recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"**סרנדה לעדה**" הוא שיר שכתבה לאה נאור והולחן על ידי משה וילנסקי. השיר בוצע על ידי להקת הנח"ל ב-1966 בתוכניתה "מהנח"ל באהבה". הסולנית בשיר הייתה שולה חן. בהרכב הלהקה היו ששי קשת, שלום חנוך, חנן יובל, מנחם זילברמן, נטע אלוני, טוביה צפיר ועוד.

הרקע לכתיבת השיר
----------------

בתקופת שירות הצבאי הייתה לאה נאור בגרעין שנשלח, בתחילת שנות ה-50, להיאחזות הנח"ל נחל עוז. במהלך שירותה בקיבוץ נפגשה נאור עם הטבחית שעבדה במקום, עדה דלוגץ'-רז מקיבוץ רמת יוחנן. עדה הגיעה לנחל עוז במסגרת תמיכה של חברי קיבוצים ותיקים בקיבוצים צעירים (נחל עוז הוקם ב-1951). את חוויית מפגש זה ביטאה נאור בשיר זה.

מוטיבים בשיר
------------

השיר הוא שיר אהבה לטבחית של ההיאחזות וזאת על אף נטייתה להקדיח את תבשיליה. מצד אחד השיר מלא בהכרזות אהבה:

| בית ראשון | בית שני | פזמון |
| --- | --- | --- |
| הִיא עוֹמֶדֶת בַּמִּטְבָּח וּמְבַשֶּׁלֶת
כָּל הַנַּחַ"ל מִצְטוֹפֵף לְיַד הַדֶּלֶת... | לָהּ שְׂפָתַיִם נִפְלָאוֹת וּשְׁמָהּ הוּא עָדָה,
מְתוּקָה הִיא כְּמוֹ עוּגָה שֶׁל מַרְמֶלָדָה... | אֲנַחְנוּ אוֹתָךְ אוֹהֲבִים, עָדָה עָדָה
כְּמוֹ לֶחֶם טָרִי עִם מִמְרַח שׁוֹקוֹלַדָה... |

אולם מצד שני נשמעות בשיר "תלונות" על איכות האוכל:

| בית ראשון | בית חמישי | בית שישי |
| --- | --- | --- |
| ...הִיא עוֹשָׂה קְצִיצוֹת שֶׁל תֶּרֶד
וְשׂוֹרֶפֶת אֶת כֻּלָּן, הַפְלֵא וָפֶלֶא | ...הִיא אָמְרָה לִי: קַח שְׁנֵי וַפְלִים,
כִּי הָאֹכֶל שׁוּב נִשְׂרַף לִי... | ...עַד מוֹתֵנוּ מֵרָעָב פֹּה
רַק אוֹתָךְ אוֹתָך נֹאהַב פֹּה... |

השיר מתייחס לתקופת הצנע, בשנות ה-50, במהלכה אילץ חוסר במצרכי מזון בסיסיים את הטבחים להיות יצירתיים כדי למצוא תחליפים להשביע את הסועדים. בין השאר התפרסמו, בתקופה זו, התחליפים חוביזה, עולש (כתחליף לקפה), ממרח חצילים (כתחליף לכבד), אבקת ביצים ועוד. בזכרונותיה מזכירה לאה נאור "פטנטים" נוספים לחסכון באוכל כמו "רִיבַּיִים" (דילול ריבה במים), "חלביים" (כנ"ל עם חלבה) וטוניים (כנ"ל עם טונה).

בשיר זה מופיעות שורות המתייחסות לאופן בו הוכנו אז "קציצות בשר" בהן היה הלחם מרכיב עיקרי:

> 
> הִיא לוֹקַחַת כַּף שֶׁל מֶלַח,  
> 
> קִילוֹ לֶחֶם, קִילוֹ קֶמַח,  
> 
> וּמְכִינָה מִזֶּה בָּשָׂר לַצָּהֳרַיִם
> 
> 
> 
> 

בפזמון של השיר מוזכרת המילה "במקום" ("נֹאהַב אוֹתָךְ "בִּמְקוֹם" כְּמוֹ מַיּוֹנֵזָה"). מילה זו שימשה בקיבוצים לציין מנה חלופית למנה העיקרית (לצמחונים, חולים וכו') ואם המנה העיקרית הייתה דלה אז מנת ה"במקום" הייתה עוד יותר דלה.

גרסאות כיסוי
------------

* ביצוע נוסף הופיע בקלטת הווידאו "שרים וצוחקים" בכיכובם של דודו זר, נתן נתנזון וחני נחמיאס, כשהמערכון המקדים לשיר עוסק בשני טבחים המכינים סלט בתחילה במרכבים שגרתיים כמיני ירקות עד שבהמשך הם מוסיפים לו דברים לא כל כך שגרתיים כגון: אטריות יבשות וכמה סוגים של ביסלי. כשהם מבקשים מעדה שתטעם מהסלט, היא חושבת שמה שחסר לסלט הוא קטשופ.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרנדה לעדה, באוסף המוזיקה הישראלית
* סרנדה לעדה, באתר "שירונט"
* סרנדה לעדה, באתר "ספוטיפיי"
* סרנדה לעדה, באתר הבית של לאה נאור
* עוז – חקלאים מול עזה, באתר "מועצה אזורית שער הנגב"
* סרנדה לעדה, בביצוע להקת הנח"ל, סרטון באתר יוטיוב
* דף תווים של סרנדה לעדה, בארכיון משה וילנסקי באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בהמשך הפכה נאור לחברת הקיבוץ
2. ↑  עדה דלוגץ'-רז, באתר רמת יוחנן
3. ↑  בנוסף לעזרה לנחל עוז בישלה עדה גם בעין השלושה, יפתח ועוד
כרטיס ביקור של יוהאן וולפגנג פון גתה
**כרטיס ביקור** הוא כרטיס המכיל פרטים מזהים ופרטי התקשרות של אדם, ומשמש להעברה מהירה ונוחה של פרטים אלה. כרטיס הביקור עשוי בדרך כלל מנייר עבה, צורתו מלבנית וגודלו המקובל 9x5 ס"מ, ניתן להכניסו לארנק או לכיס, והוא כולל פרטים מינימליים הקשורים בבעליו של הכרטיס: שם האדם, מקום פעילותו (כולל לוגו), תיאור תפקידו, דרך ליצירת קשר בטלפון, בפקס או בדוא"ל.

כרטיס הביקור משמש מנהלים ונושאי תפקיד ייצוגי בארגונים, כגון אנשי מכירות, מנהלי מחלקות ועובדי מינהל בכירים. בפגישה עסקית עם איש קשר (לקוח, ספק, תורם וכדומה), ימסרו הנפגשים זה לזה כרטיס ביקור, במטרה לאפשר תזכורת ויצירת קשר עתידי. לעיתים, משמש כרטיס הביקור את הארגון עצמו, ללא ציון שם של נושא משרה מסוים. כרטיסים אלה נמסרים ללקוחות הבאים לארגון, כחלק משגרת הפרסום וקידום המכירות.

כרטיס הביקור מהווה מרכיב ייצוגי בדרכו של הארגון והאנשים הפועלים בו. לכן רבים משקיעים מחשבה רבה ביצירת כרטיס התואם את תדמיתם ואת שאיפותיהם העסקיות. השקעה זו יכולה להתבטא בעיצוב הגרפי של הכרטיס, בחומרים ממנו הוא עשוי (נייר משובח או פשוט, פלסטיק, או על גבי מגנט לתלייה על משטחים מתכתיים), בהוספת תמונה או רכיב גרפי אחר, בתימלול פשוט או מתוחכם, בהוספה או הדגשה של פרטים רלוונטיים.

כרטיסי ביקור נעשים במגוון רחב של צורות, הם יכולים להעיד על תרבויות מקומיות ועל אופיים העסקי של ענפים שונים, והם מהווים פריטי איסוף של אספנים ברחבי העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כרטיס בקור** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **כרטיס ביקור** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כרטיס ביקור** |

* דן פרידמן, מדריך: עשו לכם כרטיס ביקור, באתר ynet, 22 בנובמבר 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563584605171
* GND: 4393831-0
* LCCN: sh93003917
* NARA: 10635127

 |
**חוק לאנג** (בצרפתית: **Loi Lang**) הוא כינויו של חוק בצרפת שמספרו 81-766, אשר נחקק ב-10 באוגוסט 1981, המסדיר את מחירי הספרים במדינה. החוק קובע מחיר אחיד לספרים הנמכרים בצרפת, ומגביל את גובה ההנחה על מחיר הספר ל-5%. כינויו של החוק נגזר משמו של שר התרבות הצרפתי, ז'ק לאנג, אשר כיהן בעת החקיקה.

חוק לאנג פועל על פי העיקרון הבא:

* המוציא לאור מחליט על מחיר לספר ומדפיס מחיר זה על כריכתו האחורית
* חנויות הספרים אינן יכולות למכור את הספר במחיר הנמוך ביותר מחמישה אחוזים מתחת למחיר הנקוב.

חוק לאנג נחקק בצרפת כתוצאה מלחץ של בעלי חנויות הספרים הקטנות, אשר נפגעו כתוצאה מהנחות משמעותיות על מחירי ספרים שניתנו ברשתות הספרים הגדולות. חוקים דומים לחוק לאנג נחקקו אף במספר מדינות אחרות באירופה: אוסטריה, דנמרק, גרמניה, יוון, הונגריה, איטליה, הולנד, פורטוגל, וספרד. במדינות אחרות נכרתים הסכמים בין הוצאות הספרים לחנויות הספרים.

