי בומינאבל**
* מרסי טי. האוס – **המנהלת בלאדגוד**
* סקוץ' אליס לורינג – **אפולו**, אביה של קלודין.
* סטיב ולנטיין – **דרקולה**, אביה של דרקולורה.

הפקה
----

### פיתוח

ב-25 באוקטובר 2022, הוכרז לראשונה על פיתוחו של סרט המשך ל"מונסטר היי: הסרט" לאחר שזה התמקם במקום הראשון ברשימת סרטי הילדים והמשפחה הנצפים ביותר ב"פרמאונט+" וזכה ליותר מ-4 מיליון צפיות ליניאריות בשבוע הראשון להפצתו. כמו כן, הוכרז כי את סרט ההמשך ישוב לביים ולהפיק טוד הולנד וכי על כתיבת התסריט יופקדו מאט ובילי אדי.

### צילומים

ההכנות לקראת צילומי הסרט החלו ב-14 בנובמבר 2022, והופסקו לרגל החגים מ-19 בדצמבר 2022 עד ל-3 בינואר 2022. צילומי הסרט החלו בוונקובר, קנדה, ב-23 בינואר 2023, ונמשכו עד 27 בפברואר 2023.

הפצה
----

הסרט עלה לשידור בערוץ בערוץ "ניקלודיאון" ובשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-5 באוקטובר 2023.

### שיווק

במרץ 2023, הופיעו מיה האריס, ססי באלאגוט, נאיה דמסן וקייס ווקר בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון השנתי, במטרה לקדם את הסרט ולחשוף הצצה ראשונה מתוכו.

ביולי 2023 פורסמו כרזות רשמיות עבור דמויותיהם של פרנקי, דרקולרה, קלודין, טורליי ודוס. במקביל, הופץ קדימון-טיזר רשמי ראשון.

ב-13 בספטמבר 2023, פורסמה כרזת הסרט הרשמית. יחד עם הכרזה, אושר כי קדימון רשמי באורך מלא יופץ ב-15 בספטמבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מונסטר היי 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Vlada Gelman, TVLine Items: Monster High 2 Trailer, John Carpenter Series and More, TVLine, ‏2023-09-15
2. 1 2  Denise Petski, ‘Monster High The Movie’ Sequel Gets Green Light At Nickelodeon, Deadline, ‏2022-10-25
3. ↑  Cast Of "Monster High 2" Share Set Secrets, Reveal First Look At Sequel at 2023 Kids’ Choice Awards (Exclusive), Celeb Secrets, ‏2023-03-14
4. ↑  ‘Monster High 2′ Gets Official Teaser, Introduces New Character Toralei Stripe – Watch Now!, Just Jared Jr.
5. ↑  Count on your pack. #MonsterHigh2 official trailer dropping 9/15!, X
**חיים ביידר** (ברוסית: **Хаим Волькович Бейдер**; 20 באפריל 1920 - 7 בדצמבר 2003) היה משורר ועיתונאי יהודי סובייטי, אשר כתב ביידיש ועסק בתולדות ספרות יידיש ותרבות יהודית.

קורות חיים
----------

נולד בכפר קופל שבברית המועצות (כיום שייך לאוקראינה). ב-1933 סיים בית ספר, התחיל ללמוד בטכניקום פדגוגי יהודי בעיר אודסה, שנה אחרונה ללימודים למד בז'יטומיר. לאחר סיום טכניקום התחיל ללמוד יידיש במכון פדגוגי, גם הוא באודסה. השיר הראשון שלו התפרסם בעיתון הילדים זיי גרייט (חרקוב) ב-1933. חיבוריו התפרסמו בין היתר בדער עמעס ואייניקייט. אחרי סיום לימודים עבד בתור מורה בסטלינדורף.

בזמן מלחמת העולם השנייה חי בטג'יקיסטן ועבד בתור עיתונאי בשביל עיתון רוסי מקומי. חזר לאוקראינה ב-1946 והמשיך בעבודתו בתור עיתונאי. ב-1971 עבר לגור בבירוביג'ן ועבד בביראבידזשאנער שטערן, ב-1973 הוזמן לעבוד בסאוועטיש היימלאנד ועבר למוסקבה, תחילה עבד בתור עורך ואחר כך בתור סגן-עורך ראשי. רבים מחיבוריו התפרסמו בשנת 1991 בקובץ בשם **די וועגן, וואס מיר אנטדעקן** (דרכים שאנחנו גילינו). ב-1992 חיבר ספר לימוד יידיש לרמת מתחילים.

ב-1991 יצא לגמלאות, ב-1998 השתקע בניו-יורק, היה עורך כתב העת הספרותי די צוקונפט. נפטר בניו יורק ב-2003.

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים ביידר, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* חיים וולקוביץ ביידער (1920-2003), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499224205171
* CiNii: DA1711880X
* GND: 172669375
* ISNI: 0000 0001 1072 1336
* LCCN: n82217062
* SELIBR: 242370
* VIAF: 77674821
* WorldCat: lccn-n82217062

 |
**צבי צלמן** (יידיש: **צבֿי הערשל צעלמאַן**; 1912 קפרשטי - 5 באוקטובר 1972 אופה; בתקופת מגוריו בבשקיריה שמו היה **גרגורי מואיסייביץ' צלמן** (רוסית: **Григорий Моисеевич Цельман**)) היה משורר עברי ויידי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בבסרביה בשטעטל קפרשטי הנמצא לגדות הנחל ראוט (יידיש: **רעוועט**), להוריו קראו משה וזלאטע צלמן. את חינוכו קיבל בתלמוד תורה. בשנת 1931 הוא החל ללמוד בבית ספר להכנת מורים בצ'רנוביץ, יחד איתו בבית הספר למדו גם יחיאל שרייבמן, אליעזר פודריאצ'יק, מאיר חרץ וברל רויזן. הוא החל לפרסם שירים בעברית עוד בתקופת לימודיו.

