recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מָרְוִוין דוּקְש** (בגרמנית: **Marvin Ducksch**; נולד ב-7 במרץ 1994 בדורטמונד שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ורדר ברמן מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה.

קריירת מועדונים
---------------

דוקש גדל במחלקות הנוער של BSV פורטונה דורטמונד 58 ובורוסיה דורטמונד. בשנת 2012 החל לשחק בקבוצת המילואים של בורוסיה דורטמונד. ב-3 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 0–3 על וילהלמסהאפן במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת 2013/2014. במשחק זה הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 1–2 על איינטרכט בראונשווייג במסגרת המחזור השני לעונת 2013/2014. בסך הכל ערך שש הופעות ליגה במדי הקבוצה.

ב-3 ביוני 2014 הושאל דוקש לפאדרבורן מהבונדסליגה למשך עונת 2014/2015. ב-24 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד מיינץ 05 במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-19 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 1–3 על איינטרכט פרנקפורט במסגרת המחזור השמיני בליגה. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-15 ביוני 2016 חתם דוקש על חוזה לחמש שנים בזנקט פאולי מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-11 בינואר 2017 הושאל להולשטיין קיל מהליגה הגרמנית השלישית עד לתום עונת 2016/2017. הוא העפיל עם המועדון לבונדסליגה השנייה, והשאלתו הוארכה בעונה נוספת. בסך הכל ערך 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 23 שערים.

ב-25 ביוני 2018 חתם דוקש על חוזה לארבע שנים בפורטונה דיסלדורף, העולה החדשה לבונדסליגה. הוא ערך 16 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד.

ב-28 ביוני 2019 חתם דוקש על חוזה לשלוש שנים בהנובר 96 מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך 66 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 32 שערים.

ב-25 באוגוסט 2021 חתם דוקש על חוזה לשלוש שנים בוורדר ברמן מהבונדסליגה השנייה. בתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון לבונדסליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-18 בנובמבר 2023 ערך דוקש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, בהפסד 3-2 לנבחרת טורקיה במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרווין דוקש** בוויקישיתוף
* מרווין דוקש, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ducksch stürmt vom BVB an die Pader באתר הרשמי של פאדרבורן 07, 3 ביוני 2014 (בגרמנית)
2. ↑  BVB-Stürmer Ducksch Witzig! Falscher Lienen präsentiert neuen St. Pauli-Spieler באתר הרשמי של פאדרבורן 07, 15 ביוני 2016 (בגרמנית)
3. ↑  Nach Funkels Tipps: Ducksch wird Fortune באתר Kicker, ‏ 25 ביוני 2018 (בגרמנית)
4. ↑  Ducksch unterschreibt bis 2022 באתר בילד, 28 ביוני 2019 (בגרמנית)
5. ↑  Zurück zu Anfang: Torjäger Ducksch wechselt nach Bremen באתר Kicker, ‏ 25 באוגוסט 2021 (בגרמנית)
**מולי קודרי** (באנגלית: **Molly Caudery**; נולדה ב-17 במרץ 2000) היא אתלטית בריטית, אלופת עולם באולם (גלאזגו 2024) וסגנית אלופת משחקי חבר העמים הבריטי (ברמינגהאם 2022) בקפיצה במוט.

ביוגרפיה
--------

קודרי נולדה בטרורו שבאנגליה.

### 2017

#### סגנית אלופת אירופה עד גיל 20

באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי בגרוסטו שבאיטליה זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 4.35 מטר, אחרי ליסה גונארסון משוודיה (4.40 מטר) ולפני וילמה מורטו מפינלנד (4.15 מטר).

### 2018

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיימה במקום 24 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.20 מטר.

### 2021

#### סגנית אלופת אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי בטאלין שבאסטוניה זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.45 מטר.

### 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיימה במקום 25 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.20 מטר.

#### סגנית אלופת משחקי חבר העמים הבריטי

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.45 מטר, אחרי נינה קנדי מאוסטרליה (4.60 מטר) ולפני אימוג'ן אייריס מניו זילנד (4.45 מטר).

באליפות אירופה שנערכה מאוחר יותר באותו חודש במינכן שבגרמניה סיימה במקום שביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 4.55 מטר.

### 2023

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום חמישי בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 4.75 מטר.

### 2024

#### אלופת עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.80 מטר, לפני אלייזה מקרטני מניו זילנד (4.80 מטר) וקייטי מון (4.75 מטר).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה במוט: 4.75 מטר (2023)

### אולם

* קפיצה במוט: 4.86 מטר (2024)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מולי קודרי** בוויקישיתוף
* מולי קודרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מולי קודרי, ברשת החברתית אינסטגרם
* מולי קודרי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14688948

 |
**קונרד פרידריך אוגוסט היינריך וילהלם באלק** (בגרמנית: **Konrad Friedrich August Henry William Balck**‏; 19 באוקטובר 1858 – 15 ביולי 1924) היה קצין פרוסי שהגיע לדרגת גנרל-לויטננט במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### משפחתו

באלק נולד ב-19 באוקטובר 1858 באוסנבריק, שהשתייכה לממלכת הנובר, והיה בנם של לוטננט קולונל בריטי ג'ורג' פיליפ באלק ואשתו שרלוט לבית ליטגן, בתם של גנרל-מיור קונרד פרידריך ליטגן (1790–1854) ואשתו דורותי שרלוט לאקמאן.

### קריירה מוקדמת

ב-15 באפריל 1876, הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף כסמל לרגימנט הרגלים ה-78 (מזרח פריזיה) באוסנבריק. בשנת 1898 הוא מונה כמפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-56 (וסטפאליה ה-7 – "פוגל פון פלקנשטיין"), ובשנת 1899 הוצב במטה הכללי, שם, ב-22 ביולי 1900 הועלה לדרגת מיור. ב-20 ביולי 1904 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-19 (פוזן ה-2 – "פון קורבייר"). ב-16 באוקטובר 1906 הועבר לסגל רגימנט הרגלים ה-46 (שלזיה תחתית ה-1 – "גרף קירכבאך") בפוזן, וב-27 בינואר 1907 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-27 בינואר 1910 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1910 מונה כמפקד רגימנט הרגלים ה-61 (פומרניה ה-8 – "פון דר מרוויץ"). ב-22 במרץ 1913 מונה באלק למפקד חטיבת הרגלים ה-82 בקולמר והועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-9 במאי 1914 מונה למפקח ראשי של חיילי טלגרפיה/אותות.

### ספריו

יצירתו בת שישה כרכים מ-1903 "Taktik" (באנגלית: "Tactics") תורגמה לאנגלית על ידי וולטר קרוגר ופורסמה בארצות הברית בשני כרכים, "Introduction and Formal Tactics of Infantry in 1911" ו-"Cvalry, Field and Heavy Artillery in Warfare Field" ב-1914. תרגום זה משך את תשומת ליבו של מייג'ור גנרל לאונרד ווד, ראש מטה צבא ארצות הברית, והוא זכה לקריאה נרחבת, וזכה לשבחים מקציני הצבא האמריקני.

### מלחמת העולם הראשונה

בשנה הראשונה למלחמת העולם הראשונה, הוא המשיך בתפקידו כמפקח ראשי של חיילי טלגרפיה/אותות. ב-7 בדצמבר 1914 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-99, עימה לחם בחזית המערבית, ואף עוטר בשתי הדרגות של צלב הברזל. הוא נפצע ב-19 בדצמבר 1914 ולאחר שהותו בבית החולים מונה למפקד דיוויזיית הלנדווהר ה-13 ב-19 באוגוסט 1915. ב-5 בספטמבר 1916 מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-51, וב-22 במרץ 1917 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. באותה שנה קיבל את מסדר הכתר מחלקה 2 עם כוכב וחרבות. ב-4 במרץ 1918 מונה באלק למושל האיים הבלטים אסל, טאגה ומון. כהוקרה על פעולותיו כמפקד דיוויזיה במהלך הקרבות בשמפאן ולפני ורדן, עוטר באלק ב-9 במרץ 1918 בעיטור הפור לה מריט ומסדר הנשר האדום דרגה שנייה עם כוכב, עלי אלון וחרבות.

### אחריתו

לאחר המלחמה פרש באלק מהצבא והתגורר באאוריך, עד מותו ב-15 ביולי 1924. בנו היה גנרל חיל השריון הרמן באלק, שהיה אחד מקציני השריון הגרמני המוצלחים במלחמת העולם השנייה ועוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם באלק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Deutsche Biographie
2. ↑  "William Balck". *prussianmachine.com*. נבדק ב-2021-12-07.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007432804405171
* GND: 13731034X
* ISNI: 0000 0001 0992 0274
* LCCN: n90656933
* NKC: js20201065419
* NLG: 225167
* NLP: a0000001927970
* Trove: 1199741
* VIAF: 79257127
* WorldCat: lccn-n90656933

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגנרל בצבא העם הלאומי ומדינאי מזרח גרמני. אם התכוונתם למפקד בכיר בוורמאכט, ראו וילהלם אדם (1877).

