recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**פתאום הורים** (באנגלית: **Immediate Family**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1989 בבימוי של ג'ונתן קפלן (הנאשמים), עם ג'יימס וודס, גלן קלוז, מרי סטיוארט מסטרסון וקווין דילון בתפקידים הראשיים.

מרי סטיוארט מסטרסון זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר ב- National Board of Review.

קווין דילון היה מועמד לשחקן המשנה הטוב ביותר ב-Young Artist Award.

העלילה היא על זוג אמיד ללא ילדים המאמץ תינוק של זוג צעיר וחסר אמצעים. הסרט דן בבעיית עקרות, הריון בגיל הנעורים ואימוץ.

תקציר העלילה
------------

בני הזוג לינדה (גלן קלוז) ומייקל (ג'יימס וודס) ספקטור הם זוג מבוסס חשוך ילדים. לינדה נכנסת לדיכאון כל פעם שהיא מוזמנת לימי הולדת של ילדי חברותיה. לאחר 11 שנים של טיפולי פוריות כושלים הם מתייאשים ומחליטים על אימוץ.

הם בוחרים באימוץ פתוח המקובל בארצות הברית דרך סוכנת אימוץ רשמית שבה פוגשים את האם הביולוגית ושומרים על קשר איתה.

לאחר חקירה ומילוי טפסים, מקשרת הסוכנת בינם לבן האם הביולוגית והם נפגשים. האם לוסי (מרי סטיוארט מסטרסון) היא נערה בת -17 הנמצאת בחודש השביעי להריונה וגרה עם אב חורג ושני אחים קטנים בדירה קטנה וצפופה.

החבר שלה סם (קווין דילון) גר עם אמו בדירה דלה, עובד במוסך בשכר מינימום ושואף להיות מוזיקאי. לוסי נכנסה להיריון ממנו ומסרבת לעבור הפלה מלאכותית. לוסי וסם הסכימו שאין ביכולתם לגדל את התינוק והחליטו למסור אותו לאימוץ.

לינדה ומייקל נפגשים עם לוסי ועוטפים אותה ברוך ואהבה. כעבור זמן מה נצטרף אליהם סם וגם הוא מתקבל יפה על ידיהם. לינדה מסדרת בביתם חדר מרוהט יפה לתינוק ומראה אותו ללוסי.

בחדר הלידה עומדים לינדה ומייקל, מחזיקים בידיה של לוסי ומעודדים. ללוסי נולד בן והוא מועבר לטיפולם. לינדה מאכילה את התינוק מבקבוק. לוסי נשארת לבדה במיטתה ואז מחשבות מתחילות להציק לה. היא מחליטה לקחת את התינוק איתה. כשמייקל ולינדה מגיעים למחרת לבית החולים הם מקבלים את הבשורה המרה כי התינוק נלקח על ידי אמו.

לאחר זמן מתברר ללוסי ולסם שאין הם יכולים לדאוג לתינוק, ולטובת התינוק מחליטים להחזיר אותו לזוג ספקטור, ולאחר שיסתדרו בחיים יביאו לעולם ילד נוסף.

בזמן הזה מנסים לינדה ומייקל למכור את ביתם וממשיכים בניסיונות למצוא תינוק לאימוץ, עד שיום אחד מגיעים לוסי וסם עם התינוק, ולינדה ומייקל מסכימים בשמחה לקבלו.

לאחר שנה - הספקטורים חוגגים לתינוק יום הולדת. לוסי עובדת כספרית ובמגירתה נמצאת תמונתו של התינוק.

קישורים חיצוניים
----------------

* "פתאום הורים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פתאום הורים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "פתאום הורים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "פתאום הורים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "פתאום הורים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט פתאום הורים, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**פרשת רות** הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 2008 בבימויה של קרן אביטן, עם לוסי דובינצ'ק, לירון לבו ודני שטג בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בידי ענבל דוד וקרן אביטן והעלילה מתרחשת בתקופת פינוי יישובי גוש קטיף ובמרכזו נערה דתייה נלחמת על זכותה לחשוב לבד ולהיות בעלת דעה עצמאית בסביבה שהדעות בה אחידות ומוכתבות מלמעלה (ממנהיגי הגוש ומהקדוש ברוך הוא).

הסרט הוקרן בפסטיבלים רבים - פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, 2009; זוכה בפרס בפסטיבל Swansea Bay, אנגליה,2009; פסטיבל BYOFF, הודו, 2009; פסטבל ביג'ינג החדש, סין, 2009; פסטיבל הנשים הבינלאומי בבוסטון,
ארצות הברית,2009; פסטיבל ReelHeART הבינלאומי, טורונטו, קנדה, 2009; פסטיבל לקולנוע ישראלי במיאמי, ארצות הברית, 2009; פסטיבל שטרסבורג, צרפת, 2009; פסטיבל Marbella, ספרד, 2009.

בין השירים בפסקול מופיע "עד העונג הבא" של ענבל פרלמוטר.

הצילומים ערכו במושבים נתיב העשרה וכפר הנגיד.

תקציר העלילה
------------

רות שיפמן (לוסי דובינצ'יק) היא נערה מתבגרת במושב גני טל בגוש קטיף. אביה אליהו (דני שטג) מתפרנס מחממה לגידול פרחים. רות מטפלת באחיה הקטן דניאל (נועם דובינצ'יק, אחיה הביולוגי של לוסי) לאחר שאמה ואחיה נרצחו בפיגוע טרור.

היישובים בגוש מתכוננים למחאות נגד הפינוי. חברותיה של רות, רננה (הילה מצקר) ושלומית (נגה דאנג'לי) תולות מודעות נגד הפינוי אבל רות אינה מצטרפת אליהן. היא בעלת דעה עצמאית המנוגדת לדעת הרוב שאין מפנים יישובים וש"יהודי לא מפנה יהודי". בכך היא נכנסת לעימות עם חברותיה ועם המחנכת (אלונה וינד רז). רננה היא מהפעילות נגד הפינוי ומתעמתת עם אחד החיילים שנמצא בטרמפיאדה.

במקום לתלות מודעות היא הולכת לשפת הים ופוגשת שם בארז (לירון לבו), עיתונאי שהגיע לפרסם כתבה על המצב בגוש לפני הפינוי. ארז מגיע לביתה כדי לראיין את אליהו שהוא מראשי המתנגדים. הוא פוגש שם את רות ואומר לה שהוא מתגורר בבית של זוג שעזב מרצון.

בלילה מגיעה רות לבית בו מתגורר ארז. הם מתחילים לפתח שיחה ומתברר לו שהיא נערה מיוחדת בעלת חשיבה עצמאית לחיים שקטים וללא מלחמות ולא מעניין אותה גורלו של הגוש. היא מוצאת במקום מחליקיים וארז מלמד אותה להחליק. הם מתקרבים זה לזה ואף מתנשקים.

ארז מפרסם את הכתבה בעיתון ואליהו מתעמת מילולית ופיזית עם רות. ברגע מסוים הוא לוקח מספריים וגוזז חלק משערותיה. היא בורחת מהבית, מחכה לטרמפ. אליהו מתרכך ומסיע אותה.

המחאות לא עוזרות, הגוש מתפנה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| לוסי דובינצ'יק | רות שיפמן |  |
| לירון לבו | ארז | עיתונאי |
| דני שטג | אליהו שיפמן |  |
|  הילה מצקר | רננה | תלמידה |
| נגה דאנג'לי | שלומית | תלמידה |
| אלונה וינד רז | אלונה | מחנכת |
| נעם דובינצ'יק | דניאל שיפמן |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* פרשת רות, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון לפרשת רות, באתר יוטיוב
* פרשת רות, באתר "סרטים"
* פרשת רות, באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**ענוג הוא הלילה** (באנגלית: **Tender Is the Night**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1962 בבימויו של הנרי קינג עם ג'ייסון רוברדס וג'ניפר ג'ונס בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "ענוג הוא הלילה" משנת 1934 מאת סקוט פיצג'רלד. שם הספר והסרט לקוח מן הפואמה "אודה לזמיר" מאת ג'ון קיטס.

שיר הנושא של הסרט בלחנו של סמי פיין (Sammy Fain) ולמילים של פול פרנסיס ובסטר (Paul Francis Webster) היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר וזכה לביצועים רבים, בהם של טוני בנט, ג'וני מאטיס, ויק דאמון, הנרי מנציני ועוד.

הסרט צולם בצרפת (פריז והריביירה הצרפתית), באיטליה ובשווייץ.

תקציר העלילה
------------

ד"ר דיק דייבר (ג'ייסון רוברדס) הוא פסיכיאטר אמריקאי העובד בסנטוריום לחולי נפש בציריך המנוהל על ידי ד"ר דומלר (פול לוקאס) המשמש לו גם כמנטור לכתיבת ספר הדרכה לפסיכיאטרים.

דיק מטפל זמן ממושך בניקול וורן (ג'ניפר ג'ונס) אמריקאית צעירה ויפה הסובלת מהתקפי התמוטטות עצבים בעקבות התעללות מינית של אביה המיליונר. אחותה, ברברה וורן המכונה "בייבי" (ג'ואן פונטיין) מונתה כאפטוטרופוסית ומשגיחה עליה מבחינה רפואית וכלכלית.

