recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב **אברהם יצחק גרשונוביץ** (? - כ"ו בסיוון תשי"ד, 27 ביוני 1954) היה רבה של ז'אבינקה שבמחוז בריסק, ובארץ ישראל ראש ישיבת תפארת ציון.

תולדותיו
--------

נולד באולשאן שבפלך וילנה בקיסרות הרוסית (כיום בלארוס), לרב שמואל דוד גרשונוביץ, שהיה אב"ד ז'אבינקה הסמוכה לבריסק. למד בישיבות טלז, סלובודקה ומאלטש. נישא לשרה בילה, בתו של הרב משה אליעזר הכהן בייער ממוטלה. היה מקורב לרבותיו הרב אליעזר גורדון מטלז והרב רפאל שפירא מוולוז'ין שסמכו אותו לרבנות.

לאחר נישואיו כיהן כר"מ בישיבה לצעירים בלאפיץ'. לאחר מכן כיהן כרב במונסטרישצנה, וכעבור זמן עבר לכהן כרב בפשראלשלה, מחוז סובלק. בשנת תרפ"ד (1924), לאחר פטירת אביו, התמנה תחתיו כרבה של ז'אבינקה. היה מקורב לרבני בריסק, הסמוכה לז'אבינקה, ובראשם הרב יצחק זאב סולובייצ'יק והרב שמחה זליג ריגר.

בשנת תרצ"ז (1937) עלה לארץ ישראל. מיד עם בואו מונה על ידי החזון איש לכהן כראש ישיבת תפארת ציון, שנוסדה שנה קודם לכן. החזון איש העיד עליו כי הוא "מתלמידיו של אהרן הכהן, אוהב שלום ורודף שלום", וכן אמר עליו ש"אף פעם לא הניע את ראשו ללא מחשבה וכוונה". כיהן בתפקידו עד פטירתו בשנת תשי"ד, חצי שנה לאחר פטירת החזון איש.

בנו, רבי שמואל דוד, מילא את מקומו ברבנות בז'אבינקה, ונספה בשואה.

משפחתו
------

שני גיסיו של הרב גרשונוביץ - חתניו האחרים של הרב בייער - הם:

* הרב מתתיהו שצ'יגל - מייסד ישיבת בית יוסף בבני ברק.
* הרב חיים חלוונה יוז'וק - אביהם של הרב שמעון יוז'וק וד"ר דב ירדן.

בניו:

* הרב שמואל דוד - אב"ד זאבינקה (חתן הרב יצחק אלחנן וולקין, אב"ד אנטופול), נספה בשואה.
* הרב ראובן יוסף - מראשי ישיבת הנגב (חתנו של הרב צבי יהודה אדלשטיין, שיכהן כרבה של שומיאץ ורמת השרון).
* משה אליעזר - מפלטבוש ניו יורק.

חתניו:

* הרב מיכל יהודה ליפקוביץ – ראש ישיבת פוניבז' לצעירים וממנהיגי הציבור הליטאי.
* הרב שלמה הרשלר - מרבני כולל חזון איש. בנו של הרב הרשלר, הרב יהודה אריה, היה ר"מ בישיבת בית מתתיהו.
* ברוך מרדכי הלוי וולפא.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "המודיע", א' בתמוז תשי"ד. מובא ב"פאר הדור" כרך שני עמ' רעא.
**שפות הודו-איראניות**, הידועות גם כ"**שפות אַרִיּוֹת**", הן קבוצת שפות מהקדומות, הגדולות והחשובות שיש במשפחת השפות ההודו-אירופיות. הן מדוברות בדרום אסיה, מדרום הרי אורל וחופי הים הכספי במערב, דרך איראן, אפגניסטן ופקיסטן, ועד הודו ובנגלדש.

ככל הנראה מקורן של שפות אלה הוא בערבה האוקראינית, ערש השפה הפרוטו הודו-אירופית ובמהלך התפתחותן הן נפרדו לארבע קבוצות: שפות הודו-אריות, שפות איראניות, שפות דרדיות ושפות נוריסטניות. דובריהן נעו בעיקר דרומה, מזרחה ומערבה ורק מעט שפות עברו צפונה. יש הקושרים את התפשטותן במרחב זה עם המצאת המרכבה.

משפחת השפות ההודו-איראניות כוללות 300 שפות שמדוברות בפי 1.5 מיליארד דוברים. השפות ההודו-איראניות הנפוצות ביותר מהענף ההודו-ארי הן: הינדי, בנגלית, פנג'אבי, וגוג'ראטית. ומהענף האיראני השפות הנפוצות הן: פרסית, פשטו, וכורדית.

תפוצת השפות ההודו-איראניות

סיווג פנימי
-----------

השפות במשפחה מתחלקות לקבוצות הבאות:

* שפות הודו-אריות
	+ סנסקריט
	+ אסמסה
	+ בנגלית
	+ גוג'ראטית
	+ הינדית
	+ מאיטילית
	+ מראטהי
	+ נפאלית
	+ אורייה
	+ פאלי
	+ פנג'אבי
	+ רומאני – מדוברת על ידי הרומאני (צוענים)
	+ סינדית
	+ סינהלית
	+ אורדו
	+ דיבהי
* שפות דרדיות:
	+ דאמלי
	+ דומאקי
	+ גאוואר-באטי
	+ קאלאשה
	+ קשמירית
	+ חוואר
	+ קוהיסטנית
	+ ניגאלאמית
	+ פאשאי
	+ פאלורה
	+ שינה
	+ שומשתי
* שפות נוריסטניות:
	+ אשקום
	+ קמוירי
	+ קאטי (באשגלי)
	+ פרסואנית (ווסי-וורי)
	+ טרגמי
	+ וואיגלית (קאלאשה-אלה)
* שפות איראניות:
	+ פרסית
	+ אווסטית (נכחדה)
	+ פהלווי ("פרסית תיכונה")
	+ פאשטו
	+ דארי של אפגניסטן
	+ טג'יקית
	+ בוכרית
	+ אוסטית
	+ כורדית
	+ בלוצ'ית
	+ טאליש
	+ טאטית
	+ ג'והורי (טאטית יהודית)
	+ ג'יהדי (פרסית יהודית)
	+ דארי של זורואסטרים
	+ יאגנובי

היסטוריה
--------

השפה האם של משפחת השפות ההודו-איראניות היא השפה הפרוטו-הודו-איראנית (אנ') ששוחזרה בידי בלשנים.

השפות ההודו-איראניות המוקדמות ביותר שתועדו הן סנסקריט וודית, אווסטית עתיקה וצעירה ופרסית עתיקה (שפות איראניות עתיקות). מספר מילים שאולות משפה הודו-ארית אחרת נמצאו במסמכים שנמצאו בממלכה החיתית וממלכת מיתני העתיקות במזרח התיכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפות הודו-איראניות** בוויקישיתוף
* שפות הודו-איראניות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שפות הודו-איראניות, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  The prehistoric origin and spread of the Indo-Iranian languages, Leiden University (באנגלית)
2. ↑  Prof. Pramod Pandey, INDO-ARYAN LANGUAGE FAMILY
3. ↑  Indo-Iranian languages | History, Characteristics & Classification | Britannica, www.britannica.com, ‏2024-02-01 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548212705171
* BnF: cb12649446w (data)
* GND: 4133813-3
* LCCN: sh85065708
* NDL: 00575714
* SUDOC: 050568418

 |
**ויקטוריה מיהאיווארי-פרקש** (בהונגרית: **Viktória Mihályvári-Farkas**; נולדה ב-26 בנובמבר 2003) היא שחיינית הונגרייה, אלופת אירופה (רומא 2022) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, וסגנית אלופת אירופה (רומא 2022) במשחה ל-1500 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

מיהאיווארי-פרקש נולדה בבודפשט שבהונגריה.

### 2019

#### סגנית אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בקאזאן שברוסיה זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.32 דקות, ובמדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.03 דקות.

### 2021

#### סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה במאי בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.81 דקות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה (4:34.76 דקות) ויחד עם איימי וילמוט מהממלכה המאוחדת. בנוסף, סיימה במקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:17.27 דקות.

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי סיימה במקום שישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:37.75 דקות, ובמקום 12 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:02.26 דקות.

באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בנובמבר בקאזאן שברוסיה סיימה במקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:09.41 דקות, ובמקום 11 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.56 דקות.

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות סיימה במקום 12 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:35.69 דקות, ובמקום 12 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.93 דקות.

### 2022

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.16 דקות, ובמקום 12 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.41 דקות.

#### אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט ברומא שבאיטליה זכתה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:37.56 דקות, לפני ז'וז'נה יאקבוש מהונגריה (4:39.79 דקות) ופרייה קולברט מהממלכה המאוחדת (4:40.06 דקות). בנוסף, זכתה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:02.15 דקות, אחרי סימונה קואדרלה מאיטליה (15:54.15 דקות) ולפני מרטינה קרמיניולי, גם היא מאיטליה (16:12.39 דקות). במשחה ל-400 מטר חופשי סיימה במקום תשיעי בתוצאה של 4:13.76 דקות.