לאחר סיום לימודיו הוא עבר להתגורר בבוקרשט שם התיידד עם שרול ברונשטיין ופרסם שירים ביידיש. בסוף שנות ה-30 הוא פרסם 3 קובצי שירים ביידיש בבוקרשט, כמו כן הוא פרסם שירים בעברית בעיתון העולם בברלין.

לאחר הסיפוח הסובייטי של בסרביה ובוקובינה הצפונית הוא חזר לקפרשטי ואז הפסיק לפרסם. עם תחילת מלחמת העולם השנייה הוא גויס לגדוד הנדסה של הצבא האדום, לקראת סוף המלחמה הוא, יחד עם גדודו הועבר לבשקיריה, שם הם עסקו בעבודות שיפוץ.

לאחר המלחמה הוא עבד במפעל ובתחנת דלק באופה. הוא יצא לפנסיה ב-6 ביוני 1972, הוא נפטר ב-5 באוקטובר אותה שנה. הוא אף פעם לא פרסם בתקופת מגוריו בברית המועצות.

חלק מפרסומיו
------------

* **מאַסקן-קאַראַכאָד**, בוקרשט, 1937.
* **בלוט**, בוקרשט, 1939.
* **ציגײַנער-מאָטיװן**, בוקרשט, 1940.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007496270305171
* GND: 1216424497
* ISNI: 0000 0004 0298 578X
* VIAF: 298900157
* WorldCat: viaf-298900157

 |
סמל המועדון הפועל צעירי יפו
סמל המועדון א.ס. רמת אליהו
**מועדון ספורט בני יפו אורתודוכסים** היא קבוצת כדורגל מהעיר תל אביב-יפו המורכבת מאיחוד של קבוצות הכדורגל בני יפו המזוהה עם הקהילה המוסלמית-ערבית ביפו והפועל אורתודוקסים יפו המזוהה עם הקהילה הנוצרית-יוונית-אורתודוקסית ביפו.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 2012 כאיחוד של הקבוצות "בני יפו" ו"הפועל אורתודוקסים יפו". למעשה היא איחוד מלא של כל קבוצות הכדורגל ששיחקו ביפו למעט מכבי קביליו יפו, כולל: מכבי יפו (הקבוצה המקורית), בני יפו, צעירי יפו, חצרות יפו, אורתודוקסים יפו, וא.ס רמת אליהו המשויכת לראשון לציון.

### בני יפו

המועדון הוקם בשנת 1963 בשם "הפועל איחוד צעירי יפו". צעירי יפו שיחקו בליגה א' פעמיים, שלאחריהם נשרה הקבוצה לליגה ב',בעונת 85–1984 ובעונת 01–2000. מיקום השיא של הקבוצה היה המקום השלישי בליגה א' דרום בעונת 84–1983. המועדון נסגר בשנת 2001 בשל בעיות כלכליות והיה מזוהה עם הקהילה הערבית מוסלמית ביפו.

המועדון הוקם מחדש בשנת 2003, תחת שם חדש, "הפועל איחוד בני יפו", מכיוון שלא היה אפשר להשתמש בשם המקורי בשל החובות הכבדים של הקבוצה. "הפועל איחוד בני יפו" שיחקו בשם זה עד עונת 08–2007, שבה הם סיימו במקום החמישי בליגה ג' תל אביב. בעונת 09–2008, התאחדה הקבוצה עם "א.ס. רמת אליהו" מליגה ב'. "א.ס. רמת אליהו" עצמה התאחדה עם "מכבי יפו" בעונת 1999–2000 ואחר-כך עם קבוצת "חצרות יפו". לאחר איחוד זה שונה שם המועדון ל"בני יפו".

### הפועל אורתודוקסים יפו

קבוצת "הפועל אורתודוקסים יפו" הוקמה בשנת 1970 בשם "הצופים האורתודוקסים", כחלק מפעילויות הספורט של אגודת הצופים הערבים האורתודוקסים של הקהילה הנוצרית-יוונית-אורתודוקסית של ערביי ישראל. רוב שנות קיומה שיחקה הקבוצה בליגה ג' עד שבעונת 2006/2007 עלתה לליגה ב'.
באפריל 2004 שיחקה לראשונה הקבוצה ב"דרבי נוצרי" נגד קבוצת אורתודוקסים לוד.

### לאחר האיחוד

לאחר האיחוד שיחקה הקבוצה בליגה ב'. בסיום עונת 2015/2016 עלתה הקבוצה לליגה א', ושובצה בליגה א' דרום. בעונה לאחר מכן סיימה הקבוצה במקום ה-15 וירדה חזרה לליגה ב' דרום א', שם סיימה במקום ה-12, ה-11, וה-12 בשלוש העונות הבאות בהתאמה.

