**יולי יואל אדלשטיין** (נולד ב-5 באוגוסט 1958; י"ט באב תשי"ח) הוא פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת ויושב ראש ועדת החוץ והביטחון מטעם מפלגת הליכוד. קודם לכן כיהן כשר הבריאות, השר לקליטת עלייה וכשר ההסברה והתפוצות בממשלות ישראל. בשנים 2013–2020 כיהן כיושב ראש ה-16 של הכנסת. טרם עלייתו לישראל היה מסורב עלייה ואסיר ציון בברית המועצות. בהכשרתו הוא מורה לשפות, בעיקר עברית.

ראשית חייו
----------

נולד בשם **יוליאן יוריוביץ' אדלשטיין** (באוקראינית:Юліан Юрійович Едельштейн) בצ'רנוביץ, אוקראינה הסובייטית שבברית המועצות דאז, למשפחה יהודית. הוריו, אניטה לבית רוזנצווייג ויורי אדלשטיין, היו מרצים במכללה להכשרת מורים. לאחר מספר שנים עברה המשפחה לקוסטרומה שברוסיה. אביו היה פעיל בתנועת הדיסידנטים, התנצר והיה לכומר. הוא משמש כיום ככומר האורתודוקסי של הכפר קרבנובו במחוז קוסטרומה.

עם תום לימודיו בתיכון רצה אדלשטיין להתקבל לבית ספר הגבוה ללימודי שפות, אולם נדחה עקב יהדותו והחל ללמוד במכללה להכשרת מורים. הוא סולק מהלימודים לאחר שהביע ביקורת על מדיניות החיסולים של יוסיף סטלין.

בשנת 1979 ביקש לעלות לישראל אך סורב. הוא עבר לבירה מוסקבה, שם הצטרף לחוג של לומדי עברית, לימד עברית במחתרת והיה פעיל ציוני בשנות ה-70 וה-80 ואף עמד בראשה של התארגנות שביקשה להפיץ את לימודי העברית לערי הספר של ברית המועצות. עקב פעילותו, התקשה למצוא עבודה והתפרנס בין היתר כמודל עירום (פלג גוף עליון) בבתי ספר לאמנות. גם שם הופעלו לחצים על המעסיקים לפטרו, אך מעסיקיו השונים היו מרוצים מאוד ממנו עקב העובדה שתמיד הגיע בזמן ואף פעם לא היה מגיע שיכור, בניגוד לשאר העובדים.

תעודת השחרור של יולי אדלשטיין מהכלא הסובייטי
ב-4 בספטמבר 1984 נעצר על ידי הק.ג.ב. בשל פעילותו הציונית, באשמת שווא של החזקת סמים, שהושתלו בדירתו. אדלשטיין נעצר למשך שלושה חודשים בבית הכלא בוטירקה שבמוסקבה. במהלך המעצר הוא שבת רעב למשך חמישה-עשר יום, במחאה על החרמת זוג התפילין שנשא עמו בסתר. הוא הורשע (ב-19 בדצמבר 1984) ונידון לשלוש שנות מאסר עם עבודות פרך במחנה כפייה סובייטי, וריצה את עונשו בגולאג ליד ימת באיקל. במהלך מאסרו נפצע באורח קשה ונותר נכה. במשך שנות המאסר התנהל מאבק בינלאומי לשחרורו, אליו התגייסו גם מנהיגים מרחבי העולם (ביניהם סגן נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש), והפגנות למען שחרורו נערכו בישראל ובארצות הברית.

ביוני 2017 ערך אדלשטיין ביקור רשמי ברוסיה, בו חזר אל הבית בו התבצע החיפוש ואל תא המעצר בו נכלא. במהלך הביקור נאם בפני מליאת הבית העליון של הפרלמנט הרוסי, ופתח את נאומו בעברית: 

> 
> לפני 33 שנים נאסרתי, כאן במוסקבה, על ידי שלטונות ברית־המועצות בעוון לימוד השפה העברית. נאסרתי, כי לימדתי את השפה שבישרה לעולם את דחיית העריצות ואת שלטון הצדק, את אהבת האדם ואת תקוות הדרור. היום אני עומד כאן לפניכם כיושב־ראש כנסת ישראל, ובאותה השפה שבעוון הוראתה נאסרתי, אני מברך אתכם בברכה היהודית העתיקה – שלום עליכם. גם בחלומותיי הטובים ביותר לא האמנתי שאגיע לרגע הזה. עבורי, זוהי סגירת מעגל כפולה: שלי, יולי אדלשטיין, ושל העם היהודי כולו, שאני עומד כאן כנציגו"
> 
> 
> 
> 

הוא שוחרר במאי 1987 ועלה לישראל עם משפחתו ביולי אותה שנה.

חייו בישראל
-----------

בהגיעו לישראל השתקע באלון שבות שבגוש עציון.

בשנים 1988–1996 כיהן כסגן נשיא "הפורום הציוני", ארגון שייצג את מסורבי העלייה שעלו לישראל. בשנים 1990–1995 מילא תפקידים ניהוליים בבתי ספר וניהל את מחלקת העולים במלי"ץ.