### 2023

באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום עשירי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.28 דקות, ובמקום 19 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:25.16 דקות.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקטוריה מיהאיווארי-פרקש, ברשת החברתית אינסטגרם
* ויקטוריה מיהאיווארי-פרקש, באתר olympedia.org
* ויקטוריה מיהאיווארי-פרקש, באתר Swimrankings
**וולפגנג סובוטקה** (בגרמנית: **Wolfgang Sobotka**; נולד ב-5 בינואר 1956 בויידהופן אן דר איבס) הוא מורה, מנצח ופוליטיקאי אוסטרי מטעם מפלגת העם האוסטרית המכהן כנשיא המועצה הלאומית של אוסטריה מאז 20 בדצמבר 2017.

ביוגרפיה
--------

סובוטקה למד היסטוריה באוניברסיטת וינה, צ'לו ומוזיקה באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה, וניצוח באנטון ברוקנר (אנ') בלינץ.

קריירה
------

משנת 1972 עד 1998, סובוטקה שימש כמורה בבית הספר המקומי למוזיקה בעיר הולדתו וויידהופן אן דר איבס ולאחר מכן כמנהל בית הספר. בין השנים 1980-1987 הוא היה מורה בבית ספר יסודי. בין השנים 1980-1987 כיהן בתפקיד אחראי על ארכיון העיר ומ-1989 עד 1998 היה מרצה באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה.

### קריירה פוליטית

הקריירה הפוליטית שלו החלה ב-1982 כשנבחר לחבר במועצת העיר וויידהופן. מ-1992 עד 1996, הוא היה אחראי הפוליטיקה והחינוך במפלגת העם האוסטרית באוסטריה תחתית. מ-1996 עד 1998 היה ראש עיריית וואידהופן אן דר איבס. ב-16 באפריל 1998 הוא נבחר לראש המועצה האזורית של ממשלת אוסטריה תחתית וכיהן כגזבר. בפברואר 2009 מונה לסגן המושל. ב-2010 הוא הפך ליו"ר איגוד העובדים האוסטרי (ÖAAB) (גר').

כאשר העלות של תערוכת Entente Florale Europe (אנ') בטולן עלתה מחמישה מיליון ל-21 מיליון יורו, משרד מבקר המדינה והאופוזיציה מתחו ביקורת על סובוטקה. מפלגת החירות האוסטרית ומפלגת הירוקים קראו להתפטרותו.

ב-9 באפריל 2016 הוחלט שסובוטקה יחליף את יוהנה מיקל-לייטנר (אנ') בתפקיד שר הפנים האוסטרי. הוא נכנס לתפקיד ב-21 באפריל. כשר הפנים, תמך סובוטקה במדיניות מקלט קשוחה יותר לפליטים ובהגברת סמכויות המשטרה. לאחר המהומות בפסגת ה-G20 בהמבורג (אנ'), הוא דרש החמרה נוספת על הזכות להפגין. בנוגע לשיעור הפשיעה העולה, הוא דרש להפחית את מספר מבקשי המקלט שהורשו להיכנס לאוסטריה. בשנת 2017 הציג סובוטקה הצעה למדיניות אבטחה שתעניק למשטרה גישה למצלמות מעקב במסילות הברזל, כבישים מהירים והרכבת התחתית של וינה ותאפשר לה לפקח על תקשורת מקוונת במידת הצורך. ההצעה לא עברה, בגלל התנגדות של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית.

  

בבחירות למועצה הלאומית 2017, הוא היה י"ר מפלגת העם האוסטרית באוסטריה תחתית. ב-20 בדצמבר 2017, נבחר סובוטקה על ידי המועצה הלאומית האוסטרית לנשיאה.

בין השנים 1998 ל-2016 היה סובוטקה חבר מועצה באוסטריה תחתית ובין 2009 ל-2016 כיהן גם בתפקיד סגן המושל של אוסטריה תחתית.

מ-2016 עד 2017 כיהן סובוטקה כשר הפנים הפדרלי של אוסטריה בממשלותיהם של הקנצלרים ורנר פיימן וכריסטיאן קרן.

יחסו לישראל
-----------

סבו היה בכיר במפלגה הנאצית האוסטרית. בעקבות כך, סובוטקה מקדיש מאמצים רבים למלחמה באנטישמיות, ונחשב לתומך ישראל.

חיים אישיים
-----------

לסובוטקה יש ארבעה ילדים מאשתו הראשונה, שמתה ב-1999. יש לו גם שני ילדים ושני ילדים חורגים מאשתו השנייה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  19 02 2017 Um 20:21, Trendwende: Kriminalität steigt, Die Presse, ‏2017-02-19 (בגרמנית)
2. ↑  Sobotka, Wolfgang; Austria Forum;
3. ↑  salzburg forum (19 בדצמבר 2017). "Mag. Wolfgang Sobotka". `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  שיחות וינה - עיתון משפחה, באתר עיתון משפחה, ‏23 באוקטובר 2022
5. ↑  מערכת חמ"ל, "ר-הכנסת-אמרו-יחד-״עם-ישראל-חי״-בכפר-98979 נשיא הפרלמנט האוסטרי ואוחנה אמרו יחד "עם ישראל חי״ בכפר עזה, באתר hamal
תבנית:Ministers of the Interior (Austria)
חיפושית הקמח, בוגר.
**חיפושית הקמח** (באנגלית: **mealworm beetle**; שם מדעי: *Tenebrio molitor*) היא חיפושית המטילה את ביציה בדרך כלל בקמח או במצע אבקתי אחר, ומכאן שמה. זחלי החיפושית נקראים "תולעי הקמח" (mealworm), והם משמשים כמזון.

התפתחות
-------

נקבת חיפושית הקמח מטילה כ-400 ביצים על מצע של קמח או אבקות אחרות. רבות מהביצים נאכלות על ידי זחלים שכבר בקעו, כמו כן, חיפושיות בוגרות עשויות לאכול את הזחלים הקטנים או הביצים. הזחל גדל במשך מספר ימים עד שבועות, לפי תנאי הגידול וזמינות האוכל, ולאחר מכן מתגלם. מן הגולם בוקעת חיפושית בוגרת שבשלב ראשון צבעה חום בהיר, ועם הזמן משתנה לחום כהה או שחור. גודלו של הזחל בראשית התפתחותו סביב 5 מ"מ, ולקראת ההתגלמות גודלו עשוי להגיע לכדי 3 ס"מ. גודלה המרבי של החיפושית הבגירה כ-1.5 סנטימטר.

אזורי מחיה ומזון
----------------

חיפושית הקמח למיניה, כמו פרוקי רגליים רבים ובעלי דם קר אחרים, מתפתחת בעיקר במקומות חמים ובעלי לחות גבוהה.

נקבת החיפושית מטילה את ביציה במקומות אבקתיים כמו קמח, סובין, תבלינים טחונים, ואפילו מלח. לאחר גדילתם, ניזונים זחלי החיפושית ממאכלים נוספים כמו בוטנים, פולי קקאו, פירות יבשים, ועוד.

גידול תולעי קמח
---------------

'תולעי הקמח' - זחלי חיפושית הקמח על מצע של סובין.
בשל גודלן והתפתחותן המהירה בתנאי גידול פשוטים, וערכן התזונתי, רבים ממגדלי חיות המחמד הניזונות מחרקים, כמו דגים, לטאות וציפורים שונות, עושים שימוש בגידול מבוקר של תולעים אלו לשם האכלת בעל החיים שברשותם. לשם כך נעזרים באבקת סובין של חיטה או דגן אחר, מטמינים בו את חיפושיות הקמח בעומק של מספר סנטימטרים, ושומרים על לחות גבוהה בעזרת פרי חתוך וכדומה.

בהלכה
-----

 ערך מורחב – **איסור אכילת שרצים**  

הדיון ההלכתי סביב תולעי הקמח, המזוהות עם התולעים המכונות בשפה ההלכתית מילווי"ן (תעתיק של המילה הגרמנית Mehlwürmer, ובדמיון ל-Mealworm), נזכר כבר בדברי הרא"ש שחי במאה ה-13. תולעים אלו נפוצות באזורים רבים בעולם, במאכלים רבים וברמת נגיעות גבוהה, עובדה שהצריכה את גדולי הרבנים בכל הדורות לשבת על המדוכה במציאת דרכים להתיר שימוש בקמח ובמוצרי מזון נוספים הנגועים בהן, בצל האיסור ההלכתי לאכול מאכלים שיש בהם תולעים, שלעיתים יצר מציאות בה כמעט לא ניתן היה לצרוך קמח ללא תולעים. ישנם פוסקים שעל בסיס כללים הלכתיים שונים התירו את השימוש בקמח כאשר אין ודאות שיש בו תולעים, ישנם שלימדו זכות על המנהג להשתמש במאכלים בעלי סבירות גבוהה לנגיעות, וישנם שאסרו את השימוש בהם.

