recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סמל המבורג** (בגרמנית: **Landeswappen Hamburgs**) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית המבורג והוא קיים בשלוש גרסאות, גדולה, קטנה וימית. הופעתו הראשונה בעיצוב הנוכחי, נמצאה בחותם מ-1245.

תיאור
-----

הסמל מורכב ממגן אדום שעליו טירה לבנה בעלת שלושה צריחים. מעל הצריחים הצדדיים מוצגים כוכבים משושים ואילו הצריח האמצעי הוא בעל כיפה שעליה צלב והוא מסמל את קתדרלת המבורג ואת היותה עיר בישופות. הצריחים המבוצרים והשער הסגור מסמלים את נחישות העיר להגן על עצמה. משני צידי המגן תומכים בו אריות זהובים העומדים זקופים. הציצה היא קסדה בעלת שלוש נוצות טווס ושישה מעטים לבנים.  

הסמל הקטן מורכב מהמגן לבדו ובסמל הימי נוסף עוגן כחול מאחורי הטירה.

היסטוריה
--------

המוטיב המרכזי בסמל - הטירה, הכוכבים והצלב הופיעו בסמלים החל מהמאה ה-12 כשמידי פעם נערכו שינויים קטנים בעיצובם. שער הטירה מתואר פתוח או סגור ולעיתים כשער מתרומם. כמו כן, עד 1752 היו צבעי המגן הפוכים: טירה אדומה על רקע לבן. ב-1952 נקבע הסמל בחוקת המבורג.  

ב-1623 הוקמה בהמבורג מועצת ימייה כדי להגן על הנמל ועל המים הטריטוריאליים של העיר וב-1642 נקבע הסמל הימי. הסמל יצא משימוש בתקופת הכיבוש הצרפתי ב-1811 ומועצת הימייה פורקה ב-1814 וכיום הוא משמש כסמל ייצוגי בלבד.  

* החותם מ-1241, ניתן לראות את השער פתוחהחותם מ-1241, ניתן לראות את השער פתוח
* הסמל ב-1605הסמל ב-1605
* הסמל בזמן האימפריה הגרמנית 1871–1918הסמל בזמן האימפריה הגרמנית 1871–1918
* הסמל בזמן שלטון הנאצים 1933–1945הסמל בזמן שלטון הנאצים 1933–1945

ראו גם
------

* דגל המבורג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל המבורג** בוויקישיתוף
* תיאור הסמל (אנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hamburg Logo, Flaggen und Wappen - Stadt Hamburg

| סמלי גרמניה |
| --- |
| גרמניה | הסמל הלאומי |  |
| סמלי המדינות | באדן-וירטמברג • בוואריה • ברלין • ברנדנבורג • ברמן • המבורג • הסן • חבל הסאר • מקלנבורג-מערב פומרניה • נורדריין-וסטפאליה • סקסוניה • סקסוניה-אנהלט • סקסוניה התחתונה • ריינלנד-פאלץ • שלזוויג-הולשטיין • תורינגיה |
| סמלים היסטוריים | סמל באדן • סמל פרוסיה • סמל גרמניה המזרחית |
**חלקיק וירטואלי** (או: **חלקיק מדומה**) הוא חלקיק שהקשר של תורת היחסות הפרטית בין מסה, תנע ואנרגיה לא מתקיים עבורו למשך זמן קצר. זמן החיים של חלקיק וירטואלי מוכתב על ידי עקרון האי-ודאות. חלקיק וירטואלי קרוי גם "חלקיק שלא על קליפת המסה" (off-mass-shell).

הדוגמה הפשוטה ביותר היא מינהור של חלקיק דרך מחסום פוטנציאל. בתחומי המחסום החלקיק מתקיים כחלקיק וירטואלי. הפתח לקיומם של חלקיקים וירטואליים הוא עקרון האי-ודאות של הייזנברג, לפיו האי-ודאות באנרגיה של חלקיק מתכונתית הפוכה ל"זמן המדידה" של החלקיק. לכן עבור זמנים קצרים מספיק האי-ודאות באנרגיה מספיק גדולה כדי לאפשר מעבר דרך המחסום. "זמן המדידה" בהקשר זה הוא, בקירוב, זמן המעבר דרך מחסום הפוטנציאל. באופן כללי יותר, מחסום הפוטנציאל עבור תהליך וירטואלי כלשהו, הוא הפרש האנרגיה הדרוש כדי להפוך את החלקיק הווירטואלי ל"חלקיק אמיתי" (בתהליך המשמר אנרגיה).

דוגמאות
-------

דוגמאות נוספות לחלקיקים/תהליכים וירטואליים:

* פוטון המוחלף בין שני מטענים חשמליים.
* יצירה של זוג אלקטרון-פוזיטרון וירטואליים מתוך הוואקום, אשר חוזרים ומתמזגים לאחר זמן קצר. תהליך זה מוביל בין היתר לקיטוב של הריק.
* החלפה של פונונים וירטואליים בין אלקטרונים במתכת.
* היישום הביוטכנולוגי FRET עובד על פי עיקרון זה, שם החלקיק הווירטואלי בחלק מהזמן הוא פוטון.
**ג'רי קין תומפסון** (באנגלית: **Jeri Kehn Thompson**, נולדה ב-30 בספטמבר 1966) היא שדרנית רדיו, בעלת טור קבוע במגזין "The American Spectator (אנ')" ופרשנית פוליטית אמריקאית. בעברה, קין תפקדה כיועצת פוליטית עבור משרד עורכי הדין "Verner Liipfert" בוושינגטון די. סי וכן עבדה בועידת הרפובליקנים בסנאט (אנ') ובוועדה הרפובליקנית הלאומית.

משנת 2002 תומפסון הייתה נשואה לפוליטיקאי ולשחקן האמריקאי פרד תומפסון עד למותו בשנת 2015.

ראשית חייה
----------

תומפסון נולדה בהייסטינגס, נברסקה (אנ') וגדלה בנייפרוויל, אילינוי עם אמה, ויקי, אביה החורג, רון קלר ואחות הצעירה ממנה. לתומפסון תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת דפאו (אנ') באינדיאנה. במהלך לימודיה, תומפסון הייתה חברה באחוות הסטודנטיות "פי בטא פאי (אנ')".[דרוש מקור][מפני ש...]

### נישואים

ג'רי קין ופרד תומפסון הכירו ב-4 ביולי 1996 בזמן ששניהם חיכו בתור לקופה בסופרמרקט.[דרוש מקור][מפני ש...] השניים נישאו ב-29 ביוני 2002 בכנסייה בנייפרוויל. נישואים אלו היו הראשונים שלה והשניים של בעלה. בזמן שנישאו, תומפסון היה בן 59 וקין הייתה בת 35.

ב-27 בספטמבר 2003, נולדה בתה הראשונה היידן. בנובמבר 2006 נולד בנה השני, סמואל.

פעילות פוליטית
--------------

על פי מקורות תקשורתיים, קין לקחה חלק במירוץ לנשיאות של בעלה כיועצת פוליטית. קין האיצה בבעלה לרוץ לנשיאות ואף הייתה אחראית לגיוס ופיטורים חלק מאנשי הצוות בקמפיין.

בנוסף לעיסוקיה, קין היא חלק מצוות הניהול של עמותת "סוזן בי. אנתוני (אנ')" שתומכת בהוצאת הפלות אל מחוץ לחוק.[דרוש מקור: לינק פגום][מפני ש...]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רי קין תומפסון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cottle, Michelle (2007-10-11). "Jeri Rigged". *The New Republic*. ISSN 0028-6583. נבדק ב-2024-03-12.
2. ↑  "The Rise Of Jeri Thompson" (באנגלית אמריקאית). 2007-08-05. ISSN 0190-8286. נבדק ב-2024-03-12.
3. ↑  Byron York on Fred Thompson & Jeri Thompson on National Review Online, web.archive.org, ‏2007-08-11
4. ↑  Fred Thompson's Powerful but Mysterious Wife - Newsweek Politics - MSNBC.com, web.archive.org, ‏2007-08-19
**ניצן קידר** (נולד בכ"א באלול תש"ם, 2 בספטמבר 1980) הוא הכתב המדיני של ערוץ 7 והפרשן המדיני-פוליטי בעיתון "בשבע". בעבר הוביל את מערכות החדשות בתחנות "רדיו קול חי" ורדיו "קול ברמה". שימש גם כדובר וראש מערך ההסברה בליכוד העולמי.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בתל אביב. בוגר הישיבה התיכונית ברמת גן, ישיבת נחלים ומכינת אלישע. בוגר הקריה האקדמית אונו.

ניצן מתגורר בקריית נטפים. נשוי לברכה, אב לחמישה, הבכור ביניהם אלרואי,, אחריו טליה, מתנאל, יגל ועמינדב.