דיק הרופא מתאהב בניקול החולה (אפקט פלורנס נייטינגייל) ד"ר דולמר מזהיר אותו וגם ניקול ואחותה מסתייגים מזה, אבל רגש האהבה גובר ודיק מרגיש שכך הוא מחיש את ההבראה של ניקול.

הם מתחתנים ויוצאים לירח דבש ברחבי אירופה. בתחילה הכל פועל כשורה והיא מביאים לעולם בן ובת, אבל מתחילים להיווצר סדקים ביחסים ביניהם.

דיק רוצה לחזור לציריך ולהמשיך בעבודתו וניקול רוצה להישאר במלון ריץ בפריז ולבלות עם חבריהם כמו המלחין השתיין אייב נורת' (טום יוול) וכוכבת הקולנוע רוזמרי הויט (ג'יל סנט ג'ון). את כל חייהם ההדוניסטים משלמת "בייבי" מכספי משפחתה של ניקול.

לבסוף הם חוזרים לציריך, ודיק חוזר לעבודה בסנטוריום, אך בגלל שתיינותו הוא מידרדר בעבודתו בעוד שניקול מבריאה ומתחילה לא לסבול אותו.

לבסוף מגיע דיק למסקנה שכדי לחזור לעצמו הוא צריך להינתק מניקול ולחזור לארצות הברית. ניקול מודיעה לו כי התאהבה בידידם טומי ברבן (סזארה דאנובה) והיא מבקשת להתגרש. דיק מקבל זאת בהקלה ונפרד ממנה ומהילדים בדרכו לארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ענוג הוא הלילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ענוג הוא הלילה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ענוג הוא הלילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט ענוג הוא הלילה, באתר יוטיוב
* השיר ענוג הוא הלילה בביצוע טוני בנט, באתר יוטיוב
**ברוך (בוריס) סַקְצִיאֶר** (**Saktsier**; נולד ב-1942) הוא פסל ישראלי-רוסי.

קורות חיים
----------

סקציאר נולד בסמרקנד וגדל בקישינב שבמולדובה (אז חלק מברית המועצות) להורים אמנים. אביו היה המשורר היידי מוטל סקציאר (מאָטל סאַקציער; 1907–1987) ואמו שחקנית בתיאטרון היהודי. הוא למד ציור ופיסול בסמינר לאמנות בתיכון קישינב בשנים 1956–1960. ולאחר מכן באקדמיית ראפין לאמנות בלנינגרד בשנים 1963–1969. השתתף במספר תערוכות ברחבי מולדובה בשנים 1960–1972.

בשנת 1970 יצר אנדרטת הנצחה לזכר החיילים שנהרגו במלחמת העולם השנייה, שהפכה לאחת הבולטות בעיר קישינב.

בשנת 1972 עלה לישראל ממולדובה (במהלך שהותו בארץ עִברת את שמו הפרטי).

אנדרטת יאנוש קורצ'אק ותלמידיו, באתר ההנצחה "יד ושם" שעל הר הזיכרון בירושלים
בשנת 1977 זכה בתחרות ליצירת אנדרטה לזכרו של יאנוש קורצ'אק, ובשנת 1978 יצר את אנדרטת יאנוש קורצ'אק ותלמידיו, שמוצגת דרך קבע ביד ושם שעל הר הזיכרון בירושלים. באנדרטה ראשו של קורצ'אק גדול מהילדים ואף ידו גדולה, ומקיפה אותם. סקציאר רצה להדגיש בכך את אהבתו של קורצ'אק לילדים ואת מנהיגותו. ראשו של קורצ'אק באותו גובה כמו ראשי הילדים על מנת להראות את משנתו, לפיה יש להתייחס אל ילדים כאל אנשים מבוגרים. סקציאר יצר פסל דומה הנמצא בבית הקברות היהודי בוורשה, אולם שם דמותו של קורצ'אק גבוהה ביחס לראשי הילדים.

בשנת 1978 הוציא חוברת ובה תצלומי יצירותיו (צילום: בוריס בלנקין).

משנת 1980 מלמד סקציאר פיסול ומציג את עבודותיו בתערוכות יחיד וקבוצתיות באירופה, ברוסיה ובישראל.

בשנת 1986 פתח בית יציקה עם הפסל דניאל בהריר בראשון לציון.

משנת 1987 התגורר בכפר האמנים שא-נור בצפון השומרון, עד שפונה מתושביו ונהרס במסגרת תוכנית ההתנתקות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ברוך סקציאר** |

* ברוך סקציאר, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
* פסלו של בוריס סקציאר, באתר יד ושם (פריט 16 במפה)
* בוריס סאקציאר, באתר mutualart (באנגלית)
* ממלאים חלל / מורים בבית ספר בסיס - קבוצתית, באתר artispo
* מתוך ההקדמה לספר של סקציאר באנגלית
* ברוך סקציאר(הקישור אינו פעיל), באתר stgart (באנגלית)
* גלריית פסליו של סקציאר (אורכב 14.05.2020 בארכיון Wayback Machine)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 275614
* NLI: 987007267299005171
* ISNI: 0000 0000 7097 3992
* VIAF: 98175532
* WorldCat: viaf-98175532

 |
**ציפורים בניוטרל** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1996 בכתיבה, הפקה ובימוי של אייל שיראי וגלית אשכול, עם אייל שיראי ודנה מודן בתפקידים הראשיים.

זה פרויקט שהחל כסרט גמר בקמרה אובסקורה וצולם בשכונת פלורנטין ובניו יורק. הוא מתאר את חיים של קבוצת צעירים בשנות ה-90 מה שמכונה דור האיקס.

לצעירים יש תוכניות להצליח ולפרוח מעלה כציפורים אבל הם למעשה "עובדים על ריק" ומכאן השם "ציפורים בניוטרל".

בפסקול הסרט יש שירים בביצוע כפיר בן ליש, סמיר שוקרי, זקני צפת ועוד. מהפסקול התפרסם השיר "אמרת שאין לך קשר" (מילים גלית אשכול, לחן מיכל ברושי) בביצועו של כפיר בן ליש שכיכב כמה שבועות בראש רשימת ההשמעות בגלי צה"ל והשיר "על מי את עובדת" שמושר בסוף הסרט על ידי סמיר שוקרי ושאר השחקנים.

תקציר העלילה
------------

אריק (אייל שיראי) הוא זמר שוליים שמנסה לשווא לפרוץ ולהתפרסם. בינתיים הוא מופיע בלהקה קטנה בשכונת פלורנטין כשהוא נעזר בחברו הקרוב צחי (צחי בוצ'לין). חברתו (דנה ברגר) עוזבת אותו והוא מחליט לחפש את מזלו בניו יורק לשם הוא טס עם צחי.

דנה (דנה מודן) היא ציירת מתוסכלת. כשהיא מציירת ציור קיר בשכונת פלורנטין מאיימת עליה פקחית העירייה (אסי לוי) להסיר את הציור אחרת תיקנס.

דנה גרה בדירה עם מאור (מאור כהן) שמחפש את עצמו ומיידה ביצים באנשים בשכונה, וחברתו (קארין אופיר) שגם היא מחפשת את עצמה.

הבריון בשכונה הוא ניסו (דורון צברי). דנה מחליטה לנסות את מזלה בניו יורק ומבקשת תמיכה כספית מניסו אותה היא מקבלת רק לאחר שהיא מסכימה לשכב אתו.

גם דנה וגם אריק מקווים לפתור את בעיותיהם בניו יורק אבל המציאות טופחת על פניהם.

אריק מקים דוכן לא חוקי ומוכר בו "נרות ירושלים". דנה עובדת כ"מארחת" במועדון חשפנות. היא מתקיימת בקושי מהלוואות של חבר שלה דייוויד (טרוור לונג) שמכור לסמים ואלכוהול.

אריק נפגש עם דנה ועובר לגור בדירתה ביחד עם צחי. הוא עומד להתחיל להופיע במועדון אך דנה מסתבכת עם דייוויד שנוהג כלפיה באלימות. אריק וצחי גונבים את רכבו של דייוויד, מוכרים אותו ובכסף מסתלקים כולם בחזרה למקום ממנו ברחו, שכונת פלורנטין.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דנה מודן | דנה | ציירת |
| אייל שיראי | אריק | זמר |
| דנה ברגר | איה | חברה של אריק |
| קארין אופיר | חברה של מאור ושותפה לדירה של דנה |  |
| מאור כהן | מאור, שותף לדירה של דנה |  |
| דורון צברי | ניסו |  |
| אסי לוי |  | פקחית עירונית |
| צחי בוצ'לין | צחי | חבר של אריק |
| טרוור לונג | דייוויד | ידיד של דנה |
| סמיר שוקרי | בתפקיד עצמו | זמר |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "ציפורים בניוטרל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ציפורים בניוטרל", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "ציפורים בניוטרל", באתר אידיבי
* "ציפורים בניוטרל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הפגישה בין אריק לדנה בניו יורק, באתר פייסבוק
* ציפורים בניוטרל בספר הקולנוע הישראלי
* ציפורים בניוטרל, באתר אישים
* סמיר שוקרי "על מי את עובדת", באתר יוטיוב
* כפיר בן ליש "אמרת שאין לך חשק", באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**עניין של מזל** (בצרפתית: **Coup de chance**) הוא סרט קולנוע צרפתי מסוגת דרמה רומנטית משנת 2023 בכתיבה ובימוי של וודי אלן, עם לו דה לאז'(אנ'), מלוויל פופו (אנ'), נילס שניידר (אנ') וולרי למרסייה (אנ') בתפקידים הראשיים.