אצטדיון
-------

לאחר האיחוד משחקת הקבוצה במגרש "צעירי יפו" בשדרות הבעש"ט (המשמש גם כמגרש אימונים ואין בו יציעים מסודרים לקהל) או באצטדיון הלוחמים בחולון. קבוצת "א.ס. רמת אליהו" עוד הספיקה לשחק מספר שנים באצטדיון גאון ביפו לפני שנהרס בשנת 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* מועדון ספורט בני יפו אורתודוכסים, ברשת החברתית פייסבוק
* מועדון ספורט בני יפו אורתודוכסים באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* הכירו: האורתודוקסים יפו - דו קיום אמיתי - מרכז הפועל
* תומר פלג, יפו: שחקנים משלוש דתות במועדון כדורגל אחד, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 20 בינואר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגרש הפחים של מכבי יפו - אצטדיון ניסים גאון באתר "תל אביב 100 - האנציקלופדיה העירונית"
2. ↑  רון עמיקם, יפו, גם היום אני לא עוזב אותך, באתר nrg‏, 25 באפריל 2007
3. ↑  אור שדה, משפחת טועמה ומלחמתה במונופול, באתר הארץ, 10 באפריל 2004
4. ↑  בשאיפה לדרבי: אורתודוכסים יפו עלתה לליגה א', באתר ONE‏, 19 באפריל 2016
5. ↑  גורמים פרטיים הרסו את חומת אצטדיון גאון ביפו, באתר nrg‏, 4 באפריל 2008
6. ↑  הדחפורים עלו על איצטדיון גאון, באתר nrg‏, 28 ביוני 2009
**סעדיה תובל** (1932, זאגרב, יוגוסלביה - 17 באפריל 2008, רוקוויל, מרילנד) היה חוקר ישראלי בתחום מדע המדינה ויישוב סכסוכים ושימש כדיקאן הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב.

קורות חייו
----------

תובל נולד בנובי סאד שביוגוסלביה, למאיר תובל, לימים ציר ישראל בבודפשט, ועלה לישראל בגיל שבע עם הוריו. הוא למד בירושלים, בילה שנה בקיבוץ נחשון. לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטה העברית, ואחר כך המשיך ללימודים מתקדמים בהרווארד, שם למד גאולוגיה וסיים דוקטורט במדע המדינה. את עבודת הדוקטורט שלו עשה על סומלילנד הצרפתית בהנחייתו של הנרי קיסינג'ר. בשנת 1960, לאחר סיום כתיבת הדוקטורט, ביקר בסומלילנד.

בשנת 1962 חזר לישראל והחל ללמד באוניברסיטת תל אביב, שם שימש כראש החוג למדע המדינה ודיקאן הפקולטה למדעי החברה. במקביל מונה למזכיר המועצה למחקר ולפיתוח. בשנת 1970 הועלה לדרגת פרופסור חבר. בשנת 1975 מונה לדיקן הפקולטה למדעי החברה.

בשנת 1985 נהרג בנו אתיאל בעת שירותו הצבאי. לאחר האירוע עקרה המשפחה לבוסטון ואחר כך לוושינגטון, שם לימד תובל באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, במסגרת בית הספר הבינלאומי ללימודים מתקדמים. 

בשנת 2008 נפטר מסרטן הקיבה.

מספריו
------

* Somali Nationalism. 1963
* The Boundary Politics of Independent Africa. 1972
* The Peace Brokers: Mediators in the Arab-Israeli Conflict, 1948-1979. 1982
* Mediation in the Yugoslav Wars: The Critical Years, 1990-95. 2001

קישורים חיצוניים
----------------

* חדשן ביישוב סכסוכים, באתר הארץ, 11 במאי 2008
* Saadia Touval, 76, Expert on Mediation Issues
* סעדיה תובל (1932-2008), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  או בזגרב, לפי חדשן ביישוב סכסוכים, באתר הארץ, 11 במאי 2008
2. ↑  דוקטוראט בלי לבקר, מעריב, 10 בינואר 1962
3. ↑  השלום הרופף בחוף סומאלי הצרפתית, דבר, 16 בדצמבר 1960
4. ↑  ד"ר ס. תובל מזכיר המועצה למחקר ולפיתוח, דבר, 9 בינואר 1962
5. ↑  העלאות ומינויים באוניברסיטת ת"א, דבר, 17 בספטמבר 1970
6. ↑  פרופ' תובל - דיקאן מדעי החברה באוניברסיטת ת"א, דבר, 2 בינואר 1975

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268922905171
* BIBSYS: 90271769
* BnF: cb124457483 (data)
* CiNii: DA00903451
* GND: 1155547535
* ISNI: 0000 0001 1312 7703
* LCCN: n82052390
* NSK: 000315361
* NTA: 070585989
* RERO: 02-A003907676
* SUDOC: 033607087
* VIAF: 66560513
* WorldCat: lccn-n82052390

 |
**ג'ורג'ט הייר** (באנגלית: **Georgette Heyer**;‏ 16 באוגוסט 1902 – 4 ביולי 1974) הייתה סופרת בריטית שזכתה להצלחה גדולה במהלך המאה העשרים ונחשבת למייסדת סוגת הרומן ההיסטורי הרומנטי (historical romance) ותת הסוגה שלו – רומן היסטורי רומנטי של תקופת הריג'נסי (Regency romance). היא כתבה גם רומנים בלשיים ומסות ובסך הכל פרסמה במהלך חייה מעל ל-50 ספרים שנמכרו ביותר מ-30 מיליון עותקים ברחבי העולם.

הייר נולדה בשכונת וימבלדון בלונדון, הבכורה מתוך שלושה אחים, וכבר כשהייתה בת 17 החלה לכתוב את הרומן הראשון שלה במטרה לבדר את אחיה בוריס שסבל מהמופיליה. שנתיים לאחר מכן, בעידודו ובהשפעתו של אביה שהתרשם מכתיבתה, התפרסם הרומן בשם "The Black Moth" (1921) וזכה להצלחה מסחרית מיידית.