בישראל בה התעצמה בשנת 2009 היוזמה לחקיקת חוק דומה, זכה החוק לכינוי "החוק הצרפתי".

ראו גם
------

* חוק להגנת הספרות והסופרים בישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* חקיקה במדינות אירופה בנושא קביעת מחירי ספרים
* מיה סלע, בשבוע הבא בכנסת: כנס מיוחד בנושא "החוק הצרפתי", באתר הארץ, 14 ביולי 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלי ברגר, מנכ"ל צומת ספרים מזהיר: "החוק הצרפתי ימוטט את ענף הספרים", באתר כלכליסט, 9 ביוני 2009
פנים כנסיית סנט מרטין בשדות
סנט מרטין בשדות וצ'רינג קרוס, שנת 1562
החלון המזרחי של הכנסייה מאת שיראזה הושיארי
הקריפטה של הכנסייה
**סנט מרטין בשדות** (באנגלית: **St Martin-in-the-Fields**) היא כנסייה אנגליקנית בפינה הצפון מזרחית של כיכר טרפלגר בלונדון שבאנגליה, על שם מרטין הקדוש (סנט מרטין).

מבנה הכנסייה
------------

הכנסייה מוזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1222, בתכתובת בעניין מחלוקת בין אב מנזר וסטמינסטר לבישוף לונדון בעניין הבעלות על הכנסייה. הוחלט כי הבעלות היא בידי אב מנזר וסטמינסטר, והכנסייה הייתה בשימושם של נזירי מנזר וסטמינסטר.

הנרי השמיני בנה מחדש את הכנסייה באותה עת, "בשדות" בין הסיטי של לונדון לווסטמינסטר.

הכנסייה לא ניזוקה בשרפה הגדולה של לונדון בשל ריחוקה מהעיר.

בשנת 1721 בנה במקום האדריכל ג'יימס גיבס בניין חדש. תוכנית הכנסייה הייתה חדשנית באותה עת ועוררה מחלוקות רבות, אולם מאוחר יותר הועתקה בעת בניית כנסיות רבות בארצות הברית.

מבנה הכנסייה רבוע, בחזיתה גמלון הנתמך על ידי עמודים בסגנון קורינתי.

קשרים למשפחת המלוכה
-------------------

הכנסייה היא הכנסייה הקהילתית של בית המלוכה הבריטי. המלך ג'ורג' הראשון היה שומר הכנסייה, והמלכה מרי התפללה בה בקביעות.

קשרים לצי הבריטי
----------------

משום היותה קרובה למפקדת הצי המלכותי שימשה הכנסייה את מפקדת הצי ונהגו לצלצל בפעמוניה בעת ניצחון ימי בריטי.

קבורים בכנסייה
--------------

בכנסייה קבורים רוברט בויל, נל גוון, ויליאם הוגארת, ג'ושואה ריינולד, ג'ק שפארד ותומאס צ'יפנדייל.

הכנסייה בימינו
--------------

הכנסייה ידועה בכך שדלתותיה פתוחות בכל עת ועל כן היא מספקת מקום מחסה לחסרי בית. בשעות היום נערכים בה קונצרטים של מוזיקה קלאסית, בהם קונצרטים המבוצעים על ידי האקדמיה של סנט מרטין בשדות, שאחד ממייסדיה והמנצח הבולט שלה היה נוויל מרינר. בקריפטה מתחת לכנסייה יש בית קפה ומוזיאון ריקועי נחושת.

בשנת 2005 החלו בשיפוץ הכנסייה בעלות של 34 מיליון ליש"ט.

ראו גם
------

* האקדמיה של סנט מרטין בשדות

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנט מרטין בשדות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סנט מרטין בשדות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4246358-0
* LCCN: n50045608
* MusicBrainz: 2b51c966-70e6-4e5b-ac00-5aef12c5ca51
* VIAF: 124302951
* WorldCat: lccn-n50045608

 |
**דמבה סק** (בצרפתית: **Demba Seck**; נולד ב-10 בפברואר 2001 בזיגינשור שבסנגל) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת טורינו מהסרייה א' ובנבחרת סנגל.

קריירת מועדונים
---------------

סק גדל במחלקת הנוער של ספאל. בעונת 2019/2020 הושאל לסאסו מרקוני מהליגה האיטלקית הרביעית, במדיה ערך 24 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים. לאחר עונה זו חזר לספאל, במדיה ערך 25 הופעות ליגה והבקיע שער אחד בסרייה ב'.

ב-31 בינואר 2022 חתם סק בטורינו מהסרייה א'. ב-27 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את מרקו פיאצה בהפסד 2-1 לקליארי במסגרת המחזור ה-27 בליגה לעונת 2021/2022.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-24 בספטמבר 2022 ערך סק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בניצחון 2-0 על נבחרת בוליביה במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Seck al Toro באתר הרשמי של טורינו, 31 בינואר 2022 (באיטלקית)
**"פרחים הצמיחו קוצים"** הוא הרומן השלישי בסדרת הפרחים (הידועה גם כסדרת דולנגיינג'ר) של הסופרת האמריקאית ו. ס. אנדרוז. הוא יצא לאור בשנת 1981, שנה לאחר יציאת קודמו בסדרה, "עלי כותרת עפים ברוח".

עלילה
-----

בניגוד לשני הספרים הקודמים בסדרה, הסיפור ב"פרחים הצמיחו קוצים" מסופר, לסירוגין, מנקודת מבטם של האחים ג'ורי ובארת, ילדיה של גיבורת הסדרה, קאת'י, הנשואה כעת לד"ר כריסטופר שפילד. כריסטופר הוא בעצם אחיה כריס, אשר היחסים האסורים עמו החלו בעת שהיו כלואים בעליית הגג, אך עובדה זו נשמרת כמובן בסוד. הם מגדלים יחד את בארת, בנה של קאת'י מיחסיה עם אביה החורג. בארת' ווינסלאו הוא ילד מגושם, מריר וכועס, בעוד ג'ורי, שאביו ג'וליאן היה רקדן בלט שנהרג בתאונת דרכים בספר הקודם, הוא נער יפה תואר ומוכשר, השואף ללכת בעקבות אמו ולהפוך לרקדן בלט מפורסם. 

כאשר שכנה חדשה ומסתורית מגיעה להתגורר בסמוך לבית המשפחה, בארת' המרדן מתחבר אליה ולמשרתה, ג'ון עמוס, מבלי לדעת שאותה שכנה זקנה היא בעצם סבתו, קורין, אשר ממנה נמלטו הוריו שנים רבות קודם לכן, כאשר היו כלואים באחוזת פוקסוורת'. השכנה משכנעת את בארת לשמור את עובדת קיומה ואת יחסיהם בסוד, וג'ון משכנע את בארת הצעיר כי המין הנשי מושחת וכי נשים כמו אמו, החושפות את גופן על הבמה, הן מופקרות. כאשר ג'ון נותן לבארת לקרוא את יומנו של מלקולם פוקסוורת' (מבלי שבארת ידע שהוא היה סבה של אמו) בארת נסחף בתוך דמותו של מלקולם ומשתכנע שהמין הנשי הוא אכן בזוי.

תוך כדי ההתרחשויות, קאת'י נפצעת במהלך ריקוד ומגלה כי לא תוכל לרקוד שוב. בעודה מרותקת לכיסא גלגלים, היא מתחילה להעלות את זיכרונותיה על הכתב.

כאשר משפחתו מבחינה בשינויים בהתנהגותו של בארת, קאת'י מגלה את האמת אודות השכנה המסתורית ומתעמתת עמה. בארת מסייע לג'ון בתכניתו לכלוא את שתי הנשים במרתף ביתה של קורין ולהרעיבן למוות, אך לבסוף מסכל את התוכנית ומציל את אמו כאשר הוא מבין שהוא בעצם אוהב אותה. הבית עולה בלהבות ולמרות שקאת'י ניצלת, קורין וג'ון נספים בשריפה. בסופו של דבר קאת'י מצליחה לסלוח לאמה כאשר היא מובאת למנוחות.

עיבוד קולנועי
-------------

* בשנת 2015 הספר עובד לסרט טלוויזיה בעל אותו השם, בבימויה של ננסי סאבוקה.

ספרים נוספים בסדרה
------------------

* פרחים בעליית הגג.
* עלי כותרת עפים ברוח.
* פרחים נבלו קמלו.
* גן של צללים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרחים הצמיחו קוצים, באתר OCLC (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנהר ריו נגרו, מיובליו העיקריים של נהר האמזונס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ריו נגרו (פירושונים).

**ריו נגרו** (בפורטוגזית: **Rio Negro** – "הנהר השחור") הוא אחד הנהרות הגדולים בעולם. אורכו 2,255 ק"מ, שטח אגן הניקוז שלו 720,114 קמ"ר וספיקתו 26,700 מ"ק לשנייה. רק ארבעה נהרות בעולם, אמזונאס, קונגו, אורינוקו ויאנגצה עולים עליו בשפעת מימיהם.

