recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שַבּוּ-שַבּוּ** (ביפנית: **しゃぶしゃぶ**) הוא מאכל יפני ממשפחת מאכלי הנאבה (תבשילי קדירה). הוא מוגש כבשר וירקות הפרוסים דק. המאכל מבושל במים ומוגש עם רטבים לטבילה. המונח **שַבּוּ-שַבּוּ** נלקח מהצליל "סוויש סוויש" - הנשמע כאשר בוחשים את הרכיבים בסיר הבישול.

השבו-שבו נאכל בצורה שיתופית על ידי קבוצת אנשים. הסועדים טובלים באמצעות מקלות אכילה פרוסות דקות של בשר בקר בסיר מים מחומם (לרוב החימום מתבצע באמצעות פלטה חשמלית או פתילייה כוהלית) במשך כדקה, עד להתבשלותו של הבשר. הסיר נשמר בטמפרטורה הקרובה לרתיחה ומכיל תערובת של מיני ירקות ותבלינים המעשירים את טעמו של הבשר. לאחר בישול הבשר בסיר הוא נטבל שנית בקערה המכילה רוטב סויה ובממרח שומשום (מעין טחינה יפנית) ונאכל מיד.

משך הזמן הדרוש לבישול ולאכילת כל פרוסת בשר הוא ארוך יחסית ולעיתים קרובות אובדת האחיזה בפרוסת הבשר בתוך הסיר המהביל ויש לאתרה מחדש בעזרת מקלות האכילה. מאפיינים אלו של המנה הופכים את אכילת השבו-שבו בצוותא למעין בילוי חברתי, אשר נמשך לעיתים שעות מספר.

מקורו של המאכל במאה ה-13, בצבאותיו של ג'ינגיס חאן, אשר היו מבשלים פרוסות דקות של בשר על ידי טבילתן במים רותחים, כדי לקצר את משך הבישול. המאכל הפך פופולרי ביפן רק באמצע המאה ה-20, אך במהרה הותאם למטבח היפני והפך למזוהה איתו. ביפן השבו-שבו נחשב למאכל חורפי המסייע לסועדים להתחמם ולבלות יחדיו.

היסטוריה
--------

המאכל "**שַבּוּ-שַבּוּ"** הומצא ביפן במאה ה-20 עם פתיחתה של מסעדת "סואהירו" באוסקה, שם הומצא השם. מקור השם הוא מהסיר החם הסיני המכונה "בשר כבש מבושל מיידית" (Shuàn Yángròu). בעלי מסעדת "סואהירו" באוסקה, "צ׳ואיצ׳י מיאקי" רשם את השם כסימן מסחרי בשנת 1952. שבו-שבו הפך ליותר ויותר פופולרי באזור קנסאי ובשנת 1955, הוא נוסף גם לתפריט המסעדות בטוקיו, ולאחר מכן התפשט ברחבי יפן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שבו-שבו** בוויקישיתוף
* איריס ז'ורלט, טוקיו, שאבו-שאבו, באתר ynet, 17 ביולי 2003
הקונסוליה של דנמרק באדינבורו
הקונסוליה הבלגית בירושלים
**קונסוליה** היא נציגות דיפלומטית ברמה נמוכה משגרירות וגבוהה מ"משרד אינטרסים". בראש הקונסוליה עומד הקונסול. כאשר הקונסוליה מספקת את כל השירותים שמספקת שגרירות, כולל שירותים קונסולריים מלאים, היא תיקרא **קונסוליה כללית** והעומד בראשה יהיה קונסול כללי.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **נציגות דיפלומטית**  

מוסד השגריר היושב קבע בארץ זרה התחיל באיטליה במהלך המאה ה-15, על ידי דוכסות מילאנו. השגרירים הראשונים נשאו כולם בתואר קונסול האיטלקי.

במהלך קונגרס וינה ב-1815 נקבעו "תקנות הסיווג של כוח אדם דיפלומטי" שקבעו מערכת בינלאומית של דרגות דיפלומטיות, וכי שגרירים הם בדרגה ראשונה, צירים בדרגה שניה, וממונה על היחסים בדרגה שלישית.

ב-1963 קובלה בחסות האו"ם אמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים, שהסדירה את היחסים הקונסולריים.

שירותים
-------

קונסוליה היא על פי רוב נציגות משנה, אשר המדינה השולחת מקימה במדינה המארחת בנוסף לשגרירות בריכוזי אוכלוסייה או אתרים בעלי חשיבות. כך למשל, ישראל מחזיקה בקונסוליה באיסטנבול בנוסף לשגרירות שבאנקרה. לפעמים המחלקה הקונסולרית של שגרירות שוכנת באתר נפרד ונחשבת לקונסוליה בפני עצמה לצד השגרירות באותה עיר. כך למשל בתל אביב ישנה שגרירות רוסית ובאתר אחר בעיר קונסוליה רוסית המטפלת במכלול העניינים הקונסולריים. לפעמים קונסוליות מהוות נציגות דיפלומטית האחראית לקשרים עם משטר אוטונומי, כמו הקונסוליה הישראלית בהונג קונג.

קונסוליה אחראית להענקת שירותים מטעם המדינה השולחת במדינה המארחת, כמו הענקת אישורי כניסה למדינה (דרכון ווויזה) והענקת שירותים לאזרחי המדינה השולחת. 

לעיתים קונסוליה מוקמת במקום שבו ישנה אי בהירות לגבי מעמדה הבינלאומי של המדינה בה ממוקמת הקונסוליה. על מנת לשמר את הקשרים עם המדינה שבה הקונסוליה מחד ועל מנת שלא לפגוע באינטרסים מדיניים אחרים של המדינה שלה הקונסוליה מאידך, נוהגות מדינות במקרים כאלו לכנות את המשלחת הדיפלומטית שלהן קונסוליה ולא שגרירות.

דוגמה שניתן להביא מיחסי החוץ של ישראל בעשור הראשון לקיומה היא חלק ממדינות העולם העדיפו שלא להגדיר את הנציגויות שלהן בישראל ברמה של שגרירות והסתפקו בקונסוליה בלבד. כך למשל נהגו הודו, אתיופיה, פורטוגל ועוד.

ראו גם
------

* קונסול כבוד
* דרג דיפלומטי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מעצמת על** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קונסוליה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קונסוליה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אטלס כרטא, שנים ראשונות, תש"ח-תש"ך, עמ' 90

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 013809
* NDL: 00569874

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפסנתרן ומלחין יהודי-רוסי. אם התכוונתם לרבה הראשי האחרון של אלג'יריה, ראו דוד אשכנזי (רב).

**דוד ולדימירוביץ' אשכנזי** (ברוסית: **Дави́д Влади́мирович Ашкена́зи**;‏ 25 בדצמבר 1915 - 19 בפברואר 1997) היה פסנתרן, מלווה ומלחין יהודי-רוסי.

חייו
----

אשכנזי נולד בניז'ני נובגורוד. הוא למד נגינה בפסנתר בקולג' המקומי למוזיקה ובקונסרבטוריון של מוסקבה. הוא עבד כמלווה עם כמה זמרי פופ סובייטיים נודעים, בהם איזבלה יורייבה, קלודיה שולז'נקו, ליודמילה זיקינה, מרינה גורדון, ואדים קוזין, מארק ברנס, יוסיף קובזון ועוד.

בשנת 1996 הוכרז אשכנזי כ"אמן העם של רוסיה".

בשנת 1964 ניגן עם הכנר נחום לאטונסקי בפרק של הסרט "צמיד הנופך", עיבוד לנובלה המפורסמת באותו שם מאת אלכסנדר קופרין. הוא כתב מוזיקה לשירו של יעקב פולונסקי, "בעת חזות קשה של פרידה", שזכה לביצוע של זמרים רבים.

דוד אשכנזי היה אביו של הפסנתרן והמנצח המפורסם ולדימיר אשכנזי וסבו של הפסנתרן ולדימיר סברדלוב-אשכנזי.

הוא נפטר ב-19 בפברואר 1997 במוסקבה, רוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד אשכנזי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דוד אשכנזי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דוד אשכנזי, באתר Discogs (באנגלית)
* ולדימיר סברדלוב-אשכנזי, סרטון באתר יוטיוב, אינטרמצו עם אריק, 15 במרץ 2015
* דוד אשכנזי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הביוגרפיה של דוד אשכנזי באתר kino-teatr.ru (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257913205171
* CiNii: DA16360978
* LCCN: n94101880
* LNB: 000171349
* MusicBrainz: f1c56eb6-e619-4935-aa1f-539887936882
* VIAF: 326144782723866567501
* WorldCat: lccn-n94101880

 |
**אדוארד פיטר קארוויל** (באנגלית: **Edward Peter Carville**‏; 14 במאי 1885 – 27 ביוני 1956) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כמושל נבדה וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעמה.

