recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חוט המשולש** הוא ספר שאלות ותשובות המכיל תשובות של שלושה מראשי ישיבת וולוז'ין שבליטא, יצא לאור לראשונה בווילנא בשנת תרמ"ב (1882). 

חלק א' כולל תשובות מרבי חיים מוולוז'ין, חלק ב' כולל תשובות מרבי הלל פריד, וחלק ג' כולל תשובות מררבי אליעזר יצחק פריד.

תוכן הספר
---------

חלק א' כולל תשובות של ר' חיים מוולוז'ין, תלמידו של הגאון מווילנא ומייסד ישיבת וולוז'ין. חלק זה הוא בין כתביו הבודדים של ר' חיים בנוסף לספרים הידועים שנשתמרו יותר כגון נפש החיים ורוח חיים. 

החלק הראשון של השו"ת מכיל הרבה חלקים סתומים. לדוגמה בסימן א' בחלק א', לא ידועה מהי השאלה והעורך מנסה להעריך על פי התשובה של ר' חיים מהי השאלה. בסימן ב' בחלק א' אין ודאות שר' חיים מוולוז'ין כתב אותה, היות שהוא אינו חתום על התשובה, אם כי העורך מעריך כי הוא כתב אותה ומבסס את דבריו על סגנון הלשון והכתיבה של ר' חיים. דוגמה נוספת לחוסר הבהירות של הדברים מופיעה בסימן ג', בו לא ידוע מי מקבל את התשובה, מי שאל אותה. בחלק הראשון יש סימנים רבים בהם נידונים נושאים הידועים בחלק אבן העזר של השולחן ערוך, עגונות, גיור, קידושין וגיטין. החלק הראשון המיוחס לר' חיים יש כ"ח סימנים. 

חלק ב' כולל תשובות של ר' הלל פריד, חתנו של ר' חיים מוולוז'ין, מגיד שיעור בישיבת וולוז'ין ורב בגרודנה. החלק השני פותח בשורה קצרה המודיעה למעשה את השינוי בכותב התשובות: "שאלות ותשובות חוט המשולש מהגאון ר' הלל זצ"ל". לשינוי יש השלכות על הקורא מבחינת סגנון הקריאה וכמו כן משפיע על המעמד ההלכתי של התשובה שכן זה דור שני לרב חיים. כמו בחלק הראשון יש מספר קטעים חסרים. חלק זה הוא קצר בהרבה מהחלק הראשון, וכולל בתוכו שמונה סימנים בלבד. 

חלק ג' כולל תשובות של ר' אליעזר יצחק פריד, חתנו של ר' יצחק מוולוז'ין, בנו של ר' חיים מוולוז'ין, וראש ישיבת וולוז'ין אחרי פטירת חותנו. החלק השלישי הוא החלק הגדול ביותר משלושת החלקים מבחינת כמות התוכן שבו. עובדה זו, היא כמובן בגלל התקופה היותר מאוחרת בה נכתבו הסימנים - הבדל של עשרות שנים. כמו החלק השני כך גם החלק השלישי נפתח במשפט קצר המורה על שינוי הכותב ועל המעבר מר' הלל לר' "אליעזר יצחק".

ענייני הספר
-----------

בשלושת החלקים כמעט ואין סוגיות או שאלות בנושאי אורח חיים. רוב השאלות והסימנים עוסקים בדיני אבן העזר, חושן משפט ויורה דעה. במקומות בהם השאלות והתשובות מופיעות במלואן, ניתן לראות ששלושת המשיבים קבלו שאלות מכל רחבי אירופה. עובדה זו, מעידה גם על מרכזיותה של ישיבת וולוז'ין ועל המרכז התורני הגדול שהיה באירופה במאה ה-19. 

המייחד את השו"ת הוא שנכתב על ידי שלושה אנשים שונים, אם כי כולם באים מאותו ישיבה ובעלי השקפות עולם דומות, דבר זה לא נפוץ ששלושה אנשים כותבים חיבור תורני שנדפס תחת אותה כריכה.

קישורים חיצוניים
----------------

* **חוט המשולש**, וילנה תרמ"ב, באתר היברובוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009647184605171
* VIAF: 2065161938095239870007
* WorldCat (עם VIAF): 2065161938095239870007

 |
**פנחס (פיני) דגן** (נולד ב-5 בנובמבר 1953) הוא קצין צה"ל בדימוס, בדרגת אלוף-משנה, ששירת בעיקר בחיל ההנדסה. שימש כמפקד גדוד 601, מייסד פלחה"ן גולני הסדירה, מהנ"פ (מפקד הנדסה פיקודי) צפון ומפקד בית הספר להנדסה צבאית.

נעוריו
------

דגן נולד ב-5 בנובמבר 1953 בטבריה לאהרון ואסתר דגן. הוא למד בבתי הספר היסודיים "גבעת שלום" בתל אביב וב"ממלכתי ד'" בטבריה. בתיכון למד ב"עירוני ו' ת"א ואת כיתה י"ב סיים במונטריאול בקנדה. אחרי תום לימודיו התיכוניים חזר לישראל והתגייס לצה"ל.

שירותו הצבאי
------------

בשנת 1971 התגייס דגן לצה"ל ושובץ בחיל ההנדסה. דגן הוכשר כלוחם ופלס בבהל"ץ. כמו כן עבר קורס מפקדי כיתות וקורס קצינים, אותם סיים כחניך מצטיין. עם סיום קורס הקצינים מונה דגן למפקד מחלקה בגדוד "ירון" במלחמת יום הכיפורים. אחריו שימש כמדריך בקורס קציני הנדסה בבה"ד 14 ומפקד פלוגה בגדוד 601. בהמשך השתלם דגן בקורס קציני הנדסה של חיל הנחתים האמריקאי ואחרי שחזר מארצות הברית מונה למפקד פלוגה בקורס מפקדי הנדסה. בשנת 1978 הטיל עליו אמיר ראובני, מפקד חטיבת גולני, להקים ולפקד על פלחה"ן גולני. דגן הקים את הפלוגה והיה למפקדה הראשון.

לאחר מכן שימש כסמג"ד גדוד 605 ובסיום תפקיד זה נשלח ללמוד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. עם סיום הקורס, והוא בן 29, מונה דגן למפקד גדוד 601 בתקופה זו גם הקים את מחלקת הסיור (מחס"ר 601). שבוע לאחר מכן פרצה מלחמת לבנון הראשונה. תחת פיקודו של דגן הפכו כוחות גדוד 601 לראש החץ בלחימה בלבנון ולחמו לצד כוחות צנחנים ועוצבה משוריינת "כפיר" בעין זחלתא ואחר כך בביירות כשברשותו 2 פלוגות לוחמים ופלוגת צמ"ה. כוחות ההנדסה של דגן ביצעו פעולות הנדסיות צבאיות ופריצת דרכים בחזית לצד לחימה ככוחות חיל רגלים וחילוץ נפגעים. בעת שלחם בראש גדודו לטיהור רחוב בעיר ביירות נתקלו כוחותיו במחבלים רבים. דגן, שחשד כי הרחוב ממולכד במטעני חבלה, ולא רצה לסכן את חייליו פקד על ירי צפע שריון (צפ"ש) אל תוך הרחוב. הפיצוץ היה הרסני ומעוצמתו נהרסו כל הבתים משני צדי הרחוב. פעולה זו הפכה למורשת קרב וכן מקור לסיפורים המבוססים עליה. לאחר המלחמה קודם דגן לדרגת סגן-אלוף.

בשנת 1984 נשלח דגן לקורס מתקדם בארצות הברית ובסיומו מונה למפקד בט"ר עציון. מאוחר יותר סיים דגן את לימודיו במכללה לביטחון לאומי ומונה למפקד מרכז ההנדסה הארצי בצאלים, בדרגת אלוף-משנה. בהמשך שימש כקצין ההנדסה של פיקוד הצפון, ולאחר מכן נתמנה למפקד בית הספר להנדסה צבאית. תפקידו הצבאי האחרון היה נספח צה"ל לארגנטינה ודרום אמריקה.

חיים פרטיים
-----------

פיני דגן נשוי לרותי, אותה הכיר כששירת בגדוד 605, ואב לשלושה בנים.
כיום דגן הוא איש עסקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פיני דגן - פרופיל, באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.
* עדות של מג"ד אסף (601) פיני דגן(הקישור אינו פעיל), אתר עמותת חיל ההנדסה הקרבית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיני דגן - פרופיל, באתר גדס"ר גולני.
**רשומות ראשית הלימוד** (בסינית מסורתית: 初學記; בסינית מפושטת: 初学记; בפין-יין: chū xué jì, צ'וּ שׂוֵּ'ה גִ'י) היא אנציקלופדיה מוסדית מתקופת שושלת טאנג. עורך היצירה היה שׂ'וּ גְ'ייֵן, פקיד מצליח מחצר טאנג.

הרקע ליצירה
-----------

במקור שימש "רשומות ראשית הלימוד" כספר יעץ לכלל הנסיכים בעת שכתבו מאמרים, ונועד לאפשר בחינה של הידע ולשמש ללימוד ראשון של ספרות ושירה. הספר הוצג לראשונה בחודש הראשון בשנת 728.

