recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מפלגת הצדק** (באנגלית: **Justice Party**), בשמה הרשמי **הפדרציה הליברלית של דרום הודו** (באנגלית: **South Indian Liberal Federation**), הייתה מפלגה טמילית שפעלה בנשיאות מדראס שבהודו הבריטית. המפלגה ייצגה את התנועות האנטי-בהרמניות והיוותה בסיס למפלגות הפועלות היום בטאמיל נאדו.

היסטוריה
--------

מפלגת הצדק הייתה הביטוי הפוליטי של התנועה הדראווידית (אנ'), שמקובל לראות את תחילתה בכינוס שנערך במדראס (כיום צ'נאי) בנובמבר 1916, בו השתתפו מרבית הדמויות המובילות הלא-ברהמניות בנשיאות מדראס. למפלגה קדמה הליגה הדראווידית, שהוקמו ב-1912 כתנועה פוליטית לא-ברהמינית, אך כשלה כתנועה פוליטית ולא הצליחה לסחוף תמיכה המונית. עקב הכישלון הקימו מנהיגי התנועה חברה בשם ארגון אנשי דרום הודו בע"מ, שנועדה להוציא לאור עיתונים של התנועה הלא-ברהמינית. החברה הוציאה לאור שלושה עיתונים: צדק (Justice) באנגלית, דראווידאן בטמילית ואנתריה פרקשיני בטלוגו, כשהעיתון האנגלי היה העיתון הרשמי של התנועה וממנו נגזר כינויה של המפלגה. המפלגה הוקמה באופן רשמי באוגוסט 1917 תחת השם הפדרציה הליברלית של דרום הודו.

המפלגה הרכיבה ארבע מתוך מתוך חמש ממשלות בנשיאות מדראס מ-1920 ועד 1937 והייתה בשלטון במשך 13 שנים. ניצחונותיה נבעו בעיקרם מהחרמת הבחירות בידי הקונגרס הלאומי ההודי, ולאחר שהקונגרס החליט להשתתף בבחירות ב-1937 הנחילה הקונגרס מפלה נחרצת למפלגה, שלא התאוששה מאז.

ב-1944 קיימה המפלגה ועדה בסילם (אנ'), בה התחלקה המפלגה בין הרדיקליים והשמרנים. הרדיקליים קידמו החלטה לשנות את שם המפלגה לדראווידר קזגאם, ופרשה מפעילות פוליטית. השמרנים פרשו והקימו את מפלגת הצדק המקורית, שהתמודדה וזכתה במושב אחד בחירות ב-1952 במדינת מדראס, אך התפורר לאחר תבוסתו בבחירות ב-1957.

אידאולוגיה
----------

המפלגה התנגדה לתנועה ההודית לממשל עצמי (אנ') ואנני בזנט, עקב חשדה כי הגברת הממשל העצמי בהודו הבריטית יחזק את כוחם של הברהמניים. לצד זאת, המפלגה פעלה לחיזוק הממשל המקומי לעומת התחזקות הממשלה המרכזית שנוצרה ב-1910, והסתכסכה עם מהאטמה גנדי עקב התנגדותו להקמת מדינה דראווידית עצמאית.

המסמך האידאולוגי של התנועה היה "המניפסט הלא-ברהמיני", מנשר שחובר ב-1916 על ידי פ. טהגראיה צ'טי (אנ'). המנשר כלל ניתוח של ייצוג היתר של הברהמינים במוסדות ההשכלה, מערכות הממשל ומועצה המחוקקת, ותבע כצעד ראשון ייצוג נפרד ללא-ברהמינים במועצה. המניפסט גם קרא לגילוי חמדש של כבוד עצמי, דבר שהיווה בסיס לתנועה לכבוד עצמי (אנ'), והתנגד לדרישה למממשל עצמי, שהוגדרה על ידי המנשר כדרישה ברהמינית.

ב-1934 אימצה המפלגה מסמך אידאולוגי שחיבר פראייר, בשם "תוכנית ארבע עשרה הנקודות של ארוד". לאחר בחירת פראייר לנשיא המפלגה ב-1938 אימצה המפלגה את הדרישה "טאמיל נאדו לטמילים", שקראה להפרדת נשיאות מדראס מהודו הבריטית והכפפתה הישירה ללונדון. ב-1939 אימצה המפלגה דרישה נרחבת יותר, לפדרציה דראווידית, מתוך טענה כי דוברי השפות ההודו-אירופיות הארים ודוברי שפות דראווידיות הם קבוצות אתניות נפרדות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפלגת הצדק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Manuraj Shunmugasundaram, A century of reform, The Indian Express, ‏21 בנובמבר 2016
2. 1 2 3 4 5  Y. M. Marican, The Genesis of the DMK, **Asian Studies**
3. 1 2  The Home Rule League, Justice Party and Congress, **The Emergence of Provincial Politics The Madras Presidency 1870–1920**, Cambridge University Press, 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 060906081
* VIAF: 146590789
* WorldCat: lccn-n81074459

 |
**טינה בלאו** (בגרמנית: **Tina Blau**;‏ 15 בנובמבר 1845 - 31 באוקטובר 1916) הייתה ציירת נוף אוסטרית חשובה.

חיים
----

טינה בלאו הייתה ממוצא יהודי. היא הייתה בתו של הרופא הצבאי סיימון בלאו, שתמך בנטייתה לציור. טינה בלאו הייתה תלמידתם של אוגוסט שפר פון וינוולד, אנטון הנלי, וילהלם לינדנשמיט במינכן (1869–1873) ואמיל יקוב שינדלר איתו חלקה אולפן במשך שנתיים.

בשנת 1883 עברה המרה לכנסייה האוונגליסטית והתחתנה באותה שנה עם צייר הסוסים והקרבות היינריך לאנג (1838-1891) וקראה לעצמה טינה בלאו-לאנג. בני הזוג עברו למינכן, שם לימדה אמנות נוף וטבע דומם באקדמיה לנשים של התאחדות האמנים במינכן משנת 1889. אידה גרהרדי הייתה בין התלמידות של טינה בלאו באותה תקופה. בשנת 1890 הייתה לה תערוכה במינכן קונסטוורין, שם הצליחה להציג 60 עבודות.

לאחר מות בעלה, היא נסעה להולנד ולאיטליה ואז חזרה לוינה לאחר היעדרות של עשר שנים. בשנת 1897 הקימה את בית הספר לאמנות לנשים ונערות בווינה יחד עם אולגה פראגר, רוזה מאידרדר וקרל פדרן, שם לימדה נוף ודומם בשנים 1898 עד 1915.

טינה בלאו-לנג בילתה את הקיץ האחרון שלה ואת חלק מהסתיו בעבודה בגסטין, משם נסעה לסנטוריום וינאי לבדיקה - ומתה מדום לב.

היא קיבלה חלקת כבוד בבית העלמין האוונגליסטי המרכזי של וינה.

קונסטלרהאוס בווינה הקדיש לה תערוכת זיכרון בספטמבר 1917, שקדמה לה מכירה פומבית של רכושה האמנותי במרץ אותה שנה.

בשנת 1930 נקרא על שמה כיכר טינה-בלאו-ווג, ברובע באומגרטן. בתקופה הנאצית שונה שמה של הכיכר מסיבות אנטישמיות.

הערכה
-----

טינה בלאו היא אחת הציירות האוסטריות החשובות במאה ה-19. כמו אמיל יקוב שינדלר, קרל מול, תיאודור פון הורמן, הוגו דרנוט, מארי אגנר ואולגה ויסינגר-פלוריאן, היא שייכת לסגנון האימפרסיוניזם של אוסטריה ויצרה בעיקר נופים ודומם. אך היא גם נודעה בדיוקנאות שציירה בתקופת היצירה האחרונה שלה.

האמנית יצאה לנסיעות לימוד רבות, אשר לקחו אותה גם לבוהמיה, מורביה וטרנסילבניה, שם צוירו תמונותיה הגדולות הראשונות. אולם רבים מהמוטיבים שלה מגיעים מווינה וסביבתה.

טינה בלאו השתתפה בתערוכות במינכן, ברלין, דרזדן, לייפציג, המבורג, פריז ושיקגו.

גם בגיל מבוגר היא נשארה עם סגנון הציור שלה ולא התעניינה בארט נובו שהתפשט בעולם הציור.

