recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אופיקלאידה
**אופיקלאידה** (בצרפתית: **Ophicleide**) היא משפחת חצוצרות ביוגל חרוטיות מפליז, בעלות שסתומים.

היסטוריה ונגינה
---------------

ככל הידוע, האופיקלאידה הומצא ב-1817, וב-1821 רשם בונה הכלים הצרפתי ז'אן אילר אסטה (בצרפתית: Jean Hilaire Asté; ידוע גם בשם האלארי או האלרי) פטנט על הכלי. הייתה זו אבן הפינה למבנה מחלקת כלי הנשיפה ממתכת של התזמורת של התקופה הרומנטית, תחליף לסרפנט, כלי מתקופת הרנסאנס, שנחשב למיושן.

הצינור הארוך של האופיקלאידה מתעקל לאחור, ונגינה בו נעשית באמצעות פיית גביע, כזו המקובלת בכלי נשיפה ממתכת באופן כללי. במקור היו לאפיקלאידה תשעה שסתומים, שהורחבו בהמשך עד שנים-עשר במספר, המכסים את נקבי הצליל הגדולים. כיוון הכלים השונים במשפחת האופיקלאידה יכול להיות בסי במול, דו, מי במול או פה. השכיח ביותר בקבוצה הוא האופיקלאידה-בס, בסי במול או בדו.

שם הכלי בא מהמילים היווניות שמשמען "נחש" ו"שסתומים", כיוון שהוא נוצר כסרפנט עם שסתומים. בדומה לסרפנט, היה קשה לנגן בו וצלילו היה בלתי-צפוי במידת מה, מצב שהוליד את האמרה: "האופיקלאידה, כמוהו כחטא הקדמון, מוצאו בנחש".

השימוש הראשון שנעשה בכלי היה באופרה "אולימפייה" של גספרה ספונטיני בשנת 1819. יצירות מפורסמות אחרות שבהן מופיע האפיקלאידה הן אליהו והפתיחה לחלום ליל קיץ של מנדלסון וכן הסימפוניה הפנטסטית של ברליוז, אם כי הוא החליף אותם בהמשך בטובות בתזמור מתוקן. גם ורדי ווגנר כתבו לאופיקלאידה.

במשך הזמן החליפו את האופיקלאידה הטובה והאופוניום, אף כי הכלי נשאר פופולרי באיטליה עד ראשית המאה ה-20 ויש המנגנים בו באופן מקצועי עד היום. אחד האחרונים בנגני האופיקלאידה הגדולים היה **סם יוז**. הכלי היה גם מאבותיו הישירים של הסקסופון - אדולף סאקס, כך מספרים, ניסה פעם להרכיב פייה של כלי נשיפה מעץ על אופיקלאידה שתיקן, והצליל מצא חן בעיניו. מן הניסיון הזה התפתח ונוצר לאחר זמן הסקסופון.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אופיקלאידה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אופיקלאידה** |

* אופיקלאידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* The Ophicleide – contains photos and a fingering guide
* John's Ophicleide Directory – photographic directory of ophicleide players
* Nick Byrne's Wonderful World of the Ophicleide – dedicated to the performance and study of the ophicleide, with pictures and audio examples
* The Serpent Website – contains photos, history, fingering guides, discography, etc. (focuses mostly on the serpent, but has information on ophicleides as well)
* "A Lament for Sam Hughes", by Trevor Herbert

### להאזנה

* Ophicleide audio samples

הערות שוליים
------------

1. ↑  >"The Ophicleide" by Professor Cabbage
2. ↑  אמינותו של סיפור זה מוטלת בספק. בנעוריו עבד סקס בסדנה של אביו והכיר היטב את האופיקלאידים שנבנו שם, אבל ההיסטוריה המתועדת איננה מספקת סימוכין לשום רגע "הארה" מעין זה. סקס פיתח את הסקסופון ביודעין ובמתכוון; פרט לאי-אילו נקודות דמיון שטחיות, האופיקלאידה והסקסופון נבדלים בבירור זה מזה באופן הפעלתם ולא תיתכן החלפה "מקרית" בין פיותיהם, שאינן תואמות כלל.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4831780-9
* MusicBrainz: 18fb4427-58c5-4ab6-88a3-2b67a6afd718

 |
**יאנז סלאפר** (בסלובנית: **Janez Slapar**;‏ נולד ב-26 בספטמבר 1949) הוא גנרל סלובני בדימוס, אישר כיהן כמפקד כוחות ההגנה הטריטוריאלית של סלובניה במהלך מלחמת עשרת הימים.

ביוגרפיה
--------

סלאפר נולד בעיר טרז'יץ' ב-26 בספטמבר 1949. ב-1971 הוא התגייס לצבא העממי היוגוסלבי, ושרת ביחידות המקומיות של ההגנה הטריטוריאלית, שהורכבו מסלובנים בלבד. וב-1988 מונה למפקד ההגנה הטריטוריאלית של קרנוליה עילית. בתחילת שנת 1990, הממשלה המקומית בסלובניה החלה בצעדים לקראת הכרזת עצמאות מיוגוסלביה. הצבא היוגוסלבי ביקש להקדים רפואה למכה, וניסה לפרק מנשקן את יחידות ההגנה הטריטוריאלית ברחבי הארץ, שהיו נאמנות לממשלה המקומית. סלאפר הצליח לשמור את הנשק באזורים שתחת פיקודו, וסרב למסור אותו לידי כוחות הצבא היוגוסלבי. הוא סייע גם למחוזות אחרים לשמור על הנשק שברשותם. ב-28 בספטמבר 1990, הממשלה הסלובנית מינתה את סלאפר למפקד ההגנה הטריטוריאלית של סלובניה. סלאפר החל מיד בהכנות לקראת מלחמה עם יוגוסלביה. הוא הורה לאגור נשק, להכין אסטרטגיה, ואף סייע לממשלה בחקיקה בנושאים צבאיים. ב-26 ביוני 1991, כוחות צבא יוגוסלביים פלשו מקרואטיה לסלובניה, ונתקלו בהתנגדות אזרחית מועטה. יום למחרת, פתחו הכוחות הסלובניים במתקפה, ותוך כמה ימים הצליחו לסלק את מרבית הצבא היוגוסלבי מהארץ. הלחימה כולה נמשכה עשרה ימים, ונודעה לפיכך בכינוי "מלחמת עשרת הימים".

ב-26 באוקטובר 1991, בתיווך האיחוד האירופי, הגיעו הסלובנים והיוגוסלבים להסכם שלום שבמסגרתו נסוגו הכוחות היוגוסלבים הנותרים מסלובניה. באותו יום, ערך סלאפר טקס חגיגי בעיר קופר, בנוכחות הנשיא מילאן קוצ'אן. במהלך הטקס, הצהיר סלאפר: "החירות והריבונות בשטח הרפובליקה של סלובניה מובטחות על ידי כוחותינו... אין עוד חיילים זרים על אדמתנו." משפט שהתפרסם מאוד בסלובניה. ב-15 במאי 1993, סלאפר פרש מהצבא. לאחר פרישתו, נוצר תפקיד ראש המטה הכללי של סלובניה, וסמכויותיו של מפקד ההגנה הטריטוריאלית צומצמו. 

לאחר פרישתו, הוא ניסה להצטרף לפוליטיקה, והיה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, אולם פרש ממנה כעבור כמה שנים בנימוק ש"פוליטיקה זה לא לחיילים". בין 1998-2002 הוא היה חבר במשלחת הסלובנית לאו"ם. כיום הוא משמש כנשיא איגוד הרובאים של סלובניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאנז סלאפר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יאנז סלאפר באתר Obrazi slovenskih pokrajin
2. 1 2 3  יאנז סלאפר באתר gorenjski glas
3. 1 2  יאנז סלאפר באתר האנציקלופדיה לעצמאות סלובניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 4374154441739735460005
* WorldCat: viaf-4374154441739735460005

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בועדה לצורך חקירת שחיתות במשחקי כדורגל. אם התכוונתם לועדה לצורך חקירת הגורמים לאירועי ואדי סאליב, ראו אירועי ואדי סאליב.
**ועדת עציוני** או בשמה המלא "**ועדת החקירה בעניין השמועות בדבר מתן תשלומי כסף כדי להטות משחקים בליגה הלאומית בכדורגל**", הייתה ועדת חקירה ממלכתית בראשות השופט העליון ד"ר משה עציוני. תפקיד הוועדה היה חקירת שחיתויות והטיות תוצאות משחקים בכדורגל.

רקע
---

ברקע להקמת הוועדה הייתה חשיפה של סדרת הטיות תוצאות של משחקים בליגה הלאומית בכדורגל (שהייתה אז הליגה הבכירה ביותר) ובליגות נמוכות יותר. בין היתר התגלה כי:

* אנשי הפועל חדרה העבירו הצעות (מגובות בהמחאות שחתמו עליהן ראשי הקבוצה) ל"מכירת משחק" (הפסד מכוון של הקבוצה נגד הפועל חדרה) תמורת כסף. הקבוצה הורדה ליגה בעקבות הגילויים.
* הפועל חולון לא הופיעה במכוון למשחק, ספגה "הפסד טכני" וקבעה בכך, לטובת המהמרים, מי תרד ליגה.
* שחקנים ואנשי סגל מכבי רמת עמידר מכרו משחקים; שמונה מן השחקנים הושעו בעקבות השערורייה, שלושה מהם הושעו לצמיתות (לאחר מכן ערערו על עונשם שנקבע ל-5 שנים, ממנו אף חלקם הושעו בפועל רק לשנתיים בלבד).