מאותו רגע החלה הייר לפרסם ספרים מדי שנה או שנתיים – רובם התרחשו בתקופה הג'ורג'יאנית – עד שבשנת 1935 פרסמה את הספר "Regency Buck" שהחל את עיסוקה בתקופה ההיסטורית שהפכה למזוהה ביותר עם כתיבתה – תקופת הריג'נסי באנגליה. העיסוק של הייר בתקופת הריג'נסי הושפע מהרומנים של ג'יין אוסטן, אך להבדיל מאוסטן שהייתה בת התקופה, הייר ביססה את ספריה על מחקר היסטורי מדוקדק שהפך לסימן ההיכר שלה.

בשנת 1950 ראה אור הספר **סופי הגדולה**, שנחשב לאחד מספריה הטובים והאהובים ביותר של הייר. הספר, שמתרחש בשנת 1816, מתאר את קורותיה של סופי – צעירה בת 19 שמגיעה לשהות אצל קרוביה בלונדון לאחר שאביה נשלח למשימה דיפלומטית בדרום אמריקה. דודתה של סופי, ליידי אומברסלי, נחושה לגרום לאחייניתה להשתלב בחברה הלונדונית הגבוהה, אך סופי לא תמיד מוכנה להתיישר על פי הכללים: היא ישירה, אמיצה וקולנית, והיא מחליטה לנסות ולפתור את סבך הבעיות האישיות והרומנטיות שבני דודיה שקועים בו בדרכה הייחודית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ורג'ט הייר
* ג'ורג'ט הייר, ברשת החברתית Goodreads

* ג'ורג'ט הייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ורג'ט הייר, באתר AllMovie (באנגלית)

* ג'ורג'ט הייר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* כתבי ג'ורג'ט הייר בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276784605171
* BIBSYS: 90625136
* BNE: XX970334
* BnF: cb119074746 (data)
* CANTIC: a11614109
* CiNii: DA08414095
* GND: 119392089
* ICCU: CFIV000609
* ISNI: 0000 0001 0900 2019
* LCCN: n79135328
* LNB: 000054770
* NDL: 01158524
* NKC: xx0005326
* NLA: 35192431
* NLG: 95536
* NLK: KAC202301861
* NLP: a0000001151028
* NSK: 000683645
* NTA: 071899200
* RERO: 02-A003369896
* SNAC: w6fx8q8g
* SUDOC: 026921650
* Trove: 859085
* VIAF: 51690903
* WorldCat: lccn-n79135328

 |
**אווה מריה טרז'** (בהונגרית: **Törzs Éva Mária**; בודפשט, 14 בפברואר 1914 – בודפשט, 6 באפריל 1987) הייתה ציירת יהודייה-הונגרייה.

ביוגרפיה
--------

אווה טרז' נולדה במשפחה יהודית. משנת 1931 למדה אצל אישטוואן סניי במשך שלוש שנים. משנת 1934 הציגה בקביעות. השתתפה בתערוכות של "סלון האביב" ושל "אגודת פאל סיניאי מרשה", שם קיבלה פרס הכרה. באמצעות פירושקה סאנטו הצטרפה לקבוצת "אמני היצירה הסוציאליסטיים", השתתפה בתערוכת הקבוצה בשנת 1937 בהיבשוולג' ולאחר מכן השתתפה בתערוכת האגודה החדשה לאומנים. היא שרדה את השואה ובשנת 1945 השתתפה ב"תערוכה הלאומית החופשית" הראשונה ששמה היה "אישה באמנות" בארמון קארויאי, ולאחר מכן בגלריה של בודפשט בתערוכת קבוצת האמנים הסוציאליסטים שארגנה לאיוש נמט. בשנות החמישים ציירה כמה דיוקנאות מטעם המדינה, כמו של הפסל פרנץ מדיישי. משנת 1953 עבדה כשנתיים במושבת האמנים של סנטאנדרה. בשנים אלה ניהלה מספר חוגי רישום במפעלים. תערוכתה האחרונה הייתה בהצגת קבוצת האמנים הסוציאליסטים בשנת 1969.

חיים אישיים
-----------

אווה טרז' היא בתם של השחקן ינה טרז' והשחקנית רוז'י פוראי. אחיה הוא איבאן טרז' (בחו"ל איבאן טורס, 1916–1983) שהיה תסריטאי ובמאי קולנוע. סבה וסבתה מצד אביה היו אהרון אדולף טרז' (קודם בלוך) וברהה בורבאלה וייס, סבה וסבתה מצד אמה היו מאנו פישר, סוחר, ואנה לייטנר.

בעלה היה אקסל אוסטרברג (Axel Fritiof Gustaf Österberg) (1911–1968), היה עיתונאי מתסיס, סופר ומתרגם פוליטי. ממוצא שוודי, שנהג לחתום בשם קלוק. היא התחתנה עמו ב-20 באפריל 1939 בבודפשט.