גלריה
-----

* נהר וינה נהר וינה
* אמסטרדם אמסטרדם
* סימטה בוינציהסימטה בוינציה
* טחנת רוח בדוכנדכט טחנת רוח בדוכנדכט
* נוף בדורכנדכט נוף בדורכנדכט
* נוף בהיילינגשטאט נוף בהיילינגשטאט
* קשת טיטוסקשת טיטוס
* מפרש צהובמפרש צהוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טינה בלאו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tina Blau, Jewish Women's Archive (באנגלית)
2. ↑  † Tina Blau-Lang, anno.onb.ac.at
3. ↑  Ein letzter Besuch, anno.onb.ac.at

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502407505171
* GND: 119270056
* ISNI: 0000 0000 6679 0616
* LCCN: nr00003421
* NTA: 304536091
* RKD: 8933
* SNAC: w6z64wd7
* SUDOC: 261821601
* ULAN: 500011362
* VIAF: 77121959
* WorldCat: lccn-nr00003421

 |
**סופיה איוונובנה פודוזדובה-מורטובה** (ברוסית: **Софья Ивановна Подуздова-Муратова**; ‏13 ביולי 1929 לנינגרד – 28 בספטמבר 2006, מוסקבה) הייתה מתעמלת סובייטית. אלופה אולימפית (מלבורן 1956 ורומא 1960), בעלת 8 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ואלופת עולם (רומא 1954, מוסקבה 1958 ופראג 1962).

ביוגרפיה
--------

סופיה מורטובה נולדה בלנינגרד בשם סופיה פודוזדובה. במהלך המצור על לנינגרד, במהלך מלחמת העולם השנייה היא פונתה מהעיר ביחד עם גן ילדים בה היו ילדי אחותה. אימה נפטרה במהלך המצור. היא התגוררה במשפחת אחותה הגדולה. היא החלה להתאמן בשנת 1943. בשנת 1949 נכללה לראשונה בנבחרת ברית המועצות. בשנת 1951 היא התחתנה עם ולנטין מורטוב, אף הוא מתעמל אולימפי מצטיין, בעל 5 מדליות אולימפיות, מהן 4 זהב ו-1 כסף. לזוג נולדו שני ילדים, סרגיי (1952) ואנדריי (1961). היא התאמנה בהדרכתו של איגור ז'וראבלב. 

לפני אולימפיאדת הלסינקי (1952) נפצעה מורטובה ולכן לא השתתפה במשחקים.

### מדליית זהב באליפות העולם וההחמצה הגדולה

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1954 הובילה מורטובה את נבחרת ברית המועצות לניצחון בתחרות קרב רב קבוצתי. לאחר מכן, בתחרות האישית היא הובילה בתחרות קרב-רב אישי אך לקראת התרגיל האחרון על סוס הקפיצות היא שברה את ידה במהלך החימום ופרשה מהמשך התחרות.

### מדליית זהב אולימפית

באולימפיאדת מלבורן (1956) היא זכתה ב-4 מדליות, מדליית זהב בתחרות קרב רב קבוצתי ו-3 מדליות ארד אישיות, בתחרות קרב-רב אישי (74.466 נק') אחרי כוכבות המשחקים בת ארצה לריסה לטינינה (74.933 נק') ואגנס קלטי היהודיה מהונגריה (74.633 נק'), בתרגיל על המקבילים המדורגים ובתרגיל על הקורה.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במוסקבה בשנת 1958 זכתה מורטובה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי ושתי מדליות ארד אישיות בתרגיל על הקורה ובתרגיל על סוס קפיצות.

בשנת 1959 הפציעה הישנה גרמה להפסקת אימוניה ולא היה ברור האם תוכל מורטובה להשתתף באולימפיאדת רומא (1960). שלושה חודשים לפני המשחקים היא עברה ניתוח והצליחה להשתקם. במשחקים עצמם היא זכתה ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי. מדליות כסף, בתחרות קרב-רב אישי, שוב אחרי לריסה לטינינה ובתרגיל על סוס הקפיצות ומדליית ארד בתרגיל על הקורה.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפראג, באותה העת צ'כוסלובקיה בשנת 1962 זכתה מורטובה במדליית זהב בתחרות הקרב-רב קבוצתי.

באליפות העולם של שנת 1960 היא זכתה בקרב-רב קבוצתי.

בשנת 1964 היא השתתפה במספר תחרויות כולל ביפן על מנת להשתתף באולימפיאדת טוקיו (1964) למרות שנכללה בסגל הנבחרת למשחקים האולימפיים היא הוחלפה ברגע האחרון במתעמלת צעירה יותר. 

בשנת 1965 החלה מורטובה לאמן ופעלה בתחום זה במשך כ-34 שנים.

ב-25 בספטמבר 2006 נפטרה מורטובה שבועיים לפני מותו של בעלה ב-6 באוקטובר, ולנטין מורטוב.

תארים והישגים
-------------

* מורטובה זכתה בסך הכל ב-18 מדליות זהב, 11 מדליות כסף ו-9 מדליות ארד באליפות ברית המועצות בהתעמלות, מהן 5 מדליות זהב בתחרות קרב-רב אישי (1954, 1955, 1957, 1960 ו-1963), 4 מדליות כסף בתחרות קרב-רב אישי (1956, 1958, 1959 ו-1962) ומדליית ארד אחת בתחרות קרב-רב אישי (1951).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופיה מורטובה** בוויקישיתוף

* סופיה מורטובה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* סופיה מורטובה, באתר olympedia.org
* סופיה מורטובה, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
**פה מומודו קונאטה** (בצרפתית: **Pa Momodou Konate**; נולד ב-25 באפריל 1994) הוא כדורגלן שוודי-גינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בבוטב פלובדיב.

קריירת מועדונים
---------------

קונאטה נולד במאלמה לאב ממוצא גינאי ואם ממוצא גמביאני. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מאלמה, אליה הצטרף בגיל 5 ושיחק בכל קבוצות הגיל של מחלקת הנוער של המועדון. ב-23 בנובמבר 2012, קונאטה חתם בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-17 באפריל 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד א.י.ק סולנה. בעונתו הראשונה במועדון, רשם 6 הופעות ברובם עלה כמחליף. בעונת 2015, מעמדו בהרכב התערער בעקבות הגעתו של יושימאר יוטון. בעונת 2016 חזר להרכב הקבוצה ורשם 22 הופעות.

בינואר 2014, קונאטה חתם לארבע שנים בקבוצה הבוגרת והושאל מיישית לאוסטר מהליגה השוודית השנייה. במהלך קיץ 2014 חזר למאלמה בעקבות עזיבתם של מיקו אלבורנוס ומהמוט אוזן. בתחילת עונת 2017, קונאטה עורר עניין בקרב מספר מועדונים באירופה, אך ב-8 במאי 2017 נפצע במהלך המשחק נגד אלפסבורג.

בקיץ 2017, קונאטה חתם לשלוש שנים בספאל מהסרייה א'. בתחילת הקדנציה שלו נפצע ברגלו ונאלץ להיעדר מספר חודשים. ב-31 ביולי 2018 קונאטה חתם בסינסינטי בה שיחק עד סיום שנת 2018.

ב-27 בפברואר 2019, קונאטה חתם בסונדסוואל. ב-14 באפריל 2019 קונאטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 לאלפסבורג. ב-27 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 2-1 למאלמה.

ב-15 ביולי 2020, קונאטה חתם ביונקופינג סודרה מהליגה השוודית השנייה. ב-25 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד ברגה. ב-5 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד אסקילסטונה.

ב-9 בספטמבר 2020, קונאטה חתם ברוזנבורג בלקלאב מליגת העל הנורווגית. ב-20 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד הוגסונד. ב-25 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד סרפסבורג 08.

ב-31 בינואר 2021 חתם בבוטב פלובדיב מליגת העל הבולגרית.

ב-7 בספטמבר 2023 חתם בנאה סלמיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, קונאטה שיחק בנבחרת הצעירה של שוודיה וזכה עמה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015. בדצמבר 2015 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת וב-6 בינואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד אסטוניה. היה חלק מסגל הנבחרת באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).

מאחר ששיחק רק במשחקי ידידות, קונאטה יכל להחליף נבחרת ובאוקטובר 2019 החליט לייצג את גינאה. ב-15 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-2 לצ'ילה.

תארים
-----

מאלמה
* ליגת העל השוודית: 2013, 2014, 2016, 2017
* הגביע השוודי: 2014

נבחרת שוודיה
* אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פה קונאטה** בוויקישיתוף
* פה קונאטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פה קונאטה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

| **נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2021** |
| --- |
| 1 ע. קייטה • 
2 מ. סילה • 
3 א. סילה • 
4 א. קונטה II • 
5 סו • 
6 א. דיאוורה • 
7 סיסה • 
8 נ. קייטה • 
9 ז'. קאנטה • 
10 גילאבוגי • 
11 באיו • 
12 א. קונטה I •
13 מ.ע. קמארה • 
14 מוריבה •
15 דירסטאם •
16 מ. קמארה •
17 ע. קאנטה •
18 סומה •
19 קאנה •
20 פ. קונאטה •
21 קאבה •
22 קונה •
23 א. קמארה •
24 מ. קונאטה •
25 דיאלו •
26 פ. קמארה •
27 יוסוף •
מאמן: ק. דיאוורה | גינאהגינאה |
**אלכסנדרה רוז "אליקס" קליינמן** (באנגלית: **Alexandra Rose "Alix" Klineman**; נולדה ב-30 בדצמבר 1989) היא שחקנית כדורעף חופים אמריקאית-יהודייה, אלופה אולימפית (טוקיו 2020) וסגנית אלופת העולם (המבורג 2019), לצד שותפתה אפריל רוס.

