recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתרכובות אורגניות. אם התכוונתם לעיר מקראית, ראו הם (עיר מקראית).
המבנה הכימי של הם **b**
**הם** (**Heme**) הוא שם של מספר תרכובות אורגנו-מתכתיות בעלות תפקידים חשובים בתאיהם של כל היצורים החיים.

ביוכימיה
--------

מבחינה כימית, הם מורכב ממבנה טבעתי שבמרכזו אטום ברזל. קבוצות ההם השונות הן התרכובות החשובות ביותר בעולם החי המכילות ברזל. קבוצת ההם קשורה תמיד לחלבון כלשהו, ופעולתה הפיזיולוגית מתאפשרת רק כשהיא קשורה לַחלבון.

המבנה הטבעתי של ההם, ללא אטום הברזל, קרוי פורפירין (Porphyrin). הוא מורכב מארבע טבעות מחומשות (ארבעה פורפובילינוגנים) המכילות כל אחת אטום חנקן והקשורות האחת לשנייה. ארבעה אטומי החנקן של הטבעות מופנים אל תוך הטבעת ואליהם נקשר אטום הברזל. מבנה ההם דומה במקצת למבנים של מולקולות חשובות אחרות בטבע, כגון כלורופיל, ויטמין B12 ופיטוכרום.

הם מסונתז בגוף האדם מחומצת האמינו הפשוטה ביותר, גליצין. פירוק קבוצת ההם מביא ליצירת מספר תרכובות בעלות צבע, בהן בילירובין. הלה מופרש מהגוף בצואה, והוא זה הנותן לה את צבעה האופייני.

קיימות מספר תרכובות שונות בקבוצת ההם, כשהן נבדלות ביניהן במתמירים שונים של מבנה הפורפירין. תרכובות ההם השונות מצוינות באות לטינית מוטה: **הם *a***, למשל. ההם הפשוט, הנפוץ והחשוב ביותר הוא הם *b*. להלן נוסחאותיהם הכימיות של ארבעה המים חשובים, בצירוף קישור למבנה הכימי שלהם:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הם** | **נוסחה** | **מבנה כימי** |
| **הם** ***a*** | C49H56O6N4Fe | מבנה |
| **הם** ***b*** | C34H34O4N4Fe | מבנה |
| **הם** ***c*** | C34H36O4N4S2Fe | מבנה |
| **הם** ***o*** | C49H58O5N4Fe | מבנה |

פיזיולוגיה
----------

הם מהווה חלק מכמה מהחלבונים ומהאנזימים הבסיסיים והחשובים ביותר בעולם החי. החלבון הידוע ביותר המכיל הם הוא המוגלובין, החלבון אשר נושא את החמצן בדמם של בעלי החיים. המוגלובין קיבל את שמו מקבוצת ההם; בנוסף, מושגים רבים הקשורים לדם קרויים אף הם על שם קבוצת ההם: המטולוגיה ואנמיה, למשל. קבוצת ההם היא זו הנותנת להמוגלובין, ולכן גם לדם, את צבעו האדום. להלן סיכום של מספר חלבונים ואנזימים חשובים הנושאים קבוצות הם:

* המוגלובין: הם b.
* מיוגלובין: הם b.
* קטלאז: הם b.
* סוקצינט דהידרוגנאז: הם b.
* ציטוכרום c רדוקטאז: יחידה אחת של הם c ושתי יחידות של הם b.
* ציטוכרום c אוקסידאז: שתי יחידות של הם a.
* ציטוכרום c פרוקסידאז: הם b.
* ציטוכרום P450 אוקסידאז: הם b.
* ציקלואוקסיגנאז 1 ו-2 (COX-1, COX-2): הם b.

פעולותיה הפיזיולוגיות של קבוצת ההם נובעות מיכולתו של אטום הברזל לקשור מולקולות קטנות (מולקולה דו-אטומית של חמצן, למשל), וכן לחזר ולחמצן (לתרום אלקטרונים ולקבל אלקטרונים, בהתאמה) תרכובות אחרות. הם הוא, כאמור, קבוצה פרוסתטית - תרכובת קטנה המהווה חלק מחלבון. על אף שאטום הברזל הוא זה שתורם או קולט אלקטרונים, הרי שדבר זה מתאפשר רק בזכות הקרבה של חומצות אמינו מסוימות של החלבון העוטף את קבוצת ההם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הם** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555531005171
* BnF: cb119813059 (data)
* GND: 4244498-6
* LCCN: sh85060147
* SUDOC: 02786183X

 |
**קלייב בארקר** (באנגלית: **Clive Barker**; נולד ב-5 באוקטובר 1952) הוא סופר, במאי קולנוע, יוצר קומיקס ואומן חזותי אנגלי.

ביוגרפיה
--------

בארקר נולד בליברפול שבאנגליה. אחרי התיכון המשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת ליברפול, שם התמחה בפילוסופיה ובספרות אנגלית.

בארקר הוא הומוסקסואל מוצהר, וכיום הוא בן זוגו של הצלם דייוויד אמסטרונג.

### ספרים

בארקר התחיל את הקריירה הספרותית שלו ככותב סיפורי אימה קצרים. את הנובלה הראשונה שלו, "משחק הארורים", פרסם ב-1986. לאחר מכן עבר לז'אנר הפנטזיה האורבאנית בספרים כמו "אימגאקה" ו"אבאראט".

בסיפוריו ניתן למצוא מספר מוטיבים חוזרים, כגון הטענה שבנוסף לעולם שלנו ישנם עולמות קסומים שחיים בצורה מקבילה למציאות שלנו (מוטיב שמשותף גם לעמיתו ניל גיימן); קשר ישיר בין מיניות לבין העל טבעי, ועוד. בארקר גם ידוע בפיתוח מיתולוגיות שלמות ומורכבות בספריו.

### סרטים

בארקר ביים את הסרט הקצר הראשון שלו, "שולמית", ב-1973. זה היה סרט קצר כבן 20 דקות. ב-1987 ביים את הסרט הראשון שלו באורך מלא, "מעורר השאול", המבוסס על ספר פרי עטו. ואולם, בארקר לא הוציא לאור את הספר, עד חלוף שנה מתאריך יציאת הסרט לאקרנים. הסרט הפך לסרט פולחן והביא פרסום מיידי לבארקר. בעקבותיו נוצרו כ-8 סרטי המשך וכן סדרת אנימציה למבוגרים ב-2007.

ב-1990 הוא ביים את "יצורי הלילה" וב-1995 את "אדון האשליות". שניהם לא הצליחו במכירות. 

חלק מסיפוריו אומצו על ידי במאים אחרים והפכו לסרטים. המפורסמת בהם היא סדרת סרטי "קנדימן", שהראשון בהם יצא בשנת 1992.

### קומיקסים

בשנת 1993 פנתה מארוול קומיקס אל בארקר שבבקשה לפיתוח קו גיבורים חדש, שאינו נמצא ברצף עם יקום 616. בתקופה זו כתב בארקר במקביל ארבעה קומיקסים שונים. 

חלק מספריו עובדו לקומיקסים בידי אומנים אחרים, ביניהם סדרת "מעורר השאול" וכן ה"סינוביט" הראשי, "ראש מחטים", קיבלו סידרה רצה משלהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלייב בארקר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קלייב בארקר (באנגלית)
* קלייב בארקר, ברשת החברתית טוויטר

* קלייב בארקר, ברשת החברתית Goodreads

* קלייב בארקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קלייב בארקר, באתר AllMovie (באנגלית)

* קלייב בארקר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* קלייב בארקר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קלייב בארקר, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007571825005171
* BIBSYS: 90166840
* BNC: 000725260
* BNE: XX852348
* BnF: cb120670262 (data)
* CiNii: DA05436965
* GND: 119216809
* ICCU: CFIV082110
* ISNI: 0000 0000 8409 0090
* LCCN: n85374880
* MusicBrainz: 1607e971-dc93-441f-85d7-4b4db8bb9e70
* NDL: 00432306
* NKC: jn19990000449
* NLA: 35335374
* NLG: 64450
* NLK: KAC199601606
* NLP: A11522860
* NSK: 000007633
* NTA: 072676329
* RERO: 02-A025951316
* SELIBR: 358774
* SNAC: w6dj6b0g
* SUDOC: 050487647
* Trove: 915984
* VIAF: 111746890
* WorldCat: lccn-n85374880

 |
**עינות ירדן** הוא חטיבת ביניים ובית ספר תיכון אזורי בקיבוץ עמיר שבעמק החולה, המתנהל ברוח דמוקרטית. בעבר היה מוסד חינוכי של השומר הצעיר.