בשנים האחרונות ישנם שעשו קישור בין המילווי"ן המוזכר בפוסקים לקרדית הקמח (flour mite), בת משפחתה של קרדית אבק הבית, המצויה אף היא בקמח כמו במצבורי אבק. ועל פי זה דרשו להגדיל את צפיפות הנפות המשמשות לניפוי הקמח מתולעים. אולם אחרים דחו את זיהוי המילווי"ן עם הקרדית, שגודלה פחות מ-0.5 מ"מ, ותיאור המילווי"ן בדברי הפוסקים אינו עולה בקנה אחד עם מידותיה הזעירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חיפושית הקמח** בוויקישיתוף
* חיפושית הקמח, באתר ITIS (באנגלית)
* חיפושית הקמח, באתר NCBI (באנגלית)
* חיפושית הקמח, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חיפושית הקמח, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חיפושית הקמח, באתר GBIF (באנגלית)
* זחלי חיפושית הקמח, באתר סנייקס
* ריבוי תולעי קמח, באתר AQUA
* האם צריך לנפות קמח, באתר ישיבת הר ברכה

הערות שוליים
------------

1. ↑  שו"ת הרא"ש כלל כ' סימן ג'.
2. ↑  הרב יאיר וייץ, האם צריך לנפות קמח, באתר ישיבת הר ברכה, ‏ג באלול תשע"ח
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
'נושא: תיאולוגיה' אינו ערך חוקי 


נוסח תפילת יזכור בעברית וביידיש
**עילוי נשמה** ביהדות היא האמונה[דרוש מקור] שנשמות המתים יכולות לעלות ממקומם הנוכחי במרומים למקום גבוה ונאצל יותר. על פי האמונה[דרוש מקור], לפעולות שונות שמבצעים החיים יכולת להיטיב עם נשמת הנפטר.

מהות העניין
-----------

על פי האמונה היהודית, לאחר מותו של אדם, נשמתו נידונה בבית דין של מעלה על מעשיו בימי חייו. נשמות הצדיקים מובלות למקומן בגן עדן, ונשמות הרשעים מובלות לגיהנום לשם מירוק חטאיהם. ישיבת נשמות הרשעים בגיהנום היא זמנית, ועל פי חז"ל "משפט רשעי ישראל בגיהנום שנים עשר חודש". בסיום ריצוי התקופה שנקבעה לנשמות בגיהנום הן מובלות למקומן בגן עדן, בתמורה למעשיו הטובים של האדם.

על פי האמונה בעילוי נשמה, בכל מצב בו נמצאת הנשמה יש ליהודים אחרים דרכים להשפיע על העלאתה ממקומה הנוכחי למקום גבוה יותר על ידי קיום מצוות שונות כגון אמירת קדיש ואזכרה על קברו של הנפטר. על פי אמונה זו, אף לימוד תורה ומעשי צדקה וחסד, המוקדשים על ידי צאצאיהם או מוקירי זכרם של הנפטרים, ולזכותם, גורמים לעליית נשמתם. כמו כן אף לימוד בספרים שכתב הנפטר או תרם, וכן כל מעשה טוב שנגרם בעקבות מעשיו נזקף לזכותו אף לאחר מותו. יש שכתבו שאף להפך, כאשר מעשיו של אדם גורמים לאנשים לחטוא, אף שהדבר נעשה לאחר מותו, אזי חטאים אלו נזקפים לחובתו. בהתאם לכך נפוצים מאוד הכיתוב וההקדשה "לעילוי נשמת" (בראשי תיבות: לע"נ) הנכתבים בקשר ישיר עם תרומות למטרות שונות: ספרים ללימוד תורה, חפצי מצווה שונים, מזון ושתייה במקומות ציבוריים, צדקה לנזקקים ואף אביזרים המיועדים להצלת חיים.

נר נשמה
-------

 ערך מורחב – **נר נשמה**  

הדלקת נר נשמה ידועה כסגולה לעילוי נשמת הנפטר, ונהוג לעשות כן, בבית האבל בימי האבל, וביום השנה של הנפטר.

מנהגים נוספים
-------------

בחסידויות שונות נהוג להגיש ביארצייט, עוגות ויי"ש לאחר התפילה בבית הכנסת, על מנת שהמתפללים יברכו בִרכות מזונות ושהכל, ולאחל ש"לנשמה תהיה עלייה", מנהג זה מכונה "שתיית לחיים".

גמ"ח
----

 ערך מורחב – **גמ"ח**  

בציבור החרדי קיים מגוון רחב של גמ"חים, שנועדו לעזור לציבור, באמצעות השאלת ציוד ומוצרים שונים, כאשר חלק ניכר מהם, הוקם לעילוי נשמת יקיריהם.

לימוד משניות
------------

אמונה יהודית נפוצה גורסת, כי לימוד משניות מועיל במיוחד לעילוי הנשמה, ואף ניתן רמז לכך, שמשנה היא שיכול אותיות לנשמה, בהתאם לכך אף קיימים חבורות של לומדי משניות, בהן בסיום כל שיעור מזכירים "שהלימוד יהא לעילוי נשמת פלוני בן פלוני". יש הנוהגים אף ללמוד - בקבוצה או ביחידות - את כל ששת סדרי המשנה בתוך השנה הראשונה שלאחר הפטירה.

בשעת השבעה או יום השנה נהוג בעיקר ללמוד את פרקי מסכת מקוואות ומסכת כלים. כמו כן נהוג להזכיר וללמוד מאמרות תורתו של המנוח.

קישורים חיצוניים
----------------

* יברוב, צבי בן משה יצחק אהרן, **לעילוי נשמה**, באתר אוצר החכמה
* בעילום שם, **סדר לימוד משניות לעילוי הנשמה**, באתר אוצר החכמה

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **עלוי נשמה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסכת שבת לג ב
2. ↑  ראו הלר, יהושע בן אהרן, **תולדות יהושע**, באתר אוצר החכמה.
תוף קונגה
**תופי קונגה** או **קונגוס** הם תופי ידיים גדולים פתוחים בתחתיתם בקוטר של בין 25 ל-35 סנטימטר וגובה של בערך מטר. גוף התוף עשוי עץ או פיברגלס, עליו מתוח עור עגל מעובד, או לעיתים פלסטיק דמוי עור.

מקור הקונגאס כנראה בתופים אפריקאיים, והם נפוצים במוזיקה לטינית. כיום, הם זוכים לפופולריות רבה ומשמשים בתפקידים מגוונים גם בז'אנרים מוזיקליים שונים כג'אז, רוק ופופ.

בקובה מכונים הקונגאס "טומבדורס" והם מופיעים בשני גדלים, "**macho**" (זכר) ו-"**hembra**" (נקבה). כאשר משתמשים ביותר מזוג תופים משתמשים בדרך כלל ב"מאצ'ו" אחד ומספר "המברס" המכוונות לגבהים שונים.

חמש דרכי הפקת צליל עומדות בבסיס התיפוף בקונגאס:

* **צליל פתוח**: מכה בארבע אצבעות קרוב למסגרת התוף, המפיקה צליל חד ומהדהד בעל גובה מוגדר.
* **צליל מעומעם**: כמו הצליל הפתוח, מופק במכה בארבע אצבעות, אך ללא הרמה של היד מן העור. מגע היד עם העור מעמעם את הצליל.
* **צליל בס**: מכה עם כף היד כולה על העור, המפיקה צליל נמוך ואטום.
* **סלאפ** (Slap, "סטירה"): המכה הקשה ביותר, המפיקה צליל חד וגבוה.
* **טאצ'** (touch, "נגיעה"): כמשתמע מן השם, צליל המופק מנגיעה בעור באצבעות או שורש כף היד.

אנקדוטות
--------

בקובה, נגני הקונגה (שמנגנים מקצב הקרוי רומבה, ולכן קרויים "רומברוס") מסתובבים לבושי כובע קסקט לבן הקרוי בפיהם "בולשביקה" (על שם הבולשביקים).
רומברוס לרוב מנגנים רומבה על שלושה תופי קונגאס שונים, כאשר לכל תוף תפקיד שונה (קצב בסיס, אלתור, ואלתור על האלתור). האלתורים הם מורכבים ומרשימים, ולכן חובשי "בולשביקה" זוכים לכבוד רב, במיוחד לאור יכולתם להרשים תיירים כך שאלו יקנו משקאות לסביבתם הקרובה.

  

תופי הקונגה לוקחים גם חלק חשוב בתרבות הקפוארה, הם אלו האחראים על שמירת הקצב במעגלי קפוארה ומהירות המשחק.

בעבר, המתופפים היו מנגנים את המקצב **קוואלריה** (cavalaria) כסימן מוסכם כשהקפוארה עוד היתה נחשבת כפשע, כאשר המתופפים והנגנים היו רואים שוטר, הם היו מזהירים את הקהל לברוח בכך שהיו מנגנים מקצב זה.
פירוש המקצב הוא "פרשים", וכונה כך כיוון שהשוטרים באותה התקופה היו רכובים על סוסים (פרשים)

ראו גם
------

* תופי בונגו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תופי קונגה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4224188-1
* LNB: 000258500
* MusicBrainz: f3bd3292-1a33-4259-974d-b7375158d95d

 |
מבנה כללי של מולקולת אצטל
מבנה כללי של מולקולת קטאל: אצטל בו הפחמן המרכזי קשור לשתי קבוצות אורגניות. בנוסף לשתי קבוצות ה OR.
תגובות אלדהיד עם מולקולת כוהל לקבלת המיאצטל בשלב הראשון ואצטל כתוצר סופי
תגובות לקבלת קטאל
**אצטל** (Acetal) הוא קבוצה פונקציונלית מהצורה R2C(OR')2 כאשר שתי קבוצות ה 'R הן שיירים אורגנים. לאטום הפחמן המרכזי 4 קשרים ולכן הגאומטריה טטראדרלית. שתי קבוצות הR הקשורות לפחמן המרכזי יכולות להיות זהות – אצטל סימטרי או שונות זו מזו. אם שתי קבוצות הR אורגניות (אין אטום מימן הקשור לפחמן המרכזי) הקבוצה נקראת קטאל (**ketal).**

אצטל נוצר התגובה בין המיאצטל לכוהל. מנגנון התגובה כולל פרוטונציה של קבוצת ההידרוקסיל, עזיבה של מולקולת מים, התקפה נוקלאופילית של הכוהל על יון הקרבוניום ואיבוד פרוטון של האלכוהול התוקף. 