מבנה היצירה
-----------

ביצירה 30 מגילות, 23 פרקים ו-313 ערכים, והתכנים עשירים ומגוונים.

מבנה הערכים מחקה את הסגנון של אוסף הספרות, אך אינו זהה לו: הוא פותח בנראטיב, לאחר מכן מביא מובאות, ולבסוף דברי שירה וספרות. הימצאו של הנראטיב הופך את היצירה לבעלת ערך מיוחד ומראה על עריכה קפדנית ופעילה, מכיוון שאנציקלופדיות מקבילות אינן אלא אוסף ציטוטים על נושא נתון, בעוד שב"רשומות ראשית הלימוד" מאורגנים הציטוטים לכדי טקסט בעל רצף סיפורי.

חשיבות
------

ב"סיכום קטלוג כלל הספרים של ארבעת האוצרות" נאמר על "רשומות ראשית הלימוד": "מבין האנציקלופדיות של אנשי טאנג, רוחב יריעתה אינה מגיעה לרמתו של "אוסף הספרות", אך בחיוניותה היא גוברת עליו, כמו "העתקי הספרים של האולם הצפוני" ו"ששת המסמכים של אדון בָּאי" וכך מתרחקת מתחתיו של ספר זה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רשומות ראשית הלימוד** בוויקישיתוף
* תרגום עופר ולדמן לערך "תוכי" מתוך "רשומות ראשית הלימוד", אשר נועד לשמש מדגם מייצג למבנה הערכים ביצירה.

הערות שוליים
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **הערך מכיל כתב מזרח-אסייתי**. כדי לראות את הכתוב בצורה תקינה, יש להתקין גופן סיני במחשבכם. אם אינכם יודעים כיצד לעשות זאת, ראו עזרה. |

1. ↑  徐堅
2. ↑  四庫全書總目提要
3. ↑  白氏六帖
**זכאת אל פיטר** (בערבית: **زكاة الفطر**) היא מס אשר מפרישים המוסלמים בחודש הרמדאן לטובת הנזקקים והעניים.

סיווג הלכתי
-----------

מבחינה הלכתית, זכאת אל-פיטר היא חובה על כל מוסלמי ומוסלמית אשר יש בידיהם את האפשרות הכלכלית.

זכאת אל-פיטר היא חובה אך ורק בפרק זמן מסוים. אם פלוני פספס את ההזדמנות לתת את זה בלי סיבה מוצדקת, הוא נחשב כמי שביצע חטא. למרות שניתן לעשות זה בכל חודש הרמדאן, זה הופך לחובה בשקיעת השמש של היום האחרון של הצום ועד לתפילת החג.

תכלית וחשיבות
-------------

התכלית העיקרית של זכאת אל-פיטר היא לספק לעניים מספיק אוכל על מנת שיוכלו לחגוג את עיד אל-פיטר שבסוף חודש הרמדאן, ביחד עם שאר המוסלמים.

כל מוסלמי נדרש לתת זכאת אל-פיטר במהלך או בסופו של חודש הרמדאן, כאות תודה לאל על כך שהוא אפשר לו לצום.

זכאת אל-פיטר מתפקדת הן כמס על הצם, והן על מנת לטהר אותו מחטאיו, וכמו כן לעזור לעניים ולנזקקים.

חשיבותה של הזכאה בכלל ושל זכאת אל-פיטר בפרט, היא מחזור ההון בתוך החברה האסלאמית. יחד עם זאת, בזכאת אל-פיטר על כל אדם לחשב כמה עליו לשלם עבור עצמו ואלו אשר בחסותו (אשתו, ילדיו וכו'), ואז לחלק זאת בקהילה. כך למעשה זכאת אל-פיטר משחקת תפקיד חשוב בחיזוק הקשרים בקהילה, מפני שהעשיר מחויב לבוא במגע ישיר עם העני, והעני צריך לבוא במגע ישיר עם זה שיותר עני ממנו. המגעים בין השכבות השונות בחברה עוזרים לפתח קשרים של אחווה, אהבה וחמלה בתוך הקהילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זכאת אל-פיטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Umar, Mustafa, **WELCOME TO ISLAM : A STEP-BY-STEP GUIDE FOR NEW MUSLIMS**, Second Edition, United States: CreateSpace Independent Publishing Platform, 2011
2. ↑  Senturk, Omer Faruk. **Charity in Islam : a comprehensive guide to Zakat**, Somerset, N.J.: Light, Inc, 2007
3. ↑  DeLong-Bas, Natana J., **Islam : a living faith**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: fitre

 |
**ויקטור איינר דיוקיירש** (נולד ב-4 ביוני 1998) הוא כדורגלן שוודי ממוצא הונגרי, המשחק בעמדת החלוץ בספורטינג ליסבון ובנבחרת שוודיה.

קריירה
------

גיוקרס חתם בקבוצת ברומאפוייקארנה השוודית בשנת 2013 והצטרף למחלקת הנוער של המועדון. הוא התקדם דרך מחלקות הנוער עד שערך את הופעתו בקבוצה הבוגרת שנתיים לאחר מכן. הוא כבש את שעריו הראשונים עבור המועדון ב-20 באוגוסט 2015, כאשר כבש צמד בניצחון של 0-3 על סילביה בגביע השוודי. בהמשך, הוא עזר לברומאפויקארנה להגיע לחצי גמר הגביע השוודי לאחר שגיוקרס כבש את שער הניצחון ברבע הגמר נגד אלפסבורג.

ב-1 בינואר 2018, גיוקרס הצטרף באופן רשמי לברייטון אנד הוב אלביון והחל להתאמן בקבוצת המילואים של המועדון. גיוקרס ערך את הופעתו עבור הקבוצה הבוגרת ב-28 באוגוסט 2018, כשהוא פתח בהרכב בהפסד 1-0 לסאות'המפטון במסגרת גביע הפוטבול ליג.

ביולי 2019, הוא הושאל למועדון זנקט פאולי מליגת המשנה בגרמניה. גיוקרס כבש את השער הראשון שלו עבור המועדון הגרמני ב-29 בספטמבר 2019, בניצחון 0-2 על ס.ו. זנדהאוזן.

ב-17 בספטמבר 2020, גיוקרס כבש את השער הראשון שלו עבור ברייטון בניצחון 0-4 על פורטסמות' בגביע הפוטבול ליג. ב-2 באוקטובר 2020, הוא הצטרף בהשאלה לסוונסי סיטי.

גיוקרס הצטרף לקובנטרי סיטי בהשאלה ב-15 בינואר 2021. גיוקרס ערך את הופעת הבכורה שלו ארבעה ימים לאחר מכן, כששיחק 59 דקות בהפסד 3-0 לרדינג. ב-27 בינואר 2021, הוא כבש את שערו הראשון בקובנטרי בניצחון 0-2 על שפילד ונסדיי.

גיוקרס חזר לקובנטרי סיטי ב-9 ביולי 2021, לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים.

בעונת 2022/2023 בצ'מפיונשיפ, גיוקרס נבחר לשחקן החודש בנובמבר לאחר שכבש ארבעה שערים בארבעה משחקים, ואף הוביל את קובנטרי לארבעה ניצחונות רצופים.

ב-13 ביולי 2023 חתם לחמש שנים בספורטינג ליסבון, אשר רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 20 מילון אירו.

נבחרת לאומית
------------

ב-8 בינואר 2019, גיוקרס ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת שוודיה בהפסד 1-0 לנבחרת פינלנד. שלושה ימים מאוחר יותר, גיוקרס כבש את שערו הראשון בנבחרת שוודיה בתיקו 2-2 מול נבחרת איסלנד.

באוקטובר 2021, לאחר שכבש 9 שערים מתוך 11 משחקים בצ'מפיונשיפ, גיוקרס זומן לנבחרת שוודיה על מנת להחליף את זלאטן איברהימוביץ' שנפצע ולייצג את מדינתו נגד נבחרות קוסובו ויוון במוקדמות מונדיאל 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטור גיוקרס** בוויקישיתוף
* ויקטור גיוקרס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Viktor Gyokeres excited joining Brighton: I'll start with U23s, tribalfootball
2. ↑  Viktor Gyokeres heads to Swansea on loan, brightonandhovealbion
3. ↑  Confirmed: Coventry City complete fourth summer signing as Brighton player returns, coventrytelegraph
**חדר משלו** – סרט קולנוע שביים מתן יאיר שגם כתב את התסריט. הסרט בכיכובם של גלעד לדרמן וירדן בר-כוכבא הוצג לראשונה בפסטיבל ירושלים לקולנוע ב-2023.

עלילת הסרט
----------

אורי (גלעד לדרמן) הוא ילד מופנם החי במשפחה על סף פירוק. אמו ישנה בחדרו לאחר שיחסיה עם האב (ישראל ברייט) עלו על שירטון. אורי מנסה להצטרף למשלחת השכבה היוצאת למסע לפולין, וזאת במסגרת יחסיו הקרובים עם רכז השכבה עמית רוקמן (דרור קרן) שמרכז את המשלחת. בינתיים האב עוזב את הבית למקום לא ידוע. חוסר האפשרות של אורי להשיג את חתימת האב על טופס היציאה מסבך את אפשרותו להצטרף למשלחת ומסבך אותו ביחסיו עם רוקמן.

