recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אדוארד ג'ון פול "אדי" מק'גולדריק** (אנגלית: **Edward John Paul "Eddie" McGoldrick**; נולד ב-30 באפריל 1965 באיזלינגטון שבאנגליה) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

מק'גולדריק החל את הקריירה שלו במועדון קטרינג טאון שמחוץ לליגה, ובעקבות מעבר לנניטון בורו ביסס את מעמדו כשחקן בתחילת שנות ה-80. לאחר מכן עבר לשחק בשורות נורת'המפטון טאון מהפוטבול ליג תמורת 10,000 לירות שטרלינג, וזכה עמה באליפות הליגה הרביעית ב-1987.

לאחר מכן עבר לקריסטל פאלאס, שם זכה לפרסום לאחר שהשתתף ב-147 משחקים והבקיע 11 שערים; הוא זכור בהיסטוריה של המועדון לאחר שבישל שער לאיאן רייט בניצחון 4 - 3 על בלקברן רוברס, בסיכום שני משחקי גמר פלייאוף העלייה לליגה הראשונה. הוא זכה עם פאלאס בגביע פול ממברס בעונת 1990/1991, לאחר שהקבוצה סיימה במקום השלישי בליגה. הוא החמיץ את הפסד הקבוצה בגמר גביע ה-FA של 1990. ב-1992, בעודו משחק בפאלאס, ערך את הופעתו היחידה בנבחרת אירלנד ב' ואת הופעתו הראשונה מתוך 15 משחקים במדי נבחרת אירלנד.

לאחר שקריסטל פאלאס ירדה מהפרמייר ליג ב-1993 הוא עבר לארסנל תמורת מיליון לירות שטרלינג, ושיתף פעולה פעם נוספת עם רייט. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מגן הצדקה מול מנצ'סטר יונייטד ב-7 באוגוסט 1993. הוא לא זכה להצלחה רבה בארסנל, ולאחר 38 משחקים בעונת 1993/1994, כולל הופעה במחליף בניצחון על פארמה בגמר גביע המחזיקות, הוא איבד את מקומו בהרכב, ובעונת 1995/1996 השתתף במשחק אחד בלבד. בסך הכל הוא השתתף ב-57 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שער אחד. כששיחק בארסנל הוא סבל ממספר פציעות שהגבילו את יכולת המשחק שלו, בנוסף למחלת הסכיאטיקה שגרמה לו כאבים וממנה סבל עד סוף הקריירה.

מק'גולדריק עזב את ארסנל למנצ'סטר סיטי ב-1996. בתקופה הראשונה הוא היה מושאל מארסנל, וחתם על חוזה קבוע ב-18 באוקטובר 1996 תמורת די העברה בסך 300,000 לירות שטרלינג. הוא הצטרף למועדון שהיה באותה עת בתקופה של חילופי מאמנים רבים. החתמתו כשחקן מושאל בוצעה על ידי עוזר המאמן אסא הארטפורד (שהחליף את אלן בול), החתמתו על חוזה קבוע הייתה בתקופת 32 הימים של סטיב קופל, ועד לסוף העונה הוא שיחק תחת שני מאמנים נוספים. הוא שיחק בסיטי במשך שתי עונות, אך בעונתו האחרונה שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון, ובתקופת השאלתו לסטוקפורט קאונטי ערך את הופעתו היחידה ב-1998. הוא פרש מכדורגל מקצועני ב-1999, ולאחר מכן אימן את המועדונים החובבניים קורבי טאון ובאשלי.

לפני שהתמנה למאמן-שחקן בקורבי טאון הוא כיהן כמנהל מסחרי. בשנת 2008 מונה למאמן הקבוצה עד גיל 14 של נורת'המפטון טאון, וב-2009 קודם למשרת מאמן קבוצת הנוער של המועדון.

לקריאה נוספת
------------

* Tony Matthews, **Who's Who of Arsenal** (Page 199), 2007. (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל באתר הרשמי של קריסטל פאלאס

| **נבחרת אירלנד – מונדיאל 1994** |
| --- |
| 1 בונר • 
2 ארווין • 
3 פלאן • 
4 מורן • 
5 מקגראת' • 
6 קין • 
7 טאונסנד • 
8 ר.הוטון • 
9 אולדרידג' • 
10 שרידאן • 
11 סטונטון • 
12 ג קלי •
13 קרנגן • 
14 באב •
15 קווין •
16 קסקרינו •
17 מק'גולדריק •
18 ווילאן •
19 מק'לפלין •
20 ד. קלי •
21 מק'אטיר •
22 קלי ג'וניור •
מאמן: צ'רלטון | אירלנדאירלנד |
**גינטר שבובסקי** (בגרמנית: **Günter Schabowski**;‏ 4 בינואר 1929 – 1 בנובמבר 2015) היה פוליטיקאי מזרח גרמני, חבר מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. עיקר פרסומו מנאום שנשא ב-9 בנובמבר 1989, שבעקבותיו נפתח הגבול הפנים-גרמני, והופלה חומת ברלין.

קורות חיים
----------

שבובסקי נולד באנקלם שבפומרניה (כיום במדינת מקלנבורג-מערב פומרניה). הוא למד עיתונאות באוניברסיטת לייפציג, ולאחר מכן החל לעבוד כעורך במגזין של איגודים מקצועיים בשם *Tribüne* ("טריבינה"). ב-1952 הוא הצטרף למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. בין השנים 1967–1968 למד באקדמיה של המפלגה הקומוניסטית. ב-1978 הוא מונה לעורך הראשי של העיתון *Neues Deutschland* (*גרמניה החדשה* - נויס דויטשלנד), העיתון הרשמי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטית והעיתון המוביל במזרח גרמניה. ב-1981 צורף למועצה הראשית של המפלגה. ב-1985 התפטר מתפקידו בעיתון, ומונה למזכיר של סניף המפלגה במזרח ברלין וצורף לפוליטביורו של המפלגה. בין השנים 1981–1990 כיהן כחבר בפולקסקאמר.

הפלת חומת ברלין
---------------

באוקטובר 1989 עזר שבובסקי, יחד עם מספר חברים אחרים בפוליטביורו להדיח את אריך הונקר לאחר כהונה ארוכה כמנהיג מזרח גרמניה ולהחליפו באגון קרנץ. במסגרת השינויים שנעשו מונה שבובסקי לדובר הלא רשמי של המפלגה, ובמסגרת תפקיד זה כינס מסיבות עיתונאים רבות, על מנת לעדכן על השינויים במדינה.

ב-9 בנובמבר 1989, בבוקר לפני שכינס מסיבת עיתונאים נוספת, קיבל פתק לפיו מזרח גרמניים יוכלו לעבור את הגבול בין שתי הגרמניות לאחר קבלת אישורים, אך לא קיבל יותר מידע על הנושא. השינויים הללו היו אמורים לחול אך ורק בשעות אחר הצהריים של אותו יום, לאחר תאום עם שומרי הגבול.

בסוף מסיבת העיתונאים הקריא שבובסקי בקול רם את תוכן הפתק. אחד העיתונאים שאל אותו מתי ייכנסו לתוקף השינויים, ואף על פי שלא ידע את התשובה, ענה שבובסקי ש"למיטב ידיעתי - מיד." (בגרמנית: **Sofort, unverzüglich**). לאחר מספר שאלות מהעיתונאים הוא אמר שההחלטה כוללת גם מעבר למזרח ברלין. אמירה זאת גרמה להסתערות של אזרחים על חומת ברלין והריסתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גינטר שבובסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוכנויות הידיעות, מת האיש שפתח בטעות את חומת ברלין, באתר ynet, 1 בנובמבר 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007437918505171
* BnF: cb12777204q (data)
* GND: 118980491
* ISNI: 0000 0001 1839 0287
* LCCN: n91044380
* MusicBrainz: 46feda25-009d-4e64-83ab-d70118f7f9d9
* NKC: js2015861535
* NTA: 088244482
* SUDOC: 052465616
* VIAF: 5057775
* WorldCat: lccn-n91044380

 |
שטר של 100 מיליון אדו-פנגו. אדו-פנגו אחד היה שווה בסוף יולי 1946 1021\*2 פנגו.
ה**פנגו** (בהונגרית: **Magyar pengő**) היה הילכה החוקי הרשמי של הונגריה משנת 1927 עד שנת 1946 אז הופסק השימוש בו בעקבות היפר-אינפלציה
שגאתה בו. בסוף דרכו הוחלף הפנגו בפורינט.

עד מלחמת העולם השנייה
---------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

בתקופת מלחמת העולם השנייה
-------------------------

כחלק מהשתלטות צבא רוסיה על הונגריה אשר חברה לנאצים, הרסו הרוסים את כל תשתיתה הכלכלית של הונגריה. בנוסף חויבה הונגריה לשלם מאות מיליוני דולרים לבעלות הברית כפיצוי על נזקי המלחמה שנגרמו בעטיה. מצב זה הביא למשבר כלכלי חסר תקדים בעוצמתו. כך כל הכנסותיה של הונגריה בשנת 1945 הסתכמו בכ-15% מסך הוצאותיה.