### חבר הכנסת

אדלשטיין נמנה עם מייסדי מפלגת "ישראל בעליה" ונבחר מטעמה לכנסת ה-14 בשנת 1996. הוא כיהן מטעם הסיעה גם בכנסת ה-15. בבחירות לכנסת ה-16 זכתה סיעתו בשני מנדטים והוא ונתן שרנסקי נבחרו לכנסת, וסיעתם התמזגה לתוך סיעת הליכוד ואדלשטיין מונה לסגן יושב ראש הכנסת. במהלך כהונת כנסת זו יזם ראש הממשלה אריאל שרון את תוכנית ההתנתקות, אשר לה התנגד אדלשטיין. אדלשטיין הוביל את מחנה "המורדים בליכוד" שביקשו למנוע את ביצוע התוכנית, ובשעת ההצבעה אף חרג מכללי הפרוטוקול והכריז כי הוא מתנגד לתוכנית "בשאט נפש". מאז ביצוע התוכנית קרא אדלשטיין מספר פעמים לשוב ליישובים שפונו בצפון השומרון.

אדלשטיין כיהן כשר לקליטת עלייה בבממשלתו הראשונה של בנימין נתניהו בין השנים 1996–1999, וכסגן השר לקליטת עלייה במעמד של שר בממשלתו הראשונה של אריאל שרון, בין השנים 2001–2003.

ב-27 בפברואר 2007, עם התפטרותו של דני נוה מהכנסת, והודעתו של עוזי לנדאו, ששובץ במקום ה-14 ברשימת הליכוד, כי אינו מעוניין לשוב ולכהן בכנסת, הצהיר אדלשטיין אמונים לכנסת והחל לכהן בכנסת ה-17. בנאומו הראשון בכנסת זו אמר:

> 
> גברתי היושבת-ראש, למה אמרתי שהתחושה מוזרה? כפי שאמרת הרגע, חבר כנסת חדש-ישן מצהיר אמונים. מצד שני, אני חייב לומר, ואמרתי זאת גם היום בסיעה, שאם מחר תהיה לי פתאום הזדמנות להיות הקול ה-61 שיגרום לפיזור הכנסת הזאת ולהפלת הממשלה, אני ודאי אעשה זאת בלי להסס אפילו שנייה.
> 
> 
> 
> 

במהלך כהונתו בכנסת יזם תיקון לחוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים), האוסר על נטישת בעלי חיים ומתיר לעמותות, רשויות מקומיות ווטרינרים שטיפלו בבעלי חיים נטושים להטיל את הוצאות ההחזקה על הנוטש אותם. כמו כן הציע תיקון לחוק בתי המשפט, על פיו יוכל אדם שאין עיסוקו בייצוג דרך קבע, לייצג ללא תמורה בעל דין בבית משפט לתביעות קטנות. תיקון זה אושר בשנת 2001.

בבחירות המקדימות של הליכוד לקביעת רשימתה לבחירות לכנסת ה-18 זכה אדלשטיין ב-18,502 קולות שהם כ-38.2% מהקולות, מוקם במקום ה-12 ברשימה ונבחר לעוד כהונה בכנסת.

### שר בממשלת נתניהו השנייה

לאחר הקמת הממשלה ה-32 מונה אדלשטיין לשר ההסברה והתפוצות ולממונה על רשות השידור. ב-18 בפברואר 2010 התפטר מתפקידו כשר הממונה על רשות השידור, והמשיך לכהן כשר ההסברה והתפוצות.

במהלך כנס הסברה באור יהודה ב-2011 אמר: "כל עוד האומה הערבית תמשיך להיות אומה נפסדת שממשיכה להשקיע בתשתיות טרור, בחינוך לשנאה וברווחת משפחות השאהידים, לא יהיה שלום!" דברים אלה עוררו ביקורת רבה בעולם הערבי.

### כיושב ראש הכנסת

אדלשטיין בעת שכיהן כיושב ראש הכנסת (במרכז) לצד הנשיא היוצא שמעון פרס (מימין) והנשיא הנכנס ראובן ריבלין (משמאל) בטקס השבעתו של הנשיא ריבלין במליאת הכנסת, יולי 2014
ב-14 במרץ 2013 נבחר אדלשטיין על ידי סיעת הליכוד כמועמדה לתפקיד יושב ראש הכנסת. אדלשטיין זכה לתמיכת כל חברי הסיעה, למעט ראובן ריבלין שנמנע בהצבעה. בעקבות זאת התפטר אדלשטיין מהממשלה, כדי שהתפטרותו תיכנס לתוקף לפני היבחרו ליושב ראש הכנסת, כדי לעמוד בעיקרון הפרדת הרשויות. ב-18 במרץ נבחר אדלשטיין לתפקיד יושב ראש הכנסת התשע עשרה ברוב של 96 חברי כנסת מול שמונה נמנעים.

בבחירות המקדימות של מפלגת הליכוד לכנסת העשרים, שנערכו ב-31 בדצמבר 2014, זכה אדלשטיין במקום השני ברשימה הארצית, שמוביל למקום השלישי ברשימה לכנסת, לאחר קרב צמוד עם גלעד ארדן על המקום הראשון. ב-31 במרץ 2015, יום השבעת הכנסת העשרים, נבחר על ידי מליאת הכנסת לקדנציה שנייה כיו"ר הכנסת, פה אחד ברוב של 104 קולות.