ביוגרפיה
--------

היא נולדה בטורנס‎, קליפורניה וגדלה במנהטן ביץ', קליפורניה, בתם האמצעית של קיית ומייק. היא הייתה חברה בנבחרת הנערות של ארצות הברית בכדורעף ובשנים 2004 ו-2006 זכתה ביחד איתן במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים. בשנים 2007 עד 2010 היא למדה בקולג' באוניברסיטת סטנפורד.

### 2011

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר 2011 היא זכתה במדליית ארד עם נבחרת ארצות הברית בכדורעף נשים, אחרי ברזיל וקובה. 

בשנים 2011–2015 היא שיחקה כדורעף במספר קבוצות בליגה המקצוענית באיטליה. בעונה 2015/2014 זכתה בגביע עם קבוצת "איגור גורגונזולה נוברה". בשנים 2015–2017 שיחקה בקבוצת "פריה קלוב" בליגה בברזיל.

### 2017

בשנת 2017 עברה להתאמן מכדורעף לכדורעף חופים. 

### 2019

#### סגנית אלופת עולם

באליפות העולם בכדורעף חופים שנערכה בהמבורג, גרמניה בתחילת יולי 2019 היא זכתה במדליית כסף ביחד עם אפריל רוס. בשלב הבתים הן ניצחו שני משחקים בתוצאה 2–0 והפסידו במשחק השלישי לזוג מגרמניה 1–2 שדורגו בסיום הטורניר במקום 9. במשחק הגמר הן הפסידו לשרה פאבן ומליסה הומנה-פרדס מקנדה בתוצאה 0–2. בשלב חצי הגמר הן ניצחו את טליקווה קלנסי ומריאף ארטאצ'ו דל סולאר מאוסטרליה 2–0. 

### 2021

#### אלופה אולימפית

באולימפיאדת טוקיו היא זכתה במדליית זהב בכדורעף חופים ביחד עם אפריל רוס לאחר שניצחו בשישה משחקים 2–0, כולל במשחק הגמר, על מדליית זהב, את טליקווה קלנסי ומריאף ארטאצ'ו דל סולאר מאוסטרליה, ובמשחק חצי הגמר את ג'ואנה היידריך ואנוק ורג'ה-דפרה משווייץ, הזוכות במדליית ארד פרט למשחק השלישי בשלב הבתים שבו ניצחו בתוצאה של 2–1 את הזוג מהולנד שסיים במקום 19 והאחרון.

בגמר טורניר סבב הגביע העולמי שנערך בקליארי, סרדיניה, איטליה באוקטובר אותה שנה היא זכתה ביחד עם אפריל רוס במדליית ארד.

תארים והישגים
-------------

* בשנים 2018 ו-2019 היא זכתה ב-5 מדליות בסבב הגביע העולמי, מהן 4 זהב ו-1 כסף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליקס קליינמן** בוויקישיתוף
* אליקס קליינמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אליקס קליינמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* אליקס קליינמן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אליקס קליינמן, באתר olympedia.org
* Alix Klineman Volleyball, teamusa.org (באנגלית)
* By Eric Sondheimer, Locals selected as Jewish prep athletes of the year, Los Angeles Times, October 23th, 2013 (באנגלית)
* לינור בר-אל, לינוי אשרם לא לבד: הספורטאיות היהודיות שזכו במדליות זהב, באתר מצב הרוח, 7 באוגוסט 2021
**אלש גרסיה סראנו** (בספרדית: **Aleix García Serrano**; נולד ב-28 ביוני 1997 באוידקונה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ז'ירונה מלה ליגה ובנבחרת ספרד.

קריירת מועדונים
---------------

גרסיה גדל במחלקות הנוער של אוידקונה וויאריאל. בשנת 2014 החל לשחק בקבוצות המילואים של ויאריאל. ב-23 במאי 2015 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 4-0 לאתלטיק בילבאו במסגרת המחזור ה-38 והאחרון בלה ליגה לעונת 2014/2015.

ב-27 באוגוסט 2015 חתם גרסיה במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג. ב-21 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 5-1 לצ'לסי במסגרת הסיבוב החמישי בגביע ה-FA לעונת 2015/2016. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 4-0 על בורנמות' במסגרת המחזור החמישי לעונת 2016/2017. בסך הכל ערך ארבע הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-1 באוגוסט 2017 הושאל גרסיה לז'ירונה, העולה החדשה ללה ליגה, למשך עונת 2017/2018. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לסביליה במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-19 באפריל 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 2-1 על דפורטיבו אלאבס במסגרת המחזור ה-33 בליגה. ב-18 ביולי 2018 הוארכה השאלתו לז'ירונה בעונה נוספת. בסך הכל ערך 51 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-2 בספטמבר 2019 הושאל גרסיה למוסקרון מליגת העל הבלגית למשך עונת 2019/2020. ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על קורטרייק במסגרת המחזור השביעי בליגה. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים.

ב-8 באוקטובר 2020 חתם גרסיה לעונה אחת בדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-18 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 למועדון הכדורגל "אוניברסיטת קראיובה" במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2020/2021. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-18 בינואר 2021 חתם גרסיה באייבר מלה ליגה. ב-24 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד סלטה ויגו במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-23 ביולי 2021 חתם גרסיה על חוזה לשנתיים בז'ירונה מהליגה הספרדית השנייה. בתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון ללה ליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-16 בנובמבר 2023 ערך גרסיה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, בניצחון 3-1 על נבחרת קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלש גרסיה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aleix Garcia joins Manchester City from Villarreal באתר ESPN, ‏ 27 באוגוסט 2015 (באנגלית)
2. ↑  Aleix García will strengthen the midfield of Girona באתר הרשמי של ז'ירונה, 1 באוגוסט 2017 (בקטלאנית)
3. ↑  Manchester City starlet Aleix García heading to Spain for new loan move באתר City Watch, ‏ 18 ביולי 2018 (באנגלית)
4. ↑  City loans Aleix García... to Mouscron! באתר מארקה, 2 בספטמבר 2019 (בספרדית)
5. ↑  Aleix Garcia Serrano la Dinamo Bucureşti באתר הרשמי של דינמו בוקרשט, 8 באוקטובר 2020 (ברומנית)
6. ↑  Aleix García, nuevo jugador del Eibar באתר מארקה, 18 בינואר 2021 (בספרדית)
7. ↑  Segona etapa d'Aleix Garcia al Girona FC באתר הרשמי של ז'ירונה, 23 ביולי 2021 (בספרדית)
**בית המשפט הפדרלי האחד עשר לערעורים של ארצות הברית** הוא בית משפט פדרלי בעל סמכות ערעורים על בתי משפט פדרליים מחוזיים. בית המשפט הוקם על ידי הקונגרס בשנת 1981, במסגרת שאר בתי המשפט הפדרליים במטרה להקל ולהוריד את העומס על בית המשפט הפדרלי לערעורים החמישי.

בית המשפט השני הוא אחד מ-12 בתי משפט הפדרליים לערעורים אשר סמכותם מתוחמת על פי קריטריון גאוגרפי – כלומר שהם מוסמכים לדון בערעורים בזכות על פסקי דין של בתי משפט פדרליים מחוזיים במדינות וטריטוריות ספציפיות של ארצות הברית.

בית המשפט הוא בעל סמכות שיפוט על בתי המשפט הפדרליים של מדינות פלורידה, אלבמה וג'ורג'יה. סמכות ערעורים על תשעה בתי משפט מחוזיים: שלושה בפלורידה (המחוז הצפוני, הדרומי, והמרכזי), שלושה באלבמה (המחוז הצפוני, הדרומי, והמרכזי) ושלושה בג'ורג'יה (המחוז הצפוני, הדרומי, והמרכזי).