כדי לכסות על חובותיה ובהיעדר ברירה, החלה ממשלת הונגריה להדפיס שטרות כסף במספרים גדולים מאוד, עד כי בתוך כחצי שנה לערך הוכפל מספר השטרות אשר היו במדינה פי 300. ריבוי הכסף הוביל לירידה דרסטית בכוח הקניה של המטבע ואינפלציה החלה לגאות. בתחילת תקופת האינפלציה נעשה ניסיון של ממשלת הונגריה לבלום את האינפלציה הדוהרת, וזאת על ידי ביטול ערכם של רוב השטרות במדינה. תהליך זה התבצע באמצעות הצמדת בול בשווי 3,000 פנגו על רבע מהשטרות בעלי סכום ה-1,000 פנגו (הסכום הגבוה ביותר מכל שטרות הפנגו) כשכל שאר שטרות סכום ה-1,000 בטלו. עניין זה למעשה החזיר לידי ממשלת הונגריה שלושה שטרות מתוך ארבעה.

הדפסת שטרות נטולת רסן הובילה ללחצים אינפלציוניים אדירים שגרמו לירידת ערכו של הפנגו עוד ועוד. 
בחודש יולי 1946 הגיעה האינפלציה לשיא - עליה של 19,000% בחודש. משמעות מספר זה הייתה הכפלת המחירים בממוצע מדי 13 שעות. לשם השוואה, בישראל בשנת 1984 נצפה שיא באינפלציה שהחלה מספר שנים קודם, שהגיע עד ל-445% בשנה.

בעקבות האינפלציה עלו בהונגריה אף סכומי השטרות ללא הרף, עד כי נקבע שיא של כל הזמנים בסכום הנקוב בשטר - מאה קווינטיליון פנגו. מספרים אדירים אלו לא הוסיפו לערכו של הפנגו, ובאו הדברים לידי כך שכל הכסף שהיה מצוי בידי אזרחי הונגריה, לא היה שווה יותר מעשירית סנט אמריקאי.

בתקופה זו נצפו בהונגריה מחזות אבסורדיים, כעובדי אשפה המנקים שטרות הזרוקים ברחובות ללא חפץ.
שכירים בתקופה זו, עת קיבלו משכורת על עבודתם הלכו מיד לקנות איתה משהו, וזאת משום שמספר שעות לאחר מכן היה יורד ערכו של הפנגו.
מטבעות רבים הותכו לצרכים שונים, וזאת משום שערכם כמתכת עלה בהרבה על ערכם כהילך חוקי. רבים מאזרחי הונגריה חזרו לסחור בשיטות פרימיטיביות כסחר חליפין.

סיום המשבר
----------

באמצע שנת 1946 החלה ממשלת הונגריה ברפורמה כלכלית מתוך מטרה להיחלץ מהמשבר בו הייתה בו הייתה שרויה. במהלך הרפורמה נזנח מטבע הפנגו ונכנס לשימוש מטבע הפורינט. הלאמת נכסים ומפעלים לידי ממשלת הונגריה תרמו ליציבות הכלכלה ההונגרית ולביסוס המטבע החדש.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פנגו הונגרי** |
**גידו קרל אנטון ליסט** (בגרמנית: **Guido Karl Anton (von) List**; ‏5 באוקטובר 1848 – 17 במאי 1919) היה סופר, מחזאי, ועיתונאי אוסטרי שעסק בחקר ובהפצת תורת הנסתר.

חייו
----

פון ליסט נולד בווינה למשפחה מן המעמד הבינוני. לטענתו זנח כבר בילדותו את האמונה הנוצרית-קתולית של משפחתו והקדיש עצמו לאל פגאני מהתקופה הקדם נוצרית בשם ווטן (Wotan), ששמו נגזר משם האל אודין מהמיתולוגיה הגרמאנית. בצעירותו הרבה פון ליסט לבלות את זמנו באזור הכפרי של אוסטריה, שם עסק בטיולי הליכה, שייט, ובציור מראות נוף כפרי.

פון ליסט יסד תנועה דתית פגאנית מודרנית בשם "ואטניזם", אשר לטענתו היה בה משום חידוש והחייאת הדת העתיקה של הגזע הגרמאני. דת חדשה זו כללה סדרת רעיונות אריוסופיים (חוכמת הגזע הארי) אזוטריים, אותם כינה ארמניזם (Armanism).

בשנת 1877 החל לעסוק בעיתונות; תחילה פרסם מאמרים במגזינים ועיתונים לאומניים באוסטריה הכפרית. במאמריו הדגיש את המימד הלאומני-פולקיסטי בתרבותם ומנהגיהם של אנשי הכפר. פון ליסט האמין כי הכפריים הללו שימרו מאפייני דת פאגאנית גרמאנית עתיקה מהתקופה הקדם נוצרית. באותה תקופה פרסם גם מספר מחזות ושלושה רומנים שעלילתם מתרחשת בקרב השבטים הגרמאנים בתקופת הברזל.

במהלך שנות ה-90 של המאה התשע עשרה, המשיך בכתיבת מאמרים בעלי מסרים פולקיסטיים בעיתון לאומני שהכילו מרכיבים אנטישמיים. ב-1893 היה בין מייסדיה של קבוצה ספרותית, ומיצב את עצמו כלאומן אוסטרי פאן-גרמאני שהטיף למיזוגה של אוסטריה לתוך האימפריה הגרמנית.

ב-1902 החל לגלות עניין רב בתורת הנסתר, בעיקר בהשפעת האגודה התאוסופית שגרמה להעמקה והרחבה של אמונתו הוואטניסטית, ושילב בתוכה חקר ולימוד של הכתב הרוני.
בשנת 1908 גרמו הפופולריות של כתביו ועבודתו בקרב תומכי הפולק הגרמני והלאומנים, להקמתה של "חברת ליסט", אשר זכתה להתעניינות ותמיכה גם בקרב אנשי המעמד הבינוני והעליון באוכלוסייה. החברה פרסמה את כתביו ביחד עם מאמרים אריוסופיים, וליסט קיבל בקרבם מעמד של כהן גדול. 
ליסט קידם את השקפת העולם המילנרית (Millenarianism), לפיה החברה המודרנית היא מנוונת וניתנת לתיקון רק אחרי התרחשות של אירוע אפוקליפטי שיביא לכינונה של ישות אימפריאלית פאן-גרמאנית חדשה, אשר תקדש את הדת הוואטנית. ליסט האמין שאימפריה זו תקום לאחר ניצחון מעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה.

פון ליסט היה דמות ידועה ובעלת השפעה רבה אצל הלאומנים הגרמנים ואנשי הפולק האוסטרים-גרמנים, אך השפעתו התרחבה גם בקרב חוגים עממיים רחבים יותר. לאחר מותו הייתה לתורתו וכתביו של ליסט השפעה ניכרת על התפתחותה והתגבשותה של האידאולוגיה הנאצית, במיוחד בקרב אנשי המפלגה וארגון הס.ס.. לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה תורתו להשפיע על אריוסופים ופגניסטים ברחבי העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גידו פון ליסט** בוויקישיתוף
* גידו פון ליסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277835805171
* BnF: cb12750012p (data)
* CANTIC: a10322000
* GND: 114077290
* ISNI: 0000 0001 2131 201X
* LCCN: n84054704
* NKC: mzk2009539685
* NLP: A10322000
* NTA: 073394599
* SUDOC: 035539364
* VIAF: 46886574
* WorldCat: lccn-n84054704

 |
הזדווגות אצל פנדור אדמוני, מועצה אזורית ברנר
**פנדור אדמוני** (שם מדעי: *Spilostethus pandurus*) הוא פשפש ממשפחת הפנדוריים, בעל גלגול חסר. אורך גופו הוא 12–14 מ"מ. צבעו אדום עם ציור שחור. בקדמת גבית החזה הקדמי (מעין משולש כיטין המכסה את החזה הקדמי של הפנדור האדמוני. חלקו הצר מאחורי הראש, והוא נמשך כ-2.5 מ"מ לכיוון הבטן) פס רוחב שחור. מפס רוחב זה יוצאים זוג פסי אורך מפותלים המגיעים לשפה האחורית של הפרק (הצד הרחב של המשולש). שני צדי החזה האחורי והאמצעי שחורים, וכתם אדום מעטר כל פרק. בצדה התחתון של קולית (החלק העבה ביותר ברגל, כפי שנראה בתמונה) הזכר מצויים קוצים קצרים ועבים, או "שיניים".

זחלי הפנדור האדמוני צבעוניים יותר מהבוגרים. לעיתים ניתן למצוא את הזחלים בהתקבצויות גדולות מאוד.

מוצא הפנדור האדמוני הוא טרופי.

הפנדור האדמוני מותקף על ידי זריזבוב הפנדור: רימות זריזבוב זה יצאו מבוגרי הפנדור האדמוני. הבוגרים נאספו בריאים ושלמים, ומתו רק זמן מה לאחר יציאת הרימות[דרושה הבהרה].

ניתן לראות פרטים מהמין לאורך כל עונות השנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנדור אדמוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

החדק ניכר כשהוא מקופל מתחת לחזה
**דוב חום של חצי האי אלסקה** (שם מדעי: *Ursus arctos gyas*) נמצא באזורי החוף של דרום אלסקה ביחד עם דוב הגריזלי.

