פסל של הסאפה אינקה פאצ'אקוטי עונד מאסקפאיצ'ה (כתר אימפריאלי) בכיכר המרכזית של אגואס קליינטס (אנ'), פרו
**סאפה אינקה** (בקצ'ואה: **Sapa Inka**, מילולית "האינקה היחידי") היה תוארו של קיסר אימפריית האינקה, כמו גם שליט ממלכת קוסקו שקדמה לאימפריה ושליט מדינת הנאו-האינקה שאחריה. מקורות התפקיד אמנם מיתיים ומקורם באגדה על יסודה של העיר קוסקו, אך נראה כי הוא נוצר מבחינה היסטורית בסביבות שנת 1100 לספירה. אף על פי שהאינקה האמינו שהסאפה הוא בנו של אינטי (אל השמש של האינקה) והתייחסו אליו לעיתים קרובות כאינטיפ צ'ורין (Intip Churin) או 'בן השמש', התפקיד עבר בירושה, כאשר הבן ירש את אביו. אשתו העיקרית של הסאפה אינקה הייתה ידועה בשם קויה (Qoya). הסאפה אינקה עמד בראש ההיררכיה החברתית, ומילא תפקיד דומיננטי בתחום הפוליטי והרוחני. הוא נהנה מהערצה פולחנית כקיסר-אל על טבעי.

היו שתי שושלות, בהובלת שני הקלאנים וארין (Hurin) ואנאן (Hanan) בהתאמה. האחרון היה בשלטון בזמן הכיבוש הספרדי. הסאפה האינקה האחרון של אימפריית האינקה היה אטוואלפה, אשר הוצא להורג על ידי פרנסיסקו פיזארו והקונקיסטאדורים שלו בשנת 1533, אך כמה יורשים טענו לתואר לאחר מכן.

מונחים אחרים עבור סאפה אינקה, המתועתק גם כ**סאפן אינקה**, כוללים **אפו** ("אלוהות"), **אינקה קאפק** ("אינקה אדיר"), או פשוט **סאפה** ("היחידי").

בחירת הסאפה אינקה
-----------------

הכרוניקות מזהים את הסאפה אינקה כשליט הגבוה ביותר שווה ערך למלכי אירופה בימי הביניים. עם זאת, ההגעה המקורית לעמדה זו לא הייתה קשורה בירושה של הבן הבכור, כמו של מלוכה, אלא לבחירה כביכול של האלים באמצעות אתגרים קשים, שדרכם היו יכולותיו הפיזיות והמוסריות של המתיימר נבחנות. ניסויים אלה לוו בטקס רוחני מורכב שבאמצעותו אל השמש אינטי מינה את מי שצריך לקבל את מעמד הסאפה אינקה. בסופו של דבר, עם חלוף הזמן, מינו הסאפה אינקה את בנם המועדף כמושל משותף מתוך כוונה להבטיח את ירושתו. למשל, אינקה ויראקוצ'ה מינה את אינקה אורקו לכס המלוכה. ל"קויה", אשתו העיקרית של סאפה אינקה, הייתה השפעה משמעותית על קבלת ההחלטה הזו, איזה בן מתאים לרשת את אביו.

תפקידים
-------

הסאפה אינקה היה השליט הבלעדי של האימפריה ובכוחו קבע את הכיוון הפוליטי, החברתי, הצבאי והכלכלי של המדינה. הוא הורה על בניית עבודות הנדסה גדולות, כדוגמת סקסייוומאן, מבצר שבנייתו ארכה 50 שנה, או התוכנית העירונית של הערים. עם זאת, בין העבודות הבולטות ביותר הייתה רשת הדרכים שחצתה את האימפריה כולה ואפשרה מסע מהיר למנהלים, לשליחים ולצבאות שנתמכה בגשרים תלויים ובמבני הטמפו. הם דאגו שבמבנים תמיד תהיה אספקה ושהדרכים והמבנים תמיד יתוחזקו, כפי שבא לידי ביטוי בבניית מחסנים הפזורים ברחבי האימפריה ומערכות חלוקת מזון ומשאבים עצומות. המפקד וראש הצבא במקום ייסד מושבות צבאיות להנחלת התרבות והבטחת השליטה, ובמקביל להבטיח את שימור רשת הדרכים.

ברמה הדתית, הם היו סמל לשמש וקידמו את הפולחן לאינטי, הנחשב לאביהם, וארגנו את לוח השנה. ברמה הפוליטית, הם שלחו מפקחים לפקח על נאמנותם ויעילותם של עובדי המדינה ולגבות מיסים מהעמים הכפופים. הקיסרים קידמו ממשלה מאוחדת ומבוזרת שבה קוסקו שימשה כציר של האזורים השונים (הסויו). הם מינו מושלים מהימנים ביותר. ברמה הכלכלית, הם החליטו כמה כל מחוז צריך להעלות מס בהתאם למשאביו. הם ידעו כיצד לשכנע את הקוראקים כדי להבטיח שליטה בקהילות. הם היו המתווכים שדרכם גבו את המיסים.