ברקע כל זה אורי מקבל צו ראשון. המאבחנת הצבאית שמה לב לחריגותו של אורי והוא נדרש לאיבחון אצל קצין בריאות הנפש. בסיר הלחץ המשפחתי נמצאת גם אחותו הגדולה של אורי (נטע רוט) שנוהגת לארח את בן זוגה בחדרה.

רקע לתסריט
----------

את התסריט כתב מתן יאיר שגם ביים את הסרט. לדבריו התסריט מבוסס במידה רבה על חוויותיו האישיות מתקופת ההתבגרות, תקופה שבה הוא חלק חדר עם אימו על רקע דומה. מתן יאיר גם חיבר ספר בשם זהה – "חדר משלו" שיצא לאור בשנת 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* פודקאסט וכתבה על הסרט באתר עיתון ישראל היום
* הקישור באתר קרן הקולנוע הישראלי
* ביקורת על הסרט בבלוג של איתן

* "חדר משלו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**פרסאוס ואנדרומדה** (באיטלקית: **Perseo e Andromeda**) הוא ציור שמן של הצייר טיציאן, שצויר בין השנים 1554–1556. היצירה מוצגת באוסף וולאס בלונדון.

הסיפור המיתולוגי
----------------

סיפורם של פרסאוס ואנדרומדה מתואר בספר הרביעי של השיר האפי מטמורפוזות מאת המשורר הרומי אובידיוס. הגיבור המיתולוגי פרסאוס, בנם של זאוס ודנאה, שב מהמסע שבו הרג את הגורגונה מדוזה, ומציל את אנדרומדה מלועה מפלצת הים לה הוקרבה. מאוחר יותר הוא נושא אותה לאישה.

היסטוריה
--------

הציור הוא אחד מסדרה בת שישה ציורים שהוזמנו על ידי פליפה השני, מלך ספרד ואשר טיציאן כינה poesie (פיוטים). הציור סופק בין השנים 1554–1556.
לא ברור כיצד הציור עזב את האוסף המלכותי הספרדי, אך בהמשך היה שייך לפסל פומפו לאוני (שעבד עבור מלכי ספרד במדריד משנת 1556, בהתחלה כעוזרו של אביו, לאונה לאוני) ואז לאנתוני ואן דייק, שהביא אותו ללונדון. לאחר מכן, הציור שהה בסדרה של אוספים צרפתים מכובדים, כולל אוסף אורליאן בבעלות פיליפ השני, דוכס אורליאן. כמו ציורים איטלקים אחרים, הוא הגיע ללונדון אחרי פיזורו של אוסף אורליאן בעקבות המהפכה הצרפתית. הוא נקנה על ידי המרקיז האנגלי פרנסיס-סיימור קונווי, אביו של מייסד אוסף וולאס, בשנת 1815.

תיאור היצירה
------------

רישום של אנתוני ואן דייק, ככל הנראה העתק של רישום אבוד של טיציאן
פרסאוס ואנדרומדה הוא אולי הדרמטי מכל ציורי הסדרה poesie. הוא מתאר את הרגע בסיפור בו פרסאוס מציל את אנדרומדה מלועה של מפלצת הים. אנדרומדה מוצגת כבולה לסלע כקורבן כדי לפייס את מפלצת הים. הגיבור פרסאוס זוחל למטה כדי לחלץ אותה, כאשר ירידתו העוצמתית והאקטיבית מנוגדת לפגיעות הפסיבית של אנדרומדה. דמותה העירומה של אנדרומדה מהווה אנטיתזה חזותית לדמותו המשוריינת של פרסאוס.

ישנם הבדלים מסוימים בין ציורו של טיציאן למקור המיתולוגי, שנבעו או מתרגום לקוי של הלטינית או מפרשנות חופשית של טיציאן: במיתולוגיה הוריה של אנדרומדה נמצאים בקרבתה, כאן הם ככל הנראה על החוף ממול, ליד העיר. אנדרומדה מוצגת בציור כמי שניצבת בין צדפים ואלמוגים, שעדיין לא נוצרו בשלב זה בסיפור.

מצד שני, טיציאן מתאר את אנדרומדה כמי שנראית כמו פסל ובוכה, כמו במיתולוגיה. כמו כן נראים בציור האמצעים אשר פרסאוס קיבל מהאלים כדי שיוכל להרוג את המדוזה: החרב המעוקלת שקיבל מן האל מרקוריוס, והמגן שקיבל מן האלה מינרווה. כמו מרקוריוס, הוא נועל מגפיים מכונפים, וחובש כובע מכונף.

הקומפוזיציה של פרסאוס ואנדרומדה התפתחה במספר שלבים, הניתנים לעקיבה בעזרת צילומי רנטגן, צילומי אינפרא-אדום, ורישום ששרד. גם בעין בלתי מזוינת ניתן עדיין להבחין בחלק מהגרסאות הקודמות. תחילה אנדרומדה הייתה מימין, בתנוחה הדומה לתנוחתה בגרסה הסופית. הזרוע משמאל הונפה מעל ראשה בצורה דומה, אך הזרוע השנייה הייתה פחות או יותר אופקית, והראש ככל הנראה הביט לעבר המרכז. קיים רישום של אנתוני ואן דייק המתעד זאת, מתוך רישומיו האיטלקים. הרישום הוא ככל הנראה העתק של רישום אבוד של טיציאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרסאוס ואנדרומדה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  
"Perseus and Andromeda, Titian". אוסף וולאס. (באנגלית)
2. ↑  
"Titian's 'poesie': The commission". The National Gallary. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKDimages ID: 308013

 |
**הגנת העדר שליטה** היא הגנה במשפט הפלילי, המשמשת סייג לאחריות פלילית.

בחוק הישראלי
------------

חוק העונשין פוטר אדם שביצע עבירה ללא שליטה על תנועותיו הגופניות: 

> 
> לא יישא אדם באחריות פלילית למעשה שעשה ולא היה בידו לבחור בין עשייתו לבין ההימנעות ממנו מחמת העדר שליטה על תנועותיו הגופניות, לענין אותו מעשה, כמו מעשה שנעשה עקב כפייה גופנית שהעושה לא יכול להתגבר עליה, תוך תגובה רפלקטורית או עוויתית, בשעת שינה, או במצב של אוטומטיזם או של היפנוזה
> 
> 
> 
> — חוק העונשין, סעיף 34ז
>

בפסיקה
------

בפסיקה נעשתה הבחנה בין אוטומטיזם בלתי-שפוי (INSANE AUTOMATISM), שמקורו במחלה נפשית ואשר יכול שיצדיק הגנה של אי שפיות הדעת, לבין אוטומטיזם שפוי (SANE AUTOMATISM) שמקורו בגורם חיצוני אשר אין רואים אותם באור של מחלה נפשית. בפסק דין חמיס קבע נשיא בית המשפט העליון שמעון אגרנט כי טענת האוטומטיזם מתקיימת רק אם הנאשם מצליח להוכיח כי חוסר השליטה נבע מאיבוד מודעות לגבי הנעשה סביבו:

> 
> המכנה המשותף, המאפיין אוטומטיזם שפוי, ואשר בגללו מקובל היום על הפוסקים וסופרי המשפט לראות מצב זה כעשוי לפטור מאחריות פלילית, הוא, כי בשעת האירוע הנדון היה הנאשם נטול הכרה (או מודעות) על הנעשה אתו ומסביבו ועקב כך, לא שלט על תנועותיו
> 
> 
> 
> — ע"פ 382/75 חמיס נ' מדינת ישראל, ל(2) 729 (1976)
> 

### פרשת גטאהון

טאדסה גטאהון, שהיה בהליך גירושין, הגיע לבניין כלל בירושלים ורצח את עורך הדין שלו ואת בתו ימית, באמצעות אקדח שהיה ברשותו מתוקף עבודתו כמאבטח. בבית המשפט המחוזי הורשע גטאהון ברצח בכוונה תחילה של שניהם ונידון לשני מאסרי עולם. בערעור לבית המשפט העליון טען גטאהון כי הירי לא היה בשליטתו אלא נבע מהתפרצות של פוסט טראומה, ולכן עומדת לו הגנת העדר השליטה. לטענתו זו צירף חוות דעת רפואית של מומחה התומכת בדבריו. השופטת דפנה ברק-ארז דחתה את הערעור, מפני שחוות הדעת הרפואית הסתמכה יתר על המידה על דבריו של גטאהון ולכן היא אינה מהימנה. בנוסף, שאר הנסיבות הראו שגטאהון דווקא הבין את המתרחש ופירט היטב את התרחשות האירוע, דבר המלמד על מודעותו לנעשה סביבו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ע"פ 1839/15 טאדסה גטאהון נ' מדינת ישראל (נבו 25.05.2016)
**Theme Park** הוא משחק סימולציה למחשב מבית Bullfrog וחברת EA Games אשר שווק לראשונה בשנת 1994 ובו השחקן בונה ומתפעל פארק שעשועים. בעקבות הצלחת המשחק, במרוצת השנים יצאו לאור מספר רב של משחקים דומים.