דוב חום של חצי האי אלסקה הוא תת-מין גדול מאוד של הדוב החום, משקלו הממוצע הוא 363-544 ק"ג. הם נמצאים בצפיפות גבוהה לאורך החוף הדרומי של אלסקה בשל הכמות הגדולה של הצדפות ועשב הגרגר, ובמיוחד בגלל נדידות הסלמון השנתיות שמהוות מאגרי שומן גדולים. הם משיגים את להקות הסלמונים מהגדולים בעולם, והם עשויים לאסוף מספרים גדולים של סלמונים באתרי האכלה, כמו מפלי ברוקס ומפלי מקנייל, שבבפארק הלאומי קטמיי ליד היישוב קינג סמון.

יש ויכוח האם דובים חומים של חצי האי אלסקה צריכים להיקרא "דובים גריזלי" יחד עם כל שאר תת-המינים של הדוב החום בצפון אמריקה או כתת-מין נפרד. יש בלבול כאשר מתייחסים אל היבשת ואזורי חוף בנפרד, אך ביולוגים עדיין טוענים כי דובים חומים של חצי האי אלסקה הם תת-מין אמיתי. עם זאת, זה נחשב נכון להציב את כל הדובים החומים בצפון אמריקה של דוב הגריזלי בתת-המין שלו למעט דובי קודיאק. כדי למנוע בלבול, רבים פשוט מתייחסים לכל הדובים החומים של צפון אמריקה, כולל קודיאק, כ"דובי גריזלי".

ציידים צדים את הדובים בשביל העורות והגולגולות שלהם שיש להם ערך כספי גבוה. כ-500-1500 דובים חומים של חצי האי אלסקה נהרגים מדי שנה על ידי ציידים. כדי לצוד את הדוב הגדול הזה, הציידים חייבים לעקוב אחר מגוון של חוקים, שכוללים: אי כניסה לגבולות בשטחי ציד, תשלום על ציד, רובים מתאימים וחוקים אחרים.

אטימולוגיה
----------

השם 'דוב חום של חצי האי אלסקה' עלה ככל הנראה מכיוון שעד 1975, הם נחשבו לתת מין אחר מדוב גריזלי שביבשת. הם מעולם לא נחשבו קרובים יותר לדובים החומים באירופה מאשר לדובי הגריזלי ביבשת, אבל קיבלו שם אחר, בגלל הבדלי הגודל והצבע מדובי הגריזלי ביבשת. משנת 1975 ואילך, הם נחשבו לאותו המין, אך אנשי החופים שמרו על השם "דוב חום".

תיאור
-----

דובים חומים של חצי האי אלסקה הם בין הדובים החומים הגדולים בעולם. אורכם בממוצע הוא 2.4 מטר וגובה הכתף הוא 1.2-1.4 מ'. מחקר אחד מצא כי המשקל הממוצע של זכר שחי בחוף היה בסביבות 408 ק"ג. המשקל הממוצע של הנקבה יהיה 227 ק"ג . מצד שני יש רישום של זכר ענקי אשר חרג בהרבה מהגודל הרגיל, עם משקל של 680 ק"ג. זכר חוף (זכר שחי בחוף) בגודל כזה עשוי להגיע ל-3 מטרים גובה כשהוא עומד על רגליו האחוריות, ואורך גוף של עד 1.5 מטר. צבע הדוב החום של חצי האי אלסקה הוא בלונדיני או גוון שחור-לבן, לעומת זאת צבע הפרווה של דוב הגריזלי הוא חום בהיר. אחד מהסימנים הבולטים של הדוב הוא הגבנון שמופיע על כתפיהם; הגבנון הוא סימן מבדיל בינם לבין דובים שחורים שהם נטולי גבנון.

מזון
----

דוב חום חצי האי האלסקה אוכל סלמון בפארק הלאומי קטמיי. סלמון הוא המרכיב העיקרי בתזונת הדוב באביב.
דובים חומים של חצי האי אלסקה אוכלים בדרך כלל סלמון, ומשתמשים בדרכים רבות ושונות לתפוס אותם. אחת מהדרכים היא לחכות בחלק התחתון של המפל ולתפוס דגים שקופצים, או לעמוד בראש המפל ולתפוס את הדג באוויר כשהוא קופץ (ולפעמים בפה). יש דובים המנסים גם לרדוף אחרי הסלמונים ולהצמיד אותו לגדות הנהר עם טפריהם. לאחר שאכלו סלמונים, גרגרי יער וצמחים הם אוגרים את השומן לקראת תרדמת החורף, ולאחר מכן הם נכנסים למצב תרדמה.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph225444

 |
**פנגולין עצים קטן** (שם מדעי: *Phataginus tricuspis*) הוא מין בסוג פנגולין עצים הנפוץ ביערות הטרופיים של דרום-מזרח אפריקה.

מאפיינים
--------

אורך גופו של הפנגולין כ-45 ס"מ כשאורך זנבו הוא 30 ס"מ. משקלו 3–4 ק"ג ומספר הוולדות 1–2. הוא ניזון מנמלים וטרמיטים.

צבע גופו בצידו העליון הוא חום וגחונו לבן. ממצחו עד קצה הזנב והרגליים במחציתם מכוסים קשקשים קשים. בכל קשקש שלושה חודים והם סדורים כרעפים ומשמשים להגנה. הזנב חזק דיו כדי לשמש גם להנסת אויבים. שערות מכסות את החרטום המוארך, השפתיים, תחתית העיניים והגחון. לשונו של הפנגולין גמישה, ארוכה מאוד, ודביקה בקצותיה, והיא מקופלת בתוך פיו. כשהוא מאתר מזון, לשונו נשלפת במהירות והוא מכה בה בחרקים ובכך מצמיד אותם אל לשונו ובולע אותם. הפנגולין חסר שיניים וריסוק החרקים ולעיסתם מתבצע על ידי שיניים קרניות קטנות המצויות בשוער הקיבה.

חוש ראייתו חלש ושמיעתו בינונית משום שהוא חסר כל אפרכסות אוזניים. לעומת זאת, חוש הריח שלו מפותח למדי. רגליו קצרות ובקצות אצבעותיהן טפרים מאונקלים, חזקים וחדים מאוד. בעזרת הטפרים חודר הפנגולין לקני הנמלים ולתלי טרמיטים. לאחר מכן הוא מחדיר לקנים את חרטומו, שולף את לשונו וצד את מזונו.

שחייתו מהירה למדי אך תנועתו על הקרקע איטית, הן בהליכה והן בטיפוס אל צמרות העצים. הוא פעיל בלילה ובשעות היום שוכן בצמרות העצים כשהוא מקופל בין הענפים. הוא מסתייע בלפיתת זנב לשם אחיזה נוספת, בעיקר בשעה שהוא משתמש בגפיו הקדמיות כדי לחדור לקני נמלים וטרמיטים.

הנקבה ממליטה פעם בשנה ונושאת את גוריה על זנבה עד שהם יכולים להלך באופן עצמאי. בעת סכנה היא מצטנפת ומכנסת את הגורים למרכז המעגל שיצרה, ובצורה זו היא מגוננת עליהם בעזרת הקשקשים הקשים והחדים, אותם היא זוקפת עד חלוף הסכנה. המין נמצא בסכנת הכחדה בשל ציד והרס יערות הגשם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנגולין עצים קטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

* פנגולין עצים קטן, באתר IUCN (באנגלית)

| פנגולינאים |
| --- |
| פנגולין | פנגולין פיליפיני • פנגולין הודי • פנגולין סיני • פנגולין מלאי |  |
| פנגולין עצים | פנגולין עצים קטן • פנגולין עצים גדול |
| פנגולין גדול | פנגולין ענק • פנגולין הכף |
**אנה רוזלי בוש** (בצרפתית: **Anna Rosalie Boch**; ‏ 10 בפברואר 1848 – 25 בפברואר 1936) הייתה מצנטית וציירת בלגית נאו-אימפרסיוניסטית ואימפרסיוניסטית. בוש נולדה במחוז אנו שבוולוניה לוויקטור בוש, מנהל המפעל לכלי חרס "וילרוי ובוש", וסיימה את חייה בבריסל. אחיה היה הצייר אז'ן בוש.

בציוריה הראשונים השתמשה בטכניקת הפוינטיליזם המזוהה עם הנאו-אימפרסיוניזם, ומאוחר יותר שינתה את סגנון ציוריה לאימפרסיוניזם. בוש הושפעה במיוחד מתאו ואן ריסלברג, אותו פגשה ב-"קבוצת ה-XX". בבעלותה היה אוסף ציורים אימפרסיוניסטים חשובים שכלל בין היתר את הכרם האדום של וינסנט ואן גוך. בוש קידמה ציירים רבים באמצעות אוספה ובאמצעים אחרים. בצוואתה, ביקשה שיימכר האוסף שלה ושהכסף ממכירתו יתרם למימון אמנים הנמצאים במצוקה כספית.

לאחר מותה נתרמו 212 מציוריה ו-219 ציורים של אמנים אחרים מהאוסף שלה למוזיאון המלכותי של בריסל.