עם היבחרו לתפקיד, סיפר בנאומו הראשון על כך שהרגע הזה הוא סגירת מעגל מרגשת עבורו, לאחר שאחד מעוזריו איתר את תיעוד ביקורו הראשון בכנסת ימים אחדים לאחר עלייתו ארצה, כאורח ועדת העלייה והקליטה. בנאומו פנה בקריאה לחברי הכנסת:

> 
> אנא, התייחסו למקום הזה בחרדת קודש. ראו במשכן הכנסת מעין "מקדש מעט". אל תתנו למלעיזים, ללועגים ולציניקנים להסיח את דעתכם ולרפות את ידיכם. אתם נכנסים היום לְתפקיד, שאין שני לו בשליחות הציבורית. שאו על כתפיכם את משא העם; היו קשובים לציבור...כהונת חבר הכנסת אין משמעותה שיכרון הכוח או המעמד; לא שררה היא אלא עבדות. כי כך יש לראות את התפקיד – מילוי שליחות בשירות הציבור, זה שבחר בכם וגם זה שלא.
> 
> 
> 
> 

 באוקטובר 2016 עוררה החלטתו לאכוף קוד לבוש על באי הכנסת תרעומת ציבורית. בתגובה לדברי הביקורת אמר אדלשטיין: "לא ייתכן שידברו על איראן וסרגלים ומישושים, להטעות את הציבור בדברים שלא היו, ובכך להפוך את השיח לדתי או שוביניסטי".

במהלך ההכנות לטקס הדלקת המשואות במסגרת חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל התגלעה מחלוקת בין אדלשטיין לשרת התרבות והספורט, מירי רגב, לאחר שרגב ביקשה לשלב בטקס נאום של ראש הממשלה בנימין נתניהו. אדלשטיין התנגד ודרש לשמור על המתכונת הקבועה של הטקס, שבה הנואם המרכזי היחיד הוא יו"ר הכנסת, וראש הממשלה איננו נוכח בטקס, אף לא בקהל. לקראת יום העצמאות הסתמנה פשרה לפיה ראש הממשלה יישא דברי ברכה קצרים לכבוד שנת העשור ה-70, בדומה למתכונת שהתקיימה בטקס ביום העצמאות השישים, ובנוסף ידליק משואה ביחד עם יושב ראש הכנסת. בפועל נאם נתניהו כשש דקות יותר מאשר אדלשטיין.

בשנת 2017 יזם את הקמת יחידת הכנסת לתיאום הפיקוח הפרלמנטרי (כת"ף), מתוך כוונה לחזק את כוחה של הכנסת כרשות המפקחת על הממשלה.

כיושב-ראש הכנסת תמך אדלשטיין בחקיקת חוק יסוד הלאום, אותו הגדיר כ"אחד החוקים החשובים שעברו בכנסת מעולם".

בבחירות המקדימות של מפלגת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת שנערכו ב-5 בפברואר 2019, זכה במקום הראשון בפריימריז והוצב במקום השני ברשימת המפלגה לכנסת.

ב-30 באפריל 2019, יום השבעת הכנסת העשרים ואחת, נבחר על ידי מליאת הכנסת לקדנציה שלישית כיו"ר הכנסת, ברוב של 101 קולות. בעקבות חוק התפזרות הכנסת העשרים ואחת, שגם אדלשטיין הצביע בעדו, הודיע אדלשטיין ב-25 ביוני 2019 שהוא בוחן אפשרות לביטול החוק. חברי כנסת נוספים, שהצביעו בעד פיזורה, הביעו חרטה על צעד זה. ב-3 ביולי הודיע אדלשטיין שלא זכה לשיתוף פעולה ולכן נכשל ביוזמתו.

בכנסת העשרים ושתיים המשיך אדלשטיין לכהן כיו"ר הכנסת בפועל, לאחר שלא הושג רוב למינוי אף אחד מחברי הכנסת לתפקיד, ולא היה ידוע אם כחול לבן או הליכוד ירכיבו את הממשלה. בעקבות כישלונם של בנימין נתניהו ובני גנץ להרכיב ממשלה, נפגש אדלשטיין עם שרים וחברי כנסת מהמפלגות הגדולות, במטרה להרכיב ממשלה, אך ניסיון זה כשל והכנסת פוזרה ב-12 בדצמבר 2019.

#### סיום כהונתו

 ערך מורחב – **בג"ץ התנועה למען איכות השלטון בישראל נגד יושב ראש הכנסת**  

ימים אחדים לפני השבעת הכנסת העשרים ושלוש, הגישו הסיעות כחול לבן, הרשימה המשותפת, ישראל ביתנו והעבודה-גשר-מרצ בקשה לאדלשטיין לקיים דיון בנושא בחירת יו"ר כנסת חדש. יום לפני ההשבעה הודיע אדלשטיין כי לא יאפשר הצבעה על בחירת היו"ר, משום ש"מהלכים פוליטיים חפוזים, כמו בחירת יו"ר כנסת קבוע והעברת חקיקה שנויה במחלוקת, מטרתם לסתום את הגולל על האפשרות לאחדות שאותה העם רוצה".