היסטוריה
--------

בית הספר עינות ירדן הוקם כמוסד חינוכי אזורי של השומר הצעיר בגליל העליון ב-1953, וכמו רובם המוחלט של המוסדות החינוכיים של השומר הצעיר, תפקד כפנימייה של חברת נעורים אוטונומית.
המוסד הוקם על ידי קיבוצי הקיבוץ הארצי בגליל העליון – עמיר, שמיר, להבות הבשן ודן, ולאחר מכן הצטרף גם קיבוץ שניר. ב-1995 עבר קיבוץ דן לבית הספר הר וגיא.

התנהלות בית הספר כיום
---------------------

מנהלת בית הספר כיום היא טל עזגד שפיגלר.

### הפרלמנט

הפרלמנט, אחד הגופים המרכזיים בחיי בית הספר, מורכב מכל אדם מאוכלוסיית בית הספר (מורים, תלמידים ואנשי צוות שונים כאחד) אשר מתעניין בנושא הנידון. הנושאים מועלים לדיון על ידי אנשים מאוכלוסיית בית הספר. במהלך הדיונים ניתנת הזדמנות שווה לכל המשתתפים להביע את דעתם ואת השקפתם בנושא. לאחר מכן מגבשים ניסוח להצעות והן עולות להצבעה גלויה. ההחלטות מכובדות על פי רוב, אך מכיוון שאין גוף מוגדר אשר אוכף את החלטות הפרלמנט, יש הטוענים כי הוא חסר ערך.

### שיטת החונכות

השיטה נולדה מתוך טענה כי מחנך הכיתה אינו דמות משמעותית עבור מרבית התלמידים, וספק אם בשנות נעוריהם קיימת נוכחות של מבוגר משמעותי בחייהם. הרעיון בשיטה הוא לספק לכל תלמיד תיכון אדם מבוגר שינחה אותו ויהפוך לדמות משמעותית בחייו – כל מבוגר מצוות בית הספר יכול להיות דמות משמעותית בעיני אותו נער אשר בוחר בו. בכל קיץ נשלחת רשימת חונכים לכל התלמידים (ממסיימי כיתות ז' ומעלה), והם בוחרים כמה מהם. לאחר מכן משובצים חניכים לכל חונך תוך ניסיון לאזן בין מספר החניכים של כל חונך והתחשבות בהעדפות החניך. השיטה מופעלת בבית הספר כבר שנים רבות ומוכיחה את עצמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עינות ירדן** בוויקישיתוף
* עינות ירדן אתר בית הספר
**הלשכה לחקירת תאונות ותקריות תחבורה** (בלטבית: **Transporta nelaimes gadījumu un incidentu izmeklēšanas birojs**) היא סוכנות ממשלתית של לטביה שחוקרת תאונות ותקריות בתחבורה. המשרד הראשי שוכן בריגה. זו סוכנות שמתפקדת באופן עצמאי וכפופה לסוכנות התעופה האזרחית של לטביה. הסוכנות נמצאת תחת פיקוחו הישיר של שר התחבורה מאז הקמתה.

היסטוריה
--------

ב-21 בדצמבר 2005 הקבינט הלטבי הנפיק צו מספר 822, אשר קרא להקמת סוכנות לחקירת תאונות תעופה. הסוכנות הוקמה ב-1 בינואר 2006 בשם **הלשכה לחקירת תקריות ותאונות כלי טיס** (בלטבית: **Latvijas Republikas Aviācijas nelaimes gadījumu un incidentu izmeklēšanas birojs**).

ב-12 בדצמבר 2006 הקבינט הנפיק צו מספר 953 "אודות מוסד חקירת תאונות רכבת" שנכנס לתוקף ב-1 באפריל 2007 והוסיף לסוכנות תפקידי חקירת תקריות ותאונות רכבת. בשל הגדלת תפקידיה, ב-1 ביולי 2007 הסוכנות שינתה את שמה לשמה הנוכחי.

החל מ-1 ביוני 2011 הסוכנות החלה לחקור גם תקריות ותאונות ימיות, בהתאם לסעיף 8.1 של חוק ניהול ובטיחות ימית וכן סעיף 14 בהנחיות הזמניות של אותו חוק. בעבר המינהל הימי של לטביה (MAL) היה עוסק בחקירת תקריות ותאונות ימיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הלשכה לחקירת תאונות ותקריות תחבורה (בלטבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Home page." Transport Accident and Incident Investigation Bureau. "58 Brivibas Street, Riga LV-1011, Latvia" - Latvian address: "Brīvības iela 58, Rīga LV-1011, Latvija"
**כל מה שתרצי** הוא סינגל מאת רמי קלינשטיין. את השיר כתב והלחין קלינשטיין ועיבדו אלון הלל וקלינשטיין בשנת 1997, ופרסמה אותו חברת התקליטים הליקון. זהו שיר הנושא של האלבום שהוציא קלינשטיין באותה שנה.

השיר נבחר לשיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי, ה'תשנ"ז-1997. בכך השלים קלינשטיין זכייה שנייה בתואר זה כזמר, שנתיים בלבד לאחר הזכייה של שירו "תפוחים ותמרים" באותה התחרות בה'תשנ"ה-1995.

הצלחה וגרסאות
-------------

השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ב־25 במאי 1997 וזכה להצלחה רבה. הוא זכה במצעד הפזמונים העברי השנתי של ה'תשנ"ז-1997, ובעקבות הצלחת האלבום יצא קלינשטיין לסיבוב הופעות מצליח.

בהמשך הקליט ליאור פרחי גרסת כיסוי לאלבומו משולש ישראלי, שיצא ב־2003.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "כל מה שתרצי", באתר שירונט
* רמי קלינשטיין – כל מה שתרצי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:45)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רמי קלינשטיין, "כל מה שתרצי", הליקון 1997
2. ↑  כל מה שתרצי – רמי קלינשטיין, באתר he.israel-music.com
3. ↑  רמי קלינשטיין | כל מה שתרצי, באתר דיסק סנטר
4. ↑  תו ישראלי – תווים ואקורדים לשירים ישראליים, באתר תו ישראלי
**הקרב על תל חי** היא דרמת טלוויזיה בת 43 דקות שכתב וביים עודד רסקין והוקרן בערוץ 2, קשת, בשנת 1999. הוא מומן על ידי הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וזכה בפרס אופיר לדרמה הטובה ביותר לשנת 2000.

אודות ההפקה
-----------

הרעיון לדרמת הטלוויזיה עלה במוחו של עודד רסקיו בשיעור של אתגר קרת בו השתתף במסגרת לימודיו לתואר הראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. התלמידים התבקשו לכתוב סיפור קצר. רסקין סיפור היתולי על קשיש ששרד את הקרב על תל חי ומספר שכאשר טרומפלדור אמר את המשפט "טוב למות בעד ארצנו" הוא כלל לא גסס, אבל מכיוון שהמשפט היה מוצלח הרגו אותו. בעקבות הבדיחה ערך רסקין תחקיר אודות הקרב על תל חי, בו התוודע לדמותה של דבורה דרכלר, שהייתה החלל הראשון בקרב. הוא החליט לספר את סיפור הקרב מנקודת מבטו של מתיישב אנונימי שמאוהב בדבורה דרכלר. זה היה סרט הגמר של רסקין במסגרת לימודי התואר הראשון שלו.

הסרט מצולם כמערבון מנקודת מבטן של הדמויות הלא מוכרות.

היוצרים
-------

* במאי – עודד רסקין
* מפיקים – אורי סבג, עינת ביקל
* חברת הפקה – פרלייט הפקות בע"מ
* צלם – אסף סודרי
* עורך – אמיר בן סירה
* עורך פסקול ועיצוב אמנותי – אריאל גלזר
* גופים תומכים – קרן קשת

השחקנים
-------

| שם השחקן | שם הדמות |
| --- | --- |
| אירינה שולמן | דבורה דרכלר |
| שי קמינסקי | המתיישב האנונימי |
| ולדימיר פרידמן | טרומפלדור |
| ליאור אשכנזי | מתיישב (ללא שם) |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הקרב על תל חי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הקרב על תל חי", באתר אידיבי
* "הקרב על תל חי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**הקרבה** בשחמט היא מסע/סדרת מסעים במהלכם השחקן מוותר על יתרון חומרי, במטרה להשיג תוך מסע אחד או יותר:

* מתן מט
* זכייה בכלי או כלים בעלי ערך גבוה יותר
* השגת יתרון עמדתי שיבוא לידי ביטוי מאוחר יותר
* השגת תוצאת תיקו במשחק על ידי מתן שח נצחי או כפיית פט.