גלריה
-----

* אישה קוראת תחת שושנת האלפים**אישה קוראת תחת שושנת האלפים**
* La Louvriere,‏ 1910**La Louvriere**,‏ 1910
* נוף מוויר, זילנד, 1906**נוף מוויר, זילנד**, 1906
* חופי בריטני, 1901**חופי בריטני**, 1901

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה בוש** בוויקישיתוף
* אנה בוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12412484s (data)
* GND: 128817747
* ISNI: 0000 0000 6683 1289
* LCCN: nr93018060
* MusicBrainz: 7cb05b36-d9dd-4d9b-b876-d1a2dee02a05
* NTA: 227883985
* RKD: 9452
* SUDOC: 033238316
* ULAN: 500022508
* VIAF: 55209252
* WorldCat: lccn-nr93018060

 |
**דוב משקפיים פלורידה** המכונה גם **דוב פלורידה קצר-פנים** או **דוב מערות פלורידה** (שם מדעי: ***Tremarctos floridanus***) הוא מין נכחד של יונק, השייך לסוג טרמרקטוס בתת-משפחת הטרמרקטיים במשפחת הדוביים, בה מצוי כיום דוב המשקפיים. דוב קדום זה חי באמריקה הצפונית של הפליוקן והפליסטוקן שלפני 4.9 מיליון שנה עד לפני 12,000 שנים מזמננו. המאובנים שלו התגלו בדרום ארצות הברית והוגדרו ב-1928, ובמקור הוא נחשב למין של דוב הבולדוג הענקי שהגיע למשקל 900 קילוגרם. דוב זה היה גדול מקרובו החי והגיע לגובה 120 סנטימטרים ולמשקל 150 עד 300 קילוגרם בערך.

דוב זה חי ברחבי דרום ארצות הברית, בעיקר בצד המזרחי מטנסי דרומה לפלורידה ולאורך חוף המפרץ ומערבה עד לקליפורניה. הוא דמה במראהו לדוב המשקפיים החי כיום באמריקה הדרומית, לאחר שעבר דרומה עם ההחלפה האמריקאית הגדולה. דוב זה חי לצד דוב הבולדוג במישורים ובביצות של אמריקה ועל פי מבנה שיניו היה אוכל-כול ובעל לסת קצרה אך קשיחה מאוד.

דוב זה נכחד לחלוטין עם סוף הפליסטוקן לפני 10,000 שנה, אם כי ייתכן ששרד גם לפני 8,000 שנה מממצאים במערת דווילס דן (אנ') שבויליסטון בפלורידה. הוא נכחד עקב שינויי אקלים רחבים ובידי ציד של שבטים פלאו-אינדיאנים שהיגרו ליבשת.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**זאב אשכנזי** (5 באוקטובר 1925 – 14 בספטמבר 2016) היה איש ציבור ישראלי. כיהן בין היתר כמנכ"ל חברת מקורות וכמנכ"ל חברת פזגז.

ביוגרפיה
--------

זאב אשכנזי נולד וגדל בנובי סאד שביוגוסלביה (כיום סרביה). עלה לארץ ישראל המנדטורית בשנת 1941 במסגרת עליית הנוער, והצטרף לחברת הנוער של קיבוץ שער העמקים. בשנת 1948 השתתף בהקמת קיבוץ שובל. בשנת 1973 קיבל תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה.

בשנת 1968 נשלח מטעם תה"ל (אז חברה ממשלתית) לעמוד בראש פרויקט שיקום תשתיות בפרובינציית קזווין באיראן.

אשכנזי היה חבר המפלגה הליברלית וחבר המזכירות המצומצמת של הליברלים בחיפה. שימש כסמנכ"ל מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית.

בשנת 1982 מינה שר החקלאות וסגן ראש הממשלה, שמחה ארליך את אשכנזי, חברו למפלגה הליברלית, למנכ"ל חברת מקורות, לאחר שפיטר את יעקב טוביה שהיה חבר במפלגת העבודה. הוא שימש בתפקיד זה עד לשנת 1984 לאחר שפוטר על ידי שר החקלאות, אריה נחמקין. בתקופתו החברה החלה לשגר טילים המכילים יודיד הכסף על מנת להגביר את הגשם.

בפברואר 1987 מונה למנכ"ל חברת פזגז (אז חברה ממשלתית), ושימש בתפקיד זה עד אמצע 1988. בעקבות שרפה שפרצה במתקני הגז בקריית אתא ב-30 בינואר 1988 הוקמה ועדה בראשות אלוף במילואים עמוס לפידות שקבעה שאשכנזי נושא באחריות כוללת למתרחש, אך מפני שהוא מכהן בתפקיד כשנה בלבד ובתקופתו נעשו פעולות לקידום המצב הבטיחותי, האחריות הרבה היא על המנכ"ל הקודם.

בשנת 1990 מונה ליועץ לשר האוצר התעשייה והמסחר, משה נסים.

נפטר ב-14 בספטמבר 2016 ונקבר בבית הקברות ביישוב עדי, שהיה אחד ממקימיו.

חיים אישיים
-----------

זאב אשכנזי היה נשוי פעמיים. הותיר אחריו שתי בנות מנישואיו הראשונים.

ספרו
----

בשנת 2009 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי, "**אל ראש ההר**".

קישורים חיצוניים
----------------

* אהרון פריאל, זאב אשכנזי, המנכ"ל החדש: "איני צריך להיות מומחה למים כדי לנהל את מקורות", מעריב, 4 באוגוסט 1982

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אהרון פריאל, זאב אשכנזי, המנכ"ל החדש: "איני צריך להיות מומחה למים כדי לנהל את מקורות", מעריב, 4 באוגוסט 1982
2. ↑  בוגרי אוניברסיטת חיפה, דבר, 1 במרץ 1973
3. ↑  מנהל פרוייקט בפרס, ז. אשכנזי טוען שפוטר, מעריב, 21 בנובמבר 1968
4. ↑  אלכס דורון, איש תה"ל הוחלף, אחרי רמז מוועדת מיניסטרים בפרס, מעריב, 22 בנובמבר 1968
5. 1 2  עודד בר-מאיר, מדוע פיטר ארליך את טוביה, דבר, 6 ביולי 1982
6. ↑  אבי קרטין, איש מערך יחליף את מנכ״ל מקורות, חדשות, 28 בנובמבר 1984
7. ↑  Open Knesset, oknesset.org
8. ↑  זכאי מועמד למנכ"ל 'מקורות', מעריב, 28 בנובמבר 1984
9. ↑  "מקורות" משגרת טילים להורדת גשם מלאכותי, מעריב, 5 בינואר 1983
10. ↑  עודד שורר, זאב אשכנזי מונה למנכ"ל חברת פזגז, מעריב, 15 בפברואר 1987
11. ↑  עודד שורר, 'לפטר את מנהל חוות פזגז ולחסיק מסקנות נגד בכירים נוספים', מעריב, 28 בפברואר 1988
12. ↑  אל ראש ההר : סיפור חייו של זאב אשכנזי / כתיבה: זאב אשכנזי ; עריכה: סיגל שפירא | אשכנזי, זאב, 1925- מחבר (שפירא, סיגל (עורך) ) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007509694205171
* VIAF: 308276701
* WorldCat (עם VIAF): 308276701

 |
**דוב חום אירופי**, **דוב חום אירואסייתי** (שם מדעי: *Ursus arctos arctos*; נקרא גם **דוב חום מצוי** בשל אזור תפוצתו הרחב) הוא תת-מין של המין דוב חום. תפוצתו היא בצפון האזור האירו-אסייתי.

מאפיינים פיזיים ומראה
---------------------

פרוותו חומה וגוונה נע בין חום צהבהב עד לחום כהה ואף לעיתים כמעט שחור. לעיתים תהיה הפרווה בגוון אדמדם. ראשו של הדוב עגלגל עם אוזניים קטנות ועגלגלות גם כן. הגולגולת רחבה ופיו מצויד בכ-42 שיניים, הכוללות שיניי טורף. לדוב מבנה עצמות חזק וכפות רגליים גדולות, המצוידות בטפרים גדולים גם כן אשר יכולים להגיע לאורך של למעלה מ-10 ס"מ. משקלו תלוי בסביבת מחייתו ובתקופת השנה. משקלו של דוב זכר בוגר נע בין 135–250 ק"ג ומשקלה של נקבה בוגרת נע בין 90–150 ק"ג. הדוב החום הגדול ביותר שנתפס שקל 481 ק"ג וגובהו היה כמעט 2.5 מטר.

הדובים האירופיים החיים במזרח אורל בהירים יותר וצבע פרוותם נוטה יותר לחום אדמדם. הדובים מתת-מין זה החיים באסיה נראים יותר אגרסיביים לעומת אותם דובים החיים באירופה.

תפוצה
-----

בעבר הדוב החום האירופי היה נפוץ מאירלנד במערב ועד ליפן שבמזרח.

הדוב החום האירופי נכחד באירופה בעיקר במערבה במדינות כמו אירלנד, בלגיה והולנד. בבריטניה הוא נכחד כנראה לפני 1,500 שנה בעקבות פעילות ציד. בצפון אירופה וברוסיה נשמרה אוכלוסייה טבעית וגדולה. לאחר שנכחדו מצרפת, הושבו לאחרונה פרטים לאזור רכס הרי הפירנאים שבגבול בין ספרד וצרפת. בספרד השתמרה אוכלוסיית דובים בשני גושים גדולים באזור רכס הרי הקאנטאבריים. כמו כן ישנה אוכלוסייה נוספת באיטליה בהרי אברוצו ובעמק טרנטינו.