ביוגרפיה
--------

קארוויל נולד ב-14 במאי 1885 בעמק מאונד (Mound) שבמחוז אלקו בנבדה. בשנת 1909 השלים לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת נוטרדאם שבאינדיאנה. באותה השנה התקבל ללשכת עורכי הדין של נבדה, ואת משרד עורכי הדין שלו הקים במחוז הולדתו. ב-29 באוגוסט 1910 נישא לאירמה מרי קלהאן ולהם נולדו שלושה בנים – אדוארד, ריצ'ר'ד ורוברט.

בין השנים 1910–1911 מונה קארוויל לתפקיד סגן התובע המחוזי באלקו. כעבור זמן מה התקדם בסולם הדרגות ושירת כתובע מחוז אלקו בשנים 1912–1918. ב-1928 מונה למשרת שופט בבית המשפט המחוזי של אלקו. מ-1934 עד 1934 היה קארוויל תובע פדרלי בנבדה. ב-1939 החל את כהונתו כמושל נבדה, ולאחר שנבחר מחדש בבחירות אמצע הכהונה ב-1942, הוסיף למלא את התפקיד על להתפטרותו ביולי 1945. כהונתו עמדה בסימן מלחמת העולם השנייה, הניו דיל וכלכלת ארצות הברית.

ב-24 ביולי 1945 התפטר מתפקיד כמושל, וסגנו, וייל פיטמן (אנ') (שהחליף אותו בכיסא המושל), מינה אותו לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את מקומו של ג'יימס סקרוגהאם (אנ') שנפטר בעודו מכהן. שליחותו של קארוויל בגבעת הקפיטול נעה מיום מינויו ועד להתכנסות הקונגרס ה-9 בראשית ינואר 1947. בבחירות 1946 ניסה להתמודד לתקופת כהונה מלאה, אך הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לסנאטור לשעבר ברקלי באנקר. באנקר בעצמו הפסיד לג'ורג' מלון, מועמד המפלגה הרפובליקנית. אחרי תבוסתו שב לעיסוקיו המשפטיים. בשנת 1956 הלך לעולמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדוארד קארוויל באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* אדוארד קארוויל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אדוארד קארוויל, באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית)
2. ↑  ק. ג'. אוונס, Berkeley Bunker, באתר LAS VEGAS REVIEW-JOURNAL‏, 7 בפברואר 1999 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1190674602
* US Congress: C000211
* VIAF: 390156374122607710000
* WorldCat: viaf-390156374122607710000

 |
**בת' ברודריק** (באנגלית: **Beth Broderick**; נולדה ב-24 בפברואר 1959) היא שחקנית אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

ברודריק נולדה בקנטקי וגדלה בהנטינגטון ביץ' שבקליפורניה ולה שתי אחיות, כבר מילדותה התעניינה בתיאטרון, לאחר סיום התיכון החלה ללמוד באקדמיה לאמנות הבמה בפסדינה, ב-1988 שיחקה תפקיד קטן בסרט ההתבגרות "Stealing Home".

היא ביצעה תפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה, מ-1994 ועד 1995 שיחקה את אחד התפקידים הראשיים בקומדיית המצבים "The 5 Mrs. Buchanans", בסדרה "סברינה המכשפה הצעירה" גילמה את זלדה, דודתה של סברינה. היא גילמה במספר פרקים של "אבודים" את אמה של קייט אוסטן (אוונג'לין לילי), ב-2010 שיחקה בסרט הטלוויזיה של ABC "נקמת השושבינות".

היא הייתה במערכת יחסים עם הבמאי בריאן דה פלמה, היא נשואה בשנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בת' ברודריק** בוויקישיתוף
* בת' ברודריק, ברשת החברתית אינסטגרם
* בת' ברודריק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בת' ברודריק, באתר AllMovie (באנגלית)
* בת' ברודריק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2009101000
* SNAC: w6t85bnk
* VIAF: 91111438
* WorldCat: lccn-no2009101000

 |
פסטיבל יוצרים יוצאים 6 (2010)
**פסטיבל יוצרים יוצאים** הוא פסטיבל שאורכו שבוע ונערך בחיפה משנת 2005 עד 2012.

הפסטיבל הוקם ונערך על ידי מועצת הנוער העירונית של חיפה, שהיא הגוף הרשמי והמייצג של בני הנוער בעיר, הפועלת תחת גלגל המועצות של מועצת התלמידים והנוער הארצית בבימויו והפקתו של גדי בכר.
הפסטיבל התקיים בחודש מרץ, בהפקה גדולה וחגיגית על ידי מרכזי הנוער בעיר או על ידי להקות הנוער השונות בחיפה (מפגשים ברכס, להקת הנוער הלאומי, להקת הנוער הייצוגית של קריית חיים, הכרמלים ועוד). המופע התקיים באודיטוריום בשכונת מרכז הכרמל.

פסטיבל "יוצרים-יוצאים" היה יוזמה ייחודית לחיפה, שאפשרה לבני נוער וצעירים לבטא את עצמם במסגרת חיי התרבות בחיפה. את הפסטיבל יזמו רשות הנוער והצעירים בחיפה אשר לקחו חלק פעיל בהפקתו תוך רצון לפיתוח הכישרונות הצעירים בעיר במגוון תחומי האמנות: תיאטרון, שירה, גרפיטי, רוק, מחול, נגינה, צילום, קולנוע, פיסול ועוד. הפסטיבל נועד לעודד יצירה בקרב בני הנוער, לאפשר הכרה וחשיפה של כישרונות צעירים ולעלות את צריכת התרבות באזור. אירועי הפסטיבל כללו הפקות של נוער וצעירים, מופעים ותחרויות כישרונות צעירים בתחומים שונים.

במיוחד לפסטיבל נכתב והולחן על ידי רונן ויליאמס "שיר הפסטיבל" (הקישור אינו פעיל).

תחרויות הנערכות בפסטיבל
-----------------------

במסגרת פסטיבל התמודדו בני הנוער מרחבי חיפה במסגרת תחרויות שונות. למקומות הראשונים הוענקו פרסים כספיים ואף מלגות לימודים.
התחרויות שהתקיימו בפסטיבל:

* **יוצרים אומנות רחוב**: תחרות זו יועדה לאפשר לבני הנוער לבטא את עצמם ולבטא מסרים חברתיים באמצעות ציורי גרפיטי על קירות ציבוריים ברחבי העיר, באפיקים חוקיים, תוך חשיפה לקהל הרחב.
* **נגן צעיר- הקרב על הקונצ'רטו**: תחרות בתחום המוזיקה הקלאסית, שסיפקה במה מקצועית לנגנים וזמרים בעלי יכולת מוזיקלית יוצאת דופן. התחרות שולבה בקונצרט עם התזמורת הסימפונית של חיפה. לקראת התחרות עברו המתמודדים כיתת אמן עם המוזיקאי הבינ"ל אסף רוט.
* **יוצרים רוק**: תחרות המעניקה במה להרכבי רוק בקרב בני נוער בגילאי 15-18, היוצרים ומנגנים רוק בסגנונות שונים: רוק קלאסי, מטאל ופאנק רוק. בתחרות הופיעו ההרכבים עם יצירות מקוריות. לקראת התחרות עברו המתמודדים סדנאות הכנה עם צוות המורים של בית הספר למוזיקה Beat.
* **תחרות D.J**: תחרות בתחום התקלוט המאפשרת לבני נוער ליצור סט של 10-15 דקות שיושמע בפני קהל ויבחן על פי קריטריונים קבועים.
* **חיית במה**: תחרות בתחום תיאטרון המאפשרת לבני נוער, תלמידי מגמות תיאטרון בכיתות י"א-י"ב, לייצג את בית ספרם ולהתמודד בתחרות של מונולוגים ודיאלוגים תיאטרליים, בתחום הקומדיה והדרמה.
* **תחרות כוכב הבמה**: תחרות בתחום השירה המאפשרת ל 11-12 בני נוער בעלי כישרון בשירה להתחרות בביצוע שירים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פסטיבל יוצרים יוצאים 7, באתר "הבמה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסטיבל *יוצרים יוצאים 2012* בחיפה
**אל-עגילה** עיר חוף בקצה הדרומי של מפרץ סידרה במערב קירנאיקה, לוב. מ-1988 עד 1995 הייתה במחוז אג'דאביא והוצאה ממנו. ב-2001 הוחזרה למחוז אג'דאביא. ב-2007 סופחה למחוז אל-ואחאת המוגדל. אל-עגילה מוכרת כאתר קרבות שעבר מיד ליד במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה ובמהלך מלחמת האזרחים בלוב.

היסטוריה
--------

במחנה הריכוז באל-עגילה הוחזקו למעלה מעשרת אלפים אסירים בדואים.
באל-עגילה ישנם שרידים של העיר הרומית אנאבוסיס ושל האתר הארכיאולגי היווני Automala.

במהלך הכיבוש האיטלקי בלוב היה בעיירה מחנה ריכוז לבדואים. המחנה הוקם דרומית לעיר והכיל למעלה מ-10,000 אסירים. אלפי בדואים גוועו ברעב במחנה.