שחקן שמבצע את ההקרבה מנסה להסוות את מועד ההקרבה והיא תבוצע בדרך כלל במצבים מסובכים.
הקרבה עשויה להיות שגויה ולא להשיג אף אחת מהמטרות המוצגות לעיל.

יתרון נוסף של הקרבה הוא האלמנט הפסיכולוגי שלה, משום שהיא משדרת ומצביעה על מסע מפתיע הדורש בדרך כלל חישובים מסובכים יותר ומוציא את היריב ממסלול המשחק הרגיל.

ביצוע ההקרבה אופייני לשחקנים אגרסיביים ויצירתיים המנסים להפוך את המשחק למסובך ומעניין יותר ומוכנים לשם כך לבצע מסעים מורכבים.
ההקרבה דורשת מהמבצע יכולות של ראיה קדימה של מספר מסעים או הבנה רחבה בעמדה שתתקבל על מנת שהיעדים יושגו.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 | צריח שחור |  | רץ שחור | מלכה שחורה | מלך שחור |  |  | צריח שחור |
| 7 | רגלי שחור | רגלי שחור | רגלי שחור | פרש שחור | רץ שחור | רץ לבן | רגלי שחור | רגלי שחור |
| 6 |  |  |  | רגלי שחור |  | פרש שחור |  |  |
| 5 |  |  |  |  | רגלי שחור |  |  |  |
| 4 |  |  |  | רגלי לבן | רגלי לבן |  |  |  |
| 3 |  |  | פרש לבן |  |  | פרש לבן |  |  |
| 2 | רגלי לבן | רגלי לבן | רגלי לבן |  |  | רגלי לבן | רגלי לבן | רגלי לבן |
| 1 | צריח לבן |  | רץ לבן | מלכה לבנה | מלך לבן |  |  | צריח לבן |
|  | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח |

 |
| המסע 6. ר:ו7+ הוא הקרבת רץ |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4336800-1

 |
**רומן ארוטי** הוא רומן שנכתב על התפתחות קשר רומנטי באמצעות אינטראקציה מינית. המין הוא חלק מובנה מהסיפור, צמיחת הדמויות והתפתחות מערכת היחסים. לאינטראקציה המינית ברומן ארוטי יש משמעות שהיא מעבר לביטוי של מערכת היחסים בין הגיבורים. המין הוא משמעותי לעלילה, בין אם היא נסובה סביבו כי הגיבורים עוברים תהליך רגשי שקשור למין או שהמין מבטא מערך תפקידים שחשוב לעלילה.

לא כל רומן שיש בו מין הוא בהכרח רומן ארוטי, אבל בכל רומן ארוטי יש מין ולרוב הרבה ממנו.

נושאי הרומן
-----------

ברומן ארוטי, הרומן הוא מוקד העיקרי של קו העלילה, הוא מאופיין בתכנים מינים, לרוב התכנים מפורשים לפרטי פרטים ומכילים מילים גסות, כך שהקורא יכול לדמיין את הסיטואציה ולהבין בדיוק מה הולך. הרומן הארוטי, מוציא את הקורא מעבר לחדר השינה המסורתי ופותח עולם שהיה חסום בפניו.

הרומן יכול להכיל אלמנטים שונים מתתי הז'אנר האחרים של הרומן הרומנטי ומצבים שונים, כמו: פנטזיה, אימה, רומן היסטורי להט"ב מסתורין, הומור, מותחן, רומן על טבעי, מדע בדיוני, רומן ויקטוריאני, רומן מערבי, BDSM (רך), מין אנאלי ועוד. בסופו של דבר, הכל הולך ברומן הארוטי, כל עוד הוא נשמע לחוקי הרומן הרומנטי.

רומן ארוטי אפל
--------------

רומן ארוטי אפל הוא תת-ז'אנר ברומן הארוטי והוא נוגע לרוב בנקודות רגישות ואסורות בחברה, בספרים הללו יש אלמנט ארוטי חושני ובו זמנית מעוות, כמו: חטיפות, אלימות (פיזית, מילולית או מינית), עינויים, זנות, גילוי עריות, מין ללא הסכמה או הסכמה בכפייה, פנטזיות אונס, סטוקינג, סחר במין, עבדות מינית, BDSM קשה, התנקשות, רוצחים סדרתיים, נקמה וכל דבר שיכול להתפרש כטאבו בחברה.

ההבדלים בין רומן ארוטי לבין ארוטיקה
-----------------------------------

**רומן ארוטי** כולל דמויות מפותחות, קו העלילה הוא סיפור אהבה מרכזי עם אפשרות לעלילות משנה, המין ממלא תפקיד עמוק במסע של הדמויות לעבר האהבה. הדמויות הראשיות ברומן יכולות להתקיים גם בלי המין זמן רב אך יגרם להם סבל רב בעקבות כך. בסופו של הרומן הארוטי, הזוג הראשי "מנצח" את כל התלאות שעברו והם חיים באושר ועושר (HEA - Happily Ever After).

**ארוטיקה (פורנוגרפיה)** אף על פי שהיא דומה לרומן הארוטי, היא סיפור בו המין ממלא תפקיד מרכזי ללא קו עלילה. לדמות יכולים להיות שותפים רבים לאורך כל קו העלילה, המין סתמי יותר - הוא ללא השלכות והמשתתפים בדרך כלל לא גומרים יחד. בסופו של דבר, שני הצדדים מתרחקים ולא נפגשים שוב. סיפורים אלה בדרך כלל קצרים שכן אין קו עלילה שמחזיק את הסיפור.

ראו גם
------

* רומן רומנטי
* ספרות ארוטית

קישורים חיצוניים
----------------

* רומן ארוטי באתר הוצאת אהבות
* רומנים ארוטים באתר goodreads
* רומן רומנטי ותתי הז'אנר שלו באתר של הRWA, איגוד הסופרים הרומנטיים של אמריקה
* מהי רומנטיקה ארוטית? על ידי סילביה דיי, 2005
* ההבדל בין רומן ארוטי לארוטיקה על ידי קנדיס גלימר, ינואר 2014
* מה זה בכלל רומנטיקה אפלה? על ידי יעל כהן, דצמבר 2018
**ממנון מהראקליאה** (ביוונית: Mέμνων; פרח בסביבות המאה ה-1 לספירה) היה סופר והיסטוריון יווני, ככל הנראה יליד הראקליאה פונטיקה (אנ').

ממנון תיאר את ההיסטוריה של העיר הזו בחיבור גדול הידוע רק דרך הקטעים המצוטטים (Excerpta) מפוטיוס, ומתאר במיוחד את הטיראנים ששלטו בהראקליאה. חיבורו ההיסטורי של ממנון כלל מספר לא ידוע של ספרים, אולם פוטיוס קרא את הספרים 9–16, ועשה מהחלק הזה תקציר די שופע.
פוטיוס מציין שהוא לא ראה את שמונת הספרים הראשונים וגם לא את הספרים נוספים אחרי הספר ה-16.
הספר התשיעי מתחיל בתיאור הטיראן קליארכוס מהראקליאה (אנ'), תלמידם של אפלטון ואיסוקרטס. הספר ה-13 מכיל תיאור ארוך של עלייתה של רומא. האירוע האחרון הנזכר בספר ה-16 היה מותו של בריתאגורס, שנשלח על ידי ההרקליאנים כשגרירם ליוליוס קיסר, לאחר שזה תפס את השלטון בשנת 48 לפנה"ס.
משערים שממנון כתב שמונה ספרים בנוסף ל-16 הראשונים, שעסקו בתקופה שאחרי יוליוס קיסר, עד המחצית השנייה של המאה ה-1.