גאוגרפיה
--------

ראשיתו של הנהר באמזוניה הקולומביאנית, סמוך למקורות האורינוקו (קיים חיבור של נהר ביניים בין מקורות האמזונאס למקורות האורינוקו באזור זה). הנהר מהווה קטע גבול ארוך בין ונצואלה לקולומביה עד הגיעו לברזיל, שם מתחברים אליו נהרות גדולים כמו הריו ברנקו. אחר ממשיך הנהר בזרימתו עד הישפכו לאמזונאס. רוחבו במקום השפך כ-32 ק"מ. צבע מי הנהר שחור כמשקה קולה בשל המינרלים שהוא סוחף עמו, אולם המים צלולים כמי ברז. המפגש בין שני הנהרות האדירים הוא אחד המקומות הבודדים בעולם שבו אפשר לחזות בעוצמתו של הטבע – במשך קילומטרים רבים זורמים שני הנהרות זה לצד זה מבלי שיתערבבו מימיהם, לכאורה גוף מים אחד שחציו חום-צהוב וחציו שחור. בסופו של דבר נמהלים מי הריו נגרו במי האמזונאס והופכים יחדיו לנהר הגדול בעולם. העיר החשובה ביותר שהוקמה על גדות הריו נגרו היא מנאוס, בירת מדינת אמזונאס והעיר השנייה בגודלה באמזוניה בכלל. ממנאוס אפשר להפליג בספינת נהר במעלה הריו נגרו ולחזות במאות איים הסמוכים זה לזה. המראה של אי שחופיו לבנים, בלב נהר שחור עם צמחייה טרופית, שלל פרחים וציפורים ופרפרים מכל הגוונים, הוא מרשים ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריו נגרו** בוויקישיתוף
* ריו נגרו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546360205171
* GND: 4364097-7
* NKC: ge138169
* VIAF: 236983842
* WorldCat (עם VIAF): 236983842

 |
**איברהים סלאח** (בצרפתית: **Ibrahim Salah**; בערבית: **إبراهيم صلاح;** נולד ב--30 באוגוסט 2001) הוא כדורגלן בלגי-מרוקאי, המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת סטאד רן מליגת העל הצרפתית.

קריירה
------

סאלח גדל בקבוצת הנוער של רויאל אוניון סן-ז'ילואז ובירסחוט. הוא הצטרף לאקדמיית הנוער של גנט ב-28 במאי 2021 וחתם על החוזה המקצועי הראשון שלו במועדון ב-27 בדצמבר 2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבלגית בניצחון 2–1 על וסטרלו ב-7 באוגוסט 2022. את שעריו הראשונים כבש בניצחון 4–0 על קורטרייק, ב-13 בנובמבר אותה השנה.

ב-31 בינואר 2023, חתם סלאח בסטאד רן מהליגה הצרפתית. הוא הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון ב-23 בפברואר 2023 נגד שחטאר דונצק בפלייאוף הליגה האירופית. עם זאת, קבוצתו הפסידה בסופו של דבר בדו-קרב פנדלים לאחר ששחטאר דונייצק השוותה מאוחר יותר בתוספת הזמן. ב-12 באוגוסט 2023, הוא הבקיע את שני השערים הראשונים שלו בליגה, בניצחון הביתי 1–5 על מץ.

קריירה בינלאומית
----------------

סלאח, יליד בלגיה, והוא ממוצא מרוקאי. הוא זומן לקבוצת U23 של מרוקו למחנה אימונים בנובמבר 2022.

ביוני 2023 נכלל בסגל הסופי של הנבחרת עד גיל 23 לקראת גביע אפריקה עד גיל 23 2023, אותו אירחה מרוקו עצמה, שם זכו אריות האטלס בתואר, והעפילו לאולימפיאדת פריז (2024).

תארים
-----

#### נבחרת מרוקו עד גיל 23

* גביע אפריקה עד גיל 23: 2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איברהים סאלח** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  CHAN 2023, JO 2024, Lions de l’Atlas… Ibrahim Salah se confie, Le360 Sport (בצרפתית)
גרף של פוטנציאל (כלשהו). נקודת המינימום המוקפת ב"הרים" נקראת **בור פוטנציאל**.
בפיזיקה, **בור פוטנציאל** הוא אזור סביב מינימום מקומי של אנרגיה פוטנציאלית. לא ניתן להמיר את האנרגיה שקיימת בבור פוטנציאל לאנרגיה אחרת (לאנרגיה קינטית, למשל, במקרה של פוטנציאל כבידתי) כי היא כלואה במינימום המקומי של הבור. מסיבה זו, גוף לא יכול להיות במינימום המוחלט של האנרגיה הפוטנציאלית, כפי שהוא נוטה לעשות בגלל האנטרופיה.

ניתן לשחרר אנרגיה מבור פוטנציאל אם מוסיפים מספיק אנרגיה למערכת כך שהיא מוגבהת מעל המינימום המקומי. בפיזיקה קוונטית, אנרגיה פוטנציאלית של גוף הנתון בבור פוטנציאל יכולה להתגלגל לצורה אחרת בשל אופיים ההסתברותי של חלקיקים קוונטיים. תופעה זו נקראת מִנהור קוונטי.

גרף פונקציית פוטנציאל דו־ממדי הוא משטח שדומה לפני כדור הארץ, כלומר שטח המכיל הרים וגבעות. בתיאור זה, בור פוטנציאל הוא עמק המוקף מכל צדדיו אדמה יותר גבוהה ממנו. את העמק ניתן למלא במים (למשל נהר), אך המים לא יוכלו לזרום לשטח נמוך יותר (פני הים).

במקרה של כבידה, האזור סביב מסה הוא בור פוטנציאל כבידתי, חוץ מהמקרה בו צפיפות המסה כל כך נמוכה כך שכוחות גאות ממסות אחרות גדולים יותר מכח המשיכה של הגוף עצמו.

**גבעת פוטנציאל** או **מחסום פוטנציאל** הוא ההפך של **בור פוטנציאל**, כלומר אזור סביב מקסימום מקומי של אנרגיה פוטנציאלית.

חלקיק כלוא
----------

במוליך למחצה ניתן לכלוא חורים ואלקטרונים בבור פוטנציאל במימד אחד (בור קוונטי), בשני ממדים (תיל קוונטי) או בשלושה ממדים (נקודה קוונטית). כלומר, חלקיק כלוא כאשר אחד הממדים של ננו-גביש נעשה מאוד קטן וגודלו נהיה מסדר גודל של אקסיטון בגביש, שנקרא רדיוס אקסיטון של בוהר. בור קוונטי הוא מבנה בו הגובה מסדר גודל של רדיוס אקסיטון בוהר והרוחב והעומק יכולים להיות גדולים. תיל קוונטי הוא מבנה בו הגובה והעומק קטנים והאורך יכול להיות גדול. נקודה קוונטית היא מבנה בו כל הממדים מסדר גודל של אקסיטון בוהר, בדרך כלל כדור קטן.

ראו גם
------

* בור פוטנציאל אינסופי
* בור פוטנציאל קוונטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בור פוטנציאל** בוויקישיתוף
**וורן רובינסון אוסטין** (באנגלית: **Warren Robinson Austin**;‏ 12 בנובמבר 1877 - 25 בדצמבר 1962) היה פוליטיקאי ומדינאי אמריקאי. בין היתר היה סנאטור מטעם ורמונט ושגריר ארצות הברית באו"ם.

אוסטין נולד בהייגייט סנטר (Highgate Center) שבמחוז פרנקלין, ורמונט. הוא למד בבתי ספר ציבוריים ולאחר מכן באוניברסיטת ורמונט, בה למדו כמה ממושלי המדינה. את לימודיו באוניברסיטה הוא סיים ב-1899. לאחר מכן למד משפטים והחל לעבוד בתחום ב-1902.

בשנת 1904 הוא מונה להיות פרקליט המדינה של מחוז פרנקלין, משרה בה החזיק שנתיים.  
בשנותיו הראשונות בפוליטיקה, הוא כיהן במספר תפקידים, בהם: יושב ראש ועידת המדינה הרפובליקנית של ורמונט (Vermont Republican State Convention) ב-1908, ראש עיריית סנט אולבנס (St. Albans) שבוורמונט ב-1909, ומספר תפקידים נוספים.

מעמדו ההולך ומתחזק גרם למינויו לתפקיד "נאמן" (trustee) של אוניברסיטת ורמונט ב-1914, תפקיד בו החזיק עד שנת 1941.

הוא גם שימש פרקליט מיוחד למדינת ורמונט בוויכוח על הגבול המדויק בינה לבין שכנתה, ניו המפשייר, בין 1925 ו-1937.

הוא נבחר לסנאט האמריקני ב-31 במרץ 1931, בבחירות מיוחדות מהירות שנערכו לאחר מותו של הסנאטור הקודם מטעם ורמונט, פרנק ל. גרין. הוא החליף את מקומו בסנאט יום לאחר מכן. בשתי הבחירות הבאות לתפקיד זה (ב-1934 ו-1940) הוא נבחר שוב. ב-2 באוגוסט 1946, לקראת סיום תקופת הקדנציה שלו, הוא התפטר מהתפקיד, כדי שיוכל להתמנות לתפקיד שגריר ארצות הברית באו"ם. במשרה זו כיהן עד ה-25 בינואר 1953, כשפרש.

הוא העלה הצעה ב-17 במרץ 1948 במועצת הביטחון, להקפיא את תוכנית החלוקה של האו"ם ולכונן בארץ ישראל משטר נאמנות של האו"ם כדי לקיים את השלום ולא לכפות חלוקה על הערבים.

