recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ביצוע המיצג במקסיקו סיטי
**"אנס בדרכך"** (בספרדית: **Un violador en tu camino**) הוא מיצג פמיניסטי נגד אלימות כלפי נשים שמקורו בצ'ילה. המיצג, המשלב שיר מחאה ופלאש מוב, ידוע גם כ"**האנס הוא אתה**" (**El Violador Eres Tú**), כשם שורה החוזרת בו מספר פעמים. 

במיצג מובעת ביקורת כלפי הפטריארכיה כגורם לדיכוי נשים, וכנגד תרבות האונס. המיצג בוצע בהפגנות נשים ברחבי העולם, בין היתר במקסיקו, קולומביה, צרפת, טורקיה, ספרד, בריטניה וישראל. שם המיצג מתייחס לסלוגן "חבר בדרכך" (Un amigo en tu camino) שהיה בשימוש המשטרה הצ'ילאנית הלאומית (ה-Carabineros de Chile) בשנות ה-90 של המאה ה-20.

ב-20 בנובמבר 2019 בוצע המיצג לראשונה, בעיר ולפראיסו, בירת מחוז ולפראיסו, צ'ילה. הוא זכה לפרסום לאחר שבוצע על ידי הקולקטיב הפמיניסטי Las Tesis ברחבת בית המשפט העליון של צ'ילה, במהלך אירועי יום המאבק הבינלאומי למניעת אלימות נגד נשים. ההשראה למיצג הגיעה מהוגת הדעות הפמיניסטית ריטה לאורו סגאטו, שרעיונותיה הניעו אותן ליצור פלאש מוב שמראה שאונס הוא לא רק פשע כלפי נשים אינדיבידואליות, אלא ביטוי לבעיה חברתית גדולה יותר.

בשנת 2020 הופיעו חברות הקולקטיב LASTESIS ברשימה השנתית של מגזין טיים, טיים 100, על פועלן בהקשר של המיצג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנס בדרכך** בוויקישיתוף
* ביצוע המיצג במקומות שונים בעולם
* ביצוע באירוע מחאה בתל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד מתורגם מהגרדיאן, "זו לא אשמתך": שיר וריקוד הפכו להמנון מחאה פמיניסטי שסוחף את העולם, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2019
2. ↑  מערכת ערוץ הנשים, "האנס הוא אתה, וזו אינה אשמתי": שיר המחאה שהפך ויראלי הגיע לישראל, באתר מאקו, 21 בדצמבר 2019
3. ↑  ‘Un violador en tu camino’, la canción chilena que ya es un himno feminista mundial, באתר La Vanguardia,‏ 5 בדצמבר 2019
4. ↑  Learn the lyrics and dance steps for the Chilean feminist anthem spreading around the world, באתר Quart
5. ↑  LASTESIS: The 100 Most Influential People of 2020, Time
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**נמל התעופה הבינלאומי בניקוסיה** (ביוונית: **Διεθνές Αεροδρόμιο Λευκωσίας**; בטורקית: **Lefkoşa Uluslararası Havaalanı**) היה נמל תעופה ששכן ממערב לעיר ניקוסיה, ואשר שימש עד פלישת טורקיה לקפריסין ב-20 ביולי 1974, כשער האווירי העיקרי של קפריסין וכבסיס הפעולה המרכזי של חברת התעופה סייפרוס איירווייז.

היסטוריה
--------

האנגר ומטוס נטוש של חברת סייפרוס איירווייז
פנים בניין הטרמינל הנטוש
הנמל הוקם על ידי חיל האוויר הבריטי בשנות ה-30 של המאה ה-20, ומסלול הטיסה נבנה בשנת 1939. במלחמת העולם השנייה הורחבו מתקני השדה ומסלול הטיסה הוארך, והוא שימש את חילות האוויר של בעלות הברית. לאחר המלחמה התחדש השימוש המסחרי בנמל, בין היתר על ידי חברות התעופה מיסראייר, סייפרוס איירווייז, מידל איסט איירליינס ו-BOAC. במאי 1949 נחנך בית נתיבות אשר החליף את המבנים הזמניים ששכנו בנמל. מבנה זה הורחב בשנת 1959 והוחלף במבנה חדש ב-27 במרץ 1968. ב-1966 נסגר בסיס חיל האוויר הבריטי בנמל בשל צמיחת התנועה האזרחית והמקום המוגבל.

ב-15 ביולי 1974 תפס ארגון אאוקה השני את השלטון בקפריסין, והדיח מתפקידו את הנשיא, הארכיבישוף מקאריוס השלישי. השדה נסגר ולאחר יומיים החל לשמש לקליטת "כוח ההתערבות היווני בקפריסין" (ΕΛΔΥΚ) שהוטס מיוון לקפריסין כדי לתמוך בהפיכה. ב-18 ביולי התחדשה תנועת המטוסים האזרחית בנמל באופן חלקי, אך יומיים לאחר מכן, ב-20 ביולי החלה פלישת טורקיה לקפריסין, והנמל הופצץ. הוא הפך לזירת קרבות ונסגר. אחד ממטוסיה של חברת סייפרוס איירוויז שחנה בנמל הושמד, מטוס אחר נפגע באורח קשה והיתר עוכבו בשדה התעופה. החברה חדלה מלפעול וחידשה את פעילותה רק בשנה שלאחר מכן באמצעות שני מטוסים חכורים. הנמל הפך לשטח מוגן ומפורז של האומות המאוחדות, ושימש לפינוי אזרחים זרים ב-22 ביולי. ב-16 באוגוסט 1974, עם כניסתה לתוקף של הפסקת האש, הונצחה שליטת האומות המאוחדת בנמל, והוא נותר שטח המפורז בין שני חלקי האי המחולק. הנמל לא שב לפעול והוא משמש כמפקדת כוח שמירת השלום של האומות המאוחדות באי (UNFICYP).

הרפובליקה של קפריסין הכשירה בחיפזון את נמל התעופה הבינלאומי בלרנקה כשער האווירי הראשי שלה כבר ב-1975, והרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין החלה להשתמש בנמל התעופה הבינלאומי ארג'ן ב-2004.

ראו גם
------

* הקו הירוק (קפריסין)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה הבין-לאומי בניקוסיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2013018049
* VIAF: 305201290
* WorldCat: lccn-nb2013018049

 |
**מועדון הכדורגל מורדוביה סרנסק** (ברוסית: **Футбольный клуб «Мордовия» Саранск**) היה מועדון כדורגל רוסי מהעיר סרנסק שברפובליקה מורדוביה שהוקם ב-1961 לראשונה בשם "סטרויטל" סרנסק. בשנת 2020 פורק בעקבות פשיטת רגל.

היסטוריה
--------

מועדון הכדורגל הוקם ב-1961 בשם סטרויטל סרנסק ועד 2005 שינה פעמים רבות את שמו כשהחליף בעלים (הוא נקרא "ספרטק", "אלקטרוסבט", "סבטו-טכניקה", "ליסמה מורדוביה" והחל מ-2005 נקרא בשם מורדוביה סרנסק לאחר שהקבוצה התאחדה עם קבוצת ביוכימיק מורדוביה).

הקבוצה התבססה בליגה הרוסית השנייה בעונת 2005 וסיימה שביעית באזור "מרכז". בעונת 2009 אף זכתה בגביע הליגה והעפילה לליגה הרוסית הראשונה בעונת 2010. בעונת 2011/12 הקבוצה סיימה במקום הראשון בליגת המשנה הרוסית והעפילה לליגת העל הרוסית בכדורגל לראשונה בתולדותיה. בתום עונת הבכורה שלה בליגת העל ירדה הקבוצה לליגת המשנה.

הישג השיא של הקבוצה בגביע הרוסי הוא העפלה לשלב רבע גמר בעונת 1992/3, כשהפסידה לצסק"א מוסקבה 3:0. בעונת 2009/10 העפילה שוב לרבע גמר והודחה לבסוף על ידי אלניה ולדיקווקז בתוצאה 3:0. בעונת 2013/14 סיימה במקום הראשון בליגת המשנה הרוסית והעפילה שוב לליגת העל הרוסית בכדורגל אך נשרה בחזרה בעונת 2015/16.

בעונת 2016/2017 מצבה התדרדר עוד יותר לאחר שהודחה לליגה הרוסית השנייה. בעונת 2017/2018 מצבה התייצב, נבנה עבורה אצטדיון (שיארח קודם משחקים במונדיאל 2018) והיא נצמדה לצמרת הטבלה בליגה השנייה והבטיחה את העפלתה חזרה לליגת המשנה הרוסית, לאחר שהבטיחה את המקום הראשון, ארבעה מחזורים לסיום העונה. בסיום עונת 2019/2020 ירדה לליגה החובבנית ופורקה. ב־2021 הוקמה במקומה קבוצת סרנסק.

מגרש הבית
---------

### סטארט

הכניסה לאצטדיון סטארט בסראנסק, 2010
אצטדיונה הבייתי של הקבוצה היה אצטדיון "סטארט" (Стадион «Старт»; מכיל 11,613 מושבים). בנייתו הושלמה בשנת 2004 והוא מחליף את אצטדיון "סבטו-טכניקה" שנהרס ושימש את הקבוצה בעבר.