בעקבות חשיפה זו ואירועים שונים אחרים הועלו מספר שאילתות בכנסת בנושא ומספר פעילים - בהם הפוליטיקאי יוסי שריד והכדורגלן יוחנן וולך דחפו לבירור ציבורי וממשלתי של הנושא. ביוני 1971 החליט שר החינוך יגאל אלון להעלות הצעה לממשלה להקמת ועדת חקירה.

מסקנות הוועדה
-------------

פרסום תוצאות הוועדה ב-21 בספטמבר 1971 זעזע את ענף הספורט בישראל, וכתוצאה מכך שונה עד היסוד ענף הכדורגל והימורי הטוטו. לדעת הוועדה, "השחיתות על תופעותיה השונות הוכחה הרבה מעבר למשחקי הליגה הלאומית בעונת המשחקים 1970/71". הוועדה המליצה לאסור על גורמים מסוימים כמו מאמנים, שופטי כדורגל ושחקני כדורגל להמר, או להפעיל, או להיות שותפים, במישרין או בעקיפין, בכל הליך של הפעלת הימורים. הוועדה גם קראה ליתר שקיפות ופיקוח על ניהול הכספים בקבוצות הכדורגל השונות.

מספר אישים שהיו מעורבים בשחיתויות הועמדו לדין, בהם יעקב מליחי, שחקן קבוצת בית"ר רחובות-עקרון (שנידון לארבעה חודשי מאסר וקנס כספי על מעורבותו במכירת משחק למהמר). הכנסת אף אישרה תיקון לדיני העונשין הקובע עונש של שלוש שנות מאסר במקרה של הטיית משחק הקשורה למתן או קבלת שוחד. בנוסף, השר יגאל אלון החליט שיש להחליף את כל ראשי ההתאחדות לכדורגל והפעיל לחץ על מרכזי הספורט להחליף את ההנהגה בעקבות מסקנות הוועדה.

ב-2002 הוקמה ועדה שבחנה שנית בעיות בענף הכדורגל בישראל, בראשותו של השופט בדימוס אמנון סטרשנוב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר גולדברג, מכירות והקפאות: משנות ה-50' ועד ועדת עציוני, באתר הארץ, 25 באפריל 2002

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שחר בן-הלוי, ‏אין שוער בשער, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2001
2. ↑  יהושע שגיא, שוב קהו חושיהם, באתר הארץ, 12 במאי 2002
3. ↑  יהושע שגיא, ועדת סטרשנוב: יש מסקנות, אין למי להגיש, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2002
4. ↑  לפח האשפה, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2002
**גביע האלופות הצרפתי 2022** היה המהדורה ה-27 של גביע האלופות הצרפתי. המשחק נערך ב-31 ביולי 2022 באצטדיון בלומפילד שבתל אביב, ישראל, והתמודדו בו אלופת ליגת העל הצרפתית לעונת 2021/2022, פריז סן-ז'רמן, ומחזיקת הגביע הצרפתי של עונה, נאנט. במשחק פריז סן ז'רמן ניצחה 4–0 את נאנט וזכתה בגביע האלופות הצרפתי בפעם ה-11 בתולדותיה.

בחירת האצטדיון המארח
--------------------

ב-17 במרץ 2022 החליטה מנהלת הליגות הצרפתית כי המשחק ישוחק באצטדיון בלומפילד שבתל אביב, ישראל, ב-31 ביולי 2022, זאת לאחר הצלחת גביע האלופות הצרפתי 2021, שנערך גם הוא באצטדיון בלומפילד.

סיכום המשחק
-----------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 ביולי 2022 | **פריז סן ז'רמן** | **4–0** | **נאנט** | אצטדיון בלומפילד, תל אביב, ישראל**שיפוט:** ישראלישראל אוראל גרינפלד |
| מסי הובקע שער בדקה ה- 22' 22' ניימאר הובקע שער בדקה ה- 45+6' 45+6' סרחיו ראמוס הובקע שער בדקה ה- 57' 57' ניימאר הובקע שער בדקה ה- 82' 82' |  |  |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סופית: הסופר קאפ הצרפתי ב-31.7 בבלומפילד, באתר ONE‏, 17 במרץ 2022
**הארלקין** (באנגלית: **Harlequin**) הוא רומן היסטורי מאת ברנרד קורנוול. זהו הכרך הראשון בסדרת הספרים מסע הגביע העוסקת בקורותיו של הקשת האנגלי תומאס מהוקטון, על רקע מלחמת מאה השנים.

הספר תורגם לעברית בשנת 2002 בידי יעל סלע-שפירו ויצא לאור בהוצאת אופוס תחת השם "מעשה הקשת". ב-2013 יצאה מהדורה מחודשת של התרגום העברי בשם "הארלקין". זהו הספר היחיד בסדרת מסע הגביע שתורגם לעברית עד כה.

עלילה
-----

הדמות הראשית בספר הוא תומאס מהכפר האנגלי הוקטון. הוא נולד כבנו הממזר של הכומר ראלף ממנהלת משק הבית שלו. אביו רצה שיהיה כומר כמוהו ולפיכך שלח אותו ללמוד באוניברסיטת אוקספורד, אולם תומאס חולם להיות חייל, מתאמן בירי בחץ וקשת והופך לקשת מצטיין. חייו נהרסים כאשר שודדים צרפתים פושטים על הכפר שלו, טובחים בכל התושבים ובוזזים חפץ קדוש שהיה שמור בכפר; הרומח של ג'ורג' הקדוש שבעזרתו הרג את הדרקון. האיש שמנהיג את הפשיטה הוא אביר בשריון שחור המכנה את עצמו "הארלקין". תומאס נודר להרוג את הארלקין ולהשיב את הרומח הקדוש, ולצורך כך מתגייס כקשת לצבא האנגלי היוצא לברטאן. עד מהרה הוא מוצא את עצמו שקוע עמוק בתוך מלחמת מאה השנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הארלקין, באתר סימניה
* "Harlequin details". *FantasticFiction*. נבדק ב-2008-03-26.
* "Bernard Cornwell's biog". *imdb*. נבדק ב-2008-03-26.
* "Bernard Cornwell's official page on the title". *bernardcornwell.net*. אורכב מ-המקור ב-2007-12-25. נבדק ב-2008-03-26.
**100 סיפורים ראשונים** הוא אוסף בן שלושה כרכים המרכזים מקבץ של מאה סיפורים נבחרים לגיל הרך. הספרים יצאו בהוצאת כנרת, ופורסמו לראשונה בין 1983 ל-1984. הסיפורים לוקטו ונערכו על ידי דניאלה גרדוש ותלמה אליגון, ואוירו על ידי דוש (קריאל גרדוש; אביה של דניאלה).

עם הסיפורים הנבחרים נמנים יצירות מהספרות העברית (כמו דירה להשכיר או האריה שאהב תות), לצד נכסי צאן ברזל של ספרות הילדים העולמית (כמו סיפורי האחים גרים או סיפוריו של הנס כריסטיאן אנדרסן). חלק א', שנדפס ב-1983, כולל 50 סיפורים, שבהם העלילה ואוצר המילים פשוטים, והוא מיועד לילדים בראשית הקריאה. חלק ב', שנדפס ב-1984, מכיל 25 סיפורים, שבהם העלילה ואוצר המילים מורכבים קצת יותר, והוא מיועד לבני הארבע והחמש. חלק ג' נדפס גם הוא ב-1984, והוא מכיל 25 סיפורים; הוא מעט יותר מורכב, ובאופן כללי גם מיועד לגיל הגן, לבני הארבע עד שש.

בכתיבת ובעריכת הסיפורים השתתפו, מלבד גרדוש ואליגון, גם עדנה פלג, יעל רוזמן ואבירמה גולן.

שמונה סיפורים נבחרים מתוך הספר הראשון אף הומחזו בקלטת וידאו בשם "100 סיפורים ראשונים" בהוצאת קלסיקלטת, בכיכובם של ציפי שביט ונתן דטנר, בבימויו של חנן קמינסקי.

מקבץ הסיפורים היווה המשך למקבץ השירים "100 שירים ראשונים" שיצא בהוצאת כנרת.

לקריאה נוספת
------------

* דניאלה גרדוש ותלמה אליגון, **100 סיפורים ראשונים: חלק א' - לגיל הרך**, עם ציורים מאת דוש, הוצאת כנרת, 1983
* דניאלה גרדוש ותלמה אליגון, **100 סיפורים ראשונים: חלק ב' - לגיל הרך**, עם ציורים מאת דוש, הוצאת כנרת, 1984
* דניאלה גרדוש ותלמה אליגון, **100 סיפורים ראשונים: חלק ג'**, עם ציורים מאת דוש, הוצאת כנרת, 1984
**The Once and Future Liberal: After Identity Politics** הוא ספר מאת הפרופסור למדעי הרוח פרופסור מַרְק לִילָה(אנ) (באנגלית: Mark Lilla), העוסק בפוליטיקה של זהויות.

הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2017, בהוצאת הרפר קולינס (Harper Collins).

הספר
----

הספר נכתב כ"חשבון נפש" של המחבר, המשתייך לחוגי השמאל בארצות הברית, בעקבות ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית.

