recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק במצב רפואי ברגל. אם התכוונתם לתוכנית הטלוויזיה, ראו פלטפוס (תוכנית טלוויזיה).

**פלטפוס** (מגרמנית: **Plattfuß**; בעברית: **כף רגל שטוחה**) הוא המונח השגור לתיאור בעיה רפואית המתבטאת בכף רגל שטוחה.

פלטפוס הוא מצב בו אחת מקשתות כף הרגל, הקשת האורכית, המקשרת בין העקב ובסיסי הקשת הרוחבית (כריות האצבעות) – שוכבת ואינה מתפקדת בהשוואה למצב המקובל.

תפקידה של הקשת האורכית לשמור על גמישות כף הרגל ולייצב את שלוש נקודות המגע של כף הרגל: עקב, והקשת הקדמית, הנמתחת בין כריות האצבעות של האגודל והזרת (האצבע הקטנה), לבלום את הזעזועים שבפעולת הדריכה ולחלק את משקל הגוף בצורה נכונה בין עצמות כף הרגל. כשהקשת קורסת, היא לא מבצעת את תפקידה, כמו כן השינוי במנח עצמות כף הרגל והקרסול מחולל שרשרת שינויים במנח ותפקוד מפרקי הגפה התחתונה, האגן והגב.

פלטפוס נגרם לרוב בשל חסר מולד ברצועות מסוימות הקשורות לעקב. כתוצאה מחסרונן של רצועות אלו, הקשת האורכית אינה מיוצבת ובעת דריכה נשכבת על הצד הפנימי של כף הרגל. תופעה זו יוצרת תנועה סיבובית של העקב. לאורך השנים גורמת תנועה סיבובית זו לשחיקה של מפרקים סביב העקב, לכאבים, פצעי לחץ ואף לנכות בשל איבוד גמישות כף הרגל.

קיימות שתי צורות עיקריות של פלטפוס:

* **פלטפוס קשיח** – במצב זה, הקשת האורכית אינה קיימת כלל וכתוצאה מכך מבנה הרגל הוא שטוח. גם בעת שהרגל באוויר וגם בעת הדריכה – הרגל שטוחה.
* **פלטפוס גמיש** – במצב זה, בעת שהרגל באוויר היא לא שטוחה, אך כשמעמיסים את משקל הגוף בדריכה – הרקמות הרכות קורסות, הקשת האורכית שאמורה לספק את קימור הרגל בעת דריכה מלאה נמצאת במצב שכיבה ונוגעת בחלקה או בשלמותה בפני הקרקע.

בפלטפוס הקשיח הסיכויים להתפתחות תסמינים גבוהים יחסית. בדרך כלל פלטפוס גמיש אינו מלווה בתסמינים.

טיפול בפלטפוס
-------------

למעלה מ-15 אחוז מאוכלוסיית העולם לוקה בפלטפוס. מצב זה יכול להתפתח בילדות או בבגרות. נהוג לטפל בפלטפוס רק עם הופעת תסמינים הנובעים מהמצב (בדרך כלל בעיות בכף הרגל, בברכיים או בגב התחתון), אך גם טיפול מניעתי בפלטפוס קשיח יכול להילקח בחשבון. טיפולים מתאימים לפלטפוס הם מדרסים מתאימים או תרגול של שרירי כף הרגל, אך טיפולים אלו אינם מעלימים את הפלטפוס או עוזרים בהיעלמותו.

הטיפול במדרסים מבוסס על הנחה כי במצב דריכה, הקשת האורכית משתטחת והדרך למנוע את התופעה היא להתקין תמיכה בקרקעית כף הרגל. אולם לא ניתן להרים קשת שאינה משטחת אלא מסתובבת עם תנועת העקב על ידי לחץ מלמטה.

דרך למנוע את סיבוב כף הרגל השטוחה בהליכה, היא על ידי ייצוב העקב בנעל מתאימה שעליה מורכב טריז למניעת הסיבוב. גודל הטריז משתנה עם הגיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלטפוס** בוויקישיתוף
* הערך "כף רגל שטוחה - Flat foot", באתר ויקירפואה
* פלטפוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כַּף־רֶגֶל שְׁטוּחָה במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  Harris EJ (January 2010). "The natural history and pathophysiology of flexible flatfoot". *Clinics in Podiatric Medicine and Surgery*. **27** (1): 1–23. doi:10.1016/j.cpm.2009.09.002. PMID 19963167.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536036305171
* BNE: XX4422912
* LCCN: sh85049021
* NDL: 00563110
* NKC: ph137086

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**הרברט טנזר** (באנגלית: **Herbert Tenzer**;‏ 1 בנובמבר 1905 – 24 במרץ 1993) היה פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית כנציג ניו יורק בשנים 1965–1969.

ביוגרפיה
--------

טנזר נולד בניו יורק ולמד במערכת בתי הספר הציבוריים של העיר. הוא סיים לימודים תיכוניים בשנת 1923 ובשנת 1927 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. הוא קיבל רישיון עורך דין בשנת 1929 והיה לשותף בכיר במשרד עורכי דין טנזר, גרינבלט, פאלון וקפלן שנוסד בשנת 1937. בשנים 1940-1960 היה יושב ראש של חברת ממתקי ברטון (Barton's Candy Corporation). 

טנזר נבחר פעמיים לבית הנבחרים מטעם ניו יורק וכיהן בה מראשית 1965 עד ראשית 1969, ונחשב ליהודי האורתודוסכסי הראשון לכהן בקונגרס. בשנת 1968 הוא לא התמודד שוב וחזר לעסוק בעריכת דין. בשנים 1969-1983 הוא היה יושב ראש ועדת האתיקה של מחוז נסאו. בשנים 1977-1983 הוא כיהן כיו"ר מועצת הסעד של מדינת ניו יורק.

טנזר התגורר במחוז נסאו ונקבר בבית הקברות היהודי בית דוד בקווינס.

פעילות התנדבותית
----------------

לאחר השואה, טנזר עמד בראש עמותה שגייסה כספים לסיוע לילדים יהודים שנותרו באירופה. כל תורם נתבקש לתרום דולר ליום כדי לסייע לילד אחד אותו הוא "אימץ".

טנזר היה תומך ישראל נלהב. בשנת 1951 הוא הוביל מהלך של רכישת איגרות חוב של ישראל על ידי חברת הממתקים שלו וביקש מהמשכירים של החברה לקבל ערבויות מהחברה בדמות איגרות חוב של ישראל. 

טנזר היה פעיל בחבר הנאמנים של ישיבה יוניברסיטי והיה גורם מרכזי בהקמת בית הספר לרפואה שהחל לפעול בשנת 1955 ובית הספר למשפטים שנוסד בשנת 1976. הוא כיהן בחבר הנאמנים של בית הספר למשפטים והיה יו"ר החבר. הוא גם היה נשיא המועצה למאבק בעיוורון וממייסדי הליגה לידידות ישראל ארצות הברית. בשנת 1969 הוא כיהן כיו"ר המגבית היהודית המאוחדת של אזור ניו יורק. באותה שנה הוקם על שמו מרכז לחקר הקרקע במוזיאון בית אוסישקין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרברט טנזר** בוויקישיתוף
* Tenzer, Herbert, Jews in American Politics, page 432
* הרברט טנזר באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* הרברט טנזר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Inside Report, בני ברית מסנג'ר, 22 במאי 1965
2. ↑  The Unwritten Diary of Israel Unger, page 177
3. ↑  Accept Israel bonds as Real Estate Securities, שיקגו סנטינל, 12 ביולי 1951
4. ↑  Inter-faith group presents a shofar to Pope Paul VI, שיקגו סנטינל, 14 באוגוסט 1975  
גיל יודילוביץ, לא ליהודים בלבד, מעריב, 18 במרץ 1987
5. ↑  מיליון דולאר לבתי הספר בבית־שאן, הצופה, 20 בנובמבר 1969
6. ↑  מרכז לחקר הקרקע בדן, על המשמר, 17 בנובמבר 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1978 6275
* LCCN: no2011069098
* SNAC: w6tx48h4
* US Congress: T000128
* VIAF: 170752951
* WorldCat: lccn-no2011069098

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **אברהם הכהן קופשיץ** (ז' בניסן תרפ"ח, מרץ 1928 - כ"ח בחשוון תשע"ד, 1 בנובמבר 2013) היה רב שכונת נווה צבי בירושלים במשך חמישים שנה, מראשי ישיבת טשיבין וראש הכולל בה.

תולדותיו
--------

נולד בבתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים, בן בכור לרב צבי קופשיץ ולחיה רוחמה, בת הרב שמואל הלל שינקר. בשנותיו הראשונות גדל על ברכי אבי סבתו, הרב יוסף חיים זוננפלד. למד בתלמוד תורה עץ חיים, בישיבת תפארת צבי ולאחר מכן בישיבת תפארת ציון בבני ברק, שם למד אצל הרב מיכל יהודה ליפקוביץ. בתחילת שנות ה-40 עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. אביו הקפיד לבוא לישיבה מדי ערב וללמוד עם בנו בשעות הלילה, כדי להשגיח עליו לבל יושפע מהאווירה ששררה באותן שנים שסחפה צעירים חרדים להתגייס לשורות ארגוני המחתרות. במשך כמה שנים היה נבחן מדי שבוע על ידי הרב זליג ראובן בנגיס, ראב"ד העדה החרדית.