אוכלוסיות גדולות נוספות נמצאות בסלובקיה, סלובניה, בולגריה ורומניה, אך אלו אוכלוסיות מבודדות המנותקות אחת מהשנייה. אוכלוסיות אלו כמעט נכחדו בעת המהפכה הרוסית ב-1917.

מחוץ לאירופה האוכלוסייה הגדולה ביותר של דובים נמצאת במזרחם של הרי אורל. בעיקר ביערות סביר ובמרכז אסיה (אפגניסטן, פקיסטן, קשמיר שבהודו, מרכז סין והאי הוקאידו ביפן). בצפון אסיה הדובים נפוצים בהרבה. קיימים אלפים רבים ביערות צפון סיביר, מספר לא ידוע בצפון סין ומונוגוליה, וכנראה אלפים רבים ביערות הוקאידו ואיים אחרים ביפן. בדרום אסיה קיימים הדובים במספרים קטנים יותר: מסוריה ואיראן דרך רכסי ההרים של אפגניסטן ופקיסטן עד הודו.

הדוב החום האירופי והאדם
-----------------------

הרומאים לכדו דובים אלו ונלחמו נגדם או צפו בהם נלחמים נגד חיות אחרות כמו נמרים, טיגריסים ואריות. הדובים החזקים ביותר נלכדו כנראה באזור הדלמטים וקאלדוניה.

שלא כמו באמריקה, בה כל שנה נהרגים בממוצע שני אנשים בידי דובים, באירופה רק שלוש תקיפות תועדו בכל המאה האחרונה.

* דוב חום בפינלנדדוב חום בפינלנד
* דוב חום בדנמרקדוב חום בדנמרק
* דוב בגן חיות בבדפורדשיירדוב בגן חיות בבדפורדשייר
* דוב ביער בפינלנדדוב ביער בפינלנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוב חום אירופי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* מה עושה דוב חום כשהוא חושב שאיש לא מסתכל?, מתוך "הזנב הארוך" 19 באוקטובר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000255686

 |
**הדוב החום קמצ'טקה** (שם מדעי: *Ursus arctos beringianus*) הידוע גם בשם **דוב חום מזרחי**, הוא תת-מין של הדוב החום אשר היה נפוץ במחוז משנה אנדירסקי, חצי האי קמצ'טקה, האי קרגינסקי, איי קוריל, רצועת החוף המערבי של ים אוחוצק דרומה אל רכס סטנובוי ואיי שנטאר, ומחוץ לברית המועצות לשעבר תפוצת הדוב הייתה בסנט לורנס איילנד בים ברינג. לדוב חום קמצ'טקה יש קשר אבולוציוני עם דובים חומים באלסקה וצפון מערב אמריקה הצפונית, והוא נחשב לאב קדמון של דוב קודיאק.

תיאור
-----

זהו דוב גדול מאוד, הגדול ביותר באירואסיה, אורך גופו הוא עד 2.4 מטר, גובה רגליו האחריות מגיע עד 3 מטר ומשקלו עד 650 ק"ג. גודלו של הדוב חום קמצ'טקה כמעט בגודל של דוב קודיאק; עם זאת, הגולגולת רחבה יותר מזו של דוב חום אוסורי. בהשוואה לזה של דוב הקודיאק, רוחב הגולגולת של הדוב חום קמצ'טקה גדול בהרבה ביחס לאורכו: אך הפתח הקדמי קצר יותר, השיניים הטוחנות שונות יחסית בגודל ובצורה. אורך הגולגולת הגדול ביותר לזכרים בוגרים הוא 40.3 - 43.6 ס"מ והרוחב הגדול ביותר הוא 25.8 - 27.7 ס"מ, בעוד שאורך גולגולות הנקבות הוא 37.2 - 38.6 ס"מ ורוחב של 21.6 - 24.2 ס"מ. צבע הפרווה הוא בעיקר חום כהה עם גוון סגול. פריטים בצבע בהיר נראו לעיתים נדירות.

מזון
----

בתקופת הקיץ הם אוכלים אוכמניות, תותים, אלתית דבשתית וטרוטת עין-הקשת. בסתיו הם אוכלים אגוזים, עץ העוזרד ודגים. בזמנים של רעב הם אוכלים דגים מתים או יונקים ימיים, גרגירים וצמחים.

יחסים עם האדם
-------------

דובים אלו אינם מסוכנים לבני אדם בדרך כלל, ורק 1% מהמפגשים נגמרים בהתקפה. האירופאים הראשונים שהלכו לקמצ'טקה במאה ה-19, הופתעו ממספרם וגודלם של הדובים, אך ראו שהדובים לא מזיקים יחסית לעמיתיהם הסיביריים (דוב סיבירי מזרחי). עם זאת, בחודש יולי 2008 במתחם הכרייה פלטינה במחוז אוליוטורסקי שנמצא בקמצ'טקה קריי היא אירוע שבו קבוצה של 30 דובים מורעבים צרו על המקום, מנעו מהעובדים לעזוב את בתיהם והרגו שני שומרים. 

דובי חום קמצ'טקה הם בין הפרסים היקרים ביותר עבור תעשיית הציד הרוסי. בשנת 2005 מחלקת ניהול חיות הבר של קמצ'טקה הוציאה 500 אישורי ציד. לקוחות שילמו עד 10,000$ לצוד את הדובים. לפיכך, ההשפעות הכלכליות של ציד הפנאי של דובי חום קמצ'טקה הם משמעותיים.

דוב חום קמצ'טקה בגן החיות ברנו (צ'כיה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוב חום קמצ'טקה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

* דוב חום קמצ'טקה, באתר אפרת נקש צילום טבע
* דוב חום קמצ'טקה, באתר אמיר גור מעל ומתחת המים
* דוב חום קמצ'טקה, באתר למטייל
רומנה קריזנובסקה. ממשיכת דרכו של יוזף פילאטיס.
**רומנה קריזנובסקה** (באנגלית: **Romana Kryzanowska**;‏ 30 ביוני 1923 – 30 באוגוסט 2013) הייתה מדריכת פילאטיס אמריקאית שהתחילה כתלמידתו של יוזף פילאטיס ואשתו קלרה, בסטודיו שלהם בשדרה השמינית בניו יורק. משנת 1970, ניהלה את הסטודיו ופעלה במשך מספר עשורים להפצת השיטה, ולהפיכתה משיטה המוכרת בעיקר לרקדנים, לתרגול ופעילות גופנית פופולרית במיינסטרים.

ביוגרפיה
--------

קריזנובסקה נולדה בפרמינגטון, מישיגן ב-30 ביוני 1923. היא הייתה ילדה יחידה לרומן קריזנובסקי וסארי פיקט קריזנובסקי. אביה, רומן, היה אמן שפעל בדטרויט בשנות ה-20. חלק מיצירות האמנות שלו מאוחסנות במכון לאמנויות בדטרויט. אמה, שרי, המשיכה לצייר ולהציג יצירות אמנות משלה לאחר מותו של רומן ב-1929.

קריזנובסקה הכירה את יוזף פילאטיס בשנת 1941, כשג'ורג' בלנשין, שאצלו רקדה, שלח אותה אליו על מנת לטפל בפציעה בקרסול. שלוש שנים לאחר מכן עברה לפרו עם בעלה. ב-1958 חזרה לניו יורק והמשיכה להתאמן אצל פילאטיס והפכה לבת חסותו.

כאשר נפטר יוזף פילאטיס בשנת 1967, התברר כי לא הותיר אחריו צוואה בנוגע להמשך דרכה של השיטה. אשתו קלרה המשיכה להפעיל את הסטודיו לפילאטיס בשדרה השמינית. ב-1970 היא מינתה את קריזנובסקה למנהלת הסטודיו והפקידה בידיה את האחריות להמשך דרכם של הזוג. קריזנובסקה קיבלה את האחריות ואף וידאה שאת המכשירים השונים שהשאיר אחריו יוזף – הרפורמר הסטנדרטי, הקאדילק, הכיסאות השונים ושאר המכשירים – ממשיכים לייצר במפעל המקורי לפי הנחיותיו ושרטוטיו המדויקים של פילאטיס. קריזנובסקה רצתה לשמור על שיטת ה"קונטרולוג׳י" (contrology), והחלה באימון ובהדרכת מאמנים חדשים לפי משנתו של הממציא, במרכזי ההכשרה שפתחה.

קריזנובסקה לימדה את השיטה במשך כשישים שנה, העמידה דורות של מדריכי פילאטיס המלמדים את השיטה בגישתה ותרמה רבות להפצתה ולהפיכתה משיטה המוכרת בעיקר לרקדנים, לתרגול ופעילות גופנית פופולרית במיינסטרים.