נכון לשנת 2023 טרם מונה איש משופטי בית המשפט לכהונה בבית המשפט העליון של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית המשפט הפדרלי האחד עשר לערעורים של ארצות הברית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית המשפט הפדרלי האחד עשר לערעורים של ארצות הברית (באנגלית)

| בתי המשפט הפדרליים לערעורים של ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| בית המשפט הראשון ‏•‏‏ בית המשפט השני ‏•‏‏ בית המשפט השלישי ‏•‏‏ בית המשפט הרביעי ‏•‏‏ בית המשפט החמישי  בית המשפט השישי ‏•‏‏ בית המשפט השביעי ‏•‏‏ בית המשפט השמיני ‏•‏‏ בית המשפט התשיעי ‏•‏‏ בית המשפט העשירי  בית המשפט האחד עשר ‏•‏‏ בית המשפט במחוז קולומביה ‏•‏‏ בית המשפט לגופים פדרליים |  |

 |
פרופסור **דורותי ג'ונסון** (באנגלית: **Dorothy Johnson**, ‏ 21 באוגוסט 1919–פברואר 1999) הייתה אחות ותאורטיקנית. במהלך עבודתה היא פיתחה את "תאוריית מודל ההתנהגות".

ביוגרפיה
--------

ג'ונסון נולדה בסוואנה, ג'ורג'יה, ארצות הברית. את התואר הראשון שלה היא קיבלה ב-1938 מ-*Armstrong Junior college* בג'ורג'יה. היא עשתה שנה הפסקה בלימודיה ולאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת ואנדרבילט, טנסי. באוניברסיטה זו היא קיבלה ב-1942 את תואר ה-B.N.S. שלה. בשנת 1948 היא קיבלה MPH מאוניברסיטת הרווארד.

ניסיונה המקצועה כלל בעיקר הוראה אך היא שמשה גם כאחות צוות במועצת הבריאותית בסוונה, בין השנים 1943–1944. בנוסף, היא שימשה גם במדריכה ועוזרת פרופסור בסיעוד ילדים באוניברסיטת ואנדרבילט.

מ-1949 ועד לפרישתה ב-1978 עבדה ג'ונסון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס כפרופסור משנה לסיעוד. בהמשך התקדמה לדרגת פרופסור חבר ובהמשך מונתה לפרופסור מן המניין בחוג לסיעוד.

בין השנים 1965–1967 שימשה ג'ונסון כיועצת סיעוד ילדים בחוג לסיעוד בקולג' הרפואי הנוצרי (אנ') בוולור (אנ') שבדרום הודו. בין השנים 1965–1967 שמשה כיו"ר הקהילה בעמותה לסיעוד בקליפורניה.

היא פרסמה 4 ספרים ולמעלה מ-30 מאמרים, דוח"ות ומונוגרפיות. נפטרה בגיל 80.

ג'ונסון קיבלה פרסים רבים, ביניהם פרס הפקולטה לתלמידי תואר שני ב-1975, פרס "*lulu Hassenplug Ditinguished Acheivement*" ב-1977, ופרס בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ואנדרבילט עבור מצוינות בסיעוד ב-1981.

תאוריית מודל ההתנהגות
---------------------

תיאורית מערכת ההתנהגות של ג'ונסון נותנת פרדיגמה משותפת לאדם, סביבה וסיעוד. האדם מוגדר כמערכת התנהגות עם שבע תת-מערכות הקשורות זו בזו. כל מערכת נוצרת מסדרה של תגובות התנהגותיות הנובעות מאופיו ונטייתו של האדם או מפעולות בעלות מטרה משותפת. התגובות הללו מובחנות והן מעוצבות בעקבות לימוד והתבגרות.

התנהגותו של האדם נקבעת על ידי מכלול של גורמים פיזיים ביולוגיים ופסיכולוגיים המשפיעים זה על זה ולכל מערכת משנה יש ארבעה מבנים תפקודיים ושלושה צרכים תפקודיים.

**מבנים תפקודיים:**

1. מוטיבציה ומטרה - התוצאות הסופיות של ההתנהגות.
2. נטייה מוקדמת - הנטייה המוקדמת של האדם לפיה הוא פועל.
3. בחירה - האדם יכול לבחור כיצד לפעול בכל מצב נתון.
4. פעולה - התנהגות הפרט.

**צרכים תפקודיים:**

1. הגנה
2. טיפול
3. עוררות, המרצה, גירוי

כדי שתת-המערכות יתפתחו וישמרו על יציבות, עליהן לקבל אספקה קבועה של הצרכים התפקודיים הנ"ל - אותם הם מקבלות בדרך כלל מהסביבה. אולם, בעת מחלה או בעת סיכון למחלה, האחות יכולה להפוך למקור לצורכי תת-המערכות.

תגובות האדם שנוצרות על ידי כל תתי המערכות שהוזכרו לעיל הן תוצר של מוטיבציה, ניסיון ולמידה. התגובות הללו מושפעות ממכלול של גורמים. מערכת ההתנהגות מנסה להשיג איזון על ידי הסתגלות לגירויים פנימיים וסביבתיים. היא מגדירה את כל ההתנהגויות של האדם שנוטות לחזור על עצמן, התנהגויות שמאפיינות את אופי האדם.

מערכת ההתנהגות של האדם קובעת את האופן והאופי בו יתקשר האדם והסביבה וכיצד יגיב לאירועים המתרחשים בסביבתו.
הערכת מצב החולה מתבססת על בדיקת תקינותם וקיומם של כל אחד מהמבנים והצרכים התפקודיים, ביחס לכל תת-מערכת. באופן תקין האדם שומר על כך, אך במקרים של מחלה - האחות נותנת סיוע חיצוני.

לפיכך, על המטפל לראות את האדם כמכלול אלמנטים המרכיבים יחד מערכת התנהגות אחת. עליו לפתח כלים שעל ידם יוכל להעריך את המטופל באופן זה, ובכך לקבוע האם קיים איום ממשי או מדומה על החולה וכן להעריך האם האדם מסוגל להסתגל למחלה מבלי לערער את איזון המערכת.

קישורים חיצוניים
----------------

* DOROTHY JOHNSON
* קורות חיים ותאור תאוריה שפיתחה(הקישור אינו פעיל)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**אמנון קיסרי** (שם מדעי: ***Boulengerochromis microlepis***; משמעות שמו המדעי: "הדג של ג'ורג' אלברט בולנג'ר") הוא מין יחידי בסוגו של דג גרם מסדרת הדקראים אשר אנדמי לאגם טנגניקה שבאפריקה. זהו המין הגדול ביותר במשפחת האמנוניים לצד המין אמנון טווסי מנומר (Cichla temensis) מאמריקה הדרומית שאולי מעט יותר ארוך. האמנון שוכן במים רדודים עד לעומק 100 מטרים במדינות: בורונדי, טנזניה, זמביה והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

האמנון הקיסרי יכול להגיע לאורך של 90 ס"מ בזכרים ו-75 ס"מ בנקבות אך מגיע למשקל קטן יחסית של 4.5 ק"ג. הוא בעל ראש גדול עם שפתיים משורבבות ובעל פסים כהים לאורך הגוף והסנפירים צהובים בהירים ובוהקים. האמנון בעל סנפיר גב גבוהה ומסועפת וזנב גבוה ומחודד המשמש לתאוצה מהירה.

דג זה הוא טורף דגים אחרים להם הוא אורב. בניגוד לקרובי משפחתו הוא גדול מכדי לקנן במחילות ובמקום מכנס גומה בקרקע בעומק 1.5 מטרים כששני ההורים שומרים על ביציהם עד הבקיעה. 10,000-15,000 ביצים מוטלות ונשמרות בידי הזכר עד הבגרות, כאשר הם בני 2.5 שנה ובאורך 40 ס"מ. עד לשלב זה הם אוכלי כל.

אמנון זה אינו בסכנה בטבע כיום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנון קיסרי** בוויקישיתוף
* אמנון קיסרי, באתר ITIS (באנגלית)
* אמנון קיסרי, באתר NCBI (באנגלית)
* אמנון קיסרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אמנון קיסרי, באתר FishBase (באנגלית)
* אמנון קיסרי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמנון קיסרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קאיו קאנדו קוריאה** (בפורטוגזית: **Caio Canedo Corrêa**, בערבית: **كايو كانيدو كوريا**, בתעתיק מדויק: **כאיו כאנידו כוריא**; נולד ב-9 באוגוסט 1990 בוולטה רדונדה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי-אמירתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל-וסל מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות.

קריירת מועדונים
---------------

קאנדו שיחק בברזיל בקבוצות הבוגרות של בוטפוגו, פיגיירנסה, אינטרנסיונל וויטוריה מליגת העל הברזילאית.

בעונת 2014/2015 הושאל קאנדו מאינטרנסיונל לאל-וסל מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, ולאחר שהבקיע 16 שערים ב-22 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 113 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 66 שערים.

ב-1 ביולי 2019 חתם קאנדו באל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. הוא ערך 70 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 21 שערים.