בשנת 1950 נישא למינה, בתו של הרב שרגא פייבל פרנק, רבה של שכונת ימין משה בירושלים. לאחר נישואיו למד בכולל של ישיבת חברון ולאחר מכן בכולל של ארגון תל"ת בבית שמש, שם שהה במשך כל ימות השבוע ושב לביתו לשבת. במשך שנה היה מתלמידיו הקבועים של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.

בשנת 1964, עם הקמת שכונת נוה צבי, התמנה כרב השכונה וכיהן כרב בית המדרש "אור הצפון" בשכונה. בשנת 1966, זמן קצר לפני פטירת הרב דב בריש וידנפלד, הצטרף לצוות הר"מים של ישיבתו - כוכב מיעקב. לאחר תקופה התמנה לעמוד בראשות כולל האברכים של הישיבה.

ישב בהרכבים של בית הדין בירושלים יחד עם רבני העיר הרב בצלאל ז'ולטי ולאחר מכן הרב יצחק קוליץ. היה אב"ד בבית הדין לממונות בירושלים ושימש רבות כבורר בסכסוכים ממוניים.

נפטר בכ"ח בחשוון תשע"ד, שעות ספורות לפני כניסת שבת. הלווייתו יצאה מישיבת כוכב מיעקב ועברה דרך בית הכנסת "אור הצפון" שבשכונת נוה צבי. נקבר סמוך לכניסת השבת בבית הקברות בהר הזיתים.

משפחתו
------

* בנו הרב זאב.

**חתניו:**

* הרב אליהו שוב - מראשי ישיבת אהבת תורה במודיעין עילית
* הרב משה כהן - מראשי ישיבת מאה שערים
* הרב נחום יברוב - רב השחיטה בבד"ץ שארית ישראל ומחבר סדרת "דברי סופרים"
* הרב יצחק כהנא - ראש ישיבת כנסת מרדכי במודיעין עילית
* הרב יצחק זילברמן - רב קהילת חניכי הישיבות בשכונת נווה יעקב בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* "שלושה כתרים" - פרקי חיים וקווים לדמותו של הגאון רבי אברהם קופשיץ זצ"ל, בהוצאת ספרים צוף, אב תשפ"א

קישורים חיצוניים
----------------

* בעיתון המודיע

הערות שוליים
------------

1. ↑  (כ"ו באדר א' תרצ"ב-ה' באדר תשע"ה).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007360839205171

 |
**הרברט צימרמן** (בגרמנית: **Herbert Zimmermann**, נולד ב-1 ביולי 1954 באנגרס שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בפ.צ. קלן ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדות החלוץ והבלם.

קריירת מועדונים
---------------

### באיירן מינכן

צימרמן הוחתם על ידי באיירן מינכן בשנת 1972, כאשר היה בן 18, לאחר ששיחק באנגרס 07 החל מגיל שש. במועדון זה שיחק צימרמן בעמדת החלוץ, ולתפקיד זה יועד בבאיירן מינכן. צימרמן מיעט לשחק בקבוצה הבוגרת וצבר שתי הופעות בלבד בבונדסליגה כמחליף בשנתיים, במשחקים מול שטוטגרט ובוכום. בשנתיים בהן שיחק בבאיירן מינכן, זכתה הקבוצה בגביע אירופה לאלופות בשנת 1974, ובאליפויות הבונדסליגה בשנים 1973 ו-1974.

### פ.צ. קלן

צימרמן עבר לפ.צ. קלן בקיץ 1974, במטרה לקבל דקות משחק רבות יותר משקיבל בבאיירן מינכן, והוסב מעמדת החלוץ לעמדת הבלם, בה ניכרו יתרונותיו בצורה מיטבית יותר. מעבר זה נחשב להצלחה גדולה, כאשר צימרמן שיחק במועדון במשך עשר שנים רצופות, בהן זכה עם הקבוצה באליפות הבונדסליגה בשנת 1978, שהייתה האליפות השלישית בקריירה שלו, לאחר שתי האליפויות שזכה עם באיירן מינכן, וכן שלוש זכיות בגביע הגרמני. הראשונה בשנת 1977, לאחר ניצחון בגמר על הרטה ברלין, השנייה בשנת 1978 לאחר ניצחון בגמר על היריבה המושבעת, פורטונה דיסלדורף, זכייה שהשלימה דאבל היסטורי למועדון. פורטונה דיסלדורף גמלה לפ.צ. קלן שנתיים מאוחר יותר בגמר הגביע. הפעם השלישית הייתה בשנת 1983, בה זכה צימרמן עם פ.צ. קלן בגביע הגרמני, לאחר ניצחון בגמר בדרבי מול פורטונה קלן. סך הכול צבר צימרמן 202 הופעות בבונדסליגה, בהן כבש 22 שערים, ובשנת 1984 פרש מכדורגל מקצועני, אך חזר לשחק כדורגל בשנת 1988, אז שיחק מספר חודשים בבאד הומבורג מהליגות האזוריות.

קריירה בינלאומית
----------------

לצימרמן 14 הופעות בנבחרת גרמניה המערבית, בהן כבש שני שערים. צימרמן זומן למונדיאל 1978, בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים השני. בטורניר זה צימרמן פתח בהרכב בשני משחקים. לאחר מכן, כבש צימרמן שני שערים במוקדמות יורו 1980. עם זאת, בטורניר יורו 1980 עצמו, צימרמן לא זכה לדקות משחק. נבחרת גרמניה המערבית זכתה בטורניר, ולמעשה הופעתו האחרונה של צימרמן בנבחרת הייתה בשנת 1979.

תארים
-----

עם באיירן מינכן:

* אליפות הבונדסליגה (2): 1973, 1974.
* גביע אירופה לאלופות: 1974.

עם פ.צ. קלן:

* אליפות הבונדסליגה: 1978.
* הגביע הגרמני (3): 1977, 1978, 1983.

עם נבחרת גרמניה המערבית:

* אליפות אירופה בכדורגל: 1980.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1978** |
| --- |
| 1 מאייר • 
2 פוגטס • 
3 דיץ • 
4 רוסמן • 
5 קאלץ • 
6 בונהוף • 
7 אברמצ'יק • 
8 צימרמן • 
9 פישר • 
10 פלוהה • 
11 רומניגה • 
12 שוורצנבק •
13 קונופקה • 
14 ד.מילר •
15 ביר •
16 קולמן •
17 הולצנביין •
18 צווה •
19 וורם •
20 ה.מילר •
21 קארגוס •
22 בורדנסקי •
מאמן: שן | מערב גרמניהמערב גרמניה |

| **נבחרת מערב גרמניה – יורו 1980 (מקום ראשון)** |
| --- |
| 1 שומאכר • 
2 בריגל • 
3 קולמן • 
4 ק.פורסטר • 
5 דיץ • 
6 שוסטר • 
7 ב.פורסטר • 
8 רומניגה • 
9 רובש • 
10 מילר • 
11 אלופס • 
12 ממרינג •
13 בונהוף • 
14 מגאת •
15 שטיליקה •
16 צימרמן •
17 דלהאי •
18 מתאוס •
19 ווטאבה •
20 קאלץ •
21 יונגהאנס •
22 אימל •
מאמן: דרוואל | מערב גרמניהמערב גרמניה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: a5dd1334-a7dd-49cb-b2cd-4c86c446141d

 |
גופי חדירה עיקריים: 1 – לקולית; 2 – דייק קטן; 3 – בתולית; 4 – דייק; 5 – סיל; 6 – פקק געשי; 7 – לופולית
**לקולית** הוא מחדר פלוטוני הנוצר מחדירת מאגמה לסלעי הליתוספירה והתגבשותה לסלע פלוטוני. לקוליתים הם גופי חדירה תואמים, כלומר הם חודרים במקביל לשכבות סלעי הסביבה ומתגבשים ביניהם.

את המונח "לקולית" טבע גרוב קרל גילברט (Grove Karl Gilbert) לאחר מחקר שערך ב-1875 במחדרי דיוריט ב"הרי הנרי" במדינת יוטה – שם קיים מתחם נרחב של לקוליתים. מקור השם מיוונית: לקוס – בריכת מים + ליתוס – אבן.

היווצרות
--------

לקולית נוצר בעומק רדוד יחסית על ידי מאגמה צמיגה יחסית, הזורמת מבעד לדייק דק ומתקררת לאטה מתחת לפני השטח – תהליך המאפשר את היווצרותם של גבישים גדולים. המאגמה מתגבשת לסלע פלוטוני מאפי בדרך-כלל דוגמת דיוריט, או סלעים חמוצים יותר דוגמת גרנודיוריט וגרניט.

לקולית דומה בהיווצרותו ללופולית, אך שונה ממנו בצורתו. ללקולית צורת פטריה או עדשה שראשה הרחב מעובה במרכזו והולך ומידקק בכיוון השוליים, בעוד ללופולית צורת משפך. צורת הפטריה נובעת ממפגש המאגמה בשכבות סלע גמישות יחסית, המאפשרת לה לדחוק את השכבות מעליה ולקמר אותן.

לקוליתים נקראים לעיתים "הרי כיפה" וממדיהם קטנים יחסית: קוטרם אינו עולה לרוב על 16 ק"מ ועוביים נע בין מאות מטרים לקילומטרים ספורים.