### מלחמת העולם השנייה

מבצע צלבן 18 בנובמבר 1941 – 31 בדצמבר 1941 **אל-עגילה** נמצא משמאל למטה (לחץ להגדלה)
בפברואר 1941 נכבשה אל-עגילה על ידי הבריטים בעקבות השמדת הצבא העשירי האיטלקי במבצע מצפן. הבריטים נעצרו שם. רוב הכוח הבריטי עבר להתמודד עם פלישת מדינות הציר ליוון מה שאפשר לקורפוס אפריקה בפיקוד רומל לכבוש את אל-עגילה במרץ. הבריטים נסוגו חזרה לטוברוק. רומל התבצר בעיר והשתמש בה במצור על טוברוק.

לאחר שגורש מטוברוק בעקבות מבצע צלבן בדצמבר 1941, נסג רומל לאל-עגילה, ועצר את התקדמות הבריטים לשם.

בינואר 1942 פתח רומל במתקפה חדשה מאל-עגילה, ששוב הסיגה את הבריטים לעבר טוברוק. בפעם הזו רומל כבש את טוברוק והתקדם למצרים עד שנעצר ביולי 1942 באל עלמיין והובס בנובמבר. אפריקה קורפס הובסה ופורקה, יחידותיה הנסוגות נטשו את אל-עגילה לצבא השמיני הבריטי המתקדם בדצמבר 1942.

### מלחמת האזרחים בלוב

במהלך מלחמת האזרחים בלוב נכבשה העירה על ידי כוחות מתנגדי קדאפי בתחילת מרץ, עברה לידי הכוחות הנאמנים לו באמצע מרץ. נכבשה שוב על ידי כוחות מועצת המעבר הלאומית בהמשך מרץ ואחרי מספר ימים נכבשה שוב על ידי כוחות הממשלה. נכבשה בפעם השלישית על ידי כוחות מתנגדי קדאפי באוגוסט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל-עגילה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "الشعبيات بالجماهيرية" ("Districts of Libya") Website of the General People's Committee of Libya, from WebArchive dated 30 August 2006
2. ↑  Goodchild, R. G. (1951) "Boreum of Cyrenaica" *The Journal of Roman Studies* 41(1/2): pp. 11-16, p. 11
3. ↑  *The site of Automala was found on a small promontory opposite the island of Bu Sceefa, a few kilometers west of el-Agheila.* p. 16 of Goodchild, R. G. (1951) "Boreum of Cyrenaica" *The Journal of Roman Studies* 41(1/2): pp. 11-16
4. ↑  Ham, Anthony (2002). *East of Tripoli - Medinat Sultan to Ajdabiyya: Al-'Aghela*. London: Lonely Planet. p. 154. ISBN 0864426992.
**ג'ורג' הארווי** (באנגלית: **George Harvey**;‏ 1 בפברואר 1806 – 22 בינואר 1876) היה צייר סקוטי.

ביוגרפיה
--------

הוא היה בנם של ג'ורג' הארווי, שען, ואליזבת (לבית ג'פרי) הארווי, בכפר קטן ליד סטירלינג. אחיו, ביילי הארווי, היה פעיל זמן רב בענייני העירייה של גלאזגו.

זמן קצר לאחר לידתו עברו הוריו לסטירלינג, שם למד ג'ורג' אצל מר מקלארן, מוכר ספרים ברחוב באו. עם זאת, אהבתו לאמנות לא הניחה לו, ובגיל 18 הוא נכנס לאקדמיית הנאמנים בפיקארדי פלייס באדינבורו. כאן הוא התבלט עד שב-1826 הוזמן על ידי האמנים הסקוטים, שהחליטו לייסד אקדמיה סקוטית, להצטרף אליהם כ"מקורב".

### קריירה

תמונתו הראשונה של הארווי, "בית ספר בכפר", הוצגה ב-1826 במכון אדינבורו, ומרגע פתיחת האקדמיה בשנה שלאחר מכן המשיך להציג מדי שנה. התמונות המוכרות ביותר שלו הן אלה המתארות אפיזודות בהיסטוריה הדתית מנקודת מבט פוריטנית או אוונגליסטית.

עם זאת, הוא היה פופולרי באותה מידה בסקוטלנד בנושאים שאינם דתיים, ומבטאים אותה יכולת התבוננות אמנותית - תפיסה ועיבוד של פרטים. ב"דואר הלילה" ו"השחר העולה בעולם החדש" נעשה שימוש בהיבטי הטבע בדרכים שונות. הוא גם היה צייר נופים ודיוקנאות.

ב-1829 הוא נבחר לעמית באקדמיה הסקוטית המלכותית; בשנת 1864 הוא ירש את סר ג'ון ווטסון גורדון כנשיא, תפקיד אותו מילא עד 1876. הוא זכה לתואר אבירות ב-1867.

### חיים אישיים

הוא התחתן בשנת 1839 עם אלייזה מרגרט קארסטיירס (1818–1844). הם היו הורים לשתי בנות: אלן הארווי ואליזבת הארווי, שאף אחת מהן לא נישאה.

לאחר מותה של אשתו ב-1844, הוא התחתן שנית, עם מרגרט מיור (1805–1854), בתה של הלן (לבית מקפי) מיור, ב-1847. היא מתה באוגוסט 1854. אחייניתו נלי הארווי (1865–1949) הייתה אף היא ציירת.

הוא מת באדינבורו ב-22 בינואר 1876. הוא קבור בבית הקברות ווריסטון.

גלריה
-----

* בית הספר בכפרבית הספר בכפר
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' הארווי** בוויקישיתוף
* ג'ורג' הארווי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "MONDAY MORNING". *Glasgow Herald*. 11 December 1876. p. 4
2. 1 2  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Harvey, Sir George". Encyclopædia Britannica. Vol. 13 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 42.
3. ↑  Rogers, Charles (1871). Monuments and monumental inscriptions in Scotland. p. 129.
4. ↑  "DEATH OF SIR GEORGE HARVEY. Sir George Harvey, President of the Royal Scottish Academy, who has been long in failing health, died at Edinburgh on Saturday". Glasgow Herald. 24 January 1876. p. 4

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6708 8087
* LCCN: nb2007028515
* NGV: 1000
* RKD: 86926
* SNAC: w6rb72n3
* ULAN: 500027647
* VIAF: 75845888
* WorldCat: lccn-nb2007028515

 |
רחוב מאלבורי בשנת 2006, במהלך הפסטיבל.
דוכני מכירת מזון במהלך הפסטיבל.
**פסטיבל סן ג'נארו** (באנגלית: **Feast of San Gennaro**; באיטלקית: **Festa di San Gennaro**) הוא פסטיבל רחוב המתרחש מדי שנה בשכונת איטליה הקטנה, ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. הפסטיבל נמשך 11 ימים, שתחילתם ביום חמישי השני של חודש ספטמבר. הפסטיבל מהווה אירוע בו מוצגת תרבות איטליה ותרבות המהגרים האיטלקיים שהגיעו לאמריקה. הפסטיבל נערך באזור רחוב מאלבורי, ונערכת במסגרתו תהלוכה ברחוב הסגור לתנועה.

היסטוריה
--------

ראשיתו של הפסטיבל בתהלוכה דתית שנערכה ביום ג'נארו הקדוש (הוא הקדוש של העיר נאפולי) - ב-19 בספטמבר מדי שנה. התהלוכה הראשונה התקיימה בשנת 1926 ביוזמת מהגרים רבים מאיטליה שהתגוררו בשכונת איטליה הקטנה. תהלוכה זו יוצאת מכנסיית הדם היקר ביותר בשעה 14:00, לאחר טקס מיסה שנערך בכנסייה. זוהי תהלוכה נוצרית קתולית שבה נושאים נרות, כאשר בראש התהלוכה מובל מנשא ועליו פסלו של הקדוש.

עם יציאת האוכלוסייה האיטלקית מאזור שכונת איטליה הקטנה ומעבר האוכלוסייה לשכונות אחרות, החלו להיערך באותן שכונת תהלוכות וטקסים דומים, וכיום הפסטיבל נחוג גם באזורים נוספים בהם מתגוררת אוכלוסייה איטלקית, כגון באזור פורדהאם ברובע הברונקס.

אזכורים תרבותיים
----------------

פסטיבל סן ג'נארו מוזכר בסרטים מסדרת הסנדק. ב"הסנדק חלק שני" מנצל ויטו קורליאונה את הפסטיבל על מנת לרצוח את ראש המאפיה המקומית דון פאנוצ'י, וכך הופך בעצמו לראש משפחת מאפיה. ב"הסנדק חלק שלישי" רוצח ויני מאנסיני קורליאונה את ג'ואי זאזה במהלך הפסטיבל, ועושה זאת בחוסר דיסקרטיות שגורמת לפאניקה בין באי הפסטיבל.