**וילהלם אדם** (28 במרץ 1893 – 24 בנובמבר 1978) היה גנרל בצבא העם הלאומי ומדינאי מזרח גרמני.

לפני מלחמת העולם השנייה
-----------------------

וילהלם אדם נולד באייכן ב-28 במרץ 1893 למשפחה חקלאית. אחרי סיום לימודיו בשנת 1913 הוא התגייס לצבא הגרמני ונלחם במלחמת העולם הראשונה, בסוף המלחמה הוא השתחרר ומצא עבודה כמורה. בשנת 1923 הוא הצטרף למפלגה הנאצית ולקח חלק בפוטש במינכן באותה שנה. בשנת 1926 הוא עזב את המפלגה הנאצית והצטרף למפלגת העם הגרמני והיה חבר בה עד שנת 1929.

אדם הצטרף לקסדת הפלדה בשנת 1930 ואחרי שהארגון אוחד עם האס אה הוא הפך להיות חבר בארגון זה עד שהוא הועבר לרשימת כוחות המילואים, בשנת 1934 הוא התגייס לורמאכט ושימש כמדריך ומורה בבית ספר לחי"ר בדבריץ, סקסוניה. במהלך שירותו הגיע לדרגת מיור.

מלחמת העולם השנייה
------------------

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא מונה להיות השליש של הארמייה השישית, וב-1941 הוא מונה להיות שלישו של פרידריך פאולוס. ב-1943 אדם שכבר קודם לדרגת אוברסט לוטננט (סגן-אלוף) נפל בשבי הסובייטי אחרי כניעת הכוחות הגרמנים בקרב סטלינגרד. בזמן שהייתו בשבי הוא הצטרף לליגת הקצינים הגרמנים, ארגון אנטי-נאצי של שבויי מלחמה גרמנים, משום כך דן אותו בית משפט גרמני לגזר דין מוות בהיעדרו.

אחרי המלחמה
-----------

אדם חזר לשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה בשנת 1948 והיה בין המייסדים של המפלגה הלאומית דמוקרטית של גרמניה, עד שנת 1949 הוא עבד כיועץ לממשלת סקסוניה, בשנת 1950 הוא מונה לשר האוצר של סקסוניה, משרה בה החזיק עד שנת 1952, הוא היה גם חבר בפולקסקאמר, פרלמנט גרמניה המזרחית בין השנים 1949–1963.

אדם הצטרף בשנת 1953 לצבא העם הלאומי ושירת בתפקיד מפקד בית הספר לקצינים עד לפרישתו מן הצבא בשנת 1958. במהלך שירותו הגיע לדרגת אוברסט (אלוף-משנה).

בשנת 1977, ביום העצמאות ה-28 של מזרח גרמניה, הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור בדימוס, וב-24 בנובמבר 1978 הוא נפטר בביתו שבדרזדן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם אדם** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007368135405171
* BIBSYS: 90155781
* GND: 118500554
* ISNI: 0000 0001 1571 0150
* LCCN: no2010094173
* LNB: 000039391
* NKC: ola2004211990
* NLP: a0000002175809
* NTA: 075152797
* RERO: 02-A016426394
* VIAF: 54939183
* WorldCat: lccn-no2010094173

 |
**מפה - מיפוי והוצאה לאור בע"מ** היא חברה העוסקת בהוצאה לאור של מפות, אטלסים, מדריכי טיולים, לקסיקונים וספרי עיון.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1985 על ידי דני טרץ', ששימש מנכ"ל, ומולי מלצר, ששימש עורך ראשי, נקראה "ספרי תל אביב" ועסקה בפרויקטים שונים של הוצאה לאור. בשנת 1994 החלה לפעול תחת השם "מפה" בתחום הקרטוגרפיה, והוציאה לאור אטלסי כבישים של ישראל שזכו להצלחה רבה. תחום המיפוי הפך לתחום פעילות בולט של החברה. אל המפות הצטרף מגוון רחב של מדריכי טיולים למטיילים בישראל, בסדרת "מדריך מפה", ובהם "שביל ישראל", "בילוי עם הכלב", "טיולי אופניים", "טיולי רכב בשטח", "טיולי מים" ורבים אחרים.

בתחילת שנת 2000 החלה "מפה" לעסוק בתחומים נוספים של הוצאה לאור, ובהם:

* לקסיקונים, ובהם: "היונקים", "לקסיקון מפה: הציפורים", "האישים", "ביולוגיה", "ספורט", "ספר המכוניות השלם" ועוד.
* סדרת "מיתוסים", על מיתולוגיות של תרבויות שונות.
* "הסדרה הקטנה" - ספרי עיון בתחומי מדע פופולרי, היסטוריה, חברה, תרבות ואמנות.
* מדריכי חיים, ובהם: "מדריך מפה לחיים ירוקים", "המדריך לסטודנט", "מדריך מפה לריפוי טבעי" ועוד.

בשנת 2001 החל לפעול "מדריך מפה באינטרנט" - אתר אינטרנט למנויים בתשלום המספק מידע למטיילים בישראל: מפות, אתרים, מסעדות, מקומות בילוי וכדומה. לדברי החברה, בתחילת 2005 היו לאתר קרוב ל-40,000 מנויים.

במסגרת פעילותה בתחום המידע למטיילים מקיימת החברה את מפעל "מומלץ מפה", העוסק בדירוג של מסעדות, מקומות לינה, אטרקציות ואירועים בישראל. הדירוג משלב חוות דעת של מומחי "מפה" וחוות דעת של מנויי האתר וקוראי המדריכים של החברה.

תחום מוביל בחברת מפה הוא תחום GIS (מאגרי מידע גאוגרפיים), ובהם ניווט מונחה לוויינים (GPS). מאגר המידע הגאוגרפי של מפה (GISrael) מהווה את בסיס הנתונים הגאוגרפי (מפות ונקודות עניין) של רוב תוכנות הניווט בישראל (GPS). בנוסף מספקת מפה את בסיס הנתונים של מפות ישראל לחברות וארגונים כמו משטרת ישראל, פיקוד העורף, חברות הסלולר ועוד. שימושים לדוגמה במאגר המידע ניתן למצוא בתוכנות כמו גוגל מפות ו-Google Earth, איתוראן GPS, מיו מאפ, סלקום נוויגיטור, פלאפון GPS ואורנג' GPS.

באפריל 2007 רכשה חברת "איתוראן" את מלוא הבעלות על חברת "מפה", תמורת 13 מיליון דולר, לשם חיזוק מעמדה של "איתוראן" בתחום השירותים המבוססים על מיקום. שירותיו של "מדריך מפה באינטרנט" נכללים באלה הניתנים למנויי "איתוראן". לאחר רכישת מפה בידי איתוראן, מונה חזי לוי, אז בן 43, בוגר החוג לגאוגרפיה של אוניברסיטת תל אביב למנכ"ל הקבוצה (מפה מיפוי והוצאה לאור ומפה באינטרנט).

מועדון עמיתי מפה
----------------

כרטיס חבר של "מועדון עמיתי מפה"
החברה מפעילה "מועדון עמיתי מפה" בו חברים ללא תשלום כל מי ששלח ל"מפה" תיקון טעות, לנכתב בספרים שלה.
החברות במועדון מקנה בין היתר 30% הנחה על כל ספרי מפה, בחנויות מסוימות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מפה - מיפוי והוצאה לאור
* מדריך מפה באינטרנט (הקישור אינו פעיל)
* שירי לב-ארי, שירות לקוחות, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק לאור, כמעט כולנו על המפה, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2001
2. ↑  אבשלום חלוץ, הולכים רחוק, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2010
3. ↑  כרוניקה של הצלחה ידועה מראש, באתר גלובס, 18 באוגוסט 2003
4. ↑  תני גולדשטיין, איתוראן רוכשת את "מפה" ב-13 מיליון דולר, באתר ynet, 26 באפריל 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308389405171
* ISNI: 0000 0001 1016 7363
* LCCN: nr95032373
* VIAF: 150017002
* WorldCat: lccn-nr95032373

 |
**משה בן-אליעזר** (**גלַמבוצקי**) (על פי רוב: מ. בן-אליעזר; י"ז בניסן תרמ"ב, 6 באפריל 1882 – י"ח באב תש"ד, 7 באוגוסט 1944) היה סופר, מתרגם ועיתונאי חבר מערכת הארץ.