בעונת 2018/2019 שימש מורדוביה ארנה למגרש הבית של הקבוצה אך מכיוון שהאצטדיון נמצא בבעלות חברת Sport-Engeenering המועדון נאלץ לשלם דמי השכרה בגובה של 2 מיליון רובלים ו-360 אלף רובלים, בנוסף ל-300 אלף רובלים עבור אבטחה. לכן בעונת 2019/2020 המועדון החליט להימנע מלארח באצטדיון הענק ואצטדיון סטארט היה לאצטדיון הבית המרכזי.

### מורדוביה ארנה

 ערך מורחב – **מורדוביה ארנה**  

אצטדיון מורדוביה ארנה הוא אצטדיון כדורגל שנבנה לקראת מונדיאל 2018 שנערך ברוסיה. האצטדיון שנבנה כדי לארח כמה ממשחקי המונדיאל שימש כמגרשה הביתי של קבוצת מורדוביה. מכיל 43,958 מושבים ומתוכנן לצמצם את מספר המושבים לכדי 30,000. האצטדיון נמצא בניהול ממשלת מורדוביה ובעבר נוהל על ידי חברת "Sport Engineering" ממנה הקבוצה הייתה שוכרת את האצטדיון בכל משחק בית בתחרויות המקצועניות.

הישגים
------

* ליגת המשנה הרוסית:
	+ זכייה: 2011/12, 2013/14
* גביע ליגת הכדורגל המקצוענית:
	+ זכייה: 2009
* הליגה השנייה:
	+ זכייה: 2000, 2001, 2002, 2009, 2017/2018
* הגביע הרוסי:
	+ רבע גמר 1992/3, 2009/10

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מורדוביה סרנסק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מורדוביה סרנסק (ברוסית)
* אצטדיון "סטארט" (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Матч ПФЛ «Мордовия» — «Сызрань-2003» посетили 41 тыс. зрителей
2. ↑  «Мордовия» не смогла пройти лицензирование для участия в первенстве ФНЛ
3. ↑  "Мордовия" до конца года может не вернуться на "Мордовия Арену"
4. ↑  «Мордовия» планирует начать сезон ФНЛ на стадионе ЧМ-2018
פירוש נוסף ערך זה עוסק במפקד ופעיל העפלה. אם התכוונתם לפוליטיקאי חרדי, ראו חיים מילר (עסקן חרדי).

חיים והדסה מילר בשנת 1946
**חיים מילר** (29 באפריל 1921 – 26 בספטמבר 2020) היה חבר קיבוץ כפר מנחם שזכה להכרה ציבורית עקב פעילותו כחבר תנועת הנוער "השומר הצעיר" וכלוחם ומפקד בפלמ"ח ובהגנה, ובין השאר, ביחידות הפלי"ם, הנוקמים, המחלקה הגרמנית, ובארגון פעילות העפלה לארץ ישראל.

ביוגרפיה
--------

מילר נולד בווינה ועלה לארץ ישראל במרץ 1939, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה, כחניך תנועת הנוער השומר הצעיר בעלייה בלתי לגלית. הוא הצטרף לגרעין שנועד להקים את קיבוץ כפר מנחם. חברי הגרעין שהו במשך שנה וחצי בקיבוץ עין השופט, ולאחר מכן המתינו במושבה כפר הדר, ליד רמתיים, עד לקבלת אישור העלייה על הקרקע.

מילר התגייס לפלמ"ח ובמקביל עבד בקיבוצו במסגרות. תחילה שירת במחלקה הגרמנית של הפלמ"ח, עד שהיחידה הועברה אל הצבא הבריטי. לאחר מכן, שירת בפלי"ם, ובחוליית הנוקמים או ה"נקם", אשר בנוסף לפעילותה המיוחדת, ארגנה עליית מעפילים לארץ ישראל והברחה של נשק ותחמושת. הוא מונה לפקד על מחנה מעפילים בצרפת, ואחר כך השתתף בפיקוד על אוניית המעפילים "תל חי". כאשר חזר לארץ הועבר למסגרת ההגנה המרחבית, ושירת כמפקד אזורי בסביבות קיבוצו כפר מנחם, ובמבצע יואב במלחמת העצמאות. לאחר הקמת מדינת ישראל עבד במחלקת הביטחון של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר.

בסוף שנת 1946 התחתן עם הדסה כהן בת משמר הירדן, והקים עמה משפחה. לחיים והדסה נולדו שתי בנות ושני בנים, והם אימצו אל משפחתם שלושה ילדים. הדסה נפטרה ממחלה בשנת 2004.

ב-2008 יצא סרט המתאר את קורות חייו.

מילר קיבל בשנת 2015 את "פרס יקיר התעשייה הקיבוצית".

בערב יום השואה 2016 ראיינו את מילר בערוץ 10 שאמר: "אז, כולם רצחו - אז גם אני. זו הייתה תגובה, פשוט תגובה" ו-"היום לא הייתי עושה את זה, אבל אני לא מצטער".

חיים נפטר בקיבוצו כפר מנחם ב-26 בספטמבר 2020 בגיל 99, והובא למנוחות בבית העלמין של הקיבוץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חיים מילר** בוויקישיתוף
* נחמן גלבוע, הזמן הירוק: אחרוני הנוקמים, באתר הקיבוצים.
* יבל ברקאי, דגל עבודה וביטחון, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 5 באוקטובר 2008
* חיים מילר, באתר הפלמ"ח
* סיפורו האישי מהפלגת "תל חי".
* יגאל וילנד, ראיון מוקלט
* אלי אשכנזי‏, הנער שחזר לאוסטריה לנקום בגרמנים, ולא הפסיק לעבוד עד הרגע האחרון, באתר וואלה!‏, 3 באוקטובר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: סיפור הפלגת תל חי, באתר הפלי"ם
2. ↑  דף יזכור, הדסה מילר
3. ↑  יקיר התעשייה, באתר התנועה הקיבוצית(הקישור אינו פעיל)
4. ↑  ריאיון לחדשות 10
**אצטדיון אל לאנג** (באנגלית: **Al Lang Stadium**) הוא אצטדיון ספורט בן 7,500 מושבים במרכז העיר סנט פטרסבורג, פלורידה, המהווה את המגרש הביתי הנוכחי של טמפה ביי רודיס מליגת הכדורגל המאוחדת (USL). הוא שימש כמעט אך ורק כפארק בייסבול במשך למעלה מ-60 שנה. עם זאת, מאז שעברו הרודיס למתקן בשנת 2011, הוא הוגדר מחדש כדי לארח משחקי כדורגל.

אצטדיון אל לאנג נבנה בשנת 1947 באתר של מתקן ישן יותר המכונה פארק אתלטיק סנט פטרסבורג. הוא נקרא על שמו של אל לנג, ראש עיריית סנט פטרסבורג לשעבר שסייע בהבאת הבייסבול בתחילת המאה ה-20 פארק המשחקים שוחזר בשנת 1976 ושופץ בהרחבה לפני שטמפה ביי רייס החלו להשתמש בו כמרכז האימונים הראשון באביב בשנת 1998. הרייס היו האחרונים בסדרה ארוכה של מועדוני בייסבול מליגת MLB שערכו אימוני אביב ואירחו קבוצות באצטדיון אל לאנג ובמרכזי הספורט הקודמים של סנט פטרסבורג. לפני הרייס, האצטדיון שימש בין היתר את היאנקיז, סנט לואיס קרדינלס, ניו יורק מטס ואת בולטימור אוריולס. האצטדיון אירח את משחק האימונים האחרון שלו במרץ 2008 והיה אתר לבייסבול חובבני ותערוכות מדי פעם בשנים הבאות.

טמפה ביי רודיס עברו לאצטדיון בשנת 2011, ובעקבות כך עבר האצטדיון שינוי מיגרש בייסבול למתחם כדורגל. מאז אוקטובר 2014, הסכם בין המועדון לעיר סנט פטרסבורג הפך את האצטדיון למתקן לכדורגל בלבד, והבעלים של הרודיס ערכו שיפוץ נרחב בתחילת 2015. בשנת 2016, הציע בעל המניות של הרודיס, ביל אדוארדס, להרחיב מאוד את תכולתו של האצטדיון ל-18,000 מושבים כחלק מהצעה שמועדונו ישתתף בליגת MLS. במאי 2017 עבר משאל עם מקומי אשר אישר לעיר סנט פטרסבורג לשאת ולתת עם הקבוצה על חוזה שכירות לטווח ארוך כדי לאפשר את הפרויקט.