הפסטיבל שימש רקע לאחת הסצנות בסרט "רחובות זועמים" משנת 1973 וכן לאחד מפרקי הסדרה: "CSI:NY".

* דוכני ממכר מזון.דוכני ממכר מזון.
* כנסיית הדם היקר ביותר במהלך הפסטיבל. במת הקדוש משמאל התמונה.כנסיית הדם היקר ביותר במהלך הפסטיבל. במת הקדוש משמאל התמונה.
* במת פסל הקדוש בחצר הכנסייה.במת פסל הקדוש בחצר הכנסייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסטיבל סן ג'נארו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל סן ג'נארו
לורד וליידי קרנארבון במרוץ סוסים שנערך ביוני 1921
**ג'ורג' אדוארד סטנהופ מולינו הרברט, הרוזן החמישי מקרנארבון** (באנגלית: **George Edward Stanhope Molyneux Herbert, 5th Earl of Carnarvon**‏; 26 ביוני 1866 – 5 באפריל 1923) היה אציל אנגלי הידוע כמממן של החיפוש והחפירות בקבר תות ענח' אמון שבעמק המלכים.

ביוגרפיה
--------

הרברט נולד בטירת הייקלר, האחוזה המשפחתית השוכנת במחוז המפשייר. הוא התחנך באיטון ובטריניטי קולג' שבקיימברידג', וירש את רוזנות קרנארבון (ולשית: Caernarfon) בשנת 1890. ב-26 ביוני 1895 נישא הרברט לאלמינה ויקטוריה מריה אלכסנדרה. ב-1902 הקים את אורוות הייקלר על מנת לגדל סוסי מרוץ גזעיים. כעבור שלוש שנים מונה לחבר המנהלים של מסלול המרוצים ניוברי, תפקיד שעבר בירושה לדורות הבאים אחריו. נכדו של הרברט, הנרי ג'ורג' רג'ינלד מולינו הרברט, הרוזן השביעי מקרנארבון, היה מנהל המרוצים של המלכה אליזבת השנייה מאז 1969 ואחד מחבריה הקרובים.

הרברט היה אגיפטולוג חובב נלהב, וב-1907 החליט לממן את החפירות בקברי האצילים שבתבאי (דיר אל-בחרי). ב-1909 מינה את הארכאולוג הנודע הווארד קארטר לנהל את החפירות (בעקבות המלצתו של גסטון מספרו). ב-1914 קיבל הרברט את ההיתר לחפור בעמק המלכים, במקומו של איל ההון האמריקאי תאודור דייוויס שויתר על ההיתר שניתן לו ממשלת מצרים לאחר שהתייאש ממציאת קברים עם ממצאים. בגלל מלחמת העולם הראשונה התעכבו החפירות באתר והן החלו בשנת 1917. ב-4 בנובמבר 1922 גילה קארטר את קברו של תות ענח' אמון בעמק המלכים. הוא חיכה שלושה שבועות לבואו של קרנארבון מאנגליה כדי לפתוח את הקבר. הקבר נפתח ב- 24 בנובמבר ולאחר שפתחו אותו חשפו את אחד האוצרות הגדולים ביותר בתולדות הארכאולוגיה.

ב-5 באפריל 1923 נמצאה גופתו של הרברט בבית המלון קונטיננטל-סאבוי שבקהיר. מותו הוליד את הסיפור על "קללת תות ענח' אמון", הידועה גם כ"קללת המומיה". מותו נבע ככל הנראה מאלח דם (שהתפתח לדלקת ריאות) שנגרם כתוצאה מגילוח בטעות של עקיצת יתוש נשא של שושנה. קברו של הרברט שוכן במבצר גבעה עתיקה המשקיפה על בית משפחתו בהמפשייר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורד קרנאברון** בוויקישיתוף
* ג'ורג' הרברט באתר Touregypt
* ג'ורג' הרברט, הרוזן החמישי מקרנארבון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ג'ורג' הרברט, הרוזן החמישי מקרנארבון בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* ג'ורג' הרברט, הרוזן החמישי מקרנארבון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריאן מ' פאגן, ארכאולוגיה כהרפתקה, הוצאת מעריב 1990

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007430077505171
* BnF: cb128193001 (data)
* GND: 119104644
* ISNI: 0000 0001 2138 3985
* LCCN: n82127202
* NKC: xx0051323
* NLA: 50213334
* NTA: 103910816
* PIC: 288394
* SUDOC: 081592833
* Trove: 1525644
* ULAN: 500291811
* VIAF: 69731878
* WorldCat: lccn-n82127202

 |
**קנת' "קני" בדנרק** (באנגלית: **Kenneth "Kenny" Bednarek**; נולד ב-14 באוקטובר 1998) הוא אתלט אמריקאי, סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020) וסגן אלוף העולם (יוג'ין 2022) בריצת 200 מטר.

ביוגרפיה
--------

### 2021

#### סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה בדנרק במדליית כסף בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 19.68 שניות, אחרי אנדרה דה גראס מקנדה שקבע שיא לאומי חדש של 19.62 שניות ולפני אלוף העולם בן ארצו נואה ליילס (19.74 שניות).

### 2022

#### סגן אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-21 ביולי 2022 זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.77 שניות, אחרי נואה ליילס שקבע שיא לאומי חדש של 19.31 שניות ולפני אריון נייטון (19.80 שניות), שלושתם מארצות הברית.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

#### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 9.89 שניות (2021)
* ריצת 200 מטר: 19.68 שניות (2021)
* ריצת 400 מטר: 44.73 שניות (2019)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קני בדנרק** בוויקישיתוף

* קני בדנרק, באתר olympedia.org
* קני בדנרק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 320012

 |
במוזיקה, **קנטוס פירמוס** (מלטינית: **cantus firmus**, "שיר קבוע"; ברבים: "קנטוס פירמי") הוא מלודיה קיימת, היוצרת את היסוד לחיבור פוליפוני ומובלטת, במקרים רבים על ידי נגינתה בצלילים ממושכים.

הלחנה תוך שימוש בקנטוס פירמוס הייתה טכניקה מקובלת במוזיקה של ימי הביניים, שם היוותה בסיס לאורגנום כמו גם למוטטים של המאות ה-13 וה-14. ביצירות אלה הקנטוס פירמוס נלקח במקורו מן המזמור הגרגוריאני וסיפק את החומר המלודי הקבוע, הנע בצלילים ארוכים, שסביבו הולחנו קווים מקושטים יותר, אינסטרומנטליים ו/או ווקליים. (קו זה הוקצה בדרך כלל לטנור, מן הפועל הלטיני tenere, להחזיק). 

בראשית הרנסאנס ערכו המלחינים ניסויים בדרכים אחרות להשתמש בקנטוס פירמוס, כגון הכנסתו לתוך כל אחד מן הקולות כנושא קונטרפונקטי (תימה), שימוש בו במקצבים שונים, ושימוש בנעימות חילוניות בתור קנטוס פירמי, אפילו במוזיקת קודש.

קרוב לוודאי שהנפוצה ביותר בשימוש מבין מלודיות הקנטוס פירמוס החילוניות הייתה L'homme armé ("האיש החמוש"), שלה מוכרים מעל 30 עיבודים. מבין רבי האמנים של הרנסאנס, רובם חיברו לפחות מיסה אחת על המלודיה הזאת, ונוהג זה נמשך עד המאה ה-17, ביצירה מאוחרת של קריסימי. היו שגרסו ש"האיש החמוש" מייצג את המלאך מיכאל, ואילו אחרים החזיקו בדעה שזהו בסך הכול שמו של בית מרזח פופולרי (Maison L'Homme Arme) סמוך למגורי גיום דופאי בקמבריי. דוגמאות חילונית נוספות הן "Mille regretz" ,"The western wynde" ו"Fortuna Desperata". 

חיבור מוזיקה לקנטוס פירמוס היה כלי פדגוגי חיוני ב"גראדוס אד פרנסוס" של יוהאן יוזף פוקס ויצר את הבסיס להוראת סוג הקונטרפונקט שלו. 

מלחינים גרמנים בתקופת הבארוק בגרמניה, בייחוד באך, השתמשו במלודיות כוראליות כקנטוס פירמי. בפרק הפותח של המתאוס פסיון של באך, הכוראל "Lamm Gottes, unschuldig" מופיע בצלילים ארוכים, בשירת מקהלת נערים נפרדת "אין ריפיינו" (בהרכב מלא).