הוא היה חבר במספר רב של ארגונים ואגודות, מקצועיים ואחרים, ביניהם הבונים החופשיים, רוטרי ואחרים. הוא היה נוצרי בדתו, והשתייך לכנסייה הקונגרגציונלית. הוא קיבל תואר דוקטור (LL.D) ממכללת בייטס (Bates College) ב-1947. זכרו של אוסטין מונצח בלוח שיש בבית הממשל של ורמונט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וורן אוסטין** בוויקישיתוף
* וורן אוסטין באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* וורן אוסטין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| שגרירי ארצות הברית באו"ם |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אדוארד סטטיניוס • הרשל ג'ונסון • וורן אוסטין • הנרי קבוט לודג' הבן • ג'יימס וודסוורת' • עדלי סטיבנסון • ארתור גולדברג • ג'ורג' בול • ג'יימס ויגינס • צ'ארלס יוסט • ג'ורג' בוש • ג'ון סקאלי • דניאל פטריק מויניהאן • ויליאם סקרנטון • אנדרו יאנג • דונלד מקהנרי • ג'ין קירקפטריק • ורנון וולטרס • תומאס פיקרינג • אדוארד פרקינס • מדליין אולברייט • ביל ריצ'רדסון • פיטר בורלאיי • ריצ'רד הולברוק • ג'יימס קנינגהם • ג'ון נגרופונטה • ג'ון דנפורת' • אן פיטרסון • ג'ון בולטון • אלחנדרו דניאל וולף • זלמאי ח'לילזאד • סוזן רייס • סמנתה פאוור • מישל סיסון (בפועל) • ניקי היילי • ג'ונתן כהן (בפועל) • קלי קרפט • לינדה תומאס-גרינפילד | U.N. Flag |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293093005171
* GND: 1204167818
* ISNI: 0000 0000 7909 9314
* LCCN: no2005034095
* NARA: 10609454
* SNAC: w6cn7m1b
* SUDOC: 086873113
* US Congress: A000342
* VIAF: 14500422
* WorldCat: lccn-no2005034095

 |
טירת פינקני בשנת 1861
**טירת פינקני** (באנגלית: **Castle Pinckney**) הינה מבנה מבוצר שהוקם על ידי הממשל הפדרלי של ארצות הברית על אי קטן סמוך לעיר הנמל צ'ארלסטון במפרץ צ'ארלסטון אשר בקרוליינה הדרומית בתחילת המאה ה-19. המבנה שימש לזמן קצר כמחנה שבויים וכעמדת ארטילריה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.

במקורה נבנתה הטירה כמצודת עץ בשנת 1797 מחשש לפלישת כוחות צרפתיים במסגרת מלחמות נפוליאון. המצודה, אשר נקראה "פורט פינקני" על שמו של גיבור מלחמת העצמאות האמריקנית צ'ארלס קוטוורת' פינקני, נבנתה על מנת להגן על עיר הנמל הסמוכה. בנייתה נסתיימה בשנת 1804 אך מספר חודשים לאחר סיום בנייתה נהרסה המצודה על ידי הוריקן אשר הכה את האזור. המצודה שוקמה ונבנתה מחדש כמצודה עשויית לבנים בין השנים 1809 ל-1810 ואוישה במהלך מלחמת 1812 אולם ללא כל פעילות צבאית סביבה. לאחר המלחמה ננטשה המצודה עד למשבר המיסוי של 1832 אז אוישה המצודה על ידי כוחות המיליציה המקומיים כתגובה להכרזתו של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון על כוונתו לאכוף גביית מיסים פדרליים באמצעים צבאיים. משנפתרה סוגיה זו בדרכי שלום ננטשה המצודה כמוצב צבאי ונעשה שימוש במתקן כמחסן ציוד.

עד תחילתה של מלחמת האזרחים הייתה הטירה חלק ממערך הביצורים שהגן על אזור המפרץ יחד עם פורט סאמטר, פורט מולטרי, פורט ג'ונסון וביצורים נוספים אחרים. ב-27 בדצמבר 1860, שבוע לאחר פרישתה של קרוליינה הדרומית מהאיחוד, נכנעה המצודה ונמסרה למיליציה המקומית על ציודה ואנשי חיל המצב אשר איישוה חברו לכוחותיו של מייג'ור רוברט אנדרסון שאיישו באותה העת את פורט סאמטר. במהלך המלחמה איישו את המוצב צוערי הזואבים של צ'ארלסטון. לאחר ניצחון צבא הקונפדרציה בקרב בול ראן הראשון הובאו לטירה 153 שבויים אולם לאחר כשישה שבועות התברר כי המקום קטן מלאכלס כמות גדולה של אנשים והשבויים הוחזרו לבית הכלא העירוני של צ'ארלסטון.

לאחר מלחמת האזרחים שופצה הטירה ושודרגה בעת מלחמת ארצות הברית–ספרד אולם שוב ללא כל פעילות צבאית סביבה. בשנת 1890 פורק חלק מהמבנה על מנת לאפשר הקמת מגדלור במקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת פינקני** בוויקישיתוף
* בתי כלא במלחמת האזרחים
* מחנות שבויים במלחמת האזרחים
* טירת פינקני, במחלקת ההיסטוריה של קרוליינה הדרומית
* סקירה על טירת פינקני באתר ראשות הפארקים הלאומיים (באנגלית)
* טירת פינקני, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551747405171
* LCCN: sh98006984
* VIAF: 315147853
* WorldCat: viaf-315147853

 |
**נפתלי שטרן** (נולד ב-3 **ביוני** **1955**) הוא רופא פנימי ואנדוקרינולוג, פרופסור מן המניין לרפואה פנימית בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מנהל המכון האנדוקרינולוגי (המכון לאנדוקרינולוגיה, מטבוליזם ויתר לחץ דם), בבית החולים איכילוב.

שטרן עוסק במחלות בלוטת יותרת המח (היפופיזה), מחלות בלוטת התריס, מטבוליזם של משק הסידן, הפרעות בוויטמין D, מחלות מטבוליות של העצם, (אוסטיאופורוזיס), בלוטות יותרת הכליה (אדרנלים), אקנה שמקורו בהפרעות הורמונליות, חסר הורמונאלי (טסטוסטרון נמוך) בגברים, גידולים שפירים וממאירים במערכת האנדוקרינית, סרטן בלוטת התריס, סרטן האדרנל, גידולים נוירואנדוקריניים במערכת העיכול, בחלל הבטן ובבית החזה והצוואר, סוכרת, עודף משקל או השמנת יתר, הפרעות בשומני הדם וביתר לחץ דם.

ביוגרפיה
--------

בין השנים 1969–1975 למד בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר, באוניברסיטת תל אביב.

בין השנים 1976–1981 התמחה ברפואה פנימית, המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר.

בין השנים 1981–1983 התמחה באנדוקרינולוגיה, UCLA, קליפורניה.

ניסיון אקדמי ומחקרים
--------------------

בין השנים 1986–1989 כיהן כפרופסור חבר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ארצות הברית.

בין השנים 1989–1999 - פרופסור חבר בבית הספר לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.

משנת 1999 - פרופסור מן המניין, בית הספר לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.

משנת 2016 שטרן עומד בראש מחקר לבדיקת צריכת המלח באוכלוסייה הישראלית, מטעם משרד הבריאות.

לשטרן כ-120 פרסומים מדעיים.

* מפרסומיו המדעיים של שטרן, אתר pubmed

חברות באיגודים מקצועיים
-----------------------

* החברה האמריקאית לאנדוקרינולוגיה
* המועצה ליתר לחץ דם של אגודת הלב האמריקאית
* החברה האמריקאית ליתר לחץ דם
* חבר בהנהלה המדעית של החברה הבינלאומית ליתר לחץ דם
* החברה הישראלית לאנדוקרינולוגיה
* החברה הישראלית לסוכרת
* החברה הישראלית ליתר לחץ דם

משפחתו
------

שטרן נשוי לאפרת - בעלת תואר דוקטור באמנות, ומרצה לתולדות האמנות ב-אוניברסיטה הפתוחה. לזוג 3 בנים.

הבן הבכור עודד חולה במחלת טיי זקס

שטרן, המתגורר במושב ניר צבי, מוביל מחקר בניסיון למצוא תרופה לבנו.

לקריאה נוספת
------------

* פרופ' נפתלי שטרן מנהל מכון אנדוקרינולוגי, בית החולים איכילוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  המכון האנדוקרינולוגי, בית החולים איכילוב, מנהל פרופ' נפתלי שטרן
2. ↑  פרופ' נפתלי שטרן - מומחה למחלות היפופיזה מקו בריאות.
3. ↑  הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר, אוניברסיטת תל אביב, פרופ' נפתלי שטרן
4. ↑  קרין לויט פרידריך, לא להאמין: כמה מלח מסתתר במזון מהסופר, באתר ynet, 22 באוגוסט 2016
5. ↑  פיאוכרומוציטומה: מחלה ותיקה, מחויבויות חדשות נפתלי שטרן, 26 בינואר 2016
6. ↑  טיי זקס בישראל - באנציקלופדיה לבדיקות גנטיות בעריכת פרופ' מוטי שוחט
7. ↑  אסתי אהרונוביץ, המירוץ אחר התרופה שתציל את הבן שלי, באתר הארץ, 11 במאי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010362753905171
* VIAF: 22163810698538822971
* WorldCat (עם VIAF): 22163810698538822971

 |
**דניאל "דן" ג'. אודונהיו** (באנגלית: **Daniel "Dan" J. O'Donohue**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כראש אגף פיתוח הכוח במטות המשולבים.