ב-1 ביולי 2023 חזר קאנדו לאל-וסל.

קריירה בינלאומית
----------------

בחודש ינואר 2020 קיבל קאנדו אזרחות אמירתית.

ב-12 בנובמבר 2020 ערך קאנדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בניצחון 3-2 על נבחרת טג'יקיסטן במשחק ידידות. ב-16 בנובמבר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-1 מול נבחרת בחריין במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאיו קאנדו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Al Ain FC's Caio Canedo Correa gets UAE citizenship באתר Khaleej Times, ‏ 20 בינואר 2020 (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**דֵייב אֶלְמַן** (באנגלית: **Dave Elman**;‏ 6 במאי 1900 – 5 בדצמבר 1967), או בשמו המקורי **דוד קופלמן** (באנגלית: **David Kopelman**), היה יהודי-אמריקאי, מייסד שיטת אלמן, המכילה טכניקות היפנוזה באינדוקציה מהירה. אלמן מוכר בעיקר בשל ספר על היפנוזה שכתב שקיבל תהודה בתחום הפסיכולוגיה והפסיכותרפיה.

טרם הקריירה המצליחה בתחום הפסיכותרפיה, אלמן יצר ואירח תוכנית רדיו פופולרית בשם Hobby Lobby, ועסק בכתיבת שירה והלחנה.
שיטת אלמן נפוצה במופעי וודוויל בשל היכולת שלה להרשים את הקהל עם השפעה עמוקה על אדם נבחר מהקהל בזמן קצר וכן מוטמעת במספר שיטות טיפול מודרניות כגון NLP.

ראשית חייו
----------

אלמן נולד ליעקב ולנה ב-6 במאי 1900, בפארק-ריוור (Park River) שבדקוטה הצפונית. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לפארגו שם פתחו חנות לפאות וציוד נוסף המשמש להופעות.

4 שנים לאחר מכן בנו את בניין קופלמן (ברחוב 1st מספר 514) והעבירו את העסק אליו. קומת המרתף שימשה כמקווה טהרה לנשים. ואמו פתחה חנות מספרה ועיצוב שיער לנשים.

מעט לאחר מכן חלה אביו של אלמן בסרטן סופני והיה מטופל במשככי כאבים אגרסיביים. חבר משפחה הצליח בעזרת טכניקת היפנוזה להקל על כאבי אביו ובכך אפשר לו לשחק פעם אחרונה עם בנו. בכך השאיר עליו רושם עמוק בנושא יכולות ההיפנוזה אז החליט אלמן הצעיר להתעמק בחקר ההיפנוזה ושיטות הקלה על כאבים או ריפוי בלתי-קונבנציונליות.

האב נפטר בסוף 1908 והשאיר את אשתו ההרה עם שישה ילדים.

בצעירותו ניגן אלמן בכינור וסקסופון ועבד בבידור וכקומיקאי כדי לעזור בכלכלת הבית.

קריירה
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

ספרים שכתב
----------

* 1970 *Explorations in Hypnosis*. Nash Pub. ISBN 0-8402-1143-0
* 1970 *Hypnotherapy*, Westwood Pub. ISBN 0-930298-04-7

ראו גם
------

* סוגסטיה
* אוטוסוגסטיה
* היפנותרפיה
* דמיון מודרך

קישורים חיצוניים
----------------

* מכון דייב אלמן להיפנוזה
* הדגמות של אינדוקציית דייב אלמן

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחת הטכניקות של אינדוקציה היפנוטית בשיטת אלמן דורשת עד 4 דקות בלבד.
2. ↑  *Explorations in Hypnosis. By Dave Elman*. *Google book search*. נבדק ב-2008-11-14.
3. ↑  "Hypnotherapy by Dave Elman". *WorldCat*. נבדק ב-2008-11-14.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0045 9776
* LCCN: no2010141944
* MusicBrainz: 7a05d6b0-1631-4acf-adbe-3ad337f12c3d
* VIAF: 149347081
* WorldCat: lccn-no2010141944

 |
**מאיר אורן** (נולד ב-14 באוגוסט 1948) הוא רופא ישראלי, לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות ומנהל בית חולים הלל יפה.

ביוגרפיה
--------

מאיר אורן נולד בתל אביב. בפברואר 1967 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. הוא שימש כמפקד מחלקה והשתחרר מצה"ל ב-1970. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ושימש מאבטח באל על. נסע לאיטליה וסיים לימודים פרה-קליניים באוניברסיטת פאביה. בשנת 1973 חזר לישראל ובשנת 1977 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. המשיך בהתמחות ברפואת ילדים ובבריאות הציבור והתמחה ברפואת ילדים בבית חולים שיבא (1977–1983). 

בשנים 1983 - 1984 היה מנהל מרכז רפואי באור יהודה ורופא ילדים בבית חולים שיבא. בשנת 1985 מונה למנהל בית החולים פוריה ובשנת 1989 מונה למנהל בית חולים הלל יפה. במילואים שימש מפקד פלוגת הרפואה החטיבתית של חטיבת הצנחנים הסדירה, ולחם בראש פלוגתו במלחמת לבנון הראשונה, מהנחיתה של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של יורם יאיר, בחוף נהר האוואלי שמצפון לעיר צידון בלבנון, ועד לקרב בעיירה דאמור שבה נורה ונפצע קשה בפלג גופו העליון מקליע שחדר מבעד לשכפ"ץ, בעת שטיפל בנפגעים מן הכוח של גדוד 890. פלוגתו המשיכה בלחימה עד תום המלחמה וכיבוש ביירות. אורן שירת במילואים עד 1987 והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.

משנת 1983 ואילך מרצה בבתי הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב ובטכניון. בשנים 1990–1993 היה נציג שר הבריאות בוועד הפועל של "מגן דוד אדום". בין תפקידיו הציבוריים היה חבר ברשות העליונה לאשפוז בשעת חירום, יו"ר ועדת הבדיקה בנושא תפקוד הנהלת בית החולים כפר שאול, יו"ר ועדת חקירה בעניין הפסקה באספקת החמצן בבית חולים איכילוב, יו"ר ועדת מכרזים למינויים בכירים במערכת הבריאות ותפקידים אחרים.

בין פברואר 1995 לאוגוסט 1996 שימש מנכ"ל משרד הבריאות ובמסגרת תפקידו יו"ר ועדת הלסינקי, יו"ר מועצת הבריאות ויו"ר הרשות העליונה לאשפוז בשעת חירום. בסיום התפקיד חזר לעמוד בראש בית החולים הלל יפה ובנובמבר 1996 מונה ליו"ר הוועדה המייעצת למשרד הבריאות להיערכות בתי חולים לתרחיש ביולוגי.

אורן נשוי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים, באתר החדשות NFC.
* קורות חיים, באתר משרד הבריאות.
* פרופ' מאיר אורן מנציחי חייו של מפקד המחוז הצפוני במשטרה, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר חדשות ערוץ 2, ‏הדוח הרפואי של ראש הממשלה: נתניהו בכושר, באתר גלובס, 1 בינואר 2014.
2. ↑  רונית ורדי, ‏צביקה דגן: "כשאתה עושה סדר, אתה דורך על יבלות, אנשים נפגעים", באתר גלובס, 15 באוגוסט 2002.
3. ↑  אלוף יורם יאיר, "**אתי מלבנון**" - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990, עמוד 69.

| מנכ"לי משרד הבריאות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אברהם קצנלסון • יוסף מאיר • חיים שיבא • שמעון בטיש • גדעון מר • שאול זימן • רפאל גז'בין • ברוך פדה • יעקב מנצ'ל • מרדכי שני • ברוך מודן • דן מיכאלי • תיאו דב גולן • יורם לס • משה משיח • מרדכי שני • מאיר אורן • גבי ברבש • יהושע שמר • בעז לב • אבי ישראלי • איתן חי-עם • רוני גמזו • ארנון אפק • משה בר סימן טוב • חזי לוי • נחמן אש • משה בר סימן טוב |  |

 |
**ג'נט אביעד** (נולדה כ-**ג'נט לוזי קופלר** ב-1943 בפילדלפיה, פנסילבניה) היא סוציולוגית ואשת חינוך ישראלית, ילידת ארצות הברית, שכיהנה כמרצה בכירה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים ונמנתה עם מנהיגי תנועת שלום עכשיו. היא עסקה גם כן בפעילות פילנתרופית בתחום קידום החינוך בתפקיד מנהלת השלוחה הישראלית של הקרן הקנדית צ'ארלס ואנדראה ברונפמן, שנקראה "קרן קרב", ופעלה עד סגירתה בשנת 2015.