מתוך דברים אלה, גרארדוס ווסיוס (Gerardus Vossius) מניח שהחיבור נכתב בערך בזמנו של אוגוסטוס קיסר בתחילת המאה ה-1 לספירה. לדעת יוהאן קונרד אורלי, לא מאוחר מזמנם של אדריאנוס או הקיסרים האנטונינים, באמצע המאה ה-2. על פי פוטיוס, סגנונו של ממנון היה ברור ופשוט, ומילותיו נבחרו היטב. הקטעים המצוטטים מפוטיוס כוללים עם זאת דוגמאות רבות של ביטויים נדירים ופואטיים, אך גם כמה דוגמאות המצביעות על שקיעתה של הלשון היוונית. קטעים אלה פורסמו בתחילה בנפרד, יחד עם הנותר מקטסיאס ואגאתרכידס, על ידי אנרי אטיין (Henri Estienne) בפריז בשנת 1557. המהדורה הטובה ביותר היא מאת יוהאן קונרד אורלי (Johann Conrad Orelli), בלייפציג בשנת 1816, הכוללת, יחד עם מה ששרד מממנון, מספר קטעים מאת סופרים אחרים על הראקליאה.

חיבורו ההיסטורי של ממנון הוא בעל ערך בשל היותו תיאור רצוף של כמעט כל התקופה ההלניסטית, אך עם זאת, דחוס ומנקודת מבט מקומית. הוא גם בעל ערך כדוגמה השלמה היחידה של הסוגה ההיסטורית היוונית של היסטוריה מקומית.

ממנון מזכיר פעמיים את ארץ יהודה (Photius, cod. 224, p. 229 a-b) בהקשר למלחמה בין הרפובליקה הרומית לאנטיוכוס השלישי. בשני האזכורים יהודה נזכרת לצד קומגנה ושתיהן נזכרות באופן ספציפי מתוך חלקיה הרבים של האימפריה הסלאוקית.

קישורים חיצוניים
----------------

* Memnon, בספרייה העתיקה
* Memnon: History of Heracleia

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מנחם שטרן - Menahem Stern, **Greek and Latin Authors on Jews and Judaism**, Jerusalem, 1976, Vol. I, LXXVII. Memnon of Heracleia, p. 462
2. ↑  Memnon: History of Heracleia, 18:4,9

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007578605805171
* BNE: XX4771245
* BnF: cb144294979 (data)
* GND: 118580655
* ICCU: BVEV060277
* ISNI: 0000 0000 0905 644X
* LCCN: nr93014893
* NTA: 069832137
* RERO: 02-A009543049
* SELIBR: 334906
* SUDOC: 087212587
* VIAF: 288515014
* WorldCat: viaf-222785043

 |
**לה ויאנדיה** (בצרפתית: **Le Viandier**) או **לה ויאנדיה דה טאיוון** (בצרפתית: **Le Viandier de Taillevent** - "ספר הבשרים של טאייוון") הוא ספר בישול שנכתב בימי הביניים. זהו אחד מספרי המתכונים היחידים שנכתבו בתקופה זו ונותרו עד ימינו. הספר מהווה כלי למחקר על מצרכי המזון הבסיסיים ושיטות הבישול בימי הביניים.
מחבר הספר אינו ידוע. גיום טירל (Guillaume Tirel) המכונה "טאיוון", טען כי כתב אותו, אך למעשה הוא ככל הנראה העתיק אותו וביצע גנבה ספרותית. הספר פורסם לראשונה עוד לפני שנת 1300, עשר שנים טרם הולדתו של טירל.

הגרסה המלאה הקדומה ביותר הקיימת כיום מקורה בשנת 1395, והיא מוצגת כיום בספרייה הלאומית שבפריז. גרסה נוספת, מתוך ארבע גרסאות הספר ששרדו עד ימינו, מוצגת בספריית הוותיקן. גרסת הוותיקן הודפסה מחדש והופצה בשנת 1892 בידי ג'רום פישון (Jérôme Pichon) וז'ורז' ויקר (Georges Vicaire). גרסה נוספת של הספר מצויה בספריית מזראן שבפריז.

הדפסתו הראשונה של הספר נעשתה ב-1485, בגרסה שונה מכתבי היד.

ראו גם
------

* מטבח ימי הביניים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לה ויאנדיה** בוויקישיתוף
* תרגום של טקסט הוותיקן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 052194914
* VIAF: 308702412
* WorldCat (עם VIAF): 308702412

 |
העיתון במהדורה המרוקאית יהודית (04.08.1922)
**לה ליברטה** (בצרפתית: **La Liberté**; במרוקאית יהודית: **אלחוררייא**; בעברית: **החירות**) היה עיתון שבועי יהודי-מרוקאי דו-לשוני שיצא לאור בטנג'יר בשנים 1914–1922. העיתון יצא לאור במקביל במהדורה צרפתית ובמהדורה ערבית-מרוקאית יהודית הכתובה באלפבית עברי.

עורך ומייסד העיתון היה שלמה בן חיון, עיתונאי יהודי-מרוקאי אשר ערך קודם לכן מספר עיתונים, בהם העיתון *Le Reveil du Maroc* (יצא לאור בשנים 1883–1903; נוסד על ידי עו"ד אברהם לוי-כהן). בנוסף לו, כתבו בעיתון באופן קבוע מספר פובליציסטים שונים, ביניהם ד"ר ישראל מני, יליד חברון שהגיע לטנג'יר לעסוק בעריכת דין.

העיתון הכריז על עצמו כ"מייצג האינטרסים היהודיים במרוקו". הוא הרבה לעסוק בנושאים הקשורים ליהדות מרוקו ובמיוחד ליהדות טנג'יר. העיתון עסק גם בעניינים הקשורים ביהדות העולם, בהתפתחות היישוב היהודי בארץ ישראל ובסוגיות עולמיות, כולל דיווחים באשר למלחמת העולם הראשונה שהתרחשה במהלך שנות קיום העיתון. לאורך שנותיו העיתון נקט בעמדה פרו-צרפתית ברורה ואף קיבל מימון חלקי מהרשויות הצרפתיות במרוקו, והעיתון יצא נגד התעמולה הענפה של גרמניה והאימפריה העות'מאנית במרוקו באותן שנים. לעיתון היה יחס חם ואוהד לציונות ולבניין היישוב היהודי בארץ ישראל.

עם פטירתו של שלמה בן חיון ב-1921, גברו הקשיים הכלכליים של העיתון והוא פסק מלהופיע בשנת 1922.

בשנות האלפיים העיתון עבר סריקה והועלה לרשת האינטרנט כחלק מפרויקט עיתונות יהודית היסטורית. נכון לשנת 2014 נסרקו גליונות העיתון שיצאו לאור בין השנים: 1915–1917 ו-1921–1922. עבור שנים אלו נסרקו לאתר הן המהדורה הצרפתית והן המהדורה המרוקאית יהודית של העיתון.

לקריאה נוספת
------------

* Cohen, Pierre. **La presse juive éditée au Maroc, 1870–1963**, Rabat: Publications du GREJM, 2007.
* Miège, Jean-Louis, **Journaux et journalistes à Tanger au XIXe siècle,** *Hespéris* 41 (1954): 191–228.

קישורים חיצוניים
----------------

* La Liberté באתר הספרייה הלאומית
* La Liberté באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון

* Jamaa Baida. "Benaioun (Ben Ayoun), Salomon." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009348846005171

 |
**מריה ניקל** (בגרמנית: **Maria Nickel**; ‏ 22 במאי 1910 – 21 בינואר 2001), הייתה חסידת אומות עולם, הסתירה בדירתה ברובע טמפלהוף (לועזית) בברלין את רחא אברהם – תינוקת צעירה ואת שני הוריה, בין ינואר 1943 ועד סוף מלחמת העולם השנייה.

פעילותה בתקופת השואה
--------------------

מינואר 1943 עד לסוף מלחמת העולם השנייה, מריה ניקל, אמא צעירה לשניים, הסתירה תינוקת צעירה בשם רחא אברהם (Reha Abraham) בדירת הפועלים שלה ברובע טמפלהוף בברלין.

מריה יצרה קשר עם הורי התינוקת כאשר כל מגע בין יהודים לגרמנים היה כבר אסור בהחלט. ב-1942 כחודשיים לפני לידתה של רחא, אמה רות אברהם (Ruth Abraham), הייתה בדרכה לעבודת הכפיה שלה במפעל סטארק (Starke pharmaceutical plant) ברובע טמפלהוף בברלין. מריה ניקל עקבה אחרי רות עד שהצליחה ליצור איתה קשר, ושאלה אם יש דרך כלשהי שהיא יכולה לעזור לה. רות אברהם סירבה ואמרה שאין דבר שאישה גרמניה יכולה לעשות עבורה.

מריה המשיכה להציע עזרה בכל פעם שפגשה בה, אך בכל פעם אברהם סירבה. אברהם, שדיברה עם בעלה על המקרים, הסכימו שניקל ככל הנראה לוקה בנפשה או לחליפין היא סוכנת של הגסטפו.