בעקבות כך, עתרו מספר מפלגות ועמותות לבג"ץ בדרישה לחייב את אדלשטיין לקיים את הדיון. בתשובתו לבג"ץ טען אדלשטיין כי "נתון בידיו שיקול דעת רחב באשר לקביעת סדר יומה של מליאת הכנסת ולפיכך הוא פעל בגדר סמכותו, בסבירות ובהתאם לנוהג עת הביא בחשבון שיקולים הנוגעים למשא ומתן הקואליציוני, במיוחד על רקע התפרצות נגיף הקורונה ומצב החירום במדינה". אדלשטיין ביסס את טענתו על סעיף 2(ב) בתקנון הכנסת, שקובע כי פרק הזמן לבחור יושב ראש חדש הוא עד למועד כינוס הכנסת לצורך השבעת ממשלה חדשה, ועל תקדימים מהשנים האחרונות.

בג"ץ דחה את טענתו ופסק שעל אדלשטיין לכנס את המליאה לבחירת יושב ראש בהקדם האפשרי – ולא יאוחר מ-25 במרץ 2020. ב-25 במרץ בנאומו במליאה, מתח אדלשטיין ביקורת על החלטת בג"ץ וטען כי היא פוגעת בריבונות העם וחותרת תחת יסודות הדמוקרטיה הישראלית. באותה הישיבה הודיע אדלשטיין על התפטרותו ונעל את ישיבת המליאה ללא דיון במינוי יושב ראש חדש.

דחיית מינוי יושב ראש הייתה עשויה להוביל לפיזור הכנסת בטרם יקודמו הליכי חקיקה שימנעו מנתניהו כהונה כראש ממשלה תחת כתב אישום. בפסק דין נוסף פסק בג"ץ שאף על פי שהתפטרותו של אדלשטיין תכנס לתוקף רק בתום יומיים, הדיון בבחירת יו"ר הכנסת יתקיים עוד למחרת, כאשר ותיק חברי הכנסת עמיר פרץ ישמש בו כיו"ר זמני. בדיון נבחר בני גנץ כיו"ר הכנסת.

### כשר הבריאות

שר הבריאות יולי אדלשטיין (מימין) וד"ר אסנת לבציון-קורח מנהלת המרכז הרפואי שמיר (משמאל) מבקרים חולה קורונה, 23 ביולי 2020
ב-17 במאי 2020, מונה לתפקיד שר הבריאות בממשלת ישראל ה-35 במהלך משבר הקורונה. בתקופה זו עסק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל. בנוסף היה חבר בקבינט המדיני-ביטחוני.

ב-27 במאי, מינה את פרופ' חזי לוי לתפקיד מנכ"ל משרד הבריאות, במקומו של משה בר סימן טוב שהודיע על פרישתו מהתפקיד. בהמשך מונה פרופ' רוני גמזו לממונה על המאבק בנגיף הקורונה בישראל. עלייה מחודשת בתחלואה הובילה בספטמבר 2020 להחלטת ממשלה על סגר בתקופת חגי תשרי, ובחודש דצמבר של אותה השנה.

באוגוסט 2020 הצהיר אדלשטיין כי לאחר שנה של עיכוב וברקע פרסומים על פרשת האונס באילת, יפתח החדר האקוטי בבית החולים יוספטל. באוקטובר 2020 הכריז אדלשטיין כי משרד פועל על מנת להקים מרכז רפואי חדש באריאל.

חודש לאחר מכן פורסמה תוכנית "תו ירוק", במסגרתה הונפק לתושבי ישראל שהתחסנו נגד קורונה או החלימו מהמחלה אישור המקל עליהם בהגבלות התכנסות במקומות עבודה, אירועי תרבות וספורט. בסוף 2020, סיכם עם שר האוצר ישראל כ"ץ על הגדלת סל התרופות ב-50 מיליון שקלים.

### כחבר הכנסת באופוזיציה

בבחירות לנסת ה-24, הוצב אדלשטיין במקום השני ברשימת הליכוד ונבחר לכנסת. בעקבות הקמת ממשלת בנט, מפלגתו כיהנה באופוזיציה.

במרץ 2022 דורג בפַּרלמטר של "שקוף" כאחד מבין חמשת חברי הכנסת העצלים ביותר.

ב-11 באוקטובר 2021 הודיע על כוונתו להתמודד על ראשות הליכוד מול נתניהו ועל דרישתו להקדמת הפריימריז במפלגה. עם זאת, לקראת הבחירות לכנסת ה-25 החליט לפרוש מההתמודדות.

### כיו"ר ועדת החוץ והביטחון

בבחירות לכנסת ה-25 הגיע אדלשטיין למקום ה-18 ברשימת הליכוד לכנסת. לאחר השבעת הממשלה השלושים ושבע, מונה ליו"ר ועדת החוץ והביטחון של הכנסת העשרים וחמש.

במהלך כהונתו יזם, הכין והעביר את תיקון מס' 7 לחוק יישום תוכנית ההתנתקות שמבטל את איסור השהייה בשטחים בצפון השומרון, שפונו במסגרת תוכנית ההתנתקות.