תפוצה
-----

לקולית חשוף בסקוטלנד
מגדל השטן בויומינג – אתר התרחשות הסצנה האחרונה בסרט מפגשים מהסוג השלישי – נחשב בעבר לפקק געשי, אולם יש הסבורים כי הוא שריד ללקולית קדום אף שהסלע הבונה אותו הוא פונוליט געשי.

במכתש רמון נחשף לקולית גדול בין שכבות הגבס מתור הטריאס. במרכזו של הלקולית התגבשה המאגמה לגברו אלקלי בעל גבישים גסים. קיימת סברה כי חדירת המאגמה אל בין השכבות בלקולית זה נעשתה לא דרך צינור הזנה אנכי אלא מן השוליים.

ראו גם
------

* גאולוגיה - מונחים
* בתולית
* דייק
* סיל

לקריאה נוספת
------------

* עקיבא פלכסר, **גיאולוגיה, יסודות ותהליכים**, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
* עמנואל מזור, **גיאולוגיה בפטיש ישראלי**, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
* שלמה שובאל, **צפונות כדור הארץ**, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לקולית** בוויקישיתוף
* לקולית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  CVO Website - Laccoliths and Batholiths
3. ↑  לוקולית בבריטניקה המקוונת
4. ↑  Geomythology: geological origins of myths and legends
5. ↑  שלמה שובאל, **צפונות כדור הארץ**, עמ' 293
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אברהם ציון** (נולד ב-1939 בעיראק) הוא עורך דין ונוטריון ואיש ציבור ישראלי. ציון הוא חבר סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון, כיהן בה כראש המחלקה לשמאות מקרקעין, כראש המרכז למשפט ותקשורת, כיו"ר ועדת משמעת, וכראש החטיבה המשפטית במחלקה הרב תחומית וכיום משמש כפרופסור אמריטוס של אוניברסיטת אריאל.

ביוגרפיה
--------

ציון נולד ב־1939 בעיראק. הוא מצאצאי משפחתו של ר' יוסף חיים הידוע בכינויו "הבן איש חי", גדול הפוסקים של יהדות ספרד והמזרח במאה ה-19. עקב פרעות הפרהוד שהתחוללו נגד היהודים בעיראק ביוני 1941, המשפחה נמלטה לבומביי שבהודו, שהייתה אז בשליטת האימפריה הבריטית, שם נשארה עד סוף מלחמת העולם השנייה. עלה לארץ ב-1951, סיים את לימודיו בתיכון עירוני ד' בתל אביב ב-1958. שירת בצה"ל כלוחם בחיל השריון. סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1964 והוסמך כעורך דין בשנת 1966. קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1971. בין השנים 1973 עד 1990 שירת כשופט צבאי בדרגת סגן אלוף.

### קריירה

עם סיום תקופת ההתמחות מונה לעוזר לפרקליט מחוז תל אביב (פלילים), ועם שובו מלימודי הדוקטורט מונה לסגן פרקליט המדינה בתחום הפלילי. בשנת 1974 עבר לשוק הפרטי. התמחותו בעיקר במשפט פלילי, בדיני מקרקעין ובדיני תכנון ובנייה. הופיע בעתירות מינהליות בבג"ץ ובבתי המשפט לעניינים מנהליים, וכן בבתי המשפט לעניינים מקומיים ובבתי הדין הצבאיים. כמו כן ערך והוציא לאור חמישה כרכים בהוצאת סנונית של פסקי דין של בתי המשפט המחוזיים בשבתם כבתי משפט לעניינים מנהליים.

בשנת 1986, הקים ציון את המסלול האקדמי הראשון ללימוד שמאות מקרקעין באוניברסיטת תל אביב. כמו כן הרצה בפקולטאות למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה והמכללה למינהל. בשנת 2000 הצטרף כחבר סגל באוניברסיטת אריאל בשומרון והקים בה את המרכז למשפט ותקשורת ואת המחלקה לשמאות מקרקעין. בשנים 2015–2016 שהה כפרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית.

כיהן כיו"ר מועצת השמאים, שממונה על פי חוק על הכשרת שמאים, הסמכתם ופיקוח על התמחותם. שימש יו"ר הדירקטוריון של החברה הממשלתית לפיתוח מפעלי תיירות (חפ"ת). כמו כן כיהן כחבר מועצת המנהלים של חברת כימיקלים לישראל, וכמו כן נבחר חבר דירקטוריון של המועצה לצרכנות, ועדת ההיתרים ועוד.

במשך למעלה מ-10 שנים שידר בתוכניות קבועות בקול ישראל וברשת ב' על ענייני אקטואליה[דרוש מקור].

כתב מספר טורי דעה בעיתון ישראל היום.

עמדותיו
-------

בשנות ה-90 עמד ציון בראש חטיבת האקדמאים בליכוד. התנגד להסכמי אוסלו ולהתנתקות ומתנגד לפתרון שתי המדינות, ומתנגד לאקטיביזם שיפוטי ומבקר את התרחבות ההתערבות של בג"ץ בענייני הרשויות המחוקקת והמבצעת.

ספרו
----

* **Prostitution and the Law** בהוצאת Faber & Faber ‏ (1977)
* **To Whom Was the Promised Land Promised** בהוצאת Mazo Publishers (2020)

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם ציון, באתר אוניברסיטת אריאל
* אברהם ציון, המרכז למשפט ותקשורת ניירות עמדה, אוניברסיטת אריאל
* שמעון כהן, המסמכים מוכיחים: רק לישראל זכויות ביו"ש, באתר ערוץ 7, 22 ביוני 2020
* סרטונים פרופסור אברהם ציון מדבר על הצהרת בלפור ברשת ב, באתר יוטיוב, 2 בנובמבר 2017
* סרטונים אברהם ציון מתראיין בתוכנית "הערב החדש" לכבוד 100 שנים להצהרת בלפור, באתר יוטיוב, 5 בנובמבר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמונה: כתב הטלוויזיה, איתן אורן, בחברת, אברהם ציון, ראש חטיבת האקדמאים ב-ליכוד, צלם: מרק קרוגליאק, באתר מכון ז'בוטינסקי בישראל, 1 בינואר 1992
2. ↑  Prostitution and the law / Abraham A. Sion. הספרייה הלאומית
**לקה סקנדר זוגו** (באלבנית: **Leka Skënder Zogu**;‏ 5 באפריל 1939 – 30 בנובמבר 2011) היה בנו היחיד של זוגו הראשון, מלך אלבניה. שימש כנסיך הכתר של אלבניה בפועל במשך יומיים בלבד לפני שמשפחתו הודחה מהשלטון. לאחר מותו של אביו 1961 היה תובע לכתר אלבניה תחת השם **לקה הראשון, מלך אלבניה**.

ביוגרפיה
--------

לקה נולד בטירנה ב-5 באפריל 1939. אביו היה זוגו הראשון, מלך אלבניה ואמו הייתה הרוזנת ההונגרייה ג'ראלדין אפוני. הוא היה בנם היחיד. יומיים לאחר לידתו פלשו האיטלקים לאלבניה וכבשו אותה תוך כמה ימים. המשפחה המלכותית נמלטה מאלבניה דרך יוון וטורקיה והתיישבה בצרפת ולאחר מכן בבריטניה. ב-29 בספטמבר 1944 שוחררה אלבניה מהכיבוש, אולם הקומוניסטים של אנוור הודג'ה תפסו את השלטון וסירבו לאפשר למשפחת המלוכה לחזור לארץ. ב-1946 עזבה המשפחה למצרים, וב-1952 חזרה לצרפת. ב-1961 מת המלך זוגו בסירן, והנסיך לקה הוכרז בידי המלוכנים האלבנים כ"לקה הראשון, מלך אלבניה" במלון בריסטול בפריז.

לקה התחנך בבתי ספר בבריטניה, במצרים ובשווייץ. בנדודיו הרבים הוא למד שפות רבות. הוא למד כלכלה בסורבון ולאחר מכן למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט והתגייס לצבא בריטניה בדרגת לוטננט שני. הוא פרש מהצבא כעבור זמן קצר והפך לאיש עסקים מצליח. ב-1975 נישא לקה לסוזן קאלן-וורד מורה אוסטרלית. החתונה נערכה בביאריץ ולאחריה עזבו בני הזוג למדריד. לקה התיידד עם חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, אולם כעבור זמן קצר הם נאלצו לעזוב את ספרד לאחר שמשטרת ספרד מצאה בביתם מצבור נשק לא חוקי. לקה וסוזן עקרו לרודזיה, אולם עזבו אותה לאחר שרוברט מוגאבה תפס את השלטון ועקרו ליוהנסבורג. ב-1982 נולד בנם היחיד הנסיך לקה השני. הייתה להם עוד בת שנולדה מתה בזמן ששהו ברודזיה.