בערב חג המולד, ניקל ניגשה למפעל בו עבדה אברהם, וביקשה לראותה. לכשהגיעה אברהם, ניקל הציעה לה סל מלא באוכל כשהיא אומרת "לא יכולתי לאכול את ארוחת החג שלי כשאני יודעת שאת רעבה".

כחודשיים לאחר מכן, בינואר 1943, כשנולדה רחא אברהם, בתם של רות ובעלה, ההורים היו מוכרחים לברוח ולהתחבא. ניקל הציעה לאברהם לטפל בתינוקת שלה, והזמינה אותה לבוא לבקר אותה בדירתה בכל עת שתרצה. כאשר רחא חלתה, ניקל טיפלה בה במסירות ואף לקחה אותה לבית החולים על מנת לקבל טיפול בקרינה עבור גידול שהתגלה בגופה.

כשאביה של רחא התחבא, ניקל סיפקה לו את המסמכים של בעלה הארי, אשר איפשרו לו להתחזות כנהג משאית במלחמה.

במשך כשנתיים, עד לסוף המלחמה, ניקל הוסיפה ועזרה לרחא ולהוריה להישאר בחיים בגרמניה הנאצית.

לאחר המלחמה
-----------

כשלוש שנים לאחר תום המלחמה, משפחת אברהם עברה לגור בניו יורק, שם פתחו חנות רהיטים. מריה ניקל, איתה הם נשארו בקשר קבוע, סירבה להצעותיהם לעזרה.

הכרה והנצחה
-----------

ב-1 בדצמבר 1970, יד ושם הכיר בניקל מריה כחסידת אומות עולם.

לקריאה נוספת
------------

* השכל, אמיר. גיבורים רגילים. יבנה: הוצאת שורשים תשע"ד, פרק 12.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מאגר "ספיר", יד ושם
2. 1 2 3  Nickel Maria, Rescue story, באתר "יד ושם" (באנגלית)
3. ↑  Silver clothes brush used by a German Jewish woman while in hiding - Collections Search - United States Holocaust Memorial Museum, collections.ushmm.org (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266067905171
* GND: 1068843039
* LCCN: n2004053627
* VIAF: 63399740
* WorldCat (עם VIAF): 63399740

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ניקל מריה"**.
**ורנר אוסטנדורף** (בגרמנית: **Werner Ostendorff**;‏ 15 באוגוסט 1903 – 1 במאי 1945) היה קצין בוואפן אס אס בדרגת גרופנפיהרר אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

אוסטנדורף נולד ב-15 באוגוסט 1903 בדורטמונד, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1925 הוא התגייס לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-1. בשנת 1933 הוא סייע בהקמת בסיס הדרכה, ובשנת 1934 הוא הועבר ללופטוואפה. ב-1 באפריל 1935 הוא הצטרף לאס אס, ובשנת 1937 הוא הצטרף למפלגה הנאצית.

### מלחמת העולם השנייה

עם הקמת דיוויזיית אס אס "דאס רייך", ב-10 באוקטובר 1939, מונה אוסטנדורף לראש מטה הדיוויזיה, והחזיק בתפקיד עד יוני 1942. לאחר המערכה על צרפת, בקיץ 1940, הוא עוטר בעיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וב-13 בספטמבר 1941 הוא עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. באביב 1942 הוא פיקד על צוות קרב של הדיוויזיה, וב-5 ביוני אותה שנה הוא קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ביוני 1942 מינה אותו פאול האוסר לראש מטהו בקורפוס הפאנצר אס אס השני, עמו לחם בקרב חרקוב השני ובקרב חרקוב השלישי, וב-20 באפריל 1943 הוא הועלה לדרגת אוברפיהרר. ב-15 בנובמבר 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-17 שהוקמה בצרפת, על בסיס יחידות מדיוויזיית פאנצר אס אס העשירית, ונקראה על שם הגיבור הגרמני **גץ פון ברליכינגן**. ב-20 באפריל 1944 הוא הועלה לדרגת בריגדפיהרר, וביוני 1944 מיד לאחר פלישת בעלות הברית לצרפת, הועברה הדיוויזיה לנורמנדי, ואף נטלה חלק חשוב בקרב על קרנטן. ב-17 ביוני 1944 נפצע אוסטנדורף קשה במהלך הקרבות, ולאחר החלמתו חזר לפקד על הדיוויזיה. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גרופנפיהרר, ולמחרת מונה לראש מטהו של הימלר בקבוצת ארמיות אוברריין. ב-4 בפברואר 1945 מונה אוסטנדורף למפקד דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-2 בהונגריה, אולם ב-9 במרץ נפצע באורח קשה. ב-1 במאי 1945 מת מפצעיו בבית חולים צבאי בבאד אאוסזה, וב-5 במאי הוענק לו לאחר מותו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ורנר אוסטנדורף** בוויקישיתוף
גנרל לוסיאן טראסקוט
**לוסיאן קינג טראסקוט הבן** (באנגלית: **Lucian King Truscott, Jr** ‏ 9 בינואר 1895 - 12 בספטמבר 1965) היה גנרל אמריקאי, ופיקד על הדיוויזיה ה-3, הקורפוס ה-6, והארמייה החמישית במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### בצעירותו

טראסקוט נולד ב-9 בינואר 1895 בעיירה צ'אטפילד, טקסס. בשנת 1917 סיים את לימודיו באקדמית וסט פוינט והוסמך כקצין בחיל פרשים של צבא ארצות הברית בדרגת סג"ם. טראסקוט ביצע מספר תפקידי פיקוד ומטה.

### מלחמת העולם השנייה

בשנת 1942 הוטל על טראסקוט ללמוד את המבנה ואופי הפעולה של יחידות הקומנדו הבריטי על מנת להקים יחידה דומה בצבא האמריקני. טראסקוט המליץ להקים את היחידה במתכונת דומה תחת השם "**ריינג'רס**". במאי 1942 נוסד גדוד הריינג'רים ה-1 בפיקוד ויליאם דארבי. טראסקוט שימש כמשקיף בפשיטה על דייפ ובמבצע לפיד פיקד על כוח על-חטיבתי שכלל את רגימנט החי"ר ה-60 ורגימנט השריון ה-66. 

בשנת 1943 פיקד טראסקוט על הדיוויזיה ה-3 והוביל אותה בפלישת בעלות הברית לסיציליה. במערכה על איטליה פיקד טראסקוט על הקורפוס ה-6 והוביל אותו גם בין היתר גם במבצע דרגון. לאחר מכן מונה למפקד הארמייה החמישית ופיקד עליה בקרבות באיטליה עד תום המלחמה. בהמשך פיקד על הארמיות ה-15 והשלישית.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה שימש כיועץ מיוחד ב-CIA.

נפטר ב-1965 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוסיאן טראסקוט** בוויקישיתוף
* לוסיאן טראסקוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טל טובי, להילחם מאחורי קווי האויב, מערכות, 460 (אפריל 2015), עמוד 56.
2. ↑  ג'יימס אלטיירי, "**ראשי-החנית**", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 27-29.
3. ↑  מקס הסטינגס, "**ארמגדון**", הוצאת דביר, 2007, עמוד 22.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311280405171
* CiNii: DA04256254
* GND: 118951378
* ISNI: 0000 0000 8107 3228
* LCCN: n79059893
* NARA: 10582276
* NKC: xx0051935
* SNAC: w6j10jz9
* Trove: 1124985
* VIAF: 27870841
* WorldCat: lccn-n79059893

 |
**שפות טונגוסיות** (או **השפות המנצ'ורו-טונגוסיות**) הן משפחת שפות המדוברות במזרח סיביר ובמנצ'וריה. אף שהדבר שנוי במחלוקת, רוב הבלשנים מקשרים את השפות הטונגוסיות לקבוצת השפות האלטאיות, שיש הכוללים ביניהן את השפות הטורקיות ואת השפות המונגוליות והגדרה שנויה יותר במחלוקת כוללת גם קוריאנית, יפנית, השפות האוראליות, איינו ועוד. שפות טונגוסיות רבות נמצאות בסכנת הכחדה.

סיווג
-----

הבלשנים העוסקים במשפחה זו הציעו מספר חלוקות שלה לפי מאפיינים מורפולוגיים, לקסיקליים ופונולוגיים. צורת חלוקה אחת שנראית מקובלת מעט יותר מחלקת את השפות הטונגוסיות לשתי קבוצות - צפוניות ודרומיות, ואילו הדרומיות מתחלקות לדרום-מזרחיות ולדרום-מערביות.