האצטלים יציבים בהשוואה להמיאצטלים אך יצירתם היא באמצעות תגובות בשיווי משקל. כדי להגיע לניצולת גבוהה יש צורך בסילוק המים הנוצרים בתגובה למניעת הידרוליזה של הוצר חזרה להמיאצטל. בתגובה ליצירת אצטל מספר המולקולות בתוצרים נמוך ממספר מולקולות המגיב כך שהתגובה ההפוכה מועדפת מבחינת האנטרופיה אלא אם כן דיאול מגיב עם האלדהיד או הקטון. כדי להימנע מכך ניתן להגיב את האלדהיד או הקטון עם אסטר במקום עם כהלים כך שהמים הנוצרים בתגובה משמשים להידרוליזה של האסטר ונוצר עוד כוהל המשתתף בתגובה. 

  

אצטלים משמשים כקבוצות הגנה על קרבוניל או דיאול משום שהאצטל יציב למחזרים ומחמצנים שונים. 

שימוש באצטל להגנה על קבוצת קרבוניל מחיזור בתגובת סינתזה אורגנית. התגובה ללא ההגנה מוצדת בחץ למטה.
די מתוקסי מתאן Dimethoxymethane. מולקולת אצטל המשמשת כממס.
רוב הקשרים הגליקוזידים ברב סוכרים הם קבוצות אצטל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטל** בוויקישיתוף

| קבוצות פונקציונליות |
| --- |
| פחמימנים | אלקיל (מתיל, אתיל, פרופיל, בוטיל, פנתיל) • אלקן (ויניל, אליל) • אלקין • קרבן • בנזיל • הלואלקאן • אלן • קומולן • פניל |  |
| תרכובות חמצן | הידרוקסיל (כוהל) • קרבוניל • קטון • אלדהיד • אציל • קרבונט • חומצה קרבוקסילית • אנהידריד • אסטר • הידרופראוקסיד • פראוקסיד • אתר • המיאצטל • המיקטאל • אצטל • קטאל• חומצה דיקרבוקסילית • אצטיל • אצטוקסי • אקרילואיל • אלקוקסי (מתוקסי) • בנזויל • דיאוקסירן • אפוקסיד • אורתו-אסטר • ינון |
| תרכובות חנקן | אמין • אמיד • קרבאמאט • אימין • אימיד • אזיד • אזו • ציאנט • איזוציאנט • ציאניד • ניטריל • איזוניטריל • הידרזון • ניטראט • ניטריט • ניטרו • ניטרוסו • אוקסים • פירידין • הידרזון • איזוניטריל • ניטרן |
| תרכובות זרחן | פוספין • חומצה פוספונית • פוספאט • פוספודיאסטר |
| תרכובות גופרית | תיול • תיואתר • דיסולפיד • סולפוקסיד • סולפון • חומצה סולפינית • חומצה סולפונית • תיוציאנט • איזותיוציאנט • תיוקטון • תיאל • תיואסטר • סולפונאמיד • פרסולפיד • תיוניל |
| תרכובות ביוכימיות | חומצת שומן (ח.קרבוקסילית) • חלבון (פולי-אמיד) • פחמימה (קטון או אלדהיד) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4141235-7

 |
**טַלְחַה בִּן עֻבַּיְדַאללה** (בערבית: **طلحة بن عبيدالله**;‏ 594 – 656), הוא אחד מהצַחַאבַּה, ובין העשרה שהובטח להם גן עדן.

משפחתו
------

אביו היה עוביידאללה בן עות'מאן בן עַמְר בן כּעבּ בן סעד בן א-תַּיְמִי, ואימו הייתה א-צעבה בנת אל-חדרמי בן עבדה.

נשותיו היו חמנה בנת ג'חש, ח'ולה בנת אל-קעקאע, אום אבאן בנת עותבה בן רביעה בן עבד שמס, אום כולת'ום בנת אבי בכר א-סדיק, סעדא בנת עוף בן ח'ארג'ה, אום אל-חארת' בנת קאסמה בן חנט'לה, אום ולד, אל-פַרְעַה בנת עלי, אל-פַארִעַה בנת אבי סופיאן, קריבה בנת אבי אומיה.

בניו היו מוחמד, עמראן, מוסא, יעקוּבּ, אסמאעיל, אסחאק, זכּריא, יונס, יחיא, עיסא, סאלח.

בנותיו היו אום אסחאק, עאישה, א-צעבה, מַרְיַם.

פטירה
-----

בעקבות רצח הח'ליף השלישי, עֻתְ'מָאן בִּן עַפָאן – הצטרף א-זֻּבַּיְר בִּן אל-עַוַאם, גם הוא מחברי הנביא וממועצת השורא שקבעה מי הח'ליף הבא – אל טלחה ואל עאישה, אלמנת הנביא בקרב נגד עלי בן אבו טאלב. הם האשימו אותו שהוא קשור לרצח קודמו בתפקיד. 

הדבר הוביל לקרב בשנת 656 ושם הקרב הוא קרב הגמל על שם הגמל של עאישה שנמצאה בכל שלבי הקרב ועודדה את הלוחמים – נגד עַלִי, בדומה למנהג הגָ'אהִלִי, לפני קבלת האסלאם. הקרב נגמר בניצחונו של עַלִי ובמותם של טַלְחָה וא-זֻּבַּיִר.

ראו גם
------

* עלי בן אבי טאלב
* אל-זובייר בן אל-עוואם
* אבו עוביידה בן אל-ג'ראח
* סעיד בן זיד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טלחה** בוויקישיתוף
* טלחה בן עוביידאללה, באתר Wikishia (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lives of the Sahaba (1): Talha ibn Ubaidillah
2. ↑  Albakr Allatifi, THE COMPANION: TALHA IBN UBAIDULLAH (RA), THE COMPANION, ‏Saturday

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303215905171
* GND: 1058666320
* ISNI: 0000 0001 1576 4001
* LCCN: no2009060386
* TDVİA: talha-b-ubeydullah
* VIAF: 81974795
* WorldCat: lccn-no2009060386

 |
**הגול הנא מנצח** (באנגלית: **Next Goal Wins**) הוא סרט ספורט אמריקאי משנת 2023 בבימויו של טאיקה ואיטיטי, עם מייקל פסבנדר בתפקיד הראשי.

התסריט מתבסס על סרט דוקומנטרי בשם זה (אנ') המתאר את נבחרת סמואה האמריקנית בכדורגל שמנסה להתאושש לאחר הפסד היסטורי לנבחרת אוסטרליה בכדורגל.

הסרט הוקרן לראשונה ב-2023 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו.

תקציר העלילה
------------

תומאס רונגן (מייקל פסבנדר) הוא מאמן כדורגל אמריקאי שצבר כישלונות לאחרונה וכעת עומד לפני ועדה של התאחדות הכדורגל האמריקאית שבה נמצאת גם פרודתו ג'ייל (אליזבת מוס). הוא מנסה לדבר על הישגיו אבל מקבל הודעת פיטורים והצעה לאמן את נבחרת סמואה האמריקנית בכדורגל.

רונגן יודע שב-11 באפריל 2001 שיחקה נבחרת זו מול נבחרת אוסטרליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002, והפסידה בתוצאה מביכה, 0 - 31, שרשומה בספר השיאים של גינס כתוצאה הגבוהה ביותר במשחק בינלאומי.

רונגן מושפל מההצעה אבל אין לו ברירה והוא טס לסמואה האמריקאית ומתקבל בתשואות בנמל התעופה של פאגו פאגו. הוא מתראיין לטלוויזיה ומתקבל על ידי מנהל הנבחרת טביטה ועוזר המאמן אייס.

רונגן נפגש עם השחקנים שכושרם הגופני נמוך והם מרגישים כמו "לוזרים". הוא מתחיל לאמן אותם ולפתח את הכושר הפיזי שלהם אבל נתקל בהתנגדות. השחקן הבולט בהם הוא/היא ג'איה שהיא פאפאפין. באחת ההתקלויות שלו אתה קורא לה רונגן בשמה הזכרי ג'ון והיא מפילה אותו.

רונגן מחליט להתפטר אך חוזר בו ולקראת המשחק הוא מצליח לגייס את השוער סלאפו שחטף 32 גולים נגד אוסטרליה ואיבד את ביטחונו. הנבחרת טסה לסמואה כדי להתמודד עם נבחרת טונגה בבמסגרת השלבים המוקדמים של אזור אוקיאניה
במוקדמות מונדיאל 2014. לפני הנסיעה הם נפגשים בכנסייה והכומר (טאיקה ואיטיטי) מעודד אותם בעזרת האל.