### קריירה עיתונאית

החל את דרכו העיתונאית ככתב בעיתון 'הצופה' ובמקביל בעיתון 'מעריב'. אחרי שירות צבאי בגלי צה"ל, חזר לעיתון 'הצופה' ובמקביל החל לעבוד בתקשורת החרדית ברדיו 'קול חי' שם היה שותף לצוות שהקים את מערכת החדשות.

עם סגירתו של 'הצופה', שימש כראש דסק במערכת החדשות של העיתון 'מקור ראשון' שיצא אז במהדורה יומית.

שימש כעורך בכיר וככתב המדיני ברדיו 'קול ברמה', ובין השנים 2011 ל-2019 ניהל את מחלקת החדשות ואחראי על מהדורות השעה, מערך הכתבים של התחנה ויומני האקטואליה השונים.

בשנים 2014–2015 שימש כעורך המשנה של קו עיתונות.

משנת 2015, הוא כתב בנושאים מדיניים ופוליטיים בעיתון 'בשבע' ומכהן כראש הדסק המדיני של ערוץ 7.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניצן קידר, ברשת החברתית פייסבוק
* ניצן קידר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* כתבות שפרסם בערוץ 7 ובעיתון בשבע עד 2017,מ-2017 והלאה. אתר ערוץ 7.
* חותם של אתיקה • אחד על אחד עם ניצן קידר, אתר בחדרי חרדים
* אמילי גרינצווייג‏, ניצן קידר מונה למנהל מחלקת החדשות של "קול ברמה", באתר וואלה!‏, 9 בינואר 2011
* ניצן קידר ינהל את מח' החדשות בקול-ברמה, אתר מחלקה ראשונה
* אלכסנדר כץ, ניצן קידר עוזב את רשת המקומונים 'קו עיתונות': מונה רשמית לכתב מדיני בערוץ 7, באתר אייס, 14 במאי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר לומד במדרשית נעם במחזור ע"ד
2. ↑  אשר לומד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה
**איציק קרומבי** (באנגלית: **Yitzik Crombie**, נולד ב-1983) הוא יזם הייטק ופעיל חברתי חרדי, מנכ"ל ביזמקס, מרכז עסקים ומתחם עבודה משותף ליזמים חרדים בירושלים, מייסד ויו"ר פורום ההייטק החרדי, עמותה לקידום ועידוד יזמות הייטק במגזר החרדי. הקים את חברת ההזנק iSale שנמכרה ב-2016 ל ExecuTech.

ביוגרפיה
--------

איציק נולד בצפת למשפחה בחסידות חב"ד עם שבעה ילדים. למד בישיבות מחוץ לישראל מגיל 16 עד 20, שנתיים בוונציה ושנתיים בניו-יורק, כאשר במהלך הלימודים החל עסק בבניית אתרי אינטרנט. כשחזר לארץ, עבד בחברת אייבורי והחל ללמוד מערכות מידע במסגרת לימודי המשך בטכניון. תוך כדי הלימודים התקדם בחברה ואף ניהל את מערכות המידע בה.

כשעזב את אייבורי, הקים עם שני שותפים חברת ייעוץ בתחום של מערכות לוגיסטיות ופיננסיות, ולאחר זמן קצר מכר את הפעילות לאחד המתחרים. לאחר מכן, בשנת 2012 הקים את iSale עם חבר, סטארט-אפ שמציע פתרונות לאנשי מכירות שטח, וחוסך התנהלות עם Excel ואדמיניסטרציה בעזרת כלים שונים, שלאחר 4 שנים מכר אותה ל ExecuTech, כדי להקים את ביזמקס, "מתחם עסקים וחדשנות לחרדים", בירושלים.

נבחר ל "40 הצעירים המבטיחים" של גלובס בשנת 2018.

חיבר את הספר "כשהחרדים יהיו רוב".

קישורים חיצוניים
----------------

* מה יקרה כשהחרדים יהיו רוב?, איציק קרומבי בראיון אצל ליאור שליין, קישור יוטיוב
* "מה שראינו ברפורמה זו התחלה קטנה למה שאנחנו נראה": איציק קרומבי, מנהל מרכזי תעסוקה וחדשנות לחרדים, ערוץ הכנסת, יוטיוב
* איציק קרומבי: חוד החנית של שילוב חרדים בענף ההייטק, Tech12, אפריל, 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  40 הצעירים המבטיחים 2018, שירי דובר, גלובס, 2018
2. ↑  מה יקרה להיי-טק כאשר החרדים יהיו רוב?, יהודה קונפורטס, אנשים ומחשבים, מאי 2023
**ניתאי ענבי** (נולד ב-3 בספטמבר 1996) הוא כלכלן ישראלי. שימש כתב כלכלה ומגיש בגלי צה"ל.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בגבעתיים ובפתח תקווה. בצעירותו הגיש תוכניות רדיו לנוער בקול ישראל, הנחה את מגזין האקטואליה לנוער 23 דקות בערוץ 2 (במסגרת שידורי הטלוויזיה החינוכית), כתב בשבועון מעריב לנוער, ולקח חלק בתוכנית פיתוח המנהיגות העשר שנתית "קו הזינוק" מבית שותפויות אדמונד דה רוטשילד.

התגייס בשנת 2014 לגלי צה"ל, ומונה לכתב לענייני תחבורה, תשתיות ותיירות. במקביל החל להגיש רצועות שידור ולערוך תוכניות במחלקת החדשות, ביניהן יומן הבוקר "בוקר טוב ישראל". בשלהי השירות הצבאי יזם את "הבגרות המשודרת", הסכת הכנה לבחינות הבגרות במקצועות: היסטוריה, ספרות, תנ"ך, אזרחות, ביולוגיה ומחשבת ישראל. על המיזם זכה בפרס מפקד גלי צה"ל לתוכנית ביכורים.

בשנת 2017, עם סיום שירותו הצבאי בגלי צה"ל, החליף את תומר ורון ככתב הכלכלי של התחנה. בין חשיפותיו הבולטות: שורת סיפורים בנושא משבר הגירעון בתקציב המדינה, והתפטרות הממונה על התקציבים שאול מרידור.בנוסף, הגיש את "התוכנית הכלכלית" בשעה 19:00 (בעריכת עודד לבינסון), ושימש מגיש מחליף ביומן הערב "וילנסקי את ברדוגו".

בנובמבר 2021 עזב את גלי צה"ל, ומונה ליועץ מקצועי למנכ"לית משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, מיכל פרנק.

בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול מאוניברסיטת תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניתאי ענבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ניתאי ענבי, באתר גלי צה"ל
* נועה פרייס‏, נשאר בתחנה: ניתאי ענבי ישמש ככתב הכלכלה של גל"צ, באתר וואלה!‏, 2 באוגוסט 2017
* אתר למנויים בלבד דפנה ארד, יש בני נוער שלא נואשו מהעיתונות , באתר הארץ, 27 בינואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  נועה פרייס‏, בן שני וטלי ליפקין שחק - זוכי פרס מפקד גל"צ, באתר וואלה!‏, 25 במאי 2017
2. ↑  נועה פרייס‏, נשאר בתחנה: ניתאי ענבי ישמש ככתב הכלכלה של גל"צ, באתר וואלה!‏, 2 באוגוסט 2017
3. ↑  ניתאי ענבי, פרסום ראשון: הממונה על התקציבים באוצר שאול מרידור מתפטר, באתר Twitter
4. ↑  ניתאי ענבי עוזב את גל"צ, זה הג'וב החדש שלו, באתר אייס, 28 בנובמבר 2021
**ארמון טאג'בג** (בפרסית: قصر تاج بیگ) הוא אחד הארמונות באזור דארולמן בקאבול שבאפגניסטן. האחוזה המפוארת ממוקמת כ-16 קילומטרים מדרום מערב למרכז העיר. הוא יושב על גבעה בין גבעות שבהן משפחת המלוכה האפגנית צדה והתגוררה בעבר. אין לבלבל אותו עם ארמון דאר אל-אמאן, הנמצא בערך 1.3 קילומטרים (0.81 מיל) מצפון מזרח לארמון זה.

ארמון טאג'בג, שנבנה במקור בשנות 1920 כדי לשכן את משפחת המלוכה האפגנית, הוא אחד מנקודות הציון המרשימות ביותר של "דאר אל-אמאן", שנוצר בתקופת אמנולה חאן על ידי צוות אדריכלים אירופיים בניסיון לחדש את אפגניסטן. הארמון ניזוק במהלך מלחמת האזרחים בשנות ה-90 אך שופץ לחלוטין בשנת 2021.

היסטוריה
--------

ארמון טאג'בג בשנת 1987.
מצב הארמון בשנת 2007.
על פי כמה היסטוריונים, נראה כי הארמון שופץ על ידי זמאן שאה דוראני בשנת 1795, שנהרס לאחר מכן בעימותים צבאיים. חיילים זרים של ISAF תיעדו את הריסות הארמון לשעבר.