ביוגרפיה
--------

אודונהיו סיים ב-1984 תואר ראשון בההיסטוריה ממכללת ויליאם ומרי והתגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. 

שימש מפקד מחלקה וקצין תכנון במטה חיל הנחתים. בשנים 1993–1995 פיקד על פלוגה בגדוד האשון של רגימנט הנחתים השני. לאחר מכן שימש קצין מבצעים ברגימנט הנחתים השמיני וקצין המבצעים של כוח המשימה שנשלח לליבריה לחילוץ האזרחים האמריקאיים בעקבות מלחמת האזרחים במדינה. שימש מדריך בבית הספר ללחימה אמפיבית של הנחתים, וקצין מבצעים של דיוויזיית הנחתים הראשונה. 

בשנים 2002–2004 פיקד על הגדוד השני ברגימנט הנחתים החמישי והשתתף עמו במלחמת עיראק. על פועלו עוטר ב-2003 בכוכב הארד עם אות V לאומץ לב. שימש סגן ראש ענף במחלקת ההגנה, וראש ענף לחימה קרקעית באגף התכנון של מפקדת חיל הנחתים. לאחר מכן שימש עוזר קצין האג"ם וראש המטה של דיוויזיית הנחתים הראשונה. בשנים 2009–2010 פיקד על רגימנט הנחתים הראשון. 

שימש ראש אגף פיתוח יכולות ותורות לחימה במפקדת חיל הנחתים וסגן לענייני ניהול הכוח באגף מבנה הכוח, משאבים והערכה של המטות המשולבים. בינואר 2013 מונה למפקד פיקוד הסייבר של חיל הנחתים. ב-2014 שימש סגן ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. 

בספטמבר 2015 מונה למפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. באוגוסט 2017 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף לוחמת המידע של חיל הנחתים, הראשון לכהן בתפקיד זה. ב-2018 מונה לראש אגף פיתוח הכוח במטות המשולבים הוא שירת בתפקיד עד פרישתו ב-2020.

לאחר הקריירה הצבאית מונה לסגן נשיא בחברת "Owl Cyber Defense".

אודונהיו בעל תואר שני בניהול ואסטרטגיית ביטחון לאומי בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים ובמכללת המלחמה הלאומית. הוא נשוי לקתלין והם הורים לשבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל אודונהיו** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל הנחתים
* ביוגרפיה (אורכב 08.09.2018 בארכיון Wayback Machine) באתר המטות המשולבים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Former cyber commander takes over 1st Marine Division, ‏marinecorpstimes.com, ‏12 בספטמבר 2015
2. ↑  הודעה על מינויו, באתר מחלקת ההגנה, 28 ביוני 2017
**הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל** הוא הארגון המרכזי בישראל של חקלאים ואנשי תעשייה ישראלים העוסקים בגידול וייצור מוצרי חקלאות אורגנית תוך שמירה על ערכי הסביבה. הארגון לחקלאות אורגנית מאגד בתוכו מאות יצרנים, עוסקים ופעילים במגוון עיסוקים בתחום הייצור האורגני, התעשייה, המסחר והסביבה. במסגרת הארגון פועלים מומחים, חוקרים, עובדי אדמיניסטרציה ומנהל ומספר רב של מתנדבים. שווי התעשייה האורגנית בישראל הוערך בשנת 2012 בכמילארד ש"ח.

היסטוריה
--------

הארגון הוקם כאגודה שיתופית בשנת 1982 על ידי מספר חברים מקיבוץ יודפת ושדה אליהו, בהם: מריו לוי, חקלאי מקיבוץ שדה אליהו. עד אז נהגו החקלאים בישראל להשתמש בכמויות גדולות של חומרי הדברה כדרך היחידה להתמודדות עם מחלות קרקע, מחלות צמחים, עשבים רעים ומזיקים. כמו כן, נעשה שימוש נרחב בדשן כימי ובשימוש בהורמונים לצורך השאת והשבחת היבולים החקלאיים. לוי יזם את איגודם של החקלאים מכל רחבי הארץ שדגלו בחקלאות אורגנית, הנקייה מכימיקלים והורמונים. עיסוקו המרכזי של הארגון הוא בחקלאות הצומח, אך הוא עוסק גם בחקלאות אורגנית בתחום חקלאות בעלי חיים.

נכון ל-2008, עמדו השטחים האורגניים בישראל על כ-1.9 אחוז מכלל שטחי חקלאות הצומח בישראל. כיוון שהגידולים הצמחיים האורגניים בישראל הם מוטי יצוא (בעיקר לשוק האירופי המשותף) עמד ב-2008 נתח היצוא של המוצרים האורגניים הצמחיים על כ-10.6% מכלל יצוא המוצרים הצמחיים מישראל.

כיום מונה הארגון מאות חברים שהם מגדלים חקלאיים. כמו כן שותפים לו מאות איש מתחום התעשייה האורגנית: משווקים, יצרני חומרים, אנשי הדרכה ומחקר.

מ-2003 ועד 2007 עמד בראש הארגון אילן אשל. מ-2007 ועד 2013 עמדה בראש הארגון ד"ר אורנית רז. תחת ניהולה המשיך הארגון בקידום "החוק האורגני" ובקידום חקיקה נוספת בנושאים סביבתיים. החל מספטמבר 2013 עומד בראש הארגון ד"ר רועי בורוכוב. לאחר פרישת בורוכוב בינואר 2015, עבר הארגון למתכונת ניהול שכוללת את יושב הראש (בני שמולביץ) ואת מנהל האגף המקצועי (אלי אהרון). מתכונת זאת נהוגה גם כיום (נכון לנובמבר 2020). הארגון עוסק בקביעת תקנים אורגניים, הדרכת חקלאים וכן בפרויקטים חינוכיים, סביבתיים והסברתיים בנושא הגנת הסביבה.

הארגון ממומן על ידי מיסי חבר המשולמים על ידי חבריו. בבעלות הארגון המותג "טוב-השדה" והוא מאפשר לחבריו לסמן את תוצרתם במותג זה. הארגון היה המייסד והבעלים של חברת "אגריאור" העוסקת בפיקוח על העוסקים האורגניים השונים וב-2011 מכר את החברה לד"ר צחי סקלסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל
* הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר יעל קחל, שווקים ליצוא וחקלאות אורגנית - מצגת, אוגוסט 2010, עמ' 14 במצגת
2. ↑  "יבול שיא", גיליון דצמבר 2013, עמ' 16
3. ↑  משה גלעד, יש משהו אופטימי באורגני, באתר ynet, 13 במאי 2002
4. ↑  חדשות, באתר הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל, 29 באוגוסט 2013
5. ↑  "אורגני שלי" - ביטאון הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל, באתר הארגון, אפריל 2015
6. ↑  דף הבית של אגריאור, באתר "אגריאור"
**פְּלוּמֶרִיָה ריחנית** או **פִיטְנָה** (שם מדעי: *Plumeria rubra*) היא עץ נוי ממשפחת ההרדופיים הנפוץ בישראל.

מאפיינים
--------

הפלומריה היא סוג בן 11 מינים שמקורו באמריקה הטרופית והסוב-טרופית. הסוג מורכב ברובו ממיני עצים ושיחים נשירים. מקור הפלומריה הוא בוונצאולה, מדינות מרכז אמריקה ומקסיקו, אך היא משגשגת בכל אזור בעל אקלים טרופי. הפלומריה קרובה מבחינה בוטנית להרדוף הנחלים וכמוהו מכילה שרף חלבי רעיל ביותר. ניתן להרבות את הפלומריה הן בצורת ייחורים והן על ידי הנבטה של זרעים.

מיני הפלומריה השונים נבדלים זה מזה בצבע הפרחים ובצורת העלים. פרח הפלומריה הריחנית הוא פרח גדול בעל מרקם רך ועסיסי, צבעו לבן ובמרכז כתם צהוב גדול שמכסה גם את עלי הכותרת. יש גם זנים בהם הפרח הוא בגווני ורוד עדינים עד עזים, וגם בהם כתם צהוב. פרחי הפלומריה ריחניים ובשעות הלילה מגבירים את ריחם על מנת למשוך אליהם עשים להאבקה. לפרחי הפלומריה אין צוף ולמעשה הם מוליכים שולל את העשים שעוברים מפרח לפרח ומאביקים אותם.

הסוג פלומריה נקרא על שמו של החוקר והבוטנאי הצרפתי בן המאה השבע עשרה שארל פלומיה (Charles Plumier) אשר סייר בעולם החדש ותיעד מינים רבים של חיות וצמחים. בשפות לטיניות המין פלומריה ריחנית נקרא גם **פרנג'יפני** (Frangipani) על שם משפחת פרנג'יפאני - משפחת אצולה איטלקית שפיתחה בושם המופק מפרחי הצמח. בשפת הנאוואטל האצטקית שמו של הפרח הוא **קאקאלוֹסוּצ'יל** (נכתב: Cacaloxuchitl) שפירושו הוא "פרח העורב" והאצטקים השתמשו בו למטרות רפואיות רבות. בעברית הפלומריה הריחנית מכונה גם **פִיטְנָה**.