במהלך כהונתו קיימה הוועדה דיונים במגוון נוסעים וכן סיירה במקומות שונים. בין השאר קיימה הוועדה דיונים על כשירות צה"ל על רקע הרפורמה המשפטית וקיימה סיור בפיקוד צפון כדי לבחון את הערכות צה"ל אל מול הסיכונים בגזרה הצפונית של ישראל. אדלשטיין הגיב ביולי 2023 לטענות שהוועדה אינה ממלאת את תפקידה וטען שהדברים אינם נכונים. אדלשטיין הדגיש שהביקורת הנשמעת בוועדה אינה גורעת מההערכה של חברי הוועדה לפעילותם של צה"ל שב"כ ומערכת הביטחון במלחמה בטרור. לפי טענת העיתונאי אורי משגב, אדלשטיין סירב לפניות של חברי הוועדה מהאופוזיציה לקיים דיונים בנושאים אסטרטגיים שלא היו נוחים לממשלת נתניהו. ביניהם: פיצול הסמכויות של משרד הביטחון בין השרים יואב גלנט ובצלאל סמוטריץ'; השלכות הרפורמה המשפטית על חיילי צה"ל; פיטורי גלנט; משבר הפסקת ההתנדבות למילואים; חזבאללה והאיום הצפוני. בפרוטוקולים של הישיבות שמותרים לפרסום היו מספר דיונים שעסקו בנושאי המלחמה בטרור ביהודה ושומרון אך משגב לא מצא אף דיון שבו עסקה ועדת החוץ והביטחון בעזה, עוטף עזה, חמאס, חזבאללה, גבול הצפון.

בסוף ינואר הוקמו תשע ועדות משנה לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת. חלק מוועדות המשנה, כמו הוועדה למוכנות וביטחון שוטף בראשות שלום דנינו, והוועדה לענייני העורף בראשות דודי אמסלם ולאחר מכן דני דנון, לא פרסמו על דיוני הוועדות עד 7 באוקטובר 2023 ולטענות אורי משגב כלל לא התכנסו.

חיים אישיים
-----------

אדלשטיין נשא את טטיאנה (טניה), בברית המועצות ב-1981. לאחר עלייתם ארצה, נולד להם בן. בין השנים 1987–2008 הם התגוררו באלון שבות שבגוש עציון. בשנת 2008 עברה המשפחה לנווה דניאל שבגוש עציון. ב-24 בינואר 2014 נפטרה אשתו טטיאנה ממחלת הסרטן.

באוקטובר 2015 עבר להתגורר בהרצליה פיתוח עם בת זוגו, אירינה נבזלין, בתו של לאוניד נבזלין, בעלת חברת השדלנות "אימפריווט", יושבת ראש דירקטוריון "בית התפוצות", נשיאת קרן נדב. ביוני 2016 השניים נישאו.

לקריאה נוספת
------------

* גל בקרמן, **כשיבואו לקחתנו לא נהיה שם: המאבק האפי להצלת יהודי ברית המועצות**, אוניברסיטת חיפה ומכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2018. (הספר בקטלוג ULI)
* יורם יובל, **ישראל - שיחת נפש**, כנרת זמורה ביתן, 2012, עמ'21 - 30.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **יולי אדלשטיין** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יולי אדלשטיין** |

* 

* יולי אדלשטיין, באתר הכנסת

* יולי אדלשטיין, ברשת החברתית פייסבוק

* יולי אדלשטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* יולי אדלשטיין, ברשת החברתית אינסטגרם

