recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נס אוסטרליה האדום** מקורו בתחרות העיצוב עבור דגל האיחוד הפדרלי של מושבות אוסטרליה משנת 1901. עיצובו הוא עיצוב נס בריטי אדום המושחת בכוכב חבר העמים ברביע התחתון הקרוב לניצב, ומהצלב הדרומי על הארכית ומעמדו הוא דגל ימי אזרחי.

התקנים
------

בשנת 1903 עיצובם של כוכבי קבוצת הכוכבים מחמישה כוכבים בעלי מספר שונה של קודקודים (תשעה, שמונה, שבעה, שישה וחמישה) לארבעה כוכבים בעלי שבעה קודקודים ואחד בעל חמישה. הכוונה המקורית הייתה הצגתם של הכוכבים על פי רמת הבהירות שלהם בשמי הלילה.

בשנת 1908 הוחלף כוכב חבר העמים בעל שישה קודקודים בכוכב מסוגנן בעל שבעה קודקודים לייצוגן של שש המושבות אשר באיחוד וטריטורית פפואה וכל טריטוריה אחרת עתידית.

מעמד חוקי
---------

**חוק הדגלים (1953)** הממתג את הנס הכחול כדגלה הלאומי של אוסטרליה ואת הנס האדום כדגל צי הסוחר
נס אוסטרליה האדום
משנת 1901 עד 1954 נס אוסטרליה האדום הונף כדגל אזרחי בידי המדינות, הממשלות האזוריות ארגונים פרטיים ואזרחים בודדים בעוד השימוש בנס הכחול נשמר לשימושה של ממשלת חבר העמים הפדרלית. לצבא האוסטרלי כמו גם לנבחרת האולימפית היו דגלים מיוחדים שעיקר שימושם היה במצעדים. בשנת 1941, ראש הממשלה רוברט מנזיס ציין כי אין כל מניעה כי אזרחים יניפו את הנס האוסטרלי הכחול על היבשה. הכרזה זו חוזקה בידי ראש הממשלה בן צ'יפלי שנת 1947 אך רק לאחר חקיקת חוק הדגלים 1953 ההגבלה על אזרחים להנפת הנס הכחול הוסרה והנפת הנס האדום נעשתה נדירה יותר ויותר.

דגל ימי
-------

בעבר, ספינות פרטיות לא מסחריות היו חשופות לקנס כבד אם לא הונף עליהם הנס האדום הבריטי. אך לאחר פרסום צו מטעם האדמירליות הבריטית מה-5 בדצמבר 1938 אישר לאותן ספינות להניף את נס אוסטרליה האדום. חוק הגבלות הספנות (1981) חיזק את הקביעה כי הנס האוסטרלי האדום הוא "הצבעים הנכונים" להנפה על ספינות סוחר הרשומות באוסטרליה, וכי ספינות תענוגות פרטיות רשאיות להניף את הדגל האדום או את הכחול.

ראו גם
------

* נס אדום
* דגל אוסטרליה

קישורים חיצוניים
----------------

* נס אוסטרליה האדום באתר דגלי העולם (באנגלית)
* חוק הדגלים (1953) (באנגלית)
* הנס האדום באתר Ausflag (באנגלית)

| דגלי אוסטרליה |
| --- |
| דגלים לאומיים | אוסטרליהאוסטרליה דגל אוסטרליה הנס המלכותי •  דגל המושל הכללי של אוסטרליה |  |
| דגלי המדינות | אוסטרליה הדרומיתאוסטרליה הדרומית אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערביתאוסטרליה המערבית אוסטרליה המערבית • ויקטוריה (אוסטרליה)ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה • טסמניהטסמניה טסמניה • ניו סאות' ויילסניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס • קווינסלנדקווינסלנד קווינסלנדדגלי מושלי המדינות |
| טריטוריות | טריטוריית הבירה האוסטרליתטריטוריית הבירה האוסטרלית הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפוניתהטריטוריה הצפונית הטריטוריה הצפוניתאי חג המולדאי חג המולד אי חג המולד • איי קוקוסאיי קוקוס איי קוקוס • נורפוק (אי)נורפוק (אי) נורפוק |
| ניסים |  הנס האדום •  הנס הלבן •  חיל האוויר המלכותי •  דגל האוויר האזרחי •  כוחות ההגנה •  רשות המכס |
| דגלי הילידים |  האבוריג'ינים •  תושבי האיים של מצר טורס |
| דגלים היסטוריים |  הדגל הקולוניאלי הלאומי •  דגל הפדרציה •  דגל יוריקה •  דגל הליגה האוסטרל-אסייתית נגד הגליה |
**האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה** (ברוסית: **Московский технический университет связи и информатики**) היא אוניברסיטה רוסית בתחום טכנולוגיות מידע, טלקומוניקציה, אבטחת מידע.

היסטוריה
--------

האוניברסיטה נוסדה ב-1921 בצו של הגלבפרופוברה והקולגיום של הקומיסריאט העממי של פוסטים וטלגרפים.

ב-1931 לפי החלטת הקומיסריון העממי של פוסטים וטלגרפים, הוקצה אתר בלפורטובו ופותח פרויקט אדריכלי. מתחילה הבנייה של מבנים חדשים עבור המכון, מעונות סטודנטים ובניין לימודים.

1936 - הסתיימה בניית מבנה הלימודים, החלק המרכזי הופעל. במכון נפתח קורס לתארים מתקדמים, בו התקבלו במהלך הקבלה הראשונה 11 בוגרי מחלקות היום והערב.

20 באוגוסט 1991 - המכון הועבר למשרד לפיתוח דיגיטלי, תקשורת ותקשורת ההמונים של רוסיה.

18 בינואר 1992 - בהוראת ממשלת רוסיה, המכון קיבל מעמד של אוניברסיטה טכנית והפכה לאוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה (MTUSI).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה
* האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה, ברשת החברתית פייסבוק

* האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה, ביישום טלגרם

* האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה, ברשת החברתית VK

* האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  МТУСИ - 80 лет!, www.computer-museum.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 8673 5147

 |
**המכון לאדריכלות מתקדמת של קטלוניה** (בקטלאנית: **Institut d'Arquitectura Avançada de Catalunya**; ידוע גם בראשי התיבות: **IAAC**) הוא מרכז חינוך ומחקר המוקדש לתכנון, מחקר ופיתוח אדריכלי המסוגל לעמוד באתגרים העולמיים במהלך המאה ה-21. המכון ממוקם ברובע 22 של ברצלונה, ספרד. הנחשבת בתור אחת מבירות האדריכלות והעירוניות העולמוית. המכון מהווה פלטפורמה לחילופי ידע עם סגל וסטודנטים ממעל 40 מדינות, כגון: ארצות הברית, סין, הודו, פולין, איטליה, נורווגיה, מקסיקו, וסודאן. התלמידים עובדים בו זמנית במגוון תחומים העוסקים בין היתר בעיר, בניה, ייצור ובתחומי התמחות שונים כגון: אקולוגיה, אנרגיה, ייצור דיגיטלי, טכנולוגיות חדשות וממשיכים בקווי חקירה משלהם בדרך לפיתוח מערך מיומנויות משולב איתו לפעול ביעילות במדינת מולדתם או ברחבי העולם.

פרויקטים
--------

המכון ביצע פרויקטים של מחקר בברזיל, טייוואן, קרואטיה ורומניה, בין היתר בשנת 2008 נבחר להשתתף במדור הרשמי של הביאנלה של ונציה עם הפרויקט "Hyperhabitat". המכון מציע מגוון רחב של תוכניות חינוכיות בתחומים אדריכלות מתקדמת, מבנים אקולוגיים, עיר וטכנולוגיה, רובוטיקה ובנייה מתקדמת, ועיצוב לחיים עתידיים מתקדמים אשר מוסמכים על ידי האוניברסיטה הפוליטכנית UPC. המכון משמש גם בתור קרן פיתוח עצמאית ורדיקלית ללא כוונת רווח בהשראת ערכיה של ברצלונה הממותגת בתור אחת מבירות האדריכלות והעיצוב העולמיות שבה הומצא תחום העירוניות על ידי אילדפונס סרדה ושם נעשה מחקר מקומי איכותי וחדשני מחובר לרשת מצוינות בינלאומית בתחומי הטכנולוגיה, האדריכלות והחברה.

עבודות מחקר
-----------

המכון מפעיל את מרכז המחקר להספקה עצמית "Valldaura Labs" ואת מעבדת הייצור הדיגיטלית "Fab Lab Barcelona" המהווים חלק מהרשת העולמית של "Lab Labs" המזוהה עם מרכז הביטים והאטומים של MIT.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המכון לאדריכלות מתקדמת של קטלוניה
* מעבדות פאב לאב ברצלונה
* מעבדות וואלדורה
* בית פאב לאב
* המכון לאדריכלות מתקדמת של קטלוניה, ברשת החברתית פייסבוק

* המכון לאדריכלות מתקדמת של קטלוניה, ברשת החברתית אינסטגרם

* המכון לאדריכלות מתקדמת של קטלוניה, ברשת החברתית LinkedIn

* המכון לאדריכלות מתקדמת של קטלוניה, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007449129405171
* ISNI: 0000 0001 2111 2245
* LCCN: no2005060168
* SUDOC: 147190053
* VIAF: 144607146
* WorldCat: lccn-no2005060168

 |
הז'אנר המוזיקלי המכונה "**הקשיחות הגרמנית החדשה**" (מגרמנית: **Neue Deutsche Härte**; לעיתים מקוצר ל-**NDH**, מכונה גם **דאנס מטאל** או **רוק כבד גרמני חדש**) הוא תת-ז'אנר של מוזיקת רוק ומטאל אשר התפתח בגרמניה ובאוסטריה בין שנות ה-90 לשנות האלפיים המוקדמות.