במחצית הראשונה השחקנים כושלים וסופגים שער. רונגן מיואש ומחליט להתפטר אך טביטה משכנע אותו לחזור ולהתייחס לשחקנים ברגישות. רונגן מספר להם כי בתו נהרגה בתאונת דרכים וכי עליהם לשחק ברגש וכי הניצחון אינו חשוב.

רמבו כובש שער ראשון, ג'איה שער שני, סלאפו הודף בעיטת עונשין והמשחק מסתיים בתוצאה סנסציונית 2 - 1 לטובת סמואה האמריקאית.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מייקל פסבנדר | תומאס רונגן | מאמן |
| אליזבת מוס | ג'ייל רונגן |  |
| אוסקר קייטלי | טביטה |  |
| דייוויד פאין | אייס | עוזר מאמן |
| ויל ארנט | אלכס מגנוסון | מנהל התאחדות הכדורגל האמריקאית |
| קאימנה | ג'אינה סלואה | שחקן פאפאפין |
| אולי לטוקפו | ניקי סלאפו | שוער |
| סמו פיליפו | רמבו | שחקן כדורגל |
| טאיקה ואיטיטי |  | כומר |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הגול הבא מנצח

* "הגול הבא מנצח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "הגול הבא מנצח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "הגול הבא מנצח", באתר Metacritic (באנגלית)

* "הגול הבא מנצח", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)
* קדימון לגול הבא מנצח, באתר יוטיוב
* הקרנת הבכורה של הסרט, באתר יוטיוב
"נפטון ואמפיטריטה", ציור של יאקוב דה חיין השני
**אמפיטריטה** (ביוונית עתיקה: **Αμφιτρύτη**) היא אלת הים, מלכת הים ואשתו של פוסידון במיתולוגיה היוונית. פירוש השם אמפיטריטה בא משתי מילים ביוונית: "אמפיס", שפירושה משני צדדיו, ו"טריס", שפירושה שלישי.

דמותה
-----

לפי פסאודו-אפולודורוס, אמפיטריטה היא בתם של הטיטאנים אוקיינוס וטתיס והייתה בין 3,000 האוקיינידים. לפי הסיודוס, אמפיטריטה היא בתם של נראוס ודוריס והיא נראידה.

אמפיטריטה בילתה את רוב זמנה בשירה ובריקודים עם אחיותיה. יום אחד ראה פוסידון את אמפיטריטה ליד האי נקסוס ומיד התאהב בה. הוא הציע לאמפיטריטה נישואים ובגלל שהייתה כל כך ביישנית היא ברחה והתחבאה בזרמי האוקיינוס האטלנטי הרחוקים משאר העולם. פוסידון מאוד רצה למצוא אותה, אז הוא שלח את דלפין (מלכת הדולפינים) למצוא אותה והיא שכנעה אותה לחזור ולהינשא לפוסידון.

אמפיטריטה הייתה אשתו המוכרת ביותר של פוסידון וביחד הם הולידו את טריטון בן הים. לרוב במיתולוגיה נראית אמפיטריטה רוכבת על מרכבה רתומה לסוסים על פני הגלים עם פוסידון. לאמפיטריטה הייתה גם בת, שלא מפוסידון, בשם רודוס (Rhodos), האנשת האי רודוס.

האסטרואיד 29 אמפיטריטה (אנ'), שהתגלה ב-1854 על ידי אלברט מארת', נקרא על שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמפיטריטה** בוויקישיתוף
* אמפיטריטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| **אלי הים במיתולוגיה היוונית** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אופיאון • אוקיינוס • אוקיינידים • אמפיטריטה • גלאוקוס • טריטון • טתיס • ניאדות • נראוס • נראידות • נריטס • פוטמוי • פונטוס • פוסידון • פורקיס • פרוטאוס • קטו • תטיס |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542253605171
* BnF: cb11943045c (data)
* GND: 12362195X
* LCCN: no2016089390
* SUDOC: 078604370
* VIAF: 10758913
* WorldCat: viaf-10758913

 |
**ישיבת יסודות התורה** (כינוי הנפוץ: 'יסודות לב') היא ישיבה גדולה חרדית-ספרדית בתל אביב, בראשות הרב ברוך צבי לב. נכון לשנת 2023 לומדים בישיבה כ-350 בחורים,.

הישיבה שוכנת כיום בבניין ישיבת הרמב"ם ובית יוסף, בשכונת הדר יוסף בתל אביב.

היסטוריה
--------

מייסד הישיבה, הרב ברוך צבי לב, כיהן קודם לכן כראש ישיבה בישיבת משכן ידידיה במושב יסודות. אחר חילוקי דעות בינו לבין ההנהלה פרש בשנת 2014 והקים ישיבה חדשה, יחד עם כ-60 בחורים מישיבת משכן ידידיה.

בפרוץ משבר הקורונה בישראל הישיבה נסגרה, ובזמן קיץ ה'תש"פ נפתחה הישיבה במתווה הקפסולות בתיאום עם משרד הבריאות. למרות הבידוד ואמצעי הזהירות, באמצע זמן קיץ נדבקו מספר בחורים בנגיף ונשלחו למלונית. בסוף הזמן סיימו בני הישיבה את מסכת נדרים במבצע חיזוק מיוחד.

בשנת 2020 יצאה הישיבה לקמפיין "יסודותייך חזקי", במסגרתו אספה הישיבה 2,800,000 ש"ח לבניין הישיבה. בשנת 2023 פורסם כי הישיבה זכתה בהקצאה רחבת ידיים בעיר אלעד, ובה ייבנה קמפוס המותאם לכאלף תלמידים[דרוש מקור].

בשנת 2021 נספה באסון הר מירון הבחור אריאל אחדות, מבני הישיבה. בישיבה נערכו הספדים ועצרות חיזוק לזכרו, ובשנת 2022 אף ערכו סיום הש"ס לעילוי נשמתו.

### צביון הישיבה

צביון הישיבה מבוסס על עולם הישיבות הליטאי. בישיבה מושם דגש על לימוד עיוני ומעמיק, בהתאם לגישת ראש הישיבה הרב לב, אותה קיבל מרבו הרב ברוך ויסבקר. הישיבה דוגלת במשטר קפדני יחסית, ועל הבחורים חלים איסורים רבים כגון איסור הוצאת רישיון נהיגה, איסור החזקת פלאפון, נוכחות חובה בסדרי הישיבה ועוד.

צוות הישיבה
-----------

משגיח הישיבה הוא הרב שלמה ברויאר. בצוות הרמי"ם נמנים הרבנים: הרב יצחק צבי ויזמן, הרב יונתן בושיריאן, הרב יאיר פלטיאל ברונר. הרב בן פורת. וראש קיבוץ הוא הרב שרגא צבי פישהוף.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישיבת יסודות התורה באינדקס פרשת
* ישיבת יסודות התורה באינדקס עולם התורה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבי רבינא, מפת הרישום: כך ייראו היכלי הישיבות הספרדיות בזמן אלול, באתר כיכר השבת
2. ↑  משה ויסברג, צפו בוידאו: ראש הישיבה פרץ בבכי, והתלמידים קרעו קריעה, באתר בחדרי חרדים, ‏כ"ד סיון תשע"ה
3. ↑  אבי וולפסון, צפו: ב'יסודות התורה' ניצחו את הקורונה וסיימו את נדרים, באתר המחדש, ‏ז' באב ה'תש"פ
4. ↑  , www.charidy.com
5. ↑  משה ויסברג, בישיבה קיימו סיום הש"ס לזכרו של הבחור שנספה במירון, באתר כל רגע, ‏23 במאי 2022
6. ↑  10 הישיבות המבוקשות בעולם הישיבות הספרדי • עדכון חם, באתר מורשת מרן
שגיאות פרמטריות בתבנית:תרופה   
'סיכון לתלות: אין' אינו ערך חוקי 

**מפרוטילין** (באנגלית **Maprotiline**) היא תרופה נוגדת דיכאון, ממשפחת נוגדי דיכאון טריציקליים. המשמשת לטיפול במצבי רוח ונפש כגון דיכאון, חרדה, הפרעות טורדניות כפייתיות (OCD) והפרעות אכילה.

בישראל נמכרת התרופה תחת השם המסחרי **מלודיל** (Melodil).

היסטוריה
--------

מפרוטילין פותחה לראשונה בשנות ה-60 על ידי חברת התרופות Ciba (כיום נוברטיס). היא אושרה לשימוש בארצות הברית בשנת 1974, ובישראל בשנת 1976.

מנגנון הפעולה
-------------

מפרוטילין פועלת על ידי חסימת טרנספורטרים לניורוטרנסמיטרים סרוטונין ונוראדרנלין, ומונעת את ספיגתם חזרה לתאי העצב. נוירוטרנסמיטורים אלו ממלאים תפקיד חשוב בוויסות מצב הרוח, החרדה וההתנהגות.

התוויות
-------

מפרוטילין מאושרת לטיפול במצבים הבאים:

* דיכאון קליני
* הפרעת חרדה
* הפרעה טורדנית כפייתית
* הפרעת אכילה
* הפרעת שינה
* כאב נוירופטי, כולל כאב פולינוירופטי אצל חולי סוכרת ואצל כאלה שאינם חולי סוכרת.