במדינות רבות ברחבי אסיה הפרח משמש כמנחה במקדשים בודהיסטים, משום שעל פי האגדה בודהה עצמו היה בגלגול קודם עץ פלומריה.

בישראל נפוצה הפלומריה הריחנית כעץ נוי, בעיקר בערים ויישובים. ישנם זנים רבים של פלומריה ריחנית בהם הפרחים באים בצבעים שונים, רובם מתורבתים. בישראל נפוץ הזן הלבן, בו מרכז הפרח צהוב. הפלומריה הריחנית פורחת החל מסוף האביב ועד סוף הקיץ (מיוני עד נובמבר).

תמונות
------

* פלומריה ריחנית בישראל, תקריב על הפרחיםפלומריה ריחנית בישראל, תקריב על הפרחים
* פלומריה עם פרחים ורודים-צהוביםפלומריה עם פרחים ורודים-צהובים
* תקריב על הפרחיםתקריב על הפרחים
* עץ פלומריה ריחנית בתל אביב, ישראלעץ פלומריה ריחנית בתל אביב, ישראל
* עץ פלומריה ריחנית לבנה באל-באהג'ה, עכו, ישראלעץ פלומריה ריחנית לבנה באל-באהג'ה, עכו, ישראל
* עץ פלומריהעץ פלומריה
* עץ פלומריה ריחנית ורודה באל-באהג'ה, עכו, ישראלעץ פלומריה ריחנית ורודה באל-באהג'ה, עכו, ישראל
* עץ פלומריה בפקיסטןעץ פלומריה בפקיסטן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלומריה ריחנית** בוויקישיתוף
* פלומריה ריחנית, באתר ITIS (באנגלית)
* פלומריה ריחנית, באתר NCBI (באנגלית)
* פלומריה ריחנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* פלומריה ריחנית, באתר Tropicos (באנגלית)
* פלומריה ריחנית, באתר GBIF (באנגלית)
* פלומריה ריחנית, באתר The Plant List (באנגלית)
* פלומריה ריחנית, באתר IPNI (באנגלית)
* נורית חרמון, שגעון של פיטנות, גן ונוף
* צחי אבנור, פלומריה ריחנית בישראל, פליקר
* פלומריה ריחנית ביוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלומריה ריחנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Plumeria rubra, World Flora Online Data, ‏14-1-2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01170653

 |
**ורה ברושקובה דיסקנטובה** (בצ'כית: **Vera Bruzkova-Diskantova**;‏ 1915 – ?) הייתה אסירה פוליטית צ'כית וחסידת אומות העולם, שהצילה במלחמת העולם השנייה ילד יהודי ממוות בידי הנאצים.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

ורה הייתה בשנות ה-20 לחייה כשנשלחה למחנה ראוונסבריק כאסירה פוליטית צ'כית. מחנה זה נועד בעיקרו לנשים. בחורף 1944–1945 נשלחה משפחת רוזנצוייג למחנה. הבן שמואל ארנוסט רוזנצוייג, שהיה רק בן 7 הופרד ממשפחתו וחלה במחלת הטיפוס. ורה מצאה אותו והחלה לטפל בו ובהמשך הבריחה אותו לאגף הנוצרי במחנה והחביאה אותו שם עד שחרור המחנה. כשחזרה לביתה בפראג לקחה את הילד איתה.

לאחר המלחמה
-----------

ארנסוט נשאר לגור איתה במשך 3 חודשים. למרות חיבתה לילד ורצונה לגדלו כבנה, היא עשתה מאמצים לאיתור קרובי משפחה ודאגה לרשום אותו ברשימות הצלב האדום ולכך ששמו יפורסם בשידורי הרדיו. כמה שבועות לאחר מכן הגיע דודו, חיים מילר, לקחת אותו. אמו של ארנוסט שרדה את השואה והוא התאחד איתה.

ארנוסט ואמו עלו לארץ ישראל והקשר עם ורה אבד. רק לאחר נפילת הגוש הקומוניסטי ב-1989, ארנוסט, שבינתיים עבר לגור בקופנהגן, החל לחפש אחר ורה. הוא לא זכר את שמה ואמו כבר נפטרה. נותרו בידו רק שתי תמונות שלו עם ורה, שצולמו בפראג. ארנוסט פנה לעיתון בפראג שפרסם את סיפורו בצירוף תמונה, שהייתה ברשותו, וכך הצליח לאתר אותה, כשהיא כבר בת 87 בבית חולים בפראג עקב מחלת הפרקינסון. בפגישתם המחודשת לאחר 57 שנים שלא התראו, מסרה לו ורה תמונות ששמרה עבורו וכן שני מכתבים שהוא ואמו כתבו לה מישראל. במכתבה של אמו הייתה הזמנה לורה להגיע לארץ לביקור. ורה סיפרה לו שכילד, התנהג יפה ומעולם לא בכה.

הכרה והנצחה
-----------

ב-6 באפריל 2003 הוכרה כחסידת אומות העולם. שמואל רוזנצוייג הגיע עם משפחתו לפראג לטקס שהתקיים בבית השגריר ארתור אבנון. הטקס סוקר בהרחבה בתקשורת הצ'כית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ורה ברושקובה, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  ורה ברושקובה, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. ↑  מכתב עדות ליד ושם מאת שמואל רוזנצוייג, 21 במאי 2002, תיק M.31.2/9940, ארכיון יד ושם
3. ↑  Le Juste parmi les nations s'appelle, en 2003, Vera Bruzkova-Diskantova, ‏29/08/2003
4. 1 2  Paldiel, Mordecai, **The Righteous Amonf The Nations**, Jerusalem: Yad Vashem, עמ' 70

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ורה ברושקובה"**.
**רפורמיזם** היא דוקטרינה פוליטית הדוגלת בשינוי של מערכת או מוסד קיימים במקום בביטולם והחלפתם באמצעות מהפכה. גישה זו מאפיינת חלק מתנועות השמאל-מרכז והימין-מרכז.

בעוד שבאגף השמאלי ניתן לזהות גישה זו עם חלק מהתנועות הסוציאל-דמוקרטיות, באגף הימני היא עשויה להיות מזוהה עם רעיונות כגון קפיטליזם קשוב.

רפורמיזם בסוציאליזם
-------------------

בתנועה הסוציאליסטית, הרפורמיזם הוא גישה לפיה שינויים הדרגתיים הנעשים באמצעות מוסדות קיימים יכולים להוביל בסופו של דבר לשינויים מהותיים במערכות הפוליטיות והכלכליות של החברה. הרפורמיזם בתנועה הסוציאליסטית צמח כניגוד לסוציאליזם המהפכני - הטוען כי מהפכה וביטול הסדר הקיים הם תנאי מקדים הכרחי לשינויים המבניים הדרושים להפיכת מערכת קפיטליסטית למערכת סוציאליסטית, שהיא שונה מבחינה איכותית. גישה רפורמיסטית מאפיינת רבות מהתנועת הסוציאל-דמוקרטיות, בייחוד את אלו הנכונות להקמת קואליציות גם עם גורמים שאינם פועליים כמו ליברלים ושמרנים.

הוויכוח בין הרפרמיסטים והמהפכנים בתנועה הסוציאליסטית הוא בן למעלה ממאה שנים. הביקורת המהפכנית העל הרפורמיזם מייחסת לו ניסיון להתגבר על המערכת הכלכלית הקפיטליסטית - תוך ניסיון לשפר את הקפיטליזם ובכך להפוך אותו יותר 'נסבל' עבור החברה. מצע המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD) מ-1875 הציע כי יש לאמץ 'כל אמצעי חוקי' בדרך לקידום חברה סוציאליסטית. קרל מרקס מתח על גישה זו ביקורת חריפה. אדוארד ברנשטיין שהוביל את המפלגה דיבר על 'סוציאליזם אבולוציוני' במקום 'סוציאליזם רבולוציוני'. אחת הדוברות התקיפות כנגדו וכנגד הרפורמיזם הייתה רוזה לוקסמבורג שטענה כי הקפיטליזם "מתחזק על ידי התפתחותן של רפורמות חברתיות". ברוח דומה, סטן פרקר מהמפלגה הסוציאליסטית של בריטניה טוען כי רפורמות מהוות הסחת אנרגיה עבור הסוציאליסטים והן מוגבלות מכיוון שעליהן לדבוק בהיגיון של הקפיטליזם.

גם הגישה הקיינסיאנית לניהול הכלכלה של מפלגת הלייבור הבריטית נתפסה כגישה רפורמיסטית המבקשת לתקן את הקפיטליזם אך לא לבטלו.

ראו גם
------

* רוויזיוניזם (מרקסיזם)
* קיצוניות ורדיקליזם
* מרקסיזם מרכזי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4381502-9

 |
דג מושחר (מימין)
**השחרה** היא טכניקת בישול המשמשת להכנת דגים ומזונות אחרים. 

מאפיינים

לעיתים קרובות מזוהה עם מטבח קייג'ון (מטבח קייג'ון (בצרפתית: cuisine cadienne, בספרדית: cocina acadiense) הוא סגנון בישול שפותח על ידי בני הקאג'ון-אקאדים שגורשו מאקדיה ללואיזיאנה במהלך המאה ה-18 וששילבו בישול מערב אפריקאית, צרפתית וטכניקות בישול ספרדיות לתוך המטבח המקורי שלהם). טכניקה זו הומצאה והפכה לפופולרית על ידי השף פול פרודהום.