המונח, המתאר ז'אנר המשלב בתוכו מאפיינים של מספר סגנונות מטאל ומוזיקה תעשייתית יחד עם הז'אנר המכונה "הגל הגרמני החדש" (Neue Deutsche Welle) (אנ'), נטבע לראשונה על ידי להקת רמשטיין, מחלוצות הז'אנר, באלבומם הראשון "Herzeleid".

מאפיינים
--------

הז'אנר מתואר כז'אנר "קרוס-אובר" המושפע, כפי שצוין לעיל, ממוזיקת ה"גל החדש" הגרמנית (Neue Deutsche Welle) וכן מגרוב מטאל ומטאל אלטרנטיבי בשילוב עם אלקטרו-אינדסטריאל וטכנו. כלי הנגינה המשומשים בז'אנר זה הם לרוב כלי הנגינה האופייניים לרוב סוגי המטאל: גיטרות חשמליות, גיטרה בס ומערכת תופים, אך ישנו שימוש רב גם בסינתיסייזרים, בדוגמי צלילים (סמפלרים) ולעיתים גם במכונות תופים, כלים האופייניים למוזיקה האלקטרונית.

מילות רוב השירים בז'אנר הן ברובן בשפה הגרמנית והשירה מתבצעת לרוב על ידי סולן בעל קול גברי עמוק. השירה היא ברובה נקייה אך לעיתים מתבצע שימוש גם בגראולינג ובצרחות. סגנון זה נוטה להותיר במאזין רושם של עליונות ושליטה, ועל כן נוהגים הסולנים בז'אנר זה להדגיש הגייה של עיצורים מסוימים דוגמת הריש המתגלגלת האופיינית לז'אנר.

הליריקה האופיינית לז'אנר יכולה לעסוק בנושאים שגרתיים דוגמת אהבה, שנאה, דת, מוות ומיניות אך לרוב קיימת הנטייה לעסוק בנושאים הנחשבים כטאבו דוגמת סאדו-מזוכיזם, נקרופיליה, גילוי עריות, קניבליזם ועוד. התדמית של מרבית להקות ה-NDH מצטיירת לעיתים כמיליטריסטית ולעיתים קרובות (בעיקר מחוץ לגרמניה) מואשמות להקות רבות בז'אנר על היותן משויכות לנאציזם. בעוד ישנן להקות שמרבות להשתמש בהרמזים נאציים או לכל הפחות באזכורים למשטרים מלוכניים למיניהם, להקות רבות בוחרות דווקא לא לעסוק בנושאים שכאלו ובמקרה של להקות כרמשטיין אף להתרחק מהתדמית הנאצית שהודבקה לז'אנר במיינסטרים.

להקות ואמנים בולטים בז'אנר
--------------------------

* Oomph! (אנ')
* רמשטיין
* Megaherz (אנ')
* Eisbrecher (אנ')
* יואכים ויט (אנ')
* Hanzel und Gretyl (אנ')
* Unheilig (אנ')
* L'Âme Immortelle (אנ')
* רואוסקה

קישורים חיצוניים
----------------

* אקסל שמידט וקלאוס ניומן-בראון, Die Welt der Gothics: Spielräume düster konnotierter Transzendenz, 2004 (בגרמנית)
* רמשטיין ושובו של הזעם הטבטוני, תרגום לעברית של מאמר מאת קלייר ברלינסקי, באתר "תכלת ברשת"

| הבי מטאל |
| --- |
| תת-סוגות |
| מטאל קיצוני (כולל בלאק מטאל, דת' מטאל, דום מטאל, ספיד מטאל, ת'ראש מטאל) • גרוב מטאל • פאוור מטאל • מטאל גותי • מטאל סימפוני • גלאם מטאל |
| סוגות היתוך |
| מטאל אלטרנטיבי (כולל נו-מטאל, ראפ מטאל, פאנק (Funk) מטאל) • מטאלקור (כולל דת'קור) • גריינדקור • אינדסטריאל מטאל • פולק מטאל • מטאל נאו-קלאסי • פרוגרסיב מטאל • סלאדג' מטאל • סטונר רוק • גראנג' |
| סצינות אזוריות |
| דת' מטאל סקנדינבי • הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי • הקשיחות הגרמנית החדשה |
| ראו גם |
| מטאליסט • פוליטיקה במטאל • פולחן השטן במטאל  **פורטל הבי מטאל**  |
טכנאי מעבדה במכון מקס פלאנק בלייפציג ממצה DNA מעצם ניאנדרטלית בת כמה עשרות אלפי שנים.
**פָּלֵאוגנטיקה** (באנגלית: **Paleogenetics**, "פלאו" מיוונית = עתיק, "גנסיס" מיוונית = מוצא) הוא תחום במדעי החיים העוסק בחקר ה-DNA והגנים של אורגניזמים קדומים, כמו בני-אדם, בעלי-חיים וצמחים שמתו לפני שנים רבות. מחקר כזה דורש לרוב מיצוי של ה-DNA מתוך דגימות עתיקות של תאים מתים - רקמות משומרות, מומיות או עצמות מאובנות. מונחים קרובים במשמעותם הם **ארכאוגנטיקה** ו**פלאוגנומיקה**. 

נכון לשנת 2011, בין המינים הנכחדים שלפחות חלק מן ה-DNA שלהם מוצה ניתן למצוא את האדם הניאנדרטלי, האדם הדניסובי, הממותה, המסטודון, דוב המערות, הזאב הטסמני, הקואגה ועוף המואה. כמו כן מוצה DNA ממומיות רבות אשר שימש, למשל, להתחקות אחר שושלות פרעונים, כמו זיהוי אמו של תות ענח' אמון.

הביולוג השוודי סוונטה פבו, אשר בשנת 1984 היה הראשון למצות DNA עתיק ממומיה מצרית בת 2,400 שנה, נחשב לעיתים כאב המייסד של התחום.

מונחים והגדרות
--------------

המונח "פלאוגנטיקה" נטבע בשנת 1963 על ידי לינוס פאולינג ואמיל צוקרקנדל כצרוף של המונחים פלאונטולוגיה וגנטיקה, והוא מתייחס לרוב ל-DNA שמוצה ממאובנים.

כאשר מדובר ב-DNA שמוצה ומופה בכמויות המגיעות לחלק משמעותי מתוך הגנום, או לפחות חלק משמעותי מתוך הגנום המיטוכונדרי, נוהגים כיום להשתמש לעיתים במונח "פלאוגנומיקה".

המונח "ארכאוגנטיקה" נגזר על ידי הארכאולוג הבריטי קולין רנפרו מן המונח "ארכאולוגיה", ומשמש לרוב בהקשרים ארכאולוגים כגון מחקר של מומיות בני-אדם, אך לעיתים מתייחס גם לרצף הגנום של אוכלוסיות עתיקות אשר שוחזר על פי DNA שמוצה בשיטות הרגילות מבני-אדם חיים, למשל הרצף של חווה המיטוכונדרית. בספרות הארכאולוגית נוהגים להתייחס ל-DNA שמוצה מדגימות עתיקות במונח "דנא עתיק" (אנגלית: Ancient DNA או בקיצור מקובל aDNA).

מחקר פלאוגנטי בשושלות פרעונים מצריות
------------------------------------

החל משנת 2007 מיצה צוות חוקרים מרשות העתיקות של מצרים, אוניברסיטת בולצאנו באיטליה ואוניברסיטת טובינגן בגרמניה DNA עתיק מ-16 מומיות מן השושלות הפרעוניות ה-18, ה-19 וה-20, מן המאות ה-16 עד ה-11 לפני הספירה. על-מנת למנוע שגיאות כתוצאה מזיהום DNA, המחקר נערך באופן בלתי-תלוי בשתי מעבדות נפרדות. מחקר זה אפשר שחזור יחסי הקרבה בחמישה דורות מאבותיו של תות ענח' אמון. בין השאר זוהו שתיים מן המומיות כאביו ואמו, וכן נמצא שאשתו הייתה גם אחותו המלאה. ב-DNA אותרו מספר פגמים תורשתיים שהצטברו בשושלת הפרעונים כתוצאה מנישואי קרובים.