תערוכות
-------

### יחיד

1988 • *A Hónap műtárgya,* Magyar Munkásmozgalmi Múzeum, Budapest

### קבוצתי (מבחר)

1937 \* <*Szocialista Képzőművészek Csoportjának kiállítása,* Hűvösvölgy

1945 \* *I. Szabad Nemzeti Tárlat,* Budapest

1952 \* *Szentendrei Festők II. kiállítása,* Ferenczy Múzeum, Szentendre

1960 \* *Képzőművésznők nemzetközi kiállítása*, Műcsarnok, Budapest

1969 \* *Szocialista Képzőművészek Csoportjának kiállítása,* Budapest

לקריאה נוספת
------------

* Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z) .Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. מסת"ב 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי בעריכת אגנש קניירש)
* גלריה קיזלבאך
* גלריה סבאריה
* Artportal
* אווה טרז' ב-Geni
* אווה טרז' במוזיאון פוטוגרפי הונגרי

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 546/1914. folyószáma alatt".
**ז'וסה מריאנו בנינקה בלטראמה** (בפורטוגזית: **José Mariano Benincá Beltrame**; נולד בסנטה מריה, ב-13 במאי 1957) הוא חבר פרלמנט ברזילאי, ולשעבר המזכיר לביטחון פנים של ריו דה ז'ניירו.

ביוגרפיה
--------

בלטראמה נולד במשפחה ממוצא איטלקי.

הוא סיים משפטים באוניברסיטה הפדרלית בסנטה מריה וכן במנהל עסקים ומינהל ציבורי מהאוניברסיטה הפדרלית בריו גרנדה דו סול. הוא התמחה במודיעין אסטרטגי באוניברסיטת סלגאדו דה אוליביירה ובמכללת המלחמה. הוא השתתף בקורס המודיעין של המזכירות הלאומית לביטחון פנים ועסק בניתוח נתונים של מודיעין משטרתי.

### חיים ציבוריים

הוא הצטרף כסוכן במשטרה הפדרלית בשנת 1981, בעיקר בתחום דיכוי סחר לא חוקי בסמים. הוא שירת במגזר המודיעין, נלחם בפשע מאורגן בכמה מדינות. לימד והרצה בקורס לתואר שני במודיעין וביטחון פנים באוניברסיטה הפדרלית של מטו גרוסו. במשטרה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו הוא שימש כמפקח פיקוד והיה רכז תמיכה, ראש שירות המודיעין ולשכת האינטרפול .

#### פרויקטים

הוא היה אחד מיוצרי היחידה המשטרתית לשמירת השלום, ה-UPP, שהוחל במדינת ריו דה ז'ניירו ובהרחבה אפשרית למדינת פרנמבוקו ומדינות אחרות, זאת כחלק ממבצע להחזרת השליטה הממשלתית על הפאבלות. בנובמבר 2010 הוא היה אחד מיוזמי המבצע לכיבוש הפאבלות. במבצע זה, למעלה מ-42 טונות קנאביס, 330 ק"ג קוקאין, קראק, נשק כבד, כמויות גדולות של תחמושת, מכוניות ואופנועים הוחרמו, כמו גם ביצוע מעצרם של כמה מראשי הסחר בסמים בפאבלות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'וסה בלטראמה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Cópia arquivada". אורכב מ-המקור ב-2010-01-13. נבדק ב-2019-10-16.
2. ↑  Jornal do Brasil (11 במאי 2008). "O que se passa nesta cabeça..." אורכב מ-המקור ב-2008-10-12. נבדק ב-2019-10-16. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  גיא אביעזר, ‏‏משחקים באש: על המציאות האלימה בריו המדממת, באתר ספורט1, 5 באוגוסט 2016
4. ↑  גיא אביעזר, ‏משחק באש: מלחמת האזרחים שמתנהלת מאחורי האולימפיאדה, באתר מעריב אונליין, 5 באוגוסט 2016
**אליזבט ניקופוי סטרול** (באנגלית: **Elisabeta Nicopoi Strul**; 1920 - 6 בנובמבר 2013), מהעיר יאשי שברומניה, החביאה בביתה כ-20 יהודים בתקופת השואה.

קורות חיים
----------

אליזבט ניקופוי סטרול נולדה בעיר יאסי שברומניה בשנת 1920. היא התגוררה בשכונת טרגושורול ניקולינה (בלועזית: Trigo Surul Nicolina), שרובם המוחלט של תושביה היו נוצרים. היא עבדה במפעל טקסטיל מקומי.

פעילותה בתקופת השואה להצלת יהודים
---------------------------------

ב-29 ביוני 1941- היום בו התרחש הפוגרום ביהודי העיר יאסי, הצילה אליזבט יהודים רבים. משנודע לה על הפוגרום ועל מעשי הרצח והביזה המתוכננים כנגד יהודי העיר, רצה אליזבט לכיוון ביתו של שותפה לעבודה, מר מרקוס סטרול (בלועזית: Marcos Strul), על מנת להתריע בפניו ובפני בני משפחתו מפני הסכנה האורבת להם. אליזבט הציעה לבני המשפחה להתחבא במחסן ביתה יחד עם כעשרים יהודים נוספים להם היא דאגה למקלט ולמזון במשך שבועיים. אליזבט לא הסתפקה בכך והיא עברה בין בתי היהודים בשכונה והזהירה גם אותם מפני הסכנה לחייהם. גם ברחוב הסמוך, היא הזהירה כל יהודי שפגשה מפני הסכנה האורבת.

מאוחר יותר לאורך המלחמה, בעת שיהודים רבים נשלחו למחנות העבודה (ובהם חלק מהיהודים שהחביאה), אליזבט דאגה להבריח חבילות של מזון ובגדים לתוך המחנות. היא נתפסה, הוכתה קשות ונעצרה למשך מספר ימים. כל אלו לא מנעו ממנה להמשיך במלאכתה מתוך אמונה בצדקת דרכה והמשיכה לספק חבילות סיוע ליהודי המחנות.