ביוגרפיה
--------

ג'נט אביעד נולדה בשם ג'נט לוזי קופלר למשפחה יהודית בעיר פילדלפיה בארצות הברית, כילדה אמצעית בין שלושה ילדים. אביה, אבוט קופלר, יליד סקוטלנד, היה בעל חנות לרהיטים, ואמה הייתה אליזבת לבית רוזנפלד, ילידת ארצות הברית. האם עמדה בעבר בראש רשת בתי הספר אורט באזור פילדלפיה.
אביעד סיימה בשנת 1963 לימודים במכללת בארנרד ואחר כך באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.

היא עלתה לישראל בשנת 1972 עם בעלה השני, פרופ' תומאס פ. או'די, סוציולוג של הדת, ממוצא אירי-אמריקאי קתולי, שכיהן כפרופסור אורח באוניברסיטה העברית בירושלים. בהמשך נישואיהם התפרקו, והיא התאזרחה בישראל יחד עם בנם, מיכאל. היא עבדה כמרצה בכירה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1978 נמנתה עם מייסדיה של תנועת שלום עכשיו.
ג'נט אביעד הייתה חברה במועצת המנהלים של המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך.
היא פרסמה ספרים ומאמרים בתחום הסוציולוגיה של הדת ובתחום החינוך.
אביעד ידועה גם כן כמנהלת השלוחה הישראלית של התוכנית קרב לקידום החינוך במסגרת קרן מיסודם של צ'ארלס ואנדראה ברונפמן. שפעלה בישראל עד שנת 2015.

### חייה הפרטיים

ג'נט אביעד הייתה נשואה שלוש פעמים: בעלה הראשון היה שיינדלין, השני היה תומאס פ. או'די, אבי בנה, מיכאל תומאס אביעד. אחר כך היא הייתה בת זוגו של חוקר הספרות והפילוסוף מנחם ברינקר עד יום מותו בשנת 2016.
בנה
מיכאל אביעד (יליד 1969) הגיע בצעירותו לכותרות, כשבשנת 2002 בימי האינתיפאדה השנייה התראיין בכתבות באנגלית בעת שהשתתף כחייל בפעילות לשחרור בני הערובה בכנסיית המולד בבית לחם. הוא הקים יחד עם אשתו את המגזין *A* *Sweet Life* שהוקדש להתמודדות עם הסוכרת.

מבחר פרסומים
------------

* 1968 - **Sociology of Religion** - יחד עם תומאס פ. אודיי
* 1983 - **Return to Judaism. Religious Renewal in Israel**
* 1989 - **עיונים בחינוך היהודי כרך ד**, עריכה יחד עם אבי כצמן
* **Studies in Jewish Education IV: Curriculum and the teaching of Hebrew**
* **Religion and Politics in Israel**, עם דניאל אלעזר - בספר. Religion and Politics in the Middle East 1981 בעריכת Michael Curtis

קישורים חיצוניים
----------------

* באתר jewschool על פעילותה בתנועת שלום עכשיו
* דבריה אחרי רצח רבין
* על קרן קרב ותרומתה של ג'נט אביעד
* הספד לאנדראה ברונפמן - מאת ג'נט אביעד בארכיב הנשים היהודיות 2016
* באתר הגנאלוגי geni
* הודעה על מות אמה, אליזבת קופלר לבית רוזנפלד South Florida Sun Sentinel 2000
**כריתת כיס המרה** (**cholecystectomy**, **כוֹלֵצִיסְטֶקְטוֹמִיָּה**) היא ניתוח לכריתה של כיס המרה. פעמים רבות הוא מבוצע עקב סיבוכים של אבני כיס מרה.

רקע
---

כריתת כיס מרה מבוצעת במקרה של תסמינים חמורים ביותר של אבני מרה, או במקרה של דלקת חריפה בכיס המרה. הניתוח מבוצע אם אין בעיות קרישת דם, בעיות של המערכת החיסונית, או בעיות אחרות שעלולות להביא לסיבוכים. במקרה של דלקת רצוי לדחות את הניתוח עד תום הטיפול במחלה. אם התקף הדלקת נעלם לרוב תדחה הכריתה בחודשיים ואף יותר. אם במהלך דלקת חלה התנקבות של כיס המרה, מופיע נמק, או מתפתחת מורסה, הצורך בכריתת כיס המרה עולה.

אבחנה של אבני מרה ודלקת בכיס המרה
---------------------------------

אולטרסאונד היא שיטת אבחנה מצוינת לאבני מרה.
באבחון של דלקת חריפה של כיס המרה מסתמכים בעיקר על התסמינים הכוללים כאב שגובר במהירות ומחמיר בעת נשימה עמוקה, בחילה והקאה, התקשות שרירי הבטן בצד ימין, חום גבוה מהנורמלי ועולה בהדרגה. ישנם תסמינים של סיבוכים (ניקוב בכיס המרה, נמק או מורסה) הדורשים ניתוח: חום גבוה מאוד, רעידות, חסימת מעיים ועלייה בתוך שעות ספורות בספירת תאי הדם הלבנים. האבחנה מצריכה ספירת תאי דם, כימיה בדם, בדיקות תפקודי כבד (GGT ,GOT ,GPT) ובדיקת האנזים עמילאז.
לאחר התפתחויות ברפואה, כדוגמת הלפרוסקופיה, הצורך בכריתת כיס המרה פחת, או שמתבצע באמצעות לפרוסקופ.

ביצוע הניתוח
------------

כאשר הניתוח מתבצע בשיטה הפתוחה, ללא לפרוסקופיה, חותכים את חלקה הימני של הבטן, המנתח בוחן את צינור המרה ומוציא ממנו, לרוב, את האבנים שנתקעו בו. במקרה של עמילאז גבוה המנתח יבחן את הלבלב.

בחלק משמעותי של הניתוחים מתגלה כולסטרולוזיס של כיס המרה.

התאוששות
--------

לאחר הניתוח יוכנסו לגוף נקזים לניקוז עודף הנוזלים מאתר הניתוח. לפעמים יש גם צורך בצינור לניקוז המרה. לאחר שלושה ימים יותר לאכול ולשתות כרגיל, עד אז המזון יוכנס דרך הוריד. השהות בבית החולים נמשכת לכל היותר עשרה ימים. 

כריתת כיס המרה אינה פוגעת בהרגלי האכילה. כריתת כיס המרה אינה פוגמת בייצור המרה, אלא שלאחר הכריתה, המרה מופרשת ישר מהכבד לתריסריון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריתת כיס המרה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000331612

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיפול באבנים בכיס המרה
**ראיין סטאק** (נולד ב-24 ביולי 1975) הוא כדורסלן עבר אמריקאי שהתאזרח במקדוניה. סטאק שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר ומתנשא לגובה של 2.11 מטרים.

ראיין סטאק החל את הקריירה המקצוענית שלו במכללת דרום קרוליינה, ולאחר סיום לימודיו נרשם לדראפט ה-NBA לשנת 1998. הוא נבחר על ידי קבוצת הקליבלנד קאבלירס כבחירה ה-48 וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצה, שבמהלכן שיחק כשחקן מחליף של ז'ידרונאס אילגאוסקאס שהיה פצוע באותה תקופה.

לאחר סיום החוזה שלו בקליבלנד הוא החליט לצאת לאירופה מכיוון שלא מצא קבוצת בליגת ה-NBA שרצתה לקלוט אותו. הוא הוחתם על ידי גיחון הספרדית ולאחר עונה בספרד חתם סטאק על חוזה במכבי רמת גן. בעת ששיחק ברמת גן, ניהל מערכת יחסים מתוקשרת עם הדוגמנית הישראלית, בקי גריפין. לאחר עונה מוצלחת בישראל שבסופה סיימה הגיעה הקבוצה לגמר הפלייאוף הוחתם על ידי קבוצת אריס סלוניקי היוונית בחוזה של 5 שנים, שבמהלכן זכה בגביע הצ'מפיונס האירופי בשנת 2003 (ביחד עם ויל סולומון), והוביל את הקבוצה לגמר גביע יול"ב בשנת 2006 בו הפסידה לדינמו מוסקבה.

ביולי 2006, הוא הוחתם על ידי אולימפיאקוס כחלק ממסע הרכש הכבד של המאמן הישראלי פיני גרשון, אבל שוחרר מן הקבוצה בתום עונה אחת שבסיומה עבר לשחק באוקראינה במדי בי.סי. קייב.

בנוסף, סטאק זומן באופן קבוע לסגל נבחרתה הלאומית של מקדוניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* פרופיל באתר היורוליג
סוזי מ. ברסטו, ערוץ נחל בהרי הקאטסקייל, 1870
**סוזי מ. ברסטו** (באנגלית: **Susie M. Barstow**;‏9 במאי 1836 – 12 ביוני 1923) הייתה ציירת אמריקאית, הקשורה לאסכולת נהר ההדסון, שהייתה ידועה בנופיה הזוהרים - לומיניזם.