ראו גם
------

* פרויקט הגנום האנושי
* אבולוציה
* אבולוציה של האדם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פלאוגנטיקה** |

* לשבט ממותות כדי להגן על האקלים? כתבה של אהוד אמיר באתר הידען, מאי 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hawass ZI. et al. (2005) "Ancestry and Pathology in King Tutankhamun's Family"
**The Journal of the American Medical Association**. Vol. 303 (7), pp. 638-647; doi:10.1001/jama.2010.121

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1153426943
* LNB: 000325986

 |
**שרי וולך** (נולדה בשנת ה'תשמ"ב 1982) אשר מוכרת גם בשם העט **יהודית ילין** היא סופרת ישראלית חרדית, ומורה לכתיבה יוצרת.

ביוגרפיה
--------

וולך החלה את דרכה בכתיבת סיפורים קצרים בשבועון זרקור לילדים ונוער. בשנת 2008 יצא לאור ספרה הראשון "אצלנו בחצר" שיצא בהוצאת מייזליק. מאז ועד 2018 הוציאה לאור כעשרים ספרים, רובם ספרי ילדים ונוער. חלקם ראו אור כסיפורים בהמשכים בעיתונים שונים. ביניהם: המבשר, מרווה לצמא, ובקהילה.

כיום מלמדת וולך כתיבה יוצרת בבית הספר לקולנוע יהודי, ובמגוון סמינרים חרדים, ומפרסמת סיפור בהמשכים למבוגרים באתר "שבי רגע".

ספרה "מסתורין בחצר" נבחר להשתתף במצעד הספרים תשע"ז של משרד החינוך, וספרה "אוהבים אותך מאד ילד" נבחר להשתתף במצעד הספרים תשע"ח.

וולך נשואה ואם לעשרה ילדים.

כתיבתה
------

רבים מסיפוריה נכתבים במטרה לתת תמיכה רגשית לילדים המתמודדים עם קשיים שונים. חלקם הומלצו על ידי אנשי מקצוע.

וולך מרבה לכתוב סיפורים המבוססים על רקע היסטורי, ובמיוחד על רקע ההיסטורי של העיר ירושלים. כך בסדרת הספרים "סמטה וחצר", ובסדרת ההמשך שלה: "עלילות ירושלים" אשר ראתה אור בהוצאת דני ספרים.
סדרת "החוקרים" המתפרסמת בשבועון "זרקור", מתבססת גם היא על רקע היסטורי. כל אחד מספרי הסדרה מספר על תקופה אחרת בתולדות העם היהודי בתפוצות.

ספריה
-----

* אצלנו בחצר
* אוהבים אותך ילד
* אוהבים אותך מאד ילד
* יסכה
* הייתי פעם ילד
* מכתבים מאנקונה
* משפחה אחרי

### סדרת סמטה וחצר

* ילד בסמטה (התפרסם תחת שם העט: יהודית ילין.)
* ילד חדש בסמטה (התפרסם תחת שם העט: יהודית ילין.)
* לבד בסמטה (התפרסם תחת שם העט: יהודית ילין.)
* שתי חצרות

### סדרת עלילות ירושלים

* מסתורין בחצר
* פחד בהרים

### סדרת החוקרים

* החוקרים בתעלומת האיש בתרבוש
* החוקרים בתעלומת המרתף בפורטוגל
* החוקרים בתעלומת הפתקים בברלין
* החוקרים בתעלומת אי השודדים
* החוקרים בתעלומת משפט בייליס
* החוקרים בתעלומת הילד מכפר שפורד
* החוקרים בתעלומת הפליטים מקזבלנקה

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של שרי וולך באתר הספרייה הלאומית
* שרי וולך במדור משותף עם לאה פריד באתר הידברות
* משפחה אחרי - הסיפור שלא סופר באתר שבי רגע

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מצעד הספרים לילדים ולנוער" תשע"ז ע"ש מרים רות, באתר משרד החינוך
2. ↑  "מצעד הספרים לילדים ולנוער" תשע"ח ע"ש מרים רות, באתר משרד החינוך
3. ↑  המלצות, באתר גב הספר "**אוהבים אותך מאד ילד**"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286657405171
* ISNI: 0000 0004 0228 2697
* LCCN: n2015061639
* VIAF: 297490865
* WorldCat: lccn-n2015061639

 |
**קרן האמירויות** היא קרן פילנתרופית שהוקמה על ידי ממשלת אבו דאבי.

קרן האמירויות הושקה באפריל 2005 כיוזמה של שייח' מוחמד בן זאיד אאל נהיאן, יורש העצר של אבו דאבי וסגן המפקד העליון של הכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות. בשנת 2012, קרן האמירויות הושקה מחדש תחת השם "קרן האמירויות לפיתוח הנוער".

הקרן מבצעת השקעות חברתיות בנוער, באמצעות שש תוכניות מפתח: **Takatof**, תוכנית התנדבות. **כפ"ת**, תוכנית להעצמת נוער. **Sanid**, להכשרת מתנדבים לשעת חירום. **תוכנית אוריינות פיננסית**, תוכנית לימוד כיצד לנהל את הכספים האישיים ו-**Kayani**, תוכנית לפיתוח מיזמים חברתיים ברי קיימא, המספקים מקומות עבודה לנוער עם מוגבלות.

קרן האמירויות מנהלת גם את תוכנית מענקי ההשכלה הגבוהה של שייח' מוחמד בין זאיד, שתמכה ב-78 בוגרי אוניברסיטת זאיד, שלמדו יחד 58 תוארי מאסטר ו-15 דוקטורים מאיחוד האמירויות ומאוניברסיטאות בינלאומיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן האמירויות

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "The Emirates Foundation for Youth Development: A Local Model for Supporting Young Entrepreneurs". *Wamda* (באנגלית). נבדק ב-2021-07-11.
2. ↑  "Sheikh Mohamed Bin Zayed Higher Education Grant 2021 recipients announced". *wam*. נבדק ב-2021-07-11.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 5906 6231

 |
**קהילת** **יהודי** **וולוס** שביוון היא קהילה עתיקה של יהודי יוון, שמתקיימת מימי החשמונאים עד היום, ברצף, מלבד בימי השואה, שהקהילה ברחה לחצי האי פליון.

תולדות הקהילה
-------------

הקהילה היהודית בעיר **וולוס** שביוון, היא קהילה עתיקה שהחלה את התיישבותה עוד בימי החשמונאים. במאה ה-12 ההתיישבות היהודית בעיר מנתה כ-400 משפחות יהודיות.
בדעיכתה של האימפריה העות'מאנית הגרו יהודים רבים מהעיר לארצות אחרות כמו סלוניקי, איסטנבול וארץ ישראל בעקבות משבר כלכלי וסכסוכים אזוריים. במאה ה-19 לא גרו הרבה משפחות בעיר וולוס, ולאחר מלחמת העצמאות היוונית הגיעו עוד משפחות להתיישב בעיר. בזמן מלחמת העולם השנייה העיר וולוס מנתה 882 יהודים בקהילה ולאחר שהנאצים רדפו אחריהם חזרו כ-300 יהודים לעיר לשקם את הקהילה.

אישיים מרכזיים בתולדות הקהילה
-----------------------------

בשנים 1892–1955, עמד בראשותה של הקהילה היהודית רב הקהילה משה שמעון פסח. הרב ביסס את מעמד הקהילה היהודית בעיר והקים מוסדות שקשורים לזרם היהודי כמו בתי כנסת, ישיבה וסייע לרווחת בניה שסבלו מבעיה כלכלית קשה. אשתו ושני בניו של הרב נספו במחנות ההשמדה. העשייה של הרב פסח לא תמה, בתבונתו הוא הצליח לעכב את גזר הדין של הנאצים במספר ימים והוביל את יהודי העיר אל מחוצה לה, בתמיכת התושבים היוונים.

בתקופת מלחמת העולם השנייה ניצלו משפחת חכים על ידי בני זוג מקומיים בשם מריה ואפוסטולוס ווליוטיס בכך שהסתירו אותם בבית אריזה שברשותם. מריה ואפוסטולוס ווליוטיס הוכרו בשנת 2016 כחסידי אומות העולם.

מוסדות מרכזיים בקהילה
---------------------

הרב משה שמעון פסח הקים ב-1894 ישיבה לאנשי הקהילה שסבלו מבעיות כלכליות. בשנת 1864 הוקם בעיר בית ספר יהודי וב-1865 הוקם בית הכנסת של הקהילה. בנוסף, בשנות ה-30 הוקמו אגודות נוער וספורט.

אחרי מלחמת העולם השנייה הרב חזר לעיר ועסק בשיקום מוסדות יהודיים.

גורל יהודי הקהילה בשואה
-----------------------

בתחילת מלחמת העולם השנייה הייתה העיר וולוס בשליטת האיטלקים. בשנת 1943 האיטלקים נכנעו לגרמנים הנאצים והם רדפו אחרי הקהילה היהודית בעיר. רובו המוחלט של יהודי העיר (746 מתוך 882), נמלטו לכפרי הסביבה והוסתרו על ידי מקומיים. שאר הקהילה (136) שלא הצליחו להימלט נתפסו על ידי הגרמנים הנאצים ובסופו של דבר נשלחו ב-1944 עם יהודי העיר לאריסה אל מחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.

לאחר השואה
----------

אחרי מלחמת העולם השנייה חזרו לעיר כ-300 יהודים כולל רב הקהילה ושיקמו את המוסדות הקהילתיים שלהם אשר נפגעו.