מהלך המשחק
----------

מתחילים עם חלקת אדמה ריקה באזור בריטניה וכמה מאות אלפי דולרים, על השחקן לבנות פארק שעשועים רווחי, להרוויח כסף על ידי פתיחת מתקני שעשועים ולמכור סחורה ומזון. מתקנים חדשים נהיים זמינים לשחקן רק לאחר השקעת כסף במחקר. המטרה במשחק היא להגדיל את ערך הפארק והכסף הזמין לשחקן כך שיוכל למכור את הפארק ולהקים פארקים נוספים ברחבי העולם. שוויין של חלקות אדמה בעולם נמדד על פי מדדים שונים כגון אקלים או נדל"ן.
השחקן יכול להציב יותר מ-30 מתקני שעשועים בפארק ואף יכול לצפות במתקן מנקודת מבטו של המבקר. ישנם מתקנים פשוטים כמו רכבת שדים וקרוסלה אך גם מורכבים שדורשים בנייה של מסלול כמו רכבות הרים או מרוץ מכוניות.

ישנה התמקדות על צוות הפארק כמו כן. על השחקן להעסיק טכנאים למתקנים, מנקים, חוקרים שימצאו אטרקציות חדשות, בדרנים בתחפושת ושומרים. מחסור בצוות גורר בעיות בתפעול הפארק- פארק מלוכלך, מתקנים שבורים, פשע ומבקרים עצובים. בנוסף על השחקן לדאוג למשכורת הניתנת לעובדים, שכר לא מתאים יגרור שביתת עובדים.

פלטפורמה
--------

המשחק שווק בישראל בעיקר למשתמשי מחשב אישי והופעל על מערכת DOS. כמו כן שווק בעולם למשתמשי נינטנדו (הוצאה מחודשת לנינטנדו אף יצאה ביפן בשנת 2007).

בעקבות המשחק
------------

תמונת מסך מהמשחק
Theme Park הוא חלוץ בתחום משחקי הסימולציה בהם בונים פארקי שעשועים. RollerCoaster Tycoon הוא דוגמה למשחק שיצא בעקבותיו ועקב הצלחתו זכה לשלוש גרסאות המשך ותוספות. משחק ההמשך הרשמי למשחק Theme Park שווק בישראל בשם לונה פארק עולמי (גם הוא מבית Bullfrog) בהוצאת הד ארצי. המשחק יצא בדיבוב לעברית בקולו של אברי גלעד ובממשק עברי מלא.

משחקים בסדרה
------------

* 1994 - **Theme Park**
* 1997 - Theme Hospital
* 2000 - לונה פארק עולמי
* 2001 - Theme Park Inc

קישורים חיצוניים
----------------

תמונת מסך מהמשחק
* Theme Park, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
* האתר הרשמי לגרסת הDOS של המשחק
* מידע על המשחק באתר AE.com בשפה האנגלית
**גראהם קמרון מקסוול לם** (באנגלית: **Graeme Cameron Maxwell Lamb**; נולד ב-21 במאי 1953) הוא לוטננט גנרל לשעבר בריטי יוצא הצבא הבריטי אשר פיקד על זרוע היבשה של הצבא הבריטי (Commander Field Army).

ביוגרפיה
--------

לם התגייס לצבא הבריטי, התקבל לאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט והוסמך כקצין חי"ר בשנת 1973. לם שובץ ברגימנט ההיילנדרס של המלכה ולקח חלק בלחימה בצפון אירלנד כמפקד מחלקה ופלוגה. בשנים 1991–1993 שימש כמפקד גדוד 1 ברגימנט ההיילנדרס של המלכה. הוא לחם במלחמת המפרץ ובבוסניה. בשנת 1996 פיקד על החטיבה המוטסת ה-5 ובשנים 2001–2003 שימש כמפקד דירקטוריון הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת (הוחלף על ידי ג'ונתן שואו). במלחמת עיראק שימש לם כמפקד הדיוויזיה הממוכנת ה-3, ועל תפקודו בלחימה עוטר באות השירות המצוין. בשנת 2005 מונה לם לנציג הבכיר של הכוחות הבריטיים בפיקוד כוחות הקואליציה בעיראק. בשנת 2007 מונה למפקד זרוע היבשה של הצבא הבריטי (Commander Field Army). בשנת 2009, לאור בקשה מפורשת מגנרל דייוויד פטראוס, עזב לם את תפקידו כדי לשמש כיועץ לפטראוס באפגניסטן. הוא פרש מן השירות בשלהי אותה שנה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גל פרל פינקל, ‏להפסיד במלחמות קטנות – ביקורת ספר, **בין הקטבים** ‏23, אוקטובר 2019, עמ' 229–238
2. ↑  פיטר אפס, "", ‏איך זה יסתיים?, באתר גלובס, 21 ביוני 2015
**גְרִיגוֹרִי מוֹיִסֶיֶיבִיץ' גוֹנְצַ'אר** (ברוסית: **Григорий Моисеевич Гончарь**; בחלק מן המסמכים: **גריגורי מיכאילוביץ' גונצ'אר**: ברוסית: **Григорий Михайлович Гончарь;**‏ 1916–1998) היה יהודי סובייטי שקיבל את עיטור גיבור ברית המועצות על פועלו בארמייה ה-52 שלחמה בחזית האוקראינית הראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

גונצ'אר נולד ב-31 במאי 1916 בשם גֶנְשֶר ביליסבטגרד, האימפריה הרוסית, למשפחה יהודית של פקיד. לאחר שסיים 8 שנות לימוד בבית ספר עבד כמכונאי במפעל "הכוכב האדום" בזינובייבסק (כיום קרופיבניצקי), וב־1 בספטמבר 1937 גויס לצבא האדום. ב־1939 סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי-פוליטי של מוסקבה, והצטרף כחבר למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. שנה לאחר מכן, ב-1940, סיים קורס מפקדים בבית הספר לקומיסרים צבאיים בעיר סטלינוגורסק (כיום נובומוסקובסק) במחוז טולה.

עם תחילת פלישת הצבא הגרמני לברית המועצות הוא נשלח מיד לחזית, ונלחם במסגרת גדוד סיור מס' 747 בצ'אבוסי ליד מוגילב, שם נפצע בכתפו אך המשיך להילחם. בהמשך כותרה יחידתו ליד לופולובו והוא נפצע שנית, הפעם באופן קשה. השטח בו שהה נכבש על ידי הצבא הגרמני, והוא מצא מסתור בכפר ז'וראבץ, שם החלים והשתקם בחסותה של תושבת הכפר שנחלצה לעזרתו. לאחר מכן הצטרף אל יחידת פרטיזנים באזור מחוז צ'רקאסי ואף קיבל את מדליית העוז על הפלת מטוס. לאחר שחרור האזור על ידי הצבא האדום הגיע למחנה בדיקה מאסף של הארמייה ה-52 ומ-5 בינואר 1944 שוב גויס לצבא האדום הסדיר ומונה למפקד פלוגה בגדוד סיור מס' 1237 בחזית האוקראינית הראשונה בדרגת סגן.

במסגרת החזית האוקראינית השנייה השתתף בשחרור שטחי אוקראינה, מולדובה ורומניה. בהמשך יחידתו הועברה לחזית האוקראינית הראשונה.

ב-24 בינואר 1945 צלחה פלוגתו את נהר האודר באזור הכפר ראטוויץ, 15 ק"מ דרומית-מזרחית לברסלאו (כיום בפולין), כבשה שטח ממערב לנהר, ואבטחה את חציית נהר על ידי שאר יחידות הגדוד, פעולה אשר במהלכה נפצע קשה, ושבעבורה קיבל את עיטור גיבור ברית המועצות ב־10 באפריל 1945.

הוא חזר לשירות צבאי באוגוסט-ספטמבר של אותה שנה לאחר שיקום, ומ-1946 עד 1956 שירת כמרצה בקתדרה לעתודה צבאית במכון הרפואי של סטניסלב, ואף לקח חלק בדיכוי ההתקוממות ההונגרית ב-1956. בהמשך שירותו סיים את ההכשרה הפיקודית "קורס ויסטרל", פיקד על גדוד ממונע בעיר סלאווטה (כעת באוקראינה), ובהמשך על גדוד ממונע בעיר לובומל. הוא שוחרר למילואים בשנת 1962 בדרגת סא"ל, וקודם ב-1975 לדרגת אל"ם. התגורר בעיר איוונו-פרנקובסק שם עבד כמנהל שלוחה של המכללה הטכנולוגית של קייב והמכללה לרכב של קייב, שמה גם לימד כלכלה מדינית. ב-1978 פרסם את הספר "אודם פאתי שמיי תיאסמין" באוקראינית (נקרא גם "הפרטיזנים של היער הקר") שמספר על חיי הפרטיזנים.

נפטר ב־17 בדצמבר 1998 באיוונו-פרנקיבסק.

משפחתו
------

בנו ויאצ'סלב - רופא מומחה בתחום הסרטן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
2. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
3. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
4. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
5. 1 2 3 4  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
6. ↑  אלכסנדר ליטין, אידה שנדרוביץ', "היסטוריה של יהדות/עבריות מוהילב: מסמכים ואנשים"(ברוסית), עמ' 107
7. ↑  דף הענקת העיטור עם תיאור התאריך בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
8. ↑  במקור "Заграви над Тясьмином"
9. ↑  הארכיון הממלכתי של מחוז צ'רקאסי
10. ↑  במקור "Партизани Холодного Яру"
11. ↑  אתר המרכז לחקר הסרטן
**Tiny Wings** הוא משחק iOS שפותח על ידי חברת Andreas Illiger ושוחרר אל ה-App Store ב-18 בפברואר 2011.