זאת ועוד - בתקופה שממשלת רומניה הכריחה את יהודי העיר יאסי לענוד טלאי צהוב, התהלכה אליזבט עם מגן דוד על החזה והכריזה בגאון כי בשבילה זה כבוד ולא עלבון.

לאחר המלחמה
-----------

בשנת 1949, התחתנה עם מרקוס סטרול- אחד היהודים שהצילה, היא התגיירה והם עלו לארץ בשנת 1963. היא התגוררה בחיפה, בקריית ביאליק ובתל אביב, עד לפטירתה בשנת 2013.

הכרה והנצחה
-----------

אבן זיכרון לאליזבט ניקופוי סטרול בגן חסידי אומות העולם תושבי חיפה
ב-19.3.1987 אליזבט הוכרה כחסידת אומות עולם וננטע לכבודה עץ ביד ושם. ב-19.5.2008 נחנך גן חסידי אומות העולם תושבי חיפה. אליזבט הונצחה בגן זה והוצבה במקום אנדרטה לזכרה ולזכר תרומתה להצלת יהודים.

לקריאה נוספת
------------

* תיק ניצול שואה-יד ושם
* מרדכי, פלדיאל. "חסידי אומות העולם המתגוררים בישראל", ילקוט  מורשת לתיעוד ועיון, 55, אוקטובר 1993, עמ' 123.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבט סטרול** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך תיק ניצול- יד ושם.
2. ↑  חגית הורנשטיין, הסודות של גן חסידי אומות העולם, באתר כלבו חיפה והקריות, ‏20.4.2020
3. ↑  Elisabeta Strul (Nicopoi) (Romania), Yad Vashem
**עובדיה שזר** (נולד ב-1929) הוא צייר ואמן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שזר נולד בעיראק ועלה ארצה כילד בשנת 1942, הוא התחנך בקיבוצים, התנדב ושרת בגדוד השלישי של הפלמ"ח בשנים 1948-1946. במהלך מלחמת העצמאות נפצע בקרב על נבי יושע בגליל, היא מצודת כ"ח. שזר נמנה עם מקימי קיבוץ משגב עם ושירת עשרים וארבע שנים ביחידה 8200 של אגף המודיעין.

שזר עסק באמנות כתחביב עוד בהיותו נער, אך את דרכו האמנותית-מקצועית החל בשנות השישים כשהחל ללמוד בכפר האמנים עין-הוד. במסגרת לימודיו הוא למד פיסול עם האמן יוסף מנדלה, ויטראז'ים עם האמן יוסף שאלתיאל וציור בשמן אצל האמנית סימה סלונים, לימודיו נמשכו שש שנים. בשנים 1972-1966 למד טכניקות גרפיות עם האמן דן קריגר בבית האמנים ע"ש זריצקי בתל אביב.

יצירתו
------

יצירתו של שזר כוללת מגוון טכניקות כגון תחריט נחושת, הדפס משי וקולוגרפיים. הוא משתמש בשתי טכניקות עיקריות: אבקת בזלת עם שמן היוצר תבליט על בד ושילוב רב-שכבתי של צבע בגוונים שונים, היוצר תבליט כעין "חוטי צבע" שזורים. זוהי טכניקה חדשנית שהומצאה על ידי שזר וייחודית לו. עבודותיו מתאפיינות במוטיבים מן התנ"ך ובסמלים יהודיים מסורתיים.

בתבליטי השמן והבזלת משתמש שזר במגילות, חריטות, בדמויות קדמוניות ובצורות הכתב העברי הכנעני הקדום ששימשו בתקופת האבות לפני למעלה מאלפיים שנה. בעבודתו של שזר ניכרת השפעתם של אמנים ישראליים שונים ובעיקר משה קסטל. מוטיב החוזר בעבודותיו הוא העיר ירושלים על כל היבטיה ההיסטוריים והתרבותיים, המוצגת על פי רוב בצורה צבעונית ודינמית.

אחת מיצירותיו של שזר, תבליט מופשט המציג דמויות וכתב קדמוניים, מוצגת משנת 2000 במשכן נשיאי ישראל בירושלים.

תערוכותיו
---------

משנת 1966 הציג שזר את עבודותיו במגוון תערוכות יחיד וקבוצתיות שנערכו ברחבי הארץ.

### תערוכות יחיד

* 1966 – גלריה פרדקנס, קיסריה העתיקה
* 1970 – גלריה שחף, קיסריה העתיקה
* 1971 – מועצה מקומית זיכרון-יעקב
* 1972 – גלריה באשה, רחוב הירקון בתל אביב
* 2005 – בית יד לבנים, נס-ציונה; מוזיאון בית התנ"ך, תל אביב
* 2006 – בית אסיה, תל אביב

### תערוכות קבוצתיות

* 1970/1971 בית ליסין, תל אביב (קיבל תעודת הצטיינות)
* 1980 – גלריה הכפר, כפר-יהושע
* 1981 – מועצה מקומית בנימינה
* 1982 – מועצה מקומית פרדס-חנה
* 2005 – יד התשעה, הרצליה – לכבוד 80 שנה לעיר; תערוכה נוספת התקיימה בחודש דצמבר באותו המקום
* 2006 – גלריה בפארק רעננה
* 2007 – בית האמנים / בית שגאל חיפה
* 2008 – חטיבת ביניים זאב, הרצליה
* 2009 – בית אמני הרצליה
* 2009 – תיאטרון גבעתיים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של עובדיה שזר
* עובדיה שזר באתר הפלמ"ח
הרב **מרדכי אלישיב קנוהל** (7 באוגוסט 1948, ב' באב ה'תש"ח - ה' באייר ה'תשע"ח, 20 באפריל 2018) היה רב קיבוץ כפר עציון ואחראי אגף הנשואים בארגון צהר.