הצילומים נערכו בפריז.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה.

תקציר העלילה
------------

פאני פורנייה (לו דה לאז') עובדת בחברת מכירות פומביות בפריז. היא נשואה לבעלה השני ז'אן (מלויל פופו) שעובד כיועץ השקעות פרטי. ז'אן לא מוסר לאנשים פרטים על עבודתו. חבריו העשירים מרכלים עליו בקשר לפרשה מסתורית בה נעלם השותף שלו. הוא נחקר בזמנו על שותפו שנעלם אבל לא הואשם בשום דבר. פאני אינה מסמפטת את חבריו של ז'ן אבל מצטרפת אליו לפגישות מחוסר ברירה.

יום אחד פוגשת פאני בבחור צעיר בשם אלן (נילס שניידר) שלמד אתה בתיכון בארצות הברית שם גרה מספר שנים בגלל עבודת אביה. הוא מוצא חן בעיניה והם מתחילים להיפגש, לטייל בפריז, להתאהב ולקיים יחסים. ז'אן החשדן שוכר בלש פרטי ומגלה זאת. הוא לא אומר לה דבר אלא שוכר שני פושעים ש"יעלימו" את אלן.

פאני המודאגת מספרת לאימה קאמי (ולרי מרסייה) על בגידתה בז'אן ועל היעלמותו המסתורית של של אלן. קאמי חושדת בז'אן ומתחילה לחקור את העניין וכשהוא מגלה זאת הוא מתכנן "להעלים" גם אותה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| לו דה לאז' | פאני פורנייה |  |
| נילס שניידר | אלן אובר |  |
| מלויל פופו | ז'אן פורנייה |  |
| ולרי למרסייה | קאמי מורו |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "עניין של מזל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "עניין של מזל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "עניין של מזל", באתר Metacritic (באנגלית)
* "עניין של מזל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לעניין של מזל, באתר יוטיוב
* עניין של מזל, באתר אידיבי
* מסיבת עיתונאים לעניין של מזל, באתר יוטיוב
**צפרא כץ** (באנגלית: **Safra Catz**; נולדה ב-1 בדצמבר 1961) היא מנהלת אמריקאית יהודיה ילידת ישראל. מכהנת כמנכ"לית של תאגיד אורקל העולמי. היא האישה ה-19 בהשפעתה בעולם על פי דירוג 100 הנשים המשפיעות בעולם של פורבס לשנת 2021.

קורות חיים
----------

כץ נולדה וגדלה בחולון, ובגיל 6 עברה עם משפחתה לברוקליין שבמסצ'וסטס. אביה הוא פרופסור לפיזיקה. היא בעלת תואר ראשון מבית הספר למנהל עסקים וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה ותואר J.D (אנ') במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה.

כץ שימשה במספר תפקידי מפתח בבנקאות העולמית מאז 1986. היא מילאה תפקידים בכירים בבנקים להשקעות בעולם, בהם דונלדסון לופקין וג'נרט (Donaldson, Lufkin & Jenrette) שבו עבדה מאז 1997.

את דרכה באורקל החלה באפריל 1999, ובאוקטובר 2001 צורפה לדירקטוריון החברה. בינואר 2004 מונתה לנשיאת החברה, ובנובמבר 2005 מונתה גם לסמנכ"ל הכספים של החברה, תפקיד בו כיהנה עד ספטמבר 2008, ושוב החל מאפריל 2011. היא הייתה הכוח המניע בהשתלטותה של אורקל על חברת PeopleSoft, במחיר של 10.3 מיליארד דולר.

במאי 2008 מונתה לכהונה בת שלוש שנים בדירקטוריון בנק ההשקעות HSBC.

בשנת 2009 נבחרה למקום ה-16 בדירוג הנשים החזקות ביותר בעולם במגזין הכלכלי פורבס. באותה שנה גם דורגה על ידי מגזין פורצ'ן כאישה ה-12 בהשפעתה בעולם העסקים.

בשנת 2010 נמנתה כאישה בעלת השכר הגבוה ביותר בארצות הברית (כ-42 מיליון דולר בשנה). הונה האישי הוערך בכ-670 מיליון דולר ב-2017.

ב-18 בספטמבר 2014 אורקל הודיעה כי צפרא כץ ומארק הנד יחליפו את המנכ"ל לארי אליסון שהודיע על פרישתו.

לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 מונתה על ידי הנשיא הנבחר דונלד טראמפ לחברה בצוות המעבר הנשיאותי.

ב-11 בדצמבר 2017 פורסם כי בפברואר 2018 תצטרף כץ לדירקטוריון חברת וולט דיסני.

במרץ 2018 פורסם שכץ היא אחת המועמדות להחליף את הרברט ריימונד מקמאסטר בתפקיד היועצת לביטחון לאומי של ארצות הברית.

כץ נשואה לגל תירוש ולהם שני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרא כץ** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה רשמית, באתר "אורקל" (באנגלית)
* פלי הנמר, ‏צפרא כץ, אורקל: "מוצרי סאפ ישנים; מיקרוסופט משחקת בצעצועים ולא ב-IT ארגוני", באתר "אנשים ומחשבים", 4 באוקטובר 2011
* צפרא כץ: מדירה קטנה בחולון לשכר של מאות מיליוני שקלים, באתר TheMarker‏, 5 באוקטובר 2011
* ynet, צפרא טובה: הישראלית החזקה בעולם ההיי-טק, באתר ynet, 19 בספטמבר 2014
* רפאל קאהאן, צפרה כץ, מנכ"לית אורקל: "חוץ מארה"ב, המקום שהכי חשוב לי זה ישראל", באתר כלכליסט, 16 באפריל 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  The World's 100 Most Powerful Women, פורבס
2. ↑  צפרא כץ באתר פורבס
3. ↑  רעות מרים כהן, גם באמריקה: בעלת השכר הגבוה ביותר מרוויחה חצי ממקבילה הגברי, באתר כלכליסט, 5 באוקטובר 2011
4. ↑  Forbes, Safra Catz
5. ↑  אתר למנויים בלבד נדן פלדמן, לארי אליסון פורש מראשות אורקל; הישראלית צפרא כץ מונתה למנכ"ל משותף, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2014
6. ↑  אתר למנויים בלבד הישראלית הבכירה ביותר בהיי-טק העולמי מצטרפת לצוות המעבר של טראמפ, באתר TheMarker‏, 16 בדצמבר 2016
7. ↑  אתר למנויים בלבד סוכנויות הידיעות, הישראלית הבכירה ביותר בהיי-טק העולמי מצטרפת לדירקטוריון דיסני, באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2017
8. ↑  דיווח בארה"ב: ישראלית לשעבר מועמדת לתפקיד היועצת לביטחון לאומי, באתר ynet, 2 במרץ 2018
שלג ביער אודם, פברואר 2008
חזירי בר ביער אודם, אפריל 2005
יער האיילים
**יער אודם** נמצא בשמורת יער אודם, בגובה של כ-1,000 מטרים, על מורדות הר אודם ברמת הגולן.

היער מורכב מארבעה גושים מבודדים:

* גוש כרז אל טוויל שמצוי מדרום לכביש צומת גובי געש (סכיך)-צומת אל רום, הוא יער פתוח עקב בירוא חלקות חקלאיות בעבר
* גוש הר אודם שמצוי מדרום מערב לפסגת הר אודם והוא יער פתוח עקב בירוא חלקות חקלאיות בעבר
* גוש תל קצעה שמצוי מצפון מערב לבוקעתא והוא יער צפוף ללא סימני בירוא חלקות
* גוש מסעדה שמצוי מדרום מערב למסעדה והוא יער צפוף ללא סימני בירוא חלקות

כל גושי היער פרט לדרומי שבהם, גוש כרז אל טוויל, מצויים בתחומי שמורת יער אודם.

היער הנוכחי הוא שריד מיער רצוף, שכיסה את הגולן העליון כולו עד תחילת המאה העשרים. היער נפגע על ידי צ'רקסים שביראו חלקות מרובעות בתוך היער, לצורך בנייה ומסחר בעץ. עד היום, מבנה היער הוא של חלקות ושורות עצים שנותרו בין החלקות. עם זאת, במאה ה-21, מתאושש היער באיטיות ומתפשט על פני השטחים שבוראו. יער אודם נשמר מכריתה בתקופת השלטון הסורי, כיוון שנבנו בתחומו מחנות צבא ובונקרים של הצבא הסורי וכדי לעזור בהסוואתם אסרו הסורים כריתה ביער זה.