שיטת הכנה

את האוכל טובלים בחמאה מומסת ולאחר מכן מפזרים תערובת של עשבי תיבול ותבלינים, בדרך כלל שילוב כלשהו של טימין, אורגנו, פלפל צ'ילי, גרגירי פלפל, מלח, אבקת שום ואבקת בצל. לאחר מכן המזון מבושל במחבת ברזל יצוק חמה מאוד.  הצבע החום-שחור האופייני של הקרום שמקבל המזון נובע משילוב של מוצקי חלב שחומים מהחמאה ותבלינים חרוכים.

בעוד שהמתכון המקורי דורש דג אדמוני שיש ממנו כמה עשרות סוגים (למשל מוסר בריכות), ניתן ליישם אותה שיטת הכנה על סוגי דגים אחרים וכן נתחי חלבון נוספים כגון סטייק, קציצות עוף או טופו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Herbst, S.T.; Herbst, R. (2007). *The Food Lover's Companion* (Fourth ed.). Barron's Educational Series.
2. 1 2  O'Neill, Molly. "Paul Prudhomme's Blackened Redfish". *The New York Times: Cooking*. The New York Times Company. נבדק ב-6 בספטמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "blackened". *Food Encyclopedia*. Television Food Network, G.P. אורכב מ-המקור ב-18 באוגוסט 2016. נבדק ב-26 אוק' 2011. `{{cite encyclopedia}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Restodontê | Descubra receitas a partir de seus ingredientes". *Restodontê* (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-17 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
דיוויזיית טודור ולדימירסקו נכנסת לבוקרשט ומופיעה לפני מיכאי הראשון, מלך רומניה
**דיוויזיית מתנדבים 1, טודור ולדימירסקו** (ברומנית: **Divizia Tudor Vladimirescu**) הייתה דיוויזיית מתנדבים ראשונה, שהורכבה בברית המועצות מחיילים רומנים שבויים, שהתנדבו להילחם במסגרתה לצד ברית המועצות נגד גרמניה הנאצית.

לשלטונות ברית המועצות היה ניסיון קודם, הם כבר הרכיבו דיוויזיה פולנית על שם תדיאוש קושצ'ושקו.

לגיוס מתנדבים עבור הדיוויזיה הופעלו הקומוניסטים הרומנים הגולים בברית המועצות ובראשם אנה פאוקר. הגיוס הוכתר בהצלחה רבה ובראש הדיוויזיה הוצב קולונל ניקולאה קמבראה, בראש מטה הדיוויזיה הוצב לוקוטנט-קולונל יאקוב טקלו וכעוזר פוליטי מונה קולונל מירצ'אה האופט. שלושת הקצינים האלה הגיעו לאחר המלחמה לדרגות גנרל.

עודפי המתנדבים מקרב השבויים הרומנים שמשו להקמת דיוויזיה רומנית נוספת, דיוויזיית הוריה, קלושקה וקרישאן.

הדיוויזיה לחמה לצד הצבא האדום בטרנסילבניה והמשיכה עד הרי טטרה.

ב-1947 הדיוויזיה הפכה לדיוויזיה משוריינת ובהמשך לדיוויזיה ממונעת.

קישורים חיצוניים
----------------

* Divizia „Tudor Vladimirescu" (ברומנית)
* Divizia "Tudor Vladimirescu" (ברומנית)
* DIVIZIA I VOLUNTARI „TUDOR VLADIMIRESCU"
**רצח נהל מרזוק** היה אירוע ירי ב-27 ביוני 2023 בו שוטר צרפתי ירה בנהל מרזוק, נער צרפתי בן 17 ממוצא אלג'ירי במחסום משטרתי בנאנטר, פריז, צרפת. הרשויות עצרו את השוטר בחשד ל"רצח מרצון בידי בעל סמכות". עם זאת, המשטרה הצרפתית טוענת כי מרזוק מוכר לרשויות, ביצע פשעים דומים בשבוע שלפני כן וב-2021.

האירוע
------

ב-27 ביוני 2023, בשעה 07:55 לערך, הבחינו שני שוטרים במכונית מרצדס עם לוחית רישום פולנית דוהרת לאורך נתיב אוטובוס בנאנטר, במחוז אוֹ-דֶה-סֶן, איל-דה-פרנס, לכיוון תחנת הרכבת. השוטרים עצרו את הנהג, נא'אל מרזוק, צעיר בן 17, צרפתי-אלג'יראי, שעבד כנהג משלוחים, ומוכר למשטרה בגין סירוב לציית ואף זומן לבית המשפט לנוער בספטמבר בגין אירוע כזה לבדיקת תנועה. נא'אל ניסה להימלט. שוטר ירה בו בשעה 8:16. שני הנוסעים ברכב נמלטו בשעה 8:19. מותו של מרזוק נקבע בשעה 9:15 בבוקר. בתחילה טענה המשטרה שהנער דהר לעבר השוטרים במטרה לפגוע בהם, אולם בצילומים שאומתו על ידי AFP, נראה קצין משטרה מדבר עם הנער וקצין נוסף מכוון את נשקו לעברו דרך החלון, ולאחר שזה ניסה להימלט מהם - ביצע בו ירי מטווח אפס.

בעקבות פרסום הצילומים נעצר השוטר בחשד להריגה. בהמשך מסר השוטר כי הוא התנצל בפני המשפחה, וכי הוא "הרוס בעקבות התקרית".

ב-30 ביוני 2023, בסרטון ברשת טען אחד מיושבי הרכב שבו נהג נא'אל, כי המכות שספג נא'אל מקת הרובה, הן אלה שגרמו לנא'אל לשחרר את דוושת הבלם, מה שגרם לרכב לנוע קדימה. גרסה זו שונה מזו שהציגה המשטרה ש"הנהג כיבה תחילה את המנוע, התניע מחדש את הרכב ואז עזב. ואז השתמש השוטר בנשקו". התובע הציבורי של נאנטר, פסקל פראצ'ה, פירט בנוסף במהלך מסיבת עיתונאים את סיפור המרדף הזה וציין כי הצעיר "מוכר לשירותי המשטרה".

המהומות בעקבות הרצח
-------------------

 ערך מורחב – **המהומות בצרפת (2023)**  

סרטון המתעד את הירי במרזוק התפרסם באינטרנט. אימו קראה לצרפתים "למרוד למען בנה" בסרטון טיקטוק שיצא באותו היום. הסרטון הביא להפגנות שהסלימו לכדי התפרעויות נרחבות. מוסלמים בצרפת האשימו את המשטרה ומוסדות המדינה בגזענות ממסדית. סמלי מדינה, מבנים, בתי ספר, תחנות משטרה וחנויות הותקפו וחלקם אף נהרסו. מתפרעים ירו קליעים לעבר המשטרה, שיגרו זיקוקים, הציתו מכוניות, מקלטים, אוטובוסים, פחי אשפה ובית ספר למוזיקה. מעל ל-667 מפגינים נעצרו בשל הקשר שלהם להתפרעויות ונהרגו 2 מפגינים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רצח נהל מרזוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Peter Allen, UK issues France travel warning as country is gripped by violence, Evening Standard, ‏2023-06-30 (באנגלית)
2. ↑  Henley, Jon; Chrisafis, Angelique (2023-06-30). "France riots: hundreds arrested in fourth night of unrest as 45,000 police deployed". *The Guardian* (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-07-01.
**טיגון במלח חם** או **טיגון בחול חם** (באנגלית: **Hot sand frying** וכן **Hot salt frying)** הם טכניקות בישול המשמשות את מוכרי מאכלי הרחוב בבנגלדש, הודו, נפאל, פקיסטן, סין וסרי לנקה. טיגון במלח חם הוא טכניקת בישול ותיקה, ומשמשת גם בכפרים ברחבי אסיה ובמקומות אחרים בעולם. מאכלים רבים מטוגנים במלח חם או בחול חם, אפילו במשקי בית.

טיגון במלח חם
-------------

פצפוצי אורז הוא חטיף נפוץ בתת-היבשת ההודית והוא אחד המאכלים העתיקים ביותר שם. האורז התפוח נעשה על ידי חימום מלח או חול בכלי שנקרא קראהי (בהודו), פאטיל (בבנגלדש), או ווק על אש בתנור הודי מסורתי, ואז יוצקים לתוכו אורז מבושל או מיובש מראש ומערבבים. לאחר מכן מוציאים במהירות את האורז התפוח בעזרת מסננת מתכת ומצננים.

בפקיסטן, טיגון במלח חם משמש בעיקר את הרוכלים לבישול תירס. הליט (מלח סלעים) מחומם מראש בווק והתירס השלם או גרעינים בודדים קבורים במלח ומדי פעם הופכים אותם. בהודו, טכניקה זו משמשת רוכלי רחוב המוכרים בוטנים מקולפים, חמצה או פופקורן מבושלים במלח שחומם בווק ברזל.

בשיטה אחרת מלח ים גס מחומם בווק גדול לטמפרטורה גבוהה. פריטי מזון יבשים, כמו ביצים בקליפה, נקברים במלח החם ומדי פעם הופכים אותם בעזרת מרית.