בספר, פרופסור מַרְק לִילָה מנסה להסביר את השינויים שעברה החברה האמריקאית שגרמו לכישלון הדמוקרטיים בבחירות. לִילָה מנסה להסביר זאת בשינויי התפיסה שעבר המחנה הליברלי, ואשר הרחיקו ממנו קהלים רבים בארצות הברית. כחלק מכך, לִילָה מנסה להסביר את ההבדלים בין הדוקטרינה של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט שבין הדוקטרינה של הנשיא רונלד רייגן ומנסה להביר, מנקודת מבט של 'דמוקרט', את הצלחת הממשל הרפובליקני של רונלד רייגן.

לִילָה גם מתאר הבדלים בין תעמולת הבחירות של הרפובליקנים לתעמולת הבחירות של הדמוקרטיים, מסביר איך כל גישה משתקפת בטקטיקה שננקטה בתעמולת הבחירות ומראה מדוע צורת תעמולת הבחירות של הרפובליקנים הייתה אפקטיבית יותר.

בהתייחסות ספציפית לגופים המזוהים עם השמאל האמריקאי, לִילָה רואה בחיוב את פעילות "התנועה לזכויות האזרח", ומאידך מותח ביקורת על גורמים פרוגרסיבים בשמאל שפועלים נגד מנהיגים דמוקרטים מתונים.

פרופסור Arlie Russell Hochschild(אנ) פרסמה בוושינגטון פוסט ביקורת על הספר, בה עמדה על חשיבותו:  
"...לילא מביא בספרו החדש קריאת השכמה חשובה, נלהבת וביקורתית מאוד לליברלים..." ולצד זאת מסייגת Hochschild כי הספר מיועד רק לפלח מסוים מהליברלים: "אנחנו מגיעים לפוליטיקה של בחירות בדרכים רבות ושונות... יש אנשים שמצטרפים לתנועות חברתיות, נתקעים בתבניות זהות ואינם משקיעים כראוי במערכת הפוליטית - **ספר זה מיועד להם**. אבל רבים אחרים - כמוני - נמשכו לפוליטיקה על ידי השתתפות בתנועות חברתיות... "(ההדגשה אינה במקור)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של The Once and Future Liberal: After Identity Politics
* דביר שוורץ, ‏"לקחת את הזהות ברצינות", **השילוח**, 8, פברואר 2018

* Hochschild, Arlie Russell ,(August 18, 2017) "Liberals' woes run deep, but the way out is murky", וושינגטון פוסט
* Gage Beverly, (August 15, 2017) "An Intellectual Historian Argues His Case Against Identity Politics", הניו יורק טיימס
* Swaim Barton, (August 18, 2017) "Beyond Identity Politics", וול סטריט ג'ורנל
* Kaiser, Charles; Green, Lloyd ,(August 20, 2017) ""The Once and Future Liberal reviews: identity and the American body politic", הגרדיאן
* Beran, Michael Knox (August 28, 2017) ,"The New Manichaeans", National Review (אנ)
* Illing, Sean (August 15, 2017) ,"Debating the liberal case against identity politics", Vox (website) (אנ)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hochschild, Arlie Russell ,(August 18, 2017) "Liberals' woes run deep, but the way out is murky", וושינגטון פוסט
**אוקטופוסי ואורות היום החיים** (באנגלית: **Octopussy and The Living Daylights**) הוא קובץ סיפורים קצרים מאת הסופר הבריטי איאן פלמינג, העוסקים בבלש המפורסם פרי עטו - ג'יימס בונד. הקובץ המקורי יצא לאור בשנת 1966, שנתיים לאחר מותו של פלמינג.

הקובץ המקורי כלל שני סיפורים: "אוקטופוסי" ו"אורות היום החיים". במהדורות הבאות נוספו גם הסיפורים "רכושה של גברת" ו-"007 בניו יורק". ב-1983 יצא לאקרנים הסרט "אוקטופוסי" אשר מבוסס באופן חלקי על הסיפור בעל אותו השם. כמו כן שולב בסרט הסיפור "רכושה של גברת". הסיפור "אורות היום החיים" שולב בסרט מ-1987 007 באזור המסוכן. אלמנטים מהסיפור "007 בניו יורק" שולבו בסרטים קזינו רויאל וקוונטום של נחמה.

הסיפורים שבספר
--------------

### אוקטופוסי

הסיפור מסופר מנקודת מבטו של מייג'ור דקסטר סמית', גיבור מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה נותר סמית' באוסטריה, ובעזרת מדריך טיולים מקומי מוצא מטמון זהב נאצי. סמית' רוצח את המדריך כדי לשמור את כל האוצר לעצמו. לאחר מכן הוא נמלט לשונית אלמוגים נידחת שם חי חיים גלמודים. היחיד שמארח לו לחברה הוא תמנון שאליו הוא מתייחס כחיית מחמד. כעבור 15 שנים, נמס הקרחון שעליו נמצאה גופתו של המדריך שנרצח. ג'יימס בונד מזהה שמדובר באדם שהיווה עבורו דמות אב בנעוריו, ומחליט לצאת לחקירה.

### אורות היום החיים

על בונד מוטל משימה לסייע לסוכן מס' 272 להימלט ממזרח ברלין. לבריטים נודע שהק.ג.ב. שולח צלף שכינויו הוא "טריגר" במטרה לחסל את 272. עד מהרה בונד מגלה ש"טריגר" אינו צלף אלא צלפית יפהפייה.

### רכושה של גברת

אשה עשירה בשם מריה פרוידנשטיין מציעה למכירה פומבית תכשיט שנוצר בידי פטר קארל פברז'ה. ה-MI6 חושד כבר זמן רב שפרוידנשטיין עובדת עבור ק.ג.ב. והמכירה היא למעשה כיסוי שנועד לשלם לה עבור שירותיה. בונד מחליט לנצל את ההזדמנות כדי לעלות על כל רשת הק.ג.ב. בלונדון.

### 007 בניו יורק

בונד נוסע לניו יורק במטרה להזהיר סוכנת MI6 שהחבר החדש שלה הוא למעשה סוכן ק.ג.ב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתה חי רק פעמיים, באתר איאן פלמינג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 5b356828-a484-4367-84f2-011e4c520ae4

 |
**אטלנטיס החדשה** (בלטינית: **Nova Atlantis**, באנגלית: **New Atlantis**) הוא ספר אוטופי מאת פרנסיס בייקון. הספר יצא בלטינית ב-1624 ובאנגלית ב-1627. העקרונות עליהם מבוססת החברה האידיאלית המוצגת בספר הם רציונליזם ופתיחות, צניעות ונדיבות הבאים לידי ביטוי במנוע הקדמה והאושר המרכזי של החברה: המדע האמפירי.

מבנה הספר ועלילתו
-----------------

בסיפור המסגרת של הספר נסחפת ספינה של מגלי ארצות אנגלים לאי סמוך לחופי פרו בשם "בנשלם". במהלך הספר מתגלה מבנה האי והמבנה החברה המאושרת והחופשית שחיה בו. במרכז האי ובמרכז חיי תושביו נמצא "בית שלמה", כעין אוניברסיטה המיועדת למחקר מדעי.

לחוקרים האירופאים מסתבר שתושבי האי הצליחו ללמוד על העולם שמחוצה להם מבלי להוודע אליו. כך הם מודעים למשל לנצרות וליהדות ואף הפכו לנוצרים מתוך חקירה וחשיבה רציונלית.

השפעה
-----

בייקון היה אחד המייסדים של החברה המלכותית שעקרונותיה דומים מאוד לעקרונות "בית שלמה", לאמור מחקר מדעי הנערך בפתיחות על ידי "אנשים חופשיים" (ג'נטלמנים) ושמהווה מנוע קדמה לחברה כולה.

הספר השלישי ב"מסעי גוליבר" מתאר את "לפוטה", האי המעופף, המאוכלס במדענים שראשם בעננים המגרשים מתוכם מדענים שפיתחו דבר מה בעל שימוש מעשי. חלק זה הוא פרודיה הן על "אטלנטיס החדשה" והן על החברה המלכותית.

הדמיון בין אטלנטיס החדשה לבין ספרות אגודת הסתרים "צלב הוורד" מרמזים על קשר בין פרנסיס בייקון לבין יוצר האגדה של כריסטיאן רוזנקרויץ, המדען הסודי המושך בחוטי הקיום.

לקריאה נוספת
------------

* פרנסיס בייקון, **אטלנטיס החדשה**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תרגם: ישראל כהן, 1986

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטלנטיס החדשה** בוויקישיתוף
* פרנסיס בייקון, ‏אטלנטיס החדשה, בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* טקסט מלא (בלטינית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steven Shapin and Simon Schaffer, **Leviathan and the Air-Pump** ISBN 0691083932 - ניתוח דמות הג'נטלמן בחברה המלכותית המדעית
2. ↑  יוסף דן, **אפוקליפסה אז ועכשיו**, עמ' 178–225, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000. פרנסיס ייטס- The Rosicrucian Enlightenment ,The Occult Philosophy in the Elizabethan Age pp. 203-205

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007585869205171
* BnF: cb12221686n (data)
* GND: 4272728-5
* LCCN: no2010080792
* MusicBrainz work: 8d90ee03-d938-469a-838b-393cb4fab89a
* NLA: 35038598
* SUDOC: 03089221X
* VIAF: 182559168
* WorldCat (עם VIAF): 182559168

 |
**איך סטארבקס הצילה את חיי: בן טובים לומד לחיות כמו כולם** (במקור: How Starbucks Saved My Life: A Son of Privilege Learns to Live Like Everyone Else) הוא ספר זיכרונות מאת מייקל גייטס גיל המתעד את מסעו ממעמד גבוה כבכיר בחברת הפרסום J. Walter Thompson לבריסטה בסטארבקס. טום הנקס שקל להפיק סרט קולנוע מהספר, והבמאי גאס ואן סנט היה גם הוא במגעים לביים. גיל הוא בנו של כתב *הניו יורקר* המפורסם ברנדן גיל, ואחיו של צ'ארלס גיל, מחבר הספר *The Boozer Challenge* מ-1989.