קורות חיים
----------

בן-אליעזר נולד בעיירה שצ'וצ'ין שבפלך וילנה, רוסיה (כיום בלארוס), בנו של רב העיירה. למד בישיבת מיר, אך שם התוודע לתנועת ההשכלה. הוא החל את דרכו העיתונאית בעיתון בעריכתו של דוד פרישמן, "הדור". חלק גדול מכתיבתו נעשה תחת שמות עט כ"לזרסון". דבורה בארון, שכבר בגיל 15 פרסמה לראשונה מסיפוריה בעיתונים "המליץ" (1903) ו"הצפירה" (1904), נפגשה עמו ב-1903, ועל אף פער הגילאים ביניהם החלו להתכתב ולבסוף, ב-1904, להתארס. אחרי כתיבה בהזמן, ב"דער יוד" (מיידיש: "היהודי") שיצא בוורשה ובכתב העת הספרותי הלונדוני של יוסף חיים ברנר, המעורר, היגר ב-1906 לניו יורק בהשאירו את בארון באירופה. בן-אליעזר חזר ב-1909 לפולין ונפגש עם בארון. המפגש הרומנטי הסתיים במפח נפש מבחינתה של בארון והיא הכריזה כי החליטה להיות נזירה, אירוסיהם בוטלו, והיא עלתה לארץ ב-1911 והתחתנה, מאוחר יותר, עם יוסף אהרונוביץ.

ב-28 במאי 1912 נשא לאישה את מינה, בת אפרים קפלן, בוואלפ שבפלך גרודנה. בן-אליעזר ומשפחתו עלו לארץ ישראל ב-1925, השתקעו בתל אביב והוא הצטרף למערכת הארץ כעורך המדור הספרותי. בתוקף תפקידו שבו בארון והוא לעבוד הפעם כעורך ומבקר ספרות. ב-1926 מונה לעורך הראשון של בן ארצי, הניסיון השני של הארץ להוציא עיתון לילדים. בעיתון כתבו ממיטב הכותבים של התקופה וביניהם: ביאליק, לוין קיפניס, אשר ברש, יצחק למדן וימימה אבידר-טשרנוביץ.

הותיר אישה, בן, עמנואל (אשר נשא לימים את גאולה, בתו הבכורה של דוד בן-גוריון) ובת, חוה. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.

ספריו
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
* **הארנק והעני. האיכר והתוף**, מוריה, אודסה, תרע"ו
* **הנעל. מלך לשנה: אגדות מעֻבַּדוֹת**, מוריה, אודסה, תרע"ו
* **עולם עובר: תמונות וציורים**, הוצאת מאיר, תל אביב וניו-יורק, תרפ"ח 1928
* **הבורח: ספור**, הוצאת אמנות, תל אביב, תר"ץ

לאחר מותו:

* **כל כתבי מ' בן אליעזר** כרך א: **גבריאל**, תל אביב: אמנות, תש"ה

### בעריכתו

* **בן ארצי: שבועון לילדים ולנערים**, הארץ, תל אביב, תרפ"ו
* **יהושע חנקין - האיש ומפעלו**, מסדה (הוצאת ספרים, תל אביב, תרצ"ג

לקריאה נוספת
------------

* 'בן־אליעזר (גלֶמבוצקי), משה', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 85. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה בן-אליעזר** בוויקישיתוף
* רשימת הפרסומים של משה בן-אליעזר, בקטלוג הספרייה הלאומית
* כתבי משה בן-אליעזר בפרויקט בן-יהודה
* משה בן-אליעזר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* מ. בן-אליעזר, דבר, 8 באוגוסט 1944 (עם פטירתו)
* מ. בן-אליעזר, משמר, 8 באוגוסט 1944
* משה בן אליעזר (1882-1944), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה בן-אליעזר באתר חברה קדישא ת"א–יפו
2. ↑  עמנואל בן-גריון, עם קריאה ראשונה: גבריאל, דבר, 7 בספטמבר 1945

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304300605171
* GND: 1198257970
* ISNI: 0000 0000 6692 2711
* LCCN: nr97026783
* NTA: 303506598
* VIAF: 14676960
* WorldCat: lccn-nr97026783

 |
Rock Martin- סנונית המדבר במעופה
**סנונית המדבר** (שם מדעי: *Hirundo fuligula*) היא מין של ציפור שיר ממשפחת הסנוניתיים. סנונית המדבר, בשונה מרוב הסנוניות, נמצאת לעיתים רחוקות ממקור מים. הסנונית מתרבה בעיקר בהרים אך גם באזורים נמוכים יותר כמו אזורים סלעיים ומסביב לערים.

תיאור
-----

**סנונית המדבר** קטנה ביחס לציפורי שיר אחרות, היא מתמזגת עם סביבתה וצבעה מתאים לסביבתה. צבע גופה התחתון הוא חום בהיר, כנפיה וזנבה צבעם חום כהה, סנטרה וגרונה בצבע ורדרד ובהיר יותר. תת-המין שנמצא בארץ, נוטה להיות בהיר יותר ובמקום ורוד, סנטרה וגרונה לבנים. אורך גופה 12–13 ס"מ. משקלה הכולל 12–16 גרם. כאשר כנפיה פרוסות הן מגיעות לכ-30 ס"מ.

מזון
----

סנונית המדבר ניזונה מחרקים. את החרקים (ובכללי את מזונה) היא מוצאת תוך כדי מעוף. הסנונית דואה באוויר בזמן חיפוש האוכל (חרקים מעופפים וכדומה) לאורך צוקים, הרים ולפעמים מקורות מים בחיפוש אחר מזונה.

התנהגות
-------

סנונית המדבר לרוב חיה עם בן זוג והם אינם חיים בלהקה כמו רוב הסנוניות. יחד הם הולכים ללקט מזון ולפעמים מצטרפים אליהם גם כמה מיני סנוניות אחרים. הקן שסנונית המדבר בונה מורכב מבוץ ולרוב ממוקם במקומות צפופים ובצוקים. על כן, גם במבנים. הסנוניות מקננות לרוב ביחידות ולעיתים בקבוצות קטנות. אם גורם זר מתקרב לקן יגיבו הסנוניות באגרסיביות.

שמות
----

לסנונית המדבר ישנם שמות רבים בשפות שונות.

* שם אנגלי לסנונית המדבר - Rock Martin
* שם ערבי לסנונית המדבר - خطّاف الصّخور
* שם לטיני לסנונית המדבר - Hirundo fuligula
* שם מדעי לסנונית המדבר - Ptyonoprogne obsoleta. פירוש השם המדעי הוא סנונית מפוצלת מפויחת גרון.

תפוצה
-----

סנונית המדבר מצויה לרוב בחלקים המדבריים של המזרח התיכון וצפון אפריקה.

בישראל ניתן למצוא את סנונית המדבר (וסנוניות רבות אחרות) בכל אזור החבל המדברי. בשנים האחרונות מתפשטת הסנונית גם לאזור החבל הים תיכוני - ירושלים, שפלת יהודה וגוש דן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנונית המדבר** בוויקישיתוף
* סנונית המדבר, באתר ITIS (באנגלית)
* סנונית המדבר, באתר NCBI (באנגלית)
* סנונית המדבר, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנונית המדבר באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מגדיר הציפורים של ישראל - סנונית מדבר, באתר פורטל צפרות
3. ↑  טיולי, אתר. "סנונית מדבר - מדריך בעלי החיים בישראל של טיולי | אתר טיולי". *אתר טיולי*. נבדק ב-2018-05-06.
4. ↑  סנונית מדבר, באתר www.yardbirds.org.il
**פורת'מדוג** (בוולשית: **Porthmadog** ‏האזנהⓘ‏?‏), או כפי שהייתה ידועה בתעתיק האנגלי לפני 1974 **פורטמדוק** (*Portmadoc*), היא עיירת נמל וקהילה במחוז גוויניד' שבצפון-מערב ויילס, הממלכה המאוחדת. 

העיירה שוכנת לחופי הים האירי, בקצה הצפוני של מפרץ קרדיגן ודרומית לחצי האי ל'ין. היא נמצאת כ-32 ק"מ דרומית לקרנארבון ו-18 ק"מ דרום-מערבית לבליינה פסטיניוג, תחנת הרכבת של פורת'מדוג משרתת מספר מסילות רכבת היסטוריות מה שתורם לחשיבותה של העיירה כיעד תיירותי אזורי.