ג'ובות
------

ביער מפוזרות 23 ג'ובות (גובי געש), בורות גדולים ותלולים שנוצרו כנראה כתוצאה מהתפרצות גזים געשיים ללא חומרים מוצקים או נוזליים.
בועות הגז יצרו חללים אשר הפכו לבורות ענק כשתקרתם קרסה. תופעה זו מכונה בגאולוגיה "מאר". קוטרה של הג'ובה הגדולה מגיע לכ-250 מטרים ועומקה כ-60 מטרים.

צומח
----

ביער עצים רבים ובהם אלון תולע, אלון מצוי, אלה ארצישראלית, ליבנה רפואי, עוזרר חד גלעיני.

על העצים מטפסים רבים ובהם אספרג החורש, זלזלת הקנוקנות, יערה איטלקית, ספלול החרש, פואה מצויה, פטל לביד וקיסוסית קוצנית.

פרחים רבים ביער ובהם אביבית בינונית, אירוס הלבנון, בר נורית חרמשי, נץ החלב ההררי, צבעוני ההרים ורקפת יוונית כון גדלים בו מינים של סחלבים נדירים כגון בן חורש רחב עלים, מירונית סרגלית, סחלבן החורש, שנק החורש, רצועית הגליל ומיני כרכומים.

ביער זוהו גם מיני פטריות ובהן אמנית המוות, גושית נאכלת וליבדית פלומתית.

מרעה פרות בתחומי היער גורם לדריסה של מינים נדירים רבים.

בעלי חיים
---------

היער מהווה בית גידול לבעלי חיים רבים: בין העופות מצויים חרטומן יערות, כוס החורבות, לילית, נקר סורי, עורב שחור ושעיר מצוי.

בעונות שנה שונות נמצא עופות לתקופה קצרה בלבד: בקיץ דוגרים ביער גדרון מובהק, חמרייה חלודת-זנב, עורבני שחור-כיפה ושחרור. בחורף מגיעים בזבוז הלבנון, מלכילון אורנים ופרוש הרים ובתקופת הנדידה מגיעים סבכי ניצי וסתרי מצוי.

בין מיני היונקים ניתן למנות את הארנבת, בר אוגר, דרבן, דלק סלעים, תן, זאב, שועל מצוי, חדף, חזיר בר, יערון צהוב-צוואר, צבי ארץ ישראלי, יערון קטן, יערון גדול, מריון טריסטם, מריון מצוי, נברן השדה, נמנמן הסלעים, קוצן וקיפוד.

לקריאה נוספת
------------

* עמנואל הראובני, **קום התהלך בארץ : מדריך שמורות טבע בישראל**, [תל אביב] : משרד הביטחון – ההוצאה לאור, (תשמ"ה 1985)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יער אודם** בוויקישיתוף
* מסלול טיולים בהר אודם
* טיול ביער אודם
* מסלול טיול של החברה להגנת הטבע בהר אודם
* יער אודם וברכת רם - חני זיו
* יער אודם, מסלול קק"ל מספר 170
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, איילים ביער אודם, באתר הארץ, 4 בינואר 2020
**פרק ב'** (באנגלית: **Chapter Two**) הוא סרט קולנוע קולנוע אמריקאי משנת 1979 בבימויו של רוברט מור, עם ג'יימס קאן מרשה מייסון, ולרי הרפר וג'וזף בולוניה בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על מחזה שלו בשם זה משנת 1977. סיימון כתב את המחזה לאחר מות אשתו ובו תיאר את המשבר שעבר בעקבות זה ואת התאוששותו שבעקבותיו נישא שוב (לשחקנית מרשה מייסון). 

מרשה מייסון הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

ולרי הרפר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

תקציר העלילה
------------

ג'ורג' שניידר (ג'יימס קאן) הוא סופר שחי בניו יורק. אשתו מתה לאחר 12 שנות נישואים והוא מתקשה לחזור לחיים רגילים. אחיו ליאו (ג'וזף בולוניה) רוצה לעזור לו ומתחיל להכיר לו נשים אך כל הדייטים אינם מוצלחים.

גם נישואיו של לאו עם מרילין (דברה מוני) הם על סף משבר.

ג'ני מקליין (מרשה מייסון) היא שחקנית שזה עתה התגרשה ומבלה הרבה עם חברתה פיי (ואלרי הרפר). לאו נותן לג'ורג' את מספר הטלפון של ג'ני שקיבל מפיי ומבקש ממנו להתקשר אליה. לאחר התלבטויות קשות הוא מתקשר ומתחיל ביניהם קשר שהולך ומתחזק עד שלאחר זמן קצר הוא מציע לה נישואים והיא מסכימה.

הם מתחתנים ונוסעים לירח דבש באיים הקריביים. הכל מתנהל יפה עד שג'ורג' נפגש עם חבר שמנחם אותו על מות אשתו. ג'ורג' נזכר באשתו המנוחה, נכנס לדיכאון ויחסו לג'ני נהיה גרוע עד כדי כך שהיא עוזבת וחוזרת לביתה שם היא מגלה את לאו ופיי מנהלים רומן.

זמן מה הם פרודים וג'ורג' מתעסק בכתיבת ספר חדש. פיי מגיעה ומתחילה לדבר על יחסיהם עד שלבסוף מתנצל ג'ורג' על התנהגותו והם מתחבקים.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימס קאן | ג'ורג' שניידר | סופר |
| מרשה מייסון | ג'ני מקלין | שחקנית |
| ואלרי הרפר | פיי מדוויק | חברה של ג'ני |
| ג'וזף בולוניה | לאו שניידר | אח של ג'ורג' |
| דברה מוני | מרילין שניידר | אשתו של לאו |

קישורים חיצוניים
----------------

* "פרק ב'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פרק ב'", באתר AllMovie (באנגלית)
* "פרק ב'", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "פרק ב'", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "פרק ב'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לפרק ב', באתר יוטיוב
* פרק ב', באתר TCM
**צדק מוחלט** הוא סרט דרמה-פשע ישראלי משנת 1998, העוסק בפרשת חטיפת ילדי תימן, עם ארנון צדוק, נטע מורן ועפרה חזה בתפקידים הראשיים.

עלילה
-----

גידי וקסמן (ארנון צדוק) ואריה (שמיל בן ארי) הם זוג בלשי משטרה, שחוקרים רציחות. 
במהלך חקירת רצח שגרתי, וקסמן מאבד את שלוות נפשו, כי מחלון זירת הרצח נשקפת גינת הפעוטון, שהוא עצמו למד בו. הדבר מזכיר לו אירועים מוזרים מתקופת ילדותו המוקדמת.

בעקבות זה, וקסמן אינו מרוכז, ונוהג ברשלנות. תוצאת רשלנותו של וקסמן היא, שהאדם שנחקר בחשד לרצח, מתאבד בחדר החקירות. כמו כן, וקסמן מכה נמרצות גבר זר, ששכב עם חברתו השוטרת מירי (נטע מורן), שגם אריה מאוהב בה. אריה מביא להדחת וקסמן מהמשטרה בשל התאבדות החשוד, אך מעיד לטובתו, כדי שלא יפגע מעבר להדחתו, וזה בתנאי שיעזוב גם את מירי.

שנתיים מאוחר יותר, אריה כבר נמצא בתפקיד בכיר יותר כקצין בדרגת סגן ניצב, ומחזיר את וקסמן לעבודת הבלשות. בתחילה הוא מציג זאת כהחזרה של וקסמן לעבודה מתוך חברות. אלא שדי מהר מתבררת הסיבה האמיתית. חיים יריב (אורי גוטליב), אחיינו של אריה, עומד להיפלט ממחלק הרצח של המשטרה, משום שהוא בלש גרוע ואדם בלתי נסבל, עד כדי כך, שאף שוטר לא מוכן לעבוד איתו. וקסמן מוחזר לעבודה רק כדי לאפשר לחיים יריב לעבוד עם מישהו, ולהישאר במשטרה.

וקסמן וחיים חוקרים רצח, שחיים ושותפו הקודם התרשלו בחקירתו, ולא הצליחו לפענחו. וקסמן מסביר ליריב עניינים בסיסיים הקשורים בחקירות רצח. וקסמן מסביר ליריב שרוב הרוצחים הם אנשים נורמטיבים כמו יריב וכמו וקסמן. יריב עונה "אולי כמוך". קטע דיון זה מהווה רמז מקדם להמשך.

הקורבן הבלתי מזוהה הוא זונה ממין זכר, בקהילה ההומוסקסואלית, שגופתו מושחתת הפנים, נקברה חלקית בחולות. הם נחשפים לדמויות מהקהילה (כגון יוסי, המגולם בידי אלי דנקר), שמביכות את חיים, והוא הופך אפילו לפחות נעים מבחינה חברתית. וקסמן וחיים מצליחים לזהות את הקורבן שפניו הושחתו ברצח, אך לא מוצאים את הרוצח. שם הנרצח הוא זאב. כמו כן, וקסמן חוזר לחקור את עברו שלו, בעזרת חומר החקירה של הפרשה שהפסיק את חקירתה שנתיים קודם לכן.