ב-27 בדצמבר 1979 פתחה ברית המועצות בהתערבות צבאית באפגניסטן. באותו הערב, הצבא הסובייטי פתח במבצע סטורם-333, שבו כ-700 חיילים, כולל 54 אנשי ק.ג.ב. ספצנאז וכוחות מיוחדים של קבוצת אלפא ו"זניט", הסתערו על הארמון והרגו את יו"ר המפלגה הדמוקרטית העממית ונשיא אפגניסטן חפיזוללה אמין, אשר התגורר שם מאז 20 בדצמבר. במהלך המלחמה הסובייטית -אפגנית שימש המבנה כמפקדה של הארמייה ה-40 הסובייטית. הארמון ניזוק קשות בשנים שלאחר הנסיגה הסובייטית, כאשר סיעות מוג'אהדין שונות נלחמו על השליטה בקאבול לאחר נפילת ממשלתו של מוחמד נג'יבוללה, שנתמך על ידי מוסקבה ב-1992.

ממשלת אפגניסטן, בשיתוף עם ממשלת גרמניה, ערכה תוכניות לשיפוץ הארמון לשימוש רשמי, הדורשות כספים מתרומות פרטיות מאפגנים עשירים. תוכניות אלה הוחזקו ללא הגבלת זמן כאשר הממשלה האפגנית ביקשה לכונן שלום ויציבות. תוכנית דומה אושרה לארמון דארולמן הסמוך ששופץ לחלוטין ונפתח לציבור ביום העצמאות האפגנית, באוגוסט 2019.

בשנת 2021 הושלם שיפוץ הארמון מחדש לחלוטין. אך לא ידוע מה עלה בגורל המבנה עם השתלטות הטליבאן על אפגניסטן בקיץ 2021.

גלריה
-----

* ארמון טאג'ב בשנת 2012ארמון טאג'ב בשנת 2012
* מבט מעוף הציפור על הארמון בשנת 2012מבט מעוף הציפור על הארמון בשנת 2012
* הארמון ההרוסהארמון ההרוס
* הארמון ההרוסהארמון ההרוס
* תצלום של הצד המערבי של הארמון במהלך התקיפה הסובייטית ב-27 בדצמבר 1979תצלום של הצד המערבי של הארמון במהלך התקיפה הסובייטית ב-27 בדצמבר 1979
* הארמון יום אחד לאחר התקיפההארמון יום אחד לאחר התקיפה

ראו גם
------

* ביי (תואר)
* טאג' מהאל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון טאג'בג** בוויקישיתוף
* www.Darulaman.de, ארמון דארולמן
* ארמון טאג'בג

הערות שוליים
------------

1. ↑  "قصر تاج‌بیگ پس از بازسازی (Tajbeg Palace after reconstruction)". Voice of America. נבדק ב-2021-02-06.
2. ↑  Ghani, Mariam & Ashraf (8 בספטמבר 2012). "Palace of Abandoned Dreams". *The New York Review of Books*. נבדק ב-27 בדצמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "قصر تاج‌بیگ پس از بازسازی (Tajbeg Palace after reconstruction)". Voice of America. נבדק ב-2021-02-06.
4. ↑   14th century Mongol ruins, the historical Taj Beg Palace
5. ↑  *Humanitarian Invasion: Global Development in Cold War Afghanistan* by Timothy Nunan
6. ↑  "Everywhere: Places: Darul Aman Palace". *everywheremag.com*. אורכב מ-המקור ב-21 בדצמבר 2009. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "کاخ تاج بیگ؛ روایتی از زندگی یک ملکه". TOLOnews. 1 באוגוסט 2020. נבדק ב-2021-02-06. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**עמיחי רדזינר** (נולד ב-3 ביוני 1969) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, החוקר את תחום המשפט התלמודי וההלכה המודרנית, ואת ההיסטוריה של המשפט בארץ ישראל במאה העשרים.

ביוגרפיה
--------

רדזינר נולד בתל אביב ולמד בישיבת אור עציון. לאחר לימודיו בישיבה פנה ללימודי תלמוד ומשפטים באוניברסיטת בר-אילן. עם סיום התואר הראשון ב-1996 החל רדזינר ללמד במרכז האקדמי שערי משפט בהוד השרון. במקביל החל בלימודים במסלול ישיר לתואר דוקטור באוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט של רדזינר עסקה ביסודות דיני קנסות במשפט התלמודי, והונחתה על ידי פרופסור ברכיהו ליפשיץ ופרופסור ידידיה צבי שטרן. העבודה זכתה בפרס הרקטור לעבודות מצטיינות לתואר שלישי (תש"ס) ויצאה לאור כספר בשנת 2014. לאחר סיום הדוקטורט, החל לעבוד כחוקר בנושאי דת ומדינה במכון הישראלי לדמוקרטיה, וכמרצה במחלקות לתלמוד ומשפטים באוניברסיטה.

בשנת 2011 מונה כפרופסור חבר. בשנת 2012 כיהן כפרופסור אורח בבית הספר למשפטים ע"ש דדמאן באוניברסיטת SMU (אנ') שבדאלאס, טקסס. בשנת 2014 כיהן כחוקר אורח בבית הספר למשפטים ע"ש אוסגוד באוניברסיטת יורק שבטורונטו. בשנת 2015 היה עמית מחקר בפקולטה למדעי היהדות שבאוניברסיטת הרווארד, ובשנת 2018 מונה כפרופסור מן המניין באוניברסיטת בר-אילן.

רדזינר ערך במשותף עם יעקב חבה קובץ מאמרים על ההליך הדיוני של המשפט העברי. עוד ערך במשותף עם צבי זוהר ואלימלך וסטרייך קובץ מאמרים על משנת הרב עוזיאל.

מאז 2003 משמש רדזינר כעורך הראשי של כתב העת "הדין והדיין" - פסקי דין רבניים בנושאי משפחה, היוצא אחת לארבעה חודשים בהוצאת מרכז רקמן לקידום מעמד האישה.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמיחי רדזינר (1969-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמיחי רדזינר, באתר המרכז למשפט יהודי ודמוקרטי
2. ↑  עמיחי רדזינר, **דיני קנסות – מחקר במשפט התלמוד**, הפקולטה למשפטים בירושלים: המכון לחקר המשפט העברי והמכון למחקרי חקיקה ע"ש סאקר, תשע"ד
3. ↑  עמיחי רדזינר, באתר קורות חיים - בר-אילן
4. ↑  יעקב חבה ועמיחי רדזינר (עורכים), **עיונים במשפט עברי ובהלכה - דיין ודיון**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2007
5. ↑  צבי זוהר, עמיחי רדזינר ואלימלך וסטרייך (עורכים), **בן ציון מאיר חי: הרב עוזיאל – הגות, הלכה והיסטוריה**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, אפריל 2020
6. ↑  עמיחי רדזינר, באתר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר אילן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304608405171
* LCCN: no2007086592
* VIAF: 21925676
* WorldCat (עם VIAF): 21925676

 |
**דומיניק סקוט קיי** (באנגלית: **Dominic Scott Kay** נולד ב-6 במאי 1996) הוא שחקן, במאי, איש עסקים וזמר אמריקאי.

קריירה
------

בשנת 2002 שיחק בסרטו של סטיבן ספילברג, דו"ח מיוחד.

בשנת 2006 דיבב את קולו של ווילבר בסרט האנימציה חוות הקסמים, ובסצנת הפוסט-קרדיטים של שודדי הקאריביים: סוף העולם בתור הנרי טרנר, בנם של ויל טרנר (אורלנדו בלום) ואליזבת סוואן (קירה נייטלי). בשנת 2008 דיבב את קולו של אדם בסרט האנימציה חברים בשלג.

הוא גם הופיע בעונה החמישית של המהדורה האמריקאית של תוכנית המציאות *The Voice*.

קיי ביים וכתב סרט קצר בכיכובו של קווין בייקון בשם *Saving Angelo*, סיפור המבוסס על האירועים האמיתיים של כלב נטוש שנותר למוות בצד הדרך שהוא ומשפחתו הצילו ב-2003. הוא גם כתב וביים סרט קצר נוסף, *הבקתה של סבא.*

בשנת 2021 שיחק במותחן "Red Stone".

יזמות
-----

קיי הוא יזם, בעל מספר חברות בידור.  הוא ידוע כחובב בעלי חיים, והוא שגריר StarPower של קרן Starlight Children .

קישורים חיצוניים
----------------

* דומיניק סקוט קיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Goodyear, Dana (25 ביוני 2007). "Boy with Dog". *The New Yorker*. ארכיון מ-18 במרץ 2010. נבדק ב-3 במאי 2010. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Grant, Stacey (19 ביולי 2015). "Will Turner and Elizabeth Swann's son is all grown up: see what he looks like now". MTV News. נבדק ב-1 בינואר 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "StarPower Ambassadors". *Starlight Children's Foundation*. אורכב מ-המקור ב-10 במאי 2010. נבדק ב-3 במאי 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15781657k (data)
* GND: 1135209685
* ISNI: 0000 0001 1472 3259
* LCCN: no2006008430
* NTA: 307924106
* VIAF: 49556333
* WorldCat: lccn-no2006008430

 |
**בית הילדים נווה מיכאל** הממוקם בפרדס חנה שבצפון הארץ, הוקם בשנת 1943 על ידי נשות אמונה. מנהלו בפועל של המקום הוא דוד פרידמן.

