recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ספר יגל יעקב - מהדורות שונותמהדורות שונות של הספר יגל יעקב
**יגל יעקב** הוא ספר שירי ופיוטי הרב יעקב אבוחצירא, ושאר צאצאיו רבני משפחת אבוחצירא. יצא לאור בעשרות מהדורות שונות.

היסטוריה
--------

רבי יעקב אבוחצירא היה ראשון כותבי הפיוטים במשפחת אבוחצירא, ופיוטיו היו מועברים בעל פה או בהעתקת כתב יד בין בני המשפחה ומחוצה לה. הפיוטים נחשבו לעמוקים מאוד, ומשלבים עושר ספרותי לצד רמזים רבים מתורת הקבלה.

פיוטים אלו היו מושרים על ידי בניו ותלמידיו, ושאר יושבי תאפילאלת בשבתות ובימים טובים, וכן בהילולות ובמועדים שונים.

### מהדורה ראשונה

עשרים ושתיים שנה אחר פטירת רבי יעקב, החלו בניו רבי מסעוד ורבי אהרן לעסוק בהוצאת ספריו. כאשר סיימו להדפיס ארבעה מספריו, החליטו לקבץ גם את שיריו ולהדפיסם כספר, לבל יאבדו במרוצת הזמן.

רבי מסעוד אסף וקיבץ את שירי אביו, והוסיף עליהם מעט משיריו שלו וכן שירים בשבח אביו שחברו אחיו - רבי אהרן ורבי דוד, וקבצום יחד לספר אחד שנקרא "יגל יעקב" על פי הפסוק בתהילים "יגל יעקב ישמח ישראל".

מהדורת הספר הראשונה ראתה אור בהוצאת ר' אברהם בוקובזה, בתוניס ה'תרס"ו.

הספר הופץ והתפשט בין קהילות יהדות מרוקו והודפס שוב ושוב כמתכונתו במשך 60 שנה, עד לשנת ה'תשכ"ב. עם זאת, היו בו מספר טעויות ושיבושים, הן בכתיבת וחלוקת בתי השירים, והן בהוספת מספר שירים שלא היו של רבי יעקב אבוחצירא, אלא של מחברים בשם "יעקב".

### מהדורות נוספות

בשנת ה'תשכ"ב הוציא לאור הרב אברהם מוגרבי בהוראת באבא סאלי את הספר מחדש, והוסיף עליו עוד משיריהם של רבני משפחת אבוחצירא, אך העתיק את השירים מהמהדורה הראשונה ללא שינוי.

בהמשך יצא לאור הספר שוב ושוב, בעשרות מהדורות שונות, מנוקדות, קטנות וגדולות, והופץ בכל רחבי מרוקו. לחלק מהן נוספו שירים של מחברים נוספים, שלא מבני המשפחה.

ספר זה היה המקור העיקרי לתפוצת שירי משפחת אבוחצירא בין כלל יהודי מרוקו, ביניהם גם פיוטים מרוקאיים שהפכו ליסודות תרבותיים, כגון; אעופה אשכונה, יה אביר ביר, יודו לך רעיוני, סוד שבת זכור, יחיד רם יערות חושף ועוד. לחניהם של חלק מהשירים התפרסם יחד עם תפוצת הספר.

בשנת ה'תשס"ו יצא לאור הספר במהדורה מתוקנת ומורחבת המונה 780 עמודים, בתוספת ביאורים, פירושים וציוני מקורות, על ידי מכון אור לישרים ומכון עוז והדר, בתוספת הקדמה ארוכה מאת הרב דוד חי אבוחצירא. במהדורה זו הובאו מספר פיוטים מכתב יד, שטרם פורסמו עד אז.

