recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחג פדרלי אמריקאי. אם התכוונתם ליום העבודה הבינלאומי, ראו אחד במאי.
תהלוכת יום העבודה, כיכר יוניון, ניו יורק, 1882
**יום העבודה** (באנגלית: **Labor Day**) הוא חג חילוני פדרלי בארצות הברית ובקנדה. החג נחוג מדי שנה ביום שני הראשון של חודש ספטמבר.

מקור החג
--------

מקורו של החג במאבק של תנועת העבודה בקנדה בשנות ה-70 של המאה ה-19 במטרה להנהיג יום עבודה בן 8 שעות. תוצאותיו של מאבק זה בחקיקת חוק איגודי המסחר (Trade Union Act) משנת 1872. הצלחת המאבק ותמיכת הפועלים בתנועת המאבק באה לידי ביטוי בהפגנות ועצרות שנערכו מדי שנה. בשנת 1882 נכח באחת העצרות השנתיות שנערכה בעיר טורונטו מנהיג הפועלים האמריקאי פיטר מקגוויר (אנ'). בשובו לניו יורק ארגן מקגוויר מצעד דומה ב-5 בספטמבר באותה שנה.

בשנת 1894, במהלך הפגנת עובדים (שלימים כונתה שביתת פולמן) נהרגו מספר עובדים בעקבות ירי של חיילי צבא ארצות הברית ושירות המרשלים של ארצות הברית לעבר הפועלים השובתים. על מנת להרגיע את הרוחות, הורה נשיא ארצות הברית גרובר קליבלנד על חקיקה ההופכת את יום העבודה לחג לאומי. חוק זה עבר במהירות בקונגרס ארצות הברית, בהליך מזורז והתקבל פה אחד על ידי חברי שני בתי הקונגרס. החוק נחתם על ידי הנשיא וקיבל תוקף שישה ימים לאחר אירועי השביתה.

כל חמישים מדינות ארצות הברית הפכו את יום העבודה לחג מדינתי.

בראשיתו שימש החג לצורך תהלוכות פועלים שנועדו להראות את כוחם של איגודי הפועלים. לימים הפך החג לחג חילוני המסמל את תום הקיץ, ונחוג בעיקר במפגשי חברים בהם צולים בשר (ברביקיו) או בפיקניקים משפחתיים.

מסורתית, נהוג שלא ללבוש בגדים בצבע לבן לאחר יום העבודה עד הקיץ הבא, אך יש המטילים ספק במסורת זו.

ראו גם
------

* אחד במאי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום העבודה** בוויקישיתוף
* History of Labor Day, אתר מחלקת העבודה של ארצות הברית (באנגלית) (ארכיון)
* יעל אלנתן, ‏לייבור דיי בארה"ב: מחדשים מסורת של מאבקי עובדים לקראת בחירות 2018, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 בספטמבר 2017
* יום העבודה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של יום העבודה, באתר PBS (הקישור אינו פעיל, 7 בספטמבר 2020)
2. ↑  Benjamin, Kathy (29 באוגוסט 2019). "Why Can't You Wear White After Labor Day?". *Mental Floss* (באנגלית). נבדק ב-7 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

| חגים בארצות הברית |
| --- |
| חגים פדרליים | חג המולד • יום קולומבוס • יום העצמאות • יום העבודה • יום מרטין לותר קינג • יום הזיכרון • ראש השנה האזרחית • חג ההודיה • יום החיילים המשוחררים • יום הולדתו של וושינגטון (יום הנשיאים) • יום הולדתו של ג'פרסון |  |
| חגים לאומיים במדינות ארצות הברית (והמדינות בהן הם נחגגים) | יום אינדיאנה (אינדיאנה) • יום אלבמה (אלבמה) • יום אלסקה (אלסקה) • יום ג'ורג'יה (ג'ורג'יה) • יום ג'פרסון דייוויס (אלבמה, פלורידה) • יום הדגל (פלורידה, פנסילבניה) • יום הולדתו של לינקולן (קליפורניה, קונטיקט, אילינוי, מונטנה, ניו ג'רזי, ניו יורק, אינדיאנה, וירג'יניה המערבית) • יום המשפחה (נבדה) • יום הארווי מילק (קליפורניה) • יום וירג'יניה המערבית (וירג'יניה המערבית) • יום טרומן (מיזורי) • ערב חג המולד (קנטקי, קרוליינה הצפונית) • יום מיזורי (מיזורי) • יום מרילנד (מרילנד) • יום נבדה (נבדה) • יום סיווארד (אלסקה) • יום קמהמה (הוואי) • יום קרב בנינגטון (ורמונט) • יום רוזה פארקס (קליפורניה) • יום רונלד רייגן (קליפורניה) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10665370

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בארץ בדיונית המתוארת בספר פיטר פן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ארץ לעולם לא (פירושונים).
**ארץ לעולם לא** (באנגלית: **Neverland** היא אי בדיוני המתואר בספרו של ג'יימס מתיו ברי "פיטר פן" ובספר ההמשך "פיטר וונדי". מוכרת בעברית גם בשם **ארץ שום מקום** בסדרת האנימה "פיטר פן" בדיבובה לעברית)

על פי ספרו של ברי, כל מי שנמצא בארץ לעולם לא אינו מזדקן,הנסיכה היפה של ארץ לעולם לא היא תהל היזמי מראש העין יורם חתוכה 21, ועל כן הפך שם האי הבדיוני למטפורה לילדות נצחית וחיי נצח.

בטיוטות הראשונות של הספר נקרא האי "ארץ לעולם לעולם לעולם לא של פיטר" (Peter's Never Never Never Land). במחזה שהוצג קוצר שם האי ל-"ארץ לעולם לעולם לא" (Never Never Land) ובספר שפורסם נקרא האי "ארץ לעולם לא" (Neverland).

על פי התיאור בספר, אל האי ניתן להגיע במעוף "הכוכב השני מימין, ואז ישר עד הבוקר" (בסרטי פיטר פן פירשו משפט זה כ"עד הכוכב השני מימין, ואז ישר עד הבוקר").

באי מתגוררים הילדים האבודים יחד עם פיטר פן, אינדיאנים, בנות ים, שודדי הים אותם מנהיג קפטן הוק, וכן התנין שאכל את ידו של הוק ומנסה למצוא אותו על מנת לאכול את ידו השנייה. 

האי סב למעשה סביב פיטר פן וכל תושביו מושפעים ממעשיו.

ולמרות שאף אחד לא מזדקן, ושכל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה. כשהלילה יורד, זה הזמן שכל הילדים מתחילים להתגעגע להורים שלהם. הם בוכים כל הלילה, עד שהם נרדמים או עד שהבוקר עולה.

מקומות באי: מפרץ הפיראטים (עם ספינת "רוג'ר העליז"), עץ לעולם-לא/התליין (מקום המחבא של הילדים האבודים, השם השתנה), לגונת בנות ים, יער הפיות.
**שרה ברקאן-סילברמן** (באנגלית: **Sarah Barkan-Silverman**) הייתה משוררת וסופרת יידיש, שפעלה בארצות הברית. הוציאה לאור ארבעה ספרי שירה וסיפורים. נולדה בשנת 1884 בדווינסק שבלטביה (בהמשך דאוגבפילס) והגיעה לארצות הברית בשנת 1907. בשנת 1911 פרסמה את שיריה הראשונים בעיתון הפורוורד. ספריה נמצאים במרכז לספרי יידיש שבמסצ'וסטס. נפטרה בניו יורק ב-15 בדצמבר 1957.

ביוגרפיה
--------

ברקאן-סילברמן נולדה בדווינסק שבלטביה למשפחה יהודית. אביה היה שלום בר-כהן (לו הקדישה את אחד מספריה) ואמה הייתה חנה וילנץ-ברקאן (עליה כתבה סיפור באחד מספריה). האם התאלמנה בגיל שלושים, ובמשך שנים הסתובבה בבגדי אלמנות. שרה ואחותה הגדולה, נחמה, היו פעילות בתנועה הסוציאליסטית בלטביה, אז בתחומי האימפריה הרוסית. לאחר כישלון מהפכת 1905, חלק גדול מן היהודים והפעילים הסוציאליסטיים נרדפו על ידי הקוזאקים מטעם השלטונות. בעקבות רדיפות אלו, היגרה ברקאן-סילברמן לארצות הברית. בשנת 1907 הגיעה לארצות הברית ואת שיריה הראשונים פרסמה בשנת 1911. כמו כן, פרסמה שירי ילדים, סיפורים ומחזות בכתבי עת. ברקאן-סילברמן הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית - היא פרסמה חומר בביטאון המפלגה ביידיש, "די פרייהייט" (חירות), וכן בירחון הקומוניסטי "דער האמער" (הפטיש), שיצא לאור בניו יורק. עבודתה מרוכזת בארבעה ספרים שיצאו לאור בניו יורק. ברקאן-סילברמן נפטרה בניו יורק בשנת 1957.