במהלך עבודת המשטרה, והחקירה שביצע, וקסמן מגלה שהוא עצמו מילדי תימן החטופים. הוא מוצא את אחותו הביולוגית, רוני שרון (עפרה חזה) שהייתה בתחנת המשטרה בזמן עבודתו, וחשדה שייתכן והוא אחיה. רוני שרון היא עיתונאית, עורכת דין ופעילה חברתית בפרשת ילדי תימן. לאחר שמתברר שאכן הוא אחיה, היא מובילה אותו אל הוריו הביולוגיים חזקי ושולמית (גבי עמרני ויונה עטרי), שהמומים לפגוש בו בערוב ימיהם. וקסמן מנסה להתעמת עם האנשים ששימשו לו כהורים, אחרי שאימצו, ביודעין, ילד חטוף. אולם הוריו המאמצים כבר זקנים מדי מכדי לקיים דיון ענייני. הם עסוקים רק בסבל שעבר עליהם, כילדים שחוו את השואה. הם אינם מצליחים להקשיב כלל לוקסמן. ולגבי מציאת החוטף – לזה אין אפילו קצה חוט.

וקסמן חוזר לפגוש את מירי, והיא אומרת לו ששכבה עם אותו גבר זר שהוא הכה רק בכדי שיקנא לה. היא גם מגלה לו שאותו גבר מת מהמכות, ושהיא השחיתה את פניו וקברה אותו בחולות, זאת בתקווה שוקסמן ינצל מעונש. וקסמן מבין שהוא עצמו הרוצח שהוא וחיים יריב מחפשים. וקסמן מסגיר עצמו לחבריו מהמשטרה, ונעצר באשמת רצח.

קישורים חיצוניים
----------------

* "צדק מוחלט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "צדק מוחלט", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "צדק מוחלט", באתר אידיבי
* "צדק מוחלט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* צדק מוחלט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* "צדק מוחלט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------
**צלקת** (באנגלית: **Scar**) הוא סרט קולנוע ישראלי קופרודוקציה ישראלית - צרפתית משנת 1994 בשחור-לבן בבימויו של חיים בוזגלו, עם רובין רנוצ'י (אנ') ורונית אלקבץ בתפקידים הראשיים. אלקבץ משחקת מספר תפקידים - אשה נשואה לבעל (מוחמד בכרי), בעלת טירה ומשרתת.

התסריט נכתב על ידי חיים בוזגלו ורונית אלקבץ ועיקרו הוא אנשים בודדים הנחפשים אהבה. גבר ואישה נפגשים למפגש של לילה אחד ומקיימים מגע מיני ללא מילים. האישה נעלמת והגבר מוכרח למצוא אותה על פי צלקת על ירכה.

הסרט זכה בארבעה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 1994 - פרס אופיר לפסקול הטוב ביותר (ישראל דוד ואלי ירקוני), פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר (ערה לפיד), פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (רותה שאודינסקי) ופרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (ארקדי דוכין).

הסרט היה מועמד לפרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, לפרס אופיר לבמאי הטוב ביותר (חיים בוזגלו), לפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר (ששון גבאי), לפרס אופיר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר (יוסי פלד) ולפרס אופיר לצילום הטוב ביותר (אורן שמוקלר).

הסרט מדבר בעיקר בצרפתית ואיטלקית אך גם קצת באנגלית, עברית ושפות נוספות.

תקציר העלילה
------------

גבר בודד (רובין רנוצ'י) עוקב אחרי אישה יפה (רונית אלקבץ) היא נכנסת לבית קפה והוא נכנס לשם ומתיישב בסמוך כשגבו מופנה אליה. הם אינם מדברים זה עם זו אבל מרגישים את נוכותו של בן הזוג. שניהם מזמינים מהמלצר (יעקב בן סירא) שוקו חם. לאחר השתייה האישה קמה והגבר אחריה. הוא עוקב אחריה כשהיא נכנסת לבניין גדול ויורדת לקומת החניה (צולם בתחנה המרכזית החדשה של תל אביב).

בחניון האישה נצמדת לרשת והגבר מקיים איתה יחסים מאחור. הם לא משמיעים מילה ולאחר המגע הם מסתלקים מהמקום. הגבר שם לב לצלקת על ירכה של האישה וכעת הוא כפייתי למצוא אותה בשנית. הוא למעשה אדם בודד שתומך באם יחידנית (הלנה זובטוב) ומקריא לבתה סיפורי ילדים כאילו היא בתו.

זמן רב הוא מבלה ב"בית המפגשים" (צולם בתחנת הרכבת יפו) לשם באים אנשים כדי לצאת מהבדידות המקום מנוהל על ידי בעל הבית (אלחנדרו כהן) וה"מאדאם" (אנדריאה פיריאול (אנ')).

הגבר שוכר את שירותיו של חוקר פרטי דובר איטלקית (ששון גבאי). כדי למצוא את האישה האולטימטיבית שהוא מחפש שהסימן היחיד שהוא יודע עליה הוא צלקת על הירך.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רובין רנוצ'י | הגבר |  |
| רונית אלקבץ | האשה/בעלת טירה/משרתת |  |
| ששון גבאי | חוקר פרטי |  |
| דליה שימקו | מריאן | ידידה של הגבר |
| אלחנדרו כהן | בעל בית המפגשים |  |
| אנדריאה פריאול | "מאדאם" |  |
| מוחמד בכרי | הבעל |  |
| יעקב בן סירא | מלצר |  |
| ישראל דמידוב | דוור |  |
| יעל אלמוג | אשה עם פאה | ידידה של הגבר |

קישורים חיצוניים
----------------

* צלקת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון לצלקת, באתר יוטיוב
* צלקת, בארכיון הסרטים הישראלי
* צלקת 1994 - מאחורי הקלעים, באתר יוטיוב
* צלקת, בספר הקולנוע הישראלי
* צלקת, באתר אידיבי
הרב **נפתלי נוסבוים** (נולד בה' באייר תש"ח, 14 במאי 1948) הוא דיין, פוסק הלכה וראש ישיבה חסידי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בצרפת לשמעון יהודה ולרוזה (רודה), במשפחה מחסידות דז'יקוב. בהיותו כבן שנה עלה עם הוריו לישראל. בבחרותו התקרב לחסידות גור. למד בישיבת בית מאיר בבני ברק. נישא לרחל, בתו של הרב ישראל גרוסמן, ראש ישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד ופינסק-קרלין. מתגורר בשכונת נווה צבי בירושלים.

בשנת תשמ"ז, עם הקמת בית הדין אהבת שלום, מונה לאב"ד. באותה שנה זכה בפרס "נזר הוראה" מטעם קרן אברהם הכהן, על שליטה בשולחן ערוך. בשנות ה-90 מונה לראש הישיבות חיי משה הגדולה והקטנה. הוא מוסר שיעור יומי בישיבה הגדולה ושיעור כללי בישיבה הקטנה. הרב נוסבוים הוא גם ראש ישיבה בישיבת טשיבין, שבה הוא מוסר שיעור לשיעור ג', ראש ישיבת שומרי אמונים, ומראשי ישיבת שער השמים.

בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 מונה לאב"ד בבתי הדין החדשים "נתיבות חיים" ו"הישר והטוב", וכדיין חבר נשיאות בבית הדין "משפט שלום" של הרב ברוך שרגא. הוא מוסר שיעור בדף היומי בבית הכנסת אור הצפון ובבית הכנסת ביאלה בני ברק.

עיקר מומחיותו היא בדיני ממונות. מכהן כחבר נשיאות מפעל הש"ס העולמי, מפעל "שערי הוראה", ועד הרבנים לענייני צדקה, קרן "יגדיל תורה", וחבר בית דין "משמר התורה" לענייני צניעות.

חבר בוועדת הרבנים של תחרות חיבורים תורניים של מפעל הפיס למגזר החרדי.

הרב נוסבוים הוא אב לשמונה ילדים. אחד מבניו נפטר בשנת 2010 ממחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נפתלי בן שמעון יהודה נוסבוים (1948-), דף שער בספרייה הלאומית
* שיעורי הרב נפתלי נוסבוים באתר "קול הלשון"
* 
* הרב נפתלי נוסבוים באתר JDN
* הרב נפתלי נוסבוים באתר כיכר השבת
* הרב נפתלי נוסבוים באתר בחדרי חרדים

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר בית הדין.
2. ↑  האדמו"ר מביאלא בני ברק השתתף בשיעורו של הגר"נ נוסבוים, אתר jdn.
3. ↑  Tog חדשות ותוכן יהודי - הלם: האברך ואיש החסד - איננו, באתר www.tog.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297558605171
* ISNI: 0000 0000 4218 1517
* LCCN: no99082911
* VIAF: 73494912
* WorldCat: lccn-no99082911

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**פגישה מקרית** (באנגלית: **Brief Encounter**) הוא סרט דרמה רומנטית בריטי משנת 1945 עם טרוור הווארד וסיליה ג'ונסון (אנ') בבימויו של דייוויד לין.

התסריט נכתב על ידי נואל קאוורד, והוא מבוסס על מחזה קצר שלו בשם Still Life משנת 1936.