ב-1993, זמן קצר לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי, הותר ללקה לחזור לאלבניה לביקור קצר. הוא נשא עמו דרכון שהנפיק בעצמו כ"שליט בגלות", ובו נכתב כי מקצועו הוא "מלך". ב-1997, בעקבות מלחמת האזרחים האלבנית שב לקה בשנית לאלבניה. באותה שנה נערך משאל עם בשאלה האם להחזיר את המשטר המלוכני למדינה. ההצעה נדחתה ברוב של שני שלישים מהבוחרים. לקה טען כי התוצאות זויפו, מה שגרר הפגנות ברחבי המדינה שבמהלכן נהרג אדם אחד. לקה עזב את הארץ, ונידון שלא בפניו לשלוש שנות מאר בגין המרדה. ב-2002 הוא קיבל חנינה ושב לאלבניה לבקשת 72 חברי פרלמנט. הוא המשיך לטעון לכתר אלבניה, ונתמך בטענתו זו בידי מפלגת תנועת החוקיות. הוא עצמו מעולם לא הצביע בבחירות בטענה ש"אני מעל כל המפלגות הפוליטיות, אפילו שלי". ב-2006 הוא הודיע כי הוא מוותר על כל שאיפותיו הפוליטיות ופורש מהחיים הציבוריים. הוא נפטר בטירנה ב-30 בנובמבר 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לקה הראשון, נסיך הכתר של אלבניה** בוויקישיתוף
* Court of King Zog Research Society
* Official website of the Albanian Royal Court
* Maison Royale d'Albanie
* Histoire de l'Albanie et de sa Maison Royale 1443-2007
* Leka in military uniform with his wife

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1547496
* GND: 129849073
* ISNI: 0000 0000 2132 104X
* LCCN: n99040036
* VIAF: 45393088
* WorldCat: lccn-n99040036

 |
**אלכסנדר רוברט ג'ונסטון** (באנגלית: **Alexander Robert Johnston**;‏ 14 ביוני 1812 - 21 בינואר 1888) היה פקיד קולוניאלי בריטי אשר כיהן בפועל כמנהלן (administrator) בהונג קונג והיה בפועל מושל המושבה.

בשנת 1854 התקבל כחבר בחברה המלכותית בשל מחקריו על הטבע של סין.

קורות חיים
----------

ג'ונסטון נולד בקולומבו שבציילון (כיום סרי לנקה) והיה בנו השלישי של סר אלכסנדר ג'ונסטון, השופט הראשי של המושבה בריטית.

בשנת 1828 עבר למאוריציוס כפקיד קולוניאלי בריטי, ושירת בה עד 1833. 

בין השנים 1833–1834 שימש כמזכירו הפרטי של בן דודו, ויליאם נאפייר, אשר כיהן כממונה הראשי על הסחר עם סין. נאפייר נפטר באוקטובר 1834, והוחלף על ידי ג'ון פרנסיס דייוויס, וג'ונסטון הועסק על ידיו כמזכיר ועדת הסחר עם סין. לאחר פרישתו של דייוויס בינואר 1835 מונה ג'ונסטון לתפקיד השליש לממונה על הסחר עם סין, ובנובמבר 1836 מונה לתפקיד המשנה לממונה. ב-1837 כאשר בוטל התפקיד מונה ג'ונסטון לתפקיד סגן הממונה על הסחר.

ב-22 ביוני 1841 הצטרף ג'ונסטון לכוח החלוץ הבריטי במסגרת מלחמת האופיום הראשונה ולאחריה מונה לתפקיד המנהלן בפועל (acting administrator) של הונג קונג, תפקיד בו כיהן עד דצמבר 1841.

ב-10 באוגוסט 1841 עת הגיע סר הנרי פוטינגר לסין, הוא הורה לג'ונסטון להמשיך בתפקידו כמנהלן בפועל. בכהונתו ג'ונסטון פיתח את המושבה ופיקח על סיווג הקרקעות במושבה תוך שהוא קובע אזורי סחר, מגורים ואזורים כפריים. תחת כהונתו נבנו הקסרקטינים באזור סטנלי ואברדין.

בעת שפוטינגר יצא במשלחת לסין ביוני 1842 נותר ג'ונסטון המנהלן בפועל, והמשיך בפעולותיו, אולם לא יכל לשפוט את הפושעים שנתפסו במושבה, דבר שהביא לעומס בבתי הכלא ולעלייה בפשיעה ובשוד הימי. הירידה בביטחון האישי במושבה הביאה את משרד המושבות הבריטי להבין שיש צורך במנהלן רשמי במושבה, ובדצמבר 1842 שב פוטינגר למושבה וג'ונסטון שב לתפקידו כסגן הממונה על הסחר עם סין.

ב-1843 מינה פוטינגר את ג'ונסטון לחבר במועצה המבצעת ובמועצה המחוקקת.

באוקטובר 1843 חלה ג'ונסטון ושב לאנגליה. 

ב-5 ביוני 1845 נבחר כחבר החברה המלכותית בשל כתביו על הטבע של סין.

בספטמבר 1845 שב ג'ונסטון לסין וכיהן כמזכיר הממונה על הסחר עד ספטמבר 1852. בינואר 1846 שב לכהן במועצה המבצעת וכיהן בה עד מרץ 1853 עת פרש ושב לאנגליה.

דרך ג'ונסטון, הקרויה על שמו.
ב-30 בספטמבר 1856 נשא ג'ונסטון לאישה את פרנסיס אלן (Frances-Ellen) בלונדון. נולדו להם תשעה בנים ושתי בנות.

ג'ונסטון עבר להתגורר בסאפוק שם כיהן כשופט שלום. לאחר מכן עבר לארצות הברית, ונפטר ב-21 בינואר בלוס אנג'לס שבקליפורניה.

רעייתו הקימה לזכרו כנסייה בפסדינה בשנת 1889.

דרך ג'ונסטון בשכונת ואן צ'אי שבאי הונג קונג נקראת על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים, מתוך הספר "אנשי הזמן" בהוצאת ג'ורג' רוטלג', ניו יורק 1868, עמ' 452
* קורות חיים (אורכב 18.12.2012 ב Archive.today)
* קורות חיים
* נתונים גנאלוגיים
* פרטיו של ג'ונסטון באתר החברה המלכותית(הקישור אינו פעיל)
**יום השישי של מרלבורו** מתייחס ל-2 באפריל 1993, כאשר חברת פיליפ מוריס, יצרנית מותג הסיגריות מרלבורו הודיעה על הורדה של 20% במחיר חפיסת הסיגריות הפופולרית. הורדת המחירים באה על רקע המאבק ביצרניות גנריות של סיגריות שהלכו ונגסו בנתח השוק של פיליפ מוריס. 

כתוצאה מההודעה קרסה מניית פיליפ מוריס ב-26% וגררה יחד איתה מניות של מותגים רבים אחרים דוגמת קוקה-קולה וחברת היינץ. בסופו של יום מדד S&P 500 הרחב ירד ב-1.98%. כתב העת Fortune הגדיר את היום כיום שבו "האיש של מרלבורו נפל מסוסו", בהתייחס לסמליל המותג המפורסם.

משמעויות
--------

המשקיעים ראו בהורדת המחירים של "פיליפ מוריס" כהודאה בכישלון המותג "מרלבורו", כך שחברת "פיליפ מוריס" לא תוכל עוד להצדיק את המחיר הגבוה שהיא גובה עבורו אל מול היצרניות הגנריות המספקות סחורה דומה רק ללא הפרסום והמיתוג וכך מצליחות לחתוך במחיר המוצר לצרכן באופן דרסטי. למעשה המשמעות היא ש"פיליפ מוריס" עוברת להתחרות ראש בראש עם החברות הגנריות ולא מנצלת את יתרונה כתאגיד בעל מותג מבוסס המאפשר לה למכור מוצרים במחיר גבוה משמעותית מאלו של מתחריה. כפי שניסח זאת בוב סטאנוג'ב, מנהל שיווק ארצי של מוצרי צריכה בארנסט אנד יאנג: "אם אחת או שתיים מחברות מוצרי הצריכה המובילות יתחילו להוריד מחירים לתמיד, תהיה מפולת. ברוכים הבאים לדור הערך".

הירידה במחירים התקבלה בהפתעה היות שהמותג של "מרלבורו" היה מותג מוכר כבר משנת 1954 ונחשב לאחד מהמובילים מבין המותגים. המשקיעים הסיקו מכך שיכולות הפרסום והשיווק של המותג מוגבלות ולכן גררו את הירידה בקרב כלל חברות המותג המובילות. אולם האירוע הגיע לאחר מספר סימנים מעידים, בין היתר ששנת 1991 הייתה לשנה שבה ההוצאה על פרסום בארצות הברית ירדה באופן החד ביותר זה ארבעה עשורים, והשנה הראשונה שבה נמדדה ירידה מאז שנת 1970. חברות החלו להשקיע בקידום מכירות באמצעות הנחות והפחיתו את ההשקעה שלהן בפרסום. בשנת 1983 היחס בין ההוצאה על פרסום לבין ההוצאה על צורות אחרות של קידום מכירות היה 70% ל-30%, ובשנת 1993 המצב התהפך לחלוטין ו-75% הושקעו בקידום מכירות בדרכים אחרות מפרסום ורק 25% בפרסום.

בעתו, יום השישי של מרלבורו נתפש כ"יום מותו של המותג" ויום הופעתו של דור חדש הניחן בעיוורון מותגים, ומייחס משמעות למחירו של המוצר הנרכש ולערכו ולא לתדמית שנבנתה סביבו כמותג ולמחיר הגבוה הנגבה עבורו בשל כך. אולם התקווה לדור צרכני חדש נכזבה עם השנים כאשר מאז כלכלת המותגים רק הלכה והתפתחה בתקציבי פרסום הולכים וגדלים סביב המותגים החדשים-ישנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* Marlboro Friday באתר Investopedia (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הבוסטון גלוב, 21 ביולי 1993
הדמיון העצמי שבין עקומת הדרקון למרכיביה
**עקומת דרקון** היא פרקטל הדומה בצורתו לדרקון, אשר מורכב מעותקים מוקטנים של עצמו.