מפרוטילין יכולה לשמש גם לטיפול במצבים אחרים שאינם מאושרים על יד ה-FDA, כגון כאב כרוני ופיברומיאלגיה.

מינון ומתן
----------

ניתן להשיג את התרופה בקפסולות (10 מ״ג, 25 מ״ג, 50 מ״ג או 75 מ״ג) או כזריקה תוך ורידית במינון של 25 מ״ג. המינון נקבע על ידי הרופא בהתאם למצב המטופל וחומרת התסמינים. המינון ההתחלתי המומלץ הוא בדרך כלל 25–50 מ"ג ליום, מחולק למספר מנות. ניתן להעלות את המינון בהדרגה עד למינון מקסימלי של 200 מ"ג ליום.

תופעות לוואי
------------

תופעות הלוואי הנפוצות ביותר של מפרוטילין הן:

* פה יבש
* עצירות
* בחילות
* טשטוש ראייה
* סחרחורת
* הפרעת שינה
* עלייה במשקל
* רעד
* כאב ראש

בשבועות הראשונים לטיפול, מפרוטילין גורם לרגיעה ולכן יכול לשמש טיפול בחולים נסערים או בחולים עם סיכון אובדני.

תופעות לוואי פחות שכיחות אך חמורות יותר יכולות לכלול:

* יתר לחץ דם
* הפרעות בקצב הלב
* פרכוסים

התוויות נגד
-----------

התרופה אינה משמשת לטיפול במקרים הבאים:

* מטופלים המאובחנים עם גלאוקומה (לחץ תוך עיני)
* מטופלים עם הפרעות בתפקוד הכליות או הכבד
* מטופלים עם הפרעות בקצב הלב
* מטופלים עם היסטוריה של פרכוסים
* מטופלים הנוטלים תרופות נוגדות דיכאון מסוג MAOI

הריון והנקה
-----------

לנשים בהריון או מניקות מומלץ להתייעץ ברופא לפני נטילת מפרוטילין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפרוטילין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jacob Andersen, Anders S. Kristensen, Benny Bang-Andersen, Kristian Strømgaard, Recent advances in the understanding of the interaction of antidepressant drugs with serotonin and norepinephrine transporters, **Chemical Communications (Cambridge, England)**, 2009-07-07, עמ' 3677–3692 doi: 10.1039/b903035m
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אהרון ירימי** (נולד בשנת 1963) הוא זמר ישראלי ששר בסגנון ים תיכוני.

אהרון ירימי החל את דרכו המוזיקלית בגיל 14. את הכישרון למוזיקה ולשירה רכש מאביו, שוקר ירימי, שהיה זמר ופייטן בקהילה בתימן.
בשנת 1978 הקים את להקת "גחלת" עם הנגנים רוני בוני בתופים וכלי הקשה, יוסי מדמוני גיטרה סולו והקלידן קובי אחרק. אז גם הוציא קלטת ראשונה על טהרת השירה התימנית, בעידודו של סולן להקת "צלילי העוד" רמי דנוך, שטיפח כבר אז את ירימי.
בשנת 1981 גילה אותו דקלון, סולן להקת "צלילי הכרם", וביקש ממנו להצטרף ללהקה כסולן שני, זאת בשל פרישתו של חיים משה מהלהקה. ירימי הופיע כסולן לצידו של דקלון למעלה מ-8 שנים. הלהקה צברה הצלחה מרובה, והופיעה ברחבי ישראל ומחוצה לה.
גם לאחר פירוקה של הלהקה, נמשך שיתוף הפעולה במשך שנים.

ב-1988 הוציא את אלבומו "צא מזה" בהפקתו של משה בן מוש, מייסד להקת "צלילי הכרם" בחברת התקליטים של האחים בן-מוש. בין להיטיו המוכרים: "צא מזה", "קול קורא לאדם", ובו גרסת כיסוי לשיר "אלייך", אשר הפך ללהיט בביצועו.
בשנת 1989 זכה ירימי במקום השני בפסטיבל "שיר השירים" עם שירו "מכל אוהביך" (במקומות הראשון והשלישי זכו נתי לוי ושלומי שבת).

בשנת 1994 יצא אלבומו השני "קומו נעלה", אשר כלל את הלהיטים ״בתורתך בחרתי״ ו״לילה לילה״, וכן שתי מחרוזות שירים בעברית ובערבית.
בשנת 1998 התפרסם האלבום השלישי שלו, "אהרון ירימי בחפלה עם בן מוש", שכלל ברובו מחרוזות בעברית, ערבית ותימנית, וכן את השיר ״תני סימן״. בשנת 2004 יצא אלבומו הרביעי, "24 שעות ביממה".

בשנת 2016 יצא האלבום "רצה שיחי" של שירה אתנית תימנית, פרויקט לשימור השירה התימנית בשיתוף "אעלה בתמר".
בשנת 2018 יצא האלבום "משירי הכרם" בהשתתפותו. באלבום שירים של להקת צלילי הכרם בשיתוף חברי הלהקה דקלון וחיים משה.
כחלק משיתופי הפעולה של ירימי עם מיזמים מוזיקליים הוא הקליט בשנת 2019 את הדואט עם אביהו מדינה "תפילת חנה".

כיום מופיע אהרון ירימי גם עם הרכב מוזיקלי לצידו של משה בן מוש מ"צלילי הכרם", בתוכנית "משירי הכרם".

קישורים חיצוניים
----------------

* אהרון ירימי – 30 שנות זמר, באתר וואלה
* רשימתבומים של אהרון ירימי, באתר מוזיקה ישראלית
**ינון קרייז** (נולד ב-1965) הוא איש עסקים ישראלי-אמריקאי המכהן כמנכ"ל מאטל. הוא כיהן כמנכ"ל פוקס קידס אירופה בשנים 1997–2002, ימנכ"ל חברת ההפקות הטלוויזיה והדיגיטל אנדמול (אנ') בין השנים 2008 ל-2011, ומנכ"ל רשת הדיגיטל של דיסני (אנ') בין 2012 ל-2016.

ביוגרפיה
--------

קרייז נולד וגדל בישראל, קיבל תואר ראשון בכלכלה וניהול מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1991, ולאחר מכן עבר ללוס אנג'לס ולמד בבית הספר לניהול של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בזמן לימודיו פגש את איל התקשורת חיים סבן אליו הצטרף כשותף עסקי.

ב-1996 עבר קרייז ללונדון שם השיק את רשת הטלוויזיה לילדים Fox Kids Europe. בין 1997-2002 שימש כמנכ"ל "פוקס קידס אירופה". במהלך כהונתו הפך פוקס קידס לאחד מערוצי הטלוויזיה בתשלום הגדולים באירופה ובמזרח התיכון, ושידר ב-56 מדינות ב-17 שפות. ב-2001 חברת וולט דיסני רכשה את אחזקת רוב המניות (76%) בפוקס קידס אירופה, כאשר 24% הנותרים ממניותיה נסחרות. ב-2002 התפטר ינון מפוקס קידס.

בין 2005-2007 היה קרייז היה שותף בחברת "Benchmark Capital". בין 2008-2011 הוא שימש כמנכ"ל חברת הטלוויזיה וההפקה הדיגיטלית העולמית "אנדמול" בהולנד. במהלך כהונתו אנדמול חיזקה את התפוקה היצירתית שלה והעסקית שלה.

קרייז כיהן כמנכ"ל רשת הדיגיטל של דיסני (אנ') בין 2012 ל-2016, ובאפריל 2018, הוא מונה למנכ"ל מאטל. ב-2021, בהנהגתו של קרייז, מכירות הנטו של מאטל עלו ב-19% והרווח התפעולי שלה עלה ב-95% לעומת השנה הקודמת - שיעור הצמיחה השנתי הגבוה ביותר של מאטל בעשור האחרון.

ב18 באפריל 2024 נבחר ינון קרייז לאחד מ-100 המשפיעים ביותר בעולם של מגזין טיים.

חיים אישיים
-----------

קרייז הוא נשוי לענת פבריקנט ולהם ארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ינון קרייז, באתר גלובס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד נמרוד הלפרן, המנכ"ל הישראלי שנבחר לאחד מ-100 האנשים המשפיעים בעולם, באתר TheMarker‏, 19:54 • 18 באפריל 2024
**ינון קרייז** (נולד ב-1965) הוא איש עסקים ישראלי-אמריקאי המכהן כמנכ"ל מאטל. הוא כיהן כמנכ"ל פוקס קידס אירופה בשנים 1997–2002, ימנכ"ל חברת ההפקות הטלוויזיה והדיגיטל אנדמול (אנ') בין השנים 2008 ל-2011, ומנכ"ל רשת הדיגיטל של דיסני (אנ') בין 2012 ל-2016.

ביוגרפיה
--------

קרייז נולד וגדל בישראל, קיבל תואר ראשון בכלכלה וניהול מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1991, ולאחר מכן עבר ללוס אנג'לס ולמד בבית הספר לניהול של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בזמן לימודיו פגש את איל התקשורת חיים סבן אליו הצטרף כשותף עסקי.