* יולי אדלשטיין, סרטונים בערוץ היוטיוב

* יולי אדלשטיין, באתר כנסת פתוחה

* כרטיס ביקור – יולי אדלשטיין, בערוץ כנסת באתר יוטיוב
* יולי אדלשטיין (1958-), דף שער בספרייה הלאומית
* יולי אדלשטיין, באתר ערוץ הכנסת
* יולי אדלשטיין, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* יולי אדלשטיין, סוכני הק.ג.ב אמרו לי: בחור, אם נתפוס אותך עוד פעם, זה יהיה סופך, מעריב, 17 ביולי 1987
* עפרה לקס, המסביר לצרכן, באתר ערוץ 7, 14 במאי 2009
* יורם יובל, שיחת נפש עם יולי אדלשטיין, הטלוויזיה החינוכית, 10 באוקטובר 2012
* זאב קם, התוכנית של אדלשטיין: סיפוח גושי ההתיישבות לישראל, באתר nrg‏, 9 במאי 2014
* סרטונים דוד בן בסט מראיין את יולי אדלשטיין, "הנבחרים", באתר YouTube, ‏14 בנובמבר 2014
* רינה מצליח, ‏המשבר בקואליציה יוביל לבחירות?, באתר ‏מאקו‏, 15 בנובמבר 2014 סרטונים
* דנה סומברג, ‏יולי אדלשטיין בראיון: "האיחוד של לבני והעבודה זו בושה", באתר מעריב אונליין, 26 בדצמבר 2014
* רינה מצליח, ‏אדלשטיין: "אסור לפגוע בבג"צ", באתר ‏מאקו‏, 25 באפריל 2015 סרטונים
* מזל מועלם, יו"ר הכנסת אדלשטיין: קואליציית ה-61 לא תחזיק מעמד לאורך זמן, באתר אל-מוניטור, 19 במאי 2015
* אמירה לם, יולי ואירינה, סיפור אהבה, באתר ynet, 11 במאי 2016
* להב הרקוב, ‏אדלשטיין: "גם אנחנו נושאים באשם על התנהגותם של חברי הרשימה המשותפת", באתר מעריב אונליין, 11 באוקטובר 2016
* שירית אביטן כהן, מקור ראשון, "יש ח"כים שברירת המחדל שלהם היא 'יאללה בלגן'", באתר nrg‏, 22 באוקטובר 2017
* יעקב אילון‏, יולי אדלשטיין: אני יכול להבין איפה ריבלין רואה את הסכנה, באתר וואלה!‏, 26 באוקטובר 2017 סרטונים
* מורן אזולאי, יו"ר הכנסת מזכיר לבכירי הליכוד: "זכותו של ריבלין לא להעניק חנינה לאלאור אזריה", באתר ynet, 14 בדצמבר 2017 סרטונים
* אריאל כהנא, "לומר לרה"מ להתפטר עכשיו זה משולל כל יסוד", באתר ישראל היום, 31 בינואר 2019
* אתר למנויים בלבד  טל גלעדי וחן ארצי סרור, העיקר הבריאות, באתר "ידיעות אחרונות", 18 בספטמבר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרור גלוברמן, ‏החיים הקודמים של יו"ר הכנסת: עבודות פרך ודוגמנות עירום, באתר ‏מאקו‏, 8 ביולי 2013
2. ↑  ניצן צבי כהן, ‏עברית במחתרת, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 בפברואר 2018
3. ↑  ידיעות אחרונות, המוסף לשבת, 31.07.2015, "ליווי בריבית", גיא ליברמן, עמוד 13: "אדלשטיין הבהיר בתגובה כי אכן שימש בעבר כמודל עירום לאמנים, וכי אין אמת באמירה שהוא אלכוהוליסט או מכניס אלכוהול לכנסת."
4. ↑  אהרון דולב, העלילה החדשה: סמים במקום דם, מעריב, 26 באוקטובר 1984
5. ↑  פישל רוזנפלד, הכירו: היו"ר יולי אדלשטיין, מאחורי הסורגים, באתר "כל הזמן", 24 באפריל 2018
6. ↑  מרטין גילברט, **שצ'רנסקי: סיפורו של ניצחון**, תרגם אביעזר גולן, הוצאת עידנים, תשמ"ז/1987, עמ' 188.
7. ↑  ליאת רון, ‏פורטפוליו יולי אדלשטיין, באתר גלובס, 11 באפריל 2013
8. ↑  הספד של נתן שרנסקי לג'ורג' בוש, באתר Times of Israel
9. ↑  אתר למנויים בלבד יאיר נבות, ביקור ניצחון, באתר "ידיעות אחרונות", 28 ביוני 2017
10. ↑  נעם ברקוביץ, אסיר ציון יולי אדלשטיין שוחרר מהכלא, חדשות, 5 במאי 1987
11. ↑  יולי (יואל) אדלשטיין - בוגר תוכנית עמיתי ירושלים, מחזור ז', באתר מכון מנדל למנהיגות(הקישור אינו פעיל, 25.3.2020)
12. ↑  דן ארקין, קושרובסקי בבית, מעריב, 13 במרץ 1989
13. ↑  אריה בנדר, יולי אדלשטיין יסע למוסקווה לחנוכת מרכז תרבות יהודי, מעריב, 8 בפברואר 1989
14. ↑  הקלטת ישיבת הכנסת. הקטע המדובר מופיע ב-3:14
15. ↑  אריק בנדר, ‏אדלשטיין בחומש: לבטל את ההתנתקות בצפון השומרון, באתר מעריב אונליין, 16 במאי 2019
16. ↑  הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 29) (ייצוג בעל דין), התשס"א-2000, ה"ח 2969, עמ' 404
17. ↑  חוק בתי המשפט (תיקון מס' 29), התשס"א-2001, ס"ח 1783, עמ' 198
18. ↑  שר ההסברה: לא ניתן לאף אחד להדיר על רקע מיני ולא עדתי, באתר ערוץ 7, 25 בדצמבר 2011.
19. ↑  מורן אזולאי, התוצאות והדרמות בליכוד: ארדן ראשון, חוטובלי ופייגלין בחוץ, באתר ynet, 1 בינואר 2015
20. ↑  ישיבות המליאה, באתר main.knesset.gov.il
21. 1 2  אתר למנויים בלבד לי ירון, יועצת פרלמנטרית נוספת לא הוכנסה לכנסת בשל "שמלה קצרה מדי", באתר הארץ, 12 בדצמבר 2016
22. ↑  בשנים 2015–2017 הוצגה ברכה מוקלטת קצרה של ראש הממשלה נתניהו במסגרת טקס המשואות.
23. ↑  אורלי וגיא, סערת טקס המשואות: "רגב טועה - אסור למשרד התרבות לקבוע תכנים", באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 2 באפריל 2018