בנייה של עקומת דרקון
--------------------

בנייה של עקומת דרקון
בנייה של עקומת דרקון על ידי קיפול רצועת נייר.
בניית עקומת הדרקון מתחילה בקטע ישר. את הקטע הזה מחליפים בשני קווים היוצאים מנקודה אחת בזווית ישרה ומסתיימים בקצוות של הקטע המקורי. בשלב השני מחליפים כל אחד מהקווים בשני קווים אחרים עם זווית ישרה ביניהם וביחס מתחלף של 45 מעלות לימין ולשמאל. חוזרים על פעולה זו שוב ושוב.

את עקומת הדרקון ניתן ליצור גם על ידי קיפול רצועות נייר לחצי שוב ושוב באותו הכיוון.

החוקיות שעומדת מאחורי עקומת הדרקון
----------------------------------

מעקב אחרי עקומת דרקון מקצה אחד לשני חושף סדרה של פניות ישרות זווית לימין ולשמאל. ניתן לראות בסדרות אלו חוקיות על פי מספר החזרות שבהם השתמשו ליצירת העקומה (פניה לימין מסומנת באות R ופניה לשמאל באות L):

* חזרה אחת - R
* שתי חזרות - **R** R **L**
* שלוש חזרות - **R** R **L** R **R** L **L**
* ארבע חזרות - **R** R **L** R **R** L **L** R **R** R **L** L **R** L **L**

דבר זה מרמז על התבנית הבאה: כל חזרה נוצרת על ידי חיבור של החזרה הקודמת עם R ועותק נוסף של עצמה, אשר נכתב בסדר הפוך וכל אות מוחלפת לשנייה.

ראו גם
------

* פלקסגון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקומת דרקון** בוויקישיתוף
* Doodling in Math Class: DRAGONS  – סרטון הסבר של Vi Hart על עקומת דרקון (באנגלית) סרטונים
* Wrong Turn on the Dragon - Numberphile - הסבר של Don Knuth על עקומת דרקון (באנגלית) סרטונים
* עקומת דרקון, באתר MathWorld (באנגלית)
הצפה בכיכר תחנת סן לאזאר
**שיטפון 1910 בפריז** (בצרפתית: **Crue de la Seine de 1910**) היה אסון טבע במסגרתו הוצפו בין ה-20 ל-28 בינואר 1910 חלקים נרחבים במרכז פריז עקב עליית נהר הסן על גדותיו. על אף נזקים כבדים ברכוש, לא היו באירוע הרוגים.

רקע
---

בחורף 1909–1910 ירדו כמויות משקעים גדולות באגן הפריזאי המנוקז על ידי נהר הסן. על אף שמפלס הנהר עלה באופן חריג בחודש נובמבר, לא עורר הדבר דאגה רבה בקרב הפריזאים, כיוון שהתופעה לא הייתה יוצאת דופן במיוחד ולפני כן לא הגיע עד כדי עלייה על גדותיו והצפה של חלקים עירוניים. מפלס הנהר אף ירד בדצמבר, אך בינואר עלה שוב והזרם בנהר התגבר אף הוא. זרמי מים החלו פורצים מרתפים ותעלות ביוב ומים החלו חודרים גם למערכת הרכבת התחתית של פריז. ערים על גדות הנהר ממזרח וממערב לבירה הוצפו, אך המים לא עלו מעבר לגדות הנהר במרכז פריז עד 20 בינואר, אז הוצפה תחנת הרכבת גאר ד'אורסה (כיום, מוזיאון ד'אורסה). ב-21 בחודש פונו תושבים באזורים הנמוכים מבתיהם. תשתיות חשמל וגז עירוניות, שהוקמו בתוך מנהרות מערכות הביוב והרכבת התחתית נהרסו. באזורים הנמוכים הסמוכים לנהר הגיעו המים הגואים עד לגובה הקומה הראשונה של הבתים. כוחות הצלה נעו בסירות ברחבי העיר וחילצו לכודים מהקומות העליונות. הפליטים רוכזו בבתי ספר וכנסיות באזורים הגבוהים יותר של העיר, המרוחקים מן הנהר.

ב-28 בינואר הגיעו המים לגובהם המרבי, 8.62 מעל המפלס הרגיל ובמרץ שב נהר הסן למפלס הרגיל בעונה.

השלכות
------

אירוע השיטפון אירע לאחר תקופה של תנופת שיקום שהחלה ב-1871, עם סיום מלחמת צרפת–פרוסיה ובלבה של תקופת שיא בפריחתה של פריז, תקופת ה"בל אפוק". הנזקים ברכוש נאמדו ב-400 מיליון פרנק, אך לא דווחו מקרי מוות וגם החשש מפני פרוץ מגפות או מהומות התבדה. פריז השתקמה מהאירוע עד מהרה. רק בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוסדרו סכרים בנהר שסיכלו אפשרות עתידית של שיטפון בסדר גודל הרסני.

השיטפון בתרבות
--------------

השיטפון מהווה את הרקע לעלילת הסרט מפלצת בפריז מ-2012.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיטפון 1910 בפריז** בוויקישיתוף
* אתר המוקדש לתיעוד היסטורי של השיטפון (בצרפתית)
* אוסף תמונות מאת הצלם Pierre Petit
* 100 שנה לשיטפון פריז, הניו יורק טיימס, 26 בפברואר 2010
* טלגרמות, חבצלת, 31 בינואר 1910
אין תמונה חופשית
**עקיבא ברהן** (נולד ב-1941) הוא איש חינוך, היה פעיל עלייה מרכזי באזור גונדר וחבר בארגונים למען יהודי אתיופיה.

ביוגרפיה
--------

עקיבא (אקלילו) נולד בכפר אדרג'א שבמחוז בגמדר, כבנו של ליקה כהנת ברהן ברוך (אורי בן ברוך), וכנכדו של ברוך אדהנן שהיוו סמכות רוחנית עליונה ליהודי אתיופיה במשך שנים רבות עד לפטירתם.
בשנת 1955 נמנה בין הנערים שנסעו לשהייה בכפר בתיה שבישראל, למד עברית ולימודי קודש מורחבים בין השנים 1955–1960. 

לאחר לימודיו בכפר בתיה חזר לאתיופיה והחל ללמד ברשת בתי הספר של בית ישראל היהודים של אורט. בתחילה בכפר ווזבה, ולאחר מכן באמבובר ובטדה עד 1981, השנה שבה נפסקה פעילות רשת אורט. בסוף שנת 1966, עם הקמת ארגון קהילות בית ישראל בראשות אביו, שימש עקיבא בתור מזכיר הארגון בזכות שליטתו האבסולוטית בשפה העברית ולשונו המליצית והיה בין היתר אחראי על כתיבת המכתבים. 

עקיבא, יחד עם אביו ואחיו אבבה ברהן היו המנהיגים הפעילים במחוז גונדר לעידוד העלייה. הסוכנות היהודית ביקשה מאביו שיעלה לישראל ובעקבותיו יעלו גם שאר קהילות ביתא ישראל. תחילה סירב הקס לבקשה מכיוון שטען שהמנהיג נשאר עד שאחרון היהודים עוזב ורק לאחר מכן הוא עולה. לאחר לחצים ושכנועים שהופעלו עליו על ידי הממסד בישראל החליט לעלות לירושלים כשהוא מוריש את עיקר העשייה הציונית בידיו של בניו. נשלחו שליחים לכל הקהילות היהודיות באתיופיה ובוצעו רישומים שסקרו את מספר יהודי ביתא ישראל, הרישומים הועברו על ידי שליחים ומכתבים לארגון הוועד הישראלי למען יהודי אתיופיה שעל בסיס נתונים אלו תגובש בהמשך רשימת אורט של גרשון לוי. 
בעקבות פעילותו הציונית נאסר מפעם לפעם לתקופות קצרות על ידי הממסד האתיופי וכן היה נתון במעקב צמוד של השלטונות.

בין השנים 1981–1983 שימש כמורה מטעם משרד החינוך האתיופי בעיר גונדר. ב-1983 עבר עם משפחתו לאדיס אבבה כדי לעלות לישראל. ב-1985 עלה לישראל. גם בארץ המשיך עקיבא בפעילותו הציבורית. בעקבות ניסיונו הרב, גויס בשנת 1991 ערב מבצע שלמה על ידי הסוכנות היהודית, נשלח לאתיופיה ועסק במיפוי ורישום המועמדים לעלייה. כמו כן היה חבר בארגון הג'וינט למען יהודי אתיופיה, בבהלצ'ין וכן עסק בהוראת העברית במרכזי הקליטה השונים.

עקיבא מתגורר ברחובות, נשוי לאסתר, בתו של הקייס וובשט אייטגב, מראשוני עולי יהודי אתיופיה, ולהם שמונה ילדים.

לקריאה נוספת
------------

* עזריאל קמון (עורך), **הגשר הראשון 1955–1995: עדותם של חניכים יהודים יוצאי אתיופיה מכפר בתיה**, אפעל: יד טבנקין, 1996
קפטן אייזק האל, 1814
**אַייזֶק הָאל** (באנגלית: **Isaac Hull**) ‏(9 במרץ 1773 – 13 בפברואר 1843) היה קומודור בצי האמריקני.