המוזיקה המלווה את כל אורך הסרט היא הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של סרגיי רחמנינוב בביצוע הפסנתרנית איילין ג'ויס (אנ'). בעקבות הסרט עלתה הפופולריות של הקונצ'רטו הזה.

דייוויד לין היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.

סיליה ג'ונסון הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.

הסרט מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.

הסרט זכה גם בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן.

מכון הסרטים הבריטי בחר בסרט זה במקום שני ברשימת הסרטים הבריטיים הטובים ביותר במאה ה-20 לאחר האדם השלישי.

תקציר העלילה
------------

לאורה ג'סון (סיליה ג'ונסון) היא עקרת בית כבת 40, נשואה עם שני ילדים בעלה אוהב אותה אך לא מראה לה רגשות. את חייה המשעממים היא מגוונת פעם בשבוע ביום חמישי בו היא נוסעת העירה, עורכת קניות, מחליפה בספרייה, צופה בסרט וחוזרת לביתה.

באחת הפעמים, בעודה ממתינה לרכבת שתחזיר אותה, נכנס לעיניה גרגיר חצץ. היא פונה לעזרה במזנון התחנה, ושם היא פוגשת באלק הרווי (טרוור הווארד). הוא אומר לה שהוא רופא ומצליח להוציא את הגרגיר מעינה. היא מודה לו והם נפרדים.

ביום חמישי הבא הם נפגשים שוב במזנון התחנה ומתוודעים זה לזה. אלק מספר לה על עבודתו הרפואית, וכי הוא נשוי עם שני ילדים. הוא מחליף עמית שלו בעיר מדי יום חמישי.

כעבור מספר פגישות כאלה הידידות ביניהם מתהדקת. הם מבלים בטיולים, מסעדות וצפייה בסרטים. אלק מתוודה בפניה כי הוא התאהב בה והיא גם מודה באהבתה.

הרומן מתלהט והיא מסכימה להיכנס לדירה שאלק שוכר מעמיתו סטיבן. היא מוכנה להתמסר לאלק, אך בגלל בואו הבלתי צפוי של סטיבן היא נמלטת בכניסה אחורית אחוזה בפחד והרגשת אשמה. היא משוטטת ברחובות ומעוררת את חשדו של שוטר כי היא זונה.

בפגישה הבאה היא מודיעה לאלק כי היא מסיימת את הקשר אתו, והוא מודיע לה כי קיבל משרה ביוהנסבורג, והוא נוסע לשם עם משפחתו.

הם נפרדים בחטף במזנון התחנה. לאורה חוזרת לביתה ובעלה מבחין בסערת נפשה, אך מקבל אותה באהבה.

לאורך הסרט מסופרת העלילה בקולה של לאורה כאילו היא מתוודה בדמיונה בפני בעלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פגישה מקרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* "פגישה מקרית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "פגישה מקרית", באתר נטפליקס

* "פגישה מקרית", באתר AllMovie (באנגלית)

* "פגישה מקרית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "פגישה מקרית", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "פגישה מקרית", באתר Metacritic (באנגלית)

* "פגישה מקרית", באתר אידיבי

* "פגישה מקרית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט פגישה מקרית, באתר יוטיוב
* פגישה מקרית לאחר 70 שנה, באתר יוטיוב
* פגישה מקרית, באתר TCM

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007411412005171
* GND: 4562232-2
* LCCN: n2001027440
* LNB: 000319815
* SUDOC: 03554144X
* VIAF: 316751926
* WorldCat (עם VIAF): 316751926

 |
**חופמי אלכסנדרי** (שם מדעי: ***Charadrius alexandrinus***) הוא עוף מים מהסוג חופמי, הדוגר במשטחי בוץ או באזורים המכוסים צומח דליל ליד חופים.

מאפיינים
--------

אורכו 15–17 ס"מ ומשקלו 22–38 גרם. מזונו חרקים, סרטנים קטנים ותולעים. גבו חום אפרפר וגחונו לבן. הזכר ניכר בלבוש הקיץ בכיפתו ובעורפו החלודים אפרפרים ובכתם שחור בשולי הצוואר. בלבוש חורף זהו חופמי חום-אפור ולבן, עם כתם אפרפר-שחרחר היורד מהגב אל בסיס הצוואר. רגליו כהות, אפורות שחורות, ומקורו שחורו. במעוף מתבלט פס לבן לאורך הכנף.

עד 2009 המין האמריקני *Charadrius nivosus* (באנגלית Snowy Plover) היה נחשב כתת-מין של החופמי האלכסנדרי, אך ניתוח גנטי הראה שהם למעשה מינים שונים.

בישראל החופמי האלכסנדרי הוא חולף וחורף מצוי. עד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 היה מקנן שכיח לאורך חופי הים התיכון, בקעת הירדן והעמקים הצפוניים. אוכלוסיית החוף נעלמה כמעט לחלוטין במהלך שנות ה-70, ובשנות ה-80 עדיין קיננו כ־30 זוגות במישור החוף הצפוני, בקעת בית-צידה ועמק החולה. האוכלוסייה המקננת סביב ים-המלח מנתה בתקופה זו כ־100 זוגות. במהלך העשורים שחלפו מאז נכחדה האוכלוסייה שקיננה בצפון הארץ ואוכלוסיית ים המלח ככל הנראה הצטמצמה מאוד, אף כי חסר מידע מקיף מאזור זה. האוכלוסייה המקננת בדרום הערבה גדלה מעט<.

חופמי אלכסנדרי מוגדר בישראל מין בסכנת הכחדה (כלומר אוכלוסייתו המקנן קרובה להכחדה). הוא נפגע בעיקר מייבוש, זיהום והפרה של מקווי המים המתוקים ומהפרעות ישירות, התרבות מינים מתפרצים וזיהום בחופי הים. האוכלוסייה המקננת כיום בארץ היא קטנה מאוד ומרביתה מתקיימת בבתי גידול מלאכותיים, זוגות מעטים מקננים לאורך חופי ים המלח.

בבוקרו של ה-14 ביולי 2022 נצפה בצורה נדירה חופמי על ידי פקח רשות הטבע והגנים בחוף הסמוך לראשון לציון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופמי אלכסנדרי** בוויקישיתוף
* חופמי אלכסנדרי, באתר ITIS (באנגלית)
* חופמי אלכסנדרי, באתר NCBI (באנגלית)
* חופמי אלכסנדרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חופמי אלכסנדרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* חופמי אלכסנדרי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופמי אלכסנדרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  Svensson,Grant, Mullarney, Zetterstorm, **Fågelguiden Europas och Medelhavsområdets fåglar i fält**, 1999
3. 1 2  עוזי פז, עזריה אלון (ע), כרך 6, **החי והצומח של ארץ-ישראל**, 1986
4. ↑  Clemens Küpper, Jakob Augustin, András Kosztolányi, Terry Burke, Kentish versus Snowy Plover: Phenotypic and Genetic Analyses of Charadrius alexandrinus Reveal Divergence of Eurasian and American Subspecies, **The Auk** 126, 2009-10, עמ' 839–852 doi: 10.1525/auk.2009.08174
5. ↑  ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il (באנגלית)
6. 1 2  חופמי אלכסנדרי, באתר הרשימה האדומה של העופות המקננים בישראל
7. ↑  נעה מישר, "תיעוד נדיר: חופמי אלכסנדרי בחוף סמוך לראשון לציון", וינט, 14 ביולי 2022.
**צעירים לנצח** הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של מיקי בהגן שהופק בשנת 1996. 

הסרט מבוסס על מקרה אמיתי של תאונה בערבה, שנגרמה ב-1993, בה נהרגו ארבעה צעירים בחוזרם מחופשה באילת. המקרה התפרסם משום שהצעירים תיעדו את כל חופשתם בווידאו, לרבות הנסיעה האמורה. 

הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה. 

הסרט שודר לראשונה בערוץ 2 תחת הזכיינית "רשת".

רקע ועלילה
----------

ב-6 בנובמבר 1993 נהרגו ארבעה צעירים בכביש הערבה, בהתנגשות חזיתית בין רכבם הפרטי למשאית הובלות. ארבעת הצעירים היו: משה ("מוש") מילר, דניאל מרכוס, אבי לוי וערן פרחי. התאונה ארעה כאשר הארבעה חזרו מחופשה באילת. מצלמת הווידאו שלהם הנציחה כל רגע בחופשה ועד לרגע התאונה. מספר ק"מ לאחר היציאה מהעיר ליד קיבוץ יטבתה נצפו הארבעה על ידי ניידת משטרה כשנסעו במהירות של 115 קמ"ש אך הניידת לא עצרה אותם. הנהג משה מילר נסע במהירות גבוהה של 120 קמ"ש במכונית אלפא רומיאו שהייתה שייכת לדניאל. ליד מושב עין יהב איבד מילר את השליטה ברכב והתנגש חזיתית במשאית ההובלות אשר נסעה בנתיב הנגדי. ארבעת החברים נהרגו במקום כתוצאה מההתנגשות.