24. ↑  עוזי ברוך, נתניהו ידליק משואה, באתר ערוץ 7, 10 באפריל 2018
25. ↑  ישי פורת, נתניהו: "מנסים לכבות את האור בציון - זה לא יקרה", באתר ynet, 19 באפריל 2018
26. ↑  הכנסת מקימה יחידה לתיאום ופיקוח של הכנסת על הממשלה – כת"ף, באתר הכנסת
27. ↑  עקיבא נוביק, "היסטוריה במליאת הכנסת": התגובות להצבעה על חוק הלאום, חדשות 13, ‏19 ביולי 2018
28. ↑  יהונתן קליין, ‏רשימת הליכוד לכנסת: אדלשטיין ראשון, חזן בחוץ, באתר כיפה, א באדר א', 06 בפברואר 2019
29. ↑  אריק בנדר, ‏אדלשטיין: "המשך תהליך הבחירות - הפרת אמונים כלפי אזרחי ישראל", באתר מעריב אונליין, 25 ביוני 2019;  
טל שניידר, ‏ראש הממשלה נתניהו בהודעה דרמטית: בוחן את ביטול הבחירות, באתר גלובס, 25 ביוני 2019
30. ↑  אריק בנדר, ‏אדלשטיין: "לא נוכל לבטל את הבחירות, לא כל הגורמים שיתפו פעולה", באתר מעריב אונליין, 3 ביולי 2019
31. ↑  ציוץ בחשבון הטוויטר של יולי אדלשטיין, 15 במרץ 2020
32. ↑  בג"ץ 2144/20 התנועה למען איכות השלטון בישראל ואחרים נ' יושב ראש הכנסת ואחרים, ניתן ב־23 במרץ 2020
33. ↑  מורן אזולאי, אדלשטיין התפטר מתפקיד היו"ר: "בג"ץ מחריב את הכנסת", באתר ynet, 25 במרץ 2020
34. ↑  ישיבת הכנסת בה הודיע אדלשטיין על התפטרותו, באתר הכנסת
35. ↑  אדלשטיין התפטר מתפקיד יו"ר הכנסת: "החלטת בג"ץ חותרת תחת יסודות הדמוקרטיה", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 25 במרץ 2020
36. ↑  אריאל כהנא, "שופטי בג"ץ לא מבינים איך הכנסת עובדת", באתר ישראל היום, 26 במרץ 2020
37. ↑  שירית אביטן כהן, ‏"נשכבתי מתחת לגלגלים, לא אביא למלחמת אחים", בעיתון מקור ראשון, 26 בפברואר 2020
38. ↑  פרופ' גמזו מונה לפרויקטור קורונה: פנו אליי מאוחר בערב, השבתי מיד בחיוב, באתר וואלה!‏, 23 ביולי 2020
39. ↑  יעל פרידסון, איתמר אייכנר, נתניהו לקראת הסגר: "מערכת הבריאות הניפה דגל אדום", באתר ynet, 13 בספטמבר 2020
40. ↑  שני אשכנזי, ‏אחרי שנת סחבת ארוכה: החדר האקוטי בבי"ח יוספטל באילת ייפתח מחר, באתר גלובס, 23 באוגוסט 2020
41. ↑  מעריב אונליין, ‏שר הבריאות אדלשטיין: "מכריז על הקמת מרכז רפואי חדש באריאל שיהיה עוד מנוע לשלום", באתר מעריב אונליין, 18 באוקטובר 2020
42. ↑  רה"מ נתניהו: "החיסונים הראשונים יינתנו ב-27 בדצמבר", באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2020
43. ↑  מירב כהן‏, האוצר והבריאות סיכמו: תקציב סל התרופות יוגדל ב-50 מיליון שקלים, באתר וואלה!‏, 29 בדצמבר 2020
44. ↑  ענבר טויזר, ‏בעקבות הפרסום ב-N12: עשרות מיליוני שקלים ש"נעלמו" מתקציב סל התרופות יוחזרו, באתר ‏מאקו‏, 1 בפברואר 2021
45. ↑  תומר אביטל, מאחורי הקלעים של דירוג הח"כים: איך יצרנו את הפַּרלמֶטֶר ומה יש לשפר?, באתר שקוף, ‏2022-03-27
46. ↑  עמית סגל, ‏יולי אדלשטיין בריאיון בלעדי: "אתמודד מול נתניהו, איתו לעולם לא ננצח", באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2021
47. ↑  אלישע בן קימון, סיון חילאי, הכנסת אישרה סופית את ביטול "חוק ההתנתקות" | אלה המשמעויות, באתר ynet, 21 במרץ 2023
48. ↑  הרמטכ"ל לוועדת החוץ והביטחון: מוכנות צה"ל היא השילוב בין כשירות ללכידות. מי שקורא לאי התייצבות פוגע בצה"ל ובביטחון המדינה, הודאת דוברות ועדת החוץ והביטחון, אתר הכנסת, 18 ביולי 2023
49. ↑  ועדת החוץ והביטחון קיימה היום סיור חסוי בפיקוד הצפון, הודאת דוברות ועדת החוץ והביטחון, אתר הכנסת, 29 ביוני 2023
50. ↑  שר הביטחון לוועדת החוץ והביטחון: צה"ל כשיר למשימותיו. הפגיעה מתוחמת, אך יש אפשרות לפגיעה בכשירות בטווח הארוך, הודאת דוברות ועדת החוץ והביטחון, אתר הכנסת, 31 ביולי 2023
51. ↑  ועדת החוץ והביטחון קיבלה עדכון מודיעיני-מבצעי בדגש על גזרת יהודה ושומרון, הודאת דוברות ועדת החוץ והביטחון, אתר הכנסת, 6 בספטמבר 2023
52. 1 2  אורי משגב, אדלשטיין הוא מהאשמים העיקריים באסון. שהוא יעוף לנו מן העיניים, הארץ 27 במרץ 2024 (קישור פתוח)
53. ↑  ועדת החוץ והביטחון הקימה את תשע ועדות המשנה שלה, הודאת דוברות ועדת החוץ והביטחון, אתר הכנסת, 31 בינואר 2023
54. ↑  שבי גטניו, אמסלם ודנון מסרבים לחשוף מה עשו כיושבי ראש ועדה לענייני העורף, באתר "שקוף", 18 באוקטובר 2023
55. ↑  שרי מקובר-בליקוב, "טניה הצילה אותי. לא הצלחתי להציל אותה", באתר ynet, 7 בפברואר 2014
56. ↑  תומר גנון, האינטרסים הנסתרים של יולי אדלשטיין, באתר כלכליסט, 4 בינואר 2021
57. ↑  טל שלו‏, בנוכחות בכירי הפוליטיקאים: יו"ר הכנסת אדלשטיין נישא לבחירת לבו, באתר וואלה!‏, 21 ביוני 2016
58. ↑  השיחה עם אדלשטיין התקיימה במסגרת תוכנית "שיחת נפש", ששודרה במקור ב-HOT בידור ובטלוויזיה החינוכית ומובאת בעריכה מינימלית בשפת הדיבור של המשוחחים