באופן מסורתי, בכל פעם שקיסר מת או התפטר, נשללה זכות הירושה מיורשת אביו ויצר שבט מלכותי משלו או פנאקה, אדמותיו, בתיו ומשרתיו של אביו הועברו לשאר ילדיו שנותרו בפנאקה הקודמת. הסאפה אינקה החדש נאלץ להשיג אדמות ושלל להוריש לצאצאיו שלו. בכל פעם שהם הכניעו עם, הם דרשו מהמנהיג המובס להעביר חלק מארצו כדי להמשיך לשלוט, ושאנשיו ישלמו מס עובד (מיט'ה).

הסאפה אינקה מילא תפקיד מרכזי בטיפול בעניים ורעבים, ומכאן תואר אחר שלו ואצ'ה קהויאק (Huaccha Khoyaq) או "אוהב ומיטיב לעניים". הסאפה אינקה היה אחראי על ארגון חלוקת המזון בעת אסון סביבתי, הקצה עבודה באמצעות פרויקטים בחסות המדינה, ובראשן קידם חגיגות דתיות גדולות בחסות המדינה אחרי כל עונת קציר מוצלחת.

סמלי זיהוי
----------

הסאפה אינקה היה במעמד של אל, הן במעשיו והן בסמליו. בפומבי הוא נשא את הטופאיאורי (topayauri, השרביט), האשונו (ushno, כס הזהב), סונטאר פאוקר (suntur páucar, רומח שבראשו נוצה) ואת המסקייפצ'ה (mascaipacha, סמלים מלכותיים): יאוטו (llauto, סרט ראש), אחרת ניתן היה לשאת את המסקייפצ'ה גם על אמאצ'נה צ'וקו (amachana chuku, קסדה צבאית). בטקסים דתיים ליוותה אותו הלהבה הלבנה הקדושה, הנאפה (napa), שכוסתה בשמיכה אדומה ומעוטרת בעגילי זהב. מכיוון שוודים ייצגו סוג של מעמד ועושר, הועלו השערות כי הסאפה אינקה מעולם לא לבש את אותם הבגדים פעמיים. הקהילה אף העריצה את הסאפה לאחר מותו, חנטה אותו וביקרה לעיתים קרובות בקברו כדי 'להתייעץ' איתו בעניינים דחופים.

סאפה אינקה טרום הכיבוש
----------------------

### השושלת הראשונה

מעט ידוע על שליטי השושלת הראשונה של הסאפה אינקה. מן הסתם, הם היו מזוהים עם קלאן וארין ושלטונם לא חרג מעבר לממלכת קוסקו. מוצאם קשור לייסוד המיתולוגי של קוסקו. השושלת נוסדה כביכול על ידי מאנקו קאפאק, הנחשב בנו של אל השמש אינטי.

| תואר | סאפה אינקה | תמונה | לידה | מלכה | מוות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **אינקה של קוסקו** | **מאנקו קאפאק** שלט 1200–1230 |  | נחשב בנו של אל השמש | מאמה אוקלו | סביב 1230 |
| **סינצ'י רוקה** שלט 1230–1260 |  | בנו של מאנקו קאפאק | מאמה קורה | סביב 1260 |
| **יוקוי יופאנקי** שלט 1260–1290 |  | בנו של סינצ'י רוקה | מאמה קאווה | סביב 1290 |
| **מאיטה קאפאק** שלט 1290–1320 |  | בנו של יוקוי יופאנקי | מאמה טקוקראי | סביב 1320 |
| **קאפאק יופאנקי** שלט 1320–1350 |  | בנו של מאיטה קאפאק | מאמה צ'ימפו קוריהייפאי | סביב 1350 |

כמדריך למוניטין המאוחר יותר של בני הסאפה אינקה הראשונים, בשנים מאוחרות יותר, "קאפאק" פירושה מצביא ו"סינצ'י" פירושו מנהיג.