באוקטובר 2018, הרודיס נרכשו על ידי טמפה ביי רייס, אשר העניקו למועדון הבייסבול את השליטה באצטדיון אל לאנג באמצעות העברת החוזה הקיים עם העיר סנט פטרסבורג לידיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון אל לאנג** בוויקישיתוף
* אצטדיון אל לאנג, באתר הרשמי של העיר סנט פטרסבורג

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Al Lang Stadium". *rowdiessoccer.com*. Tampa Bay Rowdies. אורכב מ-המקור ב-14 באוקטובר 2012. נבדק ב-2017-01-04. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Ave, Melanie; Krueger, Curtis (22 במרץ 2008). "Remembering Al Lang, St. Petersburg's Mr. Baseball". *Tampa Bay Times*. St. Petersburg, Florida. אורכב מ-המקור ב-2016-08-18. נבדק ב-2017-01-04. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Florida: Al Lang Stadium expansion approved by voters". *Stadium DB* (באנגלית). נבדק ב-12 בנובמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Muellner, Alexis (2 באוקטובר 2018). "Rowdies owner Bill Edwards talks about how the Rays deal came together". *Tampa Bay Business Journal*. נבדק ב-2 באוקטובר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  Pransky, Noah; Zimmer, Beau (1 באוקטובר 2018). "The Tampa Bay Rays are buying the Tampa Bay Rowdies, control of Al Lang Stadium". *WTSP* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-12 בנובמבר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**באזוורד** (באנגלית: **Buzzword**) הוא מילה, ביטוי או מטבע לשון חדש, שהשימוש בו הפך לאופנתי ביותר תוך זמן קצר ודוברי השפה משתמשים בו לעיתים כקישוט לשוני. התפתחות הטכנולוגיה, מדעי החברה ומדעי הניהול מביאה ליצירה שוטפת של מילים חדשות בתחומים אלה, ואחדות מהן נקלטות גם באמצעי התקשורת ובציבור הרחב, זוכות לשימוש נרחב והופכות לבאזוורדס. גם בשיח הכללי נוצרים לעיתים באזוורדס.

דוגמאות
-------

דוגמאות של מילים בתחומים שונים:

* בשיח הכללי: "פרץ לתודעה", "ספין תקשורתי", "פייק ניוז"
* מתחום הטכנולוגיה: "וב", "דור 3", "מחשוב ענן", "סייבר", "רשת סמנטית", "ביג דאטה", "למידת מכונה"
* מתחום הניהול: "חזון ארגוני", "סינרגיה"
* מתחום השיווק: look and feel, magic moment

אטימולוגיה
----------

ב־2023 חידשה האקדמיה ללשון העברית תחליף עברי למילה buzzword – "מִלַּת רַחַשׁ". שני כותבי עברית ניסו להציע תחליפים משלהם:

* ד"ר אמנון כספי מהמחלקה לכלכלה ולמנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן הציע בגיליון אפריל 1988 של הירחון "ניהול", את התחליף "זמזומילה" - הלחם של המילים "זמזום" ו"מילה", ובעצם תרגום מילולי של ההלחם האנגלי **buzzword**.
* פרופ' שיזף רפאלי מהמרכז לחקר חברת המידע באוניברסיטת חיפה השתמש במילה "זמלול" כתרגום ל"באזז-וורד".

גם בשפות נוספות, ובהן צרפתית, הולנדית ופולנית, משמשת המילה buzzword לתיאור מושג זה.

מאפיינים
--------

באזוורדס הם בדרך כלל ביטויים חדשים ואופנתיים, הנקלטים בשפה במהירות, אך לעיתים גם נעלמים ממנה במהירות. תחומים שבהם הבאזוורדס נפוצים הם: ניהול, טכנולוגיה, מנהל, פוליטיקה ושיווק. 

בין הבאזוורדס יש גם כאלה שמשמעותם מעורפלת, והמשתמשים בהם עושים זאת משום שהם אופנתיים, כדי להרשים את השומעים באמצעות מראית עין של הפגנת ידע, או משום שמלכתחילה המשתמשים בהם מעוניינים לעמעם את דבריהם. 

באזוורדס משמשים לרוב כז'רגון הבא לתאר תפיסות עולם ומונחים טכניים חדשניים ביותר, תוך הימנעות מהפשטת יתר של המושגים, הפשטה שעלולה לגרום לטשטוש ההבדלים בין מונחים אלו לבין מושגים מיושנים. 

בין הבאזוורדס יש כאלה שפרצו כבאזוורדס ונותרו בשימוש למשך שנים רבות, כגון "הדור הבא", "הוליזם", "מינוף" ו"סינרגיה". באזוורדס חדשים יחסית (בשנת 2006) הם "מפת דרכים", "וב 2.0" ו"ספין". בתחום המחשוב נפוצים באזוורדס רבים בראשי תיבות, כגון "ERP" ו-"CRM".

לקריאה נוספת
------------

* סקוט אדמס, **חוק דילברט**, הוצאת מטר, 1997 (תרגום: ברוך קורות)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **באזוורד** |

* חגית גינזבורג, להיות בפרונט, באתר ynet, 16 בפברואר 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  מונחים חדשים שאושרו במליאת האקדמיה, באתר האקדמיה ללשון העברית, 30 באפריל 2023
2. ↑  גלובס 5/3/06

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4052602-1

 |
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**אידה מרים בובולה** (בהונגרית **Ida Miriam Bobula**; ‏ 27 בפברואר 1900 - 24 באוקטובר 1981) הייתה פרופסור במכללת לימסטון ארצות הברית, אקטיביסטית, פמיניסטית, היסטוריונית, בלשנית, אשורולוגית וחוקרת תרבויות, ממוצא הונגרי.

ביוגרפיה
--------

בובולה נולדה למשפחה פטריוטית מרקע חברתי גבוה. בתם של ג'אנוס די ואיידה הלסי בובולה. אביה ג'אנוס בובולה היה אדריכל. ספר השירים שלה, ראה אור בשנת 1920. היא למדה באוניברסיטת פוזמני פטר (Pázmány Péter). יזמה את הקמת האגודה הלאומית של נשים סטודנטיות באוניברסיטה ובמכללות בהונגריה. כיהנה בתפקיד יו"ר ונשיאת האגודה בשנים 1920 עד 1924. בובולה קיבלה את הדוקטורט בשנת 1924, ואחר כך שימשה במשך שנתיים בתפקיד עמיתת מחקר במכללת ברין מאור בפנסילבניה, ארצות הברית.

הייתה תלמידתו של פרנץ יוס באדיני. שניהם היו חוקרים בתחום איתור מוצאו של העם ההונגרי, ופרסמו יחד מחקרים עם עדויות על מוצא השפה והתרבות ההונגרית מתוך השפה והתרבות השומרית הקדומה. בובולה חקרה וגילתה מהו המקור של האלה הפטרונית של הונגריה בולדוגסוני (Boldogasszony). על פי הכנסייה הנוצרית בולדוגסוני הוא שמה של מריה אם ישו. פירוש שמה הוא "גבירת השפע" בובולה גילתה שעל פי הפולקלור ההונגרי יש לאלה בולדוגסוני שבע בנות, וגילתה שהמקור העתיק של אלה זאת הוא האלה באהו השומרית, המכונה גם באבה וגם גולה. על פי האמונה השומרית באהו היא "האלה האם הגדולה", אלת החיים והמוות, אלת האדמה, המים והשמים, אשר ילדה את האלים. ואשר מכונה "אמא באהו אלת השפע". בובולה גילתה טקסים, פולקלור ומנהגים הונגרים המשמרים עד היום טקסים לאלה האם הגדולה, כולל טקסי לידה, טקסי קציר ועוד.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb114403835 (data)
* GND: 1147514151
* ISNI: 0000 0000 8124 2749
* LCCN: n81142225
* NTA: 134014081
* VcBA: 495/107900
* VIAF: 45633610
* WorldCat: lccn-n81142225

 |
אישה אמריקאית קוראת עיתון לדוברי אנגלית במקסיקו בשם "גרינגו גאזט"
**גרינגו** (בספרדית ובפורטוגזית ברזילאית: **Gringo**) הוא כינוי לזר שאינו דובר את השפה, ובפרט אם הוא דובר אנגלית.
המילה שימושית במיוחד באמריקה הלטינית. המילה נתפסת לעיתים קרובות ככינוי גנאי בעיני דוברי אנגלית, אך לעיתים קרובות אין כוונה כזו בעיני דוברי ספרדית ופורטוגזית, שכן המילה משמשת כינוי וכשם כולל לאדם שאינו נולד (או שאינו מתגורר בדרך קבע) בברזיל בפרט, או במדינה דוברת הספרדית המסוימת בה הוא נמצא.

מקור המילה
----------

המילה היא ככל הנראה שיבוש של המילה הספרדית Griego, שמשמעה 'יווני' או 'השפה היוונית'. "לדבר יוונית" הוא ביטוי שמקובל במספר שפות אירופאיות על מנת לתאר מלל לא מובן, ומשמעותו זהה לביטוי "זה סינית בשבילי" בעברית. באנגלית הביטוי "it's all Greek to me" שימש עוד ב-1599 את ויליאם שייקספיר במחזהו, יוליוס קיסר.

אזכורים מוקדמים
---------------

הגדרה מילונית למילה ניתן למצוא כבר ב-1793. מילון ספרדי שפורסם באותה שנה מגדיר 'גרינגו' כאדם זר המתקשה לדבר ספרדית בצורה טבעית. ומסביר שהמילה היא עיוות של המילה יוונית בספרדית.