מהלך המשחק
----------

במשחק, השחקן מקבל שליטה על ציפור שכנפיה קטנות מדי כדי לעוף. מטרת המשחק היא להשתמש בגבעות כדי להשיג מהירות תעופה גבוהה ככל האפשר, בשביל לעוף למרחק הרחוק ביותר, לפני שקיעת החמה. הדבר נעשה על ידי לחיצה ממושכת על מסך המגע, כדי שהציפור תרד אל הגבעות ותשיג מהירות גבוהה יותר. המשחק בעיקר סובב סביב תזמון הלחיצות של השחקן. המשחק מתרחש ב"איים" שביניהם יש רצועות ים. כאשר השמש שוקעת, כלומר תם הזמן, המשחק נגמר. בכל אי חדש אליו מגיעים מקבלים זמן נוסף. המשחק כולל משימות מיוחדות המאפשרות לשחקנים לשדרג את ה"קן" של הציפור שלהם במשחק. אתגרים אלה סובבים סביב הגעה לאיים ספציפיים או ביצוע טריקים מסוימים, כמו גם לבצע אותם מספר פעמים באותו המשחק.

פופולריות
---------

המשחק קיבל ביקורות חיוביות מאוד. ביקורות רבות שיבחו את פשטות המשחק המכיל בו בזמן דברים מורכבים. דירוג "IGN" נתן למשחק ציון של 8.0 מתוך 10, ואף אמרו כי המשחק הוא "משחק פשוט שתענוג לשחק בו". "Slide to Play" נתנו למשחק דירוג מושלם של 4 מתוך 4, ואמרו כי המשחק "מבריק בפשטותו, מקורי, וניתן לשחק בו שוב ושוב".

עם זאת, לא כל התגובות היו טובות: בראיון בו דנו על המגמות הנוכחיות במשחקים פופולריים, הביע מעצב המשחקים הבריטי ג'ון הייר דאגה עקב פשטותם של משחקים, ואף הודיע כי "Tiny Wings" הוא דוגמה קיצונית לכך. הוא כינה את המשחק "עלבון מעצבי המשחק המקצועיים" וכי המשחק "מראה את שפל האינטליגנציה אליו הגיע המשחק הממוצע".

למשחק הייתה הצלחה מסחרית גדולה. המשחק היה במקום הראשון בדירוג ה-Grossing Games של אפל במשך שבועיים בסוף פברואר 2011 ועד תחילת מרץ, עד שאנגרי בירדס ריו, משחק נוסף המבוסס על המשחק Angry Birds, תפס את מקומו. האפליקציה נבחרה כמשחק הטוב ביותר ב-iPhone של שנת 2011 באירופה ונמכר לפחות 5.6 מיליון פעמים, על פי הסטטיסטיקות של ה-Game Center של אפל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Tiny Wings

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירה על Tiny Wings: האם זה יותר מפשוט משחק ארקייד?
2. ↑  סקירה על Tiny Wings באתר IGN
3. ↑  ריאיון עם מעצב המשחקים הבריטי ג'ון הייר
4. ↑  מידע באתר אפל
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברהיט אחסון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ארון (פירושונים).
ארון
**ארון** הוא רהיט אחסון דמוי תיבה גדולה, העשוי לרוב מעץ או פלסטיק ומשמש בבתים לאחסון בגדים, מזון או כלי חרס, כך שיישמרו מאבק, מפגיעה ומלכלוך.

"ארון אוויר" הוא ארון גדול בעל פתחי אוורור, לעיתים בצורת חדר ממש. בעבר הותקנו ארונות מעל לאמצעי חימום הבית וסיפקו חלל אחסון לבגדים. חלל זה היה חף מהצטברות של לחות וסייע לייבש את הבגדים הרטובים. ארון מסוג זה נקרא בפשטות "ארון בוילר".

בגלל שארון הוא רהיט שבתוכו מסתירים בגדים וחפצים אחרים. צמחו בהשאלה ביטויים כמו "שלדים בארון" שמשמעותו סודות נסתרים, או "הומוסקסואל בארון" שמשמעותו הומוסקסואל שמסתיר את זהותו המינית.

ראו גם
------

* ארון סעף
* ארון קודש
* ארון הברית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ארון** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ארון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ארון** |

* ארון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מדריך ארונות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4179953-7
* NKC: ph125611

 |
**וילי שטוף** (בגרמנית: **Willi Stoph**;‏ 9 ביולי 1914 – 13 באפריל 1999) היה מדינאי ואיש צבא מזרח גרמני. ראש ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (DDR) משנת 1964 עד שנת 1973 וכן משנת 1976 עד 1989.

תולדות חייו
-----------

וילי שטוף נולד בברלין ב-9 ביולי 1914. בהיותו בן שנה התייתם מאביו שנהרג במלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1928 הצטרף לארגון הנוער הקומוניסטי של גרמניה (Kommunistischer Jugendverband Deutschlands, KJVD), ובשנת 1931 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה ושירת כחבר זרוע הביון של המפלגה.

שירת בוורמאכט בין השנים 1935-1937.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא גויס שוב בשנת 1940, ובמהלך הלחימה קיבל את עיטור צלב הברזל (דרגה שנייה) והגיע לדרגת אונטר אופיצר (סמל). עם סיום המלחמה בשנת 1945 נפל שטוף בשבי הסובייטי.

בהיותו בשבי הסובייטי, התנדב לעזור לשוביו לזהות את חברי המפלגה הנאצית והאס אס שהיו בקרב השבויים הגרמנים. לאחר שחרורו התיישב בשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה, ובשנת 1946 הצטרף למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. בשנים 1946–1950 מילא שטוף שורה של תפקידים במשרד התעשייה. בשנת 1950 נבחר לוועד המרכזי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ולפרלמנט של מזרח גרמניה.

בשנת 1952 מונה לשר הפנים. באותן שנים משרד הפנים של מזרח גרמניה עסק בכל נושאי הביטחון, כולל הניהול של כל הכוחות המזוינים של המדינה (צבא, משטרה, משמר הגבול והמשטרה החשאית). בשנת 1955 בוצע רה-ארגון במשרד הפנים של מזרח גרמניה - הוא פוצל למשרד ההגנה (שהיה אחראי לנושאים צבאיים) ולמשרד הפנים (המטפל בנושאי ביטחון פנים). בעקבות זאת מונה וילי שטוף למפקד צבא מזרח גרמניה והועלה לדרגת גנרל אוברסט. בשנת 1956 התמנה לשר ההגנה הראשון מאז מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1960 התמנה לסגן ראש הממשלה (מועצת השרים) ועזב את הצבא. בשנת 1964 התמנה לראש ממשלת מזרח גרמניה, תפקיד שמילא עד שנת 1989 (עם הפסקה בשנים 1973–1976, שבמהלכן היה יושב ראש מועצת המדינה). וילי שטוף היה גם חבר בפוליטבירו המזרח-גרמני משנת 1950.

בשנת 1970 נשלח שטוף על ידי ולטר אולבריכט, המזכיר הכללי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי (בפועל - מנהיג מזרח גרמניה) לפגישות עם וילי ברנדט, קנצלר מערב גרמניה, בארפורט ובקאסל. פגישות אלה היוו את התחלתו של השיפור ביחסי שתי הגרמניות.

בשנת 1989, בעקבות מחאה ציבורית, הוא התפטר יחד עם שאר הפוליטבירו. באותה שנה הוא סולק ממפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ונעצר בעוון שחיתות, אך שוחרר ב-1990 בשל מצב בריאותו הרופף.

בשנת 1991, לאחר איחוד גרמניה, נעצר שטוף שנית והואשם באחריות להרג אזרחים שניסו לחצות את חומת ברלין. הוא שוחרר בשנת 1992 עקב בריאותו הרופפת.

שטוף נפטר בשנת 1999 בברלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילי שטוף** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  David Childs, Obituary: Willi Stoph, עיתון האינדיפנדנט, ‏21 באפריל 1999

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1444851
* BnF: cb12775705z (data)
* CiNii: DA02219199
* GND: 118975714
* ISNI: 0000 0000 8174 890X
* LCCN: n50010826
* NKC: jn20040112007
* NLP: a0000002777376
* NTA: 070672407
* SUDOC: 080183778
* VIAF: 109556746
* WorldCat: lccn-n50010826

 |
**ג'ואל סארנואו** (באנגלית: **Joel Surnow**; נולד ב-18 בדצמבר 1955) הוא במאי, מפיק ותסריטאי יהודי-אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

סארנואו נולד בדטרויט למשפחה יהודית. לאחר מכן עבר עם משפחתו ללוס אנג'לס. הוא למד שנתיים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ולאחר מכן עבר ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בה סיים את לימודיו בשנת 1976.

זמן קצר לאחר סיום לימודיו החל לכתוב סרטי קולנוע וטלוויזיה. בשנת 1984 קרתה הפריצה בקריירה שלו, כשהחל לכתוב עבור סדרת הטלוויזיה המצליחה וזוכת הפרסים "מיאמי מחלק מוסר". בסוף אותה שנה החל לעבוד כמפיק ומפקח ראשי בסדרת הטלוויזיה "The Equalizer" (אנ').