על הספר
-------

בגיל חמישים, למייקס גייטס גיל היה הכל: אחוזה בפרברים, אישה וילדים אוהבים, משכורת בעלת שש ספרות והשכלה של ליגת הקיסוס. אולם בתוך שנים ספורות, הוא איבד את עבודתו, התגרש ואובחן שיש לו גידול מוחי. ללא כסף או ביטוח בריאות, הוא התקבל לעבודה בסטארבקס ועבר מארוחות צהריים יקרות לקרצוף שירותים, מלקבל שירות ללשרת.

לאחר זמן הוא מתוודע למורה שמראה לו איך נראים באמת החיים הטובים. נראה שלשניים אין דבר במשותף. היא אפרו-אמריקאית צעירה, בתו של מכור לסמים. הוא רגיל להיות הבוס אבל נמצא תחתיה עכשיו. בפעם הראשונה בחייו הוא חווה את חיי המיעוט המנסה בכוח לשרוד בעבודה חדשה ומאתגרת. הוא לומד את הערך של עבודה קשה והשפלה, וכמו כן את המשמעות האמיתית של כיבוד אדם אחר. 

מאחורי הקלעים של אחד מהעסקים הכי מסקרנים באמריקה, נולדת חברות מעוררת השראה, ותודות למדריכה הלא רגילה שלו, מייקל גיל חווה לבסוף תחושת ערך עצמי ואושר שמעולם לא הכיר.

הערות שוליים
------------

1. ↑   איך סטארבקס הצילה את חיי: בן טובים לומד לחיות כמו כולם
2. ↑
3. ↑
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסדרת ספרים. אם התכוונתם לסרט, ראו אלכס ריידר (סרט).

**אלכס ריידר** (באנגלית: **Alex Rider**) היא סדרת ספרי ריגול, שחוברה בידי הסופר הבריטי אנתוני הורוביץ. הסדרה עוסקת בנער בן 14, ושמו אלכס ריידר, שבמקביל ללימודיו בתיכון, עובד כסוכן חשאי מיוחד של ה-MI6. הספר הראשון בסדרה עובד לסרט. סדרת הספרים עובדה לסדרת טלוויזיה בכיכובו של אוטו פארנט.

עלילה
-----

אלכס גר עם דודו, איאן ריידר, והעובדת הסוציאלית שלו, ג'ק, מאז שהוריו נהרגו בהתרסקות מטוס. לאחר מות דודו בתאונה מסתורית, אלכס נחטף על ידי ראשי אגף המבצעים המיוחדים של ה-MI6, שמציעים לו עבודה כסוכן חשאי. בתחילה הוא מסרב, אך הם מאיימים לממש את זכותם כאפוטרופוסיו לגרש את העובדת הסוציאלית שלו, שאשרת הוויזה שלה פקעה, למכור את ביתו ולשולחו חסר כל לבית יתומים. אלכס מסכים ונשלח למחנה אימונים מיוחד, ולאחר מכן למשימתו הראשונה ב-MI6.

ספרים
-----

עד כה יצאו 12 ספרים בסדרה, אך רק שלושה תורגמו לעברית.

רשימת הספרים:

* בעין הסערה (Stormbreaker)
* בטווח פגיעה (Point Blanc)
* אי השלד (Skeleton Key)
* Eagle Strike (טרם תורגם לעברית)
* Scorpia (טרם תורגם לעברית)
* Ark Angle (טרם תורגם לעברית)
* Snakehead (טרם תורגם לעברית)
* Crocodile Tears (טרם תורגם לעברית)
* Scorpia Rising (טרם תורגם לעברית)
* Russian Roulette (טרם תורגם לעברית)
* Never Say Die (טרם תורגם לעברית)
* Nightshade (טרם תורגם לעברית)
גרפיטי של "דגל רפובליקת בננות" בסלובניה, שמצויר בו דגלם עם אשכול בננות במקום סמל סלובניה
"שושקה" במיצג בהפגנת מחאה ב-2019
**רפובליקת בננות** הוא כינוי גנאי ומונח פוליטי המתאר משטר כושל ומושחת המאופיין בהיעדר דמוקרטיה, חוסר יציבות, הבדלי מעמדות קיצוניים, שחיתות, שימוש בצבא לדיכוי העם והתערבות חזקה של מדינות זרות.

מקור הביטוי הוא בתיאור רפובליקה בדיונית המאופיינת בשחיתות, והיעדר דמוקרטיה בשם "אנצ'וריה" בספר "כרובים ומלכים" של הסופר האמריקאי או. הנרי, אותו כתב בזמן שחי בהונדורס על פי חוויותיו משהותו במקום.

או. הנרי התבסס על ההיסטוריה של מדינות מרכז אמריקה של סוף המאה התשע-עשרה ותחילת המאה העשרים, ובראשן הונדורס. להונדורס היה אקלים ואדמה פורייה המתאימים לגידול בננות, אך הייתה זו מדינה מושחתת שנשלטה על ידי קבוצה קטנה של אליטות שנעזרו בכוחות צבא שהשליטו סדר פנימי. המיעוט בהונדורס שלט על אוכלוסייה ענייה ובלתי משכילה.

את העובדות האלה ניצל תאגיד מסחרי אמריקני בעל משאבים כספיים רבים וכושר ארגון בשם חברת הפירות המאוחדת. התאגיד רכש מעשירי הונדורס את הזכויות לעבד את הקרקעות הפוריות והקים מערכת ליצוא בננות. התאגיד השתלט באופן הדרגתי על כלכלת הונדורס ודיכא ניסיונות של העובדים והאיכרים להתארגן נגדו בעזרת כוחות ביטחון פרטיים.

התאגיד השתלט גם על הפוליטיקה המקומית. ב-1907 לקחו תאגידי הפירות חלק בהדיפת ממשל הבובות של ניקרגואה מהונדורס, וב-1910, כשהבינו ראשי תאגידי הפירות שמיגל דווילה, נשיא הונדורס, לא מתכוון לשתף פעולה עם האינטרסים שלהם, הם מימנו כוח צבאי שיביא להפיכה בשלטון, והחליפו את דווילה במיגל מונילה, אשר שיתף פעולה נמרצות עם דרישת התאגידים. במשך שני העשורים הבאים, התערבו כוחות אמריקאים בבחירות בהונדורס, והפעילו לחץ כדי לכפוף את הונדורס לאינטרסים הכלכליים-פוליטיים של ארצות הברית ושל תאגידי הפירות. בתחילת שנות ה-30, עם התחזקות המפלגה הקומוניסטית של הונדורס, החל מרד אלים של פועלי הבננות כנגד הממשל, והמרד דוכא בכוח על ידי הצבא.

כיום הכינוי ניתן לרוב למדינות במרכז אמריקה ובאיים הקריביים.

ראו גם
------

* טבח הבננות בקולומביה
* מלחמות הבננה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רפובליקת בננות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רפובליקת בננות** |

* עודד רוט, רפובליקת בננות, באתר אימגו

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chronology: 1920 The United Fruit Company
**המשכוכית** (באנגלית: **Bellwether**) הוא רומן קומי דרמטי מאת קוני ויליס, שיצא לראשונה בשנת 1996. הרומן היה מועמד לפרס נבולה לרומן הטוב ביותר לשנת 1997.

מבוא לעלילה
-----------

גיבורת הספר, ד"ר סנדרה פוסטר, חוקרת אופנות. החברה המעסיקה אותה, חברת "היי-טק", רוצה לדעת כיצד לחזות אופנות, וזאת על מנת ליצור אופנה בעצמה. בזמן שד"ר פוסטר לומדת ומנתחת אופנות בשיטתיות, חברת "היי-טק" בעצמה עוברת שטף של אופנות ניהול. במקביל, ההנהלה מעוניינת שאחד החוקרים בחברה יזכה ב"מענק נייבניץ" המסתורי - פרס דמיוני, המוענק ללא קריטריון ברור, בדומה למענק המצוינות של תוכנית עמיתי מקארתור. במקביל, על העובדים להאבק בכאוס שנוצר בעקבות גיוסה של "המזכירה מהגיהנום".

עלילה
-----

החוקרים מבצעים ניסויים בכבשים, לאחר שלמדו שהן מובלות על ידי "משכוכיות".
אלו הן כבשים שהן "בלתי ניתנות להבחנה משאר הכבשים שבעדר, אלא שהן מעט יותר חמדניות, מעט יותר מהירות, מעט יותר רעבות, מעט לפני העדר". באופן דומה, מי שמתחיל אופנות חדשות הם אנשים אשר, מבלי לדעת זאת, הם קצת לפני העדר.

