recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
גנרל **גוסטב שמידט** (בגרמנית **Gustav Schmidt**;‏ 24 באפריל 1894 – 7 באוגוסט 1943) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, והתאבד במהלך קרב קורסק.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שמידט נולד ב-24 באפריל 1894 בקארדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-20 (הברנדנבורגי ה-3 - הרוזן טוינצין פון ויטנבורג), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר שמידט ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הועלה שמידט לדרגת אוברסט לויטננט, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-59. ב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-216.

### מלחמת העולם השנייה

ב-10 באוקטובר 1939 מונה שמידט למפקד רגימנט הרגלים ה-74, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-19 במסגרת הקורפוס ה-4. ב-4 בספטמבר 1940 קיבל שמידט על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בנובמבר 1940 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-19. במהלך מבצע ברברוסה לחם שמידט עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-19 במסגרת הקורפוס הממונע ה-57, והשתתפה בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק והקרב על מוסקבה. ב-5 בינואר 1942 מונה שמידט למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-19, וב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-22 באפריל 1942 קיבל שמידט על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. בחורף 1943 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה ולחמה עמה בקרבות באזור הדונייץ וחרקוב, ועל פעולותיו קיבל שמידט תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בקיץ 1943 לחמה הדיוויזיה שבפיקודו בקרב קורסק כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת פלגת הארמייה קמפף, ובעקבות כיתור הדיוויזיה על ידי הרוסים התאבד שמידט ב-7 באוגוסט 1943 על מנת לא ליפול בשבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* גוסטב שמידט באתר www.lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
גנרל **פרידריך-אוגוסט שק** (בגרמנית: **Friedrich-August Schack**;‏ 27 במרץ 1892 – 24 ביולי 1968) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שק נולד ב-27 במרץ 1892 בשמידברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס שק לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט ההוסארים הבווארי ה-1, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1915 הועבר שק לרגימנט הרגלים ה-175 (פרוסיה המערבית ה-8), ובשנת 1918 הועבר לרגימנט הגרנדירים ה-6 (פרוסיה המערבית ה-1 - גראף קלייסט פון נולנדורף). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף שק לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1923 הועלה שק לדרגת אובר לוטננט, וב-10 באוקטובר 1923 נשא לאישה את מריה אילזה פון קיינקר. ב-1 באפריל 1934 מונה שק למדריך באקדמיה הצבאית בדרזדן, וב-1 בפברואר 1935 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד גדוד המקלעים ה-15.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך הפלישה לפולין לחם שק עם גדודו כחלק מהארמייה העשירית, וב-18 בינואר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-392. במהלך המערכה על צרפת לחם שק עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-169 במסגרת הקורפוס ה-46, וב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם שק עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-169 במסגרת הקורפוס ההררי ה-36, והשתתף בלחימה נגד הרוסים מכיוון פינלנד. ב-24 ביולי 1941 קיבל שק על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוקטובר 1942 מונה למפקד המכללה הצבאית בפוטסדאם. ב-7 במאי 1943 מונה שק למפקד הדיוויזיה ה-216, שהייתה חלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה התשיעית, וב-1 ביולי 1943 הועלה לדרגת גנרל מיור. שק הוביל את הדיוויזיה שלו בקרב קורסק, ובעקבות האבדות הכבדות שספגה נשלחה הדיוויזיה למנוחה בצרפת. ב-15 בדצמבר 1943 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה ה-272, וב-1 בינואר 1944 הועלה שק לדרגת גנרל לוטננט. במהלך הפלישה לנורמנדי לחם שק עם הדיוויזיה שבפיקודו בקרבות הקשים סביב קן, וב-21 בספטמבר 1944 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-4 בספטמבר 1944 מונה שק למפקד הקורפוס ה-81, שהיה חלק מתחת פיקוד הארמייה השביעית, ופיקד עליו עד ה-20 בספטמבר. באוקטובר מונה שק לסגן מפקד הקורפוס ה-67, וב-15 בנובמבר מונה למפקד הקורפוס ה-85. ב-16 בדצמבר 1944 הועבר שק לעתודת המילואים, וב-26 במרץ 1945 מונה למפקד הקורפוס ה-32 בשטטין. ב-20 באפריל 1945 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובסוף המלחמה נפל בשבי הבריטים.

### לאחר המלחמה

בשנת 1946 הועבר שק לשבי האמריקני, וב-24 במרץ 1948 שוחרר מהשבי. לאחר שחרורו התגורר שק בגוסלאר, עד למותו ב-24 ביולי 1968.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרידריך-אוגוסט שק באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1029439451
* ISNI: 0000 0003 9923 7683
* LCCN: no2014165409
* VIAF: 292574864
* WorldCat: lccn-no2014165409

 |
אקשן פיגרים במוזיאון הילדות V&A של מוזיאון ויקטוריה ואלברט
**אקשן פיגר** (באנגלית: **Action figure**; בתרגום חופשי: "דמות פעולה") הוא סוג של בובה מחומר קשיח המעוצבת בדרך כלל בדמות אדם מפורסם או דמות בדיונית, בדרך כלל מפרנצ'ייז של סרטי קולנוע או משחקי וידאו.

היסטוריה
--------

פסלון מעשה ידי האמן הגרמני אלברכט דירר ("לאונרדו דה וינצ'י של הצפון") משנת 1525 לערך  
מוצג במוזיאון הפראדו במרכז מדריד
### דגמים מוקדמים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
### במאה ה-20

"אקשן מן" (אנ') - חיקוי של G.I. Joe תוצרת חברת הצעצועים הבריטית Palitoy (אנ')
Stretch Armstrong (אנ') - אקשן פיגר במילוי ג'ל תוצרת חברת הסברו
אקשן פיגרים של מתאבקי World Wrestling Federation תוצרת חברת הסברו
בפברואר 1964 ייצרה חברת הסברו את קו הצעצועים הראשון של "G.I. Joe" עם ארבע דמויות בגובה 30 סנטימטר בעיצוב חיילי ארצות הברית ממלחמת העולם השנייה ובהשראת סרט המלחמה "Story of G.I. Joe" ‏(1945).

ייצור
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
### חומרי גלם ואביזרים

אקשן פיגרים בדרך כלל עשויים מפלסטיק, אוחזים כלי נשק קטנים ולעיתים מלווים בכלי רכב רגילים או צבאיים. קיימות סדרות אקשן פיגרים של דמות יחידה שנבדלות זו מזו במדים ובאביזרים. ניתן לשנות את תנוחת האקשן פיגר במידה מוגבלת.

### קנה מידה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
### אריזות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

שיווק
-----

### קהל יעד

אקשן פיגרים של rwby משווקים גם לבנות וגם לבנים
בובות המבוססות על גיבורי פעולה משווקות כצעצועים "הולמים" לבנים, בעוד בובות רגילות משווקות כצעצועים המכוונים לבנות יותר משהם מכוונים לבנים.

### מותגים

אקשן פיגרים של אנימה ומאנגה בויטרינות תצוגה בחנות אקיהברה, טוקיו (2014)
האקשן פיגרים מהווים חלק נכבד מתעשיית המוצרים הנלווים של עולם הקולנוע, בייחוד עבור סרטי פעולה, גיבורי-על, פנטזיה ומדע בדיוני. לעיתים הכיוון הוא הפוך, סדרת אקשן פיגרים הופכת לזיכיון הכולל סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע שמטרתם לשווק את סדרת הצעצועים. דוגמאות לכך הם "רובוטריקים", "ג'י. איי. ג'ו" ו"הי-מן ושליטי היקום". אקשן פיגרים רבים הם בדמויות גיבורי-על ונבלי-על לצורכי משחקי קרבות.

### אספנות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקשן פיגר** בוויקישיתוף
* Action Figure Insider (באנגלית)
* Action Figure Scales - All You Need to Know, Action Figure Fury, ‏2012-09-09 (באנגלית)
* How action figure is made - manufacture, making, history, used, parts, components, industry, History, Design, How Products Are Made (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   "Story of G.I. Joe", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561043605171
* LCCN: sh93003796

 |
**אֵקִיטָן** (בצרפתית: **Equitan**) היא עלילה ברטונית, סוג של שיר-עלילתי, שכתבה מארי דה פרנס בשלהי המאה ה-12. השיר הוא אחד מתריסר השירים הידועים כעלילות של מארי דה פרנס. כשאר העלילות שלה, **אקיטן** כתוב צרפתית עתיקה, בחריזה של זוגות משפטים בני 8 הברות. בפואמה זו, המונה 320 שורות, המחברת מתרה באלו הזוממים לפגוע באדם אחר, שהם עלולים להיקלע למצב-ביש.