בשנים 1987–1990 שימש כתסריטאי בסדרת הקאלט הפופולרית "סוכן סמוי".

בשנים 1995–1996 שימש כמפיק ותסריטאי של סדרת הטלוויזיה "Nowhere Man" (אנ').

בשנים 1997–2001 היה היוצר והמפיק של סדרת הטלוויזיה "ניקיטה", שהייתה לסדרת הדרמה בעלת הרייטינג הגבוה ביותר בשתי העונות הראשונות שלה.

בשנים 2001–2008 שימש כיוצר והמפיק של סדרת הטלוויזיה הפופולרית "24", שזכתה ב-20 פרסי אמי. סארנואו אף זכה בעצמו בפרס אמי בשנת 2002 על כתיבת הסדרה.

בשנת 2007 יצר את תוכנית הסאטירה "The 1/2 Hour News Hour", שבוטלה לאחר 17 פרקים.

בשנת 2011 כתב כארבעה פרקים מתוך מיני-סדרת הדרמה הביוגרפית "משפחת קנדי" אודות מעורבותה של משפחת קנדי בפוליטיקה של ארצות הברית.

בשנת 2014 יצר את הסרט "זמן קטן" (אנ'), בו כיכבו כריסטופר מלוני, דבון בוסטיק, דין נוריס וברידג'ט מוינאהן.

חיים אישיים
-----------

לסארנואו חמש בנות, שתיים מנישואיו הקודמים ושלוש מאשתו הנוכחית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ואל סארנואו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ואל סארנואו

* ג'ואל סארנואו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ואל סארנואו, באתר AllMovie (באנגלית)

* ג'ואל סארנואו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  joel surnow Archives, Jewish Journal (באנגלית)
2. ↑  "TV series 24 axed by FOX". *Daily Star*. 28 במרץ 2010. נבדק ב-24 במאי 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "24". Academy of Television Arts & Science. נבדק ב-20 באוגוסט 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  11 Most Disappointing TV Shows of the 2000s, 11points.com
5. ↑  Small Time | Freestyle Releasing, web.archive.org, ‏2016-03-04

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4615075
* BnF: cb14139622n (data)
* CANTIC: a10418519
* GND: 140099662
* ISNI: 0000 0001 1559 2836
* LCCN: no2003027765
* NDL: 00955739
* NTA: 241545773
* SUDOC: 086268112
* VIAF: 7596224
* WorldCat: lccn-no2003027765

 |
שידה מסורתיתשידה מסורתית
**שידה** היא רהיט שיש לו מגירות מקבילות מרובות שמונחות אחת מעל השנייה באופן אופקי.
השימוש בשידות החל להיות נפוץ מאז ימי הביניים המאוחרים באירופה.
השם מושאל מכלי הנזכר בכמה מקומות במשנה ובספרות התנאית 

> 
> שידה תיבה ומגדל
> 
> 
> 
> 

שידות מסורתיות מיועדות לסדר וארגון בגדים ובמיוחד תחתונים, גרביים וחפצים אחרים אשר לא תלויים בדרך כלל או מאוחסנים בדרך אחרת בתוך ארון. הן ממוקמות בדרך כלל בחדר שינה למטרה זו, אבל יכולות לשמש לאחסון כל דבר. גם אחסון של חפצים אישיים בתוך שידה נפוץ. השידה מיוצרת בעיקר מעץ בדומה לסוגים רבים אחרים של רהיטים, אבל יכולה להיות עשויה גם מחומרים אחרים. צורת השידה הנפוצה היא מלבן, לעיתים קרובות עם רגליים קצרות בפינות התחתונות עבור עמידה על הרצפה. ישנם שידות המתאימות לחדרי שינה לצד המיטה, משרדים, חדרי אירוח ומסדרונות.

לחלק הפנימי של המגירות ניתן לגשת על ידי משיכתן מהצד הקדמי. השידה ממוקמת בדרך כלל כך שהצד האחורי צמוד לקיר מכיוון שהגישה לצד האחורי אינה הכרחית. שידות יכולות להיבנות באופן פשוט, אך לעיתים גם נהוג להדר אותן.

ראו גם
------

* ארון
* תיבה (רהיט)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שידה** בוויקישיתוף
* שידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף נ"ה, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ק"ב, עמוד ב'. תוספתא כלים מציעא, ד.
2. ↑  שידות ומזנונים, באתר Ubject
**ויליאם שמין** (באנגלית: **William Shemin**‏ 14 באוקטובר 1896 – 15 באוגוסט 1973) היה חייל יהודי-אמריקאי בצבא ארצות הברית אשר הוענקה לו מדליית הכבוד 97 שנים לאחר שנלחם במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

שמין נולד ב-1896 בבייון ניו ג'רזי. בשנת 1914 סיים את לימודיו בבית הספר לריינג'רים בניו יורק והחל לעבוד כיערן בבייון. כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה, הוא התגייס ב-2 באוקטובר 1917. לאחר סיום ההכשרה הבסיסית הוא שובץ כרובאי בחיל המשלוח של ארצות הברית נשלח לצרפת. שמין השתתף בקרב השני על המארן ונפצע מרסיסים ומקליע שחדר את הקסדה שלו ונתקע מאחורי אוזנו השמאלית. בעקבות פציעתו הוא אושפז למשך שלושה חודשים ולאחר מכן חזר לשירות בתפקידים עורפיים בכיבוש גרמניה ובלגיה עד לשחרורו בכבוד מהשירות באוגוסט 1919. בגין פציעותיו בזמן לחימה הוענק לו עיטור לב הארגמן, בנוסף ב-29 בדצמבר אותה שנה הוענק לו צלב השירות המצוין בגין גבורתו בשדה הקרב, עיטור זה הוחלף בהמשך על ידי מדליית הכבוד.

לאחר שחרורו מהצבא החל ללמוד במכללה ליערנות של ניו יורק מטעם אוניברסיטת סירקיוז. לאחר קבלת התואר פתח עסק לחממות, גננות ועיצוב נוף בברונקס. הוא נפטר ב-1973 והשאיר אחריו 3 ילדים.

ב-2 ביולי 2015, 97 שנים לאחר הקרב בו השתתף הוענקה לשמין מדליית הכבוד על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה, המדליה הוענקה לבנותיו של שמין. האירוע נחשב לחריג והצריך את אישור הקונגרס לחריגה שכן מדליית הכבוד מוענקת בדרך כלל בגין אירועים שהתרחשו בחמש השנים שקדמו להענקתה. הסיבה בגינה המדליה הוענקה שנים כה רבות אחרי האירוע היא חקירה שניהל צבא ארצות הברית החל משנת 2001 בשל החשד כי יהודים ומיעוטים אחרים קיבלו את מדליית צלב השירות המצוין ולא את מדליית הכבוד רק בשל מוצאם.

הנשיא ברק אובמה מעניק את מדליית הכבוד לבנותיו של שמין
לאחר שקיבל את מדליית הכבוד הוחלט לקרוא לבית ספר בעיר הולדתו על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם שמין** בוויקישיתוף
* ויליאם שמין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Sergeant William Shemin | Medal of Honor Recipient | The United States Army, www.army.mil (באנגלית)
2. ↑  כמעט מאה אחרי: מדליית כבוד לחייל יהודי, באתר ynet, 2 ביוני 2015
3. ↑  100 שנה אחרי: עיטור לחייל היהודי, באתר ישראל היום, ‏3 ביולי 2015
4. ↑  Jewish-American Heritage Month: William Shemin, World War I, Congressional Medal of Honor Society, ‏2021-05-20 (באנגלית אמריקאית)
5. ↑  Corey W. McDonald | The Jersey Journal, Bayonne renames school after WWI vet, Medal of Honor recipient, nj, ‏2019-01-31 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ויליאם שמין"**.
**Oceanhorn: Monster of Uncharted Seas** (בתרגום לעברית: **קרן האוקיינוס: מפלצת הים הלא נודע**) הוא משחק וידאו מסוגת פעולה-הרפתקאות מבית חברת המשחקים .Cornfox & Bros שבסיסה בפינלנד.
המשחק הופץ לראשונה למכשירים מבוססי iOS ו Windows ב-14 בנובמבר 2013.

גרסה משופרת עלתה לחנות המשחקים המקוונת סטים ב-17 במרץ 2015.

עלילת המשחק מתמקדת בנער גיבור שיוצא לחפש את אביו ולנסות ולהכניע את מפלצת הים המתכתית ״קרן-האוקיינוס״ (Oceanhorn).

סגנון המשחקיות והעיצוב הגרפי של המשחק דומים באופן ניכר לסדרת המשחקים האגדה של זלדה, בעיקר ל-The Wind Waker ו-Link To The Past.
בדומה לסדרה במהלך המשחק על השחקן לעבור במבוכים תת-קרקעיים, לפתור חידות שונות, להילחם במפלצות בעזרת סוגים שונים של כלי נשק ביניהם חץ וקשת ופצצות, ויכול לאסוף לבבות ("חיים") ומטבעות על ידי שבירת כדים וגיזום שיחים.