קורות חייו
----------

אייזק האל נולד בדרבי, קונטיקט (על פי מקורות אחרים בהנטינגטון, כיום שֶׁלְטוֹן, קונטיקט). בנעוריו הצטרף לאביו הימאי בהפלגות קצרות לאורך החוף ואף בהפלגות אל איי הודו המערבית. אביו מת בעודו נער, והוא אומץ על ידי דודו ויליאם האל, קצין במלחמת העצמאות האמריקנית ולימים גנרל ופוליטיקאי.

באמצע שנות התשעים פיקד האל הצעיר על ספינות סוחר אחדות, חלקן נפלו לידי פריבטירים צרפתיים. הוא הצטרף לצי האמריקני, במרץ 1798 קיבל דרגת לוטננט, ובשנתיים הבאות, במהלך המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת, שירת בהצטיינות בפריגטה "קונסטיטושן".

ב־1802 עם התגברות ההתקפות של הקורסארים הברברים על אוניות סוחר אמריקניות, יצא אל הים התיכון כלוטננט ראשון בפריגטה "אדמס". מאוחר יותר פיקד על הסקונר "אנטרפרייז" ועל הבריג "ארגוס". ב־1804 הועלה לדרגת מאסטר-קומנדנט וב־1806 לדרגת קפטן. שנים ספורות לאחר מכן פיקח על בנייתן של ספינות תותחים, ובין 1809 ל־1810 פיקד על הפריגטות "צ'סאפיק", "פרזידנט" ו"קונסטיטושן".

תקופת פיקודו על הפריגטה "קונסטיטושן" הייתה רבת־אירועים. בשנים 1811-1812 הפליגה האונייה בפיקודו אל אירופה, ושבה הבייתה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת 1812 בין ארצות הברית לבריטניה. שייטת אויב רדפה אחר אונייתו בחוף המזרחי ביולי 1812, אך האל הצליח בכישרון רב להתחמק ממנה. ב־19 באוגוסט אותה שנה נתקלה "קונסטיטושן" בפריגטה הבריטית אה"מ "גרייר", ובקרב שנתלקח ביניהן הלמה בה בתותחיה ללא רחם ואילצה אותה להיכנע. הניצחון עורר גל של שמחה וגאווה בקרב הציבור, והוכיח כי הצי האמריקני הוא יריב ראוי ואף מסוכן לאוניותיה של המעצמה הימית הבריטית. בפרק הזמן עד סיומה של המלחמה פיקד האל על מספנת הצי בפורטסמות', שירת תקופה קצרה כקצין מינהלת הצי בוושינגטון ואחר כך פיקד על מספנת הצי בבוסטון. בין 1823 ל־1827 פיקד על שייטת האוקיינוס השקט שפעלה במימי דרום אמריקה. את תפקידו הבא, בשנים 1829-1835, עשה האל כמפקד מספנת הצי בוושינגטון. בשנים 1839-1841 פיקד על שייטת הים התיכון.

ב־1843 פרש האל מן הצי בשל בריאותו הרופפת וגילו המתקדם. הוא מת בפילדלפיה, פנסילבניה, ונקבר בבית הקברות לוּרְל הִיל.

אוניות שנקראו על שמו
--------------------

חמש מאוניותיו של הצי האמריקני נקראו על שמו: ספינת התותחים "קומודור האל" (1862), והמשחתות "האל" (1902), "האל" (1921), "האל" (1934) ו"האל" (1957).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייזק האל** בוויקישיתוף
* אייזק האל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אייזק האל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 134130944
* ISNI: 0000 0000 2913 3537
* LCCN: n85018368
* NARA: 10569890
* SNAC: w68055wx
* VIAF: 50435618
* WorldCat: lccn-n85018368

 |
**אייזק מקאוולה** (באנגלית: **Isaac Makwala**; נולד ב-29 בספטמבר 1986) הוא אתלט בוטסואני. פעמיים ברציפות אלוף אפריקה (2012, 2014), שיאן אפריקה ואלוף חבר העמים (גולד קוסט 2018) בריצת 400 מטר.

ביוגרפיה
--------

מקוואלה נולד בטוטום, כפר במרכז בוטסואנה.

### 2007

במשחקי אפריקה שנערכו באלג'יר זכה במדליית הזהב בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:03.16 דקות. בריצת 400 מטר לא הצליח להעפיל לגמר ודורג במקום ה-17 בדירוג הכולל.

### 2008

באליפות אפריקה שנערכה באדיס אבבה, אתיופיה בשנת 2008 זכה מקוואלה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.64 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:06.54 דקות.

### 2009

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים מקוואלה במקום 34 בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.45 שניות.

### 2010

באליפות אפריקה שנערכה בניירובי, קניה בשנת 2010 זכה מקוואלה במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:05.16 דקות וסיים במקום 14 בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.92 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 46.07 שניות, השנייה בטיבה בשלב זה.

### 2012

#### אלוף אפריקה

באליפות אפריקה שנערכה בפורטו נובו, בנין בסוף יוני 2012 זכה מקוואלה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.25 שניות. חודש לאחר מכן, באולימפיאדת לונדון (2012) הוא קבע בריצת 400 מטר תוצאה של 45.67 שניות ולא עלה לשלב חצי הגמר.

### 2013

באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 סיים מקוואלה במקום 28 בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.84 שניות ובמקום 22 בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:05.74 דקות.

### 2014

בתחרות שנערכה בלה שו-דה-פונד שווייץ ב-6 ביולי 2014 קבע מקוואלה בריצת 400 מטר שיא אפריקה חדש של 44.01 שניות.

באליפות אפריקה שנערכה במרקש, מרוקו באוגוסט אותה שנה זכה מקוואלה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אליפות חדש של 44.23 שניות ובכך הגן על תוארו ובריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:01.89 דקות. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.51 שניות.

### 2015

בתחרות שנערכה בלה שו-דה-פונד ב-5 ביולי 2015 קבע מקוואלה בריצת 400 מטר שיא אפריקה חדש של 43.72 שניות, תוצאת השנה בעולם והתוצאה החמישית בטיבה בכל הזמנים. באליפות העולם שנערכה באוגוסט אותה שנה בבייג'ינג, סין הוא סיים במקום חמישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.63 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע את התוצאה המהירה בשלב זה (44.11 שניות). שני המנצחים וייד ואן ניקרק מדרום אפריקה (43.48 שניות) ולאשון מריט מארצות הברית (43.65 שניות), קבעו את התוצאות הטובות ביותר השנה ואת התוצאות הרביעית והשישית בכל הזמנים בהתאמה. ואן ניקרק שיפר את שיא אפריקה הטרי שהיה שייך לו. במשחקי אפריקה שנערכו בברזוויל זכה במדליית הזהב בריצה 400 מטר בתוצאה 44.35 שניות. באותה תחרות זכה במדליית הכסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה 3:00.95 דקות.

שיאים אישיים
------------

* ריצת 100 מטר: 10.20 שניות (2014)
* ריצת 200 מטר: 19.96 שניות (2014)
* ריצת 400 מטר: 43.72 שניות (2015)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייזק מקוואלה** בוויקישיתוף
* אייזק מקוואלה, ברשת החברתית אינסטגרם
* אייזק מקוואלה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אייזק מקוואלה, באתר olympedia.org
* אייזק מקוואלה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* אייזק מקוואלה, באתר ליגת היהלום
* אייזק מקוואלה, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1267504781
* World Athletics: 237317
* LCCN: n2022230604
* VIAF: 4932165930972468530004
* WorldCat (עם VIAF): 4932165930972468530004

 |
במדעי המחשב, **שיטת אכרה-באזזי** היא שיטה המשמשת לניתוח ההתנהגות האסימפטוטית של יחס נסיגה (רקורסיה), אשר מופיע באנליזה של אלגוריתמי הפרד ומשול שבהם תתי-הבעיות הן בגדלים שונים בצורה משמעותית. השיטה מהווה הרחבה משמעותית של שיטת האב, אשר מניחה שתתי-הבעיות של הבעיה הנתונה הן בגדלים זהים.

שיטת אכרה-באזזי תקפה לנוסחאות חוזרות של הצורה:

{\displaystyle T(x)=g(x)+\sum \_{i=1}^{k}a\_{i}T(b\_{i}x+h\_{i}(x))\qquad {\text{for }}x\geq x\_{0}.}
התנאים לשימוש הם:

* הוכחה לקיום בסיס לאינדוקציה
* {\displaystyle a\_{i}} ו-b\_{i} הם קבועים לכל i
* {\displaystyle 0<b\_{i}<1} לכל i
* {\displaystyle a\_{i}>0} לכל i
* {\displaystyle \left|g(x)\right|\in O(x^{c})} כאשר *c* הוא הקבוע, ו-*O* הוא סימון אסימפטוטי
* {\displaystyle \left|h\_{i}(x)\right|\in O\left({\frac {x}{(\log x)^{2}}}\right)} לכל i
* x\_0 הוא קבוע

ההתנהגות האסימפטוטית של (T(x נמצאת כאשר קובעים את הערך של p כאשר {\displaystyle \sum \_{i=1}^{k}a\_{i}b\_{i}^{p}=1} ומכניסים את הערך למשוואה:

{\displaystyle T(x)\in \Theta \left(x^{p}\left(1+\int \_{1}^{x}{\frac {g(u)}{u^{p+1}}}du\right)\right)}
באופן אינטואיטיבי, {\displaystyle h\_{i}(x)} מסמלת הפרעה באינדקס של T. כאשר מסמנים ש-{\displaystyle \lfloor b\_{i}x\rfloor =b\_{i}x+(\lfloor b\_{i}x\rfloor -b\_{i}x)} ו{\displaystyle \lfloor b\_{i}x\rfloor -b\_{i}x} תמיד בין 0 ל-1, {\displaystyle h\_{i}(x)} יכול לשמש כדי להתעלם מפונקציית הערך השלם באינדקס. בדומה לכך, משוואה דומה יכולה לשמש כדי להתעלם מההפרעה בפונקציית התקרה. לדוגמה, {\displaystyle T(n)=n+T\left({\frac {1}{2}}n\right)} ו-{\displaystyle T(n)=n+T\left(\left\lfloor {\frac {1}{2}}n\right\rfloor \right)}, יהיו בעלי אותה התנהגות אסימפטוטית לפי שיטת אכרה-באזזי.