במילון הרשמי של האקדמיה המלכותית ללשון הספרדית שפורסם ב-1869, מובא הפירוש: "משמש בביטוי 'לדבר גרינגו' השקול לביטוי 'לדבר יוונית' שמשמעו להשתמש בשפה לא מובנת".

מלחמת ארצות הברית–מקסיקו
------------------------

העימות הצבאי בין שתי המדינות במאה ה-19 הוליד מספר סברות למקור המושג, על אף שאלו נדחו מאחר שנמצאו עדויות מוקדמות יותר לשימוש בו. עם זאת, שמועות עיקשות טענו כי המדובר בשיבוש שנולד עקב שמות קוד לגדודים האמריקאים (כי אחד מהם נודע בתור "ירוק") או בעקבות שיר שהחיילים האמריקאים נהגו לשיר בשם "הלילך גדל ירוק". כביכול בעקבות זאת נפוצה קריאה בקרב המקסיקנים אל עבר האמריקאים "ירוקים לכו!" (Green Go!).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גרינגו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גרינגו** |
קבר ריק ומעליו מצבה לזכרו של פרץ גולדשטיין בחלקת שבעת הצנחנים שנהרגו באירופה בהר הרצל.
**פרץ גולדשטיין** (4 ביולי 1923 – 1 במרץ 1945, בהונגרית: **Goldstein Ferenc**, גולדשטיין פֶרֶנְץ) היה מצנחני היישוב מעבר לקווי אירופה הכבושה במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

פרץ גולדשטיין נולד ברומניה ב-4 ביולי 1923. כנער הצטרף לתנועת הנוער הציונית "הבונים". עלה לארץ ישראל בשנת 1940 ונשלח לקיבוץ אפיקים, שם הצטרף לקבוצת אנשים שהורכבה מיוצאי טרנסילבניה, אשר התכוננו להקמת קיבוץ מעגן.

בדצמבר 1942 התנדב לשירות בפלוגה א' של הפלמ"ח. בהמשך, על-פי המלצת מפקדיו, התקבל לקבוצת צנחני היישוב, אשר אומנו לצנוח באירופה הכבושה בידי גרמניה הנאצית, על מנת לסייע במאמץ המלחמתי הבריטי. במסגרת ההכנות לשליחות זו עבר יחד עם שאר קבוצת הצנחנים קורס הכנה של "ההגנה", אימונים שונים וקורס צניחה בריטי ברמת דוד. לצורך ביצוע תפקידו קיבל גולדשטיין זהות בדויה תחת הכינוי סרג'נט ג'ונס. הגדרת תפקידו הייתה איסוף מודיעין וסיוע בחילוץ צוותי אוויר של בעלות הברית שנפלו בשבי. הנהגת היישוב היהודי ייעדה לו תפקיד נוסף וחשוב – הצלת יהודים באירופה הכבושה וסיוע בארגונם לעלייה ארצה.

ב-13 באפריל 1944 צנח גולדשטיין ביוגוסלביה יחד עם יואל פלגי והיה הצעיר שבין צנחני היישוב. כעבור חודשיים חצו את הגבול להונגריה. גולדשטיין הסתתר תחילה בבודפשט, ובעקבות התייעצות עם ישראל קסטנר החליט להסגיר עצמו לגסטפו כדי שלא לפגוע ברכבת ההצלה עליה נסעו 1685 יהודים, ובתוכם הוריו של גולדשטיין. בהמשך נשלח ברכבת לגרמניה יחד עם פלגי. השניים ניסו להימלט מהרכבת, אולם רק פלגי הצליח. גולדשטיין נשלח למחנה הריכוז אורניינבורג ונספה שם ב-1 במרץ 1945.

הנצחתו
------

אנדרטה לזכרו הוצבה בקיבוץ מעגן ונחשפה בטקס שהסתיים באסון מעגן. לזכרו הוקם קבר ריק ומעליו מצבה בחלקת יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרץ גולדשטיין** בוויקישיתוף
* פרץ גולדשטיין באתר "הצנחנים - עשור ראשון"

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פרטי הרישום של פר(נ)ץ גולדשטיין באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה

שלט הנצחה לפרץ גולדשטיין ברחוב על שמו בפתח תקווה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297540005171
* ISNI: 0000 0000 7017 6168
* VIAF: 97377430
* WorldCat: viaf-97377430

 |
בסוציאליזם היו לוקחים לך אחת מהן ונותנים למישהו אחר.
**"יש לך שתי פרות"** הוא משפט פתיחה עבור אוסף בדיחות שנוצרו כפרודיה על דוגמאות טיפוסיות של הקורס "מבוא לכלכלה", שבהן חוואי בחברה חסרת כסף משתמש בבקר שלו כדי לסחור עם שכניו. הדוגמאות נועדו להראות את המגבלות בשיטת סחר חליפין, ולהוביל להצגה של המטבע והכסף. ה"שתי פרות", לעומת זאת, מציב את בעל הפרות בשיטות כלכליות בוגרות, שבהן הפרות הן מטפורה לכל המטבעות, הון, אמצעי ייצור ועוד. הכוונה היא בדרך כלל להראות את הפגמים והאבסורד בשיטות אלה.

דיון
----

בדיחת "שתי הפרות" הראשונה נועדה להשוות שיטות כלכליות נגדיות, כמו קפיטליזם וקומוניזם, בדרך כלל באמצעות אנלוגיה בה הממשלה והביורוקרטיה מתערבות ביחסים בין האדם הפשוט לבין הפרות שלו. הבדיחות מאז התפתחו לסאטירה על שיטות ותאוריות פוליטיות, תרבותיות, חברתיות ופילוסופיות מגוונות. בסופו של דבר, הבדיחות צוחקות כמעט על כל דבר. אירועים חדשותיים שכוללים פרות (כמו התפרצות מחלת הפרה המשוגעת), מהווים אף הם חומר לבדיחות.

הגדרות אלה הן דוגמאות לבדיחות הראשונות שהופצו בימיו המוקדמים של האינטרנט. עם זאת, בדיחות אלה הופצו בגרסה מודפסת לפני האינטרנט, בתחילת שנות השמונים. מכיוון שהיו מקור מיידי להומור בתרבויות רבות, בדיחות ה"שתי פרות" הפכו להיות חלק בהתפתחות האינטרנט. הבדיחות האלו עדיין מופצות היום, והן מתורגמות ומצוטטות באתרי אינטרנט רבים, בגרסאות רבות, עם "הגדרות" חדשות יותר שמתווספות כל שנה.

בשל החופשיות והאוניברסליות של נושאיהן, בדיחות "שתי פרות" נחשבות לפעמים לדוגמה טובה של "הומור בין-תרבותי". ככאלה, הן יכולות להוות דוגמאות תמציתיות (לא בהכרח מדעיות) לדרך שבה תרבויות שונות מבטאות חזונות שונים, של אותה תפיסה פוליטית (אך למעשה, רוב הבדיחות משקפות את הדעות הביקורתיות של אנשים מחוץ למערכת). בניסיון למצוא מכנה משותף בינלאומי, יש הרואים בהן סימנים הומוריסטיים של תרשים כללי ובסיסי של מדעי המדינה, שמשווה בין תפיסות פוליטיות (כמו הזכות לקניין ומידת ההתערבות של הממשלה בכלכלה) בתרבויות שונות בעולם.

*

דוגמאות מוכרות
--------------

לרשימת הבדיחות להלן אין, כמובן, ערך מדעי, אך ייתכן שהבדיחות בה משקפות נקודות מבט מסוימות.

* אנרכיזם: יש לך שתי פרות. אתה שומר על הפרות וגונב את הפר של השכן שלך. אתה מתעלם מהממשלה. באותו הזמן, השכנים שלך מנסים לקחת את הפרות והורגים אותך. הפרות מחליטות שאין לך שום זכות לעשות משהו עם החלב שלהן, ועוזבות כדי להקים חברה משלהן.
* ליברטריאניזם: יש לך שתי פרות. למדינה זה לא מזיז. אחת מהן חולה. למדינה זה לא מזיז. היא מדביקה את השנייה. למדינה זה לא מזיז. יש מגפה שמאיימת להרוג את כל הפרות. למדינה זה לא מזיז.
* סוציאליזם: יש לך שתי פרות. המדינה לוקחת ממך אחת מהן ונותנת אותה למישהו אחר, שאין לו פרות בכלל.
* קומוניזם מושלם: יש לך שתי פרות. המדינה לוקחת ממך את שתיהן ונותנת לך כל חודש כמה חלב שאתה צריך.
* קפיטליזם: יש לך שתי פרות. אתה מוכר אחת, קונה במקומה פר זכר, מגדל עדר פרות ומוכר אותן ברווח.
* פשיזם: יש לך שתי פרות. הממשלה לוקחת אותן ומחייבת אותך לקנות ממנה חלב.
* העולם השלישי: אין לך שתי פרות, ואם כן אתה הממשלה בעצמה.
* נאציזם: יש לך שתי פרות. הממשלה לוקחת לך אותן ויורה בך.
* פמיניזם: יש לך שתי פרות. אתה לא תעז לקרוא להן כך.

