שחזור של פרוסינוזוכוס (Procynosuchus), חבר בקבוצת הקיינודונטיים, הכוללת את אבותיהם של היונקים
**אבולוציה של היונקים** היא תהליך התפתחותם של היונקים מתחילת התפתחותם עד ימינו.

אבותיהם הקדומים של היונקים הם קבוצת הסינאפסידה ששגשגה בתקופת הקרבון הפנסילבני, לקראת סוף עידן הפלאוזואיקון. הקבוצה נוצרה לפני 318 מיליון שנה לערך כאשר הענף (Clade) של בעלי שפיר עוברי (אמניוטים) יבשתיים (ענף שהתפתח מקבוצה של חולייתנים יבשתיים) התפצל לשניים:

* השושלת הסינפסידית. ממנה שרדו רק יונקים.
* השושלת הזאורופסידית. מהזאורפסידים התפתחו הדינוזאורים, הזוחלים והציפורים של ימינו. כל בעלי שפיר עוברי שנכחדו קשורים יותר לדינוזאורים מאשר ליונקים.

בתור הפרם, הסינפסידים כללו את הטורפים הדומיננטיים וחלק מאוכלי העשב הנפוצים. אולם בתקופת הטריאס התחתון שאחריה, הארכוזאורים (קבוצה של זאורופסידים) היו לחולייתנים הדומיננטיים. דמויי יונקים הופיעו בתקופה זו; חוש הריח המעולה שלהם, ומוחם הגדול הקלו על כניסתם לגומחות ליליות שהיו חשופות פחות לזוחלי הארכוזאוריה הטורפים. ייתכן שאורח החיים הלילי תרם להתפתחות תכונות יונקים כמו הומיאותרמיות וכיסוי שיער. מאוחר יותר במזוזואיקון, היונקים התפשטו לגומחות אקולוגיות אחרות. לדוגמה: חלקם הפכו לשוכני מים, חלקם למעופפים וחלקם ניזונו מדינוזאורים צעירים.

רוב העדויות מורכבות ממאובנים. במשך שנים רבות מאובנים של יונקים מעידן המזוזואיקון ואחורה היו נדירים מאוד ומקוטעים. מאמצע שנות ה-90 התגלו ממצאים רבים וחשובים, במיוחד בסין. שימוש בטכניקות החדשות של פילוגנטיקה מולקולרית הביא למהפכה במחקר והשלמת שלבי התפתחות היונקים ודיוק בהערכת העיתוי של נקודות ההתפצלות של מינים מודרניים.

סינפסידים פרימיטיביים נקראו בעבר **זוחלים דמויי יונקים** או **פליקוזאורים**, אך שני מונחים אלה נתפסים כיום כמונחים פרפילטיים מיושנים, מכיוון שהם לא היו זוחלים ולא חלק משושלת הזוחלים. המונח המקובל עבורם הוא טרום-יונקים (stem mammals).

בלוטות החלב מאפיינות יונקים מודרניים, אולם רק מעט ידוע על האבולוציה של ההנקה כיוון שרקמות רכות אלו אינן נשמרות בדרך כלל במאובנים. רוב המחקרים הנוגעים לאבולוציה של יונקים מתרכזים בחלקים הקשים יותר בגופם של בעלי ארבע רגליים, כגון השיניים. מחקרים חשובים אחרים כוללים את האבולוציה של עצמות האוזן התיכונה, זקיפות תנוחת הגפיים, עצם החך (גג הפה), פרווה, שיער ודם חם.

בתקופת הפרם התפתחו משושלת הסינאפסידה שושלת התראפסידה וקבוצת הקיינודוטיים. ובתקופת הטריאס התפתחו מהם דמויי יונקים רבים. בתקופת היורה התפתחו מקבוצת התראפסידה יונקי הביב וכן תת-מחלקת התריה. תת-מחלקה זו התפצלה לקבוצות האאותריה והמטאתריה.

בקבוצת המטאתריה היו אבות אבותיה של החברים בקבוצת יונקי הכיס, בעוד שבקבוצת האאותריה היו אבותיהם של השלייניים. יורמאיה, האאותריה המוקדם ביותר הידוע, חי לפני 160 מיליון שנים, בתקופת היורה, ולכן סביר שההתפצלות התרחשה באותה תקופה.

בעקבות אירוע הכחדת קרטיקון-פלאוגן (לפני כ-66 מיליון שנים) שחיסל כמחצית מהמינים בכדור הארץ - ביניהם הדינוזאורים שאינם עופות וכמה קבוצות יונקים - יונקי שליה וחיות כיס התפתחו לצורות מגוונות חדשות ולגומחות אקולוגיות לאורך תקופות הפלאוגן והנאוגן שבסופן התבססו כל הסדרות הקיימות כיום.

הגדרה של יונק
-------------

 איור 1: ביונקים, העצם quadrate והעצם articular קטנות בהרבה והן חלק מהאוזן התיכונה; הלסת התחתונה מורכבת מעצם שיניים בלבד.
יונקים מאופיינים בבלוטות חלב המייצרות חלב אצל הנקבות. בסיווג מאובנים נדרשים מאפיינים אחרים מכיוון שבלוטות החלב ותכונות אחרות של רקמות רכות אינן משתקפות במאובנים.