בשימוש בקטעי הווידאו אשר צילמו הארבעה, יצר מיקי בהגן סרט הדוקומנטרי, בן 50 דקות בשם "תאונה בערבה". הסרט שודר בערוץ הראשון ב-1996 שלוש שנים לאחר התאונה. בעקבות סרט זה, ביקשו ממנו משרד הביטחון ומשרד החינוך ליצור סרט עלילתי סביב הסיפור, כדי להראות את הסכנה שכרוכה בנסיעה במהירות. לבסוף הוחלט שרק מסגרת הסיפור תשמש כבסיס לסרט, ובוצעו מספר שינויים בהם העובדה כי הנסיעה כלל לא מצולמת. המכונית הוחלפה במכונית מסוג פיג'ו, ודמויותיהם של ארבעת החברים הוחלפו בדמויות של שני צעירים שנקראים שחר וגילי (אורי ורדי וסער בדישי) ושתי צעירות שנקראות ליז ומילי (תמר ורון וחדווה פיגנבלט-נוביץ'). דמויותיהם של שני החברים הנוספים של החבורה אייל דיין ודני שקד הוחלפו בצעיר שנקרא דני (רון עומר) וצעירה שנקראת טל (מיכל זוארץ). התאונה תוארה באופן הבא: המכונית הפרטית מתנגשת חזיתית במשאית ההובלות, עולה באש, מדרדרת לצד הימיני של הכביש, והמשאית אחריה. בסוף הסרט מראים את ארבעת החברים בצילום בחופשה. כדי ליצור את החיבור עם הסרט הדוקומנטרי, התמונה מתמוססת והופכת לשלג בדיוק כפי שבוצע בסופו של סרט הדוקומנטרי.

פסקול
-----

פסקול הסרט הורכב בחלקו משירים של להקת "היהודים" ולהקת "סטלה מאריס".

השירים המופיעים בפסקול:

* "קח אותי" ("היהודים")
* "הימים שלנו" ("היהודים")
* "לא קל" ("היהודים")
* "עכשיו" (ג'וני שועלי)
* "גדל הילד" (חיים צינוביץ)
* "משחקים אסורים" ("סטלה מאריס")
* "קללת הפרעונים" ("סטלה מאריס")

קישורים חיצוניים
----------------

* "צעירים לנצח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "צעירים לנצח", באתר AllMovie (באנגלית)
* "צעירים לנצח", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "צעירים לנצח", באתר אידיבי
* "צעירים לנצח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "צעירים לנצח", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מיקי בהגן-האתר הרשמי (אנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**פיקדון קטן** (באנגלית: **Little Miss Marker**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1980, בבימויו של וולטר ברנסטיין עם וולטר מתאו, ג'ולי אנדרוז, טוני קרטיס והילדה שרה סמיתסון בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס בחלקו על הסיפור "גב' מרקר הקטנה" של דמון ראניון משנת 1932. הסיפור עבר מספר עיבודים לקולנוע:

* "גב' מרקר הקטנה" ("Little Miss Marker") בכיכובם של אדולף מנז'ו ושירלי טמפל (1934)
* "ג'ונס העצוב" ("Sorrowful Jones") בכיכובם של בוב הופ, לוסיל בול והילדה מרי ג'יין סונדרס (1949)
* "צרור של צרות" (" Pounds of Trouble ‏ 40") בכיכובם של טוני קרטיס, סוזן פלשט והילדה קליר וילקוקס (1962).

העלילה מתרחשת בשנות ה-30 בניו יורק בחברה של אנשי העולם התחתון שמתרככים למראה ילדה קטנה שנקלעה לחייהם.

הילדה שרה סמיתסון הייתה מועמדת לפרס Young Artist Award (אנ'). היא לא הופיעה יותר בסרטים.

תקציר העלילה
------------

ג'ונס העצוב (וולטר מתאו) הוא סוכן הימורים בניו יורק. הוא רווק עגום פנים שגר בדירה קטנה ומבלה את רוב זמנו במשרד ההימורים שלו צמוד לעוזרו הנאמן, רגרט (בוב ניוהארט).

יום אחד מופיע במשרדו מובטל שמבקש 10 דולר כדי להמר. אין לו כסף לשלם אבל הוא משאיר כפיקדון-ביטחון (באנגלית - Marker) את בתו בת ה-6 (שרה סמיתסון). הוא לא חוזר וג'ונס לוקח את הילדה לדירתו. לאחר אי הבנות קלות מתחיל ג'ונס לחבב את הילדה ולהרגיש כלפיה רגש אבהי. הוא עובר למלון דירות יוקרתי, שוכר טבח, עוזרת ומורה. לסוף מתברר שהאב התאבד בטביעה.

למשרד ההימורים נכנסים הגנגסטר בלאקי (טוני קרטיס) ועוזרו הגברתן המאיים הרבי (בריאן דנהי). בלאקי מבקש/כופה על ג'ונס להיות שותף בעסק הימורים שלו בסך 50.000 דולר. העסק נמצא בווילה של חברתו של בלאקי, האלמנה העשירה אמנדה וורטינגטון (ג'ולי אנדרוז). אמנדה מתחברת מיד עם הילדה. יש לה חוות סוסים עם סוס מרוץ בשם קאלאהן שהיא מקווה שיינצח ובכסף שתזכה היא תציל את החווה ממכירת בגלל חובותיו של בעלה המנוח.

הסוס מנצח לאחר שבלאקי סידר שיזריקו לו זריקת מרץ אך התרמית נתגלתה והסוס נפסל.

השוטר בראנינגהם עוקב אחרי ג'ונס ולאחר שבלאקי מיידע אותו, הוא מוצא את הילדה ולוקח אותה. ג'ונס מתעמת עם בלאקי מי יצליח לזרוק את השני לנהר ומפסיד.

השופטת (לי גרנט) דנה במקרה של הילדה. אמנדה מבקשת לאמץ אותה אבל היא אלמנה ללא משפחה. לפתע מופיע ג'ונס רטוב כולו ואומר שהוא רוצה לאמץ את הילדה אבל הוא רווק וגם ללא משפחה. הם יוצאים להתייעץ, מגלים את אהבתם ורצונם להתחתן ומודיעים זאת לשופטת שמאשרת את האימוץ.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| וולטר מתאו | ג'ונס העצוב | סוכן הימורים |
| ג'ולי אנדרוז | אמנדה וורטינגטון | אלמנה עשירה |
| טוני קרטיס | בלאקי | גנגסטר |
| שרה סמיתסון | "מיס מרקר" | ילדה יתומה |
| בריאן דנהי | הרבי | עוזר של בלאקי |
| בוב ניוהארט | רגרט | עוזר של ג'ונס העצוב |
| לי גרנט |  | שופטת |
| קנת מקמילן | בראנינגהאם | שוטר |

קישורים חיצוניים
----------------

* "פיקדון קטן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פיקדון קטן", באתר AllMovie (באנגלית)
* "פיקדון קטן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "פיקדון קטן", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "פיקדון קטן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הסצנה הסופית של מיס מרקר הקטנה, באתר יוטיוב
**קוני למל בקהיר** הוא סרט ישראלי קומי בבימויו של יואל זילברג (פזמונים אבי קורן) ובכיכובו של מייק בורשטיין שמשחק בסרט תפקיד כפול. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1983 והוא השלישי והאחרון בסדרת "קוני למל" (אחרי "שני קוני למל" ו"קוני למל בתל אביב").

הסרט הפך לקאלט ישראלי, ומכיל שירים וביטויים שנטמעו בחברה הישראלית עד ימינו, כגון השיר "אומרים כי אני אינני אני".

עלילה
-----

קוני למל (מייק בורשטיין) הוא מורה חסידי לחוזרים בתשובה ביישוב בעל צביון חרדי. אשתו נפטרה ויש לו שני ילדים. אחיו התאום והחילוני מוני הוא בדרן ושחקן תיאטרון המעלה מופעים משותפים עם חברתו יונה (חנה לסלאו). בעקבות הבטחה של תשלום של מטבעות יקרות בשווי מיליון דולר עבור העברת ספר תורה יקר שיועבר על ידי קוני לקהילה היהודית בקהיר מחליט הבוס של מוני (משה איבגי) שהוא גם הבוס של ארגון פשע קטן, לחטוף את קוני ולשלוח את אחיו השחקן מחופש בדמותו עם ספר התורה כדי שהוא יקבל עבורו את הכסף. כדי להכין את השטח למוני שולחים הפושעים את יונה מחופשת לבחור חסידי קרוב משפחה של קוני. ההחלפה מצליחה ויונה מתקרבת אל קוני ועוזרת לו בטיפול בילדים וכך מכשירה את הקרקע להחלפה. הפושעים חוטפים וכולאים את קוני, ומוני מחופש לקוני לוקח את ספר התורה לקהיר, מקבל את הכסף, ומצליח לברוח לפושעים ולהביא את הכסף לקוני שבינתיים הצליח אף הוא לברוח מהפושעים. כאשר מביא קונילמל את הכסף לסבו, מתברר כי המטבעות שהביא מזויפים, והכסף האמיתי נשלח אל הישיבה, ואל סבו של קוני בדואר דיפלומטי.