ספרים
-----

קריזנובסקה הוציאה לאור 3 ספרים על שיטת פילאטיס:

* The Joseph H. Pilates Archive Collection: Photographs, Writings and Designs, Sean P. Gallagher and Romana Kryzanowska, מסת"ב 1-891696-13-0
* The Pilates Method of Body Conditioning - An Introduction to the Core Exercises, Sean P. Gallagher and Romana Kryzanowska, מסת"ב 1-891696-08-4
* The Complete Writings of Joseph H. Pilates, Joseph Pilates, Romana Kryzanowska, מסת"ב 1-891696-15-7

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Andreea VOINEA, PILATES – FROM BEGINNING TILL NOW, **Marathon** IX • Nr. 2, 2017
2. ↑  Cara Solomon, Pure Pilates: A protégée shares her expertise, The Seattle Times, ‏Dec 28, 2005
3. ↑  Marianne Adams, Karen Caldwell, Laurie Atkins, Rebecca Quin, Pilates and Mindfulness: A Qualitative Study, **Journal of Dance Education** 12, 2012-10-01, עמ' 123–130 doi: 10.1080/15290824.2012.636222

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 8327 0081
* LCCN: n99000355
* SNAC: w63n4mf3
* VIAF: 116927881
* WorldCat: lccn-n99000355

 |
**זאב** (באנגלית: **Wolf**) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1994 בבימויו של מייק ניקולס עם ג'ק ניקולסון, מישל פייפר ג'יימס ספיידר בתפקידים הראשיים.

אניו מוריקונה היה מועמד לפרס גראמי ליצירה מוזיקלית לקולנוע או לטלוויזיה.

הסרט זכה בפרסי סאטורן על התסריט והיה מועמד לעוד חמישה פרסי סאטורן: סרט האימה הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (ג'ק ניקולסון), השחקנית הטובה ביותר (מישל פייפר), שחקן המשנה הטוב ביותר (ג'יימס ספיידר) והאיפור הטוב ביותר.

שלושת גיבורי הסרט הופכים לזאבים לאחר נשיכת זאב ביער.

תקציר העלילה
------------

ויל רנדל (ג'ק ניקולסון) הוא עורך ראשי בחברת הוצאת ספרים. כאשר הוא נוסע בלילה בתוך יער בוורמונט הוא דורס זאב. כאשר הוא עוצר את מכוניתו וניגש לבחון את הזאב, מתנפל עליו הזאב, נושך אותו ונמלט. ויל נפצע בכף ידו ולמחרת נבדק על ידי רופא שמזריק לו חיסון נגד כלבת. ויל מרגיש שחל בו שינוי, השמיעה והריח שלו התחדדו והוא מסוגל לשמוע ולהריח יותר מבן אדם פשוט.

החברה בה הוא עובד נמכרה לריימונד אלדן (כריסטופר פלאמר) והוא מודיע לו כי הוא מפוטר ואת מקומו יתפוס איש חסותו סטיוארט סווינטון (ג'יימס ספיידר). רנדל מסרב להצעה לשלוח אותו למזרח אירופה ובחושיו החדשים הוא מארגן מספר סופרים ובהם מוד וואגינס (פרונלה סקיילס) לפתוח הוצאה לאור מתחרה.

רנדל מריח במעיל של אשתו שארלוט (קייט נליגן) את ריחו של סווינטון. הוא מגיע לביתו של סווינטון, מתפרץ לחדר השינה בו נמצאים שרלוט וסווינטון והוא נושך את סווינטון בכף ידו ובורח.

רנדל מגיש אולטימטום לבוס כי אם לא יוחזר לתפקידו הקודם יפרוש עם עובדים וסופרים ויקים חברה מתחרה. אלדן נכנע ומחזיר את רנדל לתפקידו. הדבר הראשון שרנדל עושה הוא לפטר את סווינטון.

בינתיים מתוודע רנדל לבתו היפהפייה של הבוס, לאורה (מישל פייפר). היא נמשכת אליו בגלל התנהגותו המוחצנת. הוא מבלה את הלילה במיטתה אבל באמצע הלילה לאור הירח הוא יוצא ליער ורודף ומשסע צבי כמו שזאב עושה. הוא פונה בחרדה לרופא הודי שמאשר זאת ונותן לו קמע למניעה אך הקמע אינו עובד.

רנדל חוזר לדירתו ובשאר הלילות הוא הופך שוב לאדם-זאב, מתנפל על שוטרים שבאים לאזקו, מתנפל על שלושה שודדים שרוצים לשדוד אותו וקורע בשיניו מספר אצבעות של אחד מהם.

הוא קושר את עצמו לרדיאטור בחדרו ולאורה מגיעה לשחרר אותו אך לפתע מגיע בלש משטרה (ריצ'רד ג'נקינס) וחוקר אותו על רצח אשתו שרלוט שגופתה השסועה נמצאה בפארק. רנדל חושב שהוא אשם בזה אבל אינו יודע שהרוצח האמיתי היה סווינטון.

היא לוקחת את רנדל בחשאי לאחוזתה וכולאת אותו לבקשתו באורווה. לאחר מכן היא ממהרת למסור עדות במשטרה ופוגשת שם את סווינטון שהפך לזאב בעקבות נשיכתו של רנדל. הוא עוקב אחריה לחווה, הורג את השוער והמשגיח ותוקף אותה בעזות של זאב, נושך אותה ומנסה לאנסה. רנדל מצליח להשתחרר מהאורווה ומתפתח קרב קשה בין שני ה"זאבים" עד שלבסוף לאורה יורה והורגת את סווינטון ורנדל בורח ליער.

לאורה אומרת לשוטרים שמגיעים כי היא מריחה מהם וודקה ששתו מזמן. חושיה מתחדדים ועיניה הופכות לעיני זאב. היא הולכת ליער שבו נמצא כעת רנדל בצורת זאב לאחר שעבר את כל השלבים להפיכתו לזאב.

קישורים חיצוניים
----------------

* "זאב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זאב", באתר נטפליקס
* "זאב", באתר AllMovie (באנגלית)
* "זאב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "זאב", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "זאב", באתר אידיבי
* "זאב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**שיר נפוליטני** הידוע גם כ"קנצונה נפוליטנה" או "קנצונטה" (נפוליטנית: **A canzóne napulitana'**; איטלקית: **Canzone Napoletana**) הוא סוגה מוזיקלית של שיר המיועד בדרך כלל לקול טנור או בריטון ומושר בשפה הנפוליטנית, בליווי כלים. התמה המרכזית של השיר היא אהבה, והוא יכול להיות סוג של סרנדה. עם השירים הנפוליטניים הידועים נמנים "סנטה לוצ'יה", "פוניקולי פוניקולה", "או סולה מיו" ו"מרוצלה".
השיר הנפולטני מבוסס על יסודות מסורתיים עממיים מנאפולי והסביבה ועל יסודות קלאסיים - סגנון האריות האופראיות. הקנצונות הנפוליטניות נכנסו לרפרטואר של זמרי אופרה גדולים והתפרסמו על ידי כך בכל העולם.

התפתחות
-------

השיר הנפוליטני, שצמח מתוך השירה העממית (בין השאר מן הוילנלה מן המאה ה-16), קיבל צורה רשמית ב-1830, שנה בה נוסד פסטיבל פיידיגרוטה (Piedigrotta) לכבוד כנסיית המדונה של פידיגורה בנאפולי. השיר הזוכה בפסטיבל באותה שנה היה *Te voglio bene assaie*, אותו הלחין מלחין האופרה גאטנו דוניצטי. הפסטיבל התקיים עד 1950.

השירים הנפוליטניים נפוצו מחוץ לאזור נאפולי הודות למהגרים הרבים מאזור זה בין 1880 ו-1920, ובפרט הודות לזמר אנריקו קארוזו, שנהג לשיר כהדרן, לאחר הופעות אופרה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שירים נפוליטניים. כך הפך קארוזו את השיר הנפוליטני לפופולרי בארצות הברית בראשית המאה ה-20. שירים נפוליטניים, בביצוע אותנטי לכאורה, שולבו בפסקוליהם של סרטי הנאו-ריאליזם האיטלקי שהיו פופולריים בעולם בשנות ה-50 של המאה ה-20. בשנות ה-60 של המאה ה-20 היה מרינו מריני לכוכב שירים נפוליטניים בינלאומי.

גם שלושת הטנורים (פלאסידו דומינגו, חוזה קררס ולוצ'אנו פבארוטי), שהיו פופולריים מאוד בשנות ה-90 של המאה ה-20, שילבו שירים נפוליטניים בין אריות אופראיות ששרו. דומינגו הקליט תקליט שלם בשם *Italia ti amo*, שכולו שירים נפוליטניים. גם זמרים איטלקים מפורסמים אחרים כג'וזפה די סטפנו ואנדראה בוצ'לי הקליטו שירים נפוליטניים רבים ומשלבים אותם בהופעותיהם.

אף על פי שהשיר הנפוליטני מושר בדרך כלל על ידי גברים, ישנן גם זמרות השרות שירים נפוליטניים, שהבולטות בהן הן מינה אנה מציני (Mina Anna Mazzini; מוכרת בשם הבמה "מינה") ופייטרה מונטקורווינו (Pietra Montecorvino).