ב-1996 עבר קרייז ללונדון שם השיק את רשת הטלוויזיה לילדים Fox Kids Europe. בין 1997-2002 שימש כמנכ"ל "פוקס קידס אירופה". במהלך כהונתו הפך פוקס קידס לאחד מערוצי הטלוויזיה בתשלום הגדולים באירופה ובמזרח התיכון, ושידר ב-56 מדינות ב-17 שפות. ב-2001 חברת וולט דיסני רכשה את אחזקת רוב המניות (76%) בפוקס קידס אירופה, כאשר 24% הנותרים ממניותיה נסחרות. ב-2002 התפטר ינון מפוקס קידס.

בין 2005-2007 היה קרייז היה שותף בחברת "Benchmark Capital". בין 2008-2011 הוא שימש כמנכ"ל חברת הטלוויזיה וההפקה הדיגיטלית העולמית "אנדמול" בהולנד. במהלך כהונתו אנדמול חיזקה את התפוקה היצירתית שלה והעסקית שלה.

קרייז כיהן כמנכ"ל רשת הדיגיטל של דיסני (אנ') בין 2012 ל-2016, ובאפריל 2018, הוא מונה למנכ"ל מאטל. ב-2021, בהנהגתו של קרייז, מכירות הנטו של מאטל עלו ב-19% והרווח התפעולי שלה עלה ב-95% לעומת השנה הקודמת - שיעור הצמיחה השנתי הגבוה ביותר של מאטל בעשור האחרון.

ב18 באפריל 2024 נבחר ינון קרייז לאחד מ-100 המשפיעים ביותר בעולם של מגזין טיים.

חיים אישיים
-----------

קרייז הוא נשוי לענת פבריקנט ולהם ארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ינון קרייז, באתר גלובס

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירות גלובס, ‏ינון קרייז הישראלי מונה למנכ"ל חברת הצעצועים מאטל, באתר גלובס, 19 באפריל 2018
2. ↑  אתר למנויים בלבד נמרוד הלפרן, המנכ"ל הישראלי שנבחר לאחד מ-100 האנשים המשפיעים בעולם, באתר TheMarker‏, 19:54 • 18 באפריל 2024
|  |
| --- |
| **בלארוס** |
| סמל בלארוס |
| ערך זה הוא חלק מסדרת**ממשל ופוליטיקה של בלארוס** |
| * **חוקה**
* **נשיא**
	+ אלכסנדר לוקשנקו
* **ממשלה**
	+ ראש ממשלה
		- רומן גולובצ'נקו
* **האספה הלאומית**
	+ מועצת הרפובליקה
	+ בית הנבחרים
* **אספת העם**
* **מערכת המשפט**
	+ בית המשפט החוקתי
	+ בית המשפט העליון
* **מחוזות בלארוס**
* **מפלגות פוליטיות**
* **הבחירות לנשיאות**
	+ 1994 • 2001 • 2006 • 2010 • 2015 • 2020
 |

**האספה הלאומית של הרפובליקה של בלארוס** (**Nacyjanalny schod Respubliki Biełaruś**) הוא הפרלמנט הדו-ביתי של בלארוס. שני בתי האספה הלאומית הם:

* מועצת הרפובליקה – הבית העליון
* בית הנבחרים – הבית התחתון

בעוד שלכל בית יש תפקידים ספציפיים, לשניהם יש את היכולת להטיל וטו על צווי הממשלות המקומיות החורגות מחוקת בלארוס.

בתי האספה הלאומית מתכנסים לשני מושבים קבועים מדי שנה: הישיבה הראשונה נפתחת ב-2 באוקטובר ומשך הזמן שלה לא יכול להיות יותר מ-80 יום; הישיבה השנייה נפתחת ב-2 באפריל ואינה נמשכת יותר מ-90 יום.

בית הנבחרים ומועצת הרפובליקה עשויים להתכנס לישיבה יוצאת דופן. ישיבות חריגות מתקיימות תחת סדר יום מסוים ביוזמת הנשיא או על פי בקשה של לפחות שני שלישים מכלל החברים בכל אחד מהבתים.

ראשית יש לשקול כל הצעת חוק בבית הנבחרים ואחר כך במועצת הרפובליקה.

בפועל, לאספה הלאומית יש מעט כוח אמיתי. המערכת הפוליטית בבלארוס מרכזת כמעט את כל הכוח בידי הנשיא אלכסנדר לוקשנקו. יש לציין כי לאספה הלאומית אין שליטה מועטה על הוצאות הממשלה; על פי החוקה, כל הצעת חוק שמשפיעה על תקציב המדינה חייבת להיות מאושרת על ידי הנשיא או הממשלה לפני שתיבחן. לצווי הנשיא יש משקל גדול יותר מאשר חקיקה רגילה. עם זאת, מאז לבשה את צורתה הנוכחית בשנת 1996, נשלטה האספה הלאומית על ידי תומכי לוקשנקו בכל מקרה, ואין כל התנגדות מהותית להחלטות הנשיא.

קודמתה הייתה המועצה העליונה של בלארוס (עד 1996).

ראו גם
------

* מועצת הרפובליקה של בלארוס
* בית הנבחרים של בלארוס
* פוליטיקה של בלארוס
* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האספה הלאומית של בלארוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Why Does Europe Engage With Belarus's Rubber Stamp Parliament? (אורכב 26.07.2017 בארכיון Wayback Machine)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no98119617
* VIAF: 133102885
* WorldCat: lccn-no98119617

 |
תבנית {{אישיות}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**אביר מוקהרג‘י** (**Abir Mukherjee**) הוא סופר בריטי-הודי, נולד ב-1974, אשר התפרסם בעיקר הודאות לספרי בילוש שלו. אביר מוקהרג'י כתב את סדרת הספרים על ווינדהאם ובנרג'י (Wyndham & Bannerjee), שעלילותם מתרחשות בעידן הראג' הבריטי בהודו.

ביוגרפיה
--------

אביר מוקהרג'י נולד ב-1974 בלונדון למשפחה של מהגרים הודים. הוריו של הסופר עברו לבריטניה מכלכותה לפני לידתו. גדל במערב סקוטלנד. הוא סיים את לימודיו בבית הספר לכלכלה של לונדון, ולאחר מכן החל לעבוד בתחום פיננסים.

הוא החל את קריירת הכתיבה שלו ב-2013, בגיל 39. הוא כתב את הרומן הראשון שלו, "כוכב עולה", לתחרות שעליה הכריז העיתון "טלגרף", בה זכה ב-2014. הרומן יצא לאור בשנת 2016.

כעת חי במחוז סארי, באנגליה, עם אשתו סונאל ושני בניו.

ספריו 

ספרי בילוש של אביר מוקהרג' מתארים את התקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה בהודו, שהייתה תחת השליטה של האימפריה הבריטית. התקופה הזאת סיקרנה את הסופר, כיוון שלטענתו, לא נלמדת מספיק בבתי ספר הבריטים. והסיפורים שהוא שמע מהוריו על התקופה הזאת, היו שונים מאוד ממה שהוא למד בבית הספר. ספרי בילוש היו תוצאה של חיפוש אחרי זהותו. והמבט לאחור, לתקופת השלטון האנגלי בהודו, העמיק את הבנתו מי הוא עצמו. 

בסיפור, קפטן סאם וינדהאם (Sam Wyndham), מפקח במשטרת בלונדון, שחזר ממלחמת העולם הראשונה הלום קרב, מקבל הצעת עבודה ממפקדו לשעבר וכיום ראש משטרת כלכותה. וינגהאם מקבל את הצעה כיוון שהוא רוצה לעזוב את לונדון שם לא מחזיק אותו שום דבר חוץ מזיכרונות על אשתו שמתה מהשפעת הספרדית. בשבוע הראשון לעבודתו, הוא פוגש את הסמל ההודי סורנדרנאת' בנרג'י (Surendranath Bannerjee), שמכונה בתחנה "לא נכנע" בנרג'י (בגלל ששם משפחה שלו Surendranath נשמע כמו "Surrender-not" - "לא נכנע"). היחסים בין הבריטים להודים במדינה הינם היררכיים לחלוטין, אך קפטן ווינדהאם אינו שותף לדעות הקדומות הגזעניות, למרות שאינו משוחרר מהן לחלוטין. בינו לבין הסמל נוצרת מערכת יחסים של כבוד וידידות, שמתפתחת במהלך הסדרה.

הסיפור מסופר על ידי קפטן סם ווינדהאם, אבל בספר החמישי גם סמל בנרג'י הופך למספר הסיפור.

העלילה מתרחשת על רקע תהליכים פוליטיים בהודו, בפרט, התפתחות תנועת אי האלימות של מהטמה גנדי.

נושאים פוסט-קולוניאליים הם המבדילים את סדרת הספרי בילוש של אביר מוקהרג'י מהמסורת ספרי הבילוש הבריטית הקלאסית (כמו ספרי קונאן דויל, אגתה כריסטי וכו'), שבהם לא היה נהוג להציג את המבט של הילידים במושבות הבריטיות.