קישורים חיצוניים
----------------

* קנטוס פירמוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4147257-3
* LNB: 000309448

 |
**אריק השנים עשר**, או **אריק מגנוסון** (בשוודית: **Erik Magnusson**;‏ 1339 – 21 ביוני 1359) היה בנו של מגנוס הרביעי, מלך שוודיה שמרד בו ומלך על חלק משוודיה משנת 1356 ועד מותו. הוא נשא לאישה את ביאטריס, בתו של לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

ב-1343 נבחרו אריק ואחיו הוקון כיורשי הכתר לשוודיה ולנורווגיה, בהתאמה. העובדה שב-1355 עלה הוקון לכס המלוכה הנורווגי (ובכך פוצל האיחוד בין שתי הממלכות), בעוד שאריק לא קיבל שום תפקיד במועצה המלכותית השוודית, גרמו ככל הנראה להחלטתו להוביל מרד כנגד אביו. ב-1357 נאלץ מגנוס הרביעי עקב המרד לחלוק את השליטה בשוודיה עם בנו אריק, שקיבל את השליטה על רוב חלקה הדרומי של שוודיה ועל פינלנד. ב-1359 אוחדה שוודיה מחדש בעקבות התפייסות בין האב לבין הבן והשניים משלו כמלכים-שותפים עד למותו של אריק כמה חודשים לאחר מכן. כאשר גסס אריק הוא האשים את אמו, בלאנש מנאמור, בהרעלתו. זמן קצר לאחר מותו מתה גם רעייתו ביאטריס. הסברה המקובלת היא שהשניים מתו כתוצאה ממגפת המוות השחור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק השנים עשר, מלך שוודיה** בוויקישיתוף
* Eric the Rebel (1339 - 1359) - Find A Grave Memorial

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההתייחסות למושא ערך זה בשם "אריק השנים עשר", היא למעשה ביטוי אנכרוניסטי, שכן הראשון מבין מלכי שוודיה שקרא לעצמו בשם אריק עם מספור מלכותי, היה אריק הארבעה עשר (מלך בשנים 1560–1568), שאימץ את מספורו על פי היסטוריה בדיונית של שוודיה. גם אם בודקים בתקופות פרהיסטוריות, לא ידוע על מספר כה רב של מלכים בשם אריק לפני נשוא ערך זה. בכל אופן הוא לא נקרא כך בימי חייו.
**קני לאלה** (בצרפתית: **Kenny Lala**; נולד ב-3 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן הימני בברסט.

קריירת מועדונים
---------------

לאלה החל את הקריירה שלו בקבוצת חובבים בשם פריזיאן לפני שחתם בקבוצה חצי מקצועית בשם פריז בגיל 17. לפני שחתם בפריז, ליל, קן ו-ואלנסיין הביעו עניין בהחתמתו. לאחר שתי עונות בקבוצת המחליפים של פריז, הוא התקדם בעונת 11–2010 לקבוצה הבוגרת. לאלה רשם עונה מוצלחת, כשבמאזנו 33 הופעות, ואף נקשר למספר קבוצות מהליגה הצרפתית הבכירה, כשבראשן ואלנסיין, שהציעה לפריז 100 אלף אירו תמורות שירותיו.

אף על פי שדחתה את ההצעה הראשונית, ב-15 ביוני 2011, פריז הגיעה להסכמה עם ואלנסיין על העברתו של לאלה. ב-6 בנובמבר 2011, לאלה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו אחת נגד סטאד רן, כשעלה כמחליף.

ביוני 2017, לאלה חתם לשנתיים בשורות שטרסבורג.
והיה לשחקן הרכב לאורך שנותיו בקבוצה

ב-1 בפברואר 2021 חתם בשורות אולימפיאקוס

ב-10 בפברואר לאלה ערך את הופעת הבכורה שלו שפתח בהרכב בניצחון 2-1 נגד אריס סלוניקי

חיים אישיים
-----------

לאלה נולד בוילפינטה וגדל ברובע השמונה-עשר של פריז. הוא ממוצא מרטיניק ויש לו שתי אחיות.

תארים
-----

### קבוצתיים

שטרסבורג
* גביע הליגה הצרפתית (1): 2018/19

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קני לאלה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  לאלה חותם בואלנסיין
2. ↑  לאלה מצטרף לשטרסבורג
**איפה גר החבר שלי?** (בפרסית: خانه دوست کجاست؟) הוא סרט דרמה איראני משנת 1987 שביים וכתב עבאס קיארוסטמי. שם הסרט נגזר משיר של המשורר האיראני סוהראב ספהרי (אנ'). 

הסרט נחשב לראשון מתוך טרילוגיית קוקר של קיארוסטמי, טרילוגיה המתרחשת כולה בכפר קוקר שבאיראן.

הסרט מציג מסע מתמשך של תלמיד הרוצה להחזיר לחברו מספסל הלימודים את המחברת שלו, אותה לקח בטעות - אם לא יחזירה, התלמיד נטול המחברת יושעה מבית הספר.

הסרט נתפס כמטאפורה עבור תחושת החובה האזרחית והנאמנות אצל בני האדם.

הסרט נכלל ברשימת 50 הסרטים שצריך לראות לפני גיל 14 של מכון הסרטים הבריטי.

עלילת הסרט
----------

אחמד ומוחמד הם שני חברים לספסל הלימודים בכיתה ג' בכפר קוקר שבאיראן. יום אחד, אחמד חוזר לביתו מבית הספר ומגלה שהכניס בטעות לתיקו את המחברת של מוחמד.

אחמד יודע שללא המחברת חברו לא יוכל לעשות שיעורי בית ובכך יסכן אותו בהשעיה מבית הספר. בשל כך, אחמד יוצא למסע שבו הוא מחפש את מוחמד בניסיון להחזיר לו את המחברת. העלילה של הסרט סובבת סביב כל המאמץ המתסכל והדרך המייסרת שעובר אחמד כדי למצוא את מוחמד, היא מציגה את חוסר הרגישות ואת הבדלי תפיסות העולם בין מבוגרים לבין ילדים. 

אחמד אינו מוצא את ביתו של מוחמד ואינו מצליח להחזיר לו את המחברת, כשהוא חוזר לביתו מיואש ועייף השעה כבר מאוד מאוחרת, עם זאת, הוא בוחר להכין למוחמד את השיעורים. ביום למחרת, כאשר המורה בודק את המחברות והשיעורים שנתן הוא נותן להם ציון מצוין.

פרסים ופסטיבלים
---------------

* 1987 - מדליית זהב בפסטיבל הסרטים פג'ר(אנ') בקטגוריית הבימוי
* 1989 - מקום שלישי בפסטיבל לוקרנו

מורשת
-----

*היכן הוא ביתו של החבר?* הוא סרטו הראשון של קיארוסטמי שזכה לתשומת לב בין-לאומית.

מבקר הקולנוע ג'ונתן רוזנבאום כינה את קיארוסטמי כבמאי החי הטוב ביותר וכינה את הסרט (ביחד עם שאר הסרטים בטרילוגיית קוקר - מעבר לעצי הזית ו-Life And Nothing More) כ"מדיטציות מתמשכות במקום קבוע והדרך בה אנשים רגילים חיים בו... ... פואמות קומיות-קוסמיות על התמודדות עם אסונות אישיים ולא אישיים כאחד הם [הסרטים] על יצירה של תגליות והוקרה על העולם--כולל דברים שאנחנו לא יכולים להבין".

הבמאי ורנר הרצוג קורא לתלמידיו לצפות בסרט כחלק מתהליך הלמידה.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* "איפה גר החבר שלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "איפה גר החבר שלי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "איפה גר החבר שלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "איפה גר החבר שלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mike Lorefice (2006). "Where Is the Friend's Home, Iran - 1987". metalasylum.com. אורכב מ-המקור ב-2018-11-29. נבדק ב-2007-02-27.
2. ↑  "Where is My Friend's House? (1987)". *Turner Classic Movies*. נבדק ב-1 במרץ 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  רשימת הסרטים באתר ה-BBC.
4. ↑  Rosenbaum, Jonathan. "Where Is My Friend's House?". *Chicago Reader*. נבדק ב-23 בפברואר 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**אריק מגנוססון** (בנורדית עתיקה: **Eiríkr Magnússon**, בנורווגית: **Eirik Magnusson**;‏ 1268 – 15 ביולי 1299) היה מלך נורווגיה מ-1280 ועד מותו.

ראשית חייו
----------

אריק היה בנם הבכור שנותר בחיים של מגנוס השישי ("המחוקק") ושל רעייתו, אינגבורג, בתו של אריק הרביעי, מלך דנמרק. ב-1273, כאשר מלאו לו חמש שנים, הוענק לו התואר מלך, לצד אביו, שתכנן לערוך לאריק טקס הכתרה כמלך-שותף כאשר ימלאו לו 12 שנים, בקיץ 1280. אף על פי כן, מגנוס מת לפני שזכה להגשים את תוכניתו ואריק היה למלך יחיד והוכתר ככזה במועד המתוכנן בברגן. בשנים בהן הוא היה עדיין קטין נמשלה נורווגיה על ידי מועצה מלכותית שבה היו חברים ברונים חשובים וככל הנראה גם אמו, המלכה אינגבורג האלמנה. ב-1282, לאחר שהגיע אריק לבגרות, הייתה ככל הנראה השפעה מרכזית למועצה זו על מלכותו של אריק. ב-1273 הוענק לאחיו, הוקון, התואר "דוכס נורווגיה" והחל מ-1280 הוא משל על שטח נרחב סביב לאוסלו וסטוונגר, בכפיפות לאריק. משכנו העיקרי של אריק היה בברגן.