ביוגרפיה
--------

הרב קנוהל נולד בב' באב ה'תש"ח, בעת שאביו היה בשבי הלגיון הירדני, ומכאן שמו - 'אלישיב'. הוריו, שושנה ודב קנוהל היו ממייסדי כפר עציון לפני מלחמת העצמאות. הוא גדל בירושלים ואת שירותו הצבאי עשה בהנח"ל המוצנח. לאחר מלחמת ששת הימים היה בין אלו שהקימו מחדש את כפר עציון, היישוב הראשון בגוש עציון.

לאחר שירותו הצבאי למד כחמש שנים בישיבת מרכז הרב וכשמונה שנים בישיבת הר עציון שבגוש עציון. במקביל סיים את לימודיו במכללת הרצוג להכשרת מורים, בתואר B.Ed. בהמשך קיבל תואר שני בתלמוד מאוניברסיטת בר-אילן.

הרב קנוהל שימש כרב הקיבוץ כפר עציון מ־1989 עד לפטירתו. שימש גם כר"מ וראש כולל הלכה בישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים משנת 1992 עד לסגירתה ב־2009.

בין השנים 2002–2004 הרב קנוהל פיתח יחד עם הרב דוד בן זזון והטוענת הרבנית רחל לבמור ובהתייעצות עם דיינים ואנשי משפט את ה"הסכם לכבוד הדדי" בין בני זוג הנישאים. זהו הסכם טרום-נישואים שמטרתו הסדרת חלוקת הממון בין בני זוג במקרה של גירושין, וכן מניעת מצבים של סרבנות גט. פרסם מאמרים בקובץ "תחומין", בכתבי עת ובספרי זיכרון שונים.

משנת תש"ע ועד לפטירתו עמד בראש אגף הנישואין של עמותת רבני צהר.

משפחתו
------

הרב קנוהל היה נשוי למרים (לבבי) ואב ל־11 ילדים. נפטר בה' באייר ה'תשע"ח (20 באפריל 2018), לאחר מאבק במחלת הסרטן.

הרב קנוהל הוא אחיו של פרופסור אמריטוס ישראל קנוהל, מרצה (בדימוס) בחוג למקרא באוניברסיטה העברית בירושלים.

ספריו
-----

* **"איש ואשה"–** בשנת תשס"ג (2003) פרסם את הספר העוסק בהדרכת חתנים וכלות לקראת חתונתם ובהלכות אישות. בעקבות הצלחתו, הספר יצא במספר מהדורות נוספות. בקנה מידה תורני הספר נחשב לרב-מכר. על המהדורה השנייה של הספר עבר הרב שמואל אריאל פעמיים, תיקן והעיר אלפי הערות.
* "**ואכלת ושבעת"–** בשנת תשס"ג (2003) בנושא הכשרות, נכתב בשיתוף עם הרב שמואל אריאל. גם מספר זה נמכרו למעלה מעשרת אלפים עותקים, וחלקים ממנו נכללים בחומר הלימודים לבחינות הבגרות במקצוע תורה שבעל פה.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת המאמרים של אלישיב קנוהל, באתר רמבי"ש
* הלכות נשים, **דעות** 12, באתר נאמני תורה ועבודה
* שמואל אריאל, הלכה של ענווה ורגישות: שבוע ללכתו של הרב אלישיב קנוהל ז"ל באתר מקור ראשון, 27 באפריל 2018
* הרב אלישיב קנוהל זצ"ל, ‏"הסוד" של הרב קנוהל, באתר כיפה, 29 באפריל, 2018
* הרב מאיר נהוראי, ‏השיעור הגדול לחיים שלמדתי מהרב קנוהל, באתר כיפה, 29 באפריל, 2018
* אלישיב בן דב קנוהל (1948-2018), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה ברנדס יאכלו ענוים וישבעו;  
אביעד סטולמן, ‏טהרת המשפחה הדתית־הלאומית, **אקדמות** י"ד, טבת תשס"ד, עמ' 219–255
2. ↑  איש ואשה, מהדורה שנייה, עמ' 24

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310398105171
* LCCN: n2004050466
* VIAF: 297315259
* WorldCat: lccn-n2004050466

 |
**עמירן שקלים** (נולד ב-23 במרץ 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

קריירה
------

שקלים החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-22 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו. גם בעונה שלאחר מכן שותף במשחקי גביע הטוטו, אך לא שיחק בליגה במדי הקבוצה. בקיץ 2008 הושאל להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, וב-27 בספטמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד מכבי הרצליה.

בקיץ 2009 חזר למכבי תל אביב, אך לא שותף במשחקי הקבוצה, ובחלון העברות של ינואר 2010 הושאל להפועל פתח תקווה. ב-1 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1–2 על הפועל נצרת עילית. אף על פי שלא זכה לדקות משחק רבות בפתח תקווה נשאר במועדון בסיום העונה, ובעונת 2010/2011 ערך במדיה 16 הופעות בליגת העל.

בקיץ 2011 הושאל שקלים להפועל ראשון לציון. ב-24 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד הפועל רמת השרון, ובסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בקיץ 2012 הושאל שוב להפועל פתח תקווה, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וב-31 בדצמבר 2012 הבקיע צמד בניצחון 5–1 נגד מכבי הרצליה.