לזכרם של היהודים הנרצחים בשואה, הקימו במרכז העיר אנדרטה לזכרם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר על הרב פסח, רב הקהילה בתקופת השואה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב פסח: מציל קהילת וולוס ביוון, באתר greenwin.kkl.org.il
2. ↑  מורשת קהילת וולוס
**הספינה הלבנה** (באנגלית: The **White Ship**) הייתה ספינה שטבעה בתעלה האנגלית, בסמוך לחוף נורמנדי ולבארפלור ב-25 בנובמבר 1120. בין הנוסעים שטבעו היה ויליאם אדלין, בנו היחיד במסגרת הנישואין ויורש העצר של הנרי הראשון, מלך אנגליה.

לאחר טביעתו החל משבר ירושה שכונה בשם "האנרכיה".

טביעת הספינה
------------

הספינה הלבנה נבנתה על ידי תומאס פיצסטפן והייתה בבעלותו. סטפן, אביו של תומאס פיצסטפן היה רב החובל של ויליאם הכובש במהלך הפלישה הנורמנית לממלכת אנגליה.

תומאס הציע להנרי הראשון, מלך אנגליה להפליג בספינה מבארפלור לאנגליה, אולם הנרי, שכבר תכנן לשוב לאנגליה בספינה אחרת, הציע שבנו ויורש העצר ויליאם אדלין יפליג במקומו על הספינה לאנגליה.

הספינה אמורה הייתה לעזוב את הנמל בשעות היום, אולם בשל התעכבותם של ויליאם אדלין ואנשיו שהיו עסוקים בסעודה, יצאה הספינה בשעות הלילה ופגעה בסלע תת-ימי בסמוך לבארפלור. הספינה התהפכה ושקעה. הניצול היחיד היה קצב מרואן שניצל מאחר שלבש נאדות עור שהיו מלאים באוויר. הקצב נמשה ממי הים על ידי דייג שעבר בקרבת מקום למחרת. הקצב סיפר כי תומאס פיצסטפן ידע לשחות, אולם כשראה שוויליאם אדלין טבע, העדיף לטבוע בעצמו מאשר לבשר למלך על מות בנו. 

סיבות הטביעה אינן ברורות. כתבי התקופה מאשימים את הנווט בשכרות, ואת רב החובל, שמיהר וניסה להשיג את ספינת המלך שהפליגה לפניהם.

השלכות הטביעה
-------------

סטפן, אחיינו של המלך, לא הפליג על הספינה (על פי אורדריקוס ויטליס, הוא ירד מהספינה לפני הפלגתה בשל שלשול שתקף אותו). 

כתוצאה ממותו של ויליאם אדלין, היחיד מבניו של המלך שנולדו במסגרת הנישואין, פרץ באנגליה משבר ירושה שכונה "האנרכיה". הברונים האנגלים סירבו לקבל את מטילדה, בתו של המלך, כמלכה, וסטפן טען לכתר האנגלי והכריז על עצמו כמלך.

אזכורים ספרותיים
----------------

טביעת הספינה מוזכרת בבלדה משנת 1881 מאת דאנטה גבריאל רוזנטי שנקראת ""הספינה הלבנה: בלדה".

טביעתה של הספינה הלבנה מתוארת ברומן מאת קן פולט "עמודי תבל" משנת 1989. רומן היסטורי זה מתאר את מלחמת האזרחים באנגליה בתקופת האנרכיה. 

הטביעה מתוארת בהרחבה בספרה ההיסטורי של שרון פנמן משנת 1994 "כאשר ישו ישן". כמו כן הספינה מוזכרת בשירו של ג'פרי היל הנקרא "הספינה הלבנה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספינה הלבנה** בוויקישיתוף
* תיאור טביעת הספינה הלבנה באתר Britannia.com
* רוברט לייסי, "**הנרי הראשון והספינה הלבנה**"
**דיוויזיית המילואים ה-6** (בגרמנית: **6. Reserve-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-3, שהיה חלק מהארמייה הראשונה. היא לחמה במסעות הפתיחה נגד הצבא הבלגי וחיל המשלוח הבריטי, כולל קרב מונס, והשתתפה במצור על אנטוורפן. היא לחמה באזור איסר במהלך המרוץ אל הים. בדצמבר 1914 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית. ב-1915 היא לחמה במתקפת גורליצה-טרנוב. היא נשארה בחזית המזרחית עד מאי 1917, אז הועברה לאזור ורדן. היא ספגה אבדות כבדות במתקפה הצרפתית באוגוסט אותה שנה, והוחזרה לחזית המזרחית, שם תפסה גזרה שקטה בגליציה. במרץ 1918 היא חזרה לחזית המערבית והשתתפה במתקפת האביב הגרמנית. היא פורקה ויחידותיה וחייליה התפזרו ליחידות אחרות בספטמבר 1918. מטה הדיוויזיה נשלח לאחר מכן לחזית המקדונית, שם נטל חלק בלחימה במקדוניה ובסרביה.

מפקדים
------

* אמיל פון שיקפוס אונד נוידורף (2 באוגוסט 1914 – 27 במאי 1915)
* הנס פון בלוב (26 בדצמבר 1914 – 12 באוקטובר 1916)
* הינקו פון ליטוויץ (13 באוקטובר 1916 – 25 באוקטובר 1916)
* פרידריך פון אאוורטר (26 באוקטובר 1916 – 25 באפריל 1917)
* אלפרד דיטריך (26 באפריל 1917 – 23 באוגוסט 1918)

לקריאה נוספת
------------

* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
**חתול נמרי בנגלי** (שם מדעי: *Prionailurus bengalensis*) הוא מין של חתול נמרי ממשפחת החתוליים החי בטבע באסיה. הוא מזכיר במראו נמר קטן ומכאן השם.

מאפיינים
--------

זה חתול קטן שמזכיר בגודלו חתול בית ומעט קטן יותר. אורכו 38–66 סנטימטרים ומשקלו 0.5–3.8 קילוגרם. הוא בעל פרווה כתומה עד אפורה-בהירה ומנומרת מעט בשחור כמו נמר, אבל הכתמים הרבה יותר גדולים ופזורים על גופו. הם בעלי פסים רבים על הראש, האוזניים גדולות העיניים גדולות, בוהקות וירוקות והפה קטן.

החתול הנמרי נפוץ באזור מזרח אסיה מרוסיה וסין עד לאינדונזיה ולפיליפינים ומערבה עד אפגניסטן במגוון בתי גידול של יערות שונים לחים וחמימים בעיקר, אך גם בהרים גבוהים בנפאל ובאזורים עשבוניים ובביצות. הם מעדיפים קרבה לנהרות שם ישנה צמחייה רבה בה הם מסתתרים. החתולים יודעים לשחות וגם לטפס על עצים ואף לצוד עליהם.

הם ציידים שניזונים מעופות, יונקים קטנים שונים (בעיקר מכרסמים, טופיים וארנבות) ועל הקרקע ממכרסמי קרקע, זוחלים שונים וגם חרקים. הם ציידי מארב קשוחים ההורגים את טרפם במכה מטפריהם או בנשיכה בצוואר. בניגוד לרוב החתולים הם לא משחקים בטרף וגם לא משחררים את טרפם עד שמוודאים שהוא כבר מת, ככל הנראה עקב תזונתם המושפעת מאוד מעופות היכולים לברוח.

החתול לא נמצא בסכנת הכחדה, אף שהוא מאוים בכמה אזורים והיערות בהם הוא חי בוראו. נדיר ביותר הוא תת-המין *Prionailurus bengalensis iriomotensis*, החי אך ורק באי היפני הקטן איריומוטה, וקרוב מאוד להכחדה.

באזורים מסוימים בדרום-מזרח אסיה הילידים הצליחו לאלף מספר פרטים ולהופכם לחיות בית.