ראו גם
------

* בדיחות החלפת נורה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **החווה/יש לך שתי פרות** |

* שתי פרות, אוסף בדיחות באתר "פורטל ההומור"
* בדיחות שתי פרות, אוסף גדול (באנגלית)
לוחית זיכרון לקאופמן בקורפירסטנדאם 125, ברלין תרגום: "פרנץ קאופמן גר כאן, [נולד] ב-5 בינואר 1886, נעצר באוגוסט 1943, נכלא בידי הגסטפו, נרצח ב-17 בפברואר 1944 זקסנהאוזן"
**פרנץ קאופמן** (בגרמנית: **Franz Kaufmann**;‏ 5 בינואר 1886 – 17 בפברואר 1944) היה משפטן גרמני וקורבן השואה. תפקידו בסיוע ליהודים במחתרת לשרוד במסתור בברלין במשך שנות המלחמה והוצאתו להורג מתועדים בספר "הזייפן", זיכרונותיו של סיומה שנהאוס.

ביוגרפיה
--------

קאופמן נולד להורים יהודים ב-5 בינואר 1886 והוטבל לפרוטסטנטיות. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה בגדוד ה-10 של ארטילריית השדה הבווארית וקיבל, בין היתר, את צלב הברזל. לאחר שנפצע שוחרר מהצבא בשנת 1918 כסגן במילואים. הוא רכש תואר דוקטור למשפטים ומדעי המדינה ובשנת 1922 מונה למומחה בכספי ממשלה במשרד הפנים הפרוסי. מאוחר יותר היה המזכיר הראשי של משרד החשבונות הציבוריים ברייך, במשרד האוצר.

בשנת 1936, בגלל מוצאו היהודי, פוטר מתפקידו כמזכיר ראשי. כשפרצה מלחמת העולם השנייה בשנת 1939, התנדב לצלב האדום אך נדחה, שוב בשל מוצאו היהודי. הוא המשיך ליהנות ממעמד מיוחס בזכות נישואיו המעורבים לאישה המסווגת ארית ומפני שגידל את בתו כנוצרית.

קאופמן הצטרף לקבוצת לימודי תנ"ך עם כנסיית הווידוי בברלין-דאהלם בשנת 1940, ועם חברי כנסייה אחרים - החל לספק תעודות זהות ליהודים נרדפים. הוא עמד בראש קבוצת מחתרת שייצרה וסיפקה מסמכים מזויפים ליהודים במחתרת, כולל תעודות המעידות על היותם ממוצא ארי, רישיונות נהיגה וכרטיסי מזון. מסמכים אלה היו חיוניים להישרדותם של רבים מיהודי ברלין..פעילות זו הייתה דומה לפעילות של קבוצת ורנר שארף, שפעלה באוזר אחר של ברלין.

קאופמן נעצר באוגוסט 1943. לא הוגשו נגדו אישומים, שכן כיהודי תחת הרייך השלישי הוא היה כפוף לא לחוק הגרמני אלא לשלטון המשטרה. ב-17 בפברואר 1944 נלקח למחנה הריכוז זקסנהאוזן ונורה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ קאופמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Schönhaus, Cioma (2004). *The Forger*. London: Granta Books. pp. 92–95. ISBN 978-1-86207-987-8.
2. 1 2 3 4  Schönhaus, Cioma (2004). *The Forger*. London: Granta Books. ISBN 978-1-86207-987-8.
3. ↑  Schönhaus, Cioma (2004). *The Forger*. London: Granta Books. p. 92. ISBN 978-1-86207-987-8.
4. ↑  "Franz Kaufmann as pictured in the exhibition *Auf dem Weg zur mündigen Gemeinde*" (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2013-03-14.
5. ↑  "How Kaufmann, amongst others, helped some Jews on the run" (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2013-03-14.
6. ↑  Bankier, David; Gutman, Israel (2009). *Nazi Europe and the Final Solution*. Berghahn Books. pp. 101–02. ISBN 978-1-84545-410-4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313190205171
* GND: 124431739
* ISNI: 0000 0001 1656 7982
* LCCN: no2006018217
* NTA: 288517903
* SUDOC: 11772906X
* VIAF: 62481219
* WorldCat: lccn-no2006018217

 |
**סוניה גסקל** (בהולנדית: **Sonia Gaskell** ‏ 14 באפריל 1904 – 9 ביולי 1974) הייתה רקדנית, כוריאוגרפית, מורה למחול ומנהלת בלט יהודיה-ליטאית-הולנדית.

ביוגרפיה
--------

### ילדות, נעורים ולימודים

סוניה גסקל נולדה בווילקובישק, רוסיה הצארית (וכיום בליטא), להורים יהודים רוסים. את לימודי הבלט החלה בחרקוב, אוקראינה. בשנת 1921 נשלחה לארץ ישראל מאימת הפוגרומים נגד היהודים. משם עקרה ב-1925 לפריז עם בעלה הראשון, ושם המשיכה את לימודי הבלט אצל ליובוב יגורובה ולאו סטאטס. בשנות ה-30 החלה לרקוד במועדוני לילה ויצאה למסעות הופעות של מופעי קברט.

### קריירה

בשנים 1927–1929 רקדה בבלט רוס ובהמשך הייתה מנהלת וכוריאוגרפית ב"בלטים של פריז" עד 1939, אז עקרה לאמסטרדם עם בעלה ההולנדי. היא עבדה כמורה למחול באמסטרדם, וגם כשהסתתרה מפני הנאצים במלחמת העולם השנייה, המשיכה ללמד. היא ייסדה וניהלה להקות בלט, בהן "בלט רסיטל", "בלט סטודיו 45'" והבלט הלאומי ההולנדי. היא הייתה מייסדת האקדמיה ההולנדית לבלט בהאג, וכיהנה כמנהלת אמנותית של הבלט הלאומי ההולנדי בשנים 1961–1968. גסקל פרשה מתפקידה כמנהלת בשנת 1969, ולאחר מכן ישבה במועצת המנהלים של אונסק"ו ועבדה בהפקות טלוויזיה. היא מתה בפריז.

בין תלמידיה של גסקל היו אודרי הפבורן והכוריאוגרפים הנודעים הנס ואן מאנן ורודי ואן דנציג.

### חיים אישיים

גסקל נישאה פעמיים. בסביבות 1922 נישאה בארץ ישראל למתמטיקאי אברהם גולדנסון, אך נפרדה ממנו ב-1939. אחר נישאה לאדריכל פיליפ היינריך באוכהנס (1948-1894). לא היו לה ילדים.

מורשת
-----

בשנת 2009 הציגו המוזיאון להיסטוריה יהודית והמכון לתיאטרון הולנדי תערוכה המבוססת על חייה ועבודתה. "פרס סוניה גסקל" ניתן על מצוינות בכוריאוגרפיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוניה גסקל** בוויקישיתוף
* אוקספורד רפרנס, ביוגרפיה של סוניה גסקל

הערות שוליים
------------

1. ↑  הבלט ההולנדי, על היסטוריה של הבלט, "סוניה גסקל"
2. ↑  סוניה גסקל, הפקות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010254693405171
* BPN: 85815165
* GND: 1038814421
* ISNI: 0000 0003 9624 4511
* LCCN: n97872550
* NTA: 123749492
* RKD: 422054
* SUDOC: 228201772
* VIAF: 34153124370024492361
* WorldCat (עם VIAF): 34153124370024492361

 |
**ז'אק דה מנשה** (באנגלית: **Jacques de Menasce**;‏ 19 באוגוסט 1905 – 28 בינואר 1960) היה מלחין, פסנתרן ומבקר מוזיקה ממוצא אוסטרי, ולאחר מכן היגר לארצות הברית.

ז'אק דה מנשה נולד בבאד אישל, אז בחלק של דוברי הגרמנית בהאימפריה האוסטרו-הונגרית, למשפחה יהודית עם שורשים במצרים, שם צברו עושר רב כסוחרים ובנקאים ומילאו תפקידים בולטים בקהילה היהודית, שהתרכזה באלכסנדריה. הסופר הקתולי ז'אן דה מנשה הוא גם נצר למשפחה זו, ז'אן היה בן דודו הראשון של אביו של המלחין, אנרי דה מנשה.

אוסקר קוקושקה צייר את דיוקנו של ז'אק דה מנשה, כאשר היה ילד. בצעירותו הוא למד באקדמיה למוזיקה של וינה אצל מורים שכללו את יוזף מרקס, פול פיסק ואמיל פון סאואר, הוא גם זכה לעידוד רב על ידי אלבן ברג, שביזמתו הלחין את הקונצ'רטו הראשון שלו לפסנתר. יצירותיו כוללות שני קונצ'רטו לפסנתר, הסונטה לוויולה ולפסנתר (מנגינות עבריות לכינור ופסנתר), ומחזורי השירים "Quatre "Chansons", "Outrenuit ו-"Pour une Princesse".