בקיץ 2013 שוחרר ממכבי תל אביב וחתם במועדון ספורט אשדוד. לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות, שוחרר מאשדוד בתום העונה וחזר להפועל פתח תקווה, לאחר שעלתה בחזרה לליגת העל. בעונת 2014/2015 ערך 15 הופעות במדי הקבוצה, ובסופה ירד עמה לליגה הלאומית.

ביולי 2016 חתם שקלים בהפועל רמת השרון מהליגה הלאומית, במדיה הבקיע שני שערים בעונת 2016/2017. בקיץ 2017 חזר לקדנציה שלישית בהפועל פתח תקווה, ובעונת 2017/2018 כבש שני שערים בליגה הלאומית.

ב-3 ביולי 2018 חתם שקלים בהפועל תל אביב, לאחר שחזרה לליגת העל. ב-8 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו, ובליגה שותף בארבעה משחקים בעונת 2018/2019.

ב-29 ביוני 2019 הודיע שקלים על פרישה ממשחק פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  המגן עמירן שקלים חתם בקבוצה ויצטרף לסגל, באתר הרשמי של הפועל תל אביב, 3 ביולי 2018
2. ↑  מאור רחמני, ‏עמירן שקלים פרש: מרגיש שזה הזמן הנכון, באתר ONE‏, 30 ביוני 2019
**שון טארו אונו לנון** (באנגלית: **Sean Taro Ono Lennon**; נולד ב-9 באוקטובר 1975) הוא זמר, מלחין ושחקן אמריקאי, בנם של המוזיקאים ופעילי השלום ג'ון לנון ויוקו אונו. החל משנת 2015 הוא חבר בלהקת The Claypool Lennon Delirium.

חייו
----

### ילדותו

שון לנון נולד בעיר ניו יורק. לאחר הולדתו, טיפל בו אביו, ג'ון לנון, עד להירצחו בשנת 1980, כאשר היה בן חמש. הוא חונך בשני בתי ספר פרטיים יוקרתיים באינסטיטוט לה רוזי בשווייץ (בו גם למדו הנסיך אדוארד, אלברט השני מלך הבלגים ודודי אל פייד) ובבית הספר דאלטון, בעיר ניו יורק.

### שנותיו הראשונות במוזיקה

הקלטתו הראשונה הייתה באלבומה של אימו, "עונת הזכוכית" המבוסס על סיפור שאביו נהג לספר לו. בגיל 9, הוא ביצע את השיר "זה בסדר" (It's Alright) המופיע באלבום הצדעה לאימו בשם "לכל איש יש אישה", משנת 1984. בשנת 1988 הופיע שון בקבוצת השחקנים של "Moonwalker" של מייקל ג'קסון. שון העיד כי העבודה עם ג'קסון הייתה בגדר חוויה מפרה עבורו. מאוחר יותר במהלך חייו, נסיונותיו לפרוץ כמוזיקאי רציני באו לידי ביטוי בשיתוף פעולה עם יוצרים אחרים: הוא הופיע באלבום של לני קרביץ "Mama Said", בשנת 1991 וכן הקים להקת רקע לאלבומה של אימו, "Rising", בשנת 1995.

### השפעות מוזיקליות

שון לנון טען שבריאן וילסון והביץ' בויז היו מקור השראה ראשון במעלה עבור שיריו וראיון שערך עם בריאן וילסון מופיע באלבום בעל תפוצה מוגבלת בעל השם "מילים ומוזיקה". במהלך ההפצה של האלבום "אל תוך השמש" (Into The Sun), שון הרבה לדבר אודות הערצתו ללהקה הברזילאית אוס מוטנטס. בעת שהותו בברזיל הופיע שון עם ארנלדו בפטיסטה (נגן הבס והזמר של אוס מוטנטס). לאחר מכן הוא עיצב את העטיפה לאלבום הלהקה משנת 2000 הקרוי "Tecnicolor". שון אף ציין בעת ראיונות את השפעת הביטלס והוריו.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

* "אל תוך השמש" (1998) U.S. #153
* "אש ידידותית" (2006) U.S. #152

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שון לנון** |

* אתר האינטרנט הרשמי של שון לנון
* שון לנון, ברשת החברתית פייסבוק

* שון לנון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* שון לנון, ברשת החברתית אינסטגרם

* שון לנון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* שון לנון, באתר AllMovie (באנגלית)

* שון לנון, באתר AllMusic (באנגלית)

* שון לנון, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* שון לנון, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* שון לנון, באתר Discogs (באנגלית)

* שון לנון, באתר Songkick (באנגלית)

* שון לנון, באתר Genius

* שון לנון, באתר בילבורד (באנגלית)
* רונן צומר, שון לנון מגיע להופעה בישראל, באתר ynet, 7 בפברואר 2007
* "Sean Lennon', מאמר מהניו יורק טיימס 05/18/98
* Sean Lennon ראיון משנת 2006 עם שון לנון
* ריאיון עם מישל סיווטה המנהל
* ריאיון עם שון לנון מה-1/12/2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13896548n (data)
* GND: 13509769X
* ISNI: 0000 0001 1476 179X
* LCCN: no2006125224
* MusicBrainz: 722c6718-0c61-4db2-a8bc-993a8c5d2baf
* NDL: 01150875
* NKC: js20061110004
* NTA: 074609297
* SNAC: w65c2wmr
* VIAF: 84255875
* WorldCat: lccn-no2006125224

 |