בספר זה ויליס נותנת גרסה משלה לסיפור של רוברט בראונינג בשם "Pippa Passes". בסיפורו של בראונינג, אשר מוזכר באופן מפורש ב"המשכוכית", פיפה, נערה חייכנית, עוברת ליד אנשים בכפר משפיעה על כולם לטובה. בסיפורה של ויליס, ה"מזכירה מהגיהנום" פליפ, משפיעה גם היא על כל הסובבים אותה, אם כי לא בשמחה ולא תמיד לטובה.

קישורים חיצוניים
----------------

* המשכוכית, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "1997 Award Winners & Nominees". *Worlds Without End*. נבדק ב-2009-07-30.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 3fc539fb-53e2-45e2-bb38-d67b8b5c4c67

 |
**העתיד של המוח** (אנגלית: The Future of the Mind) הוא ספר מסוגת המדע הפופולרי מאת הפיזיקאי התאורטי מיצ'יו קאקו שיצא בשנת 2014 באנגלית, ובשנת 2015 בעברית. הספר מתאר את התפתחות תחום חקר המוח, ואת אפשרויות התפתחות הטכנולוגיה העתידית בתחום זה.

תוכן
----

הספר מחולק לשלושה חלקים: הראשון דן בקיומה של תודעה, ומה משמעותה מבחינה מדעית; השני דן באפשרויות הטכנולוגיות להעצמת התודעה ויכולותיה; והשלישי דן במצבי תודעה חלופיים.

### המוח והתודעה

קאקו מתחיל בסקירה על ציוני דרך משמעותיים בחקר המוח: התאונה של פיניאס גייג', חקר קליפת המוח ורישום ההומונקולוס, ומתאר כמה דרכים לחקור את המוח: סריקת MRI, סריקת EEG ואפשרויות נוספות.
לאחר מכן דן קאקו בתודעה, מנקודת מבטו של פיזיקאי; הוא מדרג את מצבי התודעה השונים לשלוש רמות, התמצאות במרחב, התמצאות בחברה והתכוננות לעתיד, ומציין כי בני אדם הם היחידים שמוחם פועל בכל שלוש הרמות.

### הרוח על החומר

ראשית דן קאקו בטלפתיה; באפשרות התכנותה ובהשלכות שלה- השלכות חברתיות, משפטיות ורפואיות. לאחרן מכן דן קאקו בטלקינזיס, ובשימוש בטכנולוגיה זה לצרכים רפואיים, לשם בידור וכדי לשדרג את גוף האדם. בהמשך דן קאקו בזכרונות, כיצד הם פועלים והאם ניתן למחוק, לשנות או ליצור זכרונות. לאחר מכן הוא דן באינטליגנציה ובדרכים להגביר ולהעצים אותה.

### מצבי תודעה חלופיים

בפרק זה דן קאקו במצבי תודעה שאינם שגרתיים. הוא מתחיל בדיון על מהותם של חלומות, ובאפשרויות עתידיות לצלם ולערוך חלומות. לאחר מכן דן קאקו ביכולת לשלוט במוחו של אחר, באמצעות סמים, היפנוזה או זרמים חשמליים. בהמשך עוסק קאקו במחלות נפש, הזיות ופגיעות מוחיות דומות.

לאחר מכן דן קאקו ברובוטים- האם ניתן ליצור בינה מלאכותית, האם ניתן לדמות תודעה ורגשות, ועוסק בשאלות כמו האם רובוטים יוכלו (או ירצו) לשקר, האם רובוטים ימרדו בבני האדם ובדברים דומים. בהמשך דן קאקו באפשרות להפריד בין התודעה לגוף- ולאפשר לבני האדם לחיות כתודעה נצחית המשוטטת ביקום.

לסיום, דן קאקו בתודעות השונות מתודעותיהם של בני אדם- תודעותיהם של בעלי חיים וחוצנים.

ראו גם
------

* הפיזיקה של הבלתי אפשרי
* הפיזיקה של העתיד
**אנבסיס** (יוונית: **Ἀνάβασις**) מאת קסנופון, הוא ספר שנכתב במאה ה-4 לפנה"ס, המתאר את תלאותיהם של שכירי חרב יוונים ואת מסעם לתוככי האימפריה הפרסית וחזרתם ליוון. הספר מוכר גם בשם "מסע הרבבה" על שום 10,000 הופליטים שהשתתפו במסע.

תוכן הספר
---------

הספר מתחיל בתיאור השתלשלות המרד של כורש הצעיר באחיו הגדול ארתחשסתא השני, מלך פרס. כורש, האחשדרפן (נציב) באסיה הקטנה, החליט לצאת למרד עם התערערות השלטון המרכזי באימפריה, שנגרמה כתוצאה מתבוסת הפרסים במלחמת פרס–יוון ושורה של בעיות פנימיות. כורש גייס צבא גדול שהורכב מנאמניו, ששירתו בעיקר כפרשים וחי"ר קל, וכ-13,000 שכירי חרב יוונים - 10,400 הופליטים, והיתר פלטסטים. המרד הסתיים בקרב קונקסה (401 לפנה"ס), לאחר שכורש נהרג בהסתערות על מערך האויב.

לאחר מותו של כורש, שכירי החרב היווניים מצאו את עצמם ללא תעסוקה, וגרוע מכך, בלב ארץ זרה ועוינת, היות שלחמו בצד המפסיד. הפרסים לא רצו להסתכן בקרב נוסף נגד כוח חזק ומאומן היטב, ולכן רקמו תחבולה, האחשדרפן הפרסי טיספרנס הזמין את ראשי הצבא היווני לשיחות ובמהלכן שבה אותם והוציאם להורג. הפרסים קיוו שהיוונים, שנותרו ללא מנהיגים, יתפזרו ויובסו בקלות. במקום זאת, היוונים בחרו להם מפקדים חדשים, שאחד מהם היה קסנופון בעצמו ופתחו במסע מפרך צפונה לכיוון הים השחור. הפרסים ראו שתחבולתם לא הצליחה ועזבו את היוונים לנפשם. הספר מתאר בהרחבה את הקשיים שעמדו מולם, את הקרבות נגד שבטים עוינים, ואת התחבולות שנקטו על מנת להתגבר עליהם. סופו של הספר בהגעת היוונים לחוף מבטחים.

תרגום לעברית
------------

* כּסינופון, **אנאבּאסיס** (מסע הרבבה). תרגם מיוונית: א. א. הלוי. מבוא מאת אלכסנדר פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, 1969.
* קסנופון, **מסע הרבבה** (סדרת אדם בקו האש). תרגם מאנגלית: אריה חשביה. משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1984.

ראו גם
------

* אנבסיס מאת אריאנוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנבסיס** בוויקישיתוף
* אנבסיס בפרויקט גוטנברג, בתרגום לאנגלית.
* קטע קול פרק 28 – דברי הימים: עשר, אני שמעתי עשר – על מסע הרבבה בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס
* אנבסיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההגייה ביוונית: א**נא**בסיס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007595282405171
* BNE: XX2017537
* BnF: cb12206725h (data)
* GND: 4281415-7
* LCCN: nr96035735
* NLA: 51707858
* NLG: 177660
* SUDOC: 034889760
* VcBA: 492/10813
* VIAF: 184152138613110981828
* WorldCat (עם VIAF): 184152138613110981828

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברומן משנת 2010. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הקוסם (פירושונים).

**הקוסם** הוא רומן פנטזיה משנת 2010. הספר הוא השני בסדרת "הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות" שנכתבה על ידי מייקל סקוט. הספר עוסק בעלילותיהם של התאומים ג'ושי וסופי ניומן בפריז. הספר זכה לביקורות חיוביות כמו הספר הראשון בסדרה, "האלכימאי". הספר הפך לרב מכר לילדים במהרה. שם הספר בא משם הדמות ג'ון די.

עלילה
-----

### בריחת פרנל

התאומים, ניקולס וסקתך עברו מסן פרנסיסקו לפריז דרך שער ליי. דוקטור ג'ון די נעזר בניקולו מקיאבלי, בן אלמוות נוסף שמשרת את האשמנים הקדמונים, כדי ללכוד את תאומי האגדה ולהיפטר סופית מניקולס פלמל ומסקתך. פרנל פלמל תקועה באלקטרז עם ספינקס, יצור מיתולוגי בעל ראש אישה, כנפי נשר וגוף אריה הניזון מהילתה וכך מונע ממנה להשתמש בקסמים. פרנל היא בת שביעית לבת שביעית ולכן היא יכולה לראות ולשוחח עם רוחות רפאים. היא מנצלת את העובדה הזו ומשוחחת עם רוח רפאים בשם חואן מנואל דה איילה. הוא עוזר לה לבלבל את הספינקס ולהימלט מתאה, דבר אשר מסייע להילתה להתאושש ומחזק אותה.

### הקרב עם הדיזיר והנידהוג

ניקולס, סקתך והתאומים מוצאים את עצמם בתוך בזיליקת הלב הקדוש בשעה מוקדמת של הבוקר, נחשבים לפורצים אל אתר מורשת לאומי, מותקפים בידי טולפה משעווה, יצור הנשלט בכוח המחשבה בלבד, פרי מוחו של ניקולו מקיאבלי, ראש השירות החשאי של צרפת. סופי פוגשת את ז'אן ד'ארק, אשה נוספת בעלת הילת כסף טהורה שהייתה התלמידה של סקתך ולומדת מהרוזן מסן-ז'רמן, בעלה של ז'אן, את קסם יסוד האש. ניקולו ודי מתקיפים את ביתו של סן ז'רמן בעזרתן של הדיזיר והדרקון (הנחש) נידהוג. נידהוג תוקף את סקתך, וג'וש תוקף אותו בעזרת החרב התאומה של אקסקליבר - קלרנט, נידהוג בורח, משתולל ברחבי פריז וזורע הרס. סופי וז'אן ד'ארק נלחמות בדיזיר ומביסות שתיים מהן, השלישית יוצאת בעקבות ג'וש, נידהוג וסקתך מחוסרת ההכרה שבידי הנידהוג.