עלילה
-----

אקיטן, מלך נאנט, מתאהב באשתו הנאווה של סוכן-ביתו. המלך מתייסר בשל רגשותיו אליה מחד, ונאמנותו לסוכן-ביתו מאידך. כאשר אקיטן מתוודה בפניה על רגשותיו, היא מפקפקת בכוונותיו בשל פערי המעמדות ביניהם. הוא משכנעה שרגשותיו כנים, ובכך נפתחת פרשת-אהבים ביניהם.

יום אחד, אשת סוכן-הבית שואלת את המלך בדמעות אם יום יבוא והוא ישליכנה מעליו לטובת אחרת, רמת-יחס. המלך אומר לה שהיא אהבתו היחידה, ושאלמלא בעלה היה כבר נושאה לאישה לפני זמן רב. האישה, בשומעה זאת, מציעה להרוג את סוכן-הבית באמבט מים רותחים. התוכנית היא שהמלך ובעלה ירחצו באמבט, ואז יוכל המלך לטעון מאוחר יותר שסוכן-הבית נפטר ללא סיבה נראית לעין בעת הרחצה. איש, כמובן, לא יטיל ספק בעדות המלך.

מאוחר יותר, המלך וסוכן-ביתו יוצאים למסע-ציד. הם שוהים בבקתת-ציד ובה שני אמבטים זה לצד זה בחדר השינה. כשסוכן-הבית יוצא לרגע להביא דבר-מה, המלך והאישה מכינים את מלכודתם, ואז מתנים אהבים. סוכן-הבית חוזר אל הבקתה ונתקל בדלתו הנעולה של חדר-השינה. הוא מטיח את אגרופיו בדלת בעוצמה רבה, עד שלבסוף היא נכנעת, ונדהם מהמחזה הנגלה לנגד עיניו - שני האוהבים, מעורטלים. המלך, בוש בעירומו, בניסיון להסתיר את מבושיו קופץ למקום המחסה הראשון שהוא רואה - אמבט המים הרותחים. סוכן הבית, נזעם מבגידת אשתו, משליך גם אותה אל האמבט, והזוג הנואף נשלק למוות.

פתיח השיר בגרסה האנגלית של מייסון
---------------------------------

> 
> 
> In ancient days many a noble lord lived in Brittany beyond the Seas.
> By reason of their courtesy and nobleness they would gladly keep
> in remembrance the deeds that were done in the land. That these
> marvellous things should not be forgotten they fashioned them into
> Lays. Amongst these Lays I have heard tell of one which is not made to
> die as though it had never been.
> 
> 
> Equitan, lord of Nantes, was a loyal and courteous gentleman, of great
> worth, beloved by all in his own country. He was set on pleasure, and
> was Love's lover, as became a gentle knight. Like many others who dote
> on woman, he observed neither sense nor measure in love. But it is in
> the very nature of Love that proportion cannot enter into the matter.
> 
> 
> 
> 
> — Eugene Maison (Trans.), **The Lay of Equitan**, Project Gutenberg
>

לקריאה נוספת
------------

* אריה סתיו, **עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
* ברגס ובסבי (מתרגמים), **ספר העלילות של מארי דה פרנס - הגרסה האנגלית**, הוצאת ספרי פינגווין, 1986.

קישורים חיצוניים
----------------

* אקיטן, המקור, באתר אוניברסיטת מאניטובה
* אקיטן, תרגום מחורז לאנגלית של ג'ודית פ. שואף
* אקיטן, גרסה אנגלית של יוג'ין מייסון לספר העלילות של מארי דה פרנס, ובה גם אקיטן, תחת הסימן XI, "העלילה של אקיטן"
שלט ציבורי להנצחת מועדון הכח בבונדיי
**הפיגועים בקונסוליה הישראלית ובמועדון הכח בסידני, אוסטרליה** אירעו ב-23 בדצמבר 1982. שני הפיצוצים התרחשו באותו יום תוך חמש שעות זה מזה. הפיגוע הראשון הוביל למעצר בודד, אם כי מאוחר יותר בוטלו האישומים. בשנת 2011, משטרת ניו סאות' ויילס והמשטרה הפדרלית האוסטרלית פתחו מחדש את התיק, והתקיימו מעצרים חדשים. זה היה עוד ניסיון לפיגועים נגד שגרירויות ודיפלומטים ישראלים.

אירועים
-------

ב-23 בדצמבר 1982, בסביבות השעה 14:00, התפוצץ מטען חבלה ליד דלת יציאת החירום של הקונסוליה הכללית הישראלית ברחוב ויליאם 80, סידני. מעוצמת הפיצוץ נפצעו שני בני אדם ונזק משמעותי נגרם לבניין הקונסוליה. בסביבות השעה 18:45 באותו יום התפוצץ מטען חבלה שני בתוך רכב שחנה מחוץ למועדון האקוה ברחוב הול 61–67, בונדיי, ניו סאות' ויילס. המטען לא התפוצץ כראוי ובפיצוץ שנגרם לא נפצע איש, עם זאת, שלושה כלי רכב ניזוקו באופן משמעותי כולל זה ששימש לאחסון המטען. מועדון "הכח" היה מלא באותה עת במספר רב של אנשים.

חקירה
-----

חקירות ראשוניות של המשטרה הובילו למעצרו של גבר בן 31 שהואשם בגין פיצוץ מועדון הכח. התיק הועבר לבית המשפט, עם זאת, האישומים בוטלו מאוחר יותר על ידי התובע הכללי של ניו סאות' ויילס.

### חקירה מחדש

בשנת 2011, תיק שני הפיגועים נפתח מחדש לאחר שהמשטרה גילתה מידע חדש. המקרה הוקצה לצוות המשותף ללוחמה בטרור (JCTT) בסידני, במסגרת "מבצע סובלנות". מהמשטרה נמסר כי הם "מאמינים שעדיין ישנם אנשים בקהילה שמכירים את האחראים לפיצוצים הללו".

באוגוסט 2012, גורמים במשטרה אישרו כי צוות חוקרים חקר בחודש מאי אותה שנה בנושא את מוחמד ראשיד, פלסטיני בן 65 ממוצא ירדני, שריצה באותה תקופה עונש של שבע שנות מאסר בכלא פדרלי באינדיאנה שבארצות הברית, בעקבות הרשעתו בביצוע פיגוע ירי בטיסה מיפן להוואי באוגוסט 1982. ראשיד הרג אז אדם אחד וגרם לפציעתם של 15 אחרים. החוקרים האמינו כי ראשיד אחראי גם לפיגועים בסידני.

ראו גם
------

* יחסי אוסטרליה–ישראל
* משבר בני הערובה בסידני

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת וואלה! חדשות‏, אחרי 30 שנה: פיגוע נגד יהודים בסידני נחקר שוב, באתר וואלה!‏, 26 באוגוסט 2012
**דולב מסיקה** (נולד ב-26 ביוני 1994) הוא שחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

מסיקה נולד בנתניה. בתיכון למד בבית הספר ממלכתי דתי "שפירא". מסיקה הוא בוגר בית הספר למשחק "יצירתי".

במאי 2020 מסיקה יצא מהארון כהומוסקסואל.

קריירה
------

הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2012, כאשר לוהק לשחק בסדרת הדרמה "תא גורדין". לאחר מכן לוהק לגלם את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה "אופוריה", בה גילם את דמותו של דקר אלדר, המכונה צהובון.

בשנת 2013 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "פרופיל 64" ששודרה בערוץ 10, בה גילם את דמותו של רותם צוקרבקר. בין השנים 2013–2014 שיחק בטלנובלה "אניגמה", ששודרה ב-Yes.

בשנת 2014 לוהק לתפקיד ראשי בעונה הראשונה של סדרת הנעורים "שוברי גלים" בערוץ הילדים ב-yes, בדמותו של נער בשם מקסים. בשנת 2015 שיחק בתפקידי אורח בסדרה "רון" בתור פיני. שיחק גם בסדרה "כפולים", בה גילם את מאריק, אחיה הקטן של אסיה ברינדץ' שגילמה אניה בוקשטיין.

משנת 2016 החל לשחק בסדרת הנעורים "נעלמים", המשודרת בערוץ ניקלודיאון בהוט.

בשנת 2017 החל לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרה "כיפת ברזל", שם הוא מגלם חסיד ויז'ניץ בשם יעקב, שהתגייס לצבא בניגוד לעמדת משפחתו, ותפקיד אורח בעונה השנייה של "נעלמים" המשודרת בערוץ טין ניק בהוט. בשנת 2018 שיחק בסדרה "המנצח" בכיכובו של ליאור אשכנזי, שעלתה לשידור ב-Yes.

בשנת 2020 החל לגלם בסדרת הנעורים "פלמ"ח" את יחיאל "חיליק" אזולאי - מדריך קבוצת הכשרת נוער למחתרת הפלמ"ח.

בשנת 2022 הצטרף לעונה השנייה של הסדרה "שקשוקה" המשודרת בכאן חינוכית וגילם את דמותו של שגיא המורה החדש למתמטיקה ומדע.