היסטוריה
--------

העיירה הוקמה בתחילת המאה ה-19 לאחר שיובשו הביצות באזור שפך נהר הגלסלין והקמת חומת ים "הקוב" (*The Cob*), שהוקמה ב-1808-11 על ידי ויליאם מדוקס ועל שמו קרויה העיירה ("נמל מדוק"). במשך המאה ה-19 התבסס בעיירה נמל חשוב ששירת את מכרות הצפחה והנחושת באזור צפון-מערב ויילס, היא חוברה לרשתות מסילות ברזל שחיברו אותה למספר מכרות באזור ובמשך השנים התפתחו בה מפעלים שונים הקשורים בתעשיית הכרייה והספנות וכן אוכלוסייתה גדלה באופן ניכר.

הפריחה התעשייתית של פות'מאדוג הביאה לגידול אוכלוסין מ-885 ב-1821 למעל 3,000 תושבים ב-1861. הגידול בביקוש לצפחה בעיקר בתעשיית הבנייה ברחבי בריטניה ואירופה, הביא גם פיתוח נרחב במסילות ברזל סביב העיירה לשינוע הצפחה בין בתי האריזה והנמל. עד לשנת 1873 מעל ל-116,000 טונות של צפחה יוצאו דרך פורת'מדוג בכ-1,000 סירות שיצאו מהנמל שלה.

חשיבותה של פורת'מדוג בתור נמל מסחרי חשוב בצפון ויילס החל לרדת עם פתיחת "מסילת החוף הוולשי" ב-1863, אשר חיברה את ערי התעשייה ומכרות האזור לרשת המסילות הלאומית וערי הנמל הגדולות (כגון ליברפול). במהלך מלחמת העולם הראשונה מעט התוצר שטופל ויוצא מנמל פורת'מדוק פסק כמעט לחלוטין עם התמוטטות הביקוש לצפחה מהשוק הגרמני. כתוצאה מהדעיכה התעשייתית של העיירה, בדומה לעיירות רבות אחרות בצפון ויילס, החלה להתפתח בה תעשיית תיירות עם פתיחת מסעדות, ברים ומלונות, כאשר הרכבות ששימשו בעבר לשינוע תוצרי כריה שימשו עכשיו את מאות אלפי המבקרים מרחבי בריטניה.

ערים תאומות
-----------

* אירלנדאירלנד ויקלו, אירלנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פורת'מדוג** בוויקישיתוף
* 
* אודות פורת'מדוג באתר 'Visit Snowdonia'.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567012205171
* LCCN: n85060761
* MusicBrainz: 4bd8031d-fa71-44b0-9295-d22e0f81d686
* SUDOC: 17504239X
* VIAF: 143128228
* WorldCat (עם VIAF): 143128228

 |
**חוזה אנחל גורייה** (בספרדית: **José Ángel Gurría Treviño**; נולד ב-8 במאי 1950), ידוע בשם **אנחל גורייה** הוא כלכלן ודיפלומט מקסיקני. הוא המזכיר הכללי לשעבר של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, ה-OECD. הוא כהן בתפקידו זה מאז 1 ביוני 2006 ועד 1 ביוני 2021.

ביוגרפיה
--------

גורייה סיים תואר ראשון בכלכלה ב-Universidad Nacional Autónoma de México והמשיך ללימודים מתקדמים באוניברסיטת לידס שבממלכה המאוחדת ובאוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית.

בשנים 1994–1997 כיהן כשר החוץ של מקסיקו וכשר האוצר של מקסיקו בשנים 1998–2000, בממשלו של ארנסטו סדייו. במשרד החוץ הוא התנגד לחוק הלמס ברטון ובעת שכיהן כשר אוצר הוא ארגן מחדש את החוב החיצוני. הוא אף נשא ונתן ביחס להסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA) וביקש סיוע כספי במהלך המשבר הכלכלי שפקד את מקסיקו ב-1994. המשבר הסתיים לאחר שורה של רפורמות ופעולות שנקטו סדייו וגורייה, ולאחר שארצות הברית העניקה למקסיקו הלוואה בסך 50 מיליארד דולרים.

גורייה שימש גם כנשיא ומנכ"ל הבנק הלאומי לפיתוח של מקסיקו (Nafin) וכנשיא ומנכ"ל הבנק לסחר חוץ (Bancomext). בשנים 2003–2005 כיהן כחבר דירקטוריון קבוצת היועצים החיצונית של ה-Inter-American Development Bank (הבנק הבינאמריקני לפיתוח).

גורייה היה אדריכל הייצוב הכלכלי של מקסיקו, בין היתר באמצעות קיצוץ ההוצאה הממשלתית של מקסיקו שש פעמים במהלך כהונתו של ממשל סדייו. ההשפעה של פעילותו הורגשה כבר במהלך כהונת ממשלו של ויסנטה פוקס כנשיא מקסיקו, שמינה אותו להוביל את הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ביולי 2005.

החל מ-2010 כיהן גורייה כנציב ה-Broadband Commission for Digital Development אשר ממנפת את טכנולוגיית הפס הרחב כמפתח לפיתוח חברתי וכלכלי.

גורייה שולט בשש שפות: ספרדית, אנגלית, צרפתית, איטלקית, גרמנית ופורטוגזית.

ב-30 בספטמבר 2010 מונה גורייה לכהונה שנייה בת חמש שנים כמזכ"ל הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, לאחר שכהונתו הראשונה הסתיימה ב-1 ביוני 2011.

בשנת 2010, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.

בשנת 2016 הוענק לגורייה אות בן-גוריון למנהיגות מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב

ב-1 ביוני 2021 החליף אותו בתפקיד מזכ"ל ה-OECD מתיאס קורמן מאוסטרליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנחל גורייה** בוויקישיתוף
* אנחל גורייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פנחס וולף‏, מזכ"ל OECD: "שכל הישראלים יהנו מתגלית הגז", באתר וואלה!‏, 20 בנובמבר 2010
* אתר למנויים בלבד גיא רולניק, "התחרות בשווקים המקומיים קריטית להגברת התחרותיות של המדינה", באתר TheMarker‏, 17 במרץ 2013
* מיכל מרגלית, מזכ"ל ה-OECD: ישראל צריכה להביט בעצמה במראה, באתר ynet, 31 בינואר 2016 סרטונים
* אתר למנויים בלבד דפנה מאור, מזכ"ל OECD: "המטבע החדש אינו הדולר, היורו והביטקוין - אלא כישורים", באתר TheMarker‏, 11 ביוני 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקבלי התואר דוקטור כבוד מאוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת חיפה
2. ↑  אות בן-גוריון למנהיגות הוענק למזכיר הכללי של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD) חוזה אנחל גוריה 1 בפברואר 2016, אוניברסיטת בן-גוריון
3. ↑  מזכ"ל הארגון היוצא מר אנחל גורייה מסיים את תפקידו כראש ארגון ה-OECD אחרי 15 שנים באתר ישראל טרייד, 31 במאי 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5268233
* BnF: cb16657905z (data)
* CANTIC: a11585791
* GND: 170076547
* ISNI: 0000 0004 0033 5783
* LCCN: nr93008258
* NLK: KAC200712517
* SUDOC: 131484370
* VIAF: 203956233
* WorldCat: viaf-203956233

 |
**טַלְחַה בִּן עֻבַּיְדַאללה** (בערבית: **طلحة بن عبيدالله**;‏ 594 – 656), הוא אחד מהצַחַאבַּה, ובין העשרה שהובטח להם גן עדן.

משפחתו
------

אביו היה עוביידאללה בן עות'מאן בן עַמְר בן כּעבּ בן סעד בן א-תַּיְמִי, ואימו הייתה א-צעבה בנת אל-חדרמי בן עבדה.

נשותיו היו חמנה בנת ג'חש, ח'ולה בנת אל-קעקאע, אום אבאן בנת עותבה בן רביעה בן עבד שמס, אום כולת'ום בנת אבי בכר א-סדיק, סעדא בנת עוף בן ח'ארג'ה, אום אל-חארת' בנת קאסמה בן חנט'לה, אום ולד, אל-פַרְעַה בנת עלי, אל-פַארִעַה בנת אבי סופיאן, קריבה בנת אבי אומיה.

בניו היו מוחמד, עמראן, מוסא, יעקוּבּ, אסמאעיל, אסחאק, זכּריא, יונס, יחיא, עיסא, סאלח.

בנותיו היו אום אסחאק, עאישה, א-צעבה, מַרְיַם.

פטירה
-----

בעקבות רצח הח'ליף השלישי, עֻתְ'מָאן בִּן עַפָאן – הצטרף א-זֻּבַּיְר בִּן אל-עַוַאם, גם הוא מחברי הנביא וממועצת השורא שקבעה מי הח'ליף הבא – אל טלחה ואל עאישה, אלמנת הנביא בקרב נגד עלי בן אבו טאלב. הם האשימו אותו שהוא קשור לרצח קודמו בתפקיד. 