במקום בית ספר ממ"ד הכולל כתות חינוך מיוחד. כמו כן, מתקיימים חוגים, קונסרבטוריון, פעילות חברתית, מסגרות התנדבות ומרכז למידה.

חתך הגילאים
-----------

הכפר משמש כמרכז חינוכי-טיפולי לכ-250 ילדים בגילאי 4-18, ישראלים ועולים (לא בהגדרת החוק) כ-30% מהתלמידים ממוצא אתיופי, רובם ילידי הארץ. ילדי הכפר מגיעים ממשפחות במעמד סוציו-אקונומי נמוך מהן הוצאו הילדים על ידי גורמים מלשכת הרווחה, מסיבות כמו- אי תפקוד הורי (כלא, סמים) ועד התעללות פיזית/מינית. למרות שהמוסד דתי רוב התלמידים אינם דתיים.

מסגרות ההמשך אליהם הולכים הילדים לאחר סיום הלימודים במוסד משתנים על פי מגדר התלמידים:

* **בנים מגיל 14** - מסגרות המשך לפי היכולת הקוגניטיבית והנפשית של החניך
* **בנות מגיל 18**- מסגרות רגילות, טיפוליות או פוסט אשפוזיות

הצוות הטיפולי
-------------

הצוות הטיפולי כולל ראש צוות, עובדים סוציאליים, פסיכולוג קליני, פסיכיאטרית, מרפאים בעיסוק, מטפלים באמצעות אמנויות, קלינאית תקשורת, אנשי חינוך, ובנות שרות לאומי המשמשות כמדריכות.

הילדים מושמים במשפחתונים קטנים ובהם צוות, המורכב ממשפחה אורגנית ואנשי צוות נוספים. אנשי הצוות מקבלים הדרכה מאנשי הצוות המקצועיים במקום.

מרכז חירום
----------

בשטח הכפר פועל מרכז חירום לילדים ומרכז חירום לנערות. מרכז החירום לילדים בסיכון נפתח בשנת 2000 והוא מכיל ילדים בין הגילאים 4-14, המקום מותאם ל-15 ילדים בבת אחת ובשנה 50 ילדים בסך הכל. מרכז החירום לנערות הוא המסגרת הראשונה מסוגה בארץ, אשר נפתח בנוה מיכאל באוקטובר 2009. המרכז שייך לרשת אמונה והוא תחת חסות הכפר.
המסגרת מיועדת ל-15 נערות בגילאי 13-16 אשר נחשפו למצבי סיכון. הן מופנות למרכז החרום על ידי פקידי הסעד בקהילה ובסמכות צו בית המשפט לנוער. 

מספרם של אנשי הצוות במקום כפול ממספר החוסות, והוא מורכב ממדריכות, אם בית, מורה, עובדות סוציאליות, פסיכולוג ומנהלת. מטרת כל אלה היא להכיר את החניכה ובכך לסייע ולקדם את שיקומה. 

למרכז החירום שתי מטרות מרכזיות:

* הגנה על הנערות מהסביבה שפגעה בהן, ולעיתים אף הגנה מפני עצמן.
* אבחון פסיכולוגי מקיף ובחינת אופן ההתנהלות במסגרת - הרגלים, יכולת השתתפות בפעילויות ובלימודים, כישורים חברתיים והתמודדות עם גבולות וסמכות.

שהותן במרכז נועדה להעניק להן הגנה, לאבחן את כישוריהן ואת מצבן הנפשי בתנאים של ניתוק ממציאות חייהן הקודמת. 
במרכז פועלת תוכנית התנהגותית אישית עם גבולות ברורים, רחוק מבני המשפחה, מהחברים, ללא טלפון נייד וחיבור לאינטרנט ובנוכחות צוות מקצועי.

קישורים חיצוניים
----------------

* neve michael
* 2 חניכים מספרים- באתר יו- טיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמונה נוה מיכאל, באתר תנועת אמונה
2. ↑  מוסדות ילדים בפרדס חנה, באתר בית הראשונים המרכז לתולדות פרדס חנה
3. ↑  מענים חוץ ביתיים - פריסת מרכזי החירום, באתר משרד הרווחה והביטחון החברתי
**שם מלכותי** הוא שם רשמי בשימוש מלכים ואפיפיורים בזמן כהונתם, שעשוי להיות שונה מהשם שהוענק להם בלידתם.

מלכים
-----

עוד בעת העתיקה היה ידוע על שושלות של מלכים שלכולם היה אותו שם.

בין מלכי יהודה מסופר על צדקיה ויהויקים שמלכו תחת שם שונה משמם, אם כי הדבר נעשה שלא מרצונם החופשי, אלא בהיותם וסלים של ממלכות חזקות יותר.

בתנ"ך מכונים כל מלכי מצרים בשם פרעה.

באימפריה הרומית היה נהוג שקיסר שעולה לשלטון מקבל (לרוב) את התואר "אימפרטור קיסר אוגוסטוס", במלואו או בחלקו, בנוסף לשמו הקודם.

כמו כן, קיסרי סין (ובהשפעתם, גם שליטים נוספים ממזרח אסיה כמו שליטי ג'וסון בקוריאה, או שושלות שונות בממלכת וייטנאם) נהגו לבחור שם קיסרי עם עלייתם לשלטון, שם שנקרא "שם מקודש" (廟號) ולרוב הייתה לו משמעות כלשהי (לדוגמה, משמעות השם הקיסרי "טאי-זו" (太祖) היא "האב הגדול" והוא ניתן לרוב לקיסר המייסד של השושלת). בכך נוצר מצב שבו לעיתים עשרות קיסרים שונים משושלות שונות נשאו את אותו השם הקיסרי.

מאז ימי הביניים נהגו מלכים לבחור לעצמם שם מלכות השונה משמם, כאשר בתקופות מסוימות נהגו המלכים לבחור באותו שם לאורך מספר דורות, כאשר ההבדל היחיד היה במספר הסידורי שלהם.

אפיפיורים
---------

כאשר נבחר אפיפיור חדש, הוא נשאל על ידי ראש הגוף הבוחר, באיזה שם ירצה להיקרא. האפיפיור הנבחר בוחר בשם בו ייקרא מאותו רגע ואילך. אז יוצאת ההכרזה "הבמוס פאפאם" (לטינית: יש לנו אפיפיור), בו מוכרז שמו הישן והחדש של האפיפיור.

בריטניה
-------

בשלושה מקרים בולטים בחרו מלכי הממלכה המאוחדת בשם שאינו שמם הפרטי הראשון; למעשה, העובדה שבני משפחת המלוכה נוהגים לתת מספר שמות פרטיים לצאצאיהם, מעמידה בפני השליט החדש מספר אפשרויות לבחירת שם מלכותי:

המלכה ויקטוריה נולדה בשם אלכסנדרינה ויקטוריה, אך כבר בצעירותה נודעה בשם הנסיכה ויקטוריה. בנה, הנסיך אלברט אדוארד, בחר (כאימו, בשעתה) בשם אדוארד השביעי כאשר עלה לכס המלוכה בשנת 1901. זאת בניגוד לרצונה של אמו, שביקשה שימלוך תחת שם כפול, לזכר אביו, הנסיך אלברט. נראה שגם סיבות אישיות (של הבעת עצמאות) הביאו אותו להחלטה זו.

שלושים וחמש שנה לאחר מכן, עלה הנסיך **אדוארד אלברט כריסטיאן ג'ורג אנדרו פטריק דייוויד** (נכדו של אדוארד השביעי) לכס המלכות. הוא בחר לשלוט בשם אדוארד השמיני, אף על פי שבני משפחתו כינו אותו דווקא בשמו האחרון, דייוויד. לאחר שוויתר על כסאו, החליט אחיו שמלך במקומו, הנסיך **אלברט פרדריק ארתור ג'ורג'**, למלוך תחת השם ג'ורג' השישי כדי להראות יציבות והמשכיות, בהמשך לאביו ג'ורג' החמישי.

רוב מלכי בריטניה בחרו למלוך תחת שמם הפרטי הראשון. כאשר עלתה הנסיכה אליזבת לכס המלוכה בשנת 1952, היא נשאלה תחת איזה שם תרצה למלוך. היא ענתה "השם שלי, אלא מה?". שמה המלא, בו הוטבלה, הוא אליזבת אלכסנדרה מרי - על שם שלוש המלכות שקדמו לה.