### הפגישה עם די ומרס אולטור

ג'וש משיג את הנידהוג ונלחם בדיזיר השלישית, הנידהוג כמעט מובס אלא שאז די מציל אותו ולוקח את ג'וש איתו. די מבטיח לג'וש שהוא יעורר אותו כך שג'וש יהיה חזק כמו אחותו וג'וש מוכן לעשות הכל בשביל זה. בינתיים מגיעים ניקולס, סופי, סן ז'רמן וז'אן אל נידהוג וסופי מביסה אותו בקלרנט בזמן שז'אן מצילה את סקתך. סקתך בקושי מתעוררת כשלפתע דגון (איש דג) העוזר של מקיאבלי ששונא את סקתך תופס אותה וגורר אותה לנהר הסן שם הם נלחמים. ניקולס, סן ז'רמן, ז'אן וסופי עוקבים אחרי די וג'וש ומגיעים לקטקומבות של פריז ששם נמצא מרס אולטור הקדמון שנכלא על ידי מכשפת עין דור שהיא גם אשתו. מרס מסכים להעיר את ג'וש ומחליט להוסיף לו גם מתנה - הידע הצבאי שלו.

### הלחימה בפסלי האבן

סופי מגיעה לשם ולוקחת את ג'וש. ביחד עם ניקולס, ז'אן וסן ז'רמן מגיעים התאומים לקתדרלת נוטרדאם. די ומקיאבלי מחליטים לשתף פעולה וביחד מעירים את כל פסלי האבן לחיים שנלחמים נגד פלמל והתאומים. בינתיים פרנל מגלה את הקדמונית אריופ אנאפ כלואה באלקטרז, היא משחררת אותה ושתיהן יחד נלחמות במוריגן אלת העורב שבאה לחסל סופית את פרנל. בקתדרלה נלחמים כולם בפסלי האבן אך לפלמל נגמר הכוח. סופי וסן ז'רמן משתפים פעולה סן ז'רמן מחמם את הפסלים וסופי משתמשת בקסם האוויר כדי לקרר אותם וכך הפסלים נשברים, לבסוף כשלסן ז'רמן נגמר הכוח סופי וג'וש מאחדים את הילות הכסף והזהב שלהם ומפוצצים את כל הפסלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הקוסם, באתר OCLC (באנגלית)
**אנטי נאורות: מהמאה ה־18 עד המלחמה הקרה** (בצרפתית: **Les Anti-Lumières: du XVIIIe siècle à la guerre froide**) הוא ספר מאת פרופסור זאב שטרנהל העוסק בהיסטוריה האינטלקטואלית של ההוגים בתקופה שלאחר כניסתה של האנושות אל העידן המודרני, שביקשו לכוון את החברות האירופאיות לכיוונים שאינם נושאים את דגלי התבונה והשוויון.

הספר יצא לאור בצרפתית בשנת 2006 בהוצאת Paris: Fayard, ותורגם לעברית בשנת 2016 בהוצאת עם עובד - ספרית אפקים. בנוסף הספר תורגם לאנגלית ולאיטלקית בשנת 2007 וליוונית בשנת 2009.

הספר
----

הספר סוקר את ההוגים המרכזיים שהתנגדו לרעיונות הנאורות החל מהמאה ה-18, בה חלחלו רעיונות הנאורות והפכו לתפיסה הרווחת, ועד המאה ה-20.

בספר נבחנת השקפתם של יוהאן גוטפריד הרדר, ג'אמבטיסטה ויקו, אדמונד ברק, תומאס קרלייל, ארנסט רנאן, אוסוולד שפנגלר בנדטו קרוצ'ה - כולם לפי המחבר סלדו מהדמוקרטיה וגרמו מחד לעליית הלאומנות ומאידך לכרסום רעיונות החירות, השוויון והאחווה. מנגד, אין בספר כמעט התייחסות להשקפתו של ברוך שפינוזה, "הפילוסוף היהודי החשוב ביותר בעידן הנאורות". הוגה הדעות היהודי היחיד שנסקר באופן מעמיק הוא ישעיה ברלין שמצטייר בספר כשמרן ומשתף פעולה עם מתנגדי הדמוקרטיה.

פרק שלם בספר מוקדש לנושא "שלילת הנאורות בימי המלחמה הקרה" - שאותה מנתח שטרנהל על רקה התכנסות המחשבה המדינית בתחום המאבק בין המערב הקפיטליסטי לקומוניזם.

לפי הפרשנות המוצעת בספר, עולה כי המגמה שערערה את יסודות הדמוקרטיה והעלתה את הלאומנות הרדיקלית, החלה מוקדם יותר מהתאריך המקובל במחקר ההיסטורי.

בביקורת על הספר נאמר כי עולה ממנו תמונה לפיה "תחושת הקשר להון תרבותי שאגרו דורות קודמים ושימת דגש על ייחודיות אתנית, היסטורית ותרבותית מובילות ללאומנות, רדיקליות, סכנה אקוטית, פשיזם ונאציזם... הקונפורמיזם הנאור-אוניברסלי-הומני הקשוח של זאב שטרנהל, המסור ללא תנאי לזכויות הטבעיות ולאחדות המין האנושי, אינו משאיר מקום לקיומה של מדינת היהודים. גם מן הבחינה הזאת מתגלה כי יש דבר מה מאוד לא סובלני בספרו של שטרנהל, אף כי סובלנות הייתה מימים ראשונים מאבני היסוד של הנאורות".

לרגל הוצאת הספר נערך "יום עיון" במכון ון ליר שבו נשאו דברים פרופסור ירון אזרחי, פרופסור אנבל הרצוג וד"ר אפרים פודוקסיק ונערך סימפוזיון באוניברסיטה העברית בהשתתפות המחבר, פרופסור שלמה אבינרי, פרופ׳ משה סלוחובסקי, ד"ר יפתח אלעזר וד"ר ניקול הוכנר.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב שורק, ‏סקירת הספר, **השילוח**, 13, פברואר 2019
* אתר למנויים בלבד סקירת הספר, באתר הארץ, 30 במרץ 2017
* דף הספר באתר הוצאת עם עובד
* הפרק הראשון בספר

הערות שוליים
------------

1. ↑  תומר פרסיקו, "בני נאורות ובני אנטי-נאורות: על ספרו של זאב שטרנהל" באתר "לולאת האל"
2. ↑  חגי עופר, ""אנטי נאורות"/ מאת זאב שטרנהל"
3. ↑  "אנטי נאורות" - הוצאת "עם עובד"
4. ↑  יואב שורק, ‏סקירת הספר, **השילוח**, 13, פברואר 2019
5. ↑  מכון ון ליר בירושלים
6. ↑  אתר האוניברסיטה העברית
**הבכור לבית אב"י** (הבכור לבית **א**ליעזר **ב**ן-**י**הודה) הוא ספר מאת הסופרת דבורה עומר שיצא לאור בשנת 1967, עיבוד ספרותי להתרחשות אמיתית שנכתב בעקבות מחקר מעמיק בשיתוף משפחת בן יהודה. הספר מתאר את סיפור חייו של איתמר בן-אב"י (1882–1943), בנו של מחיה השפה העברית, אליעזר בן-יהודה. ספר ההמשך נקרא "אהבת איתמר".

בשנת 1968 זיכה הספר את דבורה עומר בפרס למדן.
הספר תורגם לאנגלית, יפנית, ורוסית.

עלילת הספר
----------

עיבוד ספרותי של קורות איתמר בן-אב"י, אז בן-ציון (הוא שינה את שמו בבגרותו), אשר למד את השפה העברית כשפת אם. אביו אליעזר בן-יהודה שקד באותם הימים על הוצאת עיתון בעברית עם דעות משכילות, שנחשבו קיצוניות ביישוב הישן בירושלים. על הפעוט נאסר לתקשר עם כל הדובר שפת נכר. עם כל הקשיים למד בן ציון את השפה העברית. יום אחד יצא בן ציון לראשונה לרחוב למרות האיסור של אביו אליעזר, ומצא כלב; כאשר הסתובב עמו ברחובות העיר נסקל הכלב למוות. בן ציון שרד את הסקילה.

החיים לא הטיבו עם משפחת בן יהודה ומצבה הידרדר לעוני. הציבור החרדי בירושלים חש כלפיהם עוינות אחרי כתיבת מאמרים חריפים של אליעזר בן-יהודה על פולמוס השמיטה. בסופו של דבר החליט אביו של בן ציון לנסוע לרוסיה לגייס כספים, וכמו כן לשלוח את בן ציון לבית ספר בירושלים, שם יפגוש חברה בת גילו לראשונה. בבית הספר, בן ציון לא מצליח להסתגל לכיתה הראשונה, וגם לא לשנייה, ובסופו של דבר מנהל בית הספר, ניסים בכר מחליט להעבירו לכיתה השלישית שם הוא לומד בהנאה, מסתגל לשפה המדוברת שם, צרפתית. יום יום למד בן ציון מילים חדשות בצרפתית והעברית נזנחה.