הדבר הוביל לקרב בשנת 656 ושם הקרב הוא קרב הגמל על שם הגמל של עאישה שנמצאה בכל שלבי הקרב ועודדה את הלוחמים – נגד עַלִי, בדומה למנהג הגָ'אהִלִי, לפני קבלת האסלאם. הקרב נגמר בניצחונו של עַלִי ובמותם של טַלְחָה וא-זֻּבַּיִר.

ראו גם
------

* עלי בן אבי טאלב
* אל-זובייר בן אל-עוואם
* אבו עוביידה בן אל-ג'ראח
* סעיד בן זיד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טלחה** בוויקישיתוף
* טלחה בן עוביידאללה, באתר Wikishia (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  WikiVisually.com, wikivisually.com
2. ↑  Lives of the Sahaba (1): Talha ibn Ubaidillah
3. ↑  Albakr Allatifi, THE COMPANION: TALHA IBN UBAIDULLAH (RA), THE COMPANION, ‏Saturday

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303215905171
* GND: 1058666320
* ISNI: 0000 0001 1576 4001
* LCCN: no2009060386
* TDVİA: talha-b-ubeydullah
* VIAF: 81974795
* WorldCat: lccn-no2009060386

 |
**פסטיבל סמילנסקי** הוא פסטיבל דרומי לתרבות ואמנות שנתי המתקיים ברחובות העיר העתיקה של באר-שבע. הפסטיבל התקיים לראשונה בשנת 2006 כיוזמה עצמאית מחתרתית של קבוצת אמנים ויזמי תרבות אשר רצו לייצר מציאות תרבותית חדשה בדרום על ידי מתן חשיפה ומקום להצגת יצירות אמנות ותרבות מקוריות עצמאיות בפינות רחוב סמילנסקי הוותיק בעיר העתיקה בבאר שבע. 

במרוצת השנים, הפסטיבל אומץ על ידי עיריית באר-שבע ואגף האירועים של חברת כיוונים - החברה לתרבות ופנאי של העיר. 

מאז הפסטיבל מתקיים ברצף בכל שנה בחודשי הקיץ, כאשר הוא הפך לסמל לאלטרנטיבה תרבותית איכותית של העיר באר-שבע ושל העיר העתיקה בפרט. 

משנתו הראשונה ועד השנה הנוכחית, הפסטיבל תמיד היה אירוע תרבותי רב-תחומי המתקיים באזור העיר העתיקה של באר-שבע. הפסטיבל שילב לאורך כל שנותיו הופעות מוזיקה לצד הופעות מחול, תיאטרון, תכני ילדים ומופעי רחוב.

מבנה הפסטיבל
------------

* **במת סמילנסקי (מוזיקה)**
* **הבמה המרימה (מוזיקה)**
* **הבמה האדומה (מוזיקה)**
* **במת המחול**
* **מתחם מופעי רחוב**
* **פארק קרסו פופאפ**
* **מתחם יריד דוכנים**
* **מתחם מזון ואלכוהול**

השנים הראשונות
--------------

**פסטיבל סמילנסקי הראשון** התקיים בשנת 2006 וכלל אירועי מוזיקה, תיאטרון, קולנוע ואמנות, ובתוך בתי הקפה והבתים (בעיקר) ברחוב סמילנסקי, כיוזמה עצמאית-חתרנית של **קבוצת שבא** - לתרבות באר-שבעית חדשה (אורן עמית, בתי רוטנשטרייך, שירה חן צחור, אילנה קוריאל, דויד פרץ, שגית בכר ותומר ירון). 

קבוצה זו הייתה מורכבת מאמנים, עיתונאים ויזמים מקומיים, שרצו לייצר מציאות תרבותית חדשה בבאר שבע על ידי מתן חשיפה ליצירה מקורית - מקומית.

פסטיבל סמילנסקי 2022
--------------------

**פסטיבל סמילנסקי 2022** נערך בתאריכים ה- 9-11 בחודש אוגוסט ברחובות העיר העתיקה. 

***ליינאפ:***

טדי נגוסה בהופעה בפסטיבל סמילנסקי 2022. צילום: מעין קאופמן
להקת שפתיים, פלד, טדי נגוסה, עדן דרסו, קורל ביסמוט, MALOX,TAPASH, נומקה,Pulkes, קובארי, Side, חנוך טיאר, איתי בלטר, צליל דיין, נדב דלומי, MONOLYT, יפעת ישראל, אור מרציאנו, אורן כץ מארח את קולורידס, אביגיל כוכבי, גלעד ירושלמי, שרון פרידמן, בשמת נוסן, הילה כהן, רוני חדש, רביד אברבנל, אורי שפיר, עירד בן גל, תמר לרנר, אנדראה קוסטנזו מרטיני,איתי אקסלרד Unstoppabullz, נגב ברייקרס, B-family, דן אודיז קולג', רועי קורקין, קונטרפונקט, רון חיון, פרידום, אליעד פרץ ולהקה, אירו, Klller Gozlllan, ארז פרביאש, חג'בי, דריה טרסוב, DeDiz Brass Band ,Fanfara

פסטיבל סמילנסקי 2023
--------------------

פסטיבל סמילנסקי 2023 יערך בתאריכים ה-15-17 בחודש אוגוסט ברחובות העיר העתיקה. 

***ליינאפ:***

טרם פורסם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסטיבל סמילנסקי** בוויקישיתוף
* אתר הפסטיבל
* פסטיבל סמילנסקי באינסטגרם

* פסטיבל סמילנסקי בפייסבוק
* פסטיבל סמילנסקי בטיקטוק
* פסטיבל סמילנסקי ביוטיוב

* אוספסמילנסקי #1, להאזנה ו/או הורדה.
**מחזור לוצאטו** הוא מחזור תפילה יהודי מימי הביניים שנכתב ונערך בין סוף המאה ה-13 ותחילת המאה ה-14 בבוואריה. שמו מתייחס לאחד מבעליו הקודמים, האינטלקטואל היהודי האיטלקי שמואל דוד לוצאטו (1800–1865).

תוכן
----

מחזור לוצאטו הוא אוסף של תפילות לראש השנה ויום כיפור בנוסח אשכנז. זהו ספר גדול בעל 451 דפים הכתובים על קלף עבה. הטקסט נכתב בעברית וההוראות למוביל התפילה ולמתפללים מצוינות באותיות קטנות בשתי שפות, איטלקית וגרמנית וישנן גם תוספות מאוחרות ביידיש. חלק מהפסקאות נמחקו על ידי הצנזורה אך עדיין קריאות.

היסטוריה
--------

הערות השוליים במחזור מאפשרות לעקוב אחר חלק מהיסטוריה של הספר. הוא היה שייך לקהילות יהודיות באלזס, באזור אגם קונסטנץ, בצפון איטליה ובצרפת. בעלים שונים שינו את הטקסט באמצעות הערות על מנת לדייק את מסורותיהם בתפילה. כתב היד נרכש על ידי שמואל דוד לוצאטו (1800–1865), אינטלקטואל יהודי איטלקי, משורר, תאולוג ואספן ספרים עתיקים. לאחר מותו, עזבונו וספרים נדירים שהיו ברשותו נרכשו על ידי מספר מוסדות תרבות אירופאיים. כך הגיע מחזור לוצאטו לבעלות האיגוד היהודי העולמי (AIU) ב-1870. מאז הוצג לציבור פעמיים. בתערוכת "ביד חזקה" שאורגנה על ידי ה-הספרייה הלאומית של צרפת ב-1991 ולאחר מכן ב-2018 בתערוכת "קדושים ומאמינים, היהודים באירופה הצפונית בימי הביניים" במוזיאון העתיקות ברואן.

ה-AIU פרסמה את המחזור למכירה פומבית ב-19 באוקטובר 2021 דרך סוכנות סותבי'ס, האיגוד הצדיק את פעולתו בצורך לאזן את חשבונות ספרייתו שסבלה מגירעון פיננסי. המחזור נמכר ב-8.3 מיליון דולר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  המחזור העתיק נמכר ביותר מ-8 מיליון דולר, באתר www.inn.co.il
2. ↑  אוני, אסף (2021-10-19). "ביקורת בצרפת על המכירה הפומבית של "מחזור לוצאטו" היהודי". *Globes*. נבדק ב-2024-02-08.
3. ↑  סידור תפילה בן 700 שנה נמכר ביותר משמונה מיליון דולר, באתר www.israelhayom.co.il
**נפת פצ'ורסקי** (רוסית: **Печорский район**) היא יחידה מנהלית טריטוריאלית ברוסיה על גבול אסטוניה הנמצאת בחלקו הצפון-מערבי של מחוז פסקוב. מרכז הנפה היא פצ'ורי. אוכלוסיית נפת פצ'ורסקי מונה כ-25,300 תושבים (2005), שטח הנפה — 1,251 קמ"ר. נפת פצ'ורסקי היא חלק מארץ הסטו (באסטונית *Setumaa*), האזור שבו מתגוררים בני מיעוט הסטו.