טיגון בחול חם
-------------

 ערמונים בחול שחור חם, שהוכן על ידי רוכל רחוב.
טיגון בחול חם הוא טכניקת בישול נפוצה עבור מוכרי אוכל בצדי הרחובות בסין ובהודו לבישול ערמונים ובוטנים. ווק גדול מלא בחול, שהופך לשחור מהצטברות חלקיקים מוגזים מפריטי המזון המטוגנים, מחומם לטמפרטורה גבוהה. אגוזים, ערמונים נטמנים בחול החם ומדי פעם הופכים אותם עם מרית, ואז החול והאגוזים מופרדים באמצעות מגש גדול של רשת תיל. טיגון חול חם משמש גם בכפרים רבים ברחבי אסיה. טכניקת בישול נפוצה בכפרים היא לעטוף דגים או בשר אחר בעלה בננה, לקשור אותם ואז להניח את עלה הבננה בחול המחומם צד אחד ולאחר נכן בצד השני.

לקריאה נוספת
------------

* עוגת אפר
* טגואלה
* המטבח הסיני

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Technique: Hot Salt Frying". Foodista.
2. ↑  Church, A. H. (1886). *Food-Grains in India*. Chapman and Hall. pp. 73–75.
3. ↑  Dr. Francis Buchanan (Hamilton) (1833). *A Geographical, Statistical, and Historical Description of the District, or Zila, of Dinajpur, in the Province, or Soubah, of Bengal*. The Baptist Mission Press.
4. ↑  "Rice: Value Addition". TamilNadu Agricultural University.
**סרג'אן צ'ולאקוביץ'** (בסרבית: **Срђан Чолаковић**; נולד ב-21 בספטמבר 1965) הוא כדורגלן עבר יוגוסלבי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

צ'ולאקוביץ' התחיל את הקריירה שלו בסטארנברג 09, ממנה עבר למינכן 1860 בה שיחק שנתיים אחריהן חזר לסטארנברג 09.

בקיץ 1994 חתם באדסיאקוס מליגת העל היוונית. ב-24 בספטמבר 1994 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-0 לאריס סלוניקי. ב-27 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד יוניקוס וכעבור כחודש הבקיע צמד בניצחון 0-2 נגד פאוק סלוניקי.

בקיץ 1996 חתם בהפועל בית שאן מהליגה הראשונה. ב-12 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1-0 להפועל כפר סבא. שבוע לאחר מכן, בישל את בניצחון 0-2 נגד הפועל תל אביב. בהופעתו השלישית כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 להפועל ירושלים.

בקיץ 1997 הצטרף להפועל חיפה. ב-2 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד מכבי פתח תקווה, בה הורחק בדקה ה-55. במשחקו השני בקבוצה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד מכבי תל אביב. ב-6 בדצמבר הבקיע שער ובישל בניצחון 2-4 בדרבי. בינואר 1998 חזר לקדנציה שנייה בבית שאן בה שיחק שנה וחצי.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סרג'אן צ'ולאקוביץ'"**.
**אשר עלמני** (13 באפריל 1935 - 10 בפברואר 2018) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק כקשר שמאלי בשנות ה-50 וה-60. מגדולי שחקני מכבי חיפה בכל הזמנים.

עלמני הצטרף לקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה בשנת 1951, כשהיה בן 16, תחת המאמן אלי פוקס. בשנת 1957 הוזמן לסגל הלאומי של נבחרת ישראל למשחק ההפסד 5-4 לנבחרת המשנה הצרפתית. בסה"כ רשם עלמני 3 הופעות בנבחרת.

עלמני סייע למכבי חיפה לזכות בגביע המדינה הראשון בתולדותיה בשנת 1962, ואף בישל שני שערים בניצחון 2-5 במשחק הגמר מול מכבי תל אביב.

עלמני פרש בשנת 1968 לאחר שהופיע 266 פעמים במשחקי הליגה ובהן כבש 38 שערים, ו-41 פעמים בגביע המדינה בהן כבש 12 שערים. עלמני זכור בעיקר בשל הגינותו (לא הורחק או הוזהר במהלך כל הקריירה).

עלמני אימן במשך למעלה מעשרים שנים במחלקת הנוער של מכבי חיפה. רבים מכוכבי מכבי חיפה בעבר ובהווה שיחקו תחתיו.

ב-10 בפברואר 2018 נפטר בגיל 82.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* משחקי אשר אלמני בנבחרת ישראל, אתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

* אשר עלמני באתר הרשמי של מכבי חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמעון אלבז, שחקן מכבי חיפה בעבר, אשר עלמני, הלך לעולמו, באתר ynet, 10 בפברואר 2018
2. ↑  באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל נכתב שמו: אשר אלמני
**מבירט** (באנגלית: **Mavyret**) היא תרופה אנטי-ויראלית, לטיפול במבוגרים וילדים מעל מגיל 3 שנים עם מחלת הפטיטיס C כרונית ללא שחמת הכבד או עם שחמת קלה, הנגרמת על ידי נגיף הפטיטיס ׁׁׁׂׂׂHCVׁׁ) C).
יעילה לטיפול בחולים עם HCV סוג 1 שטופלו בעבר בטיפולי מעכב NS5A או מעכב NS3/4A, אך לא בשניהם וללא הטבה.

מבירט מכילה את החומרים הפעילים גלקפרביר (glecaprevir) ופיברנטסביר (pibrentasvir).

מנגנון פעולה
------------

החומרים הפעילים במבירט חוסמים את שני החלבונים החיוניים לשכפול והתרבות נגיף הפטיטיס C. גלקפרביר חוסם את פעולתו של חלבון פרוטאז NS3/4A, ופיברנטסביר חוסם את פעולת החלבון NS5A, על ידי חסימת חלבונים אלה, מבירט עוצרת את נגיף ההפטיטיס C מלהתרבות ולהדביק תאים חדשים.

אופן שימוש
----------

משך הטיפול נע בין 8 ל־16 שבועות, שונה בהתאם להיסטוריית הטיפול והגנוטיפ הנגיפי.

**גיל 3-7 שנים:**
מתן פומי, כמוסות, במינון משולב של גלקפרביר 50 מ"ג/פיברנטסביר 20 מ"ג

* <20 ק"ג- 3 כדורים, ליום (60/150 מ"ג מינון כולל ליום)
* 20-30 ק"ג- 4 כדורים, ליום (80/200 מ"ג מינון כולל ליום)
* 30-45 ק"ג- 5 כדורים, ליום (120/250 מ"ג מינון כולל ליום)

**מעל גיל 12 שנים:**

* מתן פומי, טבליה, במינון משולב של גלקפרביר 100 מ"ג/פיברנטסביר 40 מ"ג, 3 טבליות, פעם ביום. (120/300 מ"ג מינון כולל ליום).

אזהרות בשימוש
-------------

* סיכון לפעילות מחודשת של וירוס הפטיטיס B במטופלים שנדבקו במקביל ב-HCV ו-HBV.
* התוויית נגד במתן לחולים עם עדות לאי-ספיקת כבד או כשל לבבי.
* **התוויות נגד באינטראקציות תרופתיות:**
	+ אטורבסטטין וסימבסטטין (סטטינים).
	+ קרבמזפין, פניטואין, פנוברביטל ופרימידון (תרופות לטיפול באפילפסיה).
	+ דביגטראן (תרופה נוגדת קרישה).
	+ אמצעי מניעת הריון המכילים אתינילאסטרדיול.
	+ ריפמפיצין (אנטיביוטיקה לטיפול בשחפת)
	+ פרע מחורר-hypericum perforatum (תרופה טבעית לטיפול בדיכאון).

תופעות לוואי
------------

* >10%- כאב ראש(9-17%), עייפות(11-14%) ובחילות(6-12%).
* 1-10%- שלשול(3-7%), בילירובין מוגבר>(2ULN (3.5%, גירוד (צ7%)
* דיווחים לאחר שיווק- הפרעות עוריות ורקמות סאב-קוטנאיות (אנגיואדמה), שחמת הכבד ואי ספיקת לב.

פרמקולוגיה
----------

* **ספיגה:**

הזמן להשגת ריכוז השיא בפלזמת הדם: 5 שעות(glecaprevir & pibrentasvir) בריכוז שיא של
(597ng/ml)glecaprevir (pibrentasvir)110ng/ml

* **אלימינציה:**

זמן מחצית חיים:
6 שעות ( glecaprevir),
13 שעות (pibrentasvir)

* **הפרשה:**

Glecaprevir: צואה (92.7%); שתן (0.7%)
Pibrentasvir: צואה (96.6%)

מחקרים
------

בטיחות ויעילות מבירט הוערכו במהלך ניסויים קליניים בהם נרשמו כ-2,300 מבוגרים עם זיהום, גנוטיפים 1-6 HCV, ללא שחמת או עם שחמת קלה. תוצאות הניסויים הוכיחו כי 92-100% מהחולים שקיבלו Mavyret למשך 8, 12 או 16 שבועות, לא הציגו כל רמת נגיפים הניתנת לאיתור 12 שבועות לאחר הטיפול. מה שמצביע על כך שהזיהום של החולים נרפא.
משך הטיפול עם מבירט שונה בהתאם להיסטוריית הטיפול, הגנוטיפ הנגיפי ומצב שחמת הכבד.

קישורים חיצוניים
----------------

* מבירט Maviret, באתר שירותי בריאות כללית

* Maviret, European Medicines Agency
* FDA approves Mavyret for Hepatitis C, FDA
* glecaprevir/pibrentasvir (Rx)], Medscape