המלכה אכן הוכתרה כאליזבת השנייה, אך עם זאת, התואר "השנייה" עורר מחלוקת בסקוטלנד, אשר לא הייתה בשליטת בריטניה בתקופת שלטונה של אליזבת הראשונה, ובראשית כהונתה הוגשה תביעה משפטית כנגד המדינה, בדרישה שלא לכנותה "אליזבת השנייה" בסקוטלנד, בטענה שכפייה זו פוגעת בהסכמי האיחוד של המדינות, אך זו נדחתה. הדברים הגיעו לידי כך שתיבות דואר ברחבי סקוטלנד, הנושאות את ראשי התיבות הלטיניים של שמה, הושחתו ושונו לסמל את שמה כאליזבת הראשונה. כפתרון נקודתי למחאה זו, מוטבע כיום רק סמל הכתר על גבי תיבות הדואר בסקוטלנד. בפתיחת הפרלמנט הסקוטי בשנת 1999 התייחס היו"ר התורן, דייוויד סטיל, לנוכחותה באומרו: "לא רק מלכת הממלכה המאוחדת היישובה בינינו, אלא אליזבת מלכת הסקוטים במובן ההיסטורי והחוקתי...".
**תן-מעופף** או **עטלף התן** (שם מדעי: *Thoopterus*), הוא סוג של עטלף בינוני במשפחת עטלפי הפירות, שכולל 2 או 3 מינים החיים במספר קבוצות איים סביב ים מולוקה בדרום-מזרח אסיה. הסוג הוקם בשנת 1890 על ידי הזואולוג הגרמני פאול מטשי על בסיס נוסחת שיניים שונה, ומשמעות שמו המדעי היא ״תן עם כנפיים״. במקור, התן המעופף נחשב לטקסון מונוטיפי עד פיצולו בשנת 2012 לשני מינים; הסיווג החדש מוכר על ידי הרשימה האדומה של IUCN, אך בטקסונומיות מסוימות הוא עדיין מופיע כמין יחיד בסוגו.

תיאור ואנטומיה
--------------

לתן המעופף גוף קטן, ראש כלבי חרוטי ועיניים גדולות. האוזניים קצרות ומעוגלות. הלוע מחודד וקצר יחסית עם אף ריבועי. הזנב קצר במיוחד וניתן להרגיש בו רק באמצעות מגע. קרומי הכנף מחוברים לבוהן של האצבע השנייה. קרום הכנף האחורי קצר ודק ומשתרע לאורך החלק הפנימי של הרגליים.

אורך הראש והגוף של מיני התן המעופף 8–10 ס״מ, אורך הזרוע 7–8 ס״מ, אורך האוזן כ-2 ס״מ ואורך הזנב 0.6 ס״מ. משקלם 52–117 גרם. הזכרים גדולים במקצת מן הנקבות.

הפרווה החלקה של התן המעופף ארוכה יותר משל הכלב המעופף, ומשתרעת לאורך הקרסוליים עד לעצמות המסרק. צבעה הכללי חדגוני וכהה ונע בין חום אפרורי לחום שוקולד כהה, אפור כהה או שחור-כסוף מבריק. הראש והחזה אפלוליים, בעוד שהגחון וצדדי הגוף נוטים להיות חיוורים יותר בצבעם. סביב הסנטר והגרון יש צווארון חיוור. הכנפיים שחורות, והזרועות, הרגליים וחלק מהחרטום בצבע בורדו כהה. בין המינים יש הבדלים קלים בצבע.

תפוצה וביולוגיה
---------------

מיני התן המעופף אנדמיים לאזור ים מולוקה באינדונזיה, ושניהם מצויים באי סולאווסי, באי וואווני ובאיי טלאוד. מלבד האיים הללו, כל אחד מהמינים מאכלס איים נוספים סביב סולאווסי שבהם המין השני אינו נמצא: איי סולה, איי סנג׳יה ובוטון. הסוג נעדר מאיי בנגאי, הלמהרה ומונה למרות נוכחות באיים הסמוכים להם.

התנים המעופפים חיים בעיקר ביער גשם טרופי ויער עננים; הם מגלים העדפה ליער ראשוני ללא הפרעה אנושית, אך עשויים להימצא מדי פעם גם ביערות משניים ומטעי קפה וקקאו. הם חיים בשפלות עד רכסים הרריים גבוהים ברום 2,400 מטר מעל פני הים. למרות ששני המינים חיים באותם איים, הם מאכלסים לרוב מפלסי גובה שונים (בדומה למיני האנואה).

התנים המעופפים פעילים בלילה, ומבלים את שעות היום בשינה בקבוצות קטנות במקלטים קבועים. הם ניזונים בעיקר ממיני תאנים. התנה המעופפת ממליטה גור יחיד לאחר היריון של מספר חודשים. מעבר לכך, אין מידע נוסף על האקולוגיה והביולוגיה של הסוג.

שני המינים בסוג מסווגים על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש, לאור טווח התפוצה הרחב יחסית, אוכלוסייה גדולה, וחוסר אינדיקציות לירידה משמעותית. התנים המעופפים ניצודים על ידי תושבי האיים עבור בשרם, אך לא ברמות גבוהות שעשויות להשפיע על מספרם.

מינים
-----

בסוג זה 2 מינים מוכרים:

* תן-מעופף זריז (*Thoopterus nigrescens*) - תואר ב-1870 כמין בסוג כלב-מעופף. מצוי בסולאווסי, בוטון, מורוטאי, וואוואני, איי טלאוד ואיי סנג׳יה.
* תן-מעופף סוהניה (*Thoopterus suhaniahae*) - תואר ב-2012. מצוי בסולאווסי, וואוואני ואיי טלאוד.
* על פי הרשימה האדומה של IUCN, האוכלוסייה של התן המעופף באיי סולה (באי מנגול לפחות) מייצגת מין שלישי עצמאי שטרם תואר מדעית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תן-מעופף** בוויקישיתוף
* תן-מעופף, באתר ITIS (באנגלית)
* תן-מעופף, באתר NCBI (באנגלית)
* תן-מעופף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* תן-מעופף, באתר GBIF (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיר   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ קואורדינטות ] 

**בָּאיְמוֹק** (בסרבית קירילית: **Бајмок**, בגרמנית: **Nagelsdorf**) הוא כפר בסרביה בשטח הרשות המקומית סובוטיצה אשר במחוז באצ'קה הצפוני שבפרובינציית וויבודינה.

היסטוריה
--------

הכפר נוסד ככל הנראה בראשית המאה ה-15 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. בהמשך מתועד הכפר בתעודות מתקופת מתיאש הראשון, מלך הונגריה. בראשית המאה ה-16 נכבש האזור על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) התחוללו באזור קרבות בין העות'מאנית לצבא ממלכת הבסבורג שהובילו לפגיעה קשה באוכלוסייה. בראשית המאה ה-18, ננטש הכפר מתושביו ורק בשלהי המאה שבו להתיישב בו, בעיקר מהגרים ממוצא הונגרי. בהמשך, נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית ולמקום הגיעו מתיישבים ממוצא גרמני. בתקופה זו נקרא הכפר נָגֶלְסְדוֹרְף.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור באימוק נמסר לחזקת הונגריה. באוקטובר 1944 שוחררה העיירה על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה אופאטין בשטחי סרביה.

הקהילה היהודית
--------------

קהילה יהודית התקיימה בבאימוק מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1896 הוקם בית הכנסת וכן תלמוד תורה. ב-1880 התגוררו בבאימוק 253 יהודים. בראשית ימי הקהילה עסקו בניה בחקלאות ובהמשך במסחר. מקצתם היו בעלי מקצועות חופשיים. לאחר מלחמת העולם הראשונה התגוררו בכפר כ-50 משפחות יהודיות. ב-1931 נמנו בבאימוק 131 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 142 נפשות.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, סופח האזור להונגריה. מרבית יהודי העיירה הובלו למחנות ההשמדה במקביל להשמדת יהדות הונגריה. לאחר המלחמה לא התגוררו יהודים בעיירה. מבנה בית הכנסת חרב ב-1948.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **באימוק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של באימוק
* רשימת נרצחים בשואה מהכפר באימוק, במאגר המידע של יד ושם
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,‏‏ The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia (באנגלית)
* יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם"

הערות שוליים
------------

1. ↑  קהילת באימוק, באתר jewishgen.org, אוחזר ב-24 בינואר 2015 (באנגלית).
2. ↑  **הקהילה היהודית בבאימוק**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 34-33.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007471787605171
* LCCN: n2002097637
* NKC: ge1096473
* VIAF: 123349388
* WorldCat (עם VIAF): 123349388

 |
**אלעד אליהו בונפלד** (נולד ב-8 בדצמבר 1980) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

ביוגרפיה
--------

נולד בבאר שבע כילד השלישי לחנה ודוד בונפלד, ילידי מרוקו.