בשנת 2023 הוציא ביחד עם חן אהרוני את שיר הגאווה "פיפי ברמות", שלווה בווידאו קליפ. את השיר הקליט בשם עינת מהיח"צ.

פילמוגרפיה
----------

### טלוויזיה

| שם הסדרה | שנה | שם הדמות | שם הערוץ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תא גורדין | 2012 | יעקב | yes Drama HD | תפקיד משנה |
| אופוריה | 2012–2013 | דקר אלדר ("צהוב/צהובון") | HOT | תפקיד ראשי |
| פרופיל 64 | 2013 | רב"ט רותם צוקרבקר | ערוץ 10 | תפקיד ראשי |
| אניגמה | 2013–2014 | מני בלגה | ערוץ ויוה (yes) | תפקיד ראשי |
| שוברי גלים | 2014 | מקסים בוקובסקי | ערוץ הילדים (yes) | תפקיד ראשי |
| רון | 2015 | פיני | yes Comedy | תפקיד אורח |
| כפולים | 2015 | מאריק ברינדץ' | ערוץ 2 (שידורי קשת) | תפקיד אורח |
| נעלמים | 2016 | שאולי | ערוץ ניקלודיאון (HOT) | תפקיד ראשי |
| כיפת ברזל | 2017–2018 | יעקב אנילביץ' | קשת 12 | תפקיד ראשי |
| המנצח | 2018 | גיל צוף | yes | תפקיד ראשי |
| פלמ"ח | 2020 | חיליק | ערוץ טין ניק (Yes) | תפקיד ראשי |
| 4:20 | 2024 | רפי | HOT |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* דולב מסיקה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דולב מסיקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דולב מסיקה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד סער, דולב מסיקה פותח את הלב ולא מפסיק להצחיק אותנו, באתר פרוגי, ‏1 בספטמבר 2014
2. ↑  משה אבוטבול, כוכב הנוער יצא מהארון: "מהיום אתם יכולים לקרוא לי דולב 'ההומו'", באתר פרוגי, ‏באפריל 2020
3. 1 2  *עינת מהיח"צ עם חן אהרוני - פיפי ברמות | שיר הגאווה הלא רשמי!*, נבדק ב-2023-06-10
פלקושצ'נקו במדי הפועל חיפה, 2017**מקסים "מקס" פלקושצ'נקו** (באוקריאנית: **Максим Плакущенко**; נולד ב-4 בינואר 1996) הוא כדורגלן ישראלי יליד אוקראינה, המשחק בעמדת הקשר במועדון הכדורגל מכבי נתניה שבישראל.

קריירת מועדונים
---------------

פלקושצ'נקו נולד בוויניצה שבאוקראינה, ובגיל שלוש עלה לישראל עם משפחתו, והתגוררו בקריית אתא. 

בגיל שש החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, וב-21 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בניצחון 2–0 על מכבי תל אביב. בתחילת עונת 2015/2016 שותף גם במשחק אחד במסגרת גביע הטוטו, וב-9 באפריל 2016 פתח לראשונה בהרכב הקבוצה הבוגרת, בניצחון 3–2 על הפועל עכו, ובמשחק זה בישל וכבש את שער הבכורה שלו בליגת העל. פלקושצ'נקו שיחק בכל המשחקים שנותרו עד תום העונה, השלים שלושה משחקים רצופים בהם כבש שער, וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל.

בעונת 2016/2017 כבש ארבעה שערים ב-27 הופעות בליגת העל. בעונת 2017/2018 שותף לרוב כשחקן מחליף, אך ערך 35 הופעות ליגה, בהן כבש ארבעה שערים, והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה, בה העפילה לפלייאוף העליון וסיימה במקום הרביעי בטבלה. בתום העונה זכה בגביע המדינה עם הקבוצה, לאחר שכבש את השער הראשון בניצחון 3–1 במשחק הגמר מול בית"ר ירושלים.

ב-25 בינואר 2019 חתם במכבי חיפה. ב-25 ביולי 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–3 לשטרסבורג במוקדמות הליגה האירופית. ב-30 במאי 2020 כבש את שער הבכורה בליגה, בהפסד קבוצתו 1–2 להפועל תל אביב.

לקראת עונת 2020/2021 הושאל לעונה אחת להפועל חדרה. ב-14 ביולי2021 הושאל לעונה נוספת להפועל חדרה.

ב-17 ביוני 2022 חתם על חוזה לעונה אחת בקבוצת בודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית.

ב-26 ביוני 2023 חתם על חוזה לשתי עונות בקבוצת מכבי נתניה מליגת העל הישראלית.

קריירת נבחרות
-------------

ב-2012 זומן פלקושצ'נקו לנבחרת ישראל עד גיל 17 ובמדיה רשם שתי הופעות. בנבחרת עד גיל 18 ערך חמש הופעות בהן כבש שער אחד, וב-2013 זומן גם לסגל נבחרת הנוער, במדיה ערך חמש הופעות.

ב-31 במאי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21, במשחק ידידות מול אוקראינה עד גיל 21. ב-2 ביוני 2016 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת הצעירה, במשחק ידידות מול סרביה עד גיל 21.

תארים
-----

הפועל חיפה
* גביע המדינה: 2017/2018
* אלוף האלופים: 2018

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסים פלקושצ'נקו** בוויקישיתוף
* מקסים פלקושצ'נקו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמית קרקו, סופית: פלקושצ'נקו הושאל להפועל חדרה, באתר ONE, ‏6 באוגוסט 2020
2. ↑  ירדן בלחסן, רשמית: מקסים פלקושצ׳נקו הושאל להפועל חדרה, באתר ONE, ‏14 ביולי 2021
3. ↑  רז אמיר, ‏עובר לאירופה: פלקושצ'נקו חתם בבודפשט הונבד, באתר ONE‏, 17 ביוני 2022
4. ↑  תומר חבז, ‏מקסים פלקושצ'נקו חתם לשנתיים במכבי נתניה, באתר ONE‏, 26 ביוני 2023
**זיזי טייב** שמו האמיתי היה **לאון יהודה טייב** (בצרפתית: **Zizi Taïeb**;‏ 19 בספטמבר 1916 – 27 ביולי 1988) היה שחיין יהודי-תוניסאי וניצול שואה. אלוף צרפת (1934) ואלוף תוניסיה במשחה ל-100 מטר גב.

ביוגרפיה
--------

טייב נולד וגדל בתוניס. אחיו ג'ילברט, שחיין מצטיין, אלוף צרפת בשחייה. הוא התאמן בקבוצת מכבי תוניס בהדרכתו של הנרי שייפר והצטיין בכל שלושת הסגנונות באותה העת, חופשי, גב וחזה.

באליפות צרפת שנערכה בשנת 1934 זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:14 דקות.

במלחמת העולם השנייה הגרמנים שכבשו את תוניסיה, מינו אותו לממונה על עובדי הכפייה בביזרטה בצפונה של המדינה.

טייב נפטר ב-27 ביולי 1988

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי רובינשטיין, הכוח היהודי, באתר ישראל היום, 24 באפריל 2017
* אסי ממן, גיבור: אלוף צרפת בשחייה שהציל יהודים בשואה, באתר One‏, 24 באפריל 2017
* בספורט, באתר הארץ, 12 באוקטובר 1934
* הוקם ועד למפעלי המכביה בעיר הבירה, הַבֹּקֶר, 28 במאי 1950

הערות שוליים
------------

1. ↑  עזרא הויזדורף, בספורט העברי - שחייה,  הירדן, 18 בינואר 1935
**המכון הלאומי לחקר הבנייה** הוקם באוקטובר 1988 במשותף על ידי משרד הבינוי והשיכון והטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, על תשתית התחנה לחקר הבניה. מטרתו היא קידום הידע בתחום מדעי הבנייה, והוא אחד ממכוני המחקר הפועלים במסגרת הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית בטכניון.

תרומת המכון למשק הבנייה בארץ מתבטאת בביצוע מחקרי תשתית, מחקרים יישומיים ובפתרון בעיות ארוכות וקצרות טווח. תחומים נוספים בהם מעורב המכון הם פיתוח טכנולוגיות בנייה מתקדמות ובדיקת התפקוד של בניינים ושיטות בנייה חדשות. בנוסף למחקר עוסק המכון בהפצת ידע הנוצר במסגרת המחקרים.

נושאי מחקר ופיתוח במכון
-----------------------

**הנדסת המבנים**: עמידות מבנים בפני רעידות אדמה, תיקון מבנים שניזוקו, הערכת מצב בנייה קיימת, אינטראקציה מבנה-קרקע, שיטות טרומיות מתועשות ושיטות תכן מתקדמות, אופטימיזציה של תכן מבנים, בנייה עם בטונים חזקים במיוחד, מכניקת בטון מזוין, מבנים מרוכבים, מיגון מבנים, בנייה בפלדה ואלמנטי בנייה קלים.