* **שפות טונגוסיות צפוניות**
	+ אבנקית
	+ אבניתהשפות הבאות עשויות להיחשב כדיאלקטים של האבנקית, או שפות קרובות:
	+ אורוקנית
	+ נגידלית
	+ סולונית
	+ מנגירית
* **שפות טונגוסית דרומיות**
	+ **שפות טונגוסיות דרום-מזרחיות**
		- נאנאית
		- אקנית
		- ביררית
		- קילאית
		- סמגירית
		- אוֹרוֹקית
		- אולצ'ית
		- אורוצ'ית
		- אודגית
	+ **שפות טונגוסית דרום-מערביות** (ג'ורצ'נו-מנצ'וריות)
		- מנצ'ורית
		- סיבאית
		- ג'ורצ'נית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפות טונגוסיות** בוויקישיתוף
* קבוצת מחקר השפות הטונגוסיות בקולג' דרטמות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556046105171
* BNE: XX544755
* BnF: cb11942242n (data)
* GND: 4107316-2
* LCCN: sh85138632
* LNB: 000173798
* SUDOC: 02736481X

 |
**שפות אלטאיות** הן משפחת שפות מוצעת. מעריכים שהמשפחה כוללת 66 שפות ומדוברת על ידי כ-348 מיליון בני-אדם, בעיקר באזור מרכז וצפון-מזרח אסיה.

מקור השם הוא ברכס הרי אלטאי שבסיביר.

לפי המיון המקובל ביותר של השפות האלטאיות, נכללות בין השאר השפות הטורקיות, השפות המונגוליות והשפות הטונגוסיות. 
אולם, בעקבות מחקרים שנעשו בנושא, מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 רוב האלטאיסטים (דהיינו, התומכים בתאוריה שקיימת משפחה כזו) מכלילים גם את השפה הקוריאנית בין השפות האלטאיות. מאז שנות ה-70, גם היפנית נחשבה כזו. המכלילים כוללים בסך הכל 74 שפות, בהן משתמשים כ-558 מיליון איש. 

בלשנים אחדים החלו להחשיב אפילו את שפת האיינו כשפה אלטאית, אבל רק כחלק מקשר הכולל גם את הקוריאנית והיפנית, השונה מהקשר מונגוליות-טורקיות-טונגוסיות.

הגרסה המקורית והעיקרית של השפות האלטאיות, כלומר הטונגוסיות, מונגוליות וטורקיות, נקראות לפעמים "מיקרו-אלטאיות", ואילו הגרסה היותר מורחבת, הכוללת גם את היפנית והקוריאנית, נקראת "מאקרו-אלטאית".

בלשנים שתומכים בהשערה שקיימת משפחה של שפות אלטאיות, מצביעים על מאפיינים פונולוגיים ומורפולוגים דומים, כגון תואם תנועות ולשון מדבק, וכן על הטענה שקיימים קוגנטים רבים בין השפות השונות. בלשנים שדוחים את ההשערה טוענים שהדמיון בין המאפיינים הלשוניים והלקסיקון ניתן להסבר על ידי תהליכים היסטוריים של התכנסות לשונית ושאילת מילים. חלק מהחוקרים הציעו שהדמיון מראה על קיומו של שפראכבונד – אזור גאוגרפי שבו התקיים תהליך של התקרבות לשונית בין שפות שונות במקורן.

ראו גם
------

* שפות אורלו-אלטאיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפות אלטאיות** בוויקישיתוף
* שפות אלטאיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שפות אלתאיות, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Georg, S. Michalove, P.A. Manaster Ramer, A. Sidwell, P.J.: "Telling general linguists about Altaic", *Journal of Linguistics* 35 (1999): 65-98 Online abstract

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294885505171
* BNE: XX546093
* BnF: cb119915459 (data)
* GND: 4120111-5
* LCCN: sh85003868
* LNB: 000131587
* NDL: 00560365
* NKC: ph118359
* SUDOC: 027989534

 |
באזור הקווקז מדוברות מגוון שפות ממשפחות שונות. מלבד שפות ייחודיות לאזור זה (ראו להלן), מדוברות בו גם שפות ממשפחות אחרות.

בחלקים שבשליטת רוסיה, רשמית או מעשית, כגון דאגסטן, צ'צ'ניה, חבל אוסטיה, אבחזיה ואחרים השפה העיקרית של המנהל ושל התקשורת בין העמים השונים היא רוסית, שפה סלאבית.

השפה האוסטית שמדוברת בחבל אוסטיה, ומספר שפות נוספות, ביניהן טאטית, טאליש, ג'והורי ואחרות הן שפות איראניות.

השפה הארמנית היא קבוצה נפרדת במשפחת השפות ההודו-אירופיות.

אזרית, בלקרית ומספר שפות נוספות הן שפות טורקיות.

שפות ייחודיות לאזור הקווקז
--------------------------

באזור הקווקז יש שלוש משפחות שפות שלא מדוברות בשום אזור אחר בעולם והן נקראות על פי ההקשר הגאוגרפי - שפות קווקזיות צפון-מערביות, שפות קווקזיות צפון-מזרחיות ושפות קווקזיות דרומיות (כרתווליות). לרוב הדעות, אין קשר בין השפות הכרתווליות לשפות אחרות, ואין גם הסכמה גורפת על קיום קשר משפחתי בין המזרחיות והמערביות.

### כרתווליות

שפות כרתווליות או הקווקזיות הדרומיות:

* גאורגית
* גאורגית יהודית
* לאז
* מגרלית
* סוואנית

### שפות קווקזיות צפון-מערביות

שפות קווקזיות צפון-מערביות
* אבזה
* אבחזית
* אדיגית (צ'רקסית)
* קברדינית (צ'רקסית)
* אוביך (נכחדה)

### שפות קווקזיות צפון-מזרחיות

* שפות נאח או שפות קווקזיות צפון-מרכזיות
	+ צ'צ'נית
	+ אינגושית
	+ באצב
* שפות אוואר-אנדי-דידו
	+ אווארית
	+ שפות אנדי:
		- אנדי
		- בוטליחית
		- גודוברי
		- קאראטה
		- אחוואח
		- בגוולאל
		- טינדי
		- צ'מאלאל
			* גיגאטל
	+ שפות דידו (צאז):
		- צאז
		- חווארשי (חווארש)
		- הינוח
		- בזטה
		- הונזיב
* לאק-דארגן
	+ לאקית
	+ דרגינית
		- קג'טאקית
		- קובצ'ינית
* שפות לזגיות:
	+ ארצ'י
	+ טאבאסאראנית
	+ אגהולית
	+ רוטולית
	+ צוחרית
	+ בודוחית
	+ חינלוגית
	+ אודי
	+ לזגינית
	+ קריטסית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפות באזור הקווקז** בוויקישיתוף
**אלדר גרביץ'** (בהונגרית: **Gerevich Aladár**; ‏16 במרץ 1910 – 14 במאי 1991) היה סייף הונגרי, אלוף אולימפי בעל 10 מדליות, מהן 7 זהב, אלוף עולם בעל 19 מדליות, מהן 14 זהב. הוא הספורטאי מתוך שניים בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכה במדליית זהב אחת לפחות, בשש אולימפיאדות שונות, כמו בירגיט פישר מגרמניה בקיאק (הוא החמיץ שתי אולימפיאדות נוספות שלא נערכו כלל בשל מלחמת העולם השנייה שבהן יכול היה לזכות בעוד מדליות). נוסף לכך, הוא מחזיק בשיא של 28 שנים, משך הזמן הארוך ביותר שבה זכה במדליות זהב, מ-1932 ועד 1960 כולל. 

גרביץ' נחשב לאחד הסייפים הגדולים בהיסטוריה.

ביוגרפיה
--------

גרביץ' נולד ביאסברן.

### מדליית זהב אולימפית ראשונה

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה גרביץ' במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי, לפני איטליה ופולין.

באולימפיאדת ברלין (1936) זכה גרביץ' בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי לפני איטליה וגרמניה ומדליית ארד בתחרות חרב אישית אחרי בן ארצו אנדרה קאבוש וגוסטבו מארצי מאיטליה. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בתחרות רומח קבוצתי.

### אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה גרביץ' בשתי מדליות זהב בתחרות חרב אישי לפני וינצ'נצו פינטון מאיטליה וחברו לנבחרת פאל קובאץ' ובתחרות חרב קבוצתי לפני איטליה וארצות הברית. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות רומח קבוצתי. 

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה גרביץ' בשלוש מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי לפני איטליה וצרפת, מדליית כסף בתחרות חרב אישי אחרי פאל קובאץ' ולפני בן ארצו טיבור ברציי ומדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי, אחרי צרפת ואיטליה.

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה גרביץ' במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי לפני פולין וברית המועצות וסיים במקום חמישי בתחרות חרב אישי. 

לפני המבחנים לאולימפיאדת רומא (1960) נאמר לגרביץ' על ידי וועד הסיף ההונגרי שהוא זקן מדי להשתתף במשחקים האולימפיים, בן 50, אבל הוא הצליח לנצח בהם. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי לפני פולין ואיטליה וסיים במקום עשירי בתחרות חרב אישי, קרוב עד לכדי נגיעה אחת מהשתתפות בשלב הגמר. 

בשנת 1991 נפטר גרביץ' בבודפשט.

משפחתו
------

רבים מבני משפחתו זכו במדליות אולימפיות ביניהם, אשתו ארנה בוגן, זכתה במדליית ארד בתחרות רומח אישי באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932), בנו פאל גרביץ' זכה בשתי מדליות ארד בתחרות חרב קבוצתי באולימפיאדת מינכן (1972) ובאולימפיאדת מוסקבה (1980) ואביה של רעייתו אלברט בוגן זכה במדליית כסף עבור אוסטריה בתחרות חרב קבוצתי באולימפיאדת סטוקהולם (1912).

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אלדר גרביץ'** |

קישורים חיצוניים
----------------

* אלדר גרביץ', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אלדר גרביץ', באתר olympedia.org
* אלדר גרביץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אלדר גרביץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7993 6880
* LCCN: n79142174
* VIAF: 45589123
* WorldCat: lccn-n79142174

 |
**עקעק תכול מצוי** (שם מדעי: ***Cyanopica cyanus***) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת העורביים אשר חיה בצפונה של אסיה. הוא מצוי במרבית סין, צפון קוריאה, דרום קוריאה, יפן וצפונה של מונגוליה ודרום סיביר. במראהו הוא מזכיר מעט עקעק זנבתן אך שייך לסוג שונה, עקעק תכול, בו מין נוסף - עקעק איברי.

עקעק זה מגיע לאורך 31 - 35 ס"מ עם זנב ארוך וכחול באורך 16 - 20 ס"מ. הראש והמקור שחורים, הגרון החזה והעורף לבנים והגוף והכנפיים חומים בהירים-אפורים. 

העקעק חי ביערות מחטניים ומצוי גם ביערות נשירים ובפארקים עירוניים. הוא פועל במשך היום בקבוצות המונות לעיתים עד 70 פרטים ומחפש מזון לפני החורף האכזרי. הוא ניזון בעיקר מצנוברים, בלוטים, פירות רכים וגם מחסרי חוליות המצויות בין הענפים והצמחים. חלק מהעקעקים גם ניזונים משאריות מזון של אנשים.

עקעקים אלה מקננים באביב בין ענפי עצים בקן כדורי ובו הנקבה מטילה 6 - 8 ביצים הבוקעים לאחר 15 יום. שני ההורים מטפלים בגוזלים עד לבגרותם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקעק תכול מצוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עקעק תכול מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00575623

 |
לוגו התרופה וקטיביקס
**וקטיביקס** (באנגלית **Vectibix**) או בשמה הגנרי **פניטומומאב** (**Panitumumab**) הוא טיפול ביולוגי לסרטן המעי הגס גרורתי. הטיפול פותח על ידי חברת אבג'ניקס וכיום הוא מיוצר ומשווק על ידי חברת אמג'ן האמריקאית.

התוויה
------

הטיפול בווקטיביקס כלול בסל הבריאות הישראלי כטיפול בסרטן המעי הגס גרורתי בהתוויות הבאות:

* קו טיפול ראשון: בשילוב עם כימותרפיה
* קו טיפול מתקדם (שני והלאה): בשילוב עם כימותרפיה
* קו טיפול שלישי: ללא כימותרפיה

הטיפול מיועד רק עבור חולים עם גידולים ללא מוטציה בחלבון ה- KRAS וה- NRAS

מנגנון פעולה
------------

וקטיביקס היא תרופה ביולוגית השייכת למשפחת תרופות נוגדות לקולטן EGFR, לחולים שאינם נושאים מוטציה בחלבון ה-KRAS; מוטציה בחלבון זה מונעת את יעילות הטיפול בתרופות נוגדות EGFR ולכן הטיפול אינו יעיל בקבוצת חולים זו.

הקישור של וקטיביקס לקולטן ה EGF מונע שרשרת פעילויות בתוך התא וגורם להפחתה ביכולת הגידול להתפשט לאיברים אחרים בגוף, להפחתה ביכולתו לייצר כלי דם כדי להזין את עצמו ולהורדת יכולת השרידות של התא הסרטני.

וקטיביקס הוא נוגדן חד שבטי ממקור אנושי (הומאני). כתוצאה מהיותו הומאני לחלוטין, תגובה לעירוי במתן הטיפול מופיעה בשכיחות נמוכה יותר מזאת שמופיעה בטיפולים ביולוגיים אחרים.

אופן מתן
--------

וקטיביקס ניתן בעירוי תוך ורידי האורך בין 60 ל-90 דקות, לרוב אחת לשבועיים. בהתאם לתגובת המטופל, ניתן לקצר את משך מתן העירוי עד לחצי שעה.

תופעות לוואי
------------

תופעת הלוואי הנפוצה מהטיפול היא הופעת פריחה דמוית אקנה באזור הפנים, הצוואר, החזה והגב. במרבית המקרים הפריחה מופיעה בדרגת חומרה קלה עד בינונית וניתן לטפל בה באמצעות קרמים. תופעות לוואי נוספות שנצפו מהטיפול הן ירידה בערכי המגנזיום בדם ושלשול.

קישורים חיצוניים
----------------

* חברת אמג'ן דיווחה על תוצאות הישרדות כוללת עבור התרופה וקטיביקס בסרטן גרורתי של המעי הגס(הקישור אינו פעיל) באתר Cancerhelp

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph861109

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**לי אברמוביץ'** (נולדה ב-24 בנובמבר 1983) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת צרכנות ותיירות בחברת החדשות של ערוץ 12.

ביוגרפיה
--------

לי אברמוביץ' נולדה בקיבוץ גזית שבעמק יזרעאל. את שירותה הצבאי העבירה ביחידת דובר צה"ל בתור מש"קית דוברות בענף התקשורת. לאברמוביץ' תואר ראשון בתקשורת ובפסיכולוגיה בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.

אברמוביץ' הצטרפה אל חברת החדשות בשנת 2006 כתחקירנית, בזמן מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2007 מונתה לרכזת המערכת של מהדורת חדשות סוף השבוע. בשנת 2009 ריכזה אברמוביץ' את משדר הבחירות של אותה השנה. באותה השנה החלה לשמש ככתבת מגזין במהדורת חדשות סוף השבוע. בשנת 2012 קיבלה אברמוביץ' את פרס בני ברית על מצוינות סיקור יהודי התפוצות. את הפרס היא קיבלה בעקבות כתבה שערכה על יהודים אורתודכסים בתפוצות שתורמים איברים לחולים ישראלים.

בשנת 2013 מונתה אברמוביץ' לכתבת הצרכנות והתיירות של המהדורה המרכזית. במסגרת עבודתה חשפה את פרשת הזיהום באוכל הנמכר בשוק שרונה. בעקבות החשיפה לשכת הבריאות ערכה ביקורת תברואתית בשרונה מרקט.