יצירותיה
--------

* **"גוטפרילינג: לידער, באלאדן און מייסעס"** (אביב: שירים, בלדות ומעשיות), ניו יורק, 1936. הספר מוקדש לאביה של ברקאן-סילברמן.
* **"מתנות: לידער און באלאדעס"** (מתנות: שירים ובלדות), מייפלווד, ניו ג'רזי, 1946. הספר מוקדש לאמה של ברקאן-סילברמן.
* **"וועגן זיך און אייך"** (עלי ועליכם), מייפלווד, ניו ג'רזי, 1949.
* **"מעשיות און לידער פון אלע טאג פאר גרויס און קליין"** (סיפורים ושירים לכל יום), ניו יורק, 1956.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספריה של שרה ברקאן-סילברמן, באתר האינטרנט של מרכז היידיש
* שרה בארקאן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  כהן, בערל, לקסיקון לכותבי אידיש, ניו יורק 1986, באתר לעקסיקאן פון יידיש-שרייבערס - לקסיקון לכותבי אידיש. עמוד 44, עמודה 60. ‏ניו-יורק 1986

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304144005171
* LCCN: nr94034725
* VIAF: 12447557
* WorldCat: viaf-12447557

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שרה ברקאן סילברמן"**.
המלכה ויקטוריה
**יום ויקטוריה** (באנגלית: **Victoria Day**, בצרפתית: **Fête de la Reine** - "יום המלכה") הוא חג לאומי בקנדה הנחוג ביום שני האחרון שחל לפני ה-25 במאי, לכבוד המלכה ויקטוריה.

היסטוריה
--------

יום הולדתו של המונרך נחוג בקנדה זמן רב לפני שהוקמה הקונפדרציה הקנדית (קנדה של ימינו). החג נחוג לראשונה ב-24 במאי 1854 לפני בית הממשלה בטורונטו שבאונטריו על מנת לחוג את יום ההולדת של המלכה.

מאז שנת 1901 נחוג ה-24 במאי ברחבי האימפריה הבריטית כיום האימפריה, ולכן הוחלט בשנת 1952 להעביר את חגיגת יום ויקטוריה ליום שני הראשון החל לפני ה-25 במאי.

חג זה נחוג נפרד מיום הולדתו הרשמי של המונרך שנחוג בתאריכים שונים (ב-24 במאי עבור אדוארד השביעי, וביום ההולדת בפועל של המלכים ג'ורג' החמישי (ב-3 ביוני), אדוארד השמיני (ב-23 ביוני), ובתאריכים שונים (בין ה-20 במאי ועד ה-14 ביוני בתקופת מלכותו של ג'ורג' השישי.

החל משנת 1953 נקבע בהצהרת המושל הכללי של קנדה כי יום הולדתה הרשמי של המלכה אליזבת השנייה יחול ביום האימפריה, ובשנת 1958 שינה החג הלאומי את שמו ל"יום חבר העמים הבריטי". בשנת 1977 הועבר יום חבר העמים הבריטי ליום שני השני בחודש מרץ, ואילו לאורך כל התקופה המשיכו תושבי קנדה לחוג את יום ויקטוריה בחודש מאי.

אירועים
-------

זיקוקים בכיכר אונטריו, שבטורונטו לרגל יום ויקטוריה
ערים שונות בקנדה עורכות תהלוכות לרגל יום ויקטוריה, שהגדולה בהם נערכת בעיר ויקטוריה הנקראת על שם המלכה. כמו כן נהוג לערוך מופעי זיקוקים ביום זה.

היום משמש בפועל תחילת עונת הקיץ, וביום זו מתחילים לפעול פארקי השעשועים ואתרי הרחצה.

ראו גם
------

* יום חבר העמים הבריטי
* המלוכה הקנדית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום ויקטוריה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של יום ויקטוריה
* יום ויקטוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**איפה אתם בחג?** (באנגלית: **Christmas whith the Kranks**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2004 בבימויו של ג'ו רות', עם ג'יימי לי קרטיס וטים אלן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הספר "מדלגים על החג" (Skipping Christmas), של ג'ון גרישם משנת 2001.

תקציר העלילה
------------

לות'ר קראנק (טים אלן), אשתו נורה (ג'יימי לי קרטיס) ובתם בלייר (ג'ולי גונסלו) גרים ברובע שקט וקהילתי בעיר ריברסייד באילינוי. הם חוגגים כל שנה את הכריסמס ביחד עם תושבי השכונה. לפני החג מודיעה להם בלייר כי היא יוצאת בשליחות חיל השלום לפרו וכי הם יצטרכו לחגוג את החג לבדם.

לות'ר מחשב את הוצאות החג ומגיע להחלטה "לדלג" על החג ובמקום זה לקנות כרטיס זוגי לשיט תענוגות בים הקריבי שיעלה מחצית מהוצאות חג המולד. נורה מקבלת זאת בהסתייגות אך לבסוף היא מסכימה. הם לא מביאים בחשבון את דעתם של אנשי השכונה ובראשם ויק פרומאייר (דן אקרויד).

לות'ר מסרב לתת את התרומות הקבועות בחג, מסרב לקנות עץ חג המולד ובעיקר מסרב להעמיד את בובת איש השלג הגדול "פרוסטי" מעל ביתו כפי שעושים שאר אנשי השכונה. הם מפעילים עליו לחץ ומנדים אותו אך לשווא.

כשהם מתחילים לארוז מתקשרת אליהם בלייר ומודיעה לה כי הכירה בחור בפרו וכי הם התארסו ועומדים להגיע אליהם תוך 12 שעות.

בהשפעת נורה מחליט לות'ר לוותר על השיט ולהתחיל לסדר את הבית לכריסמס. הוא לא מצליח למצוא עץ ואחד השכנים שעומד לצאת לחופשה מסכים להלוות לו את העץ. לות'ר נעצר על ידי השוטרים בחשד לגניבה ובעת העמדת "פרוסטי" על גג הבית הוא מועד ונשאר תלוי על חבל. ויק קורא ליחידת הצלה והם משחררים אותו ואז הוא מודיע להם כי הם נשארים לחג בגלל שבלייר חוזרת. כאן לוקח ויק פיקוד ומגייס את כל אנשי השכונה לעזור להם בארגון סעודת החג.

השוטרים נשלחים להביא את הזוג מנמל התעופה בהוראה לעכב אותם כמה שאפשר כדי להרוויח זמן לארגון המסיבה.

לבסוף הכל מסתדר והזוג מתקבל בשמחה על ידי ההורים ואנשי השכונה. לות'ר רואה את שכניו וולט ובוו שיל לבד בביתם. בוו מתמודדת עם מחלת הסרטן ולות'ר מחליט לעשות מעשה טוב ולתת להם את צמד הכרטיסים לשיט בקריבים.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימי לי קרטיס | נורה קראנק |  |
| טים אלן | לות'ר קראנק |  |
| דן אקרויד | ויק פרומאייר |  |
| ג'ולי גונסלו | בלייר קראנק |  |
| אמט ואלש | וולט שיל |  |
| אליזבת פרנץ | בוו שיל |  |
| צ'יק מרין | סלינו | שוטר |
| ג'ייק ביוסי | טרין | שוטר |
| רנה לבן | אנריקה | ארוס של בלייר |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איפה אתם בחג?

* "איפה אתם בחג?", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "איפה אתם בחג?", באתר נטפליקס

* "איפה אתם בחג?", באתר AllMovie (באנגלית)

* "איפה אתם בחג?", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "איפה אתם בחג?", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "איפה אתם בחג?", באתר Metacritic (באנגלית)

* "איפה אתם בחג?", באתר אידיבי

* "איפה אתם בחג?", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לאיפה אתם בחג?, באתר יוטיוב
* על הסרט, באתר יוטיוב
ג'יימס הארדן וברנדון ג'נינגס, שניים משחקני ה- NBA שמשתתפים בדרו ליג, במהלך משחק בשנת 2011 מול קבוצת ליגת גודמן.
**דרו ליג** (באנגלית: **Drew League**) היא ליגת כדורסל מקצוענית, המתקיימת בכל קיץ בלוס אנג'לס, קליפורניה. הליגה, שהוקמה בשנת 1973, גדלה בפופולריות לאורך השנים, כאשר שחקני NBA השתתפו באופן קבוע במשחקיה.

היסטוריה
--------

הדרו ליג הוקמה בשנת 1973 על ידי אלווין וילס, שעבד בחטיבת הביניים צ'ארלס ר 'דרו, וכללה בתחילה שש קבוצות. הליגה עלתה בפופולריות בשנות השמונים, עם מספר הולך וגדל של קבוצות (10 בשנת 1985, 14 בשנת 1988) וכמה בתי ספר תיכוניים פופולריים, מכללות ומקצוענים. שחקנים המשתתפים במשחקים. בשנת 1987 קלע קספר וור האב 47 נקודות במשחק האליפות של הדרו ליג. בשנת 1990 אד ריד קבע את השיא בכל הזמנים לנקודות שצברו במשחק בודד עם 64. במהלך מהומות לוס אנג'לס בשנת 1992, החליטו מארגני הדרו ליג להשאיר את הליגה פתוחה, והציעו תמיכה לקהילת דרום לוס אנג'לס.