בונפלד החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל באר שבע. בעונת 2000/2001 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, רשם שער ושני בישולים, והיה שותף לעלייתה של הקבוצה לליגת העל. בעונתו הראשונה בליגת העל פתח רק ב-8 משחקים והבקיע שער אחד. בעונת 2002/2003 הציג יכולת מצוינת, ורשם עשרה שערים ושישה בישולים בכל המסגרות, מתוכם שלושה שערים ובישול בגביע המדינה, שהיו מכריעים בעלייתה של באר שבע לגמר הגביע, בו הפסידה בבעיטות הכרעה מ-11 מטר להפועל רמת גן.

בעונת 2003/2004 רשם שער אחד (בגביע המדינה) ו-10 בישולים (מתוכם שמונה בליגה ושניים בגביע הטוטו). בתום העונה עבר למכבי תל אביב, בה לא הרבה לשחק, וסיים עם שני שערים ובישול אחד בכל המסגרות. במשחקי הקבוצה בליגת האלופות שותף בונפלד למספר דקות.

בעונת 2005/2006 חתם בהפועל כפר סבא. בונפלד הראה יכולת טובה באימוני טרום העונה של הקבוצה, אך במחנה האימונים בהולנד קרע את הרצועה הצולבת ונאלץ להיעדר מהמגרשים כחצי שנה. בעונה שלאחר מכן שב לקבוצת נעוריו הפועל באר שבע בליגת המשנה, סיים עם שני שערים וחמישה בישולים, אך לא הצליח לעזור לה לשוב לליגה הבכירה.

בעונת 2007/2008 לא הרשים, נדד בין ההרכב לספסל, וסיים עם שער אחד בגביע הטוטו. גם את עונת 2008/2009 פתח בצורה רעה ולא הצליח להתברג בהרכב הפותח, ובחורף היה על סף עזיבה. בחלק השני של העונה חזר להציג יכולת טובה, תפס מקום של קבע בהרכב, והיה משמעותי בעלייתה של הפועל באר שבע לליגת העל.

בתחילת עונת 2009/2010 קרע שוב את הרצועה הצולבת, ובנובמבר 2009 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

לאחר מספר שנות "מנוחה", הודיע בונפלד על חזרתו למשחק פעיל בקבוצת הפועל באר שבע. מאמן הקבוצה אינו שש לקבלו בחזרה, אך גיא פרימור, מנכ"ל הקבוצה החזירו למשחק פעיל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  איזי עין דור, אלעד בונפלד פורש: "כואב לעזוב בגיל צעיר", באתר ynet, 8 בנובמבר 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
מרטין ויינק (מימין) עם קספר קאפארוני
**מרטין ויינק** (גרמנית: **Martin Weinek**; נולד ב-5 ביוני 1964) הוא שחקן טלוויזיה אוסטרי, יצרן יין, יזם ובדרן. ידוע בעיקר בזכות תפקידו כמפקח פריץ קונץ בסדרת הטלוויזיה "המפקח רקס".

ביוגרפיה
--------

ויינק למד דרמה בשנים 1983–1986 אצל הפרופסור פטר פ. יוסט.

החל מ-1986 ויינק היה חלק מלהקת התיאטרון "Group 80" בווינה וגילם תפקיד קטן של נער מעליות בסרט "Nachsaison". בשנת 1987 הוא שיחק בפסטיבלי Recklinghausen תחת בימויו של גאורג מיטנדריין במחזה "לכנר אדי מביט אל תוך גן עדן" וכן שיחק כמטאטא רחובות בסרט "Müllomania" תחת בימויו של דייטר ברנר. בשנים 1988–1989 שיחק בתאטרונים שונים, בין השאר ב-Jura Soyfertheater Vienna. בנוסף, ביים מספר מחזות בתיאטרון הרנאסלר בשנים 1990–1991. ברווחים שבין חובותיו לתאטרונים, שיחק ויינק בקולנוע ובטלוויזיה. ב-1989 הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה Calafati Joe.

מלבד משחק, ויינק מגדל ומכין יין ביחד עם אשתו אווה, שעובדת כמחזאית. השניים החלו בתחביב גידול היין ב-1993 והם בעלי חווה בשטח 30 דונם ליד הייליגנברון.

פילמוגרפיה
----------

* 1989: Calafati Joe - סדרת טלוויזיה
* 1999-2004, 2008- : המפקח רקס - סדרת טלוויזיה
* 2004: סילנטיום
* 2005: Grenzverkehr
* 2006: Unter weißen Segeln (הפרק *Träume am Horizont*)
* 2007: Die Rosenheim-Cops (הפרק *Liebe bis zum Ende*)
* 2020: פרויד - סדרת טלוויזיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטין ויינק** בוויקישיתוף

* מרטין ויינק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרטין ויינק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* מרטין ויינק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4863542
* GND: 143562835
* ISNI: 0000 0001 1479 0240
* VIAF: 102356324
* WorldCat: viaf-102356324

 |
**ג'והר אבו לאשין** (בערבית: **جوهر ابو لاشين**; נולד ב-5 באפריל 1971, בנצרת) הוא מתאגרף ערבי-ישראלי, שלוש פעמים אלוף העולם באגרוף למשקל בינוני (אם כי לא מטעם אחת מארבע התאחדויות האיגרוף הגדולות).

אודות
-----

נולד בנצרת למשפחה מוסלמית.

הוא היה אלוף לשנת 1992 של ארגון התאחדות האגרוף העולמית (אנ') (WBF), אלוף לשנת 1998 של ארגון האגרוף הבינלאומי (אנ') (IBO) ואלוף לשנת 1999 של מועצת האיגרוף העולמית (WBC).

אבו לאשין יזם את קיום משחק אליפות העולם בעיר הולדתו נצרת למרות הקשיים הלוגיסטים הרבים שהיו כרוכים בדבר. אחר כך ניסה בעזרתו של יאסר ערפאת לקיים אליפות עולם בעזה אולם לבסוף לא הצליח בכך.

אבו לאשין עמד במרכזו של סרט דוקומנטרי, השכן של ישו בבימויו של דוקי דרור, אשר זכה בפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב בשנת 2002.

כיום הוא מתגורר בטנסי שבארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'והר אבו לאשין, ברשת החברתית פייסבוק
* ג'והר אבו לאשין, באתר BoxRec

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306567305171
* VIAF: 240154471
* WorldCat (עם VIAF): 240154471

 |
שען בישראל
זכוכית מגדלת של שענים
מגדל העיר פראג - השעון האסטרונומי בכיכר העיר העתיקה
שען בעבודתו (סביבות שנת 1900)
חלון ראווה של שען וצורף, רחוב אלנבי 60 תל אביב (2019)
**שען** הוא אומן מומחה לתיקון ובניית שעונים מכניים. כיום, כאשר רוב השעונים מיוצרים ביצור תעשייתי מדובר במקצוע הולך ונעלם, במיוחד בתחום הייצור.

השעון המכני מורכב מעשרות גלגלי שיניים וקפיצים זעירים. על מנת שהשעון יתפקד בדיוק לאורך זמן על הגלגלים לנוע בתיאום מושלם. לפיכך, כדי לטפל בגלגלי השיניים, עונד השען על עינו זכוכית מגדלת ייחודית, ומטפל בגלגלי השיניים באמצעות מלקטת (פינצטה) ומברגים זעירים ייחודיים. עבודתו דורשת ריכוז, סדר והקפדה רבה על הפרטים. 

השענות נחשבה מתקופת הרנסאנס (המאה ה-15) ועד ראשית המאה ה-20 למקצוע מתוחכם, הדורש תשומת לב רבה לפרטים, יצירתיות ויכולת טכנית ברמה הגבוהה ביותר. ניתן להשוות את תדמית המקצוע דאז לתכנות מחשבים במחצית השנייה של המאה ה-20. שענים ידועים נדדו בין ערי העולם, בנו שעונים על מגדלים מרכזיים וזכו לכבוד ולתהילה. למשל השען שבנה את השעון האסטרונומי בפראג, הצרפתי אברהם לואי ברגה, האחים רושט השווייצרים או ר' משה שפירא, שהתקין את השעונים בבית הכנסת זהרי חמה בירושלים. שענים אלה התחרו זה בזה ביצירתיות ובתחכום על ידי הוספת בובות מכניות או הוספת חוגות מדידה (למשל - תצוגה אסטרונומית של מצב כוכבים שונים וכדומה). בתי-מלוכה הזמינו שעונים מיוחדים משובצי יהלומים או בנויים באופן מיוחד, במאה ה-19 נפוצה אופנה החושפת את מנגנון השעון ומפארת את עבודתו של השען. מאידך טרחו שענים על המצאת שעונים קלים ונוחים לאדם הפשוט. כך הומצאו שעון הכיס ושעון היד.

נוסף על השימוש בשעונים למדידת הזמן, נעשה שימוש בכרונומטר (שעון בעל דיוק רב) לצורכי ניווט ימי, לאחר שכרונומטר מדויק מספיק פותח על ידי בונה השעונים האנגלי ג'ון הריסון.