**חומרי בנייה וטכנולוגיה**: חומרים פולימריים וביטומנים, קורוזיה וקיים, תיעוש ועבודות גימור בבנייה, מיקרו מבנה של חומרי בנייה, תכונות חומרי בנייה, בטונים משורייני סיבים, בטונים בעלי חוזק גבוה, ניתוח ופיתוח חומרי בנייה ומוצרי בנייה חדשים, מחזור חומרים, שימוש בפסולות, שימוש בפצלי שמן, שימוש אפר פחם, שיפור צמנט ומוצריו.

בתחום **ניהול וכלכלת הבנייה**, המכון חוקר את העלויות השונות של שיטות בנייה ותקנים, עלות מחזור חיים של חומרים, שיטות בנייה וציוד, ניהול אתרי בנייה, ארגון ובקרה, שיטות ניהול, יישום מערכות מידע ממוחשבות ואינטליגנציה מלאכותית בבנייה, מערכות תיב"ם, תיעוש הבנייה, ייעול המימוש של פרויקטים וחיזוי טכנולוגי. 

בתחום ה**תפקוד הכולל של מבנים**, נבדקים הנושאים הבאים: שילוב היבטים אדריכליים והנדסיים בבנייה, בדיקות מעטפת הבניין, מערכות אלקטרו-מכניות ומערכות סניטריות במבנים, בנייה קלה, פיתוח שיטות בדיקה לתפקוד מבנים, בניינים אינטליגנטיים, פיתוח דרישות המשתמש לתפקוד פנים, הערכות שיטות בנייה, עמידות באש, תפקוד אקוסטי, איכות אוויר פנים, ניצול אנרגיית השמש, תפקוד תרמי.

ראו גם
------

* בנייה ירוקה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המכון הלאומי לחקר הבנייה
* המכון הלאומי לחקר הבנייה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007256826805171

 |
הרמס ומאיה. פרט מציור על אמפורה אטית, 500 לפנה"ס לערך.
**מאיה** (יוונית עתיקה: Μαία), במיתולוגיה היוונית היא הבכירה שבפליאדות, שבע בנות אטלס ופלאיונה. מאיה הייתה הבכורה, והיפה שבהן. בגלל שהייתה ביישנית, היא חיה במערה בקילנה. זאוס התאהב בה מרוב יפייה, התגנב אליה למערה בלילה. היא הרתה לו וילדה את האל הרמס. מאיה גידלה גם את התינוק ארקאס שחולץ מבטן אמו, הנימפה, קליסטו, בעודה גוועת מהחץ שארטמיס ירתה בה. זאוס, שהציל את התינוק הביאו למאיה.

אחרי שהרמס נולד, מאחר שמדובר בתינוק חכם מאוד, הוא הסתובב בחצר באזור המערה שלהם. הוא מצא צב ליד הגדר ועשה ממנו את הנבל הראשון. אחר כך מאחר שחשק באכילת בשר, גנב את הפרות של אפולו, ואחר כך נתן לאפולו את הנבל בתור פיצוי על הפרות..

מאיה במיתולוגיה הרומית
----------------------

מקבילתה הרומאית היא **מאיה מאייסטאס** (Maia Maiestas), הנקראת גם פאונה (Fauna), אופס (Ops) והאלה הטובה (Bona Dea). האלה מאיה הרומאית היא אלת האביב והפריון, על שמה נקרא חודש מאי, שהימים הראשון והחמישה-עשר בו הוקדשו לה. מאיה נקשרה גם לאל וולקן, ובאחד בחודש הקריב כהן וולקן לכבודה חזירה הרה, קורבן הראוי לאלת אדמה כמו "האלה הטובה". האלה מאיה הייתה אלת נשים בלבד, וגברים לא הורשו להיכנס למקום הפולחן שלה.

בתרבות
------

האסטרואיד 66 Maja (אנ') שהתגלה על ידי הוראס טאטל, נקרא על שמה.

ראו גם
------

* רוזמרטה

לקריאה נוספת
------------

* **שירים הומריים** - המנונות / אפיגראמות / מלחמת הצפרדעים והעכברים. תרגם מיוונית שלמה שפאן. ירושלים, מוסד ביאליק, תשט"ז-1956.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  אהרן שבתאי, **המיתולוגיה היוונית**, תל אביב, 2000, עמ' 16.
3. ↑  המיתולוגיה היוונית, עמ' 40.
4. ↑  אהרן שבתאי, **המיתולוגיה היוונית**, תל אביב, 2000, עמ' 16
**מדליית דיקין** היא עיטור בריטי המיועד לבעלי חיים על שירותם בעת מלחמה. העיטור נוסד בשנת 1943 על ידי מריה דיקין (Maria Dickin; ‏1870–1951), מייסדת הקרן הוטרינרית המרפאה העממית למען בעלי חיים חולים ((PDSA) ‏People's Dispensary for Sick Animals). הוא מוענק לבעל חיים עבור התנהגות אמיצה בולטת או מסירות שגילה במהלך שירות באחת מזרועות הכוחות המזוינים או ההגנה האזרחית של בריטניה (בעבר - של האימפריה הבריטית).

העיטור נחשב בעיני רבים למקבילו לבעלי חיים של עיטור צלב ויקטוריה.

תיאור העיטור
------------

העיטור הוא מדליון ארד, שעליו הכתובות PDSA, "עבור אומץ" ו"גם אנו משרתים" ועיטור של עלי דפנה. הוא מחובר לסרט שעליו שלושה פסים - ירוק, חום כהה ותכלת.

בעלי חיים שעוטרו
----------------

העיטור הוענק עד כה ל-67 בעלי חיים:

* מדצמבר 1943 ועד יולי 1949 עוטרו 54 בעלי חיים - 32 יונים, 18 כלבים, שלושה סוסים וחתול, לציון התנהגותם האמיצה במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה.

הראשונות לקבל את העיטור היו שלוש יונים ששירתו בחיל האוויר המלכותי וההודעות שהעבירו סייעו להצלת צוותי אוויר שמטוסיהם נחתו נחיתות חירום בים. יונים אחרות העבירו ידיעות מודיעיניות מסוכנים או סיירים בשטח אויב, או ערכו טיסות ארוכות ומהירות במיוחד להעברת מסרים. העיטור הוענק גם לכלבים שסייעו לאתר ניצולים בהריסות לאחר הפצצות של הבליץ או ששירתו בפטרולים, לכלב שאיתר מוקשים, לכלב שהוצנח מספר פעמים במהלך שירותו בשירות האוויר המיוחד הבריטי ואף לכלבה במחנה שבויים יפני שסייעה לשמירת מורל השבויים בו. החתול, ששירת באונייה של הצי המלכותי, עוטר על התנהגותו במהלך תקרית נהר היאנגצה.
* באוקטובר 2000 חודשה הענקת העיטור ועד ספטמבר 2014 הוא הוענק ל-12 בעלי חיים נוספים - 11 כלבים וסוס אחד.

כלבים עוטרו על סיועם בהצלת חיים במהלך פיגועי 11 בספטמבר ואחריהם ועל פעולתם הקרבית (בעיקר איתור מטעני חבלה) במלחמות ביוגוסלביה, בעיראק ובאפגניסטן. כלב אחד עוטר על פעולתו במלאיה בשנת 1952. האחרונה שקיבלה את העיטור עד כה היא הסוסה סמלת רקלס, ששירתה במלחמת קוריאה לצד גדוד תול"ר בחיל הנחתים של ארצות הברית וקודמה עד לדרגת סמל ראשון. העיטור הוענק לה בשנת 2016, כ-50 שנה לאחר מותה.
* ציור של היונה 'קומנדו', שעוטרה לאחר שהעבירה מסרים מסוכנים חשאיים בצרפת הכבושה על ידי הנאציםציור של היונה 'קומנדו', שעוטרה לאחר שהעבירה מסרים מסוכנים חשאיים בצרפת הכבושה על ידי הנאצים
* כלב הקולי רוב עוטר לאחר שצנח בצפון אפריקה עם חיילי שירות האוויר המיוחדכלב הקולי רוב עוטר לאחר שצנח בצפון אפריקה עם חיילי שירות האוויר המיוחד
* הכלב המעורב ריפ (עומד על גל הריסות מהפצצות הבליץ) עוטר לאחר שאיתר נפגעים רבים מתחת להריסות בתים שנפגעו בהפצצותהכלב המעורב ריפ (עומד על גל הריסות מהפצצות הבליץ) עוטר לאחר שאיתר נפגעים רבים מתחת להריסות בתים שנפגעו בהפצצות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדליית דיקין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מדליית דיקין
* על העיטור(הקישור אינו פעיל), באתר קרן המרפאה העממית לבעלי חיים חולים
* סדרת תוכניות על העיטור, באתר רדיו ה-BBC
* In pictures: Heroic dogs, באתר חדשות ה-BBC
* World War One: Warhorse Warrior awarded Dickin Medal, באתר חדשות ה-BBC
**אלכסנדר אנטולייביץ' שירווינדט** (ברוסית: **Алекса́ндр Анато́льевич Ши́рвиндт** ‏; 19 ביולי 1934, מוסקבה – 15 במרץ 2024, מוסקבה) היה שחקן קולנוע ותיאטרון, במאי תיאטרון, סופר סובייטי ורוסי, ממוצא יהודי. בשנת 1989 הוענק לו תואר האמן העממי של הפדרציה הרוסית. בעל כל ארבע דרגות של עיטור ההצטיינות למען המולדת.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר שירווינדט נולד ב-19 ביולי 1934 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו ניגן בתזמורת של תיאטרון בולשוי ואמו הייתה שחקנית תיאטרון.