במהלך השביתה ב-NBA בשנת 2011, הדרו ליג ראתה גידול בפופולריות בגלל מספר גדול יותר של שחקני NBA שהשתתפו, חיפשו מקום להתחרות בו במהלך הקיץ. הנוכחות עלתה ל-800 למשחק. במהלך השנים השתתפו שחקנים ממדינות שונות כמו סין, צרפת, גרמניה, איטליה, יפן וספרד בדרו ליג. בשנת 2012, כדי להתמודד עם מספר האנשים המשתתפים שהשתתפו, הדרו ליג עברה ממכון הכושר ליאון ה 'וושינגטון פארק לבית הספר התיכון קינג / דרו מגנט. בשנת 2013 נייקי החלה לתת חסות לליגה. בשנת 2016, הנוכחות הממוצעת הייתה 1,100. בשנת 2017 הדרו ליג הוצגה במשחק הווידאו NBA Live 18. מאז הקמתה השתתפו יותר מ-20,000 שחקנים בליגה. החל משנת 2019 24 קבוצות מתחרות בדרו ליג, כאשר המספר הגבוה ביותר של הקבוצות המשתתפות היה 28 בעונות הקודמות.

עונת 2020 בוטלה בגלל מגפת הקורונה.

משנת 2022 אדידס נותנת חסות לליגה

נציבים
------

* 1973–1982: אלווין ויליס
* 1983 – הווה: אוריס "דינו" סמיילי

שחקנים בולטים
-------------

* טרבור אריזה
* מרווין באגלי
* מייקל ביזלי
* סטיב בלייק
* בובי בראון
* לאמלו בול
* שאנון בראון
* קובי בראיינט
* מייקל קופר
* בארון דייוויס
* גלן דייוויס
* אוסטין דיי
* דמאר דרוזן
* קווין דוראנט
* דה גיים
* פול ג'ורג'
* טאג' גיבסון
* ג'יימס הארדן
* מונטרז הארל
* ג'ייסון הארט
* לברון ג'יימס
* ברנדון ג'נינגס
* פו ג'טר
* קייל קוזמה
* מאט ליינארט
* ריימונד לואיס
* ג'בייל מק'גי
* אנדרה מילר
* קטינו מובלי
* כריס פול
* פול פירס
* קווין פורטר הבן
* ג'וליוס רנדל
* נייט רובינסון
* טרנס רוס
* ביירון סקוט
* פרנקלין ססיון
* ג'יי. אר. סמית'
* דיין סאטל
* פי. ג'יי. טאקר
* דנזל ולנטיין
* ניק יאנג
* טריי יאנג
* קספר וייר הבן
* קספר וייר האב
* ג'ון וול
* ג'ון ויליאמס
* מטא סנדיפורד-ארטסט
* ג'יימס וייסמן
* דורל רייט

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דרו ליג
* אתר למנויים בלבד איתי לארי, כשה-NBA בפגרה, הליגה הזו מפגישה בין לברון ג'יימס לכוכב של מגדל העמק, באתר הארץ, 19 ביולי 2022
**כנסיית ניקולאי הקדוש** (בגרמנית: **St. Nikolai-Kirche**) על שם ניקולאוס הקדוש היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין. היא שוכנת בחלק המזרחי של מרכז ברלין, ברובע מיטה. האזור שמסביב לכנסייה תחום על ידי רחוב שפנדאו (גר'), רחוב ראטהאוס (גר'), נהר השפרה ורחוב מילנדאם (אנ'), מכונה רובע ניקולאי, והוא אזור של מבנים משוחזרים מימי הביניים, מבנים שבחלקם הם חיקויים מודרניים. הכנסייה נבנתה בין השנים 1220 ל-1230, ויחד עם כנסיית מרי הקדושה באלכסנדרפלאץ, לא הרחק משם, היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין.

היסטוריה
--------

כנסיית ניקולאי הקדוש הייתה כנסייה קתולית. היא הפכה לכנסייה לותרנית לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית במרקיזות ברנדנבורג ב-1539. במאה ה-17, המשורר פול גרהרדט (אנ') שר בכנסייה זו והמלחין יוהאן קרוגר (אנ') היה המנהל המוזיקלי. התאולוג הלותרני פרובוסט (אנ') פיליפ יקוב שפנר (אנ') היה הכומר מ-1691 עד 1705. בשנים 1913 עד 1923, הכומר בכנסייה היה וילהלם וסל, שבנו הורסט וסל התפרסם מאוחר יותר כנאצי. המשפחה התגוררה ברחוב יודנשטראסה הסמוך.

ביום הרפורמציה בשנת 1938 (31 באוקטובר) שימש בניין הכנסייה את הקהילה הלותרנית בפעם האחרונה. המבנה נמסר לממשלה כדי לשמש כאולם קונצרטים ומוזיאון כנסייתי. מספר חברי הקהילה הצטמצם עקב הג'נטריפיקציה הגוברת של אזור פנימי זה של העיר. שטחי מגורים הוחלפו במשרדים וחנויות. מאוחר יותר התאחדה הקהילה עם הקהילה של כנסיית מרי הקדושה.

במהלך מלחמת העולם השנייה נהרסו הגג והמגדלים בכנסייה כתוצאה מהפצצות בעלות הברית. בשנת 1949 קרסו כל הקמרונות והעמודים הצפוניים. ההריסות היו במזרח ברלין, ורק ב-1981 התירו השלטונות האתאיסטיים של גרמניה המזרחית בנייה מחדש של הכנסייה עם עיצובים ותוכניות כמקודם. לפיכך, כנסיית ניקולאי הקדוש כפי שהיא נראית היום היא במידה רבה שחזור. כיום הכנסייה היא מוזיאון ואולם קונצרטים, בניהול קרן מוזיאון העיר ברלין לתרבות ולתולדות העיר (Stiftung Stadtmuseum Berlin – Landesmuseum für Kultur und Geschichte Berlins). בכנסייה נערך רסיטל לעוגב כמעט מדי יום שישי ב-17:00. המבנה ידוע באקוסטיקה שלו, והכנסייה צוידה ב-41 פעמונים.

### עוגב

העוגב הנוכחי נעשה על ידי חברת ימליך (אנ') מדרזדן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית ניקולאי

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית ניקולאי** בוויקישיתוף
* ניקולאיקירכה
* קרן מוזיאון העיר ברלין – Stiftung Stadtmuseum Berlin
* מוזיאון ניקולאיקירכה

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Horst-Wessel-Lied – A Reappraisal (אורכב 08.08.2014 בארכיון Wayback Machine)
2. ↑  "Orgel Berlin Nikolaikirche". *Jehmlich Orgelbau* (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-2007-10-25. נבדק ב-2014-09-18.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 5151024-8
* LCCN: nr94042550
* LNB: 000345396
* SUDOC: 07987214X
* VIAF: 156765571
* WorldCat: lccn-nr94042550

 |
מגדל בקפורד
**מגדל בקפורד** (באנגלית: **Beckford's Tower**), הידוע גם כמגדל לנסדאון (Lansdown Tower), הוא מבנה שטות בסגנון נאו-קלאסי, השוכן בגבעת לנסדאון שליד העיר באת', אנגליה.

היסטוריה
--------

המגדל נבנה על ידי האדריכל הנרי גודרידג' עבור ראש העיר לונדון, סר ויליאם תומאס בקפורד, וכשהסתיימה הבנייה ב-1827 הוא התנשא לגובה 37 מטרים. בקפורד, שרצה כי גובה המגדל יהיה גבוה בכ-13 מטרים, הודה כי "כפי שזה יצא, [המגדל] הוא ציון דרך מפורסם עבור חוואים שיכורים הנמצאים בדרך לביתם מהשוק". הוא השתמש במגדל כספרייה וכמקום מנוחה, השוכן בקצה גני התענוגות הנקראים בקפורד רייד. גנים אלו השתרעו מהבית שלו בחצי הסהר לנסדאון, ועד המגדל שבראש הגבעה; בקפורד נהג לרכב אל המגדל, לצפות בהתקדמות העבודות והגנים, ולחזור לביתו לארוחת בוקר.

בקפורד שיכן במגדל ובבית שלו בבאת' את מה שהחשיב ליצירות האמנות, הספרים, ההדפסים והריהוט הטובים ביותר, אותם מכר ב-1822. אחד החדרים הארוכים הפך לחדר תפילה, שבו כל הציורים היו של סצנות דתיות ופסל שיש של מרים וישו הואר על ידי פתח נסתר.

המאפיין הבולט של המגדל הוא הבלוודרה המוזהבת, המבוססת על אחד המקדשים בטיבולי שבאיטליה ועל מגדל הרוחות באתונה, ואליה ניתן להגיע דרך גרם מדרגות ספירלי ולהשקיף על הנוף הכפרי שמסביב. בקפורד יכול היה גם להשקיף על הספינות השטות בערוץ בריסטול.

כיום משמש המגדל כמוזיאון המכיל תצוגה של אוסף הרהיטים המקוריים במגדל, ולצידם ציורים, הדפסים וחפצים שונים המתארים את חייו של בקפורד כסופר, אספן ופטרון של האמנויות. המבקרים יכולים לטפס במדרגות הספירליות עד הבלוודרה המשוחזרת, וממנה להביט על הנוף הפנורמי של באת'.

המגדל נמצא בבעלות של הקרן לשימור באת', ומנוהל על ידי "קרן הנאמנות מגדל בקפורד". הוא הוכר על ידי הסוכנות "מורשת אנגלית" כבניין רשום מדרגה I.