קישורים חיצוניים
----------------

* ז'אק דה מנשה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Williams, Amédée Daryl (2004). *Lillian Fuchs: First Lady of the Viola*. pp. 80–81. ISBN 9780595309573.
2. ↑  Pour une princesse : cinq mélodies (Musical score, 1942) [WorldCat.org]
3. ↑  "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-06-30. נבדק ב-2013-11-20. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007287610905171
* BnF: cb148386129 (data)
* GND: 129978493
* ISNI: 0000 0000 5196 4185
* LCCN: no92005941
* MusicBrainz: 4557926f-924e-46fc-a508-8af2b94d95d1
* NTA: 096169311
* SNAC: w63779qz
* SUDOC: 24280585X
* VIAF: 74038309
* WorldCat: lccn-no92005941

 |
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. הסיבה היא: **בעיות בקישורים בהערות השוליים**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. |

**פסטיבל אולטרה מוזיקה** (בראשי תיבות: **UMF**) הוא פסטיבל מוזיקה אלקטרונית שנתי שמתקיים במהלך חודש מרץ במיאמי, פלורידה, ארצות הברית. הפסטיבל נוסד בשנת 1999.

הוא נערך לראשונה במיאמי ביץ'.

באופן מסורתי הוא מתקיים בעיקר בפארק בייפרונט שבמרכז מיאמי. במקור היה זה פסטיבל בן יומיים מ-1998 עד 2006.

מאז 2011, אולטרה מתקיים על פני שלושה ימים (שישי עד ראשון) במהלך חודש מרץ.

ב-2011, הייתה בו שיא נוכחות, של 155,000 איש בבמה המרכזית של האולטרה. בשנת 2013, הפסטיבל התקיים בשני סופי שבוע רצופים כדי לחגוג את יום השנה ה-15 שלו, עם נוכחות משולבת של 330,000 איש. בשנת 2014, הפסטיבל חזר למתכונתו המקורית של סוף שבוע בודד, ומכר כרטיסים למכירה מוקדמת תוך פחות מחמש דקות.

אולטרה מיאמי נחשב אחד הפסטיבלים הרווחיים בארה"ב, ועל פי הערכות, מאז 2012, פסטיבל מיאמי "יצר כ-995 מיליון דולר של השפעה כלכלית", עם 168 מיליון דולר ב-2018 בלבד.

מאז מהדורת 2019, מתנהלות ההופעות ב-3 במות ענק במקביל. במה מרכזית, במת Resistance, ובמה לאומנים מן הדרג השני.
הפסטיבל בוטל ב-2020 וב-2021 עקב מגפת ה-COVID-19 אך התחדש ב-2022.

לצד אירוע הדגל במיאמי, אולטרה הוליד סדרה גדולה יותר של זיכיונות בינלאומיים תחת המותג הגורף Ultra Worldwide, שכללו מיקומים כמו קרואטיה (אולטרה אירופה), דרום אפריקה, יפן, דרום קוריאה, סינגפור, מקסיקו, ברזיל, קולומביה ואחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אולטרה מיאמי (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולטרה מיאמי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 26581f48-2a15-4f8c-8cb2-0b989c773241

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. 1 2
7. ↑
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר בצרפת. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל, ראו אוסר (כדורגל).

**אוסר** (בצרפתית: **Auxerre**; נקראת בטעות גם אוקזר. בפי יהודי צרפת בימי הביניים: **אלצורא**) היא עיר בצרפת, בירת מחוז יון והרביעית בגודלה בחבל בורגון-פראנש-קונטה.[דרוש מקור: רביעית בגודלה]

היסטוריה
--------

אוסר הוקמה בשם אוטיסיודורום (Autissiodorum) כמרכז גאלי-רומי על הדרך הראשית שסללו הרומאים בגאליה, והיא ממוקמת בנקודה בה חצתה הדרך את הנהר יון, על גדתו המערבית. במאה ה-3 היא עלתה למעמד של בישופות ובירת מחוז באימפריה הרומית. לאחר שסבלה מהתקפות של שבטים פרנקים ואלמאנים במאה ה-4, נבנו בה ביצורים באזור הגבוה של העיר. במאה ה-5 נבנתה בה הקתדרלה הראשונה שנחרבה באחת מהשרפות שפרצו בעיר בימי הביניים. בנייתה של הקתדרלה הנוכחית החלה במאה ה-11 ונמשכה לאורך ארבע מאות השנים הבאות. במאה ה-9 נבנה בעיר מנזר סנט ז'רמיין על שם ז'רמיין הקדוש (378–448) שהיה בישוף אוסר ואחד מחשובי הקדושים בצרפת. המנזר נבנה על יסודותיו של מבנים קדומים יותר מהמאה ה-5 וה-6 והורחב מספר פעמים במאות השנים הבאות.

במשך כמה מאות שנים ישב בעיר רוזן ושלט על האזור שהיה נקרא רוזנות אוסר עד 886, אז עברה העיר לרשותו של רוזן בורגונדי. ב-1477 עברה העיר כחלק מדוכסות בורגונדיה לשליטתו של מלך צרפת לואי האחד עשר, מלך צרפת. בתקופתו של שארל התשיעי, מלך צרפת (1550-1574) ידעה העיר תנופת בנייה והתרחבות ונבנו בה מגדל השעון, בית העירייה, גשר נוסף, בית משפט, בית חולים ומבנים ציבוריים נוספים. במלחמת מאה השנים ובמלחמות הדת בצרפת סבלה העיר רבות, בין השאר כשהעיר נפלה לידי ההוגנוטים שטבחו בתושביה הקתולים. במאה ה-18 שררו בעיר מחלות ומגיפות והיא ניזוקה קשה בעת המשברים שלפני ובמהלך המהפכה הצרפתית. במאה ה-19 התחדשה העיר ונבנו בה מפעלי תעשייה, תחנת רכבת ומבני ציבור אחרים והיא החלה להתפתח בצידו המזרחי של הנהר.

גאוגרפיה ואקלים
---------------

העיר שוכנת על גדות נהר יון במרחק 164 ק"מ דרומית-מזרחית מפריז והגובה הממוצע של העיר הוא 100 מטרים.
הטמפרטורה הממוצעת היא: בינואר (החודש הקר) 0.1 C° וביולי (החודש החם) 24.9 C°. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה הייתה 20.2- C° ב-16 בינואר 1985, והגבוהה ביותר הייתה 41.1 C° ב-6 באוגוסט 2003. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 656.6 מ"מ.

ראו גם
------

* אוסר (כדורגל) - קבוצת הכדורגל של העיר
* הגבירה מאוסר - פסל יווני עתיק שהתגלה בעיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוסר

* אתר האינטרנט הרשמי של אוסר (בצרפתית)
* אוסר באנציקלופיה בריטניקה (1911)
* אוקזר (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר Catholic-Hierarchy
2. ↑  אתר המנזר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555090405171
* BnF: cb15279475t (data)
* GND: 4004000-8
* LCCN: n79126964
* MusicBrainz: d27186c8-d729-4d09-a0bb-bd4547841bbe
* SUDOC: 026497905
* VIAF: 146572630
* WorldCat: lccn-n79126964

 |
תיאור לוויין SDS 1
**SDS**, ‏ Satellite Data System (מערכת מידע לוויינית) היא מערכת לוויינים שמופעלת על ידי ארצות הברית. הלוויינים מהווים תחנת ממסר להעברת מידע מלווייני צילום מתקדמים מסדרה KH-11 KENNEN וסדרת  Lacrosse. בנוסף לכך הם איפשרו תקשורת אמינה בין יחידות שונות של חיל האוויר של ארצות הברית.

הלוויינים מופעלים במסלול אליפטי עם מרחק מכדור הארץ 300-39,000 ק"מ במטרה לאפשר תקשורת אמינה עם תחנות באזור הקוטב. המערכת הפעילה כוללת 2 לוויינים במסלול אליפטי ו-2 לוויינים במסלול גאוסטציונרי.

כל הלוויינים נבנו ביוז איירקראפט.

לווייני הדור הראשון כללו 12 ערוצי תקשורת. משקלם היה כ-630 ק"ג. הם היה מצוידים בפאנל סולארי וסוללה חשמלית שהיו יכולים לספק 980 ו"ט. השיגורים בוצעו בשנים 1976–1987 מבסיס חיל האוויר ונדנברג בעזרת משגר טיטן 3B. מטיפוס זה שוגרו 7 לוויינים.

לווייני הדור השני כללו גם יכולת תקשורת ב-K band. הספק הלוויין גדל ל-1238 ו"ט ומשקלו ל-2,335 ק"ג. חלק מהלוויינים הוצבו במסלול על ידי מעברות חלל בטיסות STS-28, STS-38 ו-STS-53. לוויין נוסף שוגר מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר טיטן 4. השיגורים בוצעו בשנים 1989–1996

בשנת 1998 החלו שיגורים של הדור השלישי. שיגורים אלו בוצעו מנמל החלל קייפ קנוורל. החל מדור זה ללוויין ניתן שם ייעודי.