נישואין
-------

ב-1281 נשא אריק לאישה את הנסיכה מרגרט מסקוטלנד, בתו של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד. מרגרט מתה שנתיים לאחר מכן כאשר ילדה את מרגרט, העלמה מנורווגיה, שהייתה מלכת סקוטלנד מ-1286 ועד למותה ב-1290. מותה של מרגרט הצית סכסוכי ירושה שהובילו לפרוץ מלחמות העצמאות הסקוטיות. לזמן קצר וללא הצלחה, טען אריק לכתר הסקוטי עבור עצמו מתוקף היותו יורשה של בתו.

בהמשך נשא אריק לאישה את איזבל, בתו של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד. מנישואים אלו לא נולד אף בן זכר ששרד, למרות שנולדה להם בת, אינגבורג, שנישאה ב-1312 לוואלדמר, נסיך שוודיה והדוכס של פינלנד.

מלך
---

תקופת מלכותו של אריק עמדה בעיקר בסימנה של המלחמה נגד דנמרק, שהתנהלה לסירוגין החל מ-1287 ועד 1295. מניע עיקרי למלחמה זו הייתה טענתו של אריק לירושת הכתר הדני בזכות אמו. ב-1287 הוא אף כרת ברית עם קבוצה של אצילים דנים, שהבולטים מביניהם היו יקוב נילסן, רוזן הלנד וסטיג אנדרסן הבידה, שהוצאו מחוץ לחוק בדנמרק עקב החשד לכאורה שהם רצחו את אריק החמישי, מלך דנמרק. אריק העניק לשניים מקלט בנורווגיה והוא עצמו יצא בראש צי נורווגי שיחד עם הגולים הדנים תקף את דנמרק ב-1289, העלה באש את העיר אלסינור ואיים על קופנהגן. תקיפות ימיות נוספות על דנמרק התקיימו ב-1290 וב-1293, עד שב-1295 נחתם שלום בין שתי הממלכות.

אריק כונה "שונא הנזירים", עקב יחסיו הרעועים עם הכנסייה.

עקב העובדה שאריק מת חשוך בנים, ירש אותו אחיו, הוקון החמישי. הוא נקבר בקתדרלה של ברגן, שב-1531 נהרסה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק השני, מלך נורווגיה** בוויקישיתוף
* Eirik Magnusson (Store norske leksikon) (בנורווגית)
* Eirik Magnusson 1280-1299 (Eirik Magnussons mynthistorie) (בנורווגית)
* אריק השני, מלך נורווגיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
**להשתין מהמקפצה** – ביטוי ישראלי הבא לבטא מעשה פסול הנעשה בפומביות מופגנת, תוך שמבצעו אינו חש בושה על מעשיו או שהוא מתייחס בזלזול לדעת הציבור עליהם.

האמירה מבוססת על כך שהכל יודעים שרבים מטילים שתן במי בריכת השחייה, מנהג פסול, שקשה למנוע אותו. בעוד הציבור הרחב מעדיף להתעלם ממעשה פסול זה שאין בידו לפעול כנגדו, אותו ציבור לא יעבור על כך בשתיקה אם פלוני יעשה מעשה זהה, השתנה במי הבריכה, מהמקפצה. 

משמעות אחרת לביטוי היא שבעוד ההשתנה במים היא מעשה נסתר שקשה לשים לב אליו, והמבצע אותו יודע שהוא פסול ומעדיף להסתירו, הרי ש"המשתין מהמקפצה" עושה את המעשה בבוטות, לעיני כל, תוך שהוא אינו חש בושה על מעשהו או מרגיש שהוא חסין להשלכותיו ולדעת הציבור עליו. השימוש בביטוי נועד להשוות בין מעשים פסולים אחרים, הנעשים בדרך כלל בצנעה, לבין מקרה שבו הם נעשים לאור היום.

הביטוי התפרסם והפך למטבע לשון במערכון "המציל" שכתב דני רווה וביצע גדי יגיל.

דוגמה לשימוש במשפט: "הנה חיים הבדחן מגיע. הייתי עובד בבריכה, אמרתי לו: "תצא מהבריכה", אמר לי:"למה?", אמרתי לו: "מה זה "למה?", אתה עשית פיפי בבריכה!", אומר: "מה אתה מדבר, כולם עושים פיפי בבריכה", אמרתי: "כן, אבל לא מהמקפצה..."".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **השתין מהמקפצה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑   להשתין מהמקפצה, בביצוע גדי יגיל - המציל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:06)
**איפה אתה חי?!** הייתה תוכנית טלוויזיה סאטירית ישראלית ששודרה בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת בשנת 2004. התוכנית, שהגה ארז טל, ניסתה לשלב אלמנטים מ"רק בישראל" (תוכניתו המצליחה הקודמת של טל) ו"ארץ נהדרת", שעלתה זמן לא רב לפני כן וזכתה להצלחה רבה, באולפן אקטואליה מדומה, שמגישיו, ארז טל ואסי כהן, מעירים הערות הומוריסטיות על המצב בישראל. 

כהן גילם בסדרה כמה דמויות מארסנל הדמויות הקומיות אותן פיתח במסגרת הצמד "אסי וגורי", ובהן: קוקו הזמר והימרי ה"הילר והומופוב". בתפקידי משנה קטנים הופיעו בסדרה גם שלמה בראבא והדר לוי.

תוכנית הפתיחה של "איפה אתה חי", זכתה למדרוג גבוה של 25.6%, שהיו אז 570 אלף צופים. התוכנית השיגה רייטינג של 18.3% בממוצע בעונה הראשונה שכללה עשר תוכניות, לעומת 23.3%-19.6% לעונות "רק בישראל" שהוביל ארז טל קודם. והוחלט לא להפיק עונות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "איפה אתה חי?!", באתר אידיבי
* "איפה אתה חי?!", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

**ביקורות**

* אהוד אשרי, איפה הוא חי, באתר הארץ, 12 ביולי 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליבי בגנו, עכבר העיר, ארז טל ואברי גלעד: שתי פרסונות טלוויזיוניות מנוגדות, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2009
2. ↑  אביבה קרול, ‏הצלחה גדולה לארז טל: רייטינג של 25.6%, עם שיא של 28.6%, באתר גלובס, 12 ביולי 2004
3. ↑  יעל גאוני, ‏קשה לשחזר את "רק בישראל", באתר גלובס, 4 בנובמבר 2004
4. ↑  אורן פרסיקו, ‏הקאמבק של ארז טל, באתר גלובס, 31 ביולי 2005
**צבי מנחם** או **הירש מנדל פינלס** או **פינלש** (**Hirsch Mendel Pineles**), בכינוי הספרותי **של"ש** על פי סופי התיבות של שמו, שכונה ברומניה בשם **שלוש** (**Şaloş**),‏ 21 בדצמבר 1806 - 6 באוגוסט 1870, רב, איש עסקים, משכיל וחוקר התלמוד, מחבר המחקר "דרכה של תורה", פעיל בכל ישראל חברים, אביו של שמואל פינלס.

מנדל פינלס נולד ב-Tysmienica שבגליציה ובהמשך עבר לעיר ברודי, שבה חונך לפי המסורת החסידית. הוא התחתן כשהיה בן 15. מברודי המשיך לאודסה, שם היה איש עסקים, אולם בגלל מלחמת קרים עזב את אודסה ועבר לגאלאץ. בגאלאץ התפרסם, בין היתר בכתביו בעברית ובמיוחד בספר "דרכה של תורה", שיצא לאור בווינה ב-1861. בספר זה ניתח פינלס והישווה בין טקסטים של התלמוד וטקסטים של המשנה, מצא אי התאמות וטען לבכורת הגרסה המשנאית.

פינלס לא תקף את התלמוד עצמו, אך התפלמס עם החברה היהודית המסורתית שהתייחסה לטקסטים אלה בחרדת קודש. הוא התפלמס גם עם רפורמיסטים קיצוניים דוגמת אברהם גייגר, יהושע השל שור ואברהם קרוכמל (בנו של רנ"ק) והכריז על עצמו כהולך בדרכם של הרמב"ם ושל רנ"ק.

בנוסף להשכלתו הרבנית היו לפינלס ידיעות גם במדע המודרני של תקופתו, ידיעות שרכש כאוטודידקט ובעזרתן הוסיף לספרו פרק על האסטרונומיה וחישוב מועדי הפסח והפסחא.

הופעת ספרו הביאה לתגובות ובהן הספר "כך היא דרכה של תורה", ספר תשובה שכתב בנקאי בן העיר יאשי בשם משה ולדברג (Moses Waldberg), גיסו של מנדל פינלס, שעסק בלימודי יהדות.