בסדרה פורסמו ספרים הבאים:

* *כוכב עולה* (2016)
* *רוע הכרחי* (2017)
* *עשן ואפר* (2018)
* *מוות במזרח* (2019)
* *הצללים של הגברים* (2021)

פרסים
-----

* 2014 - פרס Garville Secker מעיתון "טלגרף" על הספר "*כוכב עולה*".
* 2017 - "פגיון היסטורי" (פרס איגוד סופרי בילוש) על הספר "*כוכב עולה*".
* 2018 - פרס ווילבור סמית' על הספר "הרוע *הכרחי*"
* 2021 - "פגיון היסטורי" (פרס איגוד סופרי בילוש) על הספר "מוות במזרח"

*
הרב **יואל מנוביץ'** (נולד בנובמבר 1966) הוא ראש ישיבת הגולן בחספין וחבר הנהלת איגוד ישיבות ההסדר, מתלמידיו המובהקים של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא.

ביוגרפיה
--------

הרב יואל מנוביץ' נולד בירושלים בשנת תשכ"ז כחצי שנה לפני מלחמת ששת הימים לצבי ורבקה, סופרת במאית ומחזאית (בתו של הרב דב מעייני - רבה של מגדיאל, ואחותו של הרב בצלאל מעייני - רבה של הוד השרון).

למד בישיבה התיכונית שעלבים, בסיום לימודיו בישיבה התיכונית המשיך לישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים, ולאחר קצת יותר משנה עבר לישיבת מרכז הרב, שם למד אצל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, והיה לאחד מתלמידיו המובהקים. הרב מנוביץ' הוא גם תלמידו של הרב שאול ישראלי.

בשנותיו בישיבת מרכז הרב היה שותף בארגון אל עמי בראשותו של הרב יהושע צוקרמן, וערך סמנריונים וימי לימוד בתורת הרב קוק יחד עם הרב אלישע וישליצקי.

בשנת ה'תשנ"ח החל לשמש כר"מ בישיבת הגולן בחספין בראשות הרב אמנון שוגרמן, שם לימד את בני שיעור ד' גמרא וכתבי הראי"ה קוק. עם פרישתו של הרב שוגרמן בשנת ה'תשע"ב מראשות הישיבה, התמנה הרב מנוביץ' לשמש כראש הישיבה.

הרב מנוביץ' היה ממובילי הקמת תלמוד תורה "גולני" ביישוב, הנחשב כשלוחה של ישיבת הגולן. בשנת ה'תשע"ו פתח מסלול לשילוב בחורי ישיבה ביחידת 8200 בחיל המודיעין. שימש כנשיאה של הישיבה במבוא דותן, אשר היוותה שלוחה של ישיבת הגולן, ונועדה לחזק את ההתיישבות היהודית בצפון השומרון. בשנת תשע"ח נבחר הרב מנוביץ' לשמש כחבר הנהלת איגוד ישיבות ההסדר. בנוסף לתפקידו כראש ישיבה, מעביר הרב מנוביץ' שיעורים בכל רחבי הארץ בנושאים שונים ובכללם בכנסי ימי עיון לתנ"ך, וכן מפרסם מאמרים בתלמוד באסיף "קול ברמה", ביטאון מבית ישיבת הגולן.

חיים אישיים
-----------

הרב מנוביץ' נשוי לאורלי, בתו של הרב פרופסור כרמי הורוביץ, ולהם שבעה ילדים. גיסו הוא הרב יעקב אלימלך, ראש ישיבת שבות ישראל לצעירים

קישורים חיצוניים
----------------

* עשרות שיעורים בתנ"ך, אתר בני ציון
* עשרות שיעורים מתוך ערוץ היוטיוב
* מאמרים מתוך כתב העת קול ברמה
* שיעורים בicast
* שיעור על שבועות בישיבת קריית שמונה
* ראיון הלכתי בגלי צה"ל
* כתבות וראיונות - הרב יואל מנוביץ', באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריה יואלי, ‏פרסום ראשון: הרב אמנון שוגרמן פורש מישיבת הגולן, באתר "סרוגים", 28 ביוני 2012
2. ↑  גדעון דוקוב, ‏העברת המקל: "יש עניין בזקנה, אבל יש עניין גם בגמישות ובצעירות", בעיתון מקור ראשון, 16 בנובמבר 2021
3. ↑  איציק וולף מסלול הסדר חדש בשיתוף יחידה 8200, 25 באפריל 2014, באתר News 1
הרב **אליהו חיים בלומנצויג** (נולד בח' בכסלו ה'תשי"א, 17 בנובמבר 1950) הוא ממייסדי ישיבת ההסדר ירוחם ואחד מראשיה.

חייו
----

נולד בירושלים לזאב בלומנצויג, שהיה מנהל מוסד הרב קוק. למד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר ולאחר מכן במחזור הראשון של ישיבת הר עציון, אצל הרב יהודה עמיטל והרב אהרן ליכטנשטיין. אלישיב רייכנר מספר בספרו על הרב עמיטל שכשהאחרון רצה לשכנע את הרב ליכטנשטיין ללמד בישיבתו החדשה, שלח את אליהו בלומנצויג הצעיר לדבר איתו בלימוד, על מנת שהרב יתרשם מרמתם הגבוהה של התלמידים.

בגיל 26 מונה לר"מ בישיבה זו. כמו כן לימד בישיבת ימית לאחר שעברה ליישוב נווה דקלים ושימש תקופה קצרה כראש בית המדרש של בית מורשה בירושלים לצד הרב שג"ר.

בשנת תשנ"ג ייסד בירוחם את ישיבת ההסדר, יחד עם שמואל בן שלום, מנהל הישיבה. לקראת שנת הלימודים תשנ"ה עבר עם משפחתו להתגורר בעיר.

הרב בלומנצויג פעיל בארגון רבני צהר, בפורומים של הידברות, בצוות הרבנים המנחה את אינטרנט רימון ועוד. מצוות התלויות בארץ הן מהתחומים שבהם הרב בלומנצויג מומחה, בעבר היה חבר בוועדת השמיטה הממלכתית. כמו כן שיתף פעולה עם הוצאת פרנקל בהוצאת רמב"ם הלכות זרעים, אך שיתוף הפעולה פסק לאחר שההוצאה סירבה להפנות לשבת הארץ, ספרו של הראי"ה קוק. 

בחודש אדר ה'תשע"ח (מרץ 2018) הודיע הרב בלומנצויג על צמצום פעילותו כראש הישיבה החל משנת הלימודים הבאה, ועל מינויים של שניים מרבני הישיבה, הרב אוריאל עיטם והרב חיים וולפסון, לסגניו. לקראת שנת הלימודים תשפ"א הודיע כי בכוונתו לחזור לגוש עציון אם כי ימשיך לכהן כראש ישיבה ויעביר בה שיעורים כלליים.

מתגורר באלון שבות. חתנו הוא הרב יוסף צבי רימון.

יצירתו
------

בהתאם למסורת בית בריסק, שקיבל אצל הרב אהרן ליכטנשטיין, הוא מתייחס לכתיבה כמעשה הדורש השקעה רבה. בשל כך הוא ממעט לפרסם דברים שכתב. את משנתו הוא מעביר בשיחות בישיבה, בעיקר בשבתות. גם את סיכומי התלמידים מסרב הרב בלומנצויג לפרסם בדרך כלל. בתשע"ה יצא לאור ספר שיעורים שלו על מסכת שביעית בשם **שיעורי עיון**. הספר נערך על ידי אייל רזניקוביץ' ואחרים מתוך שיעורים שהועברו בישיבה ומתוך מחברת הסיכומים האישית של הרב. הרב בלומנצויג כתב גם פתיחות הגותיות-שיריות למספר ספרים, כמו כתנות אור, ספר העוסק בנושא הצניעות שהוצא לאור על ידי תלמידיו, וכן פרסם כמה מאמרים.

בשנת ה'תשע"ט יצאו לאור כמה משיחותיו בישיבה על פרשיות השבוע בחוברת תחת השם **והתהלכתי בתוככם**. בחנוכה של שנת ה'תשפ"א, לכבוד יום הולדתו ה-70, יצאו לאור שיחותיו בספר בן שני כרכים בשם זה.

קישורים חיצוניים
----------------

באתר ישיבת ההסדר ירוחם מצויים הקלטות וסיכומי שיעורים שהעביר הרב בלומנצויג, בהם:

* שיעורים מסוכמים בנושאים שונים, כולל "עלי עשור" שעיקרו "סיכום של סדרת שיעורים בנושא מלחמת הדעות ושלום הדעות"
* עולת ראי"ה - פרשת העקידה
* אליהו חיים בלומנצויג (1950-), דף שער בספרייה הלאומית
* הרב אליהו בלומנצויג - כתבות, באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  ewei, על הישיבה | ישיבת ירוחם, באתר yhyh.co.il, ‏2021-09-09
2. ↑  ראו: 'בלומנצוייג, זאב', בתוך: **אנציקלופדיה של הציונות הדתית**, כרך ו, מוסד הרב קוק תשס"א, עמ' 152-153
3. ↑  סגנים חדשים לראש ישיבת ירוחם, באתר ערוץ 7, כ"א באדר ה'תשע"ח, 8 במרץ 2018
4. ↑  אריאל פייגלין, הרב בלומנצוויג עוזב את ירוחם, באתר ערוץ 7, 23 ביוני 2020.
5. ↑  הודעה על יציאת הספרים לאור, בעמוד הפייסבוק של ישיבת ההסדר ירוחם, 9 בדצמבר 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007475140405171
* VIAF: 308259059
* WorldCat (עם VIAF): 308259059

 |