היסטוריה
--------

בשנת 1920 הועברה נפת פצ'ורסקי מרוסיה לאסטוניה העצמאית לפי חוזה טרטו. השם הרשמי של הנפה שונה ל"מחוז פטסרי" (השתמשו גם בשם "פטסרימאה" (באסטונית *Petserimaa*)). לאחר סיפוחה של אסטוניה לברית המועצות בקיץ 1940 הנפה נשארה בתוך הגבולות האדמיניסטרטיביים של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית. בקיץ 1941 האזור נכבש על ידי גרמניה הנאצית ועד שחרורו ב-1944 היה כלול בתחום נציבות הרייך אוסטלנד.

בשנת 1945 העביר השלטון במוסקבה את נפת פטסרי האסטונית למחוז פסקוב של הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה.

עם הקמת מעברי הגבול היבשתיים בין רוסיה לאסטוניה אחרי התפרקות ברית המועצות בשנת 1991 נפת פצ'ורסקי הוכרזה כאזור ספר והוטל איסור על כניסת תיירים לתחומה. האיסור הוסר בשנת 2007.

ראו גם
------

* ארץ הסטו
* פצ'ורי
* מחוז פסקוב
* היסטוריה של אסטוניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פצ'ורסקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פצ'ורסקי (ברוסית)
* מידע אודות נפת פצ'ורסקי באתר הרשמי של מחוז פסקוב (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 99148570483224310471
* WorldCat (עם VIAF): 99148570483224310471

 |
**ברוך גופר** (7 ביולי 1900 – 9 באוקטובר 1972) היה קצין משטרה ומנהל גן החיות של תל אביב.

קורות חיים
----------

גופר נולד לאליעזר ושושנה בשם **ברנהרד שוועפלגייסט** בעיר טלומאץ' שבגליציה, כיום באוקראינה. למד בגימנסיה הממשלתית הפולנית אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בהיותו בן 14, נאלץ להתגייס ללגיון הפולני ונפצע במהלך הלחימה בחזית הרוסית. גופר שוחרר משירות, וחזר ללימודיו בגימנסיה הממשלתית-הגרמנית בווינה, שם הצטרף לתנועת הצופים הציונית שהפכה לאחר מכן לתנועת השומר הצעיר בווינה. בשנת 1918 גויס שנית, הפעם לשורות צבא אוסטריה והיה תותחן בחזית הלחימה עם רוסיה. באותה שנה גם השתתף בהגנת הרובע היהודי בעיר לבוב ונתפס על ידי צבא פולין ונידון למות, אולם הצליח להימלט.

משנסתיימה המלחמה חזר להכשרה חלוצית, ובשנת 1919 עלה לארץ ישראל והצטרף לגדוד העבודה על שם יוסף טרומפלדור ועבד בסלילת כבישים ובייבוש ביצות כברה. עם פרוץ המאורעות בשנת 1921 התגייס לשורות המשטרה המעולה, שם הועלה לדרגת רב-סמל ראשון.

עם סגירת המשטרה המעולה בשנת 1926, הועבר גופר כקצין למשטרה הרגילה, ובהמשך שירת מספר שנים כממונה על משטרת תל אביב. בשנת 1936 עבר לעבוד בשירות עיריית תל אביב, ובשנת 1942 החליף את מרדכי שורנשטיין כמנהל גן החיות של תל אביב, ששכן בגן הדסה, כיום גן העיר. כשהוקמה מדינת ישראל, הושאל גופר לפי בקשת מנהלת העם לתקופה של שנה למשטרת ישראל, ומונה לדרגת סגן מפקח מחוזי על מנת לארגן את משטרת מחוז חיפה. בתום השנה חזר גופר לתפקידו כמנהל גן החיות של תל אביב.

גופר התייחס רבות לפן החינוכי-ציוני שמעניק הסיור בגן החיות לנוער העברי, וקיים לתלמידים סיורים בגן החיות. על כך כתב:

> 
> משום כך משמש גן החיות מעין מורה דרך לאהבת הטבע והחי לאדם בכלל, לנוער בפרט, ומדריך בעל ערך ללומדי תורת החיות והכרת מהלך חייהן. תועלת רבה תצמח למבקר בגן החיות בהסתכלו בחייהן ובהתנהגותן של החיות, שכן לומד הוא לראות ולהעריך שהחיות יצורים הן שגם להן זכות לחיים כגון לבני אדם.
> 
> 
> 
> 

כמו כן חיבר גופר סיפורים על תקופתו בגן החיות וספרים לילדים: *גם לחיה נשמה* (1946), *ג'ונגל בכרך: מנהל גן חיות מעלה זכרונות* (1959) ו*בחברת החיות* (1966).

על שמו נקרא **רחוב גופר** בשכונת עזרא בתל אביב-יפו. נינו של גופר הוא אסף זמיר, שר התיירות וחבר הכנסת מטעם מפלגת כחול לבן, לשעבר ראש רשימת הצעירים "רוב העיר" וסגן ראש עיריית תל אביב-יפו.

לקריאה נוספת
------------

* דוד תדהר (עורך), "ברוך גופר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1579
* ברוך גופר (אורכב 14.05.2020 בארכיון Wayback Machine), אתר החברה קדישא

הערות שוליים
------------

1. ↑  הנהלת משטרת חיפה, הצופה, 25 במאי 1948
2. ↑  בין מוסדות ואישים, דבר, 22 ביולי 1949
3. ↑  אתר למנויים בלבד תמר רותם, הוא לא סתם קוף, הוא צבר, באתר הארץ, 16 במרץ 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007504674505171
* ISNI: 0000 0001 0034 1479
* LCCN: nb2010020185
* VIAF: 149191846
* WorldCat (עם VIAF): 149191846

 |
upper body of man with glasses in shirt and jacket holding an object in front with both handsבוריס סטרוגצקי, 2006
האחים **ארקדי** (ברוסית: **Аркадий**;‏ 28 באוגוסט 1925 – 12 באוקטובר 1991) ו**בוריס** (ברוסית: **Борис**;‏ 14 באפריל 1933 – 19 בנובמבר 2012) **סטרוגצקי** (ברוסית: **Стругацкий**) היו סופרי מדע בדיוני רוסים שכתבו במשותף.

חייהם ועבודתם
-------------

סיפור של סטרוגצקי שהופיע ב-Amazing Stories ב-1959
האחים סטרוגצקי היו בניהם של נתן סטרוגצקי, מבקר אמנות יהודי, ואשתו אלכסנדרה, מורה. עבודותיהם המוקדמות נכתבו בהשראת איוואן יפרמוב וסטניסלב לם. מאוחר יותר יצרו סגנון מדע בדיוני ייחודי משלהם. עבודותיהם המוקדמות שנכתבו בשנות "ההפשרה" הפוסט-סטליניסטית, כגון "צהריים, המאה ה-22", היו מלאות אופטימיות ותיארו יקום שבו הסוציאליזם הוא השיטה הכלכלית והפוליטית המנצחת. אותה אופטימיות נעלמה מיצירותיהם המאוחרות יותר והתחלפה בטונים אפלים יותר ובנושאים כגון דיכוי פוליטי וטרור.

ספרם הידוע ביותר (והיחיד שגם תורגם לעברית) הוא "פיקניק בשולי הדרך". במאי הקולנוע הרוסי אנדריי טרקובסקי ביים את סרטו "סטאלקר" (Stalker) ב-1979 בהשראת הספר.

#### ארקדי

ארקדי נתנוביץ' סטרוגצקי נולד ב-25 באוגוסט 1925 בעיר בתומי, ומאוחר יותר עבר עם משפחתו ללנינגרד. בינואר 1942 פונה יחד עם אביו מהעיר הנצורה, אך אביו לא שרד את המסע ומת בהגיעו לעיר וולוגדה. מאוחר יותר גויס לצבא הסובייטי. תחילה התאמן בבית הספר לארטילריה בעיר אקטיובינסק, ולאחר מכן במכון הצבאי לשפות זרות במוסקבה, שם סיים את לימודיו ב-1949 כמתורגמן באנגלית וביפנית. הוא עבד כמורה ומתורגמן בשירות הצבא עד 1955, אז החל לעבוד כעורך וסופר. ב-1958 החל בשיתוף הפעולה עם אחיו בוריס, שנמשך עד מותו, ב-12 באוקטובר 1991.