בנו, שמואל, הצטרף לאביו בגאלאץ, לאחר סיום לימודי התיכון בברודי ובהמשך היה מנהיג התנועה הציונית הרומנית.

לקריאה נוספת
------------

* "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", מאת ברוך טרקטין ולוציאן-זאב הרשקוביץ', הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית)
* חנן גפני, הירש מנדל פיניליש וחיבורו דרכה של תורה, עבודה לשם קבלת תואר מוסמך, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשנ"ט

קישורים חיצוניים
----------------

* Joel Gereboff - The modern study of the Mishna, chapter six (באנגלית)
* הירש מנדל פינלש, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* דרכה של תורה, וינה תרכ"ג 1863, באתר HebrewBooks.org
* צבי מנחם פינלש (1806-1870), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307903105171
* GND: 137354150
* ISNI: 0000 0001 1679 6582
* LCCN: nr99001698
* NTA: 304590525
* VIAF: 81556500
* WorldCat: lccn-nr99001698

 |
**אריק וולהיים** (נולד ב־3 בינואר 1974, י' בטבת ה'תשל"ד, יפו) הוא חזן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

וולהיים נולד באזור למשפחה דתית, בנם הבכור של צבי ויהודית וולהיים והוא מצאצאי רבי עקיבא איגר. הוא גדל והתחנך במוסדות החינוך של הציונות הדתית, בין היתר בישיבת בני עקיבא ע"ש אדר"ת בבת ים ובתיכון הדתי "יבנה" בחולון.

במסגרת שירותו הצבאי פיקד על מקהלת הרבנות הצבאית, ושימש בה כסולן יחד עם האחים משה קפטן וגיל קפטן, ליאור אלמליח, אסף נגל ליפא גלנץ ועוד, כולם תחת שרביטו של המנצח משה מרדכי רוזנבלום. במסגרת שירותו הצבאי, לצד הופעות ייצוגיות בטקסי השבעה, טקסי ימי הזיכרון, בחידון התנ"ך העולמי וכיוצ', אף הופיע יחד עם המקהלה בסיבובי הופעות באירופה בפני קהילות יהודיות.

וולהיים השתלם בחזנות אצל החזן יצחק אשל (חזן) ובזמרה אצל המורה לפיתוח קול יהודית אלכסנדרוני.

בסוף שנות התשעים השתתף בקביעות בסדנה הבינלאומית לאופרה בת"א, בניהולה האומנותי של ג'ואן דורנמן (מטרופוליטן אופרה, ניו יורק). במסגרת הסדנה הופיע במגוון הפקות אופראיות, קונצרטים וכיתות אמן.

באותן שנים אף זכה במלגות "שרת" מאת קרן התרבות אמריקה-ישראל.

במקביל ללימודי החזנות הוא השתלם ולמד לימודי מוזיקה קלאסית במגוון מוסדות כגון:

* בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שעל יד אוניברסיטת תל אביב;
* ב-"Mannes College The New School for Music" (אנ') שבמנהטן;
* בברוקלין קולג' בניו יורק, בו הוענק לו תואר בוגר אוניברסיטה ושם שיתף פעולה והופיע עם זמרת האופרה חן רייס;
* ב- "SUNY at Purchase" (אנ'), בה הוענק לו תואר מוסמך אוניברסיטה.

וולהיים הוא חזן מבצע המשלב בין חזנות "קלאסית", כדוגמת יצירות שהתפרסמו על ידי החזנים יוסף רוזנבלט, משה קוסביצקי מחד, ומוזיקה חסידית כדוגמת יצירותיו של ר' שלמה קרליבך מאידך. לוולהיים קול בריטון עוצמתי וחם.

וולהיים שימש כחזן בבתי כנסת רבים בישראל, בעבר הוא היה החזן הראשי של בית הכנסת "אגודת שלום" (אנ') בסטמפורד, קונטיקט, ארצות הברית, שהוא בית הכנסת האורתודוקסי הגדול בניו אינגלנד. כיום, הוא החזן הראשי בבית הכנסת המרכזי "בית יעקב" (אנ') בבוורלי הילס, לוס אנג'לס, ארצות הברית, שהוא בית הכנסת האורתודוקסי הגדול במערב ארצות הברית.

וולהיים מופיע בקונצרטים של חזנות ושירה בארץ ובעולם. בשנת 2013 הוא הופיע עם דודו פישר בלוס אנג'לס ובשנת 2015 הוא הופיע בקונצרט עם הזמר החסידי אברהם פריד ב"תיאטרון סבן" (אנ') בלוס אנג'לס. הוא הוציא אלבום חזנות קלאסית בליווי תזמורת וכן השתתף כחזן אורח באלבומים נוספים.

בשנת 2019 וולהיים הוסמך לרבנות על ידי הרב שלמה ריסקין.

וולהיים נשוי לתהילה לבית קיי, אב לארבע בנות. אחר נישואיו התגורר בירושלים וכיום מתגורר בשכונת בברלי הילס בלוס אנג'לס.

דיסקוגרפיה
----------

* אלבום סולו "בשובך לציון" - 2004
* השתתף באלבום "חזני העולם שרים קרליבך" - 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדף של אריק וולהיים, באתר קהילת בית יעקב.
* האלבום בשובך לציון.
* חזני העולם שרים קרליבך.
* ממקומך מלכנו תופיע.
**מועדון ההוקי קרח דונבאס** (באוקראינית: **Хокейний Клуб Донбас**; ברוסית: **Хоккейный Клуб Донбасс**) הוא מועדון הוקי קרח אוקראיני מהעיר דרוז'קיבקה, המשחק כיום בליגת העל האוקראינית בהוקי קרח ובליגת האלופות בהוקי קרח. הקבוצה ייצגה את העיר דונצק משנת הקמתה בשנת 2005 ועד קיץ 2014, כשבעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה והקמת הרפובליקה העממית של דונצק, נאלצה לעבור לעיר דרוז'קיבקה, שבגבול המזרחי של מחוז דונצק.

היסטוריה
--------

דונבאס זכתה 8 פעמים באליפות אוקראינה (2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021). בעבר התמודדה במשך שתי עונות בליגת ההוקי הקונטיננטלית (KHL) בעונות 2012/13 ו-2013/14 והייתה הנציגה האוקראינית היחידה בטורניר. בשל המלחמה בדונבאס, הקבוצה לא התמודדה בעונת 2014/2015 בליגת KHL ומעתה ואילך התמודדה באליפות האוקראינית. בוריס קולסניקוב, איש עסקים ומדינאי אוקראיני רכש את הקבוצה ב-2010 ומאז ועד 2014 הייתה למועדון ההוקי קרח המוצלח ביותר באוקראינה. הקבוצה קיבלה את שמה בשל המיקום הגאוגרפי שלה, בלב ליבו של אגן הדונייץ (**דונבאס**).

המועדון נוסד בשנת 2005 כמועדון ההוקי קולביקו-דונייצק ונטל חלק באליפות אוקראינה. כעבור שלוש שנים בליגת המשנה הקבוצה העפילה לליגת העל האוקראינית. הקבוצה זכתה בתואר הלאומי הראשון שלה בעונת 2011, לאחר שזכתה באליפות אוקראינה. הקבוצה זכתה גם בעונת 13–2012 בגביע היבשתי של IIHF והפכה לקבוצה הראשונה מאוקראינה לעשות זאת. לאחר עונת 2010/11, דונבאס התפצלה לשני מועדונים ולצדה הוקמה קבוצת דונבאס-2, שהתמודדה בליגות הנמוכות באוקראינה. דונבאס-2 זכתה בתואר האליפות הראשון בשנת 2012 בליגת ההוקי המקצוענית של אוקראינה ובתואר האליפות השני שלה בעונה הבאה.

בעונת 2011 השתתפה בליגת VHL ובעונת 2012 נטלה חלק גם בליגת KHL. אך מאז משבר אוקראינה חזרה להתמודד בליגה האוקראינית ולהוות למועדון ההוקי המוצלח ביותר בה. בעונת 2020 לא הצליחה לזכות באליפות, ברם חזרה לזכות באליפות בעונת 2021 והבטיחה השתתפותה בליגת האלופות בהוקי קרח לראשונה בתולדותיה.

תארים
-----

* אליפות אוקראינה בהוקי קרח (8): 2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021
* הגביע הקונטיננטלי (1): 2012/13
* גביע דונבאס (4): 2013, 2015, 2016, 2017
* אליפות ליגה 1 (1): 2005
* אליפות טורניר טופולצ'אני (1): 2011
* אלופת טורניר זבוייניק: (1): 2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דונבאס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דונבאס
* דונבאס, ברשת החברתית פייסבוק

* דונבאס, ברשת החברתית טוויטר

* דונבאס, ברשת החברתית אינסטגרם
* האתר הרשמי הישן
* סגל הקבוצה וסטטיסטיקה
* סרטונים בערוץ של דונבאס, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Donbass dethrones Dragons". Iihf.com. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2013. נבדק ב-2014-02-13. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "В чемпионате Украины хоккейный клуб "Донбасс" будет представлен фарм-клубом". HC Donbass.
**אריק וון דטן** (באנגלית: **Erik von Detten**; נולד ב-3 באוקטובר 1982) הוא שחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

וון דטן נולד בסן דייגו כאחד מחמישה ילדים, ב-1992 החל לשחק באופרת הסבון "ימי חיינו" בה הוא הופיע עד 1993, ב-1995 דיבב בסרט "צעצוע של סיפור" את סיד פיליפס, הילד המתעלל בצעצועים, באותה שנה גם שיחק בסרט "Top Dog" עם צ'אק נוריס.