שירי הספר
---------

במהדורה הסופית של הספר כיום, קיימים שיריהם של הרבנים:

* רבי יעקב אבוחצירא (39 פיוטים)
* רבי מסעוד אבוחצירא (22 פיוטים)
* רבי אהרן אבוחצירא (פיוט אחד)
* רבי יצחק אבוחצירא (7 פיוטים)
* רבי דוד אבוחצירא (16 פיוטים)
* רבי ישראל אבוחצירא (10 פיוטים)
* רבי מאיר אבוחצירא (10 פיוטים)
* פיוטי שבת קודש (15 פיוטים)
* פיוטי המועדים (49 פיוטים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב דוד חי אבוחצירא, **יגל יעקב המבואר**, ירושלים: מכון אור לישרים, ה'תשס"ו, עמ' 8
2. ↑  שמעון ואנונו, **ארזי הלבנון**, ה'תשס"ו, עמ' 471
3. ↑  תהילים פרק יז, פסוק יד
4. ↑  תולדות הפיוט השירה והפזמון, באתר טקסט רץ
**ולרי ריצ'י פרין** (באנגלית: **Valerie Ritchie Perrine**; נולדה ב-3 בספטמבר 1943) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית, פרין הייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1974 על הופעתה בתור האני ברוס בסרט "לני".

ביוגרפיה
--------

פרין נולדה בעיר גלובסטון שבטקסס לווינפירד, רקדנית ולקנת' פרין, קצין בדרגת לויטננט קולונל בצבא ארצות הברית.
העבירה את ילדותה ביפן שם הוצב אביה ולאחר מכן בחווה באריזונה. 
החלה את דרכה בתעשיית הבידור בתור נערת שעשועים בלאס וגאס ועשתה את הופעת הבכורה שלה בהוליווד בעיבוד הקולנועי לרומן המלחמה המפורסם "בית מטבחיים חמש".
היא הצטלמה כדוגמנית למגזין פלייבוי והייתה לשחקנית הראשונה בטלוויזיה האמריקאית שחשפה בכוונה את פיטמותייה בסצנת מקלחת בסרט "סאונה".

בשנת 1975 זכתה פרין בפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל קאן ובפרס באפט"א לשחקנית החדשה הטובה ביותר על הופעתה בדרמה הקומית "לני" בתור האני ברוס אשתו של הקומיקאי הדגול לני ברוס (דאסטין הופמן), לפרסי המבקרים ולתשבחות נוספו גם מועמדויות יוקרתיות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.

ב-1979 שיחקה לצידם של רוברט רדפורד וג'יין פונדה בסרטו של סידני פולאק, "הפרש החשמלי".
את הופעתה המפורסמת בקריירה עשתה פרין בסרט "סופרמן" בתור איב טסמאכר, חברתו ושותפתו של לקס לות'ר (ג'ין הקמן) שמצילה בסרט את סופרמן (כריסטופר ריב).
חזרה על התפקיד גם בסרט ההמשך "סופרמן 2".

בשנת 2000 השתתפה בקומדיה שוברת הקופות "מה נשים רוצות" וגילמה את מרגו האסיסטנטית של ניק מרשל (מל גיבסון), גיבור העלילה השוביניסט שמסוגל לקרוא מחשבות של נשים.

כאשר עבדה בעסקי השעשועים בלאס וגאס התארסה פרין עם אספן נשק עשיר, כחודש לפני החתונה הצפויה הוא ירה בעצמו למוות בטעות, כתוצאה מפליטת כדור. פרין מעולם לא נישאה.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* בית מטבחיים חמש (1972)
* הגיבור האמריקאי האחרון (1973)
* לני (1974)
* וו. סי. פילדס ואני (1976)
* מר ביליון (1977)
* סופרמן (1978)
* פרש חשמלי (1979)
* הקוסם מלובלין (1979)
* סוכנות (1980)
* סופרמן 2 (1980)
* הגבול (1982)
* קוקטייל מאליבו (1983)
* מים מים (1985)
* נסיכה מבברלי הילס (1987)
* מלאך בהיר (1991)
* נקודת רתיחה (1993)
* בחורה בקאדילק (1995)
* הרקוויאם של בראון (1998)
* לובבנים עד הסוף (1982)
* החברה של החבר שלי (1999)
* מה נשים רוצות (2000)
* חובבנים עד הסוף (2005)
* הקליפורנים (2005)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולרי פרין** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ולרי פרין