  

שירוונדט סיים לימודי בית ספר במוסקבה והתקבל ללימודים בבית ספר לאמנות הבמה על שם שצ'וקין. הוא סיים את הלימודים בשנת 1956 והתקבל לתיאטרון במוסקבה. בשנת 1957 הוא התחתן. בנו מיכאיל נולד בשנת 1958. הוא שחקן ואיש טלוויזיה.

בשנת 1957 שירווינדט התקבל לצוות של תיאטרון לנקום ופעל שם עד לשנת 1967 כאשר עבר ל"תיאטון על מאלי ברוני". 

משנת 1946 הוא התחבר עם מיכאיל דרז'אבין, גם הוא שחקן תיאטרון. בהמלצתו בשנת 1970 שירווינדט עבר ל"תיאטרון סאטירה" בו עבד עד סוף הקריירה.

בשנת 1970 הוא ביים מחזה "תתעורר ותשיר" ביחד עם מארק זכארוב. בשנת 1973 ביחד עם אנדריי מירונוב הוא ביים הצגה על פי מחזה של גריגורי גורין וארקדי ארקנוב "הקומדיות הקטנות של בית גדול".

בשנת 2000 שירווינדט מונה למנהל אמנותי של התיאטרון בו עבד וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2021.

בשנת 1957 שירווינשט החל ללמד בבית ספר לתיאטרון בו למד, פרופסור משנת 1995. בין תלמידיו היו אלכסנדר אולשקו ושחקנים ידועים נוספים.

בנוסף לעבודה בתיאטרון שירווינדט הצטלם בסרטי קולנוע שיבת המוסקטרים, או אוצר הקרדינל מאזארן, צחוק הגורל, צחוק הגורל 2 ועוד.

בטלוויזיה הנחה מספר תוכניות.

על פעילותו בשנת 1989 שירווינדט קיבל תואר האמן העממי של הפדרציה הרוסית. בעל כל ארבע דרגות של עיטור ההצטיינות למען המולדת. הוא גם קיבל מספר פרסים רוסים בתחום תיאטרון, לרבות פרס של הקהילה היהודית על מפעל חיים בשנת 2018 ופרס מסכת הזהב בשנת 2019. בשנת 2023 הוענק לו פרס ניקה על מפעל חיים.

בשנת 1983 נקרא על שמו אסטרואיד (6767) Shirvindt.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר שירווינדט** בוויקישיתוף

* אלכסנדר שירווינדט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלכסנדר שירווינדט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ביוגרפיה (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007432647105171
* CiNii: DA18371374
* GND: 121311201
* ISNI: 0000 0000 9586 1612
* LCCN: nr94032945
* LNB: 000194614
* MusicBrainz: 99243fc9-6f2b-4b19-a52e-2bca2a8a0f2a
* RSL: 000074341
* VIAF: 5784181
* WorldCat: lccn-nr94032945

 |
**סליל ודהן** (**Salil Pravin Vadhan**) הוא מדען מחשב אמריקאי, פרופסור למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית באוניברסיטת הרווארד. חתן פרס גדל לשנת 2009.

ביוגרפיה
--------

ב-1995 קיבל תואר ראשון (בהצטיינות יתרה) במתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת הרווארד. ב-1999 קיבל תואר דוקטור במתמטיקה שימושית מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, על עבודה שכותרתה "A Study of Statistical Zero-Knowledge Proofs", שנעשתה בהדרכת שפי גולדווסר. את הפוסט-דוקטורט עשה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בהנחיית מדהו סודן (אנ').

בשנת 2001 מונה למרצה בכיר למדעי המחשב באוניברסיטת הרווארד. ב-2004 עלה לדרגת פרופסור חבר וב-2007 מונה לפרופסור מן המניין למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית. מאוגוסט 2011 עד יולי 2012 היה חוקר אורח באוניברסיטת סטנפורד ובמיקרוסופט מחקר בעמק הסיליקון.

מחקרו מתרכז סביב הממשק בין תורת הסיבוכיות לקריפטוגרפיה. הוא מתמקד בנושאים של פסאודו-אקראיות והוכחה באפס ידיעה.

זכה, עם עומר ריינגולד ואבי ויגדרזון, בפרס גדל לשנת 2009 על עבודתו בנושא "מכפלות זיגזג של גרפים". מכפלת זיגזג שימשה בהוכחה של ריינגולד בדבר שקילות מחלקות הסיבוכיות L ו-SL.

עבודתו בתחום של הוכחה באפס ידיעה היא שימוש בשיטות של תורת הסיבוכיות לשם הבנת הכוח והמגבלות של הוכחות אפס ידיעה. בסדרת מאמרים עם עודד גולדרייך ואמית סהאי (אנ'), הם השיגו הבנה מעמיקה של מחלקת SZK‏ (statistical zero-knowledge) של בעיות, אפיינו את המחלקה SZK והוכיחו כי SZK סגורה תחת פעולות שונות.

ספרו "Pseudorandomness" יצא לאור בשנת 2012 בסדרה "Foundations and Trends in Theoretical Computer Science".

בשנת 2018 נבחר לעמית ACM.

קישורים חיצוניים
----------------

* Salil Vadhan, Harvard university

* סליל ודהן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה

* סליל ודהן, באתר dblp

* סליל ודהן, באתר ResearchGate

* סליל ודהן, באתר גוגל סקולר

* סליל ודהן, באתר IEEE
* Privacy Tools Orientation Summer 2015 Salil Vadhan Differential Privacy Overview, סרטון בערוץ "Harvard's CRCS", באתר יוטיוב (אורך: 53:57)
* CSAIL 20/60 Anniversary Celebration, Prof.Salil Vadhan - The Complexity of Differential Privacy, סרטון בערוץ "Symposia at CSAIL", באתר יוטיוב (אורך: 16:02)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Salil Vadhan - Abstract of PhD Thesis (MIT, 1999)
2. ↑  2009 Gödel Prize, European Association for Theoretical Computer Science
3. ↑  *2018 ACM Fellows Honored for Pivotal Achievements that Underpin the Digital Age*, Association for Computing Machinery, 5 בדצמבר 2018 `{{citation}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007457454405171
* ACM DL: 81100534484
* BIBSYS: 3047647
* dblp: v/SPVadhan
* GND: 1113679565
* ISNI: 0000 0000 3916 1419
* LCCN: n2002154100
* MGP: 37013
* NKC: stk2007383410
* NTA: 240827937
* VIAF: 65181241
* WorldCat: lccn-n2002154100

 |
איור של כיפת השמים
באסטרונומיה ובניווט, **כיפת השמים** היא חציו של כדור דמיוני, בעל רדיוס אינסופי, שמרכזו הוא מרכז כדור הארץ. לצרכים מסוימים, נוח לדמות כאילו כל גרמי השמים מונחים על פני הכדור הזה. על פני כיפת השמים ניתן לשרטט גם את קו־המשווה השמימי ואת הקטבים השמימיים, שהם היטל של מקביליהם הארציים על אותו כדור.

כאשר כדור הארץ מסתובב סביב צירו, ייראו העצמים על גבי כיפת השמים כאילו הם סובבים סביב הקוטב השמימי כל 24 שעות. למשל, השמש תיראה כאילו היא זורחת במזרח ושוקעת במערב, וכך גם הכוכבים, כוכבי הלכת והירח. 