מין זה שימש להרבעת הגזע חתול בנגלי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חתול נמרי בנגלי** בוויקישיתוף
* חתול נמרי בנגלי, באתר ITIS (באנגלית)
* חתול נמרי בנגלי, באתר NCBI (באנגלית)
* חתול נמרי בנגלי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חתול נמרי בנגלי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* חתול נמרי בנגלי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חתול נמרי בנגלי, באתר GBIF (באנגלית)
* חתול נמרי בנגלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חתול נמרי בנגלי באתר הרשימה האדומה של IUCN

| חתוליים |
| --- |
| חתולים קטנים |
| חתול | חתול חולות • חתול ביצות • חתול שחור-רגל • חתול מדבר סיני • חתול בר (חתול הבית) |   |
| חתול פאלאס (סוג ומין יחיד) | חתול פאלאס |
| חתול זהוב | חתול זהוב אסייתי • חתול זהוב בורנאי |
| חתול נמרי | חתול נמרי בנגלי • חתול דגים נמרי • חתול נמרי שטוח-ראש • חתול נמרי כהה • חתול נמרי סונדי |
| שונר | שונר צפוני • שונר קנדי • שונר איברי • שונר מצוי |
| קרקל | קרקל • חתול זהוב אפריקני |
| סרוואל (סוג ומין יחיד) | סרוואל |
| נמרון | אוצלוט • מרגיי • נמרון מנוקד • חתול קולוקולו • נמרון הפנטנל • נמרון הפמפס • נמרון ג'ופרי • חתול קודקוד • נמרון האנדים • נמרון דרומי |
| פומה | פומת ההרים • יגוארונדי |
| חתול שיש (סוג ומין יחיד) | חתול שיש |
| חתולים גדולים |
| נמר ערפילי | נמר ערפילי מצוי • נמר ערפילי בורנאי |
| ברדלס (סוג ומין יחיד) | ברדלס |
| פנתר | אריה • טיגריס • נמר • יגואר • נמר השלג |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באסטרולוגיה. אם התכוונתם לקבוצת כוכבים, ראו מאזניים (קבוצת כוכבים).
סמל מזל מאזניים
מאזניים
בול ישראלי המוקדש למזל מאזניים
**מזל מאזניים** הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל מאזניים" הוא מי שנולד בין 23 בספטמבר לבין 23 באוקטובר. במסורת היהודית מאזניים הוא מזלו של חודש תשרי. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל מאזניים לחודש אלול. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת באזור כוכבי השמיים של מזל מאזניים האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קבוצת הכוכבים מאזניים לבין אזור השמיים של מזל מאזניים בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.

המאזניים במיתולוגיה
-------------------

היות שמזל מאזניים הוא חדש יחסית, ישנה התייחסות אליו רק במיתולוגיה היוונית המאוחרת. נאמר כי אלת המאזניים היא אלת הצדק אסטראה.

שיוך אסטרולוגי
--------------

מזל מאזניים הוא אחד משלושת מזלות יסוד האוויר, יחד עם מזל תאומים ומזל דלי. הוא משתייך לקבוצת המזלות הקרדינליים, יחד עם מזל טלה, מזל סרטן ומזל גדי. הכוכב השליט של מזל מאזניים הוא נוגה (ונוס).

ראו גם
------

* גלגל המזלות
* מיתולוגיה
* אסטרולוגיה
* ארבעת היסודות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מזל מאזניים** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יצירה פרק ה' משנה י"ג

| גלגל המזלות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| טלה () • שור () • תאומים () • סרטן () • אריה () • בתולה () 
מאזניים () • עקרב () • קשת () • גדי () • דלי () • דגים () |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph118198

 |
**אולג ויאצ'סלאווביץ' ילישב** (ברוסית: **Олег Вячеславович Елышев**; נולד ב-30 במאי 1971) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדות החלוץ והקשר, וכיום מאמן את בקבוצת הנערים של מועדון הכדורגל לוקומוטיב מוסקבה.

קריירה
------

ילישב החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת הנוער של המועדון הסובייטי בלטיקה קלינינגרד. כבר בגיל 16 הוא עלה להרכב הפותח של הקבוצה הבוגרת (אשר שיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה). לאחר שתי עונות עבר לקבוצת פאקל וורונז'. בשנת 1992, ציידי הכישרונות של קבוצת הצמרת הרוסית דינמו מוסקבה הציעו לו לעבור לקבוצתם. ילישב אומנם עבר לדינמו, אך לא מצא את מקומו בקבוצה וכעבור כמה חודשים עבר לקבוצת טקסטילשצ'יק קמישין מליגת המשנה הרוסית. בשנת 1993 הוא שיחק עם הקבוצה בליגה העליונה ובסיום העונה נכלל בנבחרת הליגה. בשנת 1994 הצטרף ילישב לקבוצת הפאר לוקומוטיב מוסקבה, במדיה שיחק שתי עונות וזכה בגביע הרוסי. בהמשך שיחק שנתיים בדרום קוריאה. 

בשנת 2000 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל חיפה. הוא שיחק במדי הפועל שתי עונות. בשנת 2002 שוחרר מן הקבוצה, לאחר שאחרונה נקלעה לקשיים כלכליים. ילישב שב לרוסיה. הוא חזר לשחק בקבוצת פאקל וורונז'. בשנת 2005 פרש ממשחק פעיל.

תארים
-----

* הגביע הרוסי: 1996
* הגביע הקוריאני: 1998

2000/1 גביע הטוטו (הפועל חיפה)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  בתקופת שהותו בישראל נכתב שמו כ"ילשב"
**קובי סלע** (נולד בג' בסיוון תשכ"ט, 1969) הוא שדרן רדיו ישראל-חרדי, עיתונאי ואיש יח"צ, העוסק בייעוץ לחברות ועסקים ובמוזיקה.

ביוגרפיה
--------

סלע נולד וגדל בבת-ים. למאיר ומרים סילם. משפחה ממוצא תוניסאי. למד בישיבת תורת חיים בבני ברק, בישיבת עטרת ישראל בירושלים, בישיבת מאור ישראל בקריית גת ובישיבת מיר בירושלים.

סלע מגיש ברדיו מגיל תשע ככתב זעיר ברשת א'. אחר כך הגיש והפיק תוכניות בגלי צה"ל ובערוץ 7, ביניהן את התוכניות "שירים במעלות", המצעד החסידי של ערוץ 7, ותוכניות צרכנות. הגיש עם מנחם טוקר את התוכנית "קבלייט שבת" ברדיו תל אביב.

כתב על מוזיקה חסידית בעיתון הדתי "בשבע". כתב גם בירחון לצעירים "עשרה+" ובשבועון החרדי "בקהילה". הוא הגיש גם את התוכנית האקטואלית לחרדים "סידיש".

בשנת 2004 השתתף בתוכנית המציאות "סוף הדרך", שהופקה בשיתוף עם צו פיוס.

בשנת 2007 הקים קובי סלע את "קובי סלע, יחסי ציבור ותקשורת כהלכה", חברה המתמחה ביח"צ ותקשורת למגזר החרדי והדתי. החברה התמזגה ב-2012 לתוך משרד הפרסום "גל אורן".

בשנת 2010 הצטרף קובי לצוות קול ברמה כמגיש המצעד החסידי-מזרחי 'הטבלה'.

בשנת 2011 שימש קובי כחלק מהוועדה המקצועית בתוכנית "בית ספר למוזיקה" בערוץ 2.

סלע התמודד בבחירות 2018 למועצת בית אל ברשימת "יחד".

כיום סלע מנהל את משרד היח"צ שבבעלותו 'קוביס' הממוקם בקניון רמות, מגיש ברדיו קול חי את התוכנית 'קוביס מוקיר שבת' המשודרת בימי שישי, עורך את מדור המוזיקה בערוץ 7 ומגיש את המצעד החסידי שירים במעלות.

חיים אישיים
-----------

נשוי לנחמה ואב לשישה. מתגורר ביישוב בית אל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קובי סלע
* ירעם נתניהו, שליפות עם קובי סלע, באתר nrg‏, 28 בנובמבר 2006
* המצעד החסידי, באתר ערוץ 7
* אבי גרינצוויג, אחד על אחד • קובי'ס - העז שהפך ל'ליצן של ממש', באתר בחדרי חרדים, 22 בינואר 2015
* רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם קובי סלע, באתר ערוץ 7, 16 במאי 2019

ירעם נתניהו מדבר עם קובי סלע בנושא עברית באתר: 'יוטיוב'.

* קובי סלע, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות סרוגים, ‏ברנז'ה: איש היח"צ קובי סלע רץ למועצת בית אל, באתר "סרוגים", 4 באוקטובר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298462805171
* ISNI: 0000 0004 0366 4160
* VIAF: 298643483
* WorldCat: viaf-298643483

 |
האפיפיור **גרגוריוס השנים עשר** (בלטינית: **Gregorius XII** ‏1326 לערך – 18 באוקטובר 1417), נולד בשם **אנג'לו קורר** או לפעמים **קוראריו** (**Angelo Correr** או **Corrario**). אפיפיור בין 30 בנובמבר 1406 ועד להתפטרותו ב-4 ביולי 1415, התפטרות שהביאה לסיום הקרע המערבי.

חייו
----

קורר נולד למשפחת אצולה מוונציה. ב-1380 מונה לבישוף קסטלו וב-1390 מונה לפטריארך טיטולרי של קונסטנטינופול. ב-1405 מונה לקרדינל.

הקרדינל קורר נבחר שנה לאחר מכן ברומא על ידי קונקלווה בת 15 קרדינלים בלבד, על מנת לחסום את דרכו של האנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר לכס. קורר נתמך על ידי קרוביו מוונציה ועל ידי מלך נאפולי לדיסלאוס. 

למרות התחייבותו שלא למנות קרדינלים חדשים, העלה ארבעה מקרובי משפחתו למעלת קרדינלים, בהם האפיפיור לעתיד אאוגניוס הרביעי. ב-4 במאי 1408 כינס את הקרדינלים בעיר לוקה והפציר בהם שלא יעזבו את הכינוס. למרות זאת יצאו שבעה קרדינלים על מנת להיוועד עם חשמניו של האנטי-אפיפיור. הדבר הוביל לכינוס ועידת פיזה, שהחליטה, בהיעדרם של שני האפיפיורים, שעל שני הטוענים לכס הקדוש להתפטר על מנת שיוכל להיבחר מועמד מוסכם. ב-5 ביוני 1409 גינתה ועידת פיזה את שני האפיפיורים כפלגניים, כופרים, שקריים, ושערורייתיים ובחרה באנטי-אפיפיור אלכסנדר החמישי, שהוחלף לאחר כשנה על ידי האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. 