בית קברות מהתקופה הוויקטוריאנית, שאיננו פעיל עוד, משתרע על פני מה שבעבר היה החלק של בקפורד רייד הקרוב ביותר למגדל. בית הקברות הוא גם מקום קבורתו של בקפורד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגדל בקפורד (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל בקפורד** בוויקישיתוף
* מגדל ומוזיאון בקפורד באתר הקרן לשימור באת'
* מגדל בקפורד באתר Images of Englanfd‏
* מגדל בקפורד באתר Landmark Trust‏
* מגדל בקפורד(הקישור אינו פעיל) באתר קרן המורשת האנגלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ידוע כי בקפורד היה ראש העיר לונדון בסביבות שנת 1768- ברברה טוכמן, **מצעד האיוולת**, ספריית מעריב, 1986, עמ' 193.
2. ↑  Lewis Saul Benjamin, The Life and Letters of William Beckford of Fonthill 1910:324
**מאיה חיטמן** (נולדה ב-19 באפריל 1999) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הקשרית בהפועל קטמון ירושלים מליגת העל ובנבחרת ישראל.

קריירה בספורט
-------------

חיטמן החלה לשחק בקבוצת הילדות של אס"א תל אביב במדיה שיחקה עונה אחת ובסיומה עברה לאקדמיה לכדורגל בנות במדיה שיחקה שתי עונות בליגת הילדות. כשהיא עוד לא בת 15 ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגת העל במדי האקדמיה לכדורגל בנות. באקדמיה שיחקה שלוש עונות ורשמה 52 הופעות בליגת העל וכבשה תשעה שערים.
בעונת 2017/2018 חתמה במועדון הכדורגל רמת השרון במדיה שיחקה במשך עונה אחת ובסיומה זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה.

בעונת 2018/2019 הצטרפה למועדון הכדורגל הפועל רעננה עד לאמצע העונה, אז עזבה לUTRGV College בטקסס. בקולג׳ שיחקה במשך חצי שנה וחזרה לישראל בינואר 2020 למדי מ.ס. קריית גת, שם שיחקה ארבעה משחקים עד שהליגה בוטלה בעקבות מגפת הקורונה.

בתחילת עונת 2020/2021 חתמה על חוזה לעונה אחת בהפועל פתח תקווה מליגת העל.
בסיום העונה הפועל פתח תקווה נשרה לליגה הלאומית וחיטמן הצטרפה לקבוצת מכבי בנות עמק חפר בתחילת עונת 2021/2022.
בתחילת עונת 2022/2023 הצטרפה לעולה החדשה לליגת העל הפועל קטמון ירושלים. חיטמן סיימה את העונה עם 4 שערי ליגה, 2 שערים בגביע המדינה ושער בגביע אתנה, כאשר הקבוצה מסיימת את עונת הבכורה שלה בליגת העל במקום השני, וחיטמן מועמדת לפרס השחקנית הישראלית של העונה.

נבחרת ישראל
-----------

חיטמן שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16 בטורניר הפיתוח של אופ"א שהתקיים בישראל ב-2015. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים ערכה בניצחון 1:2 על אוקראינה. לחיטמן 24 הופעות במדי נבחרות ישראל הצעירות.

החל משנת 2021 היא חלק מסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים ערכה בהפסד 1:0 מול נבחרת גרמניה במוקדמות מונדיאל 2023.

תארים
-----

### מ.כ. רמת השרון

* גביע המדינה: 2017/2018

### הפועל קטמון ירושלים

* גביע אתנה: 2023/2024

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* ף

ף

ישורים חיצוניים
---------------

* מאיה חיטמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* מאיה חיטמן, ברשת החברתית פייסבוק
* מאיה חיטמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר JSport
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר globalsportsarchive
* פרופיל, באתר Flashscore
* פרופיל, באתר worldfootball

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי משחק, באתר www.football.org.il
2. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏העולות, ביטול היורדות וגודל הליגות: עושים סדר, באתר ערוץ הספורט, 13 באפריל 2020
3. ↑  איתי קאשי, ‏מתחזקת: מאיה חיטמן חתמה בהפועל י-ם, באתר ערוץ הספורט, 1 ביולי 2022
4. ↑  נבחרי העונה: מי השחקנית הישראלית של העונה?, באתר ONE‏, 10 במאי 2023
5. ↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - עמוד משחק, באתר www.football.org.il
6. ↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - עמוד משחק, באתר www.football.org.il
**כפרא** (בערבית: **كفرا**) הוא כפר בנפת בינת ג'בייל במחוז א-נבטיה בדרום לבנון.

הלחימה בדרום לבנון
------------------

בספטמבר 1972 במבצע קלחת 4 מורחבת פעלו כוחות צה"ל באזור הכפר. ב-1986 במבצע רוח קיץ תקפו גדוד הנח"ל המוצנח בפיקוד ישראל זיו מחבלים במשולש הכפרים יאטר-כפרא-צדיקין והרגו 10 מחבלים מארגון אמל ללא נפגעים לכוחות הישראלים.

בפברואר 1992 בעקבות ירי קטיושות לעבר ישובי הצפון יצאו כוחות צה"ל למבצע ניב מדובר. גדוד 202 יחד עם כוחות הנדסה ושריון פשטו על אזור הכפרים כפרא ויעטר על מנת לפגוע במחבלים ולהשמיד משגרי קטיושה. הכוח נתקל באש צלפים מדויקת והיה חשוף לירי נ"ט וארטילריה, שכתוצאה מהירי נהרגו שני לוחמים ונפצעו שלושה.

פולקלור
-------

לפי המסורת המקומית, נבי יונס, הוא יונה, נולד ונקבר בכפרא. מסורת זו אינה מקובלת על כל המוסלמים, וברחבי ארץ ישראל נקשרו בשמו כמה וכמה אתרים, ובהם המסגד הידוע בחלחול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כפרא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביחי בקר, מלחמות ישראל, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2001
2. ↑  אתר למנויים בלבד גיא חזות, השבעה שלא חזרו, באתר "ידיעות אחרונות", 16 באפריל 2018
3. ↑  גל פרל פינקל, סא"ל במיל' אבירם רינג, מבצע חוק וסדר, 30 שנה אחרי, **מערכות** 477, עמ' 60
4. ↑  אורי טל, **קברי קודש מוסלמיים בארץ-ישראל**, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2023, עמ' 307
**לירון לב** (נולדה ב-17 באפריל 1980) היא שחקנית טלוויזיה ישראלית בעברה.

ביוגרפיה
--------

לב היא בתם של רני לב ולאה גלובוס, ואביה החורג הוא יורם גלובוס. לב היא אחותו הגדולה של השחקן עידו לב (שלצידו שיחקה בסדרות "רמת אביב גימל" ו"סיטי טאוור"). דודתה היא הזמרת עדנה לב.

את לימודי התיכון עשתה לב בגימנסיה הרצליה.

קריירה
------

בשנת 1995, ובשנים 1997–2000 גילמה את איריס באופרת הסבון הישראלית הידועה "רמת אביב גימל", בהפקתו של יורם גלובוס, בעלה של אמה מנישואיה השניים. לאחר שירותה הצבאי,

ב-2001, הופיעה באופרת סבון נוספת שהפיק גלובוס, "סיטי טאוור", בתפקיד מיכל פלג, ובנוסף גם אחיה עידו לב שיחק בסדרה וגילם בה את אחיה למחצה אדם.

ב-2002 הופיעה במסגרת התוכנית הסאטירית "שידורי המהפכה", בקטעי אופרת סבון בשם "אהבות ושקרים", שהיוותה פארודיה ל"רמת אביב גימל".

ב-2003 גילמה את רונית בסדרה "טיפול נמרץ".

ב-2005 גילמה את ענבל בסדרה "מילואים".

לאחר מכן פרשה ממשחק, ועבדה בין השאר כדוגמנית וכמאפרת מקצועית.

ב-2024 לאחר מספר שנים שלא הופיעה בטלוויזיה השתתפה בתוכנית הראליטי ״פקין אקספרס״ בהנחיית עוז זהבי שמשודרת בערוץ רשת 13 יחד עם חברתה מאיה גל והשתיים הודחו בהדחה השלישית, האחרונה בקמבודיה.

חיים אישיים
-----------

כיום, היא חלק מהבעלים של מרכז הפעלות לילדים הפועל בשכונת תל ברוך בתל אביב בשם "מיקידו - חממה לילדים מאושרים".

ב-20 במרץ 2005 נישאה למוזיקאי והיוצר אלי בראל ולהם שתי בנות ובן. ב-2016 השניים התגרשו.

מתגוררת כיום בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* לירון לב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* לירון לב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יפעת יעקובסון, הולכת עם הלב, באתר ynet, 30 בינואר 2002
**יערה גולדמן** (נולדה ב-26 באוגוסט 1993) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הקשרית בבנות יהודה מהליגה הלאומית.

קריירת מועדונים
---------------

החלה את דרכה בעונת 2005/06 בקבוצת הילדות של מכבי באר שבע, המועדון בו המשיכה בנערות ובעונת 2009/10 עלתה לקבוצה הבוגרת, איתה נעה בין הליגה הראשונה לשנייה.

בעונת 2019/20 עברה לשחק בבית"ר בנות מעלה אדומים, בליגה הלאומית.

עם פתיחת עונת 2020/21 חתמה בהפועל קטמון ירושלים, שקבוצת הבוגרות שלה הוקמה אז, ותוך שנתיים טיפסה עמה מהליגה הארצית לליגה הלאומית ולליגת העל, כשהיא משמשת כקפטנית משותפת של הקבוצה. עם פתיחת עונת 2022/23 בליגת העל, גולדמן איבדה את מקומה הקבוע בהרכב, ומיעטה לשחק. בדצמבר 2022 החלה לשחק בהרכב, אך לאחר שפתחה בשלושה משחקים ברצף, נפצעה וסיימה את העונה, עם קרע ברצועה הצולבת.