תרבויות עתיקות רבות האמינו כי הכוכבים נמצאים כולם באותו מרחק מכדור הארץ, וכי כיפת השמים היא ממשית. היא לכאורה מהווה את קצה היקום ומסתובבת בצורה מעגלית, במהירות קבועה סביב כדור הארץ שהוא מרכז היקום. במאה ה-4 לפני הספירה אריסטו תאר מודל שמימי מושלם לפיו הארץ נמצאת במרכז היקום, ובה הדברים משתנים כל הזמן - אנשים גדלים ומתים, צמחים צומחים וקמלים, וכו' - לעומת זאת מעבר לקו הירח חלים חוקי טבע אחרים, בהם כוכבי הלכת וכיפת השמיים - בה משובצים הכוכים האחרים - נעים במסילות בעלות תנועה מעגלית מושלמת שמרכזה סביב כדור הארץ. במאה ה-1 לספירה התגלה במודל זה בעיה היות ותצפיות גילו כי כוכבי הלכת מבצעים מידי פעם "נעים לאחור". המודל של תלמי, במאה ה-2 לספירה, שכלל את המודל האריסטותלי , בהציעו אפיציקל- מסלולים עגולים שעליהם נעים הכוכבים, תוך כדי סיבוב במעגלים הגדולים יותר. המודל של תלמי הצליח להסביר בדיוק מרשים את תנועת גרמי השמיים עד שנת 1543 שבה קופרניקוס החל תהליך של ערעור על מודל זה. 

בעקבות המהפכה הקופרניקאית ידוע כי כיפת השמיים היא אשליה, וכי סיבובה נובעת בעצם מסיבוב כדור הארץ על צירו. מודל כיפת השמיים העתיק אמנם שימושי לצורכי הפשטה, אך אינו נכון. העצמים שאנו רואים בשמים הם כה רחוקים מאיתנו עד שלא ניתן לאמוד את מרחקם על ידי צפייה בלבד. היות שהמרחקים הם כה גדולים, הם הופכים לבלתי רלוונטיים כאשר מבקשים לאתר גוף שמימי כלשהו: רק הכיוון, כלומר המיקום על פני כיפת השמים, חשוב. מבחינה זו, מודל "כיפת השמים" הוא כלי שימושי מאוד באסטרונומיה כאשר מבקשים לדעת לאן לכוון את מכשירי הצפייה.

ראו גם
------

* מערכת הקואורדינטות המשוונית
* מערכת הקואורדינטות האקליפטית
* מערכת קואורדינטות שמימית
* המיספירה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיפת השמיים** בוויקישיתוף
* כיפת השמיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542043805171

 |
מפת רצועת עזה
**הערים ברצועת עזה**, כלולות בחמש נפות הרשות הפלסטינית, שנוהלו על ידי ממשל חמאס ברצועת עזה מאז השתלטות חמאס על רצועת עזה ב-2007 ועד מלחמת חרבות ברזל.

רשימה
-----

 עזה לפני מלחמת חרבות ברזל, כשהייתה העיר הגדולה והמרכזית ברצועה[דרושה הבהרה]
להלן רשימה של כל הערים ברצועת עזה, שנוהלו על ידי ארגון הטרור חמאס, נפותיהן, תחומי השיפוט שלהן, ואוכלוסייתן המוערכת בידי גורמים שאינם בהכרח אמינים, כמו משרד הפנים של הרשות, בשנים 2006 ולאחר מכן ב-2017.

| שם | בערבית | נפות | בהסכמי אוסלו | אוכלוסייה מוערכת (2007) | אוכלוסייה מוערכת (2017) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עזה | غزة | עזה | שטח A | 438,690 | 590,481 |
| ח'אן יונס | خان يونس | ח'אן יונס | שטח A | 140,046 | 205,125 |
| ג'באליה | جباليا | צפון עזה | שטח A | 120,859 | 172,704 |
| רפיח | رفح | רפיח | שטח A | 119,763 | 171,899 |
| בית לאהיא | بيت لاهيا | צפון עזה | שטח A | 63,213 | 89,838 |
| דיר אל-בלח | دير البلح | דיר אל-בלח | שטח A | 53,148 | 75,132 |
| בית חאנון | بيت حانون | צפון עזה | שטח A | 37,351 | 52,237 |
| בני סוהילה | بني سهيلا | ח'אן יונס | שטח A | 31,118 | 41,439 |

ראו גם
------

* ערים בישראל
* רצועת עזה

הערות שוליים
------------
"**אובליסק תאודיסיוס**" או "**עמוד תאודוסיוס**" הוא אובליסק מצרי של תחותמס השלישי במקדש כרנכ, שהועבר להיפודרום קונסטנטינופול בידי הקיסר תאודוסיוס הראשון בשנת 390 לספירה.

היסטוריה
--------

האובליסק העשוי אבן גרניט ורודה, נבנה עבור המקדש בכרנך בלוקסור בתקופת מלכותו של פרעה תחותמס השלישי. במקור היה גובהו כ־30 מטרים לפחות, אך בשלב מסוים, אולי לאחר הגעתו לקונסטנטינופול, נחתך, וכיום רק חלקו העליון (בגובה של כ־19 מטרים) שרד. האובליסק המקורי מתאר את צליחת הפרת והבסת מיתני (במצרית 𓈖𓉔𓂋𓈖𓈉 – נהרנ). האובליסק מוצב על בסיס אבן שעליו תבליטים המתארים את הקיסר ומלויו יושבים בתא בהיפודרום כשהם מוקפים בדמויות של שומרים וצופים.

הקומפוזיציה של התבליטים היא סימטרית. סימטריה זו באה לביטוי בהפניית ראשי הדמויות למרכז התבליט וסימטריה פנימית של כל פנל בנפרד, וגם ביחס שבין אורכו של הבסיס לרוחבו. בנוסף, הפנלים מחולקים לשתי רצועות אורך רגיסטרים (אנ') אותן אפשר לפרש הן כמיקום הגבוה ביותר בהיפודרום והן כראשיתה של קונבנציית התיאור הביזנטית של תיאור היררכי[דרושה הבהרה].

למרות קווי דמיון משותפים כגון אופי הדמויות והעובדה כי קיים "חלל" אשר בתוכו מתוארות הדמויות תוך תיאור חלקים ארכיטקטוניים רומיים, אופי תיאור הדמויות כבר שונה מרחק רב מן התיאור הרווח באמנות הרומית ממנו מושפעת האמנות הביזנטית. הדמויות הן שטוחות ועיצובן אינו יוצר עומק אלה דווקא תיאור שטוח ובעל נטייה לסמליות. מורגש בעיצוב התבליט נטייתו של היוצר לדקורטיביות ולהדגשה של מרקמים. נטייה זו תוארה לעיתים כיוצרת תחושה של תבליט העשוי מעץ.

תבליטים בבסיס האבן עם תיאור היררכי וחלוקה סימטרית של מיקום הפנלים
-----------------------------------------------------------------

* הצד הדרומי - המתאר את תאודוסיוס עם משפחתו, תבליט סימטרי ובו ראשי הדמויות מופנות למרכז התבליטהצד הדרומי - המתאר את תאודוסיוס עם משפחתו, תבליט סימטרי ובו ראשי הדמויות מופנות למרכז התבליט
* הצד הצפוני - הקיסר וחצרוהצד הצפוני - הקיסר וחצרו
* תחתית הצד הצפוני המתאר את העברת האובליסקתחתית הצד הצפוני המתאר את העברת האובליסק
* תחתית הצד הדרומי - המתאר מרוץ סוסים בהיפודרוםתחתית הצד הדרומי - המתאר מרוץ סוסים בהיפודרום
* הצד המערבי - כניעת הברבריםהצד המערבי - כניעת הברברים
* הצד המזרחי - הקיסר מציע את זר הדפנה של הניצחוןהצד המזרחי - הקיסר מציע את זר הדפנה של הניצחון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אובליסק תאודוסיוס** בוויקישיתוף

לקריאה נוספת
------------

* Labib Habachi, **The Obelisks of Egypt, skyscrapers of the past**, American University in Cairo Press, 1985, עמ' 145–151

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Labib Habachi, **The Obelisks of Egypt, skyscrapers of the past**, American University in Cairo Press, 1985, עמ' 145
2. ↑  Labib Habachi, **The Obelisks of Egypt, skyscrapers of the past**, American University in Cairo Press, 1985, עמ' 147
3. ↑  Rodley, Lyn, **Byzantine Art and architecture, An Intreduction**, Cambridge University Press, Cambridge, 1994, p. 30.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7724550-7
* VIAF: 235741376
* WorldCat (עם VIAF): 235741376

 |
**קלמנס השמיני** (בלטינית: **Clemens VIII**; ‏1370 לערך – 28 בדצמבר 1446 או 1447) היה אחד מהאנטי-אפיפיורים, כיהן מ-10 ביוני 1423 עד 26 ביולי 1429.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד כבן הבכור במשפחת האצולה סאנצ'ס מוניוס בשם **גיל סאנצ'ס מוניוס אי קרבון** (בספרדית: Gil Sánchez Muñoz y Carbón), בטרואל שבאראגון. כיהן ככומר בטרואל ואחר כך בקתדרלת חירונה(אנ') וכקאנון בקתדרלת ולנסיה(אנ') וב-1408 כארכידיאקון(אנ') וויקאר בדיוקסיה של ולנסיה. במהלך הקרע המערבי הוא הפך לאנטי-אפיפיור שלא הוכר רשמית על ידי הכנסייה הקתולית, והחליף את בנדיקטוס השלושה עשר ב-10 ביוני 1424.