שיגורי לוויינים (דור השלישי)
----------------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויין | מיקום שיגור, משגר | הערות |
| 29 בינואר 1998 | USA-137 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 2 | Capricorn, מסלול מולניה |
| 6 בדצמבר 2000 | USA-155 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 2 | Great Bear, מסלול גאוסטציונרי |
| 11 באוקטובר 2001 | USA-162 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 2 | Aquilla, מסלול גאוסטציונרי |
| 31 באוגוסט 2004 | USA-179 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 2 | Nemesis, מסלול מולניה |
| 10 בדצמבר 2007 | USA-198 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 5 | Scorpius, מסלול מולניה |
| 11 במרץ 2011 | USA-227 | נמל החלל קייפ קנוורל דלתא 4 | Gryphon, מסלול גאוסטציונרי, החליף USA-155 |
| 20 ביוני 2012 | USA-236 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 5 | מסלול גאוסטציונרי, Drake, החליף USA-162 |
| 22 במאי 2014 | USA-252 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 5 | מסלול גאוסטציונרי |
| 28 ביולי 2016 | USA-269 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 5 | מסלול גאוסטציונרי, Spike |
| 15 באוקטובר 2017 | USA-279 | נמל החלל קייפ קנוורל אטלס 5 | מסלול גאוסטציונרי |

קישורים חיצוניים
----------------

* נתונים על השיגורים
* תיאור הלוויני SDS 1
* תיאור הלוויני SDS 2
* תיאור הלווייני SDS 3
* נתונים כלליים
**עודד גרנות** (נולד ב-9 באוקטובר 1947) הוא עיתונאי ישראלי ומזרחן. משמש כפרשן בערוץ קשת 12. היה הפרשן לענייני ערבים ואקטואליה של ערוץ 1.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם עודד גרוס בתל אביב. שירת כקצין ביחידה 848 של אגף המודיעין. מ-1969 עד 1971 עבד במשרד ראש הממשלה. בשנים 1971-1983 שימש ככתב לענייני ערבים ב"מעריב" ובגלי צה"ל. בשנים 1983-1986 היה ראש משרד "מעריב" בוושינגטון. מ-1986 עד 1992 שימש כראש דסק החוץ ב"מעריב". מ-1992 עד 2002 היה ראש דסק המזרח התיכון בעיתון. ב-2001 הצטרף לערוץ 1 של רשות השידור כפרשן לענייני ערבים ואקטואליה וראש דסק המזרח התיכון במקומו של אהוד יערי שעבר לחברת החדשות. לאחר שלא נבחר לצוות הפרשנים של תאגיד השידור הישראלי עבר לערוץ 12 - קשת בשנת 2017. 

מאז 1981 ביקר במדינות רבות בעולם הערבי וערך ראיונות רבים עם מנהיגים ערביים, ובהם נשיאי מצרים, אנואר סאדאת וחוסני מובארכ, מלכי ירדן, חוסיין ועבדאללה השני, נשיא לבנון, כמיל שמעון, ראשי אש"ף יאסר ערפאת, ומחמוד עבאס (אבו מאזן), ועוד.

חיבר שני ספרים: "חיל המודיעין" (1981) ו"היום בו נרצח סאדאת" (1983) בשיתוף עם ז'ק רייניך, וכן מאמרים בנושאי המזרח התיכון והעולם הערבי בכתבי עת ובאנציקלופדיות.

חיים אישיים
-----------

גרנות נשוי ואב לשתי בנות. מתגורר במודיעין.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על עודד גרנות בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ענת קם‏, עודד גרנות הוא שיאן השכר ברשות השידור, באתר וואלה!‏
2. ↑  בועז גריילסמר, עודד גרנות עוזב ושלום קיטל מחפש, באתר TheMarker‏, 21 באוקטובר 2002
3. ↑  שגיא גרין, אפשר גם אחרת, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2001
4. ↑  כתב "העין השביעית", הלם כפול, באתר העין השביעית, 11 במאי 2017
5. ↑  יונתן כיתאין, ‏גרנות, חפץ, ברדוגו ומליניאק ישתתפו בחדשות הבוקר של קשת, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308867205171
* LCCN: n86057761
* WorldCat (עם LCCN): n86-057761

 |
"יד למנשיה" (1965), טכניקה מעורבת.
**מיכאל דרוקס** (1940 – 22 באפריל 2022) היה אמן ישראלי, אשר פעל מאז תחילת שנות ה-70 בלונדון, והמשיך להציג בישראל.

ביוגרפיה
--------

דרוקס נולד בירושלים בשנת 1940 וגדל בתל אביב. הוריו, יחזקאל ושרה, עלו מפולין. בנעוריו נשלח להתחנך בפנימייה הדתית "כפר בתיה". לאחר שירותו הצבאי התגורר ביפו ועבד בבית חרושת לאריגה. במחצית השנייה של שנות ה-60 של המאה ה-20 היה דרוקס פעיל ב-"קבוצת +10" ועסק גם בתיאטרון. בשנת 1972 היגר עם משפחתו. בתחילה התגורר בהולנד ולאחר מכן התיישב בלונדון, אנגליה. במחצית שנות ה-80 של המאה ה-20 נישא בשנית.

עבודותיו המוקדמות של דרוקס, ממחצית שנות ה-60 של המאה ה-20, הושפעו מן הפופ ארט והכילו מגוון של חומרי רדי מייד. בין היתר עשה דרוקס שימוש במודעות שקולפו מלוחות מודעות. בראשית שנות ה-70 הציג דרוקס עבודות בעלות תוכן מושגי. רבות מהן עסקו בדימוי הזהות הישראלי. לצד תצלומים מבוימים יצר דימויים של מפות, כגון "דרוקסלנד" (1975) הבוחנות עירוב של גבולות פוליטיים עם דימוי עצמי. בסדרת עבודות נוספת משנות ה-70 יצר דרקוס פעולות אמנותיות שתועדו בצילומים ובהם הסתיר או "צנזר" דימויים טלוויזיוניים או דמויות של מנהיגים ישראלים. סדרת עבודות ידועה נוספת היא סדרת ההדפסים "אדון זאב" (1980), שנוצרה בשיתוף עם חנוך לוין. בשנות ה-80 של המאה ה-20 חזר לעסוק בציור מסורתי, תוך אימוץ סגנון מופשט.

נפטר ב-22 באפריל 2022 בביתו בלונדון. הותיר אחריו אישה ושני ילדים.

השכלה
-----

* 1959 ציור, אצל אברהם ישכיל וצבי מאירוביץ, חיפה
* 1964 המכון לאמנות, בת-ים
* 1965 בית הספר הגבוה לציור ("קלישר"), תל אביב-יפו

פרסומים
-------

* מיכאל דרוקס, "מסעות בדרוקסלנד, רטרוספקטיבה". מוזיאון עין חרוד, 2007
* מיכאל דרוקס, "דברים פרק א' תמונות בפרק ב'" הוצאת גלריה יאיר לאמנות, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל דרוקס, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
* עוזי צור, עוצם עין אחת: שלוש פנים לדרוקסלנד, באתר הארץ, 15 ביוני 2007
* אלי ערמון אזולאי, הכל חומר, עכבר העיר, 4 בנובמבר 2009
* עוזי צור, עוצם עין אחת, איקס מיקס דרוקס, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2009
* "דברים פרק א', תמונות פרק ב' "בגלריה יאיר לאמנות, 22 באוקטובר 2009
* ביוגרפיה ורשימת תערוכות של מיכאל דרוקס, באתר Art Pane

הערות שוליים
------------

1. ↑  "האמן מיכאל דרוקס מת בגיל 81". *הארץ*. נבדק ב-2022-04-24.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 273466
* NLI: 987007300665405171
* GND: 174201664
* ISNI: 0000 0000 7896 0678
* LCCN: n79102809
* NTA: 336246404
* PIC: 311411
* RKD: 379728
* SUDOC: 262200899
* ULAN: 500112019
* VIAF: 96522475
* WorldCat: lccn-n79102809

 |
**חוברה מדברית** (שם מדעי: *Chlamydotis macqueenii*) היא מין של עוף מהסוג חוברה שבמשפחת החובתיים והיא המין היחיד במשפחה שחי בישראל. היא קרובה מאוד למין חוברה צפון-אפריקאית ובעבר נחשבה לתת-מין שלה.

מאפיינים
--------

אורכה של חוברה זו עד 65 ס"מ ומוטת כנפיה עד 140 ס"מ. היא בעלת נוצות אפורות - בהירות עם כנפיים וראש כתומים בהירים ומנומרים בחום. לחוברה פס שחור לאורך העורף, עיניים צהובות גדולות ומקור קצר ואפור. הזנב שחור והרגליים צהובות ובעלות אצבעות חזקות. הבטן לבנה.

החוברה חיה באזורים פתוחים שונים ואף במדבריות. תפוצת החוברה, מחצי האי סיני ומזרחה עד למונגוליה בצפון ופקיסטן בדרום.