כך שבו זמנית כיהנו שלושה אפיפיורים: גרגוריוס השנים עשר, בנדיקטוס השלושה עשר, ויוחנן העשרים ושלושה.

בתגובה יצר גרגוריוס השנים עשר חצר אפיפיורית בצ'יבידאלה דל פריולי (Cividale del Friuli) שליד אקוויליה, תוך שהוא ממנה עשרה קרדינלים נאמנים נוספים. למרות שהכריז על תומכי אלכסנדר החמישי ככופרים שנשבעו לשקר, לא סחף אחריו תמיכה ציבורית. 

ב-16 בנובמבר 1414 כינס זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ועידה אקומנית בעיר קונסטנץ, היא ועידת קונסטנץ, על מנת לשים קץ לקרע המערבי. גרגוריוס מינה את הקרדינל קרלו מלטסטה (Carlo Malatesta) כשליחו ומלטסטה היה זה שהגיש לוועידה ב-4 ביולי 1415 את התפטרותו של האפיפיור. הוועידה קיבלה את ההתפטרותו ולא בחרה אפיפיור חדש. רק אחרי מותו ב-1417 בחרה במועמד מוסכם, מרטינוס החמישי, לאפיפיור מוסכם, צעד שסיים את הקרע המערבי.

את שארית ימיו בילה גרגוריוס בביתו באנקונה.

עד התפטרותו של בנדיקטוס השישה עשר בפברואר 2013 היה האפיפיור האחרון שהתפטר מתפקידו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרגוריוס השנים עשר** בוויקישיתוף
* ערך באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית)
* גרגוריוס השנים עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אינוקנטיוס השביעי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**מרטינוס החמישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397566305171
* BnF: cb12048374k (data)
* GND: 118541889
* ICCU: SBLV293893
* ISNI: 0000 0001 1562 747X
* LCCN: nb2007017459
* NLP: A34272379
* NTA: 069477094
* SELIBR: 290267
* SUDOC: 028701518
* VcBA: 495/24251
* VIAF: 25394064
* WorldCat: viaf-25394064

 |
**Nicktoons** הוא שם כולל המשמש את ניקלודיאון לסדרת האנימציה המקורית שלהם. כל ה-Nicktoons מופקים בחלקם ב-Nickelodeon Animation Studio ומפרטים את חברת האם של Nickelodeon (Viacom, הידועה כיום כפרמאונט גלובל) בשורות זכויות היוצרים שלהם. אין עדיין בישראל יפורסם בהמשך.

מאז השקתו בסוף שנות ה-70, לוח הזמנים של ניקלודיאון כלל אנימציה שהופקה על ידי חברות אחרות, כמו בל וסבסטיאן, בננהמן ודנג'ר מאוס. והערוץ אפילו היה שותף להפקת הרוזן דאקולה, שהחלה לשידור ב-1988. אבל ניקלודיאון לא השקיעה בסדרה מצוירת מקורית משלה עד 1989, כשהמפיקה ונסה קופי ביקרה בלוס אנג'לס כדי לקבל פיצ'רים של אנימטורים מקומיים. ג'רלדין לייבורן, נשיאת הערוץ דאז, האירה שלושה פיצ'רים לסדרות מלאות: החיים על פי דאג, המופע של רן וסטימפי וראגרטס. ב-11 באוגוסט 1991, שלושת הקריקטורות הוצגו לראשונה כחלק מבלוק של 90 דקות, והפכו ל-Nicktoons הממותגים הראשונים. בניגוד לסרטים המצוירים מבוססי הסחורה ששלטו בתעשיית האנימציה של שנות ה-80, ונסה קופי וג'רלדין לייבורן הסכימו שהניקטון צריך להיות מונע על ידי יוצרים: מבוסס על דמויות מקוריות שעוצבו על ידי אנימטורים. עדיין אין בישראל יפורסם בהמשך.

ה-Nicktoons הראשונים הגיעו להצלחה כלכלית, ושכנעו את ויאקום להשקיע בתוכניות אנימציה מקוריות עבור הרשת האחרת שלה MTV. עד 1998, חטיבת האנימציה של ניקלודיאון פעלה מתוך מתחם משרדים שכור בסטודיו סיטי, קליפורניה. הייצור עבר לבניין בודד בברבנק הסמוך ב-4 במרץ 1998. בין התוכניות הראשונות שהופקו במתקן החדש הזה הייתה בובספוג מכנסמרובע, שעד 2004 הפכה לתוכנית הרווחית ביותר בתולדות ניקלודיאון. בשנת 2002 הושק ערוץ כבלים שנקרא גם ניקטונס, ואחריו מספר גרסאות בינלאומיות. מספר תוכניות מקוריות הופיעו בבכורה של פרקים חדשים ברשת Nicktoons. אין עדיין בישראל יפורסם בהמשך.

בתחילת שנות ה-2010, ניקלודיאון הוציאה לראשונה את שני הניקטון הראשונים המבוססים על זכייניות טלוויזיה קיימות, בניגוד לדמויות חדשות: צבי הנינג'ה המתבגרים ומועדון ווינX. שני המופעים המחודשים הללו פותחו ב-Nickelodeon Animation Studio בעקבות רכישות של Viacom של שני הנכסים. בשנת 2019, Nick Animation הוציא לראשונה את Nicktoon הבלעדי להזרמה, פינקי מלינקי, אשר שוחרר בנטפליקס ולא בטלוויזיה. מספר חודשים לאחר מכן, האולפן הכריז על הסכם רב-שנתי להפקת תוכן אנימציה עבור נטפליקס, כולל נכסים חדשים וספין-אוף של ניקוטונים קודמים. Nick toons יפורסם בהמשך בישראל כי אין בינתיים בגלל שניקולדיאון עוד לא החליטו שיהיה בישראל אז יפורסם בהמשך עוד בפרטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקוטונים** בוויקישיתוף
מלון שלושת המלכים
התמונה המפורסמת של הרצל במרפסת של מלון שלושת המלכים. צילם: אפרים משה ליליין
**מלון שלושת המלכים** (בצרפתית: **Grand Hotel Les Trois Rois** וקודם לכן בגרמנית: **Hotel drei Könige**) הוא מלון פאר השוכן בבזל שבשווייץ, על גדות הריין.

היסטוריה
--------

בשנת 1681 הוזכר המקום לראשונה כ"פונדק ומסעדה שלושת המלכים". השם "שלושת המלכים" היה שם נפוץ לפונדקי דרכים, והוא מתייחס לשלושת האמגושים המתוארים בבשורה על-פי מתי, הקרויים בגרמנית "שלושת המלכים הקדושים". 

הבניין הנוכחי של המלון תוכנן בסגנון בל אפוק בידי האדריכל אמדאוס מריאן ונבנה בשנת 1844. במהלך השנים עבר שיפוצים חלקיים רבים. בשנת 2000 רכשה קבוצת ריצ'מונט את המלון, ובשנת 2004 נרכש המלון על ידי תומאס שטראומן, שפעל לשחזורו לצורתו המקורית, כפי שהייתה בשנת 1844, תוך שימוש בתשתית מודרנית. במרץ 2006 נפתח המלון מחדש, בשם Les Trois Rois, כחלק מרשת Leading Hotels of the World. בספטמבר 2012 הודיע שטראומן על כוונתו למכור את המלון.

עם אורחי המלון הנודעים נמנו נפוליאון בונפרטה, אליזבת השנייה, וילי ברנדט, פרנץ ליסט, פבלו פיקאסו, תומאס מאן ועוד. בתולדות הציונות מפורסמת תמונתו של בנימין זאב הרצל, המשקיף על הריין ממרפסת המלון, בעת שהתארח בו בזמן הקונגרס הציוני החמישי בשנת 1901 (הרצל התארח במלון גם בזמן הקונגרס הציוני הראשון, ב-1897).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלון שלושת המלכים** בוויקישיתוף
* Grand Hotel Les Trois Rois – אתר המלון (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 5087055-5
* LCCN: n2007022684
* VIAF: 128562597
* WorldCat: lccn-n2007022684

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במזל האסטרולוגי. אם התכוונתם לקבוצת הכוכבים, ראו תאומים (קבוצת כוכבים).
סמל מזל תאומים
בול ישראלי המוקדש למזל תאומים
**מזל תאומים** הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל תאומים" הוא מי שנולד בין 21 במאי ל־21 ביוני (לערך). במסורת היהודית מתייחס מזל תאומים לחודש סיוון. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל תאומים לחודש אייר. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת באזור כוכבי השמיים, המוקצה למזל תאומים האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית התאומים לבין אזור השמיים של מזל תאומים בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.