בבחירתו השתתפו שלושה קרדינלים בלבד, מתומכי בנדיקטוס ה-13, שעשו זאת בלחצו של המלך אלפונסו החמישי מארגון שעשה זאת כאמצעי לחץ על האפיפיור על מנת שלא יתערב לטובת דה אנג'יו בסכסוך בו כבש אלפונסו את ממלכת נאפולי. תומך נוסף של בנדיקטוס שלא השתתף בהצבעה מינה אפיפיור בשם בנדיקטוס הארבעה עשר(אנ').

קלמנס השמיני מילא תפקיד זה עד 26 ביולי 1429, אז, בעקבות הסכם בין המלך אלפונסו החמישי לאפיפיור מרטינוס החמישי ששם קץ לתביעותיו של מרטינוס בממלכת נאפולי, נטש את טענותיו לאפיפיורות בפומבי בכנסיית סן מטאו (אנ') מול הקרדינל פייר דה פואה (אנ'), הלגאט (שליח הכס הקדוש) של האפיפיור מרטינוס החמישי,

התפטרותו של קלמנס סיימה את הקרע בכנסייה המערבית, שבשיאו כיהנו במקביל שלושה אפיפיורים.

לאחר התפטרותו מתפקיד האפיפיור חזר לשמו המקורי והתמנה לתפקיד הבישוף של מיורקה ומינורקה, שם נפטר ונקבר בקתדרלת פלמה דה מיורקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלמנס השמיני** בוויקישיתוף
* קלמנס השמיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119026910
* VIAF: 20481442
* WorldCat: viaf-20481442

 |
עבודת קשירת (הסמכה/עיבוי) רוטב.
**לזון** (בצרפתית: **Liaison**) הוא טכניקת בישול או תהליך המשמש בבישול הכולל הוספת חומר (חלמון, קמח, שמנת) להכנת מזון, כדי לקשור אותו, כלומר לעבות אותו, לתת לו מרקם.

העיקרון
-------

מאכלים נוזליים מסוימים, כגון מרק או רטבים, חייבים לקבל לעיתים יותר הומוגניות, סמיכות ומרקם. החומרים עמילן, חלמון, חמאה, שמנת וכו') הנקראים באופן כללי "מקשרים או מעבים" משמשים לעיבוי נוזלים, או לצמצום הנפח שלהם על ידי בישול עדין ולעיתים ממושך.

 רוטב מורניי הוא רוטב בשאמל המעובה בפעם השנייה באמצעות גבינת אמנטל מגוררת שמשולבת ברוטב.
רוטב בשאמל, למשל, עשוי מחלב רותח הקשור (מעובה) ברביכה לבנה (תערובת מבושלת של חמאה וקמח) בעוד שקרם מעובה בחלמונים וקמח.

סוגי לזון
---------

ניתן ליצור קישורים (עיבוי) לפי שני עקרונות :

1. או על ידי שילוב של מרכיב המבוסס על עמילן כגון קמח או עמילן תירס. הרטבים מקושרים לאחר מכן על ידי פעולת החלבונים בתערובת (למשל במקרה של חלמון ביצה),
2. או על ידי צמצום, אז אנחנו מדברים על "רטבים מעובים" על ידי צמצום.

רטבים המקושרים (מעובים) בחלמון או מועשרים בקרם פרש אסורים להרתחה, אחרת הרוטב יתפרק.

במקרה של קשירה (עיבוי) על ידי צמצום, איכות הרוטב הרצוי תלויה ישירות בזמן הבישול. ואכן, רוטב יין אדום, למשל, הופך לרוטב בורדלז רק אם המרקם שלו סמיך מספיק. מרקם קרוב לכך, כמו של מרק, אינו עומד בקריטריוני ההגדרה. הקישור (עיבוי) של רוטב כזה הוא אפוא כפול: תחילה באמצעות הוספת קמח (מקרה של ביף בורגיניון) או רביכה (מקרה של מאכל הביצים Oeufs en meurette (אנ')), ולאחר מכן על ידי צמצום המים באמצעות בישול על אש נמוכה.

במקרים מסוימים, יש צורך לסנן את הרוטב כדי להסיר את העיבוי העודף הנראה לעין. עיבוי נוזל עם עמילן תירס למשל, יכול להוביל להופעת גושים. באופן כללי ולגימור מושלם, יש לסנן את כל הרטבים המעובים במסננת.

מקשרים או מעבים
---------------

 פרח שורש חץ שקנה שורש שלו מייצר עמילן המשמש כמעבה.
עמילנים הם הסוג הראשון של מקשרים-מעבים. ניתן לסווג אותם לפי כוחם המעבה. לפיכך הם כוללים קמח, עמילן תירס או עמילן תפוחי אדמה, או אפילו שורש חץ (שורש החץ הוא עמילן המתקבל מקנה שורש של מספר צמחים טרופיים) או טפיוקה, ובימי הביניים לחם (מסורת ששרדה ברוטב לחם בריטי). משתמשים בקמח בעיקר כי הוא מעבה את הרוטב ומתבשל בזמן קצר יותר מאשר עמילנים אחרים. הוא הופך את הרטבים לאטומים, בניגוד לעמילן תירס ושורש החץ, שיוצרים רטבים שקופים יותר.

ראו גם
------

* קמח
* טכניקה בישול

הערות שוליים
------------

1. ↑  Le mot s'écrivait *lian* au Moyen Âge ; il est cité à de nombreuses reprises dans le *Ménagier de Paris* qui préconise d'utiliser le pain pour la liaison.
2. ↑  La différence de pouvoir de liaison entre la farine peut s'égaliser ainsi : 17,5 g, soit 2 cuillères de farine équivalent à 8,75 g soit 1 cuillère de fécule de maïs.
סדר עריכת שולחן (סידור פשוט)
סידור השולחן היא מערכת נורמות וכללים תרבותיים חברתיים אשר מורת כיצד יש לסדר את הכלים על שולחן האוכל (לדוגמה: איזה סכו"ם מניחים מימין הצלחת ואיזה שמאלה לצלחת, איפה שמים את הכוס וכו') .

סידור הסכו"ם בעולם המערבי
-------------------------

יש סדר בסיסי ופשוט שבו משתמשים באופן יומיומי וישנו סדר מורכב יותר עם יותר פרטים שמיועד לטקסים רשמיים ואירועים מכובדים:

**הסדר הפשוט:** את הצלחת מניחים במרכז, מימין לצלחת נמצא הסכין, (החלק החד של הסכין מופנה לכיוון הצלחת) אחריו הכף, מעל חוד הסכין נמצאת הכוס על הצלחת ממוקמת המפית ומשמאלה מזלג ומזלג קטן, (במקרה ואין כף המזלג נמצא יחד אם הסכין מימין לצלחת כשהסכין הוא הקרוב ביותר לצלחת).

**הסדר הרשמי:** יש להניח את הכלים במרחק של כסנטימטר מקצה השולחן, חשוב שתהיה סימטריה בין כל הכלים הנמצאים בפריסה, אופן מיקום הכלים חשוב ביותר, מאחר שהמיקום מייצג את סדר המנות; לכל מנה קיים סכו"ם המותאם לה - סכו"ם בעמדה החיצונית, המרוחקת מהצלחת, משמש למנה הראשונה והאחד יותר קרוב משמש למנה השנייה וכן על זה הדרך.

כף המרק והסכינים ימוקמו מימין לצלחת המרכזית, כאשר הלהבים של הסכינים פונים לכיוון הצלחת, בעוד שהמזלגות יונחו משמאל לצלחת המרכזית, יחד עם מפית אישית. 

הכוסות מונחות בהתאם לסדר השימוש כסנטימטר מעל לסכינים, כוסות השתייה הנהוגות: יין לבן, יין אדום, יין קינוח וכוס מים. 

מצד שמאל לצלחת המרכזית (מעל למזלגות) נהוג לספק צלוחית קטנה ללחמנייה וסכין חמאה. הכלים למנת הקינוח, מונחים מול הסועד מאחורי הצלחת המרכזית.

קישוטי שולחן
------------

סידורי פרחים לקישוט השולחן הם המקובלים ביותר, לא נהוג להניח זרים גבהים מפני שהם עלולים להפריע לסועדים לראות אחד/ת את השני/ה, עדיף סידורי שולחן מרכזיים-נמוכים כדי לאפשר לסועדים לנהל שיח נעים בגובה העיניים

קשוטי שולחן נוספים הם פיזור עלי תבלין ריחניים, מקלות קינמון, פרחים ופירות מיובשים, ואפילו פולי קפה.