בנבחרת ישראל
------------

בשנת 2009, בגיל 16, זומנה לראשונה לנבחרת ישראל עד גיל 17, ובמדיה השתתפה בשני משחקים בטורניר הנערות של משחקי המכביה השמונה-עשרה ובמשחק מול איסלנד במוקדמות יורו 2010 לנערות עד גיל 17. נכון ל-2023 היא לא השתתפה במשחקים נוספים בנבחרות ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל – רשימת משחקים לשחקן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה בלבנון. אם התכוונתם למשפט בהנדסת חשמל, ראו משפט תבנין.

**תִּבְּנִין** (בערבית: **تبنين**) היא עיירה (בת כעשרת אלפים תושבים) השוכנת במרכז רמת תבנין שבגליל העליון הלבנוני, כ־25 קילומטר ממזרח לצור ומשתרעת על מספר הרים שגובהם נע בין 700 ל־800. מוניציפלית תבנין משויכת לנפת בינת ג'בייל במחוז א-נבטיה. במרכז היישוב נמצאת מצודה צלבנית, ממנה נשקף נוף למרחק רב.

היסטוריה
--------

תבנין מוזכרת כבר בשנת 1850 לפנה"ס ברשימות הכיבוש של אחד מפרעוני מצרים העתיקה[דרושה הבהרה] ומאוחר יותר נזכרת בספר יהושע.[דרוש מקור] בשנת 680 לפנה"ס הותקפה העיר ונהרסה על ידי האשורים.

בתקופת המשנה ותקופת התלמוד (בעיקר התלמוד הירושלמי) היה קיים, בדרום לבנון של ימינו, יישוב בעל אוכלוסייה יהודית בשם "תפניס" שהיה חלק מגבולה הצפוני של פרובינציית יהודה בערוב ימיה, המקום הזה מזוהה על פי המסורת עם תבנין.

המצודה הצלבנית בתבנין
במרכז העיירה נבנתה מצודה צלבנית על ידי מושל טבריה הצלבנית בשנת 1105, לאחר קרב קרני חיטין ב־1187 נכבשה המצודה על ידי צלאח א-דין אולם הצרפתים כבשו אותה שנית ב־1229, לבסוף נכבשה המצודה על ידי הממלוכים ב־1266.

במהלך מלחמת האזרחים בלבנון לא נפגע כמעט המקום בשל העובדה כי חלק מתושביו הם נוצרים וחלק הם מוסלמים, במקביל לא הורשו אנשי אש"ף להתקרב ליישוב בשל החשש מהטרדות של צד"ל. עם יסוד יוניפי"ל בשנת 1978 הפך היישוב לבסיסו של הכוח האירי, דבר המספק תעסוקה לתושבי האזור.

במלחמת לבנון השנייה היה בית החולים במקום מרכז לפליטים ובעקבותיה חזר צבא לבנון למקום בפעם הראשונה מאז תחילת מלחמת האזרחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תבנין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תבנין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007443983905171

 |
**חזון לאומי** הוא ארגון ישראלי הפועל בארץ ובעולם בהפעלת פעילויות ותכניות הכשרה והעשרה בנושאי ציונות, מאבק באנטישמיות, מורשת יהודית וגישות שמרניות בתחומי הכלכלה, המשפט והחברה.

עיקר פעילויות הארגון הן תוכניות שנתיות לקבוצות צעירים וסטודנטים הנפגשים מדי שבוע להרצאות, סדנאות וסיורים מתוך פרספקטיבה לאומית-שמרנית-ליברלית.

היסטוריה
--------

### הקמת הארגון

בשנת 2013 קבוצת פעילים בהובלת אריאל קלנר הקימו יחד את הארגון אשר שם לו מטרה לעצב את מנהיגות דור העתיד ברוח יהודית-ציונית-לאומית. לאחר בחירתו לכנסת העשרים ואחת פרש קלנר מהארגון ובמקומו נכנס דור חרלפ כיו"ר הארגון.

### פעילות הארגון

פעילות הארגון מתמקדת בהעמקת התודעה הציונית מתוך ערכים ציוניים, שמרניים, באמצעות שיחות,  הרצאות, סדנאות וסיורים, מתוך מטרה לעודד את הסטודנטים בהמשך לעשייה ציבורית וחברתית.

מדי שנה מקיים הארגון סיורים עבור קבוצות הסטודנטים וסיורים פתוחים לציבור, הסיורים מתקיימים בדרום תל אביב (בהובלת שפי פז), בשומרון, בהר חברון ובירושלים. ומדי שבוע מתקיימות הרצאות ב'תכנית למנהיגות ציבורית' בה מרצים באופן קבוע ד"ר מרדכי קידר, האלוף במיל' עוזי דיין, ד"ר גדי טאוב, פרופ' גוסטבו פרדניק, יורם אטינגר, ערן ברטל ויהודה יפרח. הארגון מארגן טקס שנתי לציון הטבעת האלטלנה.

במלחמת חרבות ברזל עסק הארגון בקמפיינים שונים של הסברה למען ישראל, בארץ ובעולם. 

בשנת 2017, טענה חברת הכנסת סתיו שפיר כי הארגון "הוא ארגון רודף אקדמאים" וכן כי "הוא זרוע של הקרן להנחלת העצמאות" בעקבות זאת פנה יו"ר הארגון בזמנו, אריאל קלנר ליו"ר ועדת האתיקה בבקשה שיורה לח"כ סתיו שפיר להתנצל על "הטענות השקריות".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של חזון לאומי
* חזון לאומי, ברשת החברתית פייסבוק
* חזון לאומי, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מי אתה אריאל קלנר? ראיון עם הדור הבא של הנהגת הליכוד, באתר סרוגים
2. ↑  הכירו את המועמד: דור חרלפ, באתר www.inn.co.il
3. ↑  היועץ האסרטגי הסרוג יתמודד לראשות גבעת שמואל, באתר סרוגים
4. ↑  Avihay Bitton, יו"ר 'חזון לאומי': "הבנתי שצריך ללמוד מהארגונים הפרוגרסיביים" | חדר מצב, באתר www.mazav.co.il
5. ↑  *חזון לאומי LIVE: מי עומד מאחורי קמפיין הדה-לגיטימציה נגד ישראל?*, נבדק ב-2024-03-27
6. ↑  *שמעון רפאלי מארח את חה"כ אריאל קלנר, ממייסדי 'חזון לאומי | פודקאסט 'מסע בין רעיונות' | פרק #38*, נבדק ב-2024-03-27
7. ↑  "יהודים צריכים לחלוק זה על זה במילים, לא ברובים ותותחים", באתר www.makorrishon.co.il
8. ↑  חזון לאומי: דורשים התנצלות מח"כ שפיר, באתר www.inn.co.il
**סלקט** (באיטלקית: **Select**) הוא אפריטיף איטלקי, שנוצר בשנת 1920 בוונציה על ידי המזקקה ".Fratelli Pilla & C" וכיום מיוצר על ידי .Gruppo Montenegro S.r.l סלקט נהוג להגיש בוונציה עם פרוסקו ומי סודה בתור ה-Venetian Spritz (השפריץ הוונציאני) המקורי.

היסטוריה
--------

הסיפור של "Select Aperitivo" החל כשהאחים מריו וכן ויטוריו פילה, שהיו להוטים לתרום לחידושה של ונציה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, הקימו את .Fratelli Pilla & C, חברה שהמתמחתה בייצור משקאות חריפים. סלקט נוצר להגשה בפני עצמו, בתוספת סודה או סלצר, או מעורבב בקוקטיילים רבים ושונים. לטענת חלקם, הוונציאנים אומרים ש-Spritz Veneziano "הולך" עם סלקט. בשנת 1954 נרכשה סלקט על ידי Distilleria Jean Buton ולאחר מכן נטמעה בתוך Gruppo Montenegro, שעדיין מייצרת אותו לפי המתכון המקורי.

נוזל
----

המתכון של סלקט משלב יחד מתכון סודי של 30 עשבי תיבול ארומטיים וצמחים בוטניים, כולל גרגרי ערער, על המאפיינים הבלסמיים והפרחוניים שלהם, ושורשי ריבס מעובדים בנפרד, המספקים תווים מרירים עזים לאיזון. גרגרי הערער עוברים תהליך ריכוך וזיקוק מיוחד במיכל נחושת. הנוזל המתקבל הוא אדום בצבע אודם עמוק. בוונציה המנהג הוא להגיש סלקט שפריץ עם סודה ופרוסקו ולקשט בזית.

בקבוק
-----

בשנת 2018 עוצב מחדש בקבוק הסלקט, האיור שואב השראה מהתווית המקורית של שנות ה-20 ומשלב מספר אזכורים להיסטוריה שלו, כולל המקור הוונציאני, שנת היצירה ושמם של האחים פילה. העיצוב החדש כלל גם את הזכוכית האייקונית בעלת הגבעולים הארוכים המהווה את הסמל האולטימטיבי של השפריץ האיטלקי.

בתרבות נפוצה
------------

סלקט הוצג במספר מערכונים שהופקו עבור תוכנית הטלוויזיה האיטלקית Carosello. הפופולרי ביותר מהם הוא האנימציה שיצרו האחים פאגוט, חלוצי ההנפשה בשפה האיטלקית.