### השושלת השנייה

השושלת השנייה הייתה מזוהה עם קלאן אנאן והוקמה תחת אינקה רוקה, בנו של הסאפה אינקה האחרון של וארין, קאפאק יופאנקי. לאחר מותו של קאפאק יופאנקי, נועד אחד מבניו, אחיו למחצה של אינקה רוקה קיספה יופאנקי לרשת אותו. עם זאת, קלאן אנאן התקומם והעלה את אינקה רוקה על כס השלטון במקומו.

| תואר | סאפה אינקה | תמונה | נולד | מלכה | מת |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **אינקה של קוסקו** | **אינקה רוקה**שלט בסביבות 1350–1380 |  | בנו של קאפאק יופאנקי | מאמה מיקאי | סביב 1380 |
| **יאואר ואקאק**שלט בסביבות 1380–1410 |  | בנו של אינקה רוקה | מאמה צ'יקיה | סביב 1410 |
| **ויראקוצ'ה**שלט בסביבות 1410–1438 |  | בנו של יאואר ואקאק | מאמה רונטו קויה | 1438 |
| **פאצ'אקוטי** שלט 1438–1471 |  | בנו של ויראקוצ'ה | מאמה אנאוורקהי | 1471 |
| **טופק אינקה יופאנקי** שלט 1471–1493 |  | בנו של פאצ'אקוטי | מאמה אויקיו קויה | 1493 |
| **ואיינה קאפאק** שלט 1493–1527 |  | בנו של טופק אינקה יופאנקי | קוסי רימאייאראווה אוקיו | 1527 |
| **ואסקאר** שלט 1527–1532 |  | בנו של ואיינה קאפאק | צ'וקוי ואייפה | 1533נרצח על ידי סוכנים של אטוואלפה |
| **אטוואלפה** שלט 1532–1533 |  | בנו של ואיינה קאפאק | קויה אסארפאי | 26 ביולי 1533 נרצח על ידי הספרדים |

נינאן קויוצ'י (אנ') שהיה סאפה אינקה רק כמה ימים בשנת 1527, לפעמים נותר מחוץ לרשימת הסאפה אינקה כי הידיעות על מותו מאבעבועות שחורות הגיעו לקוסקו זמן קצר מאוד לאחר שהוכרז כסאפה אינקה. הוא היה עם ואיינה קאפאק כאשר הוא מת. מותו של נינאן, היורש המשוער, הוביל למלחמת האזרחים של האינקה בין ואסקאר לאטוואלפה, חולשה שהספרדים ניצלו היטב כאשר הם כבשו את אימפריית האינקה.

סאפה אינקה לאחר הכיבוש
----------------------

| תואר | סאפה אינקה | תמונה | נולד | מת | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **אינקה של עם האינקה** | **טופאר ואלאפה**שלט 1533 |  | בנו של ואיינה קאפאק | 1533 | הוכתר על ידי פרנסיסקו פיסארו |
| **מאנקו אינקה יופאנקי**שלט 1533–1544 |  | בנו של ואיינה קאפאק | 1544 | הוכתר על ידי פרנסיסקו פיסארו. הוביל מרד נגד הספרדים בשנת 1536; לאחר תבוסתו, הקים את מדינת נאו-אינקה שבירתה בווילקבמבה. |
| **פאויו אינקה**שלט 1536–1549 |  | בנו של ואיינה קאפאק | 1549 | הוכתר על ידי הספרדים לאחר שמאנקו אינקה מרד; שלט בקוסקו. |
| **אינקה של וילקבמבה** | **סאיירי טופאק**שלט 1544–1560 |  | בנו של מאנקו אינקה יופאנקי | 1560 | שלט בווילקבמבה. |
| **טיטו קוסי**שלט 1563–1571 |  | בנו של מאנקו אינקה יופאנקי | 1571 | שלט בווילקבמבה. |
| **טופאק אמארו**שלט 1571–1572 |  | בנו של מאנקו אינקה יופאנקי | 24 בספטמבר 1572נרצח על ידי הספרדים | שלט בווילקבמבה. הסאפה אינקה האחרון |

אין לטעות בין הסאפה אינקה האחרון של סאפה לבין טופאק אמארו השני, שהיה מנהיג מרד בפרו במאה ה-18.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאפה אינקה** בוויקישיתוף

ביאורים
-------

1. ↑  kurakas, אצילים מקומיים שהשתלבו באימפריית האינקה וששימשו לעיתים כמנהלים או שליטים על יחידה טריטוריאלית בתוך האימפריה
2. ↑  panaka, משפחה שהוקמה על ידי כל צאצאיו של הקיסר, סאפה אינקה, למעט יורש העצר המקים פנאקה משל עצמו

הערות שוליים
------------

1. ↑  John M. Weeks, *The Incas: New Perspectives*, ABC-CLIO, 2006, מסת"ב 9781851095742, Page 220
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  "Inca Government". *World History Encyclopedia* (באנגלית).
3. ↑  John Howland Rowe, *Inca Culture at the Time of the Spanish Conquest*, U.S. Government Printing Office, 1946, page 257
4. ↑  Cova, Antonio de la. "The Incas". *www.latinamericanstudies.org*.
5. ↑  Maria Rostworowski de Diez Canseco, *History of the Inca Realm*, Cambridge University Press, 1999, מסת"ב 9780521637596
6. ↑  Patricia Temoche Cortez, *Breve historia de los incas*, Ediciones Nowtilus S.L. 2010, מסת"ב 9788497634434