* ולרי פרין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ולרי פרין, באתר AllMovie (באנגלית)

* ולרי פרין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* ולרי פרין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* ולרי פרין, באתר Last.fm (באנגלית)

* ולרי פרין, באתר AllMusic (באנגלית)

* ולרי פרין, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007369505805171
* BNE: XX1477081
* BnF: cb14052824f (data)
* GND: 135939909
* ISNI: 0000 0000 7824 3855
* LCCN: n95060310
* NTA: 073153141
* SNAC: w6mt6msq
* SUDOC: 136895573
* VIAF: 12508672
* WorldCat: lccn-n95060310

 |
**ראד האד האדיבראס** (באנגלית: **Rud Hud Hudibras**, בוולשית: **Run baladr bras**; נפטר בשנת 890 לפנה"ס לערך) היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות': "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין תיעוד היסטורי למלכותו והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.

ג'פרי מספר כי ראד האד האדיבראס עלה לשלטון לאחר מות אביו לייל, בתקופת מלחמת האזרחים שפרצה בשלהי מלכותו של לייל.

לדברי ג'פרי, ראד האד האדיבראס סיים את מלחמת האזרחים, ומלך 39 שנים. במהלך מלכותו הוא ייסד את קארינט (Kaerreint) (לימים קנטרברי), את קארגואניט (Kaerguenit) (לימים וינצ'סטר), את טירת פאלאדור (Paladur - כיום שאפטסבורי) ואת אנגלס.

לאחר מותו עלה לשלטון בנו, בלאדאד.

לדברי ג'פרי, ראד האד האדיבראס שלט בתקופת התנבאותם של הנביאים חגי, עמוס, יואל ועזריה. מאחר שתקופת הנביאים ידועה (חגי התנבא בשנת 520 לפנה"ס לערך, ועמוס התנבא בשלהי מלכותו של עוזיה מלך ממלכת יהודה וירבעם השני מלך ממלכת ישראל - בשנת 760 לפנה"ס לערך, לא ניתן להסתמך על תיארוך זה של ג'פרי.

קישורים חיצוניים
----------------

* גניאולוגיה של ראד האד האדיבראס(הקישור אינו פעיל)
* תיארוך מלכי בריטניה האגדיים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לייל** | **המלכים האגדיים של בריטניה** | **הבא**:**בלאדאד** |
**שו"ת חקקי לב** הוא ספר שאלות ותשובות בשני כרכים על ארבעת חלקי השולחן ערוך שחיבר רבי חיים פאלאג'י.

שם הספר
-------

בשם החיבור רמוזים שמותיהם של אביו ואמו של המחבר, ושלו, בצורה הבאה: **ח**יים **ק**אלי **ק**אדין **י**עקב, ו**לב** על שם ספריו של סבו מצד אמו, רבי רפאל יוסף חזן: חקרי לב ומערכי לב. קרא לספרו על שמותם מכיוון שאביו הוא זה שהניחו ללמוד תורה באמרו אליו: "בני, אתה עסוק בתורה ואני אשימה עיני על המחיה ועל הכלכלה" (חקקי לב חלק ב', הקדמה) ואמו, שלא ישנה בעבורו: "אשת חיל עטרת בעלה, היא קודש ומעשיה, דבתר דידי היתה מנדדת שינה מעיניה, המלאה לה דעת ויראת ה', כמה טובה, מנשים באהל אשה חשובה..." (שם) וסבו אשר היה "נשיא אלהים בתוכינו, רב מבבל ורבי מארץ ישראל ראשון לציון, אלקפתא וריש גלותא, יוסף בסד"ר עליון..."

