יצחק רבינוביץ ואשתו ליובה-אהובה, 1927יצחק רבינוביץ ואשתו ליובה-אהובה, 1927, בתקופת גלותם בקזיל-אורדה, קזחסטן
**יצחק רבינוביץ** (1887–1968), היה מהנדס, פעיל ציוני וממייסדי מכבי והמכבי הצעיר ברוסיה, ולאחר עלייתו לארץ - תעשיין, חבר ההגנה, איש הג"א והסוכנות היהודית, פעיל במאבק לעליית יהודי ברית המועצות.

קורות חייו
----------

רבינוביץ נולד והתחנך בליטא. הוסמך כמהנדס בגרמניה, ועבד במקצועו במפעל במוסקבה. נישא ב-1913 לאהובה (ליובה). לאחר מהפכת אוקטובר מונה למנהל מחלקת המתכת במשרד הבנייה של ברית המועצות. במקביל היה פעיל בתנועה הציונית, ב-1917 היה ממייסדי ארגון מכבי ברוסיה, ומ-1921 היה יושב הראש של הארגון. ארגון מכבי סבל מהתנכלויות של הצ'קה, הגה פה או והיבסקציה, ב-1919 נסגר מועדון מכבי במוסקבה ורבינוביץ הצליח במאמצים רבים לשכנע את השלטונות לאפשר פתיחתו מחדש. ב-1921 החלו מאסרים של פעילים ציוניים, וב-1922 ארגון מכבי הוכרז שוב בלתי חוקי. רבינוביץ המשיך לנהל את פעילות הארגון בסתר, והספורטאים המשיכו להתאמן באזורים מחוץ לעיר.

רבינוביץ המשיך בפעילות ציונית, בין השאר גם במעשים סמליים - הוא שלח במסווה מברק ברכה לרגל הקמת האוניברסיטה העברית באפריל 1925 - כאשר תקשורת כזו עם חוץ לארץ הייתה מעשה פלילי מבחינת שלטונות ברית המועצות.

ב-16 במרץ 1926 נאסר רבינוביץ בשל פעילותו הציונית והוגלה עם משפחתו לעיר קזיל-אורדה בקזחסטן. לאחר שלוש שנות גלות, קיבל ב-1929 אישור להגר, ועלה לארץ ישראל.

היה חבר ב"הגנה" מ-1933 ואילך. במלחמת העולם השנייה היה מנהל מחלקת המקלטים במפקדת הג"א וחבר ועדת הביטחון לבתי הספר מטעם הג"א.

עסק בייצור והתקנת מוצרי הסקה מרכזית בשותפות עם המהנדס ליפמן גורודישץ, שהיה חלוץ בתחום זה בארץ ישראל.

היה מנהל המחלקה הרוסית בסוכנות היהודית. מונה על ידי הממשלה הזמנית לתפקיד הממונה על רכוש הכנסייה הרוסית הגולה.

בחנוכה 1950, באירוע מרוץ הלפיד מקברות המכבים אל ירושלים, היה רבינוביץ מוותיקי "מכבי" (יחד עם לודוויג בלום ואליהו זאב לוין אפשטיין) שנבחרו לשאת את הלפיד בקטע המסע האחרון, מהכניסה לירושלים אל חצר המוסדות הלאומיים.

ב-1953 היה ממקימי התאחדות יוצאי ברית המועצות בישראל ויושב ראש ההתאחדות וממייסדי ארגון "מגן" לעזרת אסירי ציון, ופעל רבות במסגרתם לתמיכה ביהדות ברית המועצות ולמאבק להגירת יהודים ממנה.

יצחק רבינוביץ ואשתו באתר בניית מעונות עובדים בירושלים, 1933יצחק רבינוביץ ואשתו באתר בניית מעונות עובדים בירושלים, 1933
התגורר עם משפחתו במעונות עובדים א' בירושלים. בניו מאיר ומיכאל היו קציני קבע בצה"ל.

בשנת 1957 בהיותו בן שבעים, יצא לאור ספרו "ממוסקבה עד ירושלים", בהוצאת ראובן מס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק רבינוביץ** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "יצחק רבינוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2281

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סטאלין אמר: אינכם זקוקים להגנה, חרות, 6 בספטמבר 1964; סטאלין אמר: אינכם זקוקים להגנה (המשך הכתבה), חרות, 6 בספטמבר 1964
2. 1 2  ליפא לויתן, לבוא חבר, הארץ, 10 במאי 1929
3. ↑  מברק-ברכה ממוסקוה לפני ארבעים שנה, דבר, 2 באפריל 1965
4. ↑  ראשית פעולות הג"א ומשמר העם בירושלים, הַבֹּקֶר, 26 ביוני 1940
5. ↑  בירושלים/ועדה לענייני ביטחון בבתי הספר, הארץ, 29 בספטמבר 1940
6. ↑  משרד תכני "הסקה", הארץ, 15 בספטמבר 1931
7. ↑  אוסטר מקווה, חרות, 25 בדצמבר 1949
8. ↑  דנים על הקמת קונסוליה סובייטית בירושלים, מעריב, 1 בספטמבר 1948
9. ↑  הכנסיה הרוסית תרחיב פעולתה בירושלים, מעריב, 18 בינואר 1950
10. ↑  הנציג הסווייטי טס למוסקבה, דבר, 6 בספטמבר 1949
11. ↑  חגיגת מהפכת אוקטובר בכנסייה הרוסית בירושלים, הַבֹּקֶר, 8 בנובמבר 1949
12. ↑  ההגנה הצילה את רכוש הכנסייה הרוסית מרישומו על שם הקונסול הבריטי, הצופה, 20 ביולי 1960
13. ↑  לפיד ממודיעין נישא לירושלים ולת"א, מעריב, 3 בדצמבר 1950
14. 1 2  מכל הארץ/ארגון יוצאי ברית המועצות, חרות, 17 ביולי 1953
15. ↑  מועדון לעולים מברה"מ בירושלים, דבר, 20 ביולי 1960
16. ↑  הגיעו לתעודתן מצות שנשלחו לכתובות פרטיות ברוסיה, חרות, 10 באפריל 1961
17. ↑  עזרת "מגן" לאסירי ציון ברוסיה, הארץ, 12 באפריל 1943
18. ↑  תביעה לעליית יהודים מברית המועצות, הַבֹּקֶר, 16 בספטמבר 1953
19. ↑  30 שנים ל"מכבי", דבר, 11 בדצמבר 1942
20. ↑  ספרים חדשים/ממוסקבה עד ירושלים, הארץ, 9 באוקטובר 1957
21. ↑  ספר זכרונות על חיי היהודים ברוסיה, הַבֹּקֶר, 9 בספטמבר 1957