הדמויות
-------

| שם שחקן | תפקיד | תיאור |
| --- | --- | --- |
| מייק בורשטיין | קוני למל / מוני למל / סבו של קוני | שני אחים תאומים קוני רב ומוני רקדן |
| חנה לסלאו | יונה | חברתו של מוני שמתחפשת לחרדי כדי להצילו מהמאפייה, שבהמשך מתאהבת בקוני |
| אבנר וארנון בן יקיר | יוסי ודני למל | בניו התאומים של קוני |
| משה איבגי | ששי | ראש כנופיית הפושעים |
| יוסף באשי | עובדיה בדיחי | עוזר החצר/שמש הישיבה |
| מנדי רייס-דייוויס | מירלה למל (מרלין ג'ונס) - אשתו המנוחה של קוני, ואם שני בניו (לא משחקת אלא מוזכרת ונראית בתמונה) | אשתו של קוני לאחר נישואיהם, המשך מהסרט הקודם קוני למל בתל אביב |
| איגור בוריסוב | פרויקה | בריון |
| אורי גבריאל | עזרא | מאפיונר |
| אברהם מור | הרב | ראש הישיבה |

הקשר פוליטי
-----------

סרט זה יצא לאקרנים זמן קצר לאחר החתימה על הסכם השלום בין ישראל למצרים, וסרט ישראלי ראשון שצולם במדינה ערבית, ומביא לידי ביטוי את האופוריה הישראלית לגבי שלום עם מצרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "קוני למל בקהיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קוני למל בקהיר", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "קוני למל בקהיר", באתר אידיבי
* "קוני למל בקהיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "קוני למל בקהיר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שובו של קוני למל, באתר ynet, 11 בפברואר 2009
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**פיתוי** הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת המתח והדרמה משנת 2002, המבוסס על ספרו של רם אורן בעל אותו השם.

עלילה
-----

דפנה (דפנה רכטר), בעלת חנות ספרים מרמת השרון הנשואה ליורם (גיא מרוז), עורך דין מצליח, לא יודעת מה לעשות בכסף הרב שהוריש לה אביה שנפטר. יום אחד מתאהבת דפנה בעמי (שרון אלכסנדר), אחד מלקוחותיו של בעלה הנמצא בתהליך גירושין מאשתו. עמי מבקש מדפנה שתחתום ערבות על הלוואה שלקח מהבנק לצורך עסקה גדולה שהוא רוצה לבצע בחו"ל. דפנה חותמת ועמי נעלם. מירב בנימיני (אורנה פיטוסי), חברתה של דפנה, יוצאת לנקום בעמי באותה שיטה שבה עמי בעצמו פעל.

הפקה
----

הסרט יועד במקור להיות סרט טלוויזיה, אך הוקרן בקולנוע ורק לאחר מכן שודר בטלוויזיה.

לאחר שביים ב-1998 את סדרת הטלוויזיה שכתב רם אורן "סיבת המוות: רצח" ששודרה בערוץ 2 בכיכובו של משה איבגי, פנה ערן ריקליס למפיקים שונים בבקשה להפיק סרט ע"פ אחד מספריו של אורן. בריאיון לגלובס אמר ריקליס: "באתי למפיקים ואמרתי, הנה אדם עם רקורד של הצלחה, תשעה רבי-מכר, תבחרו. מסרטים ועד מיני-סדרות, מה שתרצו. היית מצפה שבגלל הישגיו המסחריים של רם אורן, מפיקים יחנקו זה את זה כדי להשיג אותו." בסופו של דבר ערוץ 2 לא הסכימו להפקה זו, ורק חברת ההפקה ICP הסכימה והשקיעה בסרט למעלה מחצי מיליון דולר.

עלילת הסרט שונה למדי מהספר שעליו הוא מבוסס. קו העלילה המרכזי, שבמסגרתו גבר מוליך שולל אישה על מנת לסחוט ממנה כסף וחברתה יוצאת לנקום בו, אמנם דומה בשניהם, אך פרטים קטנים יותר, כעיסוקן של הדמויות, מספר ילדיה של דפנה ואף שמותם, שונו בסרט. כמו כן, הסרט מתמקד באופן כמעט בלעדי בקו עלילה זה, ועלילות משנה רבות שבספר, לצד הדמויות המרכיבות אותן, הושמטו כליל מתסריט הסרט.

ביקורות
-------

הסרט זכה לביקורות שליליות בעיקר, ורבים קבלו על כך שסרט שצולם עבור טלוויזיה - שודר בקולנוע. אורי קליין כתב על הסרט:

"אין שום סיבה לראות את "פיתוי" על בד הקולנוע, וכדאי לחכות בסבלנות עד שהסרט ישודר על המרקע הטלוויזיוני, שלמענו נוצר... (חלקו השני של הסרט) שמתאר את תהליך הנקמה שמבוצעת באמצעים כלכליים בלתי מוגבלים לכאורה, מופרך לחלוטין מבחינה עלילתית".

קישורים חיצוניים
----------------

* "פיתוי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פיתוי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "פיתוי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "פיתוי", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "פיתוי", באתר אידיבי
* "פיתוי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "פיתוי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* "הקולנוע הוא אימפריאליסטי. אתה מצלם והולך", באתר גלובס, 3 באוקטובר 2002
* נחום מוכיח, הפיתוי האחרון, באתר ynet, 9 באוקטובר 2002
* "פיתוי", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג", 12 באוקטובר 2002
* אורי קליין, מתיחה שנמתחה, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  "הקולנוע הוא אימפריאליסטי. אתה מצלם והולך", באתר גלובס, 3 באוקטובר 2002
**אֶפִּיפוֹרָה** (מיוונית: επιφορά, לשאת מעל) היא אמצעי ספרותי, המאופיין בחזרה על מילה או כמה מילים בסוף מספר שורות או משפטים רצופים. 
מטרת השימוש באפיפורה היא להבליט ולהדגיש מסר מסוים. בשירת ימי הביניים העברית נכתבו שירים, שכל השורות שלהם הסתיימו באותה מילה, למשל הפיוט "צמאה נפשי" של רבי אברהם אבן עזרא, שכל שורותיו מסתיימות במילה "חי".

צורת הטכניקה ומקורותיה
----------------------

האפיפורה מופיעה כבר בתנ"ך, ובמידת מה גם במשנה, ועל כן היא נחשבת לאחת מהטכניקות הקדומות ביותר. לדוגמה: וְאַתָּה **שָׁלוֹם** וּבֵיתְךָ **שָׁלוֹם** וְכֹל אֲשֶׁר לְךָ **שָׁלוֹם** (שמ"א כה 6). 

האפיפורה משמשת בשירה, בסיפורת ובסיסמאות. מבנה החזרה נותן עוצמה לשורות ומקשר אותן בקשר חזק יותר. לרוב האפיפורה מופיעה במרווחים קצרים יחסית, אך לעיתים יש גם חזרות מרוחקות יותר. כך למשל הפזמונאי בוב דילן סוגר כל בית בשירו Ballad for a thin man במשפט: "?Do you, Mr. Jones".

אפיפורה במוזיקה
---------------

במוזיקה ישנו מונח מקביל המתאר קטע בו יש תמה מוזיקלית החוזרת בסוף כמה משפטים (אין לבלבל עם אקורד חוזר שאינו אפיפורה, אלא רק חריזה מוזיקלית). על התמה להיות מורכבת ממלודיה והרמוניה גם יחד. במקרים מסוימים הקטע עובר מודולציה בין המשפטים, אך המלודיה וההרמוניה, יחסית לסולם, נשמרות.

המונח המוזיקלי מקובל פחות מהמונח הספרותי וזאת כיוון שהוא נדיר יותר. אחת הדוגמאות הבולטות ביותר לאפיפורה מוזיקלית היא הבופ סטנדרט Epistrophy (בעברית: אפיפורה) שהולחן בידי הפסנתרן ת'לוניוס מונק והמתופף קני קלארק.

דוגמאות לאפיפורה
----------------

### דוגמה מהמקרא

* אֶהְיֶה כַטַּל לְיִשְׂרָאֵל יִפְרַח כַּשּׁוֹשַׁנָּה וְיַךְ שָׁרָשָׁיו כַּלְּבָנוֹן:

יֵלְכוּ יֹנְקוֹתָיו וִיהִי כַזַּיִת הוֹדוֹ וְרֵיחַ לוֹ כַּלְּבָנוֹן:
יָשֻׁבוּ יֹשְׁבֵי בְצִלּוֹ יְחַיּוּ דָגָן וְיִפְרְחוּ כַגָּפֶן זִכְרוֹ כְּיֵין לְבָנוֹן: (הושע יד, ו-ח).
### דוגמה מהשירה

* לא הכול הבלים, בתי (...)

כי עדית מטפחתך, בתי (...)
והכה החלי, בתי (...)
אז עלה הברזל, בתי (...)
לא לכח יש קץ, בתי (...)
עוד יבא יום שמחה, בתי (שיר לאשת-נעורים, נתן אלתרמן).
הדובר משתמש במילה "בתי" כאפיפורה על מנת להדגיש את ההתמסרות הכפייתית והמוחלטת של הדובר לאהובתו.

ראו גם
------

* אנאפורה
* חרוז לבן

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אפיפורה** |