השיטה קרויה על שם מפתחיה: מוחמד אכרה ולואי באזזי, שניהם מכהנים כמרצים לאלקטרוניקה והנדסת מחשבים באוניברסיטה האמריקנית בביירות.

קישורים חיצוניים
----------------

* Mohamad Akra, Louay Bazzi‏, On the solution of linear recurrence equations, ‏**Computational Optimization and Applications** 10(2):195–210, 1998
בניין מדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב
**מדעי ההתנהגות** משלבים בין שלושה תחומי המדעים: סוציולוגיה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה. כל אחד ממקצועות אלו עוסק בתחום אחר הקשור לאדם ולנפש האדם. הפסיכולוגיה עוסקת באדם עצמו ובהתנהגותו, אנתרופולוגיה עוסקת בחקר התרבויות אשר בונות את החברה שלנו, סוציולוגיה מתמקדת בחקר יחסי הגומלין של האדם עם הסביבה הקרובה והרחוקה לו. לימודי מדעי ההתנהגות למעשה עוסקים בשילוב של שלושת התחומים הללו ובוחנת את התנהגות בני האדם.

המטרה של **לימודי מדעי ההתנהגות** היא להקנות השקפה נרחבת בתחום של מדעי החברה, לעסוק בנפש האדם, לזהות את הצרכים שלו ולגלות כיצד הוא פועל בחייו במצבים השונים אליהם נקלע.
תוכנית הלימודים של מדעי ההתנהגות היא רחבה ועוסקת במגוון רחב של תחומים: פיתוח והדרכת כוח אדם, ניהול משאבי אנוש, ארגון חברתי, התנהגות אנושית חברתית. 
במהלך השנים, התחום צבר ידע וניסיון והתפתח עד לכדי להיות תחום מכריע בהכשרה של בעלי תפקידי מפתח בארגונים, מוסדות פוליטיים, מוסדות חינוך, מוסדות כלכליים, מוסדות טכנולוגיים ועוד.

תקופת לימודי מדעי ההתנהגות לתואר ראשון נמשכת שלוש שנים, כאשר בכל שנת לימודים אקדמית לומדים הסטודנטים תכנים שונים אשר מאפשרים להם להיות מוכנים לקראת הסמינר שלהם.
בשנה הראשונה, לומדים הסטודנטים את כל קורסי המבוא של מדעי ההתנהגות: סוציולוגיה, פסיכולוגיה, אנתרופולוגיה, קרימינולוגיה, התפתחות אישית, משאבי אנוש ועוד. בשנה השנייה ללימודים, נושאי הקורסים עוסקים בהרחבה במדעי ההתנהגות, הסטודנטים יוצאים לשטח ובוחנים את סביבת העבודה ואת המצבים השונים אליהם בני האדם נקלעים בחיי היום יום. 
השנה השלישית מוקדשת לסמינר, אשר בו ממחישים הסטודנטים את כל שלמדו במהלך תקופה זו. בנוסף, במרבית מוסדות הלימוד, עובדים הסטודנטים על פרויקט מעשי, כאשר הם מבצעים ניתוח אופי של אדם. בישראל מתקיימים לימודים לתואר ראשון בתחום זה באוניברסיטאות ובמכללות אקדמיות במסלולים המוכרים על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

בוגרים
------

בוגרי לימודי מדעי ההתנהגות לומדים תאוריות וכלים העשויים לסייע בהבנת התנהגות ואופי של בני אדם.
בסיום הלימודים בוגרי התואר אינם מוסמכים למקצוע ספציפי. עם זאת, התואר מקנה להם יתרון משמעותי בקבלה לתחומים רבים כגון משאבי האנוש, הדרכה, הדרכה טיפולית, חברות כוח אדם, ארגוני משאבי אנוש ועוד. 
בנוסף התואר במדעי ההתנהגות מאפשר לבוגריו להמשיך לתארים מתקדמים באוניברסיטאות ובמוסדות מובילים כגון תואר שני בפסיכולוגיה, תואר שני בייעוץ ארגוני, תואר שני בלימודי עבודה, תואר שני במנהל עסקים ועוד. תואר מתקדם יותר פותח אף יותר אפשרויות תעסוקה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  John P. Forsyth and Jill Sabsevitz, Behavior Therapy: Historical Perspective and Overview, **Encyclopedia of Psychotherapy** Volume 1, עמ' 259
2. ↑  מידע על לימודי מדעי ההתנהגות, באתר לימודים בישראל (אתר), ‏2020
3. ↑  תוכניות לימוד מדעי ההתנהגות, באתר המועצה להשכלה גבוהה
**התהום השיווקי** הוא מודל אשר הוצג לראשונה בספרו של ג'פרי מור "התהום השיווקית - שיווק ומכירת מוצרים טכנולוגיים לצרכנים" (Crossing the Chasm: Marketing and Selling High-Tech Products to Mainstream Customers), ובו מוצגת הרחבה של המודל המסורתי של מחזור החיים לאימוץ והתפשטות חידושים.

אימוץ חידושים
-------------

אימוץ חידושים היא תאוריה המציגה כיצד ובאיזה קצב רעיונות חדשים וטכנולוגיות מתפשטות וחודרות לשווקים. כדי להבין תחילה את התהליך של אימוץ חידושים יש לחלק כל שוק של לקוחות לחמישה פלחי שוק, בהתאם להתייחסותם למוצרים חדשניים: מזנקים, מדרבנים, מיישמים, מחקים ונגררים. לכל אחד מפלחי השוק הללו מאפיינים שונים וגישה שונה לאימוץ חידושים.

* ה"מזנקים", המהווים רק 2% מהשוק הרלוונטי, מחפשים חידושים כמעט בכל מחיר. הם מאמצים מוצרים עוד לפני יציאתם לשוק והם אינם מעוניינים בתועלת מן המוצר, אלא רק בחידוש עצמו.
* ה"מדרבנים", המהווים 5% מהשוק, מאמצים מוצרים וטכנולוגיות בשלב מוקדם בשל התועלת שבהם. הם אינם מעוניינים בחידוש לשמו, אלא בשאלה האם החידוש יכול להעניק להם איזו שהיא עדיפות או יתרון תחרותי על פני אחרים, בעיקר על פני המתחרים.
* המיישמים המהווים 40% מהשוק, אינם מתעניינים בחידושים טכנולוגיים כשלעצמם, ולכן עצם החידוש במוצר כלשהו איננו מושך אותם. הם מאמינים בהתפתחות הדרגתית ולא במהפכה, ולכן אינם נימנים על "בעלי החזון", כמו המדרבנים. למען האמת, הם מתרחקים מ"בעלי החזון" ורואים בהם יותר "בעלי פנטסיות", אשר צריך להזהר מפניהם.
* גם המחקים, המהווים כ-40% מהשוק, שותפים לכל החששות של המיישמים, משום שהם אינם מסוגלים לטפל בחידושים. הם ממתינים עד אשר המוצר החדש יהפוך לסטנדרט. המחקים דורשים הרבה תמיכה והדרכה, והמטרה שלהם באימוץ מוצר חדש היא להפחית את העלויות.
* הנגררים, המהווים כ-13% מהשוק הפוטנציאלי, אינם מעוניינים בחידושים כלל, והם יאמצו מוצר חדשני רק כאשר המוצר אליו הם היו רגילים נעלם לגמרי מן השוק.

שני הפלחים הראשונים - מזנקים ומדרבנים - מהווים ביחד את השוק הראשוני. אמנם מניעי הקנייה של כל אחד מהפלחים הללו אינם זהים, אך המכנה המשותף שלהם הוא ברצון להיות "ראשונים" ברכישת המוצר החדש. המזנקים רוצים לעשות זאת על מנת לבחון את המוצר, בעוד שהמדרבנים רוצים לעשות זאת על מנת לנצל את המוצר. שלוש הקבוצות האחרונות מהוות את השוק העיקרי, שהוא מקור הרווחים לטווח הארוך.

התהום השיווקית
--------------

התהום השיווקית נובעת מכך, שקיים פער משמעותי בגישה למוצר חדשני בין המדרבנים לבין המיישמים. האחרונים מהססים ביותר ברכישת מוצר חדשני, והם אינם מוכנים לקבל המלצה ממי שנתפס בעיניהם כשייך למדרבנים. הם מחפשים מיישמים כמותם. זהו מצב היוצר מעגל שוטה, לפיו אינך יכול למכור בשוק העיקרי עד אשר המיישמים יקבלו אותך. מאידך, המיישמים אינם מוכנים לקבל אותך, עד שלא תוכיח להם שהצלחת למכור למישהו בשוק העיקרי.