גם כותבים שאינם מנאפולי כתבו שירים נפוליטניים בנפוליטנית. הבולט בהם היה גבריאלה ד'אנונציו.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת שירים נפוליטניים ומילותיהם
* תווים לשירים נפוליטניים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286470705171
* LCCN: sh00007065

 |
**זאב אירואסייתי** (שם מדעי: *Canis lupus lupus*) הוא תת-מין של זאב מצוי מהסוג כלב החי ביבשת אירופה ביערות ובאזורי ערבה.

מאפיינים
--------

תת-מין זה הוא הגדול ביותר בין זאבי העולם הישן ויכול לשקול 39 ק"ג, אך נמצאו גם זאבים ששקלו גם 70–80 ק"ג. אורכם מגיע לאורך 110–148 ס"מ. הפרווה שלהם קצרה וגסה עם גב חום, שערות מעט אדמדמות לאורך צידי הגוף והזנב ופנים אפורות עם לחיים וגרונות לבנים. זאבים אלה נוטים ליילל לזמן ממושך יותר מזאבי אמריקה.

הזאבים של אירופה ואסיה ניזונים מיצורים החיים במשכנות האדם או מפסולת, עקב הפעילות האנושית הצפופה. עם זאת ביערות ואזורים נוספים הם יכולים לצוד מיני פרסתנים כמו אייל קורא, אייל אדום, אייל הכרמל וחזיר בר. טרף זה מצוי בעיקר באזורים הררים במזרח אירופה. בנוסף הם ניזונים מאייל הצפון, מופלון, ביזון אירופי, יעל, צפיר אלפיני, עז הבר, יחמור אירופי ואייל מושק.

הזאבים צדים בלהקות חברתיות ומתואמות העוזרות להפיל חיות הגדולות מהזאב וכן לחסום נתיבי בריחה. הם יכולים לרוץ לאורך קילומטרים רבים ללא הפסקה במהירות. הם קורעים את טרפם בניביהם הגדולים והורגים בנשיכה בגרון או טורפים אותו חי.

כיום הזאבים יותר נדירים מבעבר והם נפוצים בעיקר במזרח אירופה ובערבות אסיה וכן בשמורות באירופה.

ראו גם
------

* זאב טיבטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאב אירואסייתי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**דן בלומברג** הוא פרופסור וסגן הנשיא לפיתוח אזורי ותעשייתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ראש המעבדה לחישה מרחוק והדמאות פלנטריות, ויו"ר סוכנות החלל הישראלית החל מיולי 2022.

ביוגרפיה
--------

סיים לימודי דוקטורט במדעים פלנטריים באוניברסיטת המדינה של אריזונה בשנת 1993. במסגרת מחקרו עבד בקבוצת הגאולוגיה הפלנטרית, במימון נאס"א, שבה התמקד בתופעות פיזור חול על כדור הארץ, מאדים ונוגה, ושימוש בחישה מרחוק מכ"מית לצלם את פני כוכבי הלכת. במהלך הדוקטורט השתמש בנותנים של מכ"ם מפתח סינתטי במסגרת משימת מעבורת החלל אנדוור STS-59 וSTS-68.

חבר סגל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב החל משנת 1995. בין השנים 2006 ל-2010 היה ראש החלקה לגאוגרפיה ומשנת 2008 קיבל מינוי של פרופסור במחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטה.

בלומברג מכהן כסגן נשיא לפיתוח אזורי ותעשייתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עמד בראש הצוות אשר פיתח את לווין BGUSAT, לווין קיובסאט לחישה מרחוק.

משמש כראש המעבדה לחישה מרחוק והדמאה פלנטרית.

משנת 2016 משמש בוועד המייעץ של חברת UTILIS, אשר מגלה דליפות וזיהום סביבתי תוך שימוש בתצלומי חישה מרחוק.

ביולי 2022 מונה ליו"ר סוכנות החלל הישראלית.

מחקריו
------

בין הנושאים שחקר בתחום החישה מרחוק, בלומברג חוקר את המחקר הסביבתית והשלכות שינוי האקלים, גאוגרפיה פלנטרית, שימוש בחישה מרחוק לטובת חקלאות, חקר תהליכים סביבתיים במרכז אסיה וזיהוי אנומליות תוך שימוש בהדמאות היפרספטראליות.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

חבר באקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה (International Academy of Astronautics) משנת 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* דן בלומברג, ברשת החברתית LinkedIn
* דן בלומברג, באתר ResearchGate
* דן בלומברג, באתר גוגל סקולר
* Dan G. Blumberg באתר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "פרופ' דן בלומברג נבחר ליו"ר סוכנות החלל הישראלית". סוכנות החלל הישראלית. 4 ביולי 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "UTILIS Leadership".
3. ↑  "ברכות לפרופ' דן בלומברג, סגן הנשיאה ודיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, על היבחרו כחבר באקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה!". 25 באוקטובר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258869105171
* ISNI: 0000 0004 0269 5782
* ORCID: 0000-0001-9337-1617
* VIAF: 298294964
* WorldCat: viaf-298294964

 |
**זָוּם** (**زوم** נקרא גם **מטיט** **المطيط** וגם **נְשׁוּף**) הוא תבשיל חלבי מהמטבח התימני. ה"זום" הוא נזיד ארומטי משביע וקל לעיכול. רבים נוהגים לאוכלו בעת שבירת צום. בתימן נאכל לארוחת בוקר. התבשיל סמיך, חמצמץ מעט ופיקנטי.

מרכיבים
-------

מרכיביו הם מים, חלב ומעט קמח, לעיתים מוסיפים גם חתיכות לחם יבש (במקור נוספו חתיכות הלחם כדי לנצל לחם לא טרי). למאכל מוסיפים זחוק, חמאה, (בתימן סַמְן, חמאה מעושנת) שמנת או לבן, מיץ לימון וזעתר (או טימין). יש המוסיפים לו גם את התבלין התימני חוויג' המשנה את צבעו לצהוב.
יש שמוסיפים לתבשיל בורגול במקום לחם. כשנעשה עם לחם נקרא גם בשם הכולל פתות.

קיים דמיון מסוים בין מרכיביו למרכיבי המטבל הבבלי העתיק כותח.

יהודים דתיים יברכו עליו "שהכל נהיה כדברו", כאשר אין בו פירורי לחם. כשיש בו לחם יברכו "בורא מיני מזונות", מאחר שחתיכות הלחם פחותות מכזית ובנוסף איבדו את צורתן המקורית על ידי הבישול.

ראו גם
------

* לחוח
* מלוואח
* פתות
* עסידה
* כותח
* לסיס

קישורים חיצוניים
----------------

* מתכון להכנה באתר "נוסח תימן"
* מתכון להכנה באתר סיפרה

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעברית נהגה גם מדיד
2. ↑  בחיידאן, נג'ראן וערים נוספות בתימן.
3. ↑  מתכון למטיט  ארוחת הבוקר של הילדה התימניה
4. ↑  אם בכל חתיכה יש שיעור כזית ישנה מחלוקת בראשונים, ראה ספר כסף משנה על משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק ג', הלכה ח'.
5. ↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קס"ח, סעיף י'.
**הלנה גוטליב** (בפולנית: **Helena Gottlieb**), הייתה אתלטית מצטיינת פולנית-יהודיה.

קורות חיים
----------

גוטליב התאמנה בקבוצת מכבי קרקוב, ביחד עם ברברה אקרלנד, אנדה מצנדורף, יבגניה גלזנר ומרילה פרייוולד.

באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בלודז' בשנת 1932 זכתה גוטליב ב-4 מדליות, 2 כסף ו-2 ארד. מדליות כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 28.1 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם יבגניה גלזנר, מרילה פרייוולד ואנדה מצנדורף בתוצאה של 54.0 שניות. מדליות ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.3 שניות ובריצת שליחות 4x200 מטר ביחד עם יבגניה גלזנר, מרילה פרייוולד ואנדה מצנדורף בתוצאה של 1:57.6 דקות.

באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בחוז'וב בשנת 1933 זכתה גוטליב בשתי מדליות כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 27.8 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם יבגניה גלזנר, מרילה פרייוולד ואנדה מצנדורף בתוצאה של 54.1 שניות.

באליפות החורף של פולין שנערכה ב-2 בפברואר 1934 זכתה גוטליב במדליית כסף, בריצת 50 מטר בתוצאה של 7.2 שניות, אחרי מרילה פרייוולד (7.0 שניות).

באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בוורשה ביולי 1934 זכתה גוטליב במדליית ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.2 שניות.

במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 היא זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 200 מרט בתוצאה של 29.3 שניות, אחרי סיביל קוף מארצות הברית (27.6 שניות) ולפני יפה כהן מישראל (29.4 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם מרילה פרייוולד בתוצאה של 56.0 שניות, אחרי גרמניה (55.8 שניות) ולפני אוסטריה (57.4 שניות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום חמישי, בריצת 60 מטר ובריצת 100 מטר

באליפות החורף של פולין שנערכה ב-22 בפברואר 1936 זכתה גוטליב במדליית כסף, בריצת 50 מטר בתוצאה של 7.1 שניות.

### אלופת פולין

באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בלודז' בשנת 1936 זכתה גוטליב בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת שליחות 4x200 מטר ביחד עם לוסיה דויטשר, יבגניה גלזר ומרילה פרייוולד בתוצאה של 1:59.3 דקות ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.2 שניות.