#### בוריס

בוריס נתנוביץ' סטרוגצקי נולד ב-14 באפריל 1933. הוא נשאר עם אמו בלנינגרד בעת המצור על העיר במלחמת העולם השנייה. הוא סיים לימודי אסטרונומיה באוניברסיטת לנינגרד ב-1955, ועבד כאסטרונום וכמהנדס מחשבים עד 1966, אז הפך לסופר במשרה מלאה. 

הוא היה אתאיסט אגנוסטי. הוא מת בסנקט פטרבורג ב-19 בנובמבר 2012.

עבודותיהם
---------

### עבודות שתורגמו לעברית

* פיקניק בשולי הדרך (הוצאת זמורה ביתן, 1999)
* קשה להיות אל מרוסית: דוד ישראל ארונשטם (הוצאת קתרזיס, 2023)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארקדי ובוריס סטרוגצקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארקדי ובוריס סטרוגצקי
* ביקורת סיפרותית
* תיאור פעילות ספרותית של האחים

* 

Yudina, Anna. "Prominent Russians: Arkady and Boris Strugatsky". *Russiapedia*. אורכב מ-המקור ב-2015-09-06.

* Elder, Miriam (20 בנובמבר 2012). "Boris Strugatsky: Russia mourns death of sci-fi writer – even Vladimir Putin". *The Guardian*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
* 

McGuire, Patrick L. "The Strugatskys' Traditional Science Fiction Revisited, Part 1". *The New York Review of Science Fiction*. אורכב מ-המקור ב-2015-09-20.


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n94078910
* NKC: mzk2004258725
* VIAF: 73088186
* WorldCat (עם VIAF): 73088186

 |
**דפנה שפיגלמן דמבינסקי** (נולדה ב-24 באפריל 1969) היא אשת תקשורת ושחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

שפיגלמן גדלה בסביון. יש לה תואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למינהל בת"א, והיא בוגרת סטודיו למשחק ניסן נתיב.

בתחילת דרכה, בראשית שנות התשעים, ערכה שפיגלמן את מגזין "את". בהמשך הייתה לסגנית עורך במגזין "בלייזר" וכותבת מדור בעיתון "נשים" של מעריב. היא שידרה לצד יאיר לפיד את "ציפורי לילה" בגלי צה"ל במשך כשמונה שנים ולאחר מכן אף ערכה את תוכנית האירוח שלו "יאיר לפיד" בערוץ 2. בנוסף, היא הגישה פינת עיתונות בתוכנית הבוקר של הערוץ הראשון והגישה בערוץ את "בחזרה לעתיד" לצד אפרים סידון. כמו כן, הגישה פינה בתוכנית "רייכר יסדר" בהנחייתו של גדעון רייכר בערוץ 10. היא נבחרה להיות המגישה המחליפה של תוכנית הבוקר של רשת והנחתה את התוכנית "הבוקר השביעי" לצד נטשה מוזגוביה. 

בשנת 2004 שיחקה שפיגלמן בסדרת הדרמה "חדר מלחמה" בערוץ 2. ב־2005 הגישה את תוכנית הבריאות של ערוץ 10 "I Fill" והחלה לכתוב למגזין "עלמה". בשנת 2006 הצטרפה לצוות השחקנים של תוכנית הנוער "השמיניה" בערוץ הילדים. בשנת 2007 שיחקה שפיגלמן בסרט "נודל" בבימויה של איילת מנחמי.
ב-2010, החלה לכתוב בלוג באתר סלונה, אשר הייתה מבין מקימיו.

שפיגלמן נשואה ליורם דמבינסקי, מנכ"ל משרד הפרסום "JWT". לזוג שלושה ילדים: יובל, עמליה וליאנה. 

היא נמנית עם קבוצת מייסדי מפלגת יש עתיד בראשות יאיר לפיד ופעילה בה לקראת הבחירות לכנסת ב-2013. בבחירות ברשויות המקומיות בשנת 2013 נבחרה כחברת מועצת היישוב סביון בראש רשימת "בעד סביון" (בסך הכל זכתה הרשימה בשני מושבים). בבחירות 2018 התמודדה לראשות מועצת סביון מול מוטי לנדאו וזכתה ב-34.2% מהקולות ורשימתה זכתה בשנית ב-2 מנדטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דפנה שפיגלמן** בוויקישיתוף

* דפנה שפיגלמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דפנה שפיגלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דפנה שפיגלמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011945943705171
* VIAF: 20167021630752871928
* WorldCat (עם VIAF): 20167021630752871928

 |
**גבי גל** (נולד ב-1953) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.

חייו
----

גל החל את שירותו במשטרת ישראל בשנת 1977. כקצין שימש בתפקידי פיקוד שונים: מפקד תחנת פתח תקווה, ראש אגף מבצעים במחוז תל אביב, ראש מחלקת הדרכה וקצין חינוך ראשי, סגן ראש אגף משאבי אנוש, וסגן ראש אגף תמיכה לוגיסטית. בשנת 2002 מונה על ידי השר עוזי לנדאו לראש אגף תקציבים ובקרה במשרד לביטחון פנים, וכעבור זמן קצר הועלה בעודו בתפקיד זה לדרגת ניצב. בשנת 2004 מונה לראש אגף משאבי אנוש במשטרה, עליו פיקד עד לפרישתו בשנת 2007. בתפקידיו הבכירים האחרונים בשורות המשטרה היה גל בין מחברי הקוד האתי והערכי משטרת ישראל, ממקימי המרכז לפיתוח מנהיגות של המשטרה, והנחה על חיבור ספר אתיקה של הארגון.

נטען, כי קידומו הושפע ממניעים פוליטיים הקשורים בתנועת הליכוד. בנובמבר 2006 פורסם, כי המפכ"ל לשעבר שלמה אהרונישקי ציין שהופעל עליו לחץ פוליטי לקדם את גל לדרגת תת-ניצב ובעקבות לחץ זה הוא נאלץ לקדמו. לאחר מספר חודשים קודם גל לדרגת ניצב.

בספטמבר 2006 ראש אגף המבצעים דאז ברטי אוחיון האשים את ניצב גל שהתבטא נגדו בגזענות.

בראשית 2008 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש בשירותי בריאות כללית.

גל נשוי ואב לשלושה, בוגר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ובעל הסמכה לעריכת דין ובעל תואר שני במדע המדינה. בעל תואר בקרימינולוגיה ובסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בתקשורת באוניברסיטה העברית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דן מרגלית, קידום גבי גל בלחץ פוליטי, באתר nrg
2. ↑  ענת רואה‏, הוציא מים מהסלע: אלפרד אקירוב יקבל 720 אלף דולר מדיוויד רובנר ונט2ווירלס, באתר וואלה!‏, 8 בדצמבר 2005
3. ↑  "אל תדבר כמו צ'חצ'ח" באתר nrg
4. ↑  פרופיל באתר חדשות מחלקה ראשונה

| ראשי אגף משאבי אנוש של משטרת ישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משה אידלוביץ (1963–1973) • יורם נשר (1973–1974) • פרד בליימן (1974–1975) • אברהם שבנק (1975–1976) • אביגדור קפלן (1977–1978) • יהודה רוזנפלד (1978–1980) • אלי עשת (1980–1981) • בנימין ברלאי (1985-1981) • יעקב טרנר (1989-1985) • שלמה חרון (1991-1989) • אריה ביבי (1991–1993) • יאיר יצחקי (1996-1993) • אסתר דומיניסיני (2000–1996) • משה קראדי (2002-2001) • אבי טילר (2002–2004) •גבי גל (2004–2007) • עמיחי שי (2007–2011) • ירון בארי (2011–2015) • גילה גזיאל (2015–2019) • עינת גיל-צובארי (2019–2021) • בועז גולדברג (מ-2021) |

 |
**ברטלן פרקש**  (בהונגרית: **Bertalan Farkas**; ‏‏נולד ב־2 באוגוסט 1949) הוא קוסמונאוט הונגרי שטס לחלל במשימה במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס.

ביוגרפיה
--------

ברטלן פרקש נולד בגיולחאזה. לאחר סיום בית הספר, הוא למד טייס בברית המועצות וסיים את הקורס בשנת 1972. פרקש חזר להונגריה והחל את שרותו בחיל האוויר ההונגרי.

בשנת 1978 נכלל פרקש ביחידת הקוסמונאוטים. 

בשנת 1981 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 36 לצד ואלרי קובסוב. במהלך טיסה זו הוא ביצע מספר מחקרים.

לאחר סיום הטיסה חזר להונגריה והמשיך לשרת בחיל האוויר. לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי המשיך פרקש את שרותו. 

בשנת 1994, כאשר לשלטון חזרה המפלגה הסוציאליסיטית, הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל. בשנת 1995 נשלח פרקש לעבוד בשגרירות הונגריה בארצות הברית. לאחר 3 חודשי שירות הוא נעצר על ידי המשטרה המקומית, ונשלל ממנו רישיון נהיגה על נהיגה בהשפעת משקה חריף. פרקש הוחזר להונגריה ובשנת 1997 עזב את הצבא.

הוא המשיך בעבודה במספר חברות הקשורות לתחום התעופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברטלן פרקש** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ברטלן פרקש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1126659606
* ISNI: 0000 0000 7912 1112
* LCCN: n2012038685
* NKC: mzk2007408444
* VIAF: 84716733
* WorldCat: lccn-n2012038685

 |
כיתה בבית ספר יסודי
תלמידה בבית ספר יסודי
**בית ספר יסודי** הוא מוסד ידע ומיומנויות בו לומדים הילדים בדרך כלל במשך שש שנים, והוא בדרך כלל מסגרת חובתית לאחר הגן ולפני חטיבת הביניים

מוכנות לבית הספר היסודי
-----------------------

כיתה אלף בבית הספר רעות, מועצה אזורית מנשה
כדי לעמוד בציפיות של החינוך המוקדם, על הילדים להפגין רמה נאותה של עוררות רגשית ומוטיבציונית, אשר תסייע ולא תפריע ליישום של תפקודים ניהוליים הנדרשים לצורך ביצוע של מטלות לימודיות.

לצורך כך, תהליך המוכנות מתחיל כבר בגן הילדים, עוד לפני הכניסה לבית הספר.
אחת הדרכים לתרגל את הקואורדינציה ותיאום עין-יד שעליהן מתבססת הכתיבה היא שימוש בספרי צביעה.

בישראל
------

בית הספר היסודי "איילון" בתל אביב
כיתה בבית הספר היסודי של גבעת עדה
בשנים הראשונות למדינה, בית הספר היסודי נקרא "בית ספר עממי" והיה שמונה-שנתי, מכיתה א' עד כיתה ח', ואחריו עלו לבית הספר התיכון הארבע-שנתי, מכיתה ט' ועד י"ב. כיום, במרבית[דרוש מקור] מוסדות מערכת החינוך, בית הספר היסודי הוא שש-שנתי (כיתות א'–ו'), ולאחריו חטיבת ביניים תלת-שנתית (ז'–ט'), ולבסוף בית ספר תיכון תלת-שנתי (י'–י"ב).

בכמה בתי ספר בארץ מאורגן החינוך ההתחלתי במסגרת של **חטיבה צעירה**, הכוללת גן חובה, כיתה א' וכיתה ב'.

בשנת הלימודים תשע"ג רשומים בחינוך היסודי בארץ 942,057 תלמידים(הקישור אינו פעיל), שינוי של 2.09% משנת תשע"ב.

### זרמים בחינוך היסודי

לפני קום המדינה היו במערכת החינוך שלושה זרמים, מפלגתיים באופיים: הזרם "הכללי", זרם "המזרחי" (הדתי) ו"זרם העובדים" של מפלגת העבודה. לאחר קום המדינה המשיכו זרמים אלה להתקיים, וב-1949 נוסף להם הזרם של אגודת ישראל. משנת 1953, עם חקיקת חוק החינוך הממלכתי, אוחדו שני הזרמים החילוניים, "הכללי" ו"זרם העובדים" לחינוך הממלכתי, ואילו הזרם הדתי נותר עצמאי ונקרא "חינוך ממלכתי דתי". בתי הספר של החרדים ושל אגודת ישראל נותרו מחוץ למסגרת הממלכתית.

ראו גם
------

* בית ספר תיכון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בית ספר עממי** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **בית ספר יסודי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בית ספר יסודי** |

* האגף לחינוך יסודי, באתר משרד החינוך
* האגף לתוכניות לימודים, תוכנית הלימודים בית הספר היסודי, באתר משרד החינוך והתרבות
* "הגיל הרך", מתוך "פרקים בתולדות החינוך בישראל", באתר משרד החינוך
* שירה בסר-בירון, "הסתגלות ילדים לבית הספר היסודי - השוואה בין ילדים שהתחנכו בחטיבה צעירה וילדים שהתחנכו בגן רגיל לאורך שתי השנים הראשונות בבית הספר", באתר "הגיל הרך"
* בית ספר יסודי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בתי ספר יסודיים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Calkins, Susan D. (Ed); Bell, Martha Ann (Ed), (2010). Child development at the intersection of emotion and cognition. Human brain development. Washington, DC, US: American Psychological Association.
2. ↑  באתר משרד החינוך

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540852805171
* BnF: cb119480327 (data)
* GND: 4022349-8
* LCCN: sh85042512
* NDL: 00572009
* NKC: ph116795

 |
ג'ינס כחול
**ג'ינס** הם מכנסיים העשויים מדנים. במקור היה הג'ינס בגד עבודה והפך פופולרי בקרב בני נוער בתחילת שנות ה-50. מותג הג'ינס הראשון הוא Levi's. כיום ג'ינס פופולרי מאוד כלבוש יום-יומי ברחבי העולם וקיים בצורות, בגזרות, בשפשופים ובצבעים שונים.

היסטוריה
--------

הבגד הראשון שהיה ידוע כבעל סממנים דומים לג'ינס היה קיים בהודו במאה ה-16 ונקרא "דונגארי". הבגד נצבע באינדיגו ונמכר בסביבת מבצר ליד מומביי. מלחים נהגו לחתוך אותו להתאמתם.

ג'ינס מודרני נוצר לראשונה בג'נובה שבאיטליה, כשהעיר הייתה רפובליקה עצמאית. הג'ינסים נוצרו לשימוש הצי הגנואי מכיוון שהיו בו כל התכונות הנחוצות למכנסי מלחים. לשם כיבוסם היו קושרים המלחים את הג'ינסים באחורי הספינה. הדנים הראשון בא מנים, צרפת, לכן הוא נקרא בשם זה (de Nimes, דנים, בצרפתית: מ-נים). המילה הצרפתית. שמו של הג'ינס הגיע מאיטלקית: blu di genova (כחול מג'נובה), שהפך בצרפתית ל-bleu de Gênes, שיבוש של הצורה הצרפתית הפכה ל-jeans האנגלי.

בסביבות 1872 הגיע הג'ינס לאמריקה. לוי שטראוס היה סוחר יהודי ממוצא גרמני שחי בסן פרנסיסקו שמכר מכנסי ג'ינס לכורים. אחד מלקוחותיו היה ג'ייקוב דייוויס, חייט שרכש לעיתים קרובות בד משטראוס. לאחר שאחד מלקוחותיו של דייוויס רכש בד פעמים רבות לתיקון מכנסיו הקרועים, עלה בו רעיון להשתמש במסמרות נחושת לחיזוק החלקים הנוטים להקרע בבגד. לדייוויס לא היה הכסף הנחוץ לרישום פטנט, והוא הציע ללוי להקים עסק משותף למכירת המכנסיים המשופרים. שטראוס קיבל את הצעתו של דייוויס וב-20 במאי 1873 קיבלו את פטנט מספר 139,121 שנקרא "שיפור בהידוק הכיסים" ממשרד הפטנטים האמריקני, ונוצר הג'ינס בצורתו המוכרת.

בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 עיצבה מעצבת האופנה גלוריה ואנדרבילט את ג'ינס המעצבים הראשון שהותאם לנשים ובכך פרצה דרך בעיצוב ג'ינסים יוקרתיים.

כיום, רוב חברות הביגוד מוכרות גם ג'ינס.

במקומות רבים בעולם הג'ינס נחשב כבגד בלתי רשמי שאינו מתאים ללבישה במקומות מכובדים או בטקסים רשמיים. כך לדוגמה בשנת 2007 קבעה יושבת ראש הכנסת דליה איציק שלא תותר כניסה לכנסת לעיתונאים הלבושים בג'ינס.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ג'ינס** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ג'ינס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ג'ינס** |

* אורן קנר, ג'ינס - כחול עולה, מתוך מסע אחר, דצמבר 2002, גיליון 135
* חיים הנדוורקר, עדי הגין, עד שהישראלים למדו ללבוש חליפות - האמריקאים עוברים לג'ינס, באתר TheMarker‏, ‏18 במאי 2011
* ג'ינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחר אילן, המכנסיים שלא ייכנסו לכנסת, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531523905171
* BnF: cb12049461r (data)
* GND: 4162724-6
* LCCN: sh85069857
* NARA: 10637031
* NDL: 00576907
* NKC: ph1060149

 |