למעשה זוהי המשימה העיקרית העומדת בפני כל מי שמציג מוצר חדשני לשוק: כיצד לחצות את התהום השיווקית במהירות וביעילות. החדירה לשוק הראשוני, שנמצא לפני התהום השיווקית, איננה כה קשה, משום שכמעט תמיד אפשר למצוא לקוחות, שהם מזנקים או מדרבנים, אשר יהיו מוכנים להתנסות במוצר החדש. הקושי העיקרי הוא בחדירה לשוק העיקרי, הנמצא אחרי התהום השיווקית, וכדי להגשים זאת יש צורך בחציית התהום.

ראו גם
------

* שיווק טכנולוגי
* דיפוזיית החידושים

לקריאה נוספת
------------

* Geoffrey A. Moore, **Crossing the Chasm**, Harper Business Essentials, 1991

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר המתאר בהרחבה את המודל ומהלכים לחציית התהום השיווקית
**חוק מרשם תורמי מח עצם** קובע כי הממשלה תקצה תקציב מדי שנה למימון בדיקות של תורמי מח עצם פוטנציאליים כדי להציל את חייהם של חולים. את החוק יזמו בשנת 2009 ח"כ זבולון אורלב ממפלגת הבית היהודי, ח"כ עמיר פרץ ממפלגת העבודה וח"כ זאב בילסקי ממפלגת קדימה.

רקע לחוק
--------

מח עצם
עד לשנת 2011 מאגרי תרומות מח עצם התקיימו בעיקר בזכות תרומות שהעמותות קיבלו, הדבר גרם לאי סדר במאגרי תרומות מח העצם. יתר על כן, לעיתים, לעמותות לא היה די תקציב על מנת לקיים מבצעי התרמה של מח עצם. בעקבות כך נוצר מחסור בתרומות מח עצם.

מאז מקרה ההתגייסות להצלתה של הילדה עמית קדוש בשנת 2009 לא בוצעו מבצעי התרמה, למרות המוני בקשות מהמשפחות, בשל חוסר תקציב. בנוסף, הפעילויות לא היו מאורגנות או מתוקצבות, הדבר הוביל לכך שאלפי אנשים נזקקו לתרומות מח עצם ולא קיבלו.

עיקרי החוק
----------

מטרת החוק היא לפתור את בעיית אי הסדר של מאגרי הדגימות ולקיים בדיקות התאמה בצורה מסודרת. החוק מציין את חובתה של הממשלה לממן את מבצעי ההתרמה ולבצע בדיקות לאיתור תורמים מתאימים לנזקקים לתרומות שבוצעו על ידי עמותות.

החוק קבע כי בשנת 2011 יוקצו על ידי הממשלה 5 מיליון שקלים מתקציב משרד הבריאות לצורך תפעול המאגרים. בנוסף, בשנת 2012 הוקצו 2.5 מיליון שקלים, ומשנת 2013 – הועברו סכומים על פי צרכים מקצועיים, בהסכמת משרד האוצר. בנוסף, נקבע בחוק שעל הממשלה לקבוע כללים ברורים והוראות מפורטות למטופלים ולתורמים ובכך להסדיר את מאגרי תרומות מח עצם והמידע עליהם על מנת לספק את השירות הטוב ביותר לתורמים ולחולים כאחד.

דיונים שעורר החוק
-----------------

כולם הצביעו בעד החוק, אך יו"ר הוועד סירב לאשר את החוק עד שמשרד האוצר יתחייב לתקצב את החוק.

דיון נוסף שהסוגיה הועלתה אליו, קבע כי קטינים לא יירשמו במאגרי תורמי מח עצם בארץ, למרות זאת, עדיין מתקיימים כבר כמה שנים מבצעים לאיסוף דגימות דם למאגרי מידע על תורמי מח עצם פוטנציאליים גם לקטינים מתחת לגיל 18.

במערכת הבריאות יש המתריעים כי ללא מנגנון פיקוח חיצוני עשויים תורמי מח עצם קטינים שאינם כשירים לתת הסכמה לתהליך ולהיקלע אליו בניגוד לרצונם. בוועדה דנו גם על ילדים עם בעיות כמו פיגור שכלי, שהוריהם עלולים לשכנע אותם לתרום מח עצם ולמנוע מילדיהם הבריאים לעשות זאת. הוועדה החליטה בין השאר לבחון הקמת מנגנון ביקורת חיצוני שיבחן כל בקשה לתרומת מח עצם מתורם שאינו כשיר להסכמה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מרשם תורמי מח עצם, באתר משרד הבריאות
2. 1 2 3  הצעת חוק מרשם מח עצם, באתר אתר הכנסת
3. 1 2 3 4 5  לראשונה: הממשלה תחויב להשתתף במימון מאגרי תרומות מח עצם, באתר ליכודניק
4. 1 2  יוזמה להסדיר תרומות של מח עצם מקטינים או מבני חסות, באתר הארץ
**נורברט גרוואלד הופר** (בגרמנית: **Norbert Gerwald Hofer**;‏ נולד ב-2 במרץ 1971) הוא פוליטיקאי אוסטרי, לשעבר מנהיג מפלגת החירות (FPÖ). בעבר כיהן כשר התחבורה של אוסטריה וכנשיא השלישי של המועצה הלאומית.

ביוגרפיה
--------

הופר נולד ב-1971 בפוראו שבמזרח אוסטריה, גדל בפינקפלד, במדינת המחוז בורגנלנד. קיבל תואר ראשון בהנדסה אווירונאוטית מהמכון הטכני לתעופה באייזנשטט. שירת בצבא אוסטריה כחייל והוצב בגבול הונגריה. מ-1991 עד 1994 עבד כמהנדס מערכות במחלקת ההנדסה של חברת התעופה לאודה אייר.

בשנים 1996–2007 כיהן כמזכיר המפלגה המחוזי של FPÖ בורגנלנד. משנת 2006 מכהן כסגן יו"ר המפלגה במחוז.

לאחר תאונה קשה שעבר עם מצנח רחיפה בשנת 2003 עבר שיקום במשך כחצי שנה, והוא מסתייע במקל הליכה. הוא הצטרף כחבר לארגונים הפילנתרופיים "המועצה האוסטרית להתנדבות" ו"המועצה המייעצת הפדרלית לנכות".

באוקטובר 2013 מונה לנשיא השלישי של המועצה הלאומית של אוסטריה, והחליף בתפקיד את מרטין גראף.

### מועמד לנשיאות אוסטריה

בינואר 2016 הציגה אותו מפלגת החירות של אוסטריה כמועמד לבחירות לנשיאות מטעמה. הוא זכה בסיבוב הראשון, שנערך ב-24 באפריל, עם הישג לא צפוי של 36% מהקולות, והתמודד בסיבוב השני מול אלכסנדר ון דר בלן, שזכה ב-21% מהקולות. עקב האשמות בהתבטאויות אנטישמיות, הקהילה היהודית באוסטריה התנגדה למועמדותו, והמליצה על ון דר בלן. זו הייתה הפעם ראשונה בתולדותיה שהקהילה היהודית באוסטריה יוצאת בהמלצה פומבית על מועמד לנשיאות. בסיבוב השני ניצח ון דר בלן, שקיבל 50.2% מהקולות, לעומת 49.8% להופר. בעקבות טענות של מפלגת החירות לאי-סדרים בוטלו תוצאותיהן על ידי בית המשפט העליון. נקבעו בחירות חוזרות, ובדצמבר 2016 הפסיד הופר לון דר בלן (ון דר בלן קיבל 53.8% מהקולות לעומת 46.2% להופר).

### בחירות 2017 ואילך

לאחר בחירות 2017 הוקמה קואליציה של מפלגת החירות ומפלגת העם האוסטרית בראשותו של סבסטיאן קורץ והופר מונה לשר התחבורה, החדשנות והטכנולוגיה.

במאי 2019 התפוצצה פרשת איביזה, בעקבות חשיפת קלטת בה נשמע מנהיג מפלגת החירות היינץ כריסטיאן שטראכה רוקם עסקת שוחד. בעקבות הפרשה שטראכה התפטר, הקואליציה פורקה והופר מונה למנהיג המפלגה לקראת הבחירות החדשות שהוכרזו לפרלמנט בבחירות עצמם נחלה מפלגתו של הופר מפלה וזכתה לכ-16 אחוזים בלבד מקולות הבוחרים, ירידה של כעשרה אחוזים מבחירות 2017.

ב-1 ביוני 2021 פרש מראשות מפלגת החירות והוחלף על ידי הרברט קיקל.

חיים פרטיים
-----------

הופר מתגורר בבורגנלנד. הוא נשוי בשנית, ולו ארבעה ילדים. הוא דובר גרמנית ואנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נורברט הופר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נורברט הופר (בגרמנית אוסטרית)
* נורברט הופר, ברשת החברתית פייסבוק

* נורברט הופר, ברשת החברתית טוויטר

* נורברט הופר, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  לראשונה: המלצה יהודית למועמד בבחירות, באתר ערוץ 7, 30 בנובמבר 2016
2. ↑  בתום קרב צמוד: מועמד הימין הקיצוני הפסיד בבחירות לנשיאות אוסטריה, באתר וואלה!‏, 23 במאי 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1036757854
* LCCN: n2018002471
* SUDOC: 233105441
* VIAF: 304070264
* WorldCat: lccn-n2018002471

 |