ביולי 2016 הציגה בשידורי קשת את סרטה "מלכת הקזינו", שעסק בבעיית ההימורים בישראל. לסרט נלוותה סדרת כתבות ששודרה במהדורה המרכזית. באותו חודש הציגה בשידורי קשת סרט נוסף בשם "סכנת החלקה", שעסק במחדלים ובסכנות שיש בשוק החלקות השיער בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* לי אברמוביץ', ברשת החברתית פייסבוק

* לי אברמוביץ', ברשת החברתית טוויטר

* לי אברמוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם
* לי אברמוביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לי אברמוביץ', ‏כתבת חדשות 2 לי אברמוביץ' זכתה בפרס לעיתונאות, באתר ‏מאקו‏‏, ‏1 במאי 2012‏
2. ↑  דוד אברהם‏, לי אברמוביץ זכתה בפרס "בני ברית" לסיקור התפוצות, באתר וואלה!‏, 2 במאי 2012
3. ↑  לי אברמוביץ', ‏מתנה מיהודי הגולה: כליה לישראלים, באתר ‏מאקו‏‏, ‏9 ביולי 2011‏
4. ↑  לי אברמוביץ', ‏בדיקות מעבדה בשוק שרונה - באילו מנות נמצאו כמויות חריגות של חיידקים?, באתר ‏מאקו‏‏, ‏22 בפברואר 2016‏
5. ↑  לי אברמוביץ', ‏בעקבות תחקיר חדשות 2: פשיטה ב"שרונה מרקט", באתר ‏מאקו‏‏, ‏23 בדצמבר 2016‏
6. ↑  הדר קנה, לשכת הבריאות ערכה ביקורת תברואתית בשרונה מרקט, באתר TheMarker‏, 23 בפברואר 2016
7. ↑  סרטונים הסרט "מלכת הקזינו", באתר mako
8. ↑  סדרת הכתבות "ישראל מהמרת", באתר mako
9. ↑  סרטונים הסרט "סכנת החלקה", באתר mako
**עקרבות יהודה** (שם מדעי: *Rhagodessa judaica*) הוא מין מסדרת העכשובאים, החי בדרך כלל באזורים הרריים.

מאפיינים
--------

צבעו של עקרבות יהודה צהוב עמום, ודוגמה בצבע שחור-אפור נמתחת לאורך גבו, וגופו שעיר. אורך גופו של עקרבות יהודה בוגר (ללא הגפיים) הוא עד ארבעה ס"מ, ורוחבו כס"מ אחד. לעקרבות יהודה ארבעה זוגות גפיים ארוכות ושעירות מעט. כמו כן יש בצדו הקדמי זוג בחנינים ארוכים, הנראים כזוג רגליים נוסף, והקצה הקדמי שלהן כהה. לסתותיו (כליצרות) משוננות, חדות כסכין וחזקות.

עקרבות יהודה בעל כושר ריצה מהיר, אינו ארסי, אך נשיכתו מכאיבה ועלולה להחדיר זיהומים אל הגוף. הוא מין טורף, ולא יהסס לתקוף כל דבר העומד בדרכו.

בארץ ישראל ניתן למצוא אותו באזורי יהודה, שומרון והגליל. עקרבות יהודה יכול לעורר רתיעה ופחד בשל גודלו, מהירותו, התנהגותו התזזיתית וקול החריקה שהוא משמיע כשהוא מחכך את לסתותיו זו בזו. העקרבותים מועילים מכיוון שהם מחסלים מזיקים אחרים כגון עקרבים, עכברים וחרקים. בדומה לעכבישים והעקרבים, הם אינם אוכלים את טרפם בצורת נתחים אלא הורגים אותו באמצעות אנזימים שמוזרקים לגוף הטרף וגורמים לפירוק רקמותיו, ולאחר מכן הם מוצצים את תכולתו.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעוף. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו וקה (פירושונים).

וקה צועדת על החוף
**וֶקָה** (שם מדעי: *Gallirallus australis*, באנגלית (משפת המאורים): **Weka**) הוא מין של עוף חסר יכולת תעופה ממשפחת הרליתיים. הוא אנדמי לניו זילנד, ויש לו חמישה תת-מינים. רוב גופה של הווקה חום, ומפוספס בשחור ואפור, בעוד בהירות הניצוי שונה אצל תת-מינים שונים. זהו מין גדול יחסית של רלית; אורכו של הזכר כ-50–60 ס"מ ומשקלו כ-532–1605 גרם, בעוד הנקבה קטנה יותר: אורכה כ-46–50 ומשקלה כ-350–1050 גרם. מוטת כנפיה של הווקה היא כ-50 עד 60 ס"מ. רגליה של הווקה חסונות, וכנפיה מנוונות.

הווקה היא אוכלת-כול: בעלי חיים (בעיקר חסרי חוליות) מהווים כ-30% מתזונתה, בעוד חומרים צמחיים משלימים אותה. בין השאר, היא ניזונה מתולעי אדמה, זחלים, חיפושיות, חגבאים, נמלים, חשופיות, חלזונות, ביצי חרקים, שווה-רגלאים, עכבישים, חולדות, עכברים, ביצי עופות קטנים, עלים, דשא, פירות יער וזרעים.

הווקה מצויה בבתי גידול שונים: יערות, כרי דשא אלפיניים, דיונות חול, חופים סלעיים ואזורים עירוניים-למחצה.

אין לווקה עונת רבייה קבועה, אבל בשנים שבהן האוכל זמין בכמויות גדולות, הנקבה עשויה לגדל עד כ-4 גוזלים לאורך כל השנה. הקינים מוקמים על הקרקע, ובנויים מדשא, שממנו הווקה יוצרת צורת קערה. הקן מכוסה בצמחייה עבה. הנקבה מטילה 3 ביצים בממוצע; צבען ורדרד או קרם, והן מנומרות בכתמים חומים או סגלגלים. הזכר והנקבה משתפים פעולה בדגירה על הביצים. הגוזלים בוקעים לאחר כחודש, והם מואכלים על ידי הבוגרים במשך כ-6 עד 10 שבועות.

תת-מינים
--------

ישנם ארבעה תת-מינים של הווקה: 

* *G. a. australis* - מצוי באי הדרומי ובאי הצפוני של ניו זילנד
* *G. a. scotti*  - מצוי באי סטיוארט
* *G. a. greyi* - מצוי באי הצפוני
* *G. a. hectori* - מצוי באיי צ'טהאם, שאליהם הובא לאחר שנכחד בדרום ובמרכז האי הדרומי.

בתרבות הפופולרית
----------------

הספרייה וכלי העבודה Weka אשר משמשת ליישומי כריית מידע בשפת התכנות Java קרויה על שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וקה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* וקה, באתר הממשלתי של אנציקלופדיית ניו זילנד
* אתר למנויים בלבד הניו יורק טיימס, מחקר: קרבה לבני אדם משנה את התנהגות הווקה, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  וקה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530304205171

 |
הרב **נחום זאב דסלר** (י"ט באדר א' ה'תרפ"א, 27 בפברואר 1921 - י"ח בשבט ה'תשע"א 23 בינואר 2011) רב ומחנך חרדי אמריקאי, דיקן האקדמיה העברית של קליבלנד (אנ') ומייסדה.

ביוגרפיה
--------

נולד בקלם, לבלומה ולרב אליהו אליעזר דסלר, שהיה משגיח ישיבת פוניבז'. אמו היא בתו של הרב נחום זאב זיו בנו של הסבא מקלם שאת שמו הוא נשא. בשנת 1928 עברה משפחתו לאנגליה, בצעירותו למד בישיבת עץ חיים בראשות הרב מרדכי פוגרמנסקי. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת טלז בליטא. בשנת ת"ש (1940), כשנה לפי כניסת הגרמנים לטלז נסע לארצות הברית יחד עם שניים מרבני הישיבה הרב אליהו מאיר בלוך והרב חיים מרדכי קאטץ, היה מהבחורים המייסדים של ישיבת טלז בקליבלנד שבאוהיו. לאחר נישואיו התגורר בקליבלנד. 

היה מייסד ודיקן האקדמיה העברית של קליבלנד המסונפת למוסדות ישיבת טלז ונחשבת למוסד הלימודים היהודי הגדול במדינת אוהיו.

היה נשוי למרים. להם 7 ילדים. בנו, הרב ראובן דב דסלר הוא מחבר סדרת הספרים "שנות דור ודור", בהם מכתבים ומסמכים מגדולי דורות קודמים. חתנו, הרב עמנואל שיף מראשי ישיבת בית שרגא במונסי. 

נפטר בקליבלנד בי"ח שבט ה'תשע"א, הלווייתו התקיימה בבנין האקדמיה העברית של קליבלנד ולמחרת בישראל. נקבר בבית הקברות הר המנוחות בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* Matzav.com, יוסי שניידר, Rav Nochum Zev (Velvel) Dessler zt"l, ‏23 בינואר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  clevelandjewishnews

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012278469005171
* VIAF: 7250167807370018130007
* WorldCat (עם VIAF): 7250167807370018130007

 |