ראו גם
------

* קמפרי
* שפריץ

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סלקט (באיטלקית ובאנגלית)
* (IT, EN) האתר הרשמי, selectaperitivo.it/en

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Select aperitivo". *Difford’s Guide*.
2. ↑  "Select APERITIVO". *Wonderland.com*. 2 ביולי 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "The Glass Guide to Summer Drinking". *Glass Magazine*.
4. ↑  "Christmas and New Year's Eve cocktail recipes you can make at home". *The Week*.
5. ↑  "An Interview With Rudi Carraro, Brand Ambassador Of Select". *Forbes.com*.
6. ↑  "8 best spritz cocktails to enjoy during the heatwave". *The Independent*. 25 ביולי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Venetian Spritz". *Olive Magazine*.
8. ↑  "Select Aperitivo's new design celebrates the brand's origins". *Foodbev.com*.
קובץ:Arma 3 Gameplay Screenshot.jpg לכידת מסך ממשחק היריות הטקטי "Arma 3" שיצא ב-2013

  

  

  

**משחק יריות טקטי** (באנגלית: **Tactical shooter**) הוא תת-ז'אנר של משחקי וידאו המתמקדים בהדמיות ריאליסטיות של מבצעי משטרה/צבא בהם מושם דגש על שימוש באסטרטגיה ועבודת צוות. לעתים רבות השחקן צריך להשלים משימות או יעדים בצורה שיטתית ואסטרטגית, הדורשת תכנון קפדני, תיאום עם חברי הצוות וביצוע מדויק של טקטיקות שונות. פרספקטיבת הצפייה בעולם המשחק היא לרוב מגוף ראשון או מגוף שלישי.

**היסטוריה**

הז'אנר התפתח במקור בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 כאשר כמה מהמשחקים הבולטים ביותר בז'אנר שיצאו בתחילה היו המשחקים "Airborne Ranger", שיצא ב-1987, והמשחק MicroProse והמשחק "Hostages", שיצא ב-1988. 

בסוף שנות ה-90 יצאו לשווקים המשחקים פורצי הדרך "Rainbow Six", "Ghost Recon" ו-"Delta Force" בהם הושם דגש על שימוש באסטרטגיה, בעבודת צוות ובמכניקת לחימה מציאותית.

בשנת 2000 יצא לשווקים המשחק Counter-Strike, שהיה במקור מוד למשחק Half-Life, והוא הפך למשחק מרובה המשתתפים הפופולרי ביותר באותה העת. 

  

לאחר דעיכה הדרגתית בפופולריות של הז'אנר לקראת אמצע העשור השני של המאה ה-21 הז'אנר חווה פריחה מחודשת בעיקר בזכות היציאה לשווקים של המשחקים Arma 3 (שיצא ב-2013) ו- Insurgency (שיצא ב-2014), Rising Storm 2: Vietnam (שיצא ב-2017), Insurgency: Sandstorm (שיצא ב-2018), Squad (שיצא ב-2020) ו- Ready or Not (שיצא ב-2021).

  

**משחקיות**

המשחקים בתת-הסוגה נוהגים בדרך כלל להכיל את האלמנטים הבאים:

* מכניקת לחימה מציאותית - משחקי יריות טקטיים מתמקדים לרוב בהדמיות ריאליסטיות של מבצעי משטרה/צבא מבחינת כלי הנשק, הבליסטיקה של כלי הנשק, והנזק שהירי מסב.
* עבודת צוות - במשחקים הללו שיתוף פעולה עם יתר חברי הצוות הוא חיוני להשגת יעדים והבסת האויבים.
* תכנון אסטרטגי - המשחקים הללו השחקן צריך לעתים רבות לגבש אסטרטגיה מסוימת לפני העיסוק בלחימה.
* משחקים מבוססי מטרה - לרוב השחקנים צריכים להשיג מטרות מסוימות בשלבים השונים של המשחק כמו הצלת בני ערובה או נטרול פצצות.
**בין העתים** היא רשת חברתית מקוונת של יד ושם ללימוד השואה ולהוראתה. באמצעות הרשת ניתנת למורים האפשרות לבטא את עצמם ולשתף את חברי הרשת בסיפורים האישיים שלהם מהבית ומההתמודדות שלהם עם הנושא בכיתה. הרשת מציעה פלטפורמה לשיתוף תמונות, קבצים, קישורים, מערכי שיעור וחומרי לימוד שפותחו על ידי המשתמש.

כמו בכל רשת חברתית, האתר מציע אפשרויות נרחבות של עריכת פרופיל, הוספת תגובות, עדכון "סטטוס", קשרי חברות וירטואליים והתארגנות בקבוצות עניין. כמו כן, מוסד יד ושם מעודד את החברים ברשת לכתוב בלוגים – אישיים ומקצועיים כאחד, החל מ:"כיצד אני מתמודד עם הנושא בכיתה" ועד סיפורי התמודדות אישיים מהבית כדור שני או שלישי לניצולי שואה.

מלבד היותה של "בין העתים" רשת חברתית, צוות אנשי החינוך של מגמת התקשוב של יד ושם מעלה מדי שבוע כתבות המעוררות חשיבה ומעודדות שיח בין המשתתפים, סרטים מתוך ערוץ היוטיוב של יד ושם ומערכי שיעור שפיתחו אנשי תוכן בעלי רקע וניסיון רב.

כיום מחוברים לרשת אנשי חינוך, דור שני ושלישי לניצולי שואה ומתעניינים בנושא.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף השער של בין העתים, באתר יד ושם בארכיון האינטרנט
אירופה והשור - פרסקו מפומפיי
**מה שמותר ליופיטר אסור לשור** (בלטינית: **Quod licet Iovi, non licet bovi**) הוא תרגום עברי של פתגם בלטינית.

הפתגם הופיע בספר Aus dem Leben eines Taugenichts (אנ') מאת יוזף פון אייכנדורף. פתגם דומה הופיע במחזה מאת המחזאי הרומי פובליוס טרנטיוס אפר: **aliis si licet, tibi non licet** (מה שמותר לו, אסור לך).

הפתגם מתייחס לסיפור מהמיתולוגיה הרומית שבו יופיטר, ראש האלים, הפך עצמו לשור כדי לפתות את אירופה, בת המלך הפיניקי. לאחר שיופיטר הפך את עצמו לשור הוא התערב בעדרים של אביה. כאשר אירופה והמשרתות שלה ליקטו פרחים, היא ראתה את השור החלה ללטף אותו, וכשנוכחה שהוא צייתן, טיפסה על גבו. יופיטר ניצל את ההזדמנות, דהר אל הים ושחה איתה על גבו אל האי כרתים. שם התגלה בדמותו האמיתית, ועשה את אירופה למלכה הראשונה של כרתים.

משמעותו של הפתגם, לפי הסיפור: לאלים, כמו יופיטר, מותר לעשות דברים שאסור לבני בקר לעשות. באופן כללי אומר הפתגם שיש סטנדרט כפול באשר לחוקים ומעשים: מה שמותר לאדם או קבוצה אחת, בדרך כלל החזקה, אסור לאחרים. פעמים רבות מתייחס הפתגם למוסר של מנצחים, כשהצד המנצח דורש מהמנוצח דברים שאיננו דורש מעצמו.

תרגומים אחרים
-------------

ישנם שהשתמשו בלשון "אסור לפר" או "אסור לפרה", במקום "אסור לשור". בנוסף, היו שהשתמשו בלשון "אין השור יכול להרשות לעצמו".

בתרבות
------

* עמנואל עצמון, **מה שמותר ליופיטר אסור לשור**, 2002
* שולמית הראבן, עיר ימים רבים, עם עובד 1974, עמ' 133.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו למשל:העמים העתיקים וישראל, המצפה, 15 באפריל 1908  
מרומניה ועד טכסס, המצפה, 21 בנובמבר 1913  
מהפך פשטא, אסור לתבוע בפה, דואר היום, 25 בנובמבר 1927  
מנחם בגין, יופיטר הרוגז וחקירת הממשלה, חרות, 30 באוקטובר 1964  
Quod licet Jovi, non licet bovi, דבר, 6 ביולי 1978
2. ↑  Aus dem Leben eines Taugenichts: Novelle by Freiherr von Joseph Eichendorff, באתר פרויקט גוטנברג
3. ↑  פובליוס טרנטיוס אפר, **Heauton Timorumenos**, מערכה 5 חלק 1 (IV.v)
4. ↑  יוסף ברודסקי, הגדרת השירה, דבר, 4 באפריל 1966
5. ↑  אריה זיו, המלה הנוראה: כיבושים, דבר, 12 באוגוסט 1970
6. ↑  דוד גלעדי, ההסכם הגרמני סובייטי, מעריב, 14 באוגוסט 1970
**אדוארד ווקר** (באנגלית: **Edward S. Walker, Jr**; ‏‏נולד ב־13 ביוני 1940) היה שגריר ארצות הברית בישראל, למצרים ולאיחוד האמירויות הערביות והוא מומחה למזרח התיכון.