| יולי אדלשטיין - תבניות ניווט |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| יושבי ראש הכנסת |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| שפרינצק (1959–1949) • ניר (1959) • לוז (1969–1959) • ברקת (1972–1969) • ישעיהו-שרעבי (1977–1972) • שמיר (1980–1977) • ברמן (1981–1980) • סבידור (1984–1981) • הלל (1988–1984) • שילנסקי (1992–1988) • וייס (1996–1992) • תיכון (1999–1996) • בורג (2003–1999) • ריבלין (2013–2009 ,2006–2003) • איציק (2009–2006) • אדלשטיין (2020–2013) • גנץ (2020) • לוין (2022, 2021–2020) • לוי (2022–2021) • אוחנה (2022 ואילך) | נס יושב ראש הכנסת |

 |

| שרי הבריאות בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| חיים משה שפירא • יוסף בורג • יוסף ספיר • יוסף סרלין • דב יוסף • ישראל ברזילי • חיים גבתי • ויקטור שם-טוב • אליעזר שוסטק • מרדכי גור • שושנה ארבלי-אלמוזלינו • יעקב צור • אהוד אולמרט • חיים רמון • יצחק רבין • אפרים סנה • צחי הנגבי • יהושע מצא • שלמה בניזרי • רוני מילוא • נסים דהן • דני נוה • יעקב אדרי • יעקב בן יזרי • בנימין נתניהו • יעל גרמן • יעקב ליצמן • בנימין נתניהו • יעקב ליצמן • יולי אדלשטיין • ניצן הורוביץ • אריה דרעי • משה ארבל • אוריאל בוסו |  |

 |

| שרי העלייה והקליטה בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| חיים משה שפירא • יגאל אלון • שמעון פרס • נתן פלד • שלמה רוזן • דוד לוי • אהרן אבוחצירא • אהרן אוזן • יעקב צור • יצחק חיים פרץ • יאיר צבן • יולי אדלשטיין • אהוד ברק • יולי תמיר • אריאל שרון • ציפי לבני • זאב בוים • יעקב אדרי • אלי אפללו • סופה לנדבר • זאב אלקין • סופה לנדבר • יריב לוין • יואב גלנט • פנינה תמנו-שטה • אופיר סופר |  |

 |

| שרי התפוצות בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מיכאל מלכיאור • נתן שרנסקי • יצחק הרצוג • יולי אדלשטיין • נפתלי בנט • בנימין נתניהו • ציפי חוטובלי • עומר ינקלביץ' • נחמן שי • עמיחי שיקלי | סמל מדינת ישראל |

 |

| **שרי ההסברה** ב**ממשלות ישראל** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ישראל גלילי • שמעון פרס • אהרן יריב • יולי אדלשטיין • גלעד ארדן • גלית דיסטל אטבריאן | סמל מדינת ישראל |

 |

| סגני שרי העלייה והקליטה בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אריה אליאב • שלמה רוזן • אהרן אוזן • מרינה סולודקין • יולי אדלשטיין • מרינה סולודקין | סמל מדינת ישראל |

 |

| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- |
| (חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע) |
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (72 חברי הכנסת) |
| הליכוד (32) | **נתניהו** • **לוין** • **גלנט** • אוחנה • **ברקת** • **דיכטר** • **ישראל כ"ץ** • **קרעי** • דנון • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • **גמליאל** • אופיר כץ • **גולן** • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה |
| ש"ס (11) | דרעי • **מלכיאלי** • **ארבל** • אזולאי • **אבוטבול** • **בוסו** • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |
| המחנה הממלכתי (8) | **גנץ** • **איזנקוט** • תמנו • **טרופר** • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |
| הציונות הדתית (7) | **סופר** • **סטרוק** • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון • סוכות |
| יהדות התורה (7) | גפני • **טסלר** • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |
| עוצמה יהודית (6) | **בן גביר** • **וסרלאוף** • אלמוג כהן • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |
| נעם (1) | **מעוז** |
| סיעות האופוזיציה (48 חברי הכנסת) |
| יש עתיד (24) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • רול • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |
| הימין הממלכתי (4) | סער • שאשא-ביטון • אלקין • השכל |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |

 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007356506205171
* GND: 1206793155
* VIAF: 1890151717051613900007
* WorldCat: viaf-1890151717051613900007

 |