לכן, לאחר התלבטות, אליעזר החליט לא לשלוח יותר את בנו, בן ציון, לבית הספר. דבורה, אשתו של בן יהודה, חלתה בשחפת, ומתה. אליעזר נישא לאחות אשתו, פולה, ושמה בעברית חמדה. צרות רבות פקדו את משפחת בן יהודה- רוב הילדים, למעט הבת ימימה, חלו במחלה קשה, בן ציון שרד ושאר האחים מתו. לאחר מספר שנים, בן-ציון הופך לעלם, מתאהב בעלמה בשם לאה, ונשלח ללמוד בצרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* הבכור לבית אב"י באתר עם עובד (אורכב 28.05.2020 בארכיון Wayback Machine)
* בעקבות הבכור לבית אב"י מאת דבורה עומר, באתר של משרד החינוך
* הספר "הבכור לבית אב"י", באתר "סימניה"
* הבכור לבית אב"י, באתר "דףדף"

הערות שוליים
------------

1. ↑  חולקו פרסים ספרותיים מטעם עיריית רמת גן, דבר, 1 באוקטובר 1968
2. ↑  הבכור לבית אב"י, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:ספר   
פרמטרים [ עורכים ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**"הקטר שרצה לנסוע לרומא"** הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופר מאיר שלו. הוא פורסם לראשונה ביולי 2015 על ידי הוצאת עם עובד. הספר אויר על ידי ליאב צברי, נערך על ידי דלית לב ועוצב על ידי דלית קרס. הספר מתאים לגילים 3–6 והוא מפתח לילדים בגיל זה את הדמיון ואת החשיבה.

תקציר העלילה
------------

הספר מספר על קטר מסיציליה שיש לו רצון לבקר ברומא עם הרכבת שלו. הבעיה מתחילה כאשר הוא מגלה שאסור לו לנסוע מחוץ לסיציליה, כייוון שזה לא התפקיד שיועד לו בעולם. עם זאת, לאורך כל הסיפור הקטר מביע את רצונו להגיע לרומא: "כְּשֶׁהָרַכֶּבֶת הַגְּדוֹלָה יוֹצֵאת לְדַרְכָּהּ, הוּא חוֹשֵׁב: גַּם אֲנִי רוֹצֶה לִנְסֹעַ לְרוֹמָא".

מסרים
-----

הסיפור מביע את החשיבות של כוח רצון, התפתחות עצמית, הצבת מטרות והשגתן. הספר מלמד את הדור הצעיר להאמין בעצמו, לשאוף גבוה ולא לוותר על אף הקושי.

העלילה עוסקת בכוח הרצון של הקטר להגיע לרומא. המילה "רצון**"** חוזרת על עצמה כמה וכמה פעמים בכתוב, מילה זאת באה להמחיש לקוראים את הרצון העז שהיה לקטר להגיע לרומא.

מניע עלילתי
-----------

הספר נכתב למען נכדתו של הסופר מאיר שלו: "את הטקסט "הקטר שרצה לנסוע לרומא" התחיל להתגלגל בראש כבר לפני עשור. אבל רק כשהנכדה שלי הגיעה לגיל שאפשר לספר לה סיפורים, סיפרתי לה יום אחד וראיתי שזה מצא חן בעינייה."

ביקורת
------

הסופרת מספרת כשיוצא לאור ספר ילדים חדש שכתב מאיר שלו ההתרגשות בשיאה.

הקריאה בספר גרמה לסופרת מאירה ברנע גולדברג תוך כמה רגעים לחלום כמו קטר סיציליאני ולוותר על החופשה המשפחתית הקרובה בהולנד לטובת רומא. לדעת הסופרת השפה נפלאה, האיורים מקסימים, ומאיר שלו מוכיח שוב שהוא אשף בלספר סיפור ולרתק את כולם.

לפי הביקורת בעיתון "הארץ", מאיר שלו מצליח בספר ילדים זה, לשמור על עניין קוראיו הצעירים לאורך כל הספר, בין השאר בעזרת שאלות, משחקי מילים והשתעשעות במצלולים. האיורים מסייעים אף הם לשמר את תשומת הלב. ספר זה מתכתב עם ספר הילדים הקלאסי "The Little Engine that Could", שתורגם לעברית "הקטר הכחול שיכול".

עיבודים למדיה
-------------

ב־27 באפריל 2021 הוצאה גרסה מוקלטת לסיפור ביישומון storytel שמסופרת על ידי מאיר שלו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקטר שרצה לנסוע לרומא | מאיר שלו - עם עובד, באתר www.am-oved.co.il
2. ↑  הקטר שרצה לנסוע לרומא, באתר סיפור פשוט
3. ↑  הקטר שרצה לנסוע לרומא | צומת ספרים, באתר www.booknet.co.il
4. ↑  מאיר שלו, כתבה עם מאיר שלו, באתר פייסבוק של הוצאת עם עובד, ‏9 באוגוסט 2015
5. ↑  מאירה ברנע גולדברג, ביקורת של הסופרת, באתר נוריתה, ‏11 בספטמבר 2015
6. ↑  אתר למנויים בלבד דוד רפ, מאיר שלו מגשים חלום של קטר סיציליאני קטן, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2015
7. ↑  Storytel AB, **הקטר שרצה לנסוע לרומא - ספר מוקלט - מאיר שלו - Storytel**, 2021-04-27, מסת"ב 978-91-8028-997-9
**אני לומד גרמנית** (בצרפתית: **J'apprends l'allemand**) הוא רומן מאת הסופר והמחזאי דניס לאשו (Denis Lachaud). הספר, שיצא לאור בצרפת בשנת 1998, הפך לרב-מכר. המהדורה העברית, בתרגומה של רמה איילון, פורסמה ב-2007.

עלילה ומאפיינים
---------------

הספר מתואר כביוגרפיה של ארנסט, נער צרפתי עדין, ובעל שם משפחה משונה (וומל), שאינו מקובל מבחינה חברתית. כאשר הוא עולה לכיתה ו', מחליט ארנסט ללמוד גרמנית כשפה שנייה. כך נפתחת לה קופת שרצים משפחתית הקשורה להוריו שעזבו את גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה ופתחו בחיים חדשים בצרפת.

בגיל 14 הוא נוסע להתארח בגרמניה במסגרת חילופי סטודנטים. שם הוא מגלה את שונותו מבחינה משפחתית: מתברר שלסבו היה עבר נאצי, דבר שהמשפחה הסתירה עד כה. ההתוודעות לנושא זה מקבילה לגילוי אהבה ראשונה, עם בחור גרמני צעיר. ארנסט, ששונותו החברתית מתחילה לקבל הסבר, משלים בהדרגה עם היותו הומו, אך מסרב לקבל את שורשיו הנאציים.

הסופר, דניס לאשו, מלווה באמצעות דמות המתבגר העדין את התמודדותה של התרבות הצרפתית עם שורשים גרמניים, ועם נושא הדחקת זיכרון השואה בצרפת ובאירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי טריגר‏, רואה גרמני, באתר וואלה!‏, 7 בפברואר 2007
* לנה שילוני, השואה בעיני הנכדים, באתר הארץ, 13 בפברואר 2007
* אבנר שפירא, לא בכל ארון מוסתר שלד, באתר הארץ, 28 במרץ 2007
* מרב יודילוביץ', שוחה נגד הזרם, באתר ynet, 7 בפברואר 2007
פירוש נוסף ערך זה עוסק בספר. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה, ראו אני, קלאודיוס (סדרת טלוויזיה).

**אני, קלאודיוס** (באנגלית: **I, Claudius**) הוא רומן היסטורי וסדרת טלוויזיה בריטית (שנוצרה בעקבותיו) על חיי הקיסר הרומי קלאודיוס וסביבתו הקרובה.

היצירה
------

"אני, קלאודיוס" (1934) ו"קלאודיוס האל" (1935) מאת רוברט גרייבס הם ספרים הכתובים בגוף ראשון, כאילו היו אוטוביוגרפיה של קלאודיוס אשר נתגלתה לא מכבר. גרייבס, שהיה בעל השכלה קלאסית רחבה, יצר תמונה אמינה של החיים ברומא ובמושבותיה בסביבות תחילת האלף הראשון לספירה, וכמעט כל המעשים המתוארים בספר מסתמכים על אחד המקורות העתיקים - בעיקר טקיטוס, סווטוניוס ודיו קסיוס. על מנת ליצור אחדות עלילתית הוסיף גרייבס פרטים שאינם מופיעים במקורות עתיקים - כך למשל מעשי רצח שבמקורות עתיקים מופיעים לכל היותר כחשדות, הופכים אצלו לוודאיים, ולפעמים נוסף להם גם מניע שאין לו אסמכתה קדומה. אלמנט נוסף ובולט הוא כמה נבואות השלובות בספר ומשמשות לו כמנוע נרטיבי, אך גם הן אינן מסתמכות על מקורות קדומים. אף על פי שהגיבור והמספר ברומן הוא קלאודיוס, העלילה מתמקדת גם בקיסרים אוגוסטוס, טיבריוס וקליגולה, וכן באשתו השלישית של אוגוסטוס, ליוויה, המוצגת בספר כאישה מסוכנת, רצחנית וערמומית. 

הספר "אני, קלאודיוס" ראה אור בעברית פעמיים: בשנת תש"י בהוצאת מסדה (תרגום: נפתלי גולן) ובשנת 2010 בהוצאת ספרי עליית הגג וידיעות ספרים (תרגום: אביעד שטיר).