חוברה זו שוכנת קרקע ומסוגלת לרוץ במהירות גבוהה. היא ניזונה מזרעים, פירות קטנים, חרקים ועוד חסרי חוליות וזקוקה לכמות קטנה של מים.

תפוצה
-----

חוברת מקווין מקננת במרכז אסיה, מסיני ומזרחה, דרך חצי האי ערב עד לרמות הגבוהות של סין ומונגוליה.

חוברת מקווין מקננת במרכז אסיה, מסיני ומזרחה, דרך חצי האי ערב עד לרמות הגבוהות של מרכז אסיה, סין ומונגוליה. החוברה מעדיפה סביבה מדברית או חולית צחיחה בה היא מוסווית היטב בסביבתה.

ההערכה היא כי בישראל נותרו כ-500 חוברות, המרוכזות במספר אזורי קינון בנגב ובערבה. במהלך העשור האחרון הצטמצמה אוכלוסיית החוברות בכ-20 אחוז, והיא נמצאת עתה בסכנת הכחדה חמורה. החוברות נמצאות בנסיגה בכל תחומי תפוצתן בעולם, והוכרזו לאחרונה כמין בסכנת הכחדה עולמית.

הסיבות להיעלמותה קשורות בעיקר לציד לא חוקי, ולצמצום משמעותי בשטחי המחיה והקינון שלה. בנייה מואצת, הרחבת השטחים החקלאיים ושטחי המרעה, ותנועה מוגברת של רכבי שטח באזורי המחיה שלה. גורמים אלה אחראיים גם להתרבות האויבים הטבעיים שלה, בעיקר עורבים שחורים, תנים ושועלים, החיים בסמוך לאזורים מיושבים.

בתרבות
------

במרץ 2007 מוסף הארץ הכריז על החוברה כקמע החדש שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוברה מדברית** בוויקישיתוף
* חוברה מדברית, באתר ITIS (באנגלית)
* חוברה מדברית, באתר NCBI (באנגלית)
* חוברה מדברית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חוברה מדברית, באתר GBIF (באנגלית)
* תמר נהרי, שלום חוברה, באתר וואלה
* ד"ר דפנה לביא, איזה צרות יש לחוברה?(הקישור אינו פעיל), טבע וארץ
* ארז ארליכמן, חוּבּרות בנגב: טיול שקט אל ציפור הנפש שלכם, באתר ynet, 21 באוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוברה מדברית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  שלום, חוּברה, באתר הארץ, 7 במרץ 2007

| חובתיים |
| --- |
| חובה קטנה (סוג ומין יחיד) | חובה קטנה | 
 |
| חובה גדולה | חובה גדולה |
| חובה זהובת-עורף | חובת לודוויג • חובת דנהם • חובה נובית • חובת הוגלין |
| חוברה גדולה | חוברה אפריקנית • חוברת ערב • חוברה אוסטרלית • חוברה הודית גדולה |
| חוברה | חוברה צפון-אפריקאית • חוברת מקווין |
| חובה לבנת-עורף | חובה לבנת בטן • חובה כחולה • חובת קארו • חובת ריפל • חובה חומה קטנה |
| חוברה שחורה | חוברה שחורה צפונית • חוברה שחורה דרומית |
| חובה בנגלית | חובה בנגלית |
| חובה מנוקדת | חובת הארטלוב • חובה שחורת בטן |
| חובה מצוייצת | חובת סביל • חובה צהובת ציצה • חובה אדומת ציצית |
| חובה זוטרת | חובה זוטרת |
**הר ורדוסיה** (ביוונית **Βαρδούσια**) הוא הר בצפון מערב פוקיס ודרום מערב פתיוטיס, יוון. הפסגה הגבוהה ביותר שלו, **קוראקאס** (ביוונית **Κόρακας**; ידועה גם בשם Korax) מגיעה לגובה 2,495 מטרים (8,186 רגל) מעל פני הים, מה שעושה אותה לפסגה השנייה בגובהה במרכז יוון אחרי גיונה. זוהי הרצועה הדרומית של הרי פינדוס.

ההר מחולק לשלושה חלקים:

1. צפון ורדוסיה, שפסגתו הגבוהה ביותר היא סינאני בגובה 2,059 מטרים (6,755 רגל),
2. ורדוסיה המערבית התלולה מאוד, שפסגתה הגבוהה ביותר היא *סופלות* בגובה 2,300 מטרים (7,500 רגל),
3. דרום ורדוסיה, עם הפסגה הגבוהה ביותר. שיא *קוראקאס*. שטח ההר הוא כ-25 קילומטרים (16 מיל) מרובע מצפון לדרום.

הר ורדוסיה מנוקז על ידי יובלים של נהר הספרצ'יוס מצפון, המורנוס ממזרח ודרום, ואווינוס ממערב. Panaitoliko ההרים ממערב, Tymfristos לכיוון צפון-מערב הר אוטה ממזרח גיונה לכוון דרום מזרח.

#### היחידה העירונית ורודסיה

היחידה העירונית ורדוסיה, על שם ההר, מכסה את חלקו המערבי של ההר, וכוללת את הכפרים ארטוטינה ודיכורי. היחידה העירונית לידוריקי מכסה את החלק הדרומי וכוללת את הכפרים דפנוס, דיאקופי, קאליו וקוניאקוס. הכפר אתנאסיוס דיאקוס שוכן במזרח ואנטולי ודפני בצפון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הר ורדוסיה** בוויקישיתוף
* צמחיית ההרים היוונית

הערות שוליים
------------

1. ↑  All the peaks (1680), oreivatein.com
ג'קלין קנדי וג'ון פיצג'רלד קנדי לצד עץ חג המולד השנתי, דצמבר 1962
**עץ חג המולד של הבית הלבן** (באנגלית: **White House Christmas Tree**) הוא עץ חג המולד הרשמי שמוצב במעונו של נשיא ארצות הברית, הבית הלבן. עץ חג המולד (הנמצא בתוך הבית עצמו) הראשון הוצב בבית הלבן במאה ה-19 (ישנן טענות שונות לגבי השנה המדויקת בה הוצב העץ הראשון) ומאז 1961 היה לעץ נושא שנקבע על פי שיקול דעתה של הגברת הראשונה של ארצות הברית .

עץ חג המולד של הבית הלבן מוצב במרבית המקרים בחדר הכחול אך מדי פעם הוא גם הוצב באולם הכניסה.

חוץ מהעץ שנמצא בתוך הבית, קיים עץ נוסף גדול יותר בכניסה לבית הלבן המכונה "עץ חג המולד הלאומי" (אנ').

היסטוריה
--------

ישנן שתי סברות לגבי מתי הוצב עץ חג המולד הביתי הראשון בבית הלבן. לפי סברה אחת, העץ הראשון הוצב בתקופת הנשיא פרנקלין פירס בשנות ה-50 של המאה ה-19, ב-1853 או ב-1856. לפי דיווחים אמינים יותר הנשיא בנג'מין הריסון הציב את העץ בפעם הראשונה ב-1888, 1889 או 1891. אשתו, הגברת הראשונה קרוליין הריסון עזרה לו לקשט את העץ שהוצב בחדר הסגלגל-צהוב, על פי מקור אחד מ-1880, הנשיא ג'ון טיילור הציב עץ חג מולד בשנות ה-40 של המאה ה-19, במסגרת חגיגות יום ההולדת לנכדתו הבכורה.

ב-1961 הגברת הראשונה, ג'קלין קנדי החלה את המסורת של בחירת תמה לעץ חג המולד של הבית הלבן. קנדי קישטה העץ בקישוטים הקשורים לבלט מפצח האגוזים. הילרי קלינטון בחרה בשנתו הראשונה של בעלה בבית הלבן את התמה "מלאכים". לורה בוש בחרה באחת השנים בה בעל כיהן כנשיא את התמה "עונה של סיפורים", ובפעם האחרונה בה הוצב העץ, בדצמבר 2020, בחרה מלאניה טראמפ את התמה "אמריקה היפה".

עץ חג המולד של הבית הלבן נלקח מחלקות אדמה או חנויות שונות מכל רחבי ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עץ חג המולד בבית הלבן** בוויקישיתוף
* מערכת living, ‏"ברוכה הבאה לגלעד": ברשת לועגים לקישוטי חג המולד של מלניה טראמפ, באתר ‏מאקו‏, 27 בנובמבר 2018
* סוכנויות הידיעות, חג המולד בבית הלבן: עוגת ענק ונורות חסכוניות, באתר ynet, 3 בדצמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  "White House Christmas Trees", photo slideshow, *wordpress.com*, December 2010.
2. ↑  "History of Christmas trees", *National Christmas Tree Association*, archived December 23, 2006.
3. ↑  "Christmas Trees & More", *University of Illinois Extension*, Urban Programs Resource Network, accessed March 29, 2009.
4. ↑  *Reminiscences of Washington: The Tyler Administration 1841-1843*. Atlantic Monthly. 1880. p. Volume 46, page 448.
5. ↑  מערכת living, ‏"אמריקה היפה": מלניה טראמפ מציגה את קישוטי חג המולד בבית הלבן, באתר ‏מאקו‏, 1 בדצמבר 2020