לעיצוב רוחני-רומנטי אפשר להציב במרכז השולחן נר צבעוני גדול, פמוט מרשים, או להרעיף נרות קטנים ליד הצלחות. אורות מעומעמים מבליטים את אור הנרות ומשרים אווירת חג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עריכת שולחן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  עריכת שולחן פורמלי | שקל בית מותגים, באתר www.shekel4u.co.il
2. ↑  שמאל ימין שמאל - סידור הכלים והסכו"ם על השולחן, באתר casabugatti.co.il, ‏24 בפברואר 2022
3. ↑  רוני דה ליידה, סידור שולחן נכון – אחת ולתמיד, באתר Home in Style - הבלוג לעיצוב הבית, ‏9 במרץ 2010
4. ↑  ארז שטרן, סידור שולחן, באתר www.erez-stern.co.il
**אוטיכיוס מאלכסנדריה** (ביוונית: **Εὐτύχιος**; בערבית: **سعيد بن البطريق**, סעיד בן אל-בטריק; 10 בספטמבר 877 – 12 במאי 940) היה הפטריארך המלכיתי (יווני אורתודוקסי) של אלכסנדריה.

כל כתביו נכתבו בערבית, ונשמרו רק בחלקם. הוא ידוע בהיותו אחד הסופרים המצרים הנוצריים הראשונים שהשתמשו בשפה הערבית.
חיבוריו עוסקים ברפואה, תאולוגיה והיסטוריה. כתביו כוללים את הכרוניקה "מחרוזת פנינים" (*Nazm al-Jawhar*, נזם אל-ג'אוהר), הידועה גם בכותרתה הלטינית "האנלים של אוטיכיוס" (*Eutychii Annales*).

חייו
----

אוטיכיוס נולד בפוסטאט (אנ') (קהיר העתיקה). שמו של אביו היה בטריק (פטריקיוס) הוא בילה חלק ניכר מחייו כעוסק בריפוי (mutatabbib). תקופת חייו חפפה בערך את זמנו של ההיסטוריון אגאפיוס מהייראפוליס, אם כי אף אחד מהם אינו מציג ידיעה על האחר.

הוא לא ידע יוונית, אך הצליח לגשת לטקסטים יווניים בתרגומים קיימים לסורית.

בשנת 933 הוא מונה לפטריארך המלכיתי של אלכסנדריה, ולקח את השם "אוטיכיוס". מכיוון שמעולם לא כיהן בתפקיד פקידותי, מינויו נתקל בהתנגדות ניכרת, שנמשכה עד סוף חייו. מינויו נבע כנראה מהשפעת השליטים המוסלמים.

חיבוריו
-------

הכרוניקה של אוטיכיוס בצרפתית.
החיבור החשוב ביותר שלו הוא "מחרוזת פנינים" ("נזם אל-ג'אוהר"), כרוניקה עולמית, אותה החל לפני שהפך לפטריארך, והקדישה לאחיו. החיבור מתחיל עם בריאת העולם, ומגיע עד לזמנו של אוטיכיוס. חיבור זה הוא מקור רב ערך לאירועים בפרס לפני עליית האסלאם והשליטים הסאסנים המאוחרים יותר. עבור אירועים לאחר עליית האיסלאם, אוטיכיוס עושה שימוש במקורות מוסלמיים. הוא גם הסתמך על חומר אגדי והגיוגרפי.

ההיסטוריה עובדה ונמשכה עד שנת 1028 על ידי יחיא בן סעיד (אנ'), ובצורתה זו היא נודעה באנטיוכיה ולאחר מכן באירופה; אבל היא המשיכה להתרחב ולהיות מופצת בצורה שונה זו, ונעשו ממנה עותקים רבים. אולם החתימה אותרה לאחרונה במנזר סנטה קתרינה (*Sinaiticus Arabicus* 582). ההתחלה והסוף של כתב היד חסרים, אך הם ניתנים לשחזור מהעתקים.

חיבורים נוספים של אוטיכיוס הם ספר על רפואה וחיבור אפולוגטי. כתב יד של הספר נמצא בחלב, אם כי לא פורסם. החיבור עדיין לא נמצא.

קישורים חיצוניים
----------------

* Fortescue, Adrian (1909). Eutychius, Melchite Patriarch of Alexandria. In *Catholic Encyclopedia*, 5. New York: Robert Appleton Company.
* Eutychius of Alexandria, אנציקלופדיה איראניקה
* תרגום לאנגלית בתהליך של חלקים מהאנלים - ב-Roger-Pearse.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eutychius of Alexandria, אנציקלופדיה איראניקה
2. 1 2 3 4 5 6 7  Eutychius, Melchite Patriarch of Alexandria, האנציקלופדיה הקתולית
3. 1 2 3 4 5  Reinhard Pummer, *Early Christian Authors on Samaritans and Samaritanism*, p.430
4. ↑  Reinhard Pummer, *Early Christian Authors on Samaritans and Samaritanism*, p.431

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260950905171
* BIBSYS: 3015419
* BNE: XX919777
* BnF: cb11999619z (data)
* CiNii: DA05883329
* GND: 100968430
* ISNI: 0000 0000 8153 2703
* LCCN: n85341060
* NLG: 163327
* NTA: 071522468
* RERO: 02-A000059518
* SELIBR: 52296
* SUDOC: 058757708
* VIAF: 73841503
* WorldCat: lccn-n85341060

 |
מן המצר קראתי יה מתוך **הגדת ששון**
**הגדת ששון** היא הגדה של פסח מאוירת שנכתבה במאה ה-14 (תיארוך יצירתה הוא סביבות שנת 1320) בקטלוניה שבספרד. כתב היד נמצא במוזיאון ישראל ומספרו שם MS 181/041.

ההגדה כוללת פיוטים, תפילות ומדרשים לפסח ולחג השבועות.

כללי
----

הגדת ששון נקראת על שם הבעלים הקודמים שלו דוד שלמה ששון, ב-1975 ההגדה נמכרה לסותבי'ס ולאחר מכן נרכשה על ידי תורם אנונימי והועברה למדינת ישראל, שם נשתמרה במוזיאון ישראל שבירושלים. 

כתב היד נכתב בכתב מרובע וחצי כתב עברי רהוט ספרדי ובסוף ההגדה גם בחצי כתב עברי רהוט פרובנסלי אשכנזי.

בהגדה אין מיניאטורות של סצנות מקראיות בכל עמוד, אלא איורים הקשורים לטקסט המשולבים במילות הפתיחה – אלה לעתים כה גדולות שהן מותירות מקום מועט בלבד לטקסט, מה שמזכיר את הגדת ברצלונה.  סגנון האיורים כולל דמויות מוארכות עד גיחוך ועיטורי שדים ומפלצות, יצורי כלאיים ובעלי חיים זעירים, בשילוב יסודות שמקורם במסורת יהודי ספרד ובמסורת יהדות אשכנז.

ההגדה מתוארכת לסביבות 1320 בשל הסגנון הגותי ליניארי שלה (קט'), עם כרונולוגיה שדומה להגדת הזהב. הסגנון, הנפוץ מהרבע השני של המאה ה-14, מאפשר למקם את יצירת ההגדה בתוך שטח כתר אראגון. לסטייליזציה של הדמויות וסוג הגרוטסקות הצביע החוקר בצלאל נרקיס על השפעה צרפתית, בעוד העלווה מציינת השפעה בולונית, בדומה למה שבה לידי ביטוי בדקרטום גרטיאני (אנ'). למרות אופי הנוי, לחלק מהלוחמים המצוירים יש הרלדיקה של כתר אראגון (כפי שניתן לראות בעמודים 20 ו-26).

ביחס לתולדות כתב היד, בהגדה זו ניתן גם לראות את החתימה של צנזור איטלקי בשנת 1687 (עמ' 332), שמעידה שכתב היד הגיע לאיטליה לאחר שבעליו עזב את כתר אראגון.

גלריה
-----

* ארבעה בנים מתוך הגדת ששוןארבעה בנים מתוך הגדת ששון
* שפוך חמתך מתוך הגדת ששוןשפוך חמתך מתוך הגדת ששון
* הא לחמא עניא מתוך הגדת ששוןהא לחמא עניא מתוך הגדת ששון
* רבן גמליאל מתוך הגדת ששוןרבן גמליאל מתוך הגדת ששון
* אלעזר בן עזריה מתוך הגדת ששוןאלעזר בן עזריה מתוך הגדת ששון
* הלכות בדיקת חמץ מתוך הגדת ששוןהלכות בדיקת חמץ מתוך הגדת ששון

קישורים חיצוניים
----------------

* הסבר על ההגדה באתר מוזיאון ישראל
* תמונות דפי ההגדה באתר The Bezalel Narkiss Index of Jewish Art

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  הגדות ברצלונה - הפאר היהודי בגותיקה הקטלאנית
2. 1 2 3  ברצלו פלאנה, אלבה, La il·lustració dels cicles bíblics en les haggadot catalanes del període gòtic: un estudi iconogràfic pt.2, עמ' 63 - 69, אוניברסיטת ברצלונה, 2018.
3. ↑  אוולין מ. כהן, Three Sephardic Haggadot and a Possible Missing Link, 1994.