חייו
----

ווקר, יליד פילדלפיה, סיים לימודי תואר ראשון בהמילטון קולג' במדינת ניו יורק בשנת 1963 ולימודי תואר שני באוניברסיטת בוסטון בשנת 1965. בשנת 1985 הוא למד בקולג' המלכותי ללימודים צבאיים בלונדון. ווקר חוקר במכון המזרח התיכון בוושינגטון די. סי. לאחר ששימש כנשיא המכון וראש מועצת המנהלים בין השנים 2001–2006.

ווקר החל לעבוד בשירות החוץ האמריקאי בשנת 1967. בין השנים 1979–1981 שימש כעוזר מיוחד לנציגו של נשיא ארצות הברית למזרח התיכון. בין השנים 1982–1984 שימש כעוזר ראשי לסגן מזכיר המדינה של ארצות הברית ואחר כך כממלא מקום סגן מזכיר המדינה לענייני המזרח התיכון. הוא היה סגן ראש הנציגות הדיפלומטית של ארצות הברית בריאד שבערב הסעודית. בין השנים 1989–1992 היה שגריר ארצות הברית באיחוד האמירויות הערביות. בשנים 1993–1994 היה סגן נציג ארצות הברית לאומות המאוחדות בדרגת שגריר. בשנים 1994–1997 היה שגריר ארצות הברית במצרים. בשנים 1997–1999 היה שגריר ארצות הברית בישראל. עם סיום תפקידו בישראל התמנה לסגן מזכיר המדינה לענייני המזרח התיכון, תפקיד בו החזיק עד לשנת 2001.

במהלך עבודתו בשירות החוץ האמריקאי היה ווקר בקשרי עבודה עם כל ראשי ממשלת ישראל מאז גולדה מאיר ועד אריאל שרון, עם נשיאי מצרים אנואר סאדאת וחוסני מוברק, עם נשיאי סוריה חאפז אל-אסד ובשאר אל-אסד, עם המלך פאהד ונסיך הכתר עבדאללה. בעת ששימש שגריר בישראל קיים קשרים הדוקים עם בנימין נתניהו. הוא ניהל מטעם ארצות הברית משא ומתן עם לוב אשר הוביל להחלטת לוב להפסיק את תוכנית הפיתוח לנשק להשמדה המונית ולשלם כמעט 3 מיליארד דולר למשפחות ההרוגים באסון טיסת פאן אם 103 וטיסת UTA ‏772. לצידו של סגן הנשיא אל גור הוא ניהל מגעים עם הנשיא חוסני מוברק לרפורמה בכלכלת מצרים.

בממשלו של הנשיא בוש ווקר עבד לצידו של קולין פאואל כעוזר מזכיר המדינה לענייני המזרח התיכון, משרה בה החזיק אף לצידה של מדלין אולברייט בעת ממשלו של הנשיא ביל קלינטון.

מאז פרישתו משמש ווקר פרופסור למדע המדינה בהמילטון קולג'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד ווקר** בוויקישיתוף

| שגרירי ארצות הברית בישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ג'יימס מקדונלד: 1949–1950 • מונט ביין דייוויס: 1951–1953 • אדוארד לוסון: 1954–1959 • אוגדן ריד: 1959–1961 • וולוורת ברבור: 1961–1973 • קנת קיטינג: 1973–1975 • מלקולם טון: 1975–1976 • סמואל לואיס: 1977–1985 • תומאס פיקרינג: 1985–1988 • ויליאם בראון: 1988–1992 • ויליאם הרופ: 1992–1993 • אדוארד ג'רג'יאן: 1993–1994 • מרטין אינדיק: 1995–1997 • אדוארד ווקר: 1997–1999 • מרטין אינדיק: 2000–2001 • דן קרצר: 2001–2005 • ריצ'רד ג'ונס: 2005–2008 • ג'יימס קנינגהם: 2008–2011 • דן שפירו: 2011–2017 • דייוויד פרידמן: 2017–2021 • תומאס ריצ'רד ניידס: 2021–2023 |  |

 |
**יעקב קפלן** (בצרפתית: **Jacob Kaplan**;‏ 7 בנובמבר 1895 – 5 בדצמבר 1994) היה רב יהודי, כיהן כרבה הראשי של צרפת משנת 1955 עד שנת 1980.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-7 בנובמבר 1985 ברובע הרביעי של פריז, למשפחת כהנים דתית שמקורה בליטא. הוא החל את לימודיו בסמינר היהודי של צרפת בשנת 1913, אך לימודיו שם נקטעו על ידי מלחמת העולם הראשונה.

במלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הצרפתי והצטרף לחיל הרגלים. הוא לחם בקרב ורדן, בו נפצע ב-1916, וזכה לעיטור צלב המלחמה.

### רבנותו

לאחר המלחמה חידש קפלן את לימודיו בסמינר היהודי של צרפת, וקיבל את תעודת הרבנות ב-1921. בתחילה התמנה לרב במילוז. ב-1928 התמנה לרב בבית הכנסת דה נצרת שבפריז, ובשנת 1933 התמנה לרב בית הכנסת דה לה ויקטואר.

קפלן מונה להיות עוזר הרב הראשי של צרפת, הרב ישעיה שוורץ, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה. במלחמה נטל חלק פעיל בהגנה על צרפת, במערכה על צרפת וארצות השפלה. 

לאחר כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית וכינון ממשל וישי, קפלן נטל חלק חשוב בהתנגדות למשטר המפלה לרעה יהודים וקבוצות אתניות אחרות. בשנת 1940 פרסם את הספר "גזענות ויהדות", שנכלל ברשימת הספרים האסורים למכירה ב"רשימת אוטו" (צר') - מסמך שפרסמה גרמניה הנאצית ובו נכללו ספרים האסורים לפרסום בתחומי הרייך.

בעקבות פעילותו נגד האנטישמיות גורש הרב קפלן ממקום מגורו בוישי אל העיר ליון בשנת 1942. בליון הוא לא הפסיק לפעול למען יהודי צרפת, כולל פניה לקרדינל גרלייר בבקשה לעצור את שיירות היהודים היוצאים לגרמניה. קפלן נעצר ב-1944 על ידי המשטרה הצרפתית, ושוחרר עוד באותו יום תמורת כופר.

לאחר שחרור צרפת על ידי בעלות הברית זכה פעם נוספת לעיטור צלב המלחמה, הפעם על פעילתו תחת הכיבוש הנאצי בצרפת.

הגנרל הצרפתי אלפונס יוני נימק את זכייתו:

> 
> השתתף לאורך כל הכיבוש במספר רב של פעולות נגד האויב. הוא היה מודל של אומץ והקרבה עצמית לכל לוחמי ההתנגדות
> 
> 
> 
> — אלפונס יוני
> 

הרב יעקב קפלן עם הרב מקס ורשבסקי בשנת 1978
קפלן נבחר לרב הראשי של פריז בשנת 1950, וכיהן בתפקיד זה במשך חמש שנים. בתפקיד זה דאגתו העיקרית הייתה בניית הקהילה, שנחרבה על ידי הנאצים.

ב-1955 מונה לרב הראשי של צרפת. בשנות כהונתו כרבה הראשי של צרפת סייע רבות להגירה של יהודי צפון אפריקה אל צרפת. הוא יצא לגמלאות בשנת 1980, ונפטר בשנת 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב קפלן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Orient XXI - Le journal en ligne de référence du monde arabe et musulman, orientxxi.info
2. ↑  פיליפ בורדל, **תולדות יהודי צרפת**, כרך 2, אלבין מישל, 2004, עמ' 464. (בצרפתית)
3. ↑  חיים קורסיה, **יעקב קפלן, רב הרפובליקה**, עמ' 161. (בצרפתית)

| **הרבנים הראשיים לצרפת** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| יוסף דוד זינצהיים (1809–1812) • אברהם דה קולונה (1809–1826) • עמנואל דויץ (1810–1842) • מרשאן אנרי (1846–1852) • סלומון אולמן (1853–1865) • לזר איזידור (1866–1888) • צדוק כהן (1889–1905) • ישראל לוי (1920–1939) • ישעיה שוורץ (1939–1952) • יצחק-אנרי שילי (1952–1955) • יעקב קפלן (1952–1980) • שמואל סירא (1980–1987) • יוסף סיטרוק (1987–2008) • ז'יל ברנהיים (2009–2013) • חיים קורסיה (מכהן מ–2014) |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007396199105171
* BnF: cb11909408w (data)
* GND: 122441192
* ISNI: 0000 0001 0868 4337
* LCCN: n50044999
* NKC: xx0187458
* NTA: 07199839X
* SUDOC: 026945282
* VcBA: 495/207529
* VIAF: 9848437
* WorldCat: lccn-n50044999

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכלל מוסדות נחלת ישראל. אם התכוונתם לישיבת נחלת ישראל, ראו ישיבת נחלת ישראל.
ראש הישיבה, הרב שניאור קץ, עם הרב שמואל אליהו
מוסדות **נחלת ישראל** הם קבוצת מוסדות חינוך ברוח ציונית-חסידית במגדל העמק, הכוללים ישיבה גבוהה, כולל אברכים, ישיבה לצעירים, חטיבת ביניים ואולפנה לבנות. ראשי המוסדות הם הרב שניאור קץ, הרב מאיר קץ והרב שמחה שטטנר.