באליפות החורף של פולין שנערכה ב-31 בינואר 1937 זכתה גוטליב במדליית ארד, בריצת 500 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

* כל המנצחות באליפות פולין בריצת 200 מטר מוויקיפדיה (בפולנית)
* ל. סלומון היהודים בספורט בקראקוב, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח - המרכז לטכנולוגיה חינוכית
* תמונה של הלנה גוטליב עם חברותיה למשלחת פולין במכביה השנייה, 1935, באתר *Archiwum* (בפולנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1932 מוויקיפדיה (בפולנית)
2. ↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1933 מוויקיפדיה (בפולנית)
3. ↑  אליפות החורף של פולין 1934 מוויקיפדיה (בפולנית)
4. ↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1934 מוויקיפדיה (בפולנית)
5. ↑  Maccabiah Games before World War II (באנגלית)
6. ↑  אליפות החורף של פולין 1936 מוויקיפדיה (בפולנית)
7. ↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1936 מוויקיפדיה (בפולנית)
8. ↑  אליפות החורף של פולין 1937 מוויקיפדיה (בפולנית)
**G4** הוא שמה של קבוצה המכילה ארבע מדינות, ברזיל, גרמניה, הודו ויפן, המחויבות לתמוך אחת בשנייה למושב קבוע בקריאות לשינויים במועצת הביטחון של האו"ם. בניגוד לקבוצת G7, שבה המכנה המשותף הוא כלכלי ומניעים פוליטיים משותפים ארוכי טווח.

כל ארבע המדינות היו בין חברי המועצה הנבחרים אך שאינן בעלי קביעות מאז ייסוד המועצה. העוצמה הכלכלית של חברי G4 גדלה משמעותית עם השנים עד שכוחה כבר בר השוואה עם כוחן המשותף של חברי המועצה הקבועים (ה-P5). עם זאת, מספר הצעות של חברי ה-G4 נדחו על ידי תנועת "United for Consensus" ובפרט על ידי היריבים הכלכליים או הפוליטיים שלהן.

המנהיגים הנוכחיים של מדינות ה-G4
--------------------------------

* ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה נשיא ברזיל, מאז 1 בינואר 2023ברזילברזיל לואיז אינסיו דה סילבה נשיא ברזיל,  
 מאז 1 בינואר 2023
* גרמניה אולף שולץ קנצלר גרמניה, מאז 8 בדצמבר 2021גרמניהגרמניה אולף שולץ  
 קנצלר גרמניה,  
 מאז 8 בדצמבר 2021
* הודו נרנדרה מודי ראש ממשלת הודו, מאז 26 במאי 2014הודוהודו נרנדרה מודי  
 ראש ממשלת הודו,  
 מאז 26 במאי 2014
* יפן פומיו קישידה ראש ממשלת יפן, מאז 4 באוקטובר 2021יפןיפן פומיו קישידה  
 ראש ממשלת יפן,  
 מאז 4 באוקטובר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Japan Says No to G4 Bid". Globalpolicy.org. 2006-01-07. נבדק ב-2011-05-30.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2007009407
* VIAF: 131608085
* WorldCat: lccn-nb2007009407

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהעלאת הטמפרטורה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו חימום (פירושונים).
**חימום** הוא תהליך של העלאת הטמפרטורה של חומר או של חלל סגור. חימום דורש מעבר אנרגיה אל הגוף המחומם. 

חימום נחוץ לתהליכים פיזיקליים כגון התכה, הרתחה והמראה. חימום נחוץ בתגובה כימית אנדרגונית.

חימום עונה על שלל צרכים אנושיים:

* חימום הבית כאשר הטמפרטרה נמוכה מדי (טמפרטורה אידיאלית היא מעט מעל 20 מעלות צלזיוס.
* בישול, צלייה, טיגון ואפייה של מזון.
* חימום מזון על מנת שיהיה טעים לאכילה.
* חימום מים לרחצה ולהכנת משקאות חמים.

לחימום משמשים אמצעים שונים:

* אנרגיה כימית: שרפת דלק (נפט, פחם, גז טבעי וכו').
* אנרגיה חשמלית הופכת לחום בתנור חשמלי, במזגן אוויר, בסדין חשמלי ועוד.
* אנרגיה סולארית, למשל בדוד שמש המשמש לחימום מים ובחממה.
* אנרגיה גרעינית: משמשת לחימום מים בתחנת כוח גרעינית.

תרמוסטט משמש לבקרת הטמפרטורה של הגוף המחומם, כלומר להבטיח שהחימום יביא את הגוף לטווח טמפרטורות רצוי.

עקומת החימום
------------

גרף מעברים בין מצבי צבירה
כאשר מחממים חומר הנמצא במצב צבירה מוצק, הטמפרטורה הפנימית שלו עולה, עד שהיא מגיעה לטמפרטורת ההיתוך של חומר זה, בשלב זה המשך חימום לא יגרום לעלייה בטמפרטורה, היות שנדרשת אנרגיה לשינוי מצב הצבירה ממוצק לנוזל (אנרגיה המשמשת לשבירת קשרים בין חלקיקי החומר).
בשלב בו כל החומר שינה את מצב הצבירה והפך כולו לנוזל, המשך חימום יגרום לעליית טמפרטורת החומר, וזאת עד הגעת החומר לנקודת הרתיחה.
בנקודה זו מושקעת אנרגיה בהפיכת מצב הצבירה מנוזל לגז, והמשך חימום לא יגרום לעליית טמפרטורה אלא לשינוי מצב הצבירה.
כאשר החומר כולו הופך לגז המשך חימום יגרום לטמפרטורת אדי החומר לעלות, כלומר להגדלת תנועת החלקיקים.
**הבחירות הפרלמנטריות** העשיריות במספרן בקנדה מאז איחוד קנדה התקיימו ב-3 בנובמבר 1907 לבחירת בית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בפרלמנט הקנדי. הבחירות הללו כללו שש מפלגות ובנוסף עליהם גם מספר מועמדים עצמאיים מתוכם 21 ללא שיוך פוליטי אידאולוגי, 2 בעל זיקה שמרנית ו-3 בעל זיקה ליברלית. מבין המפלגות היו המפלגה הליברלית בראשותו של ראש הממשלה המכהן, וילפריד לורייה, שכיהן מזה שתי קדנציות ברציפות, המפלגה השמרנית (לעיתים מכונה המפלגה השמרנית הישנה), לראשונה תחת הנהגתו של רוברט בורדן, שהחל דרכו הפוליטית בשנת 1896. המפלגה השמרנית-ליברלית פעלה בחסות המפלגה השמרנית ובחרה את בורדן גם כן להיות מועמד מטעמה לראשות הממשלה. נוסף על כך היו שלוש מפלגות חדשות במהלך מערכת הבחירות; המפלגה הסוציאליסטית, המפלגה הלאומנית ומפלגת העבודה הקנדית.

היו אלו הבחירות הראשונות בהן הותר למהגרים יפנים להצביע והבחירות האחרונות עד 1949 בהם היה ייצוג פרלמנטרי לטריטוריות הצפון-מערביות. היה זה מכיוון שבשנת 1905 אורגנו מחדש שטחן הדרומי של הטריטוריות (אלו שבהם היה מרכז האוכלוסין) והוקמו מתוכם הפרובינציות החדשות של אלברטה וססקצ'ואן. במהלך הבחירות הפדרליות שמרו הליברלים על הנהגתם בבית הנבחרים, עם 137 מושבים לעומת 75 מושבי השמרנים. לורייה נותר ראש הממשלה והמשיך לכהן לקדנציה שלישית. במהלך הבחירות הצביעו 71.6% מכלל בעלי זכות ההצבעה, ירידה של 5.8 אחוזים מאז הבחירות הקודמות. השמרנים היו בעלי רוב רק ביוקון (אשר לה ניתן מושב פרלמנטרי אחד בלבד), אונטריו ואי הנסיך אדוארד. המפלגה השמרנית-ליברלית ניצחה ב-5 מושבים בלבד והמשיכה לכהן באופוזיציה לצד המפלגה השמרנית לאחר הבחירות. המפלגה הליברלית לבדה הייתה בעלת רוב להקים ממשלה.

במהלך הבחירות ניצחו הליברלים בכל מושבי נובה סקוטיה, כולל המושב הפרלמנטרי של יו"ר המפלגה השמרנית בורדן בהליפקס. לורייה על כן הסדיר עבור בורדן את ייצוג מושב מחוז קרלטון באונטריו לכדי לפצות עבור מושב הליפקס בנובה סקוטיה. במהלך הבחירות השיגו הליברלים את הניצחון הגדול שלהם בבחינת מספר המושבים בבית הנבחרים עד לאותה העת.

תוצאות לפי מפלגה
----------------

| המפלגה | מנהיג המפלגה | מספר קולות | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| **המפלגה הליברלית של קנדה** | **וילפריד לורייה** | **521,041 (50.88%)** | **137** |
| המפלגה השמרנית של קנדה | רוברט בורדן | 454,693 (44.40%) | 70 |
| המפלגה השמרנית-ליברלית | 15,737 (1.54%) | 5 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1904** בוויקישיתוף
* בחירות וראשי ממשלה, האנציקלופדיה הקנדית
* תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה