**Supposed Former Infatuation Junkie** (בעברית: **לכאורה נרקומנית להתאהבות לשעבר**) הוא אלבומה הבינלאומי השני של **אלאניס מוריסט**. האלבום יצא לאור בחברת התקליטים מאבריק ב-3 בנובמבר 1998.

היסטוריה
--------

אחרי ההצלחה ההיסטרית של Jagged Little Pill, מוריסט נחשבה לאחת הכוכבות הגדולות בעולם. בדומה לכוכבים אחרים שלא ידעו איך להתמודד עם הצלחה מסיבית מהירה (כמו קורט קוביין) מוריסט חוותה מצוקות נפשיות.
חולשתה הפיזית והנפשית יחד עם התשישות מהלחץ האדיר, הביאו אותה למצב של התערערות נפשית.
מוריסט החליטה לפרוש מעולם המוזיקה עד להודעה חדשה; לדבריה, היא שקלה לא להוציא עוד אלבומים בחייה.
ב-1997, בעצת חבר טוב, החליטה לברוח יחד עם חברה טובה ואימה לטיול של כחצי שנה להודו, קובה ומדינות המזרח. שם לראשונה יכלה להרגיש אנונימית ולמצוא את השלווה שתוציא אותה מהבלבול והטירוף שהרגישה.

מוריסט ידעה שאם תמשיך את הקו של "גלולה קטנה ומשוננת" היא תחשב כאמנית מתפשרת שהולכת על בטוח לכיוון המיינסטרים.
מלאת הארה, היא החליטה שאלבומה השני יהיה בכיוון שונה לגמרי, וכך יצרה אלבום שנראה וכמעט שעוצב רק כדי לעורר שוק אצל המעריצים.
זהו אלבום אפל, אינדיבידואלי ומורכב יותר, אשר מכיל שירים ללא חריזה, מבנה מותאם ופזמונים - מה שהפך את האלבום לקשה לעיכול והבנה.
שירים כמו "Front row", "The Couch", "Unsent" ו-"I was hoping" שונים מכל סגנון כתיבה מסורתי.

הסינגל הראשון מהאלבום,Thank U, יצא לאור באוקטובר 1998 ועורר פרובוקציה עולמית בעקבות הקליפ שלו, שבו מוריסט משוטטת ערומה ברחובות - כסמל לבריאה המחודשת שהרגישה.
השיר שודר פעמים רבות והצליח במצעדי העולם, אך מבקרי מוזיקה ומעריצים לא הצליחו לעכל את התפנית שחלה בזמרת: מזמרת של שירי רוק-פופ מחאתיים בעלי טון כועס, לזמרת מאופקת, פילוסופית וטולרנטית.

כשיצא האלבום לאור, הוא נכנס מיידית למקום הראשון במצעד מכירות האלבומים ושהה שם שבועיים.
כבר בשבוע הראשון ליציאתו מכר האלבום 450,000 עותקים, שיא באותם זמנים שנשבר מאוחר יותר על ידי בריטני ספירס עם אלבומה Oops!... I Did It Again. האלבום יצא ממצעד המכירות לאחר 28 שבועות, עם מכירות של 7 מיליון עותקים בעולם, כמות גדולה יחסית לאמנים אחרים, אך קטנה בהשוואה לאלבומה הקודם שמכר 30 מיליון עותקים.

סינגלים
-------

מהאלבום יצאו שלושה קליפים ועוד שני להיטי רדיו.
Thank U היה הסינגל הראשון שהצלחתו הייתה גדולה והשמעותיו היו רבות.
לאחר מן שוחרר Joining You לרשתות הרדיו, להיט רוק שמזכיר את החומרים ב-Jagged Little Pill ולכן זכה להצלחה גדולה.
הקליפ השני מהאלבום היה Unsent, שיר אקוסטי, עם שירה מדוקלמת רציפה, ללא פזמון או חריזה, שיר שאיתגר את המיינסטרים, ולכן כמעט ולא זכה לשידורים לא מצד הרדיו ולא מצד הטלוויזיה.
הקליפ השלישי היה So Pure, שיר פופ אלטרנטיבי שגם הוא לא קנה את תשומת לב התקשורת.
הסינגל האחרון ששוחרר לרדיו בלבד היה That I Would Be Good, בלאדה שנחשבת לאחת האהובות בעיני מעריצי הזמרת וזכתה להצלחה יחסית גבוהה.

האלבום בעיני המבקרים
--------------------

הביקורות על האלבום היו אמביוולנטיות. מבקרים רבים טענו שמלבד שירים בודדים מדובר באלבום קשה מידי, מבולבל, ארוך ומאכזב. הם טענו שהשינוי באופיה יצר אלבום קיצוני ומשעמם מידי.  

מבקרים אחרים טענו שמדובר באלבום הטוב ביותר של הזמרת עד כה, אלבום שבו פרצה את כל הגבולות שלה כאמנית.
אופן הכתיבה המשונה, הבריחה הברורה מהתפשרות אומנותית, הלחנת חלק מהשירים, הפקת כל השירים וסגנון שירתה רק הפכו אותה לזמרת בוגרת, אינדיבידואלית, אמיצה ואמיתית יותר שזכתה להערכה רבה יותר.

רשימת השירים
------------

כל השירים נכתבו על ידי אלאניס מוריסט.  

כל השירים הולחנו על ידי אלאניס מוריסט וגלן באלארד מלבד שירים 4,5,16,17 - הולחנו על ידי אלאניס מוריסט.

1. "Front Row" (Morissette, Glen Ballard) – 4:13
2. "Baba" (Morissette, Ballard) – 4:29
3. "Thank U" (Morissette, Ballard) – 4:18
4. "Are You Still Mad" (Morissette) – 4:04
5. "Sympathetic Character" (Morissette) – 5:13
6. "That I Would Be Good" (Morissette, Ballard) – 4:16
7. "The Couch" (Morissette, Ballard) – 5:24
8. "Can't Not" (Morissette, Ballard) – 4:35
9. "UR" (Morissette, Ballard) – 3:31
10. "I Was Hoping" (Morissette, Ballard) – 3:51
11. "One" (Morissette, Ballard) – 4:40
12. "Would Not Come" (Morissette, Ballard) – 4:05
13. "Unsent" (Morissette, Ballard) – 4:10
14. "So Pure" (Morissette, Ballard) – 2:50
15. "Joining You" (Morissette, Ballard) – 4:24
16. "Heart of the House" (Morissette) – 3:46
17. "Your Congratulations" (Morissette) – 3:54 באוסטרליה ויפן, הופץ האלבום עם רצועה נוספת. הדמו של uninvited כרצועה סוגרת.

מוריסט מנגנת באלבום על פסנתר, מפוחית וחליל.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Supposed Former Infatuation Junkie באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Supposed Former Infatuation Junkie באתר MusicBrainz
* Discogs Supposed Former Infatuation Junkie באתר Discogs
* AllMusic Supposed Former Infatuation Junkie באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  AllMusic Review by Stephen Thomas Erlewine

| פרס ג'ונו לאלבום השנה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **1980:** אן מארי – *New Kind of Feeling* ‏• **1981:** אן מארי – *Anne Murray's Greatest Hits* ‏• **1982:** לאברבוי – *Loverboy* ‏• **1983:** לאברבוי – *Get Lucky* ‏• **1984:** בריאן אדמס – *Cuts Like a Knife* ‏• **1985:** בריאן אדמס – *Reckless* ‏• **1986:** גלאס טייגר – *The Thin Red Line* ‏• **1987:** קים מיטשל – *Shakin' Like a Human Being* ‏• **1989:** רובי רוברטסון – *Robbie Robertson* ‏• **1990:** אלנה מיילס – *Alannah Myles* ‏• **1991:** סלין דיון – *Unison* ‏• **1992:** תומאס קוקריין – *Mad Mad World* ‏• **1993:** קיי די לאנג – *Ingénue* ‏• **1994:** ניל יאנג – *Harvest Moon* ‏• **1995:** סלין דיון – *The Colour of My Love* ‏• **1996:** אלאניס מוריסט – *Jagged Little Pill* ‏• **1997:** דה טרג'יקלי היפ – *Trouble at the Henhouse* ‏• **1998:** שרה מקלכלן – *Surfacing* ‏• **1999:** סלין דיון – *Let's Talk About Love* ‏• **2000:** אלאניס מוריסט – *Supposed Former Infatuation Junkie* ‏• **2001:** ברנייקד ליידיז – *Maroon* ‏• **2002:** דיאנה קרול – *The Look of Love* ‏• **2003:** אבריל לאבין – *Let Go* ‏• **2004:** סם רוברטס – *We Were Born in a Flame* ‏• **2005:** בילי טלנט – *Billy Talent* ‏• **2006:** מייקל בובלה – *It's Time* ‏• **2007:** נלי פורטדו – *Loose* ‏• **2008:** פייסט – *The Reminder* ‏• **2009:** ניקלבק – *Dark Horse* ‏• **2010:** מייקל בובלה – *Crazy Love* ‏• **2011:** ארקייד פייר – *The Suburbs* ‏• **2012:** מייקל בובלה – *Christmas* ‏• **2013:** קארלי ריי ג'פסן – *Kiss* ‏• **2014:** ארקייד פייר – *Reflektor* ‏• **2015:** לאונרד כהן – *Popular Problems* ‏• **2016:** דה ויקנד – *Beauty Behind the Madness* ‏• **2017:** לאונרד כהן – *You Want It Darker* ‏• **2018:** ארקייד פייר – *Everything Now* ‏• **2019:** שון מנדס – *Shawn Mendes* ‏• **2020**: אליסיה קארה – *The Pains of Growing* ‏• **2021**: דה ויקנד – *After Hours* ‏• **2022**: שרלוט קארדין – *Phoenix* ‏• **2023**: דה ויקנד – *Dawn FM* |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: d0d7a3a4-b419-3e50-b032-3255c830765e

 |