היסטוריה
--------

מוסדות נחלת ישראל על שם הבעל שם טוב נוסדו על ידי הרב שניאור קץ בשנת תשס"ג (2003) כמסלול תורני בכפר הנוער הדתי בכפר חסידים. עם הזמן הישיבה התיכונית גדלה והפכה למוסד עצמאי עם כ־190 תלמידים. בשנת תשע"א (2011) הוקמה ישיבה גבוהה במקום, ולאחר סגירתה נפתחה מחדש בתשע"ט. בשנת תשע"ד (2014) עברו המוסדות למגדל העמק, בסיועו של הרב יצחק דוד גרוסמן. בשנת תשע"ו (2016) הוקמה אולפנת תפארת על מנת להנחיל את דרך המוסדות גם לבנות ועל מנת להקים אולפנה תורנית בצפון, דבר שהיה חסר. לימוד הגמרא הוא בסגנון המקובל בישיבות. בחורי הישיבה יוצאים מדי יום שישי (של שבתות ישיבה) למרכזים המסחריים בעיר ובסביבה כדי להניח תפילין ולחלק נרות שבת.
הישיבה נעזרת בהכוונת הרב שמואל אליהו, הרב דב ליאור והרב יצחק דוד גרוסמן.

המוסדות
-------

* **חטיבת ביניים** - לתלמידים מאזורי חיפה, הקריות ואזור הצפון בניהולו של מנשה מוסאי.
* **ישיבה תיכונית** - כיתות ט'-י"ב ובהם כמאה ותשעים תלמידים במסגרת פנימייתית, בראשות הרב שניאור קץ.
* **ישיבה גבוהה** - עד שנת תשע"ז שימש בתפקיד ראש הישיבה הרב יעקב שרעבי. אחריו שימש בתפקיד הרב מאיר קץ עד לסגירת הישיבה. בשנת תשע"ט הוקמה הישיבה מחדש בראשות הרב שניאור קץ וכיום ראש הישיבה הוא הרב שמחה שטטנר, מתווה הדרך הוא הרב שניאור קץ, ובין רבני הישיבה הרב שמואל שילה והרב גור אריה ארגמן, הרב עקיבא ורדי והרב מאיר קץ..
* **כולל אברכים** - ובו 20 אברכים, בראשות הרב אלחנן דעי, רב קהילה בחיפה. האברכים לומדים בחברותות עם חלק מבחורי הישיבה.
* **אולפנת תפארת -** מסגרת פנימייתית ברוח תורת הרב קוק והחסידות. הוקמה בשנת תשע"ו, בניהולה של סמדר קץ.
* **מכון אורות ישראל** - ע"ש הרב קוק והבעל שם טוב, מוציא את שיעורי הרב שניאור קץ ושיעורים של רבנים נוספים בישיבה. המכון מוציא גם חוברות על חגים ומועדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נחלת ישראל
* ערוץ היוטיוב של המוסדות
* ערוץ היוטיוב של מכון אורות ישראל
לואי דה רוסלה, המרקיז דה שאטורנו
**פרנסואה לואי דה רוסלה, המרקיז דה שאטורנו** (צרפתית: **François Louis Rousselet de Châteaurenaul**‏; 1637 – 15 בנובמבר 1716) היה תת אדמירל בצי הצרפתי, מרשל ואיש אצולה.

ביוגרפיה
--------

שאטורנו, יליד פריז, נלחם בצעירותו נגד הספרדים בקרב הדיונות (1658). בשנת 1661 הצטרף לצי הצרפתי והצטיין בכיבוש של ז'יזל תחת פיקודו של הדוכס בופור.

ב-1672 קיבל שאטורנו דרגת קפטן ופיקוד על ספינה משלו. הוא נשלח להילחם במימי הים התיכון נגד שודדי ים מסייל, מרוקו של היום. בשנת 1673 הוביל שייטת בים הצפוני לקרב נגד האדמירל ההולנדי מיכיל דה רויטר שהתרחש ב-1675. בשנת 1677 התמודד שאטורנו בהצלחה עם התקפה של צי הולנדי שהורכב מ-25 אוניות בסמוך לחוף הספרדי, כשלרשותו שש אוניות בלבד.

במהלך המלחמה עם בעלות הברית (ציי אנגליה והולנד) הנחית שאטורנו צבא צרפתי על חופי אנגליה, לאחר קרב עם האדמירל האנגלי הרברט, כדי לסייע לג'יימס השני לשוב לכס המלכות של אנגליה. שנה מאוחר יותר, לאחר שהתברר שהצבא נכשל מול האנגלים, חילץ שאטורנו את החיילים חזרה לצרפת.

בשנת 1701 הועלה שאטורנו לדרגת תת אדמירל, וב-1702, כשהוא מפקד על ספינת הדגל "לה פורטה", הוביל צי צרפתי בקרב על מפרץ ויגו. ה"לה פורטה" נשרפה וטבעה בקרב.

בשנת 1704 התמנה שאטורנו למושל ברטאן.

ב-7 בספטמבר 1684 נשא שאטורנו לאישה את מארי אן דה לה פורטה. בנו היחיד לואי עמנואל המשיך בדרכו של אביו והצטרף לצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסואה לואי דה רוסלה, המרקיז דה שאטורנו** בוויקישיתוף
* פרנסואה לואי דה רוסלה, המרקיז דה שאטורנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16138096k (data)
* GND: 1050457404
* ISNI: 0000 0003 9495 339X
* NTA: 20318419X
* VIAF: 289526609
* WorldCat: viaf-289526609

 |
**בתול דאר חליל** (נולדה ב-23 במאי 2004) היא כדורגלנית ערבייה-ישראלית, המשחקת בעמדת הכנף בהפועל קטמון ירושלים מליגת העל ובנבחרת ישראל.

קריירת מועדונים
---------------

דאר חליל החלה לשחק כדורגל בשכונה בשפרעם, ולאחר טורניר בבית הספר בו השתתפה הבינה שהיא אוהבת כדורגל, ובגיל 9 החלה לשחק בבנות סכנין, שם שיחקה במשך 3 שנים (2014/15-2016/17), בתחילה כבלמית ולאחר מכן כחלוצה. בעונות 2017/18-2019/20 שיחקה בקבוצת הנערות של איחוד בנות מג'דל כרום.

בעונת 2020/21 החלה לשחק במכבי כישרונות חדרה, בקבוצת הנערות ובקבוצת הבוגרות במקביל, כשהיא צוברת 14 הופעות ושער אחד בליגת העל. בעונה זו הבקיעה 48 שערים במדי קבוצת הנערות.

בעונת 2021/22 עברה דאר חליל לבנות נתניה, כשבמהלך העונה צברה 22 הופעות בליגת העל והבקיעה שער אחד, ובמקביל שיחקה גם בקבוצת הנערות. בסיום העונה סיימו בנות נתניה במקום התשיעי והאחרון בליגת העל ונשרו לליגה הלאומית.

בעונת 2022/23 הצטרפה דאר חליל לאלופת ליגת העל, מ.ס. קריית גת, וב-26 משחקי ליגה הבקיעה 6 שערים. בנוסף רשמה שתי הופעות במוקדמות ליגת האלופות, שער אחד בגביע המדינה, שער אחד בגביע אתנה, ו-17 שערים במדי קבוצת הנערות. בסיום העונה זכתה הקבוצה באליפות ובגביע אתנה, ודאר חליל הייתה מועמדת לפרס תגלית העונה של ליגת העל.

לקראת עונת 2023/24, חתמה דאר חליל בהפועל קטמון ירושלים.

בנבחרת ישראל
------------

דאר חליל הופיעה 5 פעמים במדי נבחרת ישראל עד גיל 19, כאשר הופעת הבכורה שלה התקיימה ב-8 בנובמבר 2022, בהפסד 5:0 מול גרמניה, במסגרת מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 19. את שער הבכורה שלה בנבחרת כבשה דאר חליל ב-7 באפריל 2023, בניצחון על גיאורגיה 0–4 במסגרת שלב ב' של מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 19.

הופעת הבכורה שלה במדי הנבחרת הלאומית נערכה ב-26 בספטמבר 2023, בנצחון 5-0 על אסטוניה. עד ליום 5 דצמבר 2023 צברה 3 הופעות במדי הנבחרת הבוגרת.

תארים
-----

#### מ.ס. קריית גת

* אליפות: 2022/23
* גביע אתנה: 2022/23

#### הפועל קטמון ירושלים

* גביע אתנה: 2023/24

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* ראיון קיץ עם דאר חליל, דף אינסטגרם של ארגון שחקניות ושחקני הכדורגל, 14 ביולי 2023
* כתבת וידאו מעמוד הפיסבוק "כדורגל נשים", 21 בדצמבר 2022
* אתר למנויים בלבד עידו רקובסקי, שאול גרינפלד, בתול דאר חליל: "אם אני אדבר, אולי יתקפו אותי? זה לא כמו יהודי שיכול לעשות מה שבא לו", באתר הארץ, 22 בנובמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבת וידאו על בתול דאר חליל בדף הפייסבוק כדורגל נשים, באתר www.facebook.com, ‏21 בדצמבר 2022
2. ↑  מעל כולן: סנטנה שוערת העונה, וורקו התגלית, באתר ONE‏, 18 במאי 2023
3. ↑  איתי קאשי, ‏בתול דאר חליל הצטרפה להפועל י-ם נשים, באתר ערוץ הספורט, 13 ביולי 2023
4. ↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל – שחקן נבחרת, באתר www.football.org.il
5. ↑  UEFA.com, Estonia-Israel | UEFA Women's Nations League 2023/24, UEFA.com (באנגלית)