המוזיקה העיקרית לפסקול המשחק הולחנה בידי קאלי יליטאלו, למעט כמה יצירות שחוברו בידי קנג׳י איטו ונובוו איומאטסו (המוכר כמלחין המוזיקה לפסקול של סדרת המשחקים Final Fantasy).

לקראת סוף שנת 2014 עלה לאוויר עדכון תוכן מרכזי, שלדברי המפתחים מוסיף "מעל לשעתיים של משחק".
העדכון מוסיף אי חדש למפת המסעות שבו הוצגה לראשונה מערכת מזג אוויר מתקדמת, סיפור חדש של אחת מהדמויות המרכזיות, ומשחקון דיג.

משחק המשך תחת השם **Oceanhorn 2: Knights of the Lost Realm** שוחרר בשנת 2019.

ביקורות
-------

Oceanhorn התקבל בביקורות חיוביות עם צאתו.
בCNET כתבו "אם האגדה של זלדה הייתה מגיעה לנייד (...) לא נראה לנו שהיא הייתה עושה עבודה טובה מזו" של Oceanhorn, וב-Touch Arcade שיבחו את המשחק ב"מוזיקה מעולה וגרפיקת תלת-מימד עשירה ומלאת חיים" וסיכמו שהמשחק "אולי חיקוי ברור ולא מוצלח של זלדה, אבל בהחלט שווה לשחק בו"

המשחק גרף דירוג של 85% ב-Metacritic, על ידי 19 סוקרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Oceanhorn: Monster of Uncharted Seas
* הבלוג הרשמי של Oceanhorn (באנגלית)
* The Oceanhorn Wiki

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Starr, Michelle (14 בנובמבר 2013). "Oceanhorn: a loving tribute to The Legend of Zelda". *Cnet*. נבדק ב-14 בנובמבר 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Carmichael, Stephanie (14 בנובמבר 2013). "'Oceanhorn: Monster of Uncharted Seas' Review - Zelda Is Better Without the Princess". *Touch Arcade*. נבדק ב-14 בנובמבר 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Oceanhorn for iPhone/iPad Reviews - Metacritic".
וריאציה קלה, הכוללת 15 שלבים של ניחוש
"**איש תלוי**" (נקרא גם "**התליין**") הוא משחק עט ונייר המיועד לשני שחקנים ומעלה. מטרת המשחק היא לנחש נכונה מילה או ביטוי שנבחרו על ידי אחד השחקנים באמצעות ניחוש של האותיות המרכיבות אותם. המשחק הוא הבסיס לשעשועון "גלגל המזל". כמו משחקים אחרים, עבר גם משחק זה התאמה למחשב ויצאו גרסאות שונות שלו בהן השחקן מתמודד מול המחשב או ששני שחקנים מתמודדים האחד מול השני בעזרת התוכנה החושפת את האותיות ומציירת את עמוד התליה.

מהלך המשחק
----------

אחד השחקנים בוחר מילה, או ביטוי, ורושם על נייר קווים אופקיים אחד ליד השני כמספר האותיות. השחקנים האחרים מנחשים בתורם אותיות: אם האות שניחשו מופיעה במילה שבחר השחקן הראשון, אז השחקן חושף את האות בכל הפעמים שבהן היא מופיעה. אם האות שניחשו שגויה, השחקן הראשון מצייר חלק אחד מתוך עמוד תלייה שעליו תלוי אדם ורושם את האות השגויה בצד. על השחקנים להצליח לנחש את המילה בטרם ישלים השחקן הראשון את עמוד התלייה. ישנן מספר גרסאות למספר החלקים של עמוד התלייה, כלומר, למספר הניסיונות השגויים שיכולים השחקנים לטעות, אך מקובל לצייר עשרה: כן העמוד, תורן, קורה אופקית, חבל התלייה, ראש, גוף, שתי ידיים ושתי רגליים. ניתן לנחש את המילה גם אם לא הושלמו כל האותיות, אך אם הניחוש אינו נכון, הדבר נחשב כניסיון שגוי.

אסטרטגיה
--------

רבים נוהגים לנחש את האותיות השכיחות ביותר בניסיונות הראשונים, משום שהסיכוי שתופענה גבוה יותר. לדוגמה האותיות "י" ו "ו" שתיהן מופיעות בשכיחות של מעל 10% בשפה העברית ולכן הגיוני ביותר להתחיל בהן. אחרים נוהגים לנחש את אותיות אהו"י קודם, שכן הן מופיעות פעמים רבות במילים ויכולות לרמז על משקל. בגרסאות שבאלפבית הכולל אותיות מיוחדות לתנועות (אלפבית לטיני, קירילי וכדומה) חייבת להופיע תנועה אחת, וזוהי סיבה לנחש אותן קודם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איש תלוי** בוויקישיתוף
איש תלוי חיות - משחק איש תלוי בעברית לדוגמא ואימון
ארנסט אורלאו עם הדיפלומט הגרמני וולפגנג אישינגר
**ארנסט אורלאו** (בגרמנית: **Ernst Uhrlau**; ‏7 בדצמבר 1946, המבורג) הוא נשיאו לשעבר של שירות הביון הגרמני (BND). בהכשרתו הוא אקדמאי בתחום מדע המדינה.

ביוגרפיה
--------

לאחר שהשלים את לימודיו בבית הספר התיכון, החל אורלאו בשנת 1967 בלימודי מדע המדינה, סוציולוגיה וכלכלה באוניברסיטת המבורג. בשנת 1974 התמנה למרצה במוסד ההכשרה לשוטרים בהמבורג ואחר כך החזיק בתפקידים שונים במשרד הפנים של המבורג (שהיא גם מדינת מחוז גרמנית). בשנים 1981-1991 היה סגן מנהל המשרד להגנת החוקה בהמבורג, ובשנים 1991-1996 עמד בראש הסניף המקומי. בשנת 1996 התמנה למפקד משטרת המבורג, תפקיד שבו החזיק שנתיים, עד שמונה למנהל מחלקה VI (האחראית על ה-BND ועל התיאום בין גופי הביון הפדרליים השונים) במשרד הקנצלר. בתור מתאם שירותי הביטחון היה אחראי על הקשר בין הממשלה הגרמנית הפדרלית, ה-BND, המשרד להגנת החוקה, והמודיעין הצבאי הגרמני. 

ב-1 בדצמבר 2005 התמנה אורלאו לנשיא ה-BND, במקומו של אוגוסט האנינג. 

אורלאו נשוי ואב לשני בנים בוגרים. 

שמו של אורלאו הוזכר לאורך השנים שוב ושוב כמתווך אפשרי מטעם ממשלת גרמניה בין ישראל לחזבאללה בעסקות חילופי שבויים. לאורלאו היה תפקיד מכריע בתיווך בעסקת חילופי השבויים שבה הוחזרו לישראל גופותיהם של שלושת חטופי הר דב ואלחנן טננבוים. 
ב-7 בדצמבר 2009 דיווחה רשת אלג'זירה כי אורלאו משמש כמתווך בין ישראל לחמאס בעסקת שחרורו של גלעד שליט תמורת שחרור מחבלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט אורלאו** בוויקישיתוף
* דף הבית של אורלאו באתר שירות הביון הגרמני(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1148977635
* VIAF: 4276151433040556420000
* WorldCat: viaf-4276151433040556420000

 |
**מלחמת המקלונים** (באנגלית: **Stick War**) היא סדרת משחקי מחשב המכילה שני משחקים והרחבות שלהם (השלישי בשלבי בטא). המשחק הראשון יצא ב-2009, השני ב-2012 והשלישי באמצע 2022. המשחקים פותחו על ידי חברת Max Games Studios למכשירי אנדרואיד, ולמערכת ההפעלה Windows.

עלילת המשחקים
-------------

עלילת המשחקים מתחילה בסיפור הראשון. הסיפור עוסק בממלכה אחת בשם Inamorta. הממלכה קרסה והתפצלה למספר שבטים, כאשר כל שבט הוקדש כולו לכלי נשק מסוים, החל מהקשת (שהוא הראשון שמקבלים) ועד הענקים (האחרון שמקבלים). השחקן במשחק מייצג את השבט שמשתמש בכל סוגי כלי הנשק, ורוצה להחזיר את Inamorta למעצמה שהיא הייתה פעם. מטרת השחקן במשחק היא לכבוש שבט אחר שבט בשביל ללמוד את דרכיהם ובסוף לשלוט בכל כלי הנשק. בסוף המשחק כל השבטים מחליטים שהם מתאחדים נגד השחקן, ולאחר תבוסתם כל מנהיגיהם מתאחדים נגדו.

עלילת המשחק השני היא המשך ישיר לראשון. אחרי שהשחקן איחד את כל השבטים ברחבי המפה של המשחק הראשון, מתברר שיש המשך למפה מהחלק העליון שלה. החלק העליון נמצא בשליטת ממלכת הכאוס (Chaos), כשמלכתם היא מדוזה. מטרת השחקן במשחק השני היא להביס אותם, כאשר ממלכת הכאוס מכילה מפלצות ושאר דברים לא אנושיים, בניגוד למשחק הראשון.

מהלך המשחק
----------

בכל המשחקים השלבים מתחלקים לפי אזורים במפה, כאשר המטרה היא להגיע מחלק אחד לחלק השני, ולעבור בכל השטחים שבדרך על מנת לכבוש את כל האזורים ולהבטיח שליטה מלאה.