לאחר שנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר ייצור שעונים עבר לייצור תעשייתי ובמיוחד לאחר שנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר עלות הייצור של שעונים הוזלה מאוד ונכנסו שעונים דיגיטליים זולים יחסית, הפכו ייצור שעונים מכניים באופן ידני ותיקון שעונים לבלתי כדאיים כלכלית. כתוצאה מכך שענים רבים הפסיקו לייצר שעונים מחוסר ביקוש ומגמות ללימוד שענות נסגרו.

פעילות תיקון שעונים נעשית בימינו במעבדות משוכללות של מותגי השעונים המובילים. מעבדות אלה מצוידות בציוד ייעודי לשעוני המותג.

בתרבות
------

* **אנלוגיית השען** במאות ה-18 וה-19 היה נפוץ הדימוי של העולם ושל גוף האדם לשעון ושל אלוהים לשען. כיוון שהשעון היה המערכת המורכבת והמתוחכמת ביותר שבנמצא, עצם קיומן של מערכות כה מורכבות מעיד על קיום האל. (ר' Watchmaker analogy).
* **השען העיוור** ספר של פילוסוף תורת האבולוציה, ריצ'רד דוקינס הממשיך את דימוי השען וטוען שאכן גוף האדם והעולם הם שעונים מורכבים מאין כמותם אך הם נוצרו כביכול על ידי "שען עיוור" - יד המקרה והברירה הטבעית.

ראו גם
------

* שעון
* ההיסטוריה של השעונים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שען** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שען** |

* תמונות שעונים ייחודיים מהמוזיאון לאמנות האסלאם
* מישל דור, הזמן עובד לרעתם: שעני הרחוב נעלמים מהנוף, באתר ynet, 22 ביוני 2007 כתבה מאתר ynet
* מה עושה השען הרשמי של ארמון ורסאי?(הקישור אינו פעיל) כתבה שהתפרסמה בעיתון הארץ
* יונתן בלום, ‏"כששעון חוזר לתקתק, אני מרגיש כמו כירורג שנותן לחולה את החיים בחזרה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 9 במרץ 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4186680-0
* NKC: ph137997

 |
**בריגדת מרדה** (בערבית: **تيار المردة**) הייתה מיליציה מרונית בזמן מלחמת האזרחים בלבנון. היא נקראה על שם לוחמי מרדה שפעלו בראשית ימי הביניים באזור הלבנט. בשיאה מנתה המיליציה כ-5,000 חברים. כוח צבאי זה היה המיליציה האישית של סולימאן פרנג'יה - נשיא לבנון בעת פרוץ מלחמת האזרחים. המיליציה כונתה גם **צבא השחרור של זע'רתא**, על שם עיר הולדתו של פרנג'יה. במהלך השנתיים הראשונות למלחמת האזרחים בלבנון הייתה זע'רתא חזית הלחימה במוסלמים ובכוחות אש"ף שמעוזם היה בטריפולי השכנה.

בתחילת מלחמת האזרחים פעלה בריגדת מרדה לצד מיליציות נוצריות אחרות, הגדולה מהן הפלנגות הנוצריות, אך בשנת 1978 חל קרע בין התנועות, על מאבקי על שליטה, גיוס לוחמים וגביית דמי חסות בצפון לבנון. 

לאחר מספר התנקשויות ומעשי חטיפה בין הפלנגות ומרדה, ב-13 ביוני 1978, חוליה של הפלנגות, בהנהגת סמיר ג'עג'ע ואלי חובייקה, בהוראת בשיר ג'ומאייל, תקפה את בית הקיץ של טוני פרנג'יה בעיירת הקיט אהדן. טוני ומשפחתו נרצחו, ועוד 35 גברים, נשים וטף. בעקבות האירוע אימצה משפחת פרנג'יה קו פרו-סורי והפסיקה להשתתף בפגישות עם החזית הלבנונית.

לאחר הרצח נשארה בריגדת מרדה כוח עצמאי ולא חברה לכוחות הלבנוניים, והיא זוכה לתמיכה עד היום. שרידיה משמשים היום ככוח האישי של בנו של טוני פרנג'יה, סולימאן, מנהיג מפלגת המרדה.
**עדה פָּגיס** (נולדה ב-3 בספטמבר 1932) היא סופרת ומתרגמת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

עדה פגיס (במקור רוקמן), נולדה בקאליש שבפולין לעזריאל ורבקה רוקמן. ילדותה עברה עליה בקאליש, שבאותן השנים חוותה התפרצות רחבת היקף של אנטישמיות, עוד בטרם המלחמה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברחה עם אמה ואחותה מזרחה לברית המועצות. מאוחר יותר הוגלו לסיביר, במסגרת שיתוף פעולה בין ברית המועצות לגרמניה הנאצית. במהלך הגלות בסיביר נפטרה אמה של פגיס בעקבות תנאי המחיה הקשים. לאחר סיום המלחמה הורשו אלפי היהודים שהוגלו לסיביר, ללכת לדרכם. היא ואחותה הבכורה, שתי נערות צעירות, עברו לבדן דרך מדינות אסיה עד שחזרו לוורשה. בוורשה הופתעו פגיס ואחותה למצוא את אביהן, עזריאל, אשר חשבו שנרצח על ידי הנאצים בפולין. יחד הם עלו לישראל במסגרת עליית הנוער.

עם הגעתה ארצה, למדה בגימנסיה העברית "הרצליה", ולמדה ספרות והיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיה פגשה את המשורר דן פגיס ונישאה לו. לזוג נולדו שני ילדים.

פגיס עבדה במשך מספר שנים ביד ושם והייתה מורה לספרות והיסטוריה בבתי ספר תיכונים בירושלים.

כתיבתה מתמקדת בתקופת השואה בסגנון ספרותי המשוחרר מחוויות אוטוביוגרפיות ספציפיות: "לא תמיד אני כותבת מתוך הניסיון האישי שלי, אלא מתוך תחושה של קרבה לאירועים האלה. השואה עדיין ממלאת אותי, אין לי שום רצון לכתוב על משהו אחר.".

ספרה **לב פתאומי** הוכנס לרשימת יצירות החובה בלימודי הספרות בהיקף 2 יח"ל בכלל בתי הספר התיכוניים בישראל.

פגיס מתגוררת בתל אביב.

ספריה
-----

* **לב פתאומי** (1995) - פרקי ביוגרפיה על דן פגיס.
* **אגדת המבצר הקטן** (1998) - קובץ סיפורים.
* **כריך גלותי** (2003) - קובץ סיפורים.
* **ימי אפלה, רגעי חסד** (2008) - על חיי ישראל גוטמן.
* **האפשרות השלישית** (2015) - קובץ סיפורים.

תרגומיה
-------

תרגמה ספרים אחדים, בעיקר מפולנית לעברית:

* **זמר האילות** מאת רות מרי אנדרהיל (תורגם מאנגלית)
* **פרידה ממריה** מאת תדיאוש בורובסקי
* **מוכרי הסיגריות מכיכר שלושת הצלבים** מאת יוסף ז'מיאן
* **העלייה לשמים וסיפורים אחרים** מאת אדולף רודניצקי
* **המעבר בים סוף** מאת זופיה רומאנוביצ'ובה

קישורים חיצוניים
----------------

* עדה פגיס, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* עדה פגיס, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית"
* רשימת הפרסומים של עדה פגיס, בקטלוג הספרייה הלאומית
* שירה קדרי-עובדיה, ראיון עם עדה פגיס, בעיתון מקור ראשון, 17 באפריל 2015

**מכּתביה**:

* המתים האלה שאינם מפסיקים לחיות, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2007
* אנוסים בני זמננו, באתר הארץ, 29 באפריל 2008

**על יצירתה**:

* אבנר שץ, עדה פגיס, כריך גלותי
* אתר למנויים בלבד ירון אביטוב, לרקוח פרוזה מאירועים היסטוריים מימי השואה, באתר הארץ, 23 ביוני 2015
* עופרה עופר אורן, "לב פתאומי": אמת זה טוב?, בבלוג "סופרת ספרים", 9 באפריל 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  פגיס עדה, באתר עם עובד
2. ↑  
	* שירה קדרי-עובדיה, ראיון עם עדה פגיס, בעיתון מקור ראשון, 17 באפריל 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299931905171
* BnF: cb14596444m (data)
* CiNii: DA18880618
* GND: 1088766110
* ISNI: 0000 0000 8121 1416
* LCCN: nr96003234
* NLA: 35887178
* NTA: 251863425
* VIAF: 42089817
* WorldCat: lccn-nr96003234

 |
**Heavier Things** הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר האמריקאי ג'ון מאייר. האלבום יצא לאור ב-9 בספטמבר 2003 בהוצאות קולומביה ואוור. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, עם מכירות של 317,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. על אף שכתיבת השירים של מאייר באלבום זה זכתה למעט ביקורות שליליות, האלבום זכה לביקורות חיוביות רבות מצד מבקרי המוזיקה.