ביוגרפיה
--------

סוזי מ. ברסטו הייתה בתם של סוחר התה של העיר ניו יורק, סמואל ברסטו (1805–1884) ומרי טיילר בלוסום (1813–1895), ששושלתם נובעת מאחד הנוסעים המקוריים של המייפלאואר. היא למדה במכללת הנשים רוטגרס בניו יורק, סיימה את לימודיה בשנת 1853 וקיבלה הכשרה אמנותית נוספת באירופה. במשך מספר שנים לימדה במכון לאמנויות ומדעים בברוקלין.

נופיה הבוגרים של ברסטו מייצגים שלווה ומלאים באור. היא הציגה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1858, באגודה לאמנות בברוקלין ובאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה.

באותה תקופה לא היו לאמניות נשים את אותן ההזדמנויות להציג את עבודותיהן כמו שעשו אמנים גברים, ולכן עבודתה נותרה לא ידועה יחסית, עד שהיסטוריוני האמנות החלו לבחון מחדש עבודות של נשים מאסכולת נהר הדסון.

עבודתה נכללה בתערוכה המקיפה "נזכור את הנשים: נשות אסכולת נהר ההדסון" בשנת 2010 באתר ההיסטורי הלאומי תומאס קול בקאטסקיל, ניו יורק, ותערוכת 2019 "צבע הירח: ציור ירח ב -2019" אמנות אמריקאית "במוזיאון נהר ההדסון ביונקרס, ניו יורק, שם הייתה ברסטו אמנית מובלטת לצד יצירות מאת תומאס קול, אלברט בירסטדט, וג'ורג' איננס, בין השאר.

ברסטו, הייתה חברה במועדון ההרים האפלצ'יאני, כי הייתה מטיילת מושבעת שטיפסה על מאות הרים בניו יורק ובניו אינגלנד - כולל כל הפסגות העיקריות של קטסקייל, ההרים לבנים ואדירונדאק - כמו גם באירופה. (האלפים והיער השחור).

לעיתים קרובות היא יצאה למסעות לאורך נהר ההדסון ובהרים ששילבו טיולים עם רישומים וציור.

ברסטו מצאה ששמלות נשים בתקופתה מסורבלות מדי ולא מעשיות, ופיתחה לבוש טיולים שכלל מגפיים חזקות וחצאיות מקוצרות בשילוב מכנסיים (שילוב שדגלה בו תנועת הרפורמה בלבוש נשים (אנ')).

ברסטו מעולם לא התחתנה.

אחייניתה סוזי ב. סקילדינג הפכה גם היא לאמנית ומאיירת, והשתיים המשיכו לשרטט משימות ביחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוזי מ. ברסטו** בוויקישיתוף
* סוזי מ. ברסטו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Susie M. Barstow, THE HISTORY OF PAINTING REVISITED (באנגלית)
2. ↑  New York Times New York State Poll, June 2008, ICPSR Data Holdings, ‏2009-12-03
3. ↑  The Grand Women Artists of the Hudson River School, Smithsonian Magazine (באנגלית)
4. ↑  The Hudson River Museum Presents The Color of the Moon: Lunar Painting in American Art, Hudson River Museum (באנגלית)
**מוד אליזבת קי** (באנגלית: **Maude Elizabeth Kee**; ‏7 ביוני 1895 – 15 בפברואר 1975) הייתה פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת וירג'יניה המערבית בשנים 1951–1965. היא האישה הראשונה שנבחרה לקונגרס האמריקאי מטעם וירג'יניה המערבית.

ביוגרפיה
--------

מוד אליזבת קי נולדה בשם **מוד אליזבת סימפקינס** ברדפורד שבווירג'יניה בשנת 1895. היא הייתה אחת מ-11 ילדיהם של ג'ון ג'סי וייד סימפקינס וקורה פרנץ' הול. שני הוריה החזיקו בעמדות שמרניות נוקשות, וכבר בגיל צעיר החלה לערער על האידאולוגיה הפוליטית עליה התחנכה. היא דחתה את אמונתם הבפטיסטית האדוקה של הוריה, והמירה את השתייכותה אל הכנסייה הקתולית. לאחר שעברה עם משפחתה לרואנוק שבווירג'יניה, החלה ללמוד שם במכללה הלאומית לעסקים שבעיר. בסביבות 1916 עבדה קי כמזכירה במשרד העסקים של רואנוק טיימס, ואחר כך כרשמת בית משפט עבור משרד עורכי דין מקומי.

לאחר נישואים ראשונים כושלים עם עובד הרכבת ג'יימס אלן פרייז'ר, נישאה לג'ון קי (אנ'), שהיה עורך דינו של פרייז'ר בגירושיו מאליזבת. היא, קי ושני ילדיה מנישואיה הקודמים עברו לבלופילד בווירג'יניה המערבית. ג'ון קי נבחר לראשונה אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של וירג'יניה המערבית ב-1932, ורעייתו הועסקה בלשכתו כמזכירה מנהלית עד למותו ב-1951. אליזבת קי נבחרה למלא את מקומו של בעלה המנוח בבחירות מיוחדות, ובבחירות 1952 נבחרה לתקופת כהונה מלאה. קי נבחרה מאז לשש תקופות כהונה נוספות וכהונתה נמשכה עד לראשית ינואר 1965.

לג'ון קי היה בקונגרס מוניטין של דמוקרט פרוגרסיבי-ליברלי, ואליזבת דבקה בדפוס הצבעה זה. לאורך 14 שנותיה בקונגרס הייתה קי חברה בוועדה לענייני חיילים משוחררים, ובשיא פעילותה שם ישבה בראש ועדת המשנה לענייני בתי חולים לחיילים משוחררים. היא הייתה תומכת נחרצת במדיניות החוץ של ארצות הברית בעניין המלחמה הקרה; קי סיירה בשבע ממדינות אמריקה הדרומית ב-1952. היא הצביעה בעד הרחבת תוכנית מרשל לשיקום אירופה, ותמכה בהצעות חוק שהקציבו 4.4 מיליארד דולר אמריקני לסיוע הומניטרי.

קי ייצגה את המחוז השני בגודל ייצור הפחם בארצות הברית, וכפועל יוצא הייתה לתומכת מרכזית בתעשיית הפחם האמריקאית. מכרות הפחם בווירג'יניה המערבית היוו כשליש מהתפוקה הלאומית עד 1957, אך התעשייה דעכה בעקבות תחרות בייבוא דלקים ממדינות זרות. קי התנגדה לייבוא גז טבעי מקנדה ומזוט מאמריקה הדרומית. קי מיאנה לתחום על המניפסט הדרומי (אנ') ב-1956 והצביעה בעד התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית, אך נמנעה בהצבעה על חוק זכויות האזרח של 1964.

בבחירות 1964 לא התמודדה קי לתקופת כהונה נוספת, וכהונתה תמה בראשית 1965. בנה ג'יימס נבחרה להחליפה בבית הנבחרים. היא פרשה לגמלאות בבלופילד שבווירג'יניה המערבית, שם נפטרה בפברואר 1975.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת קי** בוויקישיתוף
* אליזבת קי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליזבת קי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
2. 1 2 3  KEE, Maude Elizabeth, באתר history.house.gov (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6wb61m3
* US Congress: K000040

 |
**אימרה פטה** (בהונגרית: **Pető Imre**; קסטהיי, 29 במרץ 1883 – בודפשט, 22 במאי 1944) היה מנצח, מלחין ומורה למוזיקה יהודי-הונגרי משומד.

ביוגרפיה
--------

אימרה פטה נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש פטה וסידוניה ברייר. הוא למד בפקולטה להנדסה, אך בהמשך עבר לקריירה של מוזיקה. את לימודיו סיים באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט כתלמידם של יאנוש קסלר מלחין ממוצא גרמני ושני היהודים ויקטור הרצפלד ואישטוואן תומאן. כסטודנט שנה ג' הוא זכה במלגת-וגנר בביירוית. בברלין הוא היה תלמידם של אנגלברט הומפרדינק, המנצח הונגרי ארתור ניקיש וזמרת האופרה הגרמנייה לילי להמן. בסיום לימודיו עבד כמנצח בברלין ובשטוטגרט. בשנת 1911 התקבל לתא "עיט" של הבונים החופשיים. בין השנים 1913 – 1920, בהזמנתו של המנצח והצ'לן אישטוואן קרנר, הפך לקורפטיטור (פסנתרן חזרות, נגן פסנתר אשר תפקידו לעבוד עם זמרי אופרה קודם עבודתם עם מנצח האופרה ועם התזמורת) של בית האופרה של בודפשט, ובין השנים 1920 – 1944 הוא הפך למנצח שלה. משנת 1920 הוא היה גם מורה במכון למוזיקה על שם בלה ברטוק.