ב-1996 שיחק ב-"Christmas Every Day", סרט טלוויזיה לחג המולד וב-1997 שיחק בסרט הקומדיה "Leave It to Beaver".

ב-1998 שיחק את התפקיד הראשי בסרט של דיסני "Brink!‎".

ב-2001 יצא הסרט "יומני הנסיכה", בו גילם את ג'וש בריאנט, הבחור בו מיה תרמופוליס מאוהבת.

ב-2007 שיחק במחזה הילדים "The Christmas Princess" שעלה בתיאטרון בסנטה מוניקה.

הוא דיבב גם בסרטים "טרזן", "להציל את החופש הגדול", טרזן וג'יין" ו"צעצוע של סיפור 3".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אריק וון דטן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אריק וון דטן** |

* אריק וון דטן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אריק וון דטן, באתר AllMovie (באנגלית)
* אריק וון דטן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009886325705171
* BNE: XX1498475
* GND: 1061733009
* ISNI: 0000 0000 4207 4834
* LCCN: no96057274
* VIAF: 70988137
* WorldCat: lccn-no96057274

 |
**צבי אטקין** (18 בספטמבר 1915 - 12 ביולי 1996) היה מחלוצי הוראת השפה הערבית הפלסטינית בבתי הספר הממלכתיים בישראל, ומחברם של מספר ספרי לימוד בתחום זה.

ביוגרפיה
--------

אטקין נולד בעיירה היהודית גורדוניה שבאוקראינה, למשפחה יהודית חסידית ציונית. המשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1925 והתגוררה תחילה בתל אביב ובעכו ולאחר מכן עברה לרחובות והשתקעה בה. כנער היה פעיל בתנועת הצופים ולאחר מכן בתנועת השומר הצעיר.

בשנת 1931 הצטרף לארגון ההגנה, בו היה פעיל עד לשנת 1948 ובמסגרתו עבר הכשרות שונות ומילא תפקידים מגוונים. בנוסף שירת כגפיר במשטרת היישובים העבריים ונוטר בנפת ראשון לציון.

בשנת 1937 הצטרף לגרעין "ארץ ישראלי ג" של השומר הצעיר, אשר הקים בשנת 1946 את קיבוץ חצור (חצור אשדוד).

בשנת 1944 נשלח על ידי ארגון ההגנה לשמש בתפקיד מוח'תאר ביישוב מצפה גבולות.
במבצע ההתיישבות במוצאי יום הכיפורים ה'תש"ז (5 באוקטובר 1946) במסגרתו הוקמו בן לילה יישובים עבריים חדשים בנגב (מבצע 11 הנקודות), היה אטקין האחראי הביטחוני על שתי נקודות יישוב: נירים ואורים.

בשנת 1947 התמנה לקצין הש"י של נפת הנגב. בשנה זו גם נישא לשושנה הופמן, פעילה בתנועת השומר הצעיר בארצות הברית, שעלתה לישראל שנה קודם לכן.
בתקופת מלחמת העצמאות שירת בחיל המודיעין כקצין אחראי על חקירות שבויים בחזית הדרום. לאחר תום המלחמה חזר להתגורר ולעבוד בקיבוץ.

בקיבוץ עבד באריזת הדרים, ביציקת בלוקים ובמסגרות. לאחר תקופת לימודים בחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים, החל לעבוד בהוראת השפה העברית באולפן חצור, ובהוראת השפה הערבית בבית הספר שבקיבוץ.

בהמשך עבד במכון ללימודים ערביים במרכז היהודי-ערבי לשלום בגבעת חביבה, שם עסק בהוראת השפה הערבית המדוברת והקים את מפעל ההשתלמויות "מזרחנים צעירים", אותו ניהל במשך כעשרים שנה. בתקופה זו חיבר מספר ספרי לימוד לשפה הערבית המדוברת.

בנו הבכור, עמרם אטקין, יליד 1951, נהרג בתאונת דרכים בכביש הערבה בשנת 1973. הותיר אחריו שני בנים נוספים, כולל עפרון אטקין.

בשנת 1975 זכה בפרס ע"ש מולה אגין לעידוד עבודות מחקר והגות בנושאי השלום ואחוות עמים. ב-1980 זכה בפרס מטעם הוועד הבין-דתי בישראל על פעילותו לקידום השלום וההבנה בין העמים. ב-1987 זכה בפרס "הקרן החדשה לישראל" על מפעלו להנחלת הלשון הערבית בין תושבי הארץ. ב-1994 קיבל משר החינוך והתרבות, פרופ' אמנון רובינשטיין, אות הוקרה ושבח על מפעל חיים בהנחלת הלשון הערבית ותרבותה בבתי הספר העבריים במדינת ישראל.

נפטר בשנת 1996 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ חצור.

מספריו
------

* **על ספל קפה לקט סיפורים בערבית מדוברת**, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים וספריית פועלים, 1976.
* **לקט לחנים - שירים מן ההווי הערבי**, ירושלים: מינרוה בית הוצאה לאור והמכון ללימודים ערביים בגבעת חביבה, 2013 (הוצאה מחודשת).
* **סיפורים מומחזים: קובץ סיפורים מומחזים בערבית מדוברת**, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים, 1988.

לקריאה נוספת
------------

* **סיפור חיים – צבי ושושנה אטקין**, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי אטקין, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260798105171
* ISNI: 0000 0000 3366 535X
* LCCN: n84018016
* VIAF: 48156038
* WorldCat: lccn-n84018016

 |
**אליזבת אן "בת'" בוטספורד** (באנגלית: **Elizabeth Anne "Beth" Botsford**; נולדה ב-21 במאי ב-1981) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב אולימפיות.

ביוגרפיה
--------

בוטספורד נולדה בבולטימור, מרילנד. היא התאמנה במועדון השחייה של צפון בולטימור (השחיין הגדול ביותר שהתאמן במועדון זה הוא מייקל פלפס. בנוסף, התאמנו במועדון זה מדליסטיות אולימפיות נוספות: תרזה אנדרוז, אניטה נול וקייטי הוף).

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה בוטספורד בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.19 דקות, לפני בת ארצה ויטני הדג'פאת' (1:01.47 דקות) ומריאן קריאל מדרום אפריקה (1:02.12 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.88 דקות, לפני אוסטרליה (4:05.08 דקות) וסין (4:07.34 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום העשירי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.48 דקות.

באליפות העולם בשחיה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיימה בוטספורד במקום החמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.31 דקות. 

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1999 זכתה בוטספורד בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.95 דקות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.48 דקות.

באוניברסיאדה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2003 זכתה בוטספורד בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.27 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.63 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.55 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* בת' בוטספורד, באתר olympedia.org
* בת' בוטספורד, באתר Swimrankings
* sports123.com (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine)

|  אלופות אולימפיות - משחה ל-100 מטר גב (נשים) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1924: סיביל באואר ארצות הבריתארצות הברית • 
1928: מארי בראון הולנדהולנד • 
1932: אלינור הולם ארצות הבריתארצות הברית • 
1936: נידה סנף הולנדהולנד • 
1948: קארן הארופ דנמרקדנמרק • 
1952: ג'ואן הריסון  דרום אפריקה • 
1956: ג'ודי גרינהם בריטניהבריטניה • 
1960: לין בורק ארצות הבריתארצות הברית • 
1964: קאתי פרגוסון ארצות הבריתארצות הברית • 
1968: קיי הול ארצות הבריתארצות הברית • 
1972: מליסה בלוט ארצות הבריתארצות הברית • 
1976: אולריקה ריכטר מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 
1980: ריקה רייניש מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 
1984: תרזה אנדרוז ארצות הבריתארצות הברית • 
1988: קריסטין אוטו מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 
1992: קריסטינה אגרסגי הונגריההונגריה • 
1996: בת' בוטספורד ארצות הבריתארצות הברית • 
2000: דיאנה מוקאנו רומניהרומניה • 
2004: נטלי קוגלין ארצות הבריתארצות הברית • 
2008: נטלי קוגלין ארצות הבריתארצות הברית •
2012: מליסה פרנקלין ארצות הבריתארצות הברית • 
2016: קטינקה הוסו הונגריההונגריה • 
2020: קיילי מקיואן אוסטרליהאוסטרליה |

 |