באיור מס' 1 מוצג אחד המאפיינים הזמינים בפלאונטולוגיה. מאפיין המשותף לכל היונקים החיים, כולל יונקי הביב, אך אינו קיים באף תרפיסד מתקופת הטריאס המוקדם: יונקים (בחלקו העליון של האיור) משתמשים בשתי עצמות השמע לשמיעה, בניגוד לבעלי שפיר עוברי אחרים (בחלקו התחתון של האיור) המשתמשים בהן לאכילה.

אצל בעלי השפיר העוברי המוקדמים ביותר, הלסת מורכבת מעצם מפרק הלסת (עצם קטנה בחלק האחורי של הלסת התחתונה (Articular bone)) ומהעצם הרבועה (עצם קטנה בחלק האחורי של הלסת העליונה (Quadrate bone)). כל בעלי ארבע הרגליים שאינם יונקים משתמשים במערכת זו, כולל דו-חיים, צבים, לטאות, נחשים, תנינים, דינוזאורים (כולל הציפורים), איכתיוזאורים, פטרוזאורים ותרפיסידים.

ליונקים, לעומת זאת, יש מפרק לסת שונה, המורכב רק מהשיניים (עצם הלסת התחתונה, הנושאת את השיניים) ומעצם גולגולת קטנה בלסת (Squamosal bone). בתקופת היורה, עצם ה-Quadrate ועצם ה-Articular התפתחו לעצמות ה-Incus וה - Malleus שבאוזן התיכונה. ליונקים יש גם שני קונדילים עורפיים (occipital condyle); אלו הם שני פינים בבסיס הגולגולת שמשתלבים בחוליית הצוואר העליונה, בעוד לבעלי ארבע רגליים אחרים יש קונדיל עורפי יחיד.

במאמר משנת 1981, קנת א. קרמק ושותפיו הציעו לקבוע קריטריון הבחנה בין יונקים וסינפסידים מוקדמים יותר לפי הלסת התחתונה, כלומר בעל חיים יחשב כשייך ליונקים אם קיימת בו עצם Squamosal ומתקיימת התאמה מרחבית בין השיניים העליונות לתחתונות (molar occlusion). הם ציינו שהקריטריון שנבחר הוא רק עניין של נוחות, מאחר ש"הלסת התחתונה היא היסוד השלדי הסביר ביותר של יונק מזוזואיקון שיישמר". כיום, רוב הפליאונטולוגים מחשיבים בעלי חיים כיונקים אם הם עומדים בקריטריון זה. יתרונו של קריטריון זה הוא בהקלה שהוא מספק בתהליך זיהוי מאובן.

תמצית האבולוציה של היונקים
--------------------------

להלן טבלת תמצית תהליכי האבולוציה של היונקים

תמצית האבולוציה של היונקים

הערות:

1. בעידנים ותקופות המונח "תחתון" מתייחס ל"קדום יותר" והמונח "עליון" מתייחס ל"צעיר יותר, קרוב יותר לזמננו". מאחר שהטבלה מתחילה מעידנים מוקדמים וככל שמתקדמים בה (יורדים שורות) מתקרבים לזמננו, אזי נתקל ב"תחתון" (קדום יותר) לפני שניתקל ב"עליון" (מאוחר יותר).
2. כל התאריכים מוערכים ואינם מדויקים. מפעם לפעם מתגלים ממצאים חדשים (גם במאובנים וגם בפילוגנטיקה מולקולרית) ומתבצעים מחקרים מעודכנים המעדכנים חלק מהתאריכים.
3. 

1. 1 2  "Amniota – Palaeos". 18 במאי 2005. אורכב מ-המקור ב-20 בדצמבר 2010. נבדק ב-23 בינואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Waggoner B (2 בפברואר 1997). "Introduction to the Synapsida". University of California Museum of Paleontology. נבדק ב-28 באפריל 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Hu, Y.; Meng, J.; Wang, Y.; Li, C. (13 בינואר 2005). "Large Mesozoic mammals fed on young dinosaurs". *Nature*. **433** (7022): 149–152. Bibcode:2005Natur.433..149H. doi:10.1038/nature03102. PMID 15650737. נבדק ב-27 בפברואר 2021. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
4. 1 2  ROUGIER, GUILLERMO W.; MARTINELLI, AGUSTÍN G.; FORASIEPI, ANALÍA M.; NOVACEK, MICHAEL J. (2007). "New Jurassic Mammals from Patagonia, Argentina: A Reappraisal of Australosphenidan Morphology and Interrelationships". *American Museum Novitates* (3566): 1. doi:10.1206/0003-0082(2007)507[1:NJMFPA]2.0.CO;2.
5. 1 2  Mammalia: Overview – Palaeos (אורכב 15.06.2008 בארכיון Wayback Machine)
6. ↑  Cowen R (2000). *History of Life*. Oxford: Blackwell Science. p. 432. ISBN 978-0-7266-0287-0.
7. ↑  K. A. Kermack; Frances Mussett; H. W. RIgney (בינואר 1981). "The skull of *Morganucodon*". *Zoological Journal of the Linnean Society*. **71** (1): 148. doi:10.1111/j.1096-3642.1981.tb01127.x. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
8. ↑  Kemp TS (2005). *The Origin and Evolution of Mammals*. Oxford University Press. p. 3. ISBN 978-0-19-850760-4.