במיתולוגיה היוונית
------------------

במיתולוגיה היוונית נגלל סיפורם של שני אחים, קסטור ופולוקס, בניה של לדה המכונים "דיוסקורים", קרי "בני זאוס". אביו של קסטור היה טינדאוס, מלך ספרטה ואילו אביו של פולוקס הוא לא אחר מאשר זאוס (יופיטר במיתולוגיה הרומית), אשר אנס את לדה בליל כלולותיה, בשעה שהתחפש לברבור. לפולוקס הייתה אחות מאותם הורים, הלנה, שעתידה להיות מלכת ספרטה.

התאומים בילו את זמנם ברכיבה על בקר ובלימוד נשים צעירות. יום אחד בזמן רכיבה על בקר, הגיע בן דודם אידס, והרג את קסטור. זאוס בתגובה הרג את אידס בו-במקום. פולוקס, שהיה בן אלמוות, התאבל על אחיו כל כך, עד לנקודה שבה ביקש להצטרף אליו בשאול של האדס.

הבקשה ריגשה את זאוס והוא החליט למקם את שני האחים קרובים זה לזה ואליו, בשמיים.

שיוך אסטרולוגי
--------------

מזל תאומים הוא אחד משלושת מזלות יסוד האוויר, יחד עם מזל מאזניים ומזל דלי. הוא משתייך לקבוצת המזלות המשתנים, יחד עם מזל בתולה, מזל קשת ומזל דגים. הכוכב השליט של מזל תאומים הוא כוכב חמה (מרקורי).

ראו גם
------

* גלגל המזלות
* מיתולוגיה
* אסטרולוגיה
* ארבעת היסודות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזל תאומים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יצירה פרק ה' משנה ט'

| גלגל המזלות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| טלה () • שור () • תאומים () • סרטן () • אריה () • בתולה () 
מאזניים () • עקרב () • קשת () • גדי () • דלי () • דגים () |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph116948

 |
**יעקב בן-תוֹר** (13 בפברואר 1910 – 29 באוקטובר 2002) היה פרופסור לגאולוגיה ומנהל המכון הגיאולוגי לישראל.

ביוגרפיה
--------

בן-תור נולד בשם **קורט וִינְטֶר** בשנת 1910 בקניגסברג שבגרמניה. הוא למד משפטים בעיר הולדתו, ולאחר מכן משפטים בברלין ובלשנות בסורבון שבצרפת. בשנת 1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל ושינה את שמו.

לאחר עלייתו הצטרף בן-תור ליהודה פיקרד והיה מראשוני החוג לגאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא נשלח מטעמו של פיקרד ללימודים בשווייץ ולמד לימודי דוקטורט בנושא סלעים וולקניים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נאסר בשווייץ כמרגל גרמני, וברח חזרה לארץ ישראל. ב-1945 הוענק לו תואר דוקטור בחוג לגאולוגיה והיה לראשון בתחום לו העניקה האוניברסיטה העברית תואר דוקטור. בשנת 1949 מונה למדריך באוניברסיטה העברית. בשנת 1957 הועלה לדרגת פרופסור חבר.

אנשי חיל המדע ליד מצבה שהוקמה לזכר חברם פיני סלע שנרצח במסגרת עבודתו, 1951. פרופ' יעקב בן-תור עומד משמאל
בן-תור כיהן כחבר אספת הנבחרים הרביעית (1944–1948) מטעם מפלגת עלייה חדשה של יוצאי גרמניה. כן כיהן בוועד הקהילה של ירושלים.

כיוון שהיה פעיל "ההגנה", גויס על ידי פרופ' ישראל דוסטרובסקי לשורות חיל המדע. בעיצומה של מלחמת העצמאות ביצע, יחד עם עקיבא פרומן ואחרים, סקר ומיפוי גאולוגי של הנגב. עבודתם נערכה לצורך איתור נפט ואורניום, אך ממצאיה התרכזו בחשיפת מרבצי הפוספטים בתמנע. על עבודתם זו זכו בן-תור ופרומן בפרס ישראל למדעי החיים לשנת ה'תשט"ו (1955).

במקביל לעבודתו בשנים אלו השלים בן-תור דוקטורט נוסף, בהצטיינות, מהסורבון. בשנת 1952 כיהן כראש המחלקה למינרולוגיה ולפטרולוגיה במכון הגיאולוגי. בן-תור כיהן בשנת 1953 כנשיאהּ של החברה הגיאולוגית הישראלית. בשנת 1954 מוּנה למנהל המכון הגאולוגי, ולימים היה גם לראש החוג לגאולוגיה באוניברסיטה העברית. לאחר מלחמת ששת הימים יצא לסיני לצורך מחקר ומיפוי. ב-1977 פרש מהאוניברסיטה העברית. לאחר מכן עבד במכון סקריפס באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.

המינרל בנתוריט, שנתגלה ב-1980 על ידי הגאולוגית שולמית גרוס בתצורת חתרורים, נקרא על שמו.

נפטר ב-2002, הותיר אחריו את רעייתו מרים קסטנר, פרופסור במכון סקריפס, ושלושה ילדים.

בנו היה הארכאולוג אמנון בן-תור.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה באתר אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו
* אורי דרומי, נפט לא נמצא, אבל הנגב מופה, באתר הארץ, 5 בפברואר 2002
* יעקב ק. בן תור (1910-2002), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מינויים באוניברסיטה העברית, קול העם, 17 במרץ 1949
2. ↑  העלאות באוניברסיטה העברית, חרות, 21 במרץ 1957
3. ↑  ועד הקהילה החדש בירושלים, דבר, 9 ביוני 1944
4. ↑  מפעל להפקת נחושת יוקם בקרוב בסביבת אילת, מעריב, 3 בדצמבר 1952
5. ↑  יצאו את הארץ, חרות, 11 באוקטובר 1959
6. ↑  נחום ברנע, מסע אל אוצרות סיני, דבר, 11 ביולי 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296831405171
* BnF: cb15628248s (data)
* GND: 116123583
* ISNI: 0000 0003 6748 5842
* LCCN: n81033192
* NTA: 074396919
* RERO: 02-A009592593
* SUDOC: 190781203
* VIAF: 85144928739454441337
* WorldCat: lccn-n81033192

 |
הכפר סיראדאלור וההר שבגבו
המזח ובתי הסירות בכפר סיראדאלור
בול של האי סיראדאלור שהוצא על ידי השרות הבולאי של איי פארו בשנת 2005
**סיראדאלור**  (פארואזית: **Syðradalur**) הוא הכפר הדרומי ביותר, מבין ארבעת הכפרים, המצויים על האי קאלסוי, בסביבה הצפונית של איי פארו.

בשנת 2009 נספרו 10 תושבי קבע המתגוררים בכפר, 6 גברים ו-4 נשים. בעונות הקיץ מגיעים תושבים נוספים מכל רחבי האיים אל הכפר הקטן ושוהים בבתי הקיץ שברשותם.

כפר עם שם זהה קיים גם על האי סטריימוי.

היסטוריה
--------

תחילת ההתיישבות באזור הכפר החלה במאה ה – 17, אז פנה הכפר לצד המערבי של האי ושמו היה בלאנקאסקוילי (Blankaskáli). בעקבות מפולת שלגים כבדה שהתרחשה בשנת 1809 הועבר הכפר לצידו המזרחי של האי ובשנת 1812 נקבע שמו החדש 'סיראדאלור', הנהוג בשימוש עד היום. בשנת 2009 נקבעו בכפר שלושה שמות של רחובות יחד עם מספרי בתים.

תחבורה אל האי ובתוכו
--------------------

בשנת 1985 נבנתה תעלת כביש שחיברה את הכפר המבודד עם יתר הכפרים שעל האי. אל האי ניתן להגיע במסוק מנקודות שונות ברחבי איי פארו או באמצעות הפלגה שיוצאת מספר פעמים ביום מהעיירה קלאקסוויק שעל האי בורד'וי.

האי סיראדאלור בספרות העברית
---------------------------

עלילת ספרו של העיתונאי עמרי גלפרין, 'האי בקצה האוקיינוס', מתרחשת ברובה בכפר סיראדאלור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיראדאלור** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* מידע ותמונות על הכפר סיראדאלור

הערות שוליים
------------

1. ↑  city population, Syðradalur (Tórshavnar, Towns and Villages, Faroe Islands) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
2. ↑  Syðradalur, whatson.fo
3. ↑  Syðradalur, Visit Kalsoy UK (בדנית)
4. ↑  All villages on the Faroe Islands. Syðradalur, Kalsoy / Faroe Islands / faroeislands.dk, www.faroeislands.dk
5. ↑  MF Sam: Klaksvík - Syðradalur, ‏2020-05-13
**גומצן שחור ראש** (שם מדעי: ***Lachesis melanocephala***) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים הקרוב לגומצן הענק ובעיקר למין גומצן מרכז אמריקאי והוא שוכן כמותו ביערות הגשם הטרופיים של קוסטה ריקה. נחש זה הוא מהגדולים שבנחשים הארסיים ביבשת.

מאפיינים
--------

גומצן זה מגיע לאורך 1.9-2 מטר ולעיתים גם לאורך 2.3 ואף 2.4 מטרים. צבע הנחש קרם-אפרפר עם רצועות חומות כהות עד שחורות מעליו וכיפת הראש שחורה כולה, מה שהקנה לו את שמו המדעי - "melanocephala" - "שחור".