אשתו הייתה ארז'בט היוש (שוורץ) (13 במאי 1889?), זמרת אופרה, מורה לזמרה, אותה נשא ב־17 בדצמבר 1916 בבודפשט. ב־18 באוקטובר 1919 המירו שניהם את דתם לרומית-קתולית.

ספריו
-----

* היסטוריה של הפקת סאונד (בודפשט, 1929)
* פיתוח מקביל ואינטראקציה בין אמנויות יפות לבין ומוזיקה (בודפשט, 1929)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי מסת"ב 963-05-6422-X
* לקסיקון הונגרי לאמנויות הבמה מסת"ב 963-05-6635-4
* לקסיקון ביוגרפי של קסטהיי
* בנצה סאבולצ'י - אלדאר טוט: לקסיקון של המוזיקה. בודפשט, 1965.
* ספר המוזיקה ההונגרית. נערך על ידי אימרה מולנאר. בודפשט, אדן הוואש, 1936.
* יוז'ף פלטינוס: חטאי הבונים החופשיים. מהדורה רביעית בודפשט, 1938-1939.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש מסת"ב 963-547-414-8

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אימרה פטה** בוויקישיתוף
* אימרה פטה, באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gyászjelentése
2. ↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VI. ker. állami halotti akv. 1138/1916. folyószáma alatt.
3. ↑  A budapesti terézvárosi r. kath. plébániahivatal által 1921. jan. 7-én 32 és 33/1921. sz. alatt kiállított keresztlevelek szerint.
**קומימאנו** (שם מדעי: ***Kumimanu***; ממאורית: "עוף מפלצתי") הוא סוג של פינגווין קדום, שחי לאחר הכחדת הקרטיקון הגדולה, במהלך הפלאוקן המוקדם שלפני 60 עד 56 מיליון שנה מזמננו.

הפינגווין נמצא בניו זילנד על סמך מאובנים שזוהו בבחוף האמפדן שאזור אוטגו, האי הדרומי בידי החוקר אלן טניסון ותואר ב-2017 בידי החוקרים: Mayr‏, Scofield‏, De Pietri וטניטון. הסוג מכיל 2 מינים: *Kumimanu biceae* שתואר ב-2017 ו-*Kumimanu fordycei* שתואר ב-2023 להוקרת החוקר Ewan Fordyce, שנפטר באותה שנה.

הקומימאנו היה גדול בהרבה ממרבית הפינגווינים החיים כיום, למעשה אחד הפינגווינים הגדולים ביותר מעולם במשקל מוערך של 148 עד 159.7 ק"ג וגובה של 1.6 מטרים, מה שהופך אותו לגדול מאדם בוגר. עם זאת יש לציין שמרבית השלדים מורכבים משרידים מקוטעים המקשים לשלב את האורך הכולל, אלא רק הערכה כללית בהתייחס לפינגווינים קיימים.

למרות תפוצת הפינגווין הוא התאים לאקלים הסובטרופי ששרר במהחל הפלאוקן בחצי הכדור הדרומי ולצידו נמצאו עוד פינגוויניים גדולים, צבי ים ודגים גדולים. הדגים הגדולים הללו נטרפו כנראה בידי הפינגווינים שאכלו רבים מהם לתמיכה בגודלם כשגודלם עזר להם להתגבר על הטרף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומימאנו** בוויקישיתוף
* קומימאנו, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mayr, Gerald; Scofield, R. Paul; De Pietri, Vanesa L.; Tennyson, Alan J. D. (12 December 2017). "A Paleocene penguin from New Zealand substantiates multiple origins of gigantism in fossil Sphenisciformes". Nature Communications. 8 (1): 1927. doi:10.1038/s41467-017-01959-6. PMC 5727159. PMID 29233963.
2. ↑  Ksepka, Daniel T.; Field, Daniel J.; Heath, Tracy A.; Pett, Walker; Thomas, Daniel B.; Giovanardi, Simone; Tennyson, Alan J. D. (8 February 2023). "Largest-known fossil penguin provides insight into the early evolution of sphenisciform body size and flipper anatomy". Journal of Paleontology: 1–20. doi:10.1017/jpa.2022.88. ISSN 0022-3360. S2CID 256709376.
**אלי אלון** (נולד ב-19 ביוני 1945, ח' בתמוז ה'תש"ה) הוא רופא מרדים, פרופסור קליני ומרצה באוניברסיטת ציריך. תחום המחקר וההתמחות של פרופסור אלון הוא הרדמה מיילדותית (אפידורלית), שיכוך כאבים בשליטת המטופל, הרדמה מקומית ושיכוך כאב כרוני.

ביוגרפיה
--------

אלון נולד בשם אלי לינקר בתל אביב לציטה לינקר (חברת הכנסת השמינית ויקירת העיר תל אביב-יפו לשנת 1991 ולמשה לינקר (דוקטור לרפואה). למד בתיכון עירוני א', ולאחר לימודי הרפואה שירת כרופא צבאי.

סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת מילאנו (אנ') בשנת 1972, והשלים את התמחותו כרופא מרדים באוניברסיטת מילאנו ובבית החולים האוניברסיטאי של ציריך (אנ'). לאחר מכן שימש עמית מחקר קליני באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.

בהמשך הקריירה מילא כמה תפקידים בכירים במערכת הרפואה המרדימה של שווייץ. ובין השאר שימש ראש מחלקת ההרדמה בבית החולים המחוזי של לוגאנו, הקים את בית הספר לאחיות מרדימות בלוגאנו, ושימש הנשיא הראשון של אגודת הרופאים המרדימים של קנטון טיצ'ינו. פרופסור אלון אף היה חלוץ בתחום ההרדמה המיילדותית, וניהל את מחלקת ההרדמה המיילדותית בבית החולים האוניברסיטאי של ציריך.

בשנת 1991 התמנה אלון למנהל המרפאה הבין-תחומית לכאב בציריך וליועץ של בית החולים האוניברסיטאי של ציריך לניהול כאב.

בשנת 1993 התמנה למרצה בכיר, ובשנת 2000 לפרופסור באוניברסיטת ציריך.

בשנים 1996–2011 שימש חבר הנהלת האגודה השווייצרית ללימודי כאב (גר') (ובתוכן בשנים 2005–2008 שימש נשיא האגודה). באגודה הוא עדיין מלמד את הקורס השנתי המתקדם לשיכוך כאבים.

בשנים 2008–2014 שימש חבר הנהלת הפדרציה האירופית לכאב (אנ').

אלון שימש עורך של כתב העת האירופי לכאב, של כתב העת הרשמי של פדרציית הכאב האירופית, המשמש לפרסומים מדעיים, של כתב העת השווייצרי לרפואה מרדימה (Acta Anaesthesiologica Helvetica), של מגזין הפיקוח הבין-לאומי על הרדמה מקומית (International Monitor of Regional Anesthesia), של כתב העת "הרדמה מיילדותית" (Obstetric Anesthesia Digest) ושל כתב העת "כאב" (Der Schmerz).

פרופסור אלון מתגורר בציריך עם אשתו, אב לבן ולבת.

פרסים והוקרה
------------

* חבר כבוד באגודה השווייצרית ללימודי כאב (גר')‏ – 2011.
* פרס קרן מרגריט אגנר לכאב (גר')‏ – 2015.

פרסומים
-------

נכון ל-2020, פרופסור אלון פרסם 10 ספרים ותיעודי הליכים רפואיים ו-55 מאמרים מדעיים. כמו כן, כתב פרופסור אלון 58 פרקים לספרים אחרים.

להלן מבחר מפרסומיו:

* הרדמה ושיכוך כאבים במיילדות (בגרמנית) ISBN 3-456-82779-2
* היבטים מעשיים של טיפול בכאב ISBN 88-7922-099-3
* הרצאות במהלך הקונגרס השנתי המשותף ISBN 88-7922-015-2
* כאב כרוני: טיפול פרמקולוגי והתערבותי ()
* היבטים קליניים של טיפול בכאב ()
* טיפול מוצלח בחולי כאב ()

קישורים חיצוניים
----------------

* ספרות מאת פרופסור אלי אלון ועליו, בקטלוג הספרייה הלאומית הגרמנית
* סימפוזיון פרידה מפרופסור אלי אלון, באתר האגודה השווייצרית לכאב
* היבטים חברתיים של כאב כרוני (באנגלית)
* הפדרציה האירופית לכאב כרוני (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חברת-הכנסת ציטה לינקר באתר הכנסת.