הפקה
----

האלבום הוקלט ברובו בדירתו של מאייר בניו יורק. אסטרטגיית השיווק של חברת קולומביה לאלבום הייתה מתונה - השם שנבחר מסמל מתינות, כמו גם שחרור הסינגל המוביל לאלבום, "Bigger Than My Body", רק שבועיים לפני צאת האלבום. פרסומים לקראת יציאת האלבום הוצגו רק באתר MTV ובאתרו של מאייר עצמו וב-2 בספטמבר ניתן היה להוריד בהם את האלבום כשבוע לפני צאתו באופן רשמי. מאייר הופיע בתוכניות אירוח כמו סאטרדיי נייט לייב ולייט שואו עם דייוויד לטרמן בשבועות שלאחר צאת האלבום, והופעות אלו התמקדו בדמותו כזמר-יוצר ולא בניפוח דמותו כסלבריטאי.

הסינגל המוביל והראשון מתוך האלבום, "Bigger Than My Body", זכה לביקורות חיוביות ולהצלחה מסחרית. "Clarity", הסינגל השני מתוך האלבום, לא הושמע לעיתים קרובות בתחנות הרדיו השונות, אך הוא אחד מהשירים המועדפים על מעריציו של מאייר, והוא מנגן אותו לעיתים תכופות בהופעותיו. "Daughters", הסינגל השלישי מתוך האלבום, זכה לביקורות החיוביות ביותר והוכתר על ידי מבקרי המוזיקה השונים כ"שיר הטוב ביותר של מאייר עד היום".

לאחר צאת האלבום, יצא מאייר לסיבוב הופעות משותף עם מארון 5 ב-2 ביולי 2004.

רשימת השמעה
-----------


| האלבום המקורי |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | Clarity | 4:28 |
| 2. | Bigger Than My Body | 4:26 |
| 3. | Something's Missing | 5:04 |
| 4. | New Deep | 4:07 |
| 5. | Come Back to Bed | 5:23 |
| 6. | Home Life | 4:14 |
| 7. | Split Screen Sadness | 5:06 |
| 8. | Daughters | 3:58 |
| 9. | Only Heart | 3:52 |
| 10. | Wheel | 5:33 |
| **משך כולל:** | **45:33** |

 

| דיסק בונוס שיווקי |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | Clarity ‏(Acoustic) | 4:23 |
| 2. | Neon ‏(Live) | 6:14 |
| 3. | Come Back to Bed ‏(Live) | 10:47 |
| 4. | Kid A | 2:53 |
| 5. | Clarity ‏(Single Remix) | 4:15 |
| **משך כולל:** | **28:32** |

היסטוריית מצעדים
----------------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2003)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 4 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 72 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  בריטניה | מצעד האלבומים הבריטי | 74 |
|  דנמרק | היטליסטן | 5 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 19 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 15 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 3 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *Heavier Things* באתר MusicBrainz
* האלבום *Heavier Things* באתר Discogs
* האלבום *Heavier Things* באתר ספוטיפיי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: b6d8aecb-39c7-3287-9b3c-f57fe35a610c

 |
**ispace** - חברה יפנית שמפתחת חלליות לא מאוישות בהתאם להזמנת לקוחות החברה. החברה הוקמה בשנת 2010 ומטה שלה ממוקם בטוקיו.

היסטוריה
--------

החברה החלה את פעילותה כשופתה עם חברה אירופאית White Label Space שהשתתפה בתחרות גוגל לונאר אקס פרייז. באחריות הצוות היפני היה לפתח רכב למשימה. בשנת 2013 השותפים האירופאים פרשו מתחרות וזכויות השתתפות עברו ל-ispace. במאי 2013 החברה שינתה את שמה לשם הנוכחי. צוות שעסק בפרויקט פעל תחת שם "Hakuto". החברה לא הצליחה לעמוד ביעדים של התחרות אך בשנת 2018 הצליחה לגייס הון להמשך פעילותה.

התכנון היה לבצע טיסה לכיוון הירח ללא נחיתה. לצורך כך הושכרו מ-SpaceX שני שיגורים בשנת 2020 ו-2021.

באוקטובר 2018 בהובלת Draper Laboratory ובהשתתפות ispace, ג'נרל אטומיקס ו-Spaceflight Industries התגבשה קבוצה שהגישה הצעה לנאס"א לשיגורים לחקר הירח. בשנת 2022 נחתם חוזה עם נאס"א.

תוכנית Hakuto-R
---------------

לאחר זכייה בחוזה עם נאס"א תוכניות החברה הותאמו. הוחלט לא לבצע שיגורים ללא נחיתה וכבר בשיגור הראשון לבצע נחיתה על הירח.

השיגור של המשימה הראשונה בוצע ב-11 בדצמבר 2022. בהתאם לתכנון נחתת במשקל 1,100 ק"ג הייתה צריכה להגיע לירח עם רכב Rashid שתוכנן באיחוד האמירויות הערביות. החללית הגיע לירח ב-25 באפריל 2023. בשלבים אחרונים של הנחיתה הקשר עם החללית אבד ונחיתה לא הצליחה.

משימה נוספת מתוכננת לשנת 2024. בהמשך מתוכננות שיגורים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Ispace (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של Ispace (ביפנית)
* Ispace, ברשת החברתית פייסבוק

* Ispace, ברשת החברתית אינסטגרם

* Ispace, ברשת החברתית LinkedIn

* Ispace, סרטונים בערוץ היוטיוב
* נתונים על משימה מס' 1

הערות שוליים
------------

1. ↑  משימה 2
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**מָיוֹריאנוס** (בלטינית: **Julius Valerius Maiorianus**; ‏420 לערך – 7 באוגוסט 461) היה קיסר האימפריה הרומית המערבית בין השנים 457 ל-461. כגנרל בולט של הצבא הרומי, מיוריאנוס הדיח את הקיסר איוויטוס בשנת 457 וירש את מקומו. מיוריאנוס היה הקיסר האחרון שעשה מאמץ ממוקד לאחד מחדש את האימפריה הרומית המערבית. כאשר תחת שלטונו רק איטליה, דלמטיה ומעט שטחים בצפון גאליה, ניהל מיוריאנוס מערכה שנמשכה שלוש שנים נגד אויבי האימפריה. יורשיו עד נפילת האימפריה, בשנת 476/480, היו למעשה שליטי בובה תחת גנרלים ברברים בצבא רומא, או קיסרים שנבחרו ונשלטו על ידי האימפריה הרומית המזרחית.

לאחר שהביס את מתקפת הוונדלים על רומא, מיוריאנוס ניהל קמפיין כנגד הממלכה הוויזיגותית בדרום גאליה. לאחר שהביס את המלך תאודוריד השני בקרב ארל, מיוריאנוס אילץ את הגותים לנטוש את כיבושיהם בספטימניה (דרום מערב צרפת של היום) והיספניה (ספרד של היום) ולהחזיר את האזור למצב של פוידרטוס (בעלי ברית כפופים לרומא). מיוריאנוס גם תקף את הממלכה הבורגונדית, הביס אותה ואילץ גם את הבורגונדים לחזור למצב פוידרטוס.

בשנת 460 עזב מיוריאנוס את גאליה כדי לבסס את אחיזתו בהיספניה. הגנרלים שלו החלו במערכה כנגד הממלכה הסואבית בצפון-מערב היספניה וגם כאן, הצליחו הרומאים להחזיר את האזור למצב פוידרטוס. תוכניתו להחזרת אפריקה מהוונדלים נכשלה עקב בגידה בתוך צי הפלישה.

מיוריאנוס ניסה לבצע רפורמה בממשל הקיסרי על מנת להפוך אותו ליעיל יותר וצודק יותר. הגנרל ריקימר הדיח והרג את מיוריאנוס, שהפך ללא פופולרי בקרב האצולה הסנטורית עקב הרפורמות שביצע. למשך חמישה ימים עונה מיוריאנוס עד שנערף ראשו ליד הנהר סטאפורה שנמצא בתוך מחוז לומרדיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיוריאנוס** בוויקישיתוף
* מיוריאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מיוריאנוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| **קיסרי האימפריה הרומית המערבית** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הונוריוס • קונסטנטיוס השלישי • יואנסוס • ולנטיניאנוס השלישי • פטרוניוס מקסימוס • אוויטוס • מיוריאנוס • ליביוס סוורוס • אנתמיוס • אוליבריוס • גליקריוס • יוליוס נפוס • רומולוס אוגוסטולוס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16934007j (data)
* GND: 118990543
* ICCU: BVEV035989
* ISNI: 0000 0001 3947 4172
* LCCN: nb2010016588
* NTA: 074756001
* SUDOC: 08465337X
* VcBA: 495/155588
* VIAF: 121585248
* WorldCat: lccn-nb2010016588

 |