תפוצת הנחש לא מוגדרת בגבולות ברורים אך הוא נמצא ברחבי קוסטה ריקה, בעיקר במערבה לצד חופי האוקיינוס השקט וגם בדרום העיר פונטרנס. ייתכן שהוא נפוץ גם במערב פנמה. הנחש שוכן ביערות גשם עד לגובה 1,500 מ' ומצוי על קרקעית היער, מכוסה בפסולת עלים רוב זמנו. 

נחש ארסי זה יוצא בלילה והוא צד ממארב יונקים קטנים כמו עכברים וחולדות, זוחלים אחרים לרבות נחשים ודו-חיים. הארס הקטלני שלו יכול להרוג טרף תוך כמה דקות ומסוכן גם לאנשים, אך ההתקפות שלו די נדירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גומצן שחור ראש** בוויקישיתוף
* גומצן שחור ראש, באתר ITIS (באנגלית)
* גומצן שחור ראש, באתר NCBI (באנגלית)
* גומצן שחור ראש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* גומצן שחור ראש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* גומצן שחור ראש, באתר GBIF (באנגלית)

1. ↑  גומצן שחור ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
אלכסנדרפלאץ מהפרנזהטורם
מפת הכיכר. באדום קווי החשמלית
אלכסנדרפלאץ בשעת לילה, 2015 (סרטון)
**אלכסנדרפלאץ** או **כיכר אלכסנדר** (בגרמנית: **Alexanderplatz**; להאזנה (מידע • עזרה)) היא כיכר גדולה במזרח ברלין בסמוך לנהר השפרה ולברלינר דום.

היסטוריה
--------

עד המאה ה-18 היה אזור אלכסנדרפלאץ שוק הבקר של העיר ברלין. בשנת 1805 שונה שם האזור ל"אלכסנדרפלאץ" לכבוד ביקורו של צאר רוסיה אלכסנדר הראשון בברלין ב-25 באוקטובר בשנה זו.

בשלהי המאה ה-19 הוקמה במקום תחנת רכבת אשר הפכה את הכיכר למרכז תחבורה ראשי, ובהמשך לאתר מסחרי עם פיתוחו של השוק שהיה במקום. בשנות ה-20 של המאה ה-20 אזור אלכסנדרפלאץ (כמו גם אזור פוטסדאמר פלאץ) היה מרכז חיי הלילה של ברלין, ובהתייחס לכך חיבר אלפרד דבלין את הרומן "ברלין, אלכסנדרפלאץ" בשנת 1929, שאף הוסרט פעמיים (בשנת 1931 ובשנת 1980).

בשנות ה-60 של המאה ה-20 שופץ אזור אלכסנדרפלאץ, שנפגע קשה בהפצצות שלהי מלחמת העולם השנייה על ידי ממשלת גרמניה המזרחית אשר פיתחה את הכיכר כמרכז מזרח ברלין, ובכיכר נבנה הפרנזהטורם (מגדל הטלוויזיה - המבנה השני בגובהו באירופה) ומגדל 37 קומות עבור מלון מרשת אינטרהוטל.

בשנת 1993 הוצעה תוכנית לשיפוץ הכיכר אולם תוכנית זו לא הוצאה אל הפועל. כיום הכיכר מושכת תיירים רבים, ובהתאם יש בה מרכזי קניות, דוכני מזכרות, ורוכלי רחוב רבים.

בסמוך לכיכר ממוקם בית העירייה האדום - בית העירייה של ברלין. בסמוך לאלכסנדרפלאץ הולך ומוקם שחזור של הברלינר שטאטשלוס ("הארמון העירוני של ברלין"), במקום ארמון הרפובליקה (הפרלמנט של מזרח גרמניה), שנהרס בשנים 2006–2008.

בכיכר תחנות אס באן ואו באן מרכזיות. במפלס הכיכר עוברים קווי חשמלית. בכיכר עומד גם הפסל המכני מימי גרמניה המזרחית "השעון העולמי", שמציג את השעה בערים שונות בעולם.

גלריית תמונות
-------------

* "שעון העולם" וברקע הפרנזהטורם"שעון העולם" וברקע הפרנזהטורם
* באנהוף אלכסנדרפלאץ (תחנת האס באן)באנהוף אלכסנדרפלאץ (תחנת האס באן)
* בית אלכסנדר (אלכסנדראהוס)בית אלכסנדר (אלכסנדראהוס)
* 
* מזרקת הידידות באלכסנדרפלאץמזרקת הידידות באלכסנדרפלאץ

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדרפלאץ** בוויקישיתוף
* מיכאל יעקובסון: מה שאסור בברלין מותר בירושלים: המגדלים המוקפאים באלכסנדרפלאץ, 5 במאי 2016, xnet

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4217986-5
* MusicBrainz: 61fd736a-5474-4ed1-8a40-b857d32d1606
* VIAF: 235553194
* WorldCat (עם VIAF): 235553194

 |
**אברהם נוימן** (בפולנית: **Abraham Neumann**‏; 6 בפברואר 1873 – 4 ביוני 1942) היה צייר וגרפיקאי יהודי-פולני, חבר הזצסיון הווינאי. נרצח על ידי הנאצים.

קורות חייו
----------

נוימן נולד בעיר שֶרְפְּץ, במשפחה יהודית. אביו היה פקיד של ממשל היערות. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, הרוויח כסף בוורשה על ידי הגדלת וצביעת פורטרטים מתצלומים, ולמד בבית הספר לציור. את לימודיו החל בשנת 1897 באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב בניהולו של יאצק מלצ'בסקי. הוא למד, בין היתר באולפן של יאן סטניסלבסקי.

בשנת 1900 שהה מספר חודשים בפריז. בין היתר, בשיעורים באקדמיה ז'וליאן הוא הכיר את אוספי המוזיאונים, ביקר בתערוכה העולמית והעתיק ציורים במוזיאון הלובר. בדרכו חזרה לביתו ביקר באנגליה, בלגיה, הולנד וגרמניה.

לאחר סיום לימודיו התיישב נוימן לצמיתות בקרקוב, ואז עבר לזאקופנה. הוא טייל הרבה, כולל לארצות הברית, פעמיים בארץ ישראל (1904, 1926–1927), שם הרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.

נוימן היה אמן פורה שהתמחה במיוחד בציורי נוף. הוא נחשב לאחד הנציגים הבולטים של מה שמכונה "בית ספר הנוף" של סטניסלבסקי. לאחר שהותו בארץ ישראל הועשר נושא עבודתו בנושאים המזרח תיכוניים (במיוחד מבחינה אדריכלית). הוא צייר גם טבע דומם, פרחים ודיוקנאות. עבודותיו מורכבות מציורי נופים מהרי הטטרה, קז'ימייז' דולני, בריטני וארץ ישראל.

הוא היה הצייר היהודי הראשון מפולין שנסע לארץ ישראל בשנת 1904, וגם הראשון שנתקל באתגרים שהוצבו שם לציור, כולל סוג האור השונה. הוא נאבק לפתור בעיות אלה במשך זמן רב, ובמסעו השני לארץ, נושאים מקומיים הפכו למאפיינים קבועים בעבודתו.

הוא השתייך לסניף קרקוב של התאחדות האמנים הפולנית ולאיגוד הציירים והפסלים היהודים בקרקוב. הוא השתתף בתערוכות "אגודת שטוקה", ערך תערוכות אישיות בקרקוב ולבוב בוורשה, לודז' וברלין. הוא גם השתתף בתערוכות "הזצסיון הווינאי" וב-1916 השתתף בתערוכות האמנות היהודית בוורשה.

הוא התיידד עם אמנים מובילים רבים בתחילת המאה ה-20, כמו רפאל מלצ'בסקי (בנו של יאצק מלצ'בסקי) ולאון צ'וויסטק.

מותו
----

בשנת 1942 הוכנס אברהם נוימן לגטו קרקוב. ב-4 ביוני 1942 הוא נורה ונהרג על ידי הגרמנים בפינת הרחובות דברובקי וג'נובה וולה בדרכו לתחבורה שהובילה את יהודי קרקוב למחנה ההשמדה בבֶּלְזֶ'ץ. מרדכי גבירטיג נורה גם הוא בקבוצה.

גלריה
-----

* רחוב רחוב
* עיירה קטנהעיירה קטנה
* קרקוב קרקוב
* ירושלים העתיקה ירושלים העתיקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברהם נוימן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Abraham Neumann Biography Page – Gallery97 Tel Aviv | Modern Art Gallery, web.archive.org, ‏2012-02-27
2. ↑  Miniony świat. Malarstwo Artystów Żydowskich. Katalog wystawy w Galerii Rynku Sztuki, Łódź 27 sierpnia 2004 r. – 4 września 2004 r

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 281129
* NLI: 987007500816005171
* ISNI: 0000 0004 3436 1293
* LCCN: no2015059306
* RKD: 134182
* ULAN: 500478345
* VIAF: 308698954
* WorldCat: lccn-no2015059306

 |