המשחק עצמו מתחיל בפסל האומה של השחקן, שמייצג את אומת השחקן, ובצידו השני של המפה ניצב הפסל של האומה שמשחקת נגד השחקן, שמייצג אותם. מטרת המשחק היא להרוס את הפסל של האויבים. אם הפסל של האויבים נהרס - האומה של השחקן ניצחה, והשלב הבא נפתח, אם הם ניצחו, אז השחקן צריך לחזור על השלב פעם נוספת.

בשביל להרוס את הפסל על השחקן לקנות יחידות. את היחידות ניתן לקנות באמצעות זהב (ובמשחקים האחרים גם מנה או קריסטלים). זהב מפוזר במכרות זהב שניתן להשיג מהם זהב על ידי עבד. ברגע שצבא השחקן מספיק גדול - ביכולתו לתקוף את האומה השנייה. אם האומה השנייה הספיקה לארגן צבא - הם ילחמו זה בזה.

במשחק יש שלושה מצבים:

* מצב לוחמה - כל היחידות (מלבד העבדים האחראים על הזהב) הולכים לתקוף.
* מצב הגנה - כל היחידות נשארים ליד הפסל של השחקן.
* מצב נסיגה - כל היחידות כולל העבדים הולכים לצדו האחורי של הפסל.

ברוב המשחקים בסדרה קיימת האפשרות לקחת פיקוד על חייל ספציפי, ובכך לבצע גם פונקציות מיוחדות אותם אין החייל הרגיל שמתפקד על ידי המחשב עושה. החייל נשלט על ידי המקלדת, הג'ויסטק או מסך המגע, בהתאם למכשיר.

משחקי הווידאו
-------------

* **מלחמת המקלונים** - באנגלית: **Stick War**, המשחק הראשון לסדרה אשר יצא ב-2009 ל-Windows.
* **מלחמת המקלונים 2** - באנגלית: **Stick War 2**, המשחק השני בסדרה וההמשך הישיר לראשון, אשר יצא ב-2012 ל-Windows.
* **מלחמת המקלונים: אימפריות** - באנגלית: **Stick Empires,** משחק אונליין שיצא ב-2012 ל-Windows.
* **מלחמת המקלונים מורשת** - באנגלית: **Stick War Legacy**, המשחק הראשון עם כמה שדרוגים, יצא ב-2015 לאנדרואיד.
* **מלחמת המקלונים 3** - באנגלית: **Stick War 3**, המשחק השלישי בסדרה וההמשך הישיר לשני, יצא באמצע 2022 ל-אנדרואיד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מלחמת המקלונים (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Play Stick War Game on Stickpage.com, www.stickpage.com

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מלחמת המקלונים"**.
**אורליקון** (באנגלית: **Oerlikon**), הוא שם כולל לסדרת תותחים קלים אשר עוצבו על ידי הגרמני ריינהולד בקר (Reinhold Becker) לאחר מלחמת העולם הראשונה, ונמצאים עדיין בשימוש.

היסטוריה
--------

הפיתוח המקורי של בקר לתותח אוטומטי קל בקוטר 20 מ"מ התבסס על מנגנון של טעינה עצמית (blowback) כתוצאה מן התנועה אחורנית של בית המחסנית בהשפעת לחץ הגזים הנוצר בעת הירי. הדגמים הראשונים היו בעלי קצב אש של כ-300 כדורים לדקה, ומהירות לוע של כ-490 מטר לשנייה, ושימשו בעיקר כנשק נגד מטוסים וכתותח מוטס.

לאחר המלחמה וכתוצאה מן האיסור שהוטל על גרמניה לפתח ולייצר כלי נשק, הועבר המשך היצור והפיתוח של התותח לחברה שווייצרית. בשנת 1924 הוצג דגם מהיר וחזק יותר של התותח בעל קצב אש של כ-350 כדורים לדקה.

בשנת 1927 הוצג דגם נוסף של התותח בעל מהירות לוע גבוהה משמעותית של 830 מטר לשנייה אשר הושגה על חשבון הקטנת קצב האש לכ-280 כדורים בדקה. מטרת השינוי היה לשפר את עוצמת האש ואת יכולתו של התותח לשמש כנשק נגד טנקים ונגד מטוסים.

בשנת 1935 הציגה החברה פיתוח משמעותי נוסף של התותח אשר היה ניתן להתקנה בתוך או מתחת לכנפיים של מטוסי קרב. הדגמים שהותקנו על מטוסי הקרב היו בדרך כלל בעלי קצב אש של כ-500 כדורים בדקה ומהירות לוע של כ-600 מטר לשנייה. השינוי דרש בנוסף גם פיתוח של מנגנון הפעלה מרחוק על ידי הטייס. בנוסף לכך, ובמטרה להתגבר על הצורך לחימוש מחדש מדי זמן קצר, פותחו מחסניות תוף גדולות יותר עבור התחמושת שהכילו עד 100 כדורים לעומת המחסניות בנות 15 הכדורים מן הדגמים הראשונים.

בשנות ה-30 מכרה החברה לחברות אחרות במדינות זרות רישיונות לפתח ולייצר דגמים נוספים של התותח. בתקופת מלחמת העולם השנייה הותקן התותח במטוסי הקרב מדגם מסרשמיט הגרמנים וזירו היפניים ונכנס לראשונה באופן משמעותי גם כנשק המותקן באוניות הקרב כנשק נגד מטוסים. התותחים הראשונים בצי הבריטי הותקנו ב-1941, ונכנסו לשירות בצי האמריקני בשנת 1942 כאשר הם מחליפים את המקלע הכבד של בראונינג.

כיום משמש התותח בעיקר כנשק בפעילות ביטחון שוטף והגנה חופית בספינות סיור קלות.

שימוש ישראלי
------------

בתקופת מלחמת ההתשה, במסגרת פעילות מערך הנ"מ, הוסבו צריחי 0.5 מ"מ 4־קני, לצריחי 20 מ"מ מסוג "אורליקון" דו־קני. התותחים הותקנו על נגמ"שי BTR-152 שלל.(ראו תמונה )

תותח האורליקון הותקן גם על חלק מספינות חיל הים הישראלי. נכון לשנת 2011 תותח מסוג זה הוצא משירות בחיל הים הישראלי. במקומו נכנסו לשירות עמדות מיני טייפון, מק"כ 0.5 אינץ' וטייפון בעל תותח בושמאסטר 25 מ"מ(אנ') בהתאמה.

גלריה
-----

* סוללת תותחי אורליקון כנשק נגד מטוסים על סיפון ספינה אמריקנית במלחמת העולם השנייה.סוללת תותחי אורליקון כנשק נגד מטוסים על סיפון ספינה אמריקנית במלחמת העולם השנייה.
* תותח אורליקון בירכתי טרפדת חיל הים.תותח אורליקון בירכתי טרפדת חיל הים.
* טעינת מחסנית לתותח אורליקון 20 מ"מ בספינת דבור.טעינת מחסנית לתותח אורליקון 20 מ"מ בספינת דבור.
* מפעיל תותח אורליקון בספינת דבור.מפעיל תותח אורליקון בספינת דבור.
* תותח אורליקון 20 מ"מ בצד הגשר של ספינה מדגם סער 4.תותח אורליקון 20 מ"מ בצד הגשר של ספינה מדגם סער 4.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תותח אורליקון** בוויקישיתוף
* תותחי אורליקון במלחמת העולם השנייה באתר 'אוניות המלחמה'.
* סרטון תותח אורליקון, יוטיוב 2020.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גנמ"מ 66, באתר "**מרכז מורשת והנצחה למערך ההגנה האווירית**"
**בית הכנסת זניומה** (בבלארוסית: Занёманская сынагога; בפולנית: *Synagoga drewniana w Grodnie*) היה בית כנסת עממי מעץ ששכן בעיר גרודנו בבלארוס. בית הכנסת נבנה בשנת 1750 תחת ממשל חבר העמים הפולני-ליטאי. הוא ניזוק בשריפה ב-1899 ולאחר מכן נבנה מחדש. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הושמד על ידי צבא גרמניה הנאצית.

תיאור
-----

אורכו של בית הכנסת היה 28.5 מטר, רוחבו 19 מטר וגובהו 12.5 מטר. עזרת הנשים היתה בחלקה הצפוני והדרומי של קומת הקרקע.

הקירות עוטרו בפסוקים מהמקרא ובתפילות. בחזית בית הכנסת היו גומחות פינותיות ששימשו לעתים קרובות בבתי כנסת באמצע המאה ה-18.

בתקופה שבין שתי מלחמות העולם (1918–1939) פרופסור אוסקר סוסנובסקי מהמחלקה לארכיטקטורה של הפוליטכניקה של ורשה, והצלם והיסטוריון האמנות שמעון זייצ'יק, הנחו את האדריכלים ליצור תיעוד נרחב של בתי הכנסת מעץ. הם יצרו רישומים אדריכליים, ציורי העתק ותצלומים. חלק גדול מהפרויקט הזה נהרס במהלך מלחמת העולם השנייה אך כמות ניכרת שרדה. 

בית הכנסת בגרודנה נמדד וצולם ב-1928.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hrodna, Belarus - Original Linocut
2. ↑  Wooden Synagogue in Grodno, Belarus