הסדרה
-----

 ערך מורחב – **אני, קלאודיוס (סדרת טלוויזיה)**  

בשנת 1976 הפך ה-BBC את שני הספרים לסדרה בת שלושה עשר פרקים
בשם "אני, קלאודיוס", שבה השתתפו כמה מן הגדולים בשחקני התיאטרון והטלוויזיה בבריטניה. דרק ג'קובי גילם את קלאודיוס. קלאודיוס על פי הספר והסדרה היה אדם נבון, אשר השתמש בפגמיו הגופניים על מנת לשרוד בזמנים קשים ואשר עלה לשלטון כנגד רצונו, כאשר כל רצונו היה להשיב לחיים את הרפובליקה שכמעט גוועה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי אשד, הקיסר ההיסטוריון :סדרת "אני קלאודיוס"
* יצחק נוי, הרקב מתפשט בתפוח, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2010
* אני, קלאודיוס, באתר OCLC (באנגלית)
* אני, קלאודיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  HistoryInFilm.com: The Leading History In Film Site on the Net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345661905171
* GND: 1088013619

 |
**הגמד** (בשוודית **Dvärgen**) הוא רומן אלגורי מ-1944 מאת הסופר השוודי זוכה פרס נובל, פר לגרקוויסט. הספר כתוב בצורת יומן, שמתאר את נקודת המבט של גמד, יד ימינו של נסיך מקיאוויליסטי בעיר-מדינה איטלקית בימי הרנסאנס. הגמד שותף לכלל התככים וההרג שהנסיך מבצע, ופרשנותו האוהדת למעשי שליטו, מציגים את הרוע האנושי והמניעים האנוכיים של בני אדם כערכים חיוביים. הגמד מהלל את המלחמה והרצח, ובז לחמלה ואמפתיה כל אימת שאלו מוצגים בפניו. עם יציאתו של הספר, הוא נתפס בהקשר התקופתי, כביקורת על הנאציזם. במרוצת השנים, ההקשר של גרמניה הנאצית התרופף, והיצירה נלמדת ונחקרת בעיקר על האופן שבו לאגרקוויסט מבקר את האופי האנושי. בזכות ספר זה, והספר הבא של לגרקוויסט, "בר-אבא", זכה לגרקוויסט בפרס נובל לספרות ב-1951. "הגמד", נחשב לספרו הראשון של לגרקוויסט שהקנה לו הכרה בינלאומית, והטביע את שמו כאחד מהסופרים השוודים המודרניים הנחשבים של תקופתו.

רקע
---

הסיפור מתרחש בחצר המלוכה של נסיך השולט בעיר-מדינה באיטליה של תקופת הרנסאנס. המיקום והזמן המדויק אינם ברורים, אולם נוכחותו של דמות האמן "ברנארדו", שהוא ללא ספק ייצוג של לאונרדו דה וינצ'י, יכול לרמוז שהסיפור מתרחש בגרסה בדיונית של מילאנו, בסביבות התקופה שבה דה וינצ'י התגורר בחצר הדוכס של מילאנו לודוביקו ספורצה מ-1482 ועד ל-1499. בנוסף, ברנארדו/דה וינצ'י, עוזר לנסיך, בדומה לעזרה האמיתית של דה וינצ'י לצ'זרה בורג'ה, הנסיך שהיווה את ההשראה העיקרית של מקיאוולי לכתוב את ספרו המפורסם "הנסיך". כמו כן, במהלך הספר יש התייחסויות ליצירות של ברנארדו, שמתארות בדיוק את היצרות הנודעות של דה וינצ'י הסעודה האחרונה והמונה ליזה. ההתייחסויות הרבות לדמויות ומקומות אמיתיים בהיסטוריה עם שמות שונים, נותנות לקורא תחושה אותנטית של קריאה על התקופה והלך המחשבה של אנשי התקופה, אף על פי שהיצירה היא בבירור כולה בדיונית.

דמויות
------

* הגמד - משרתו של הנסיך ליאונה, גר בדירת מגורים המותאמת לגודלו. הגמד לא רואה את עצמו כחלק מגזע בני האדם. מהלל את הרוע והאכזריות ומתעב את האמפתיה והמוסר האנושי.
* הנסיך ליאונה - בן דמותו של הנסיך המקייאוויליסטי, שאפתן, חסר מעצורים וערמומי. הגמד משרת אותו ומבצע את הוראותיו.
* ברנארדו - האמן ואיש האשכולות אשר נמצא תחת חסותו של הנסיך ליאונה, ומסייע לו בהמצאת מכשירים ללחימה במקביל לעבודות יצירה אחרות. מהווה מחווה ברורה ללאונרדו דה וינצ'י.
* הנסיכה תיאודורה - אשתו של הנסיך, אשר בוגדת בו ומהווה לקראת סוף הספר את המודל לציור של ברנארדו, אשר מתואר באופן שאין לטעות בו כציור המונה ליזה המפורסם של דה וינצ'י.

קישורים חיצוניים
----------------

* בשמת אבן-זהר, אחרית דבר ל'גמד', מתוך "הגמד", הוצאת זמורה ביתן, 1995
* הגמד מתוך אתר כנרת זמורה ביתן, 2008
* הגמד, באתר OCLC (באנגלית)
* אתי סרוסי, "הגמד" מאת פר לאגרקויסט, באתר "דיומא", 15 בינואר 2021
* הגמד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wolfgang Saxon,‏ Par Lagerkvist, 83, Dies; Nobel Laureate Writer מתוך הניו-יורק טיימס, 12 ביולי 1974 (באנגלית)
2. ↑  פוני בז`זינסקי ואריאל הירשפלד (עורכים), *מבלי דלג על דף: בתיה גור, מבחר מסות ומאמרים*, ירושלים:כתר, 2008
**אבות הניהול** הוא ספר הדרכה למנהל ויזם, המבוסס על עקרונות היהדות כפי שהם מתבטאים בפרקי אבות, ומכאן שמו. הספר נכתב בידי יניב פוגל וזיו אלול, ויצא לאור במרץ 2022 בהוצאת ידיעות ספרים.

בהשקת הספר השתתפו, בין היתר, אנשי עסקים, עיתונאים ופוליטיקאים. כל הכנסות הספר מועברות לארגון "בנועם".

תוכן הספר
---------

מטרת הספר המוצהרת היא "לשלב בין חוכמת העבר לפרקטיקה עכשווית". הספר עוסק בפיתוח אינטליגנציה רגשית אצל המנהל, ניהול עובדים מיטבי ואיזון אידיאלי בין עבודה, בילוי ורוח.

הספר מחולק לשבעה פרקים, שכל אחד מהם נפתח בציטוט מפרקי אבות ויישום שלו כלפי דילמה מודרנית. לאורך כל פרק שלובים מקורות וסיפורים היסטוריים מהיהדות, לצד תובנות והתרחשויות מודרניות ויחד הם מצטרפים לתובנות מעשייות וקונקרטיות. בסוף כל פרק מצורף ריאיון עם מומחה ניהול בינלאומי, דוגמת יוני אסיא, צ'ארלס בואזיז (מנכ"ל אינטקס), ג'ודי קאופמן דייוויס (סמנכ"לית בכירה ודיקרטורית ב-HW) ואחרים.

**פרק 1** מתמקד בהגברת המוטיבציה אצל העובדים, ומציג את 'שביל הזהב' בין פיקוח הדוק על העובדים לבין חופש מוחלט.
**פרק 2** מתמקד בחלוקת הזמן בין עבודה לבין משפחה.
**פרק 3** מתמקד בהבנת החשיבות של אינטליגנציה רגשית למנהל, ובשיטות לפתח אותה
**פרק 4** מתמקד בהאצלת סמכויות, עומד על החיוניות בהאצלת המסכויות ומסביר כיצד לצמצם את הסיכונים שעלולים לנבוע מכך.
**פרק 5** מתמקד בחשיבות של "חזון" ומדריך מתי נדרש 'לעדכן' אותו.
**פרק 6** מתמקד בבחירת יועץ, ובמערכת היחסים הראויה בין המנהל ליועץ.
**פרק 7** מתמקד בבחירת העובדים המתאימים, ומסביר מהם הפרמטרים החשובים לפי העסק והתפקיד הספציפי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אבות הניהול" באתר "ידיעות ספרים"
* פרק ראשון בספר באתר 'עברית'.
* אבות הניהול, בביצוע השקת הספר, סרטון באתר יוטיוב

על הספר:

* אבות הניהול: ארגז כלים להתמודדות באתר ynet, בתאריך 30 במרץ 2022.
* משה ניסנבוים "כיצד ראוי לבחון את ההתנהלות המנהל מול העובדים באפיונים שונים" חדשות מחלקה ראשונה 20 ביוני 2022
* אלי יעקובי חדשים ומרתקים: שני ספרי החובה שהפכו לשיחת היום בעולם הניהול בחדרי חרדים 26 במאי 2022
* פלי הנמר הספר שמשלב את הרציונל בבסיסה של היהדות עם עולם הניהול של ימינו באתר "אנשים ומחשבים", 31 במרץ 2022
* ניהול יהודי: על הספר אבות הניהול אתר "דתילי" 26 ביוני 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכל גלנטי אבות הניהול של פוגל ואלול באתר וואלה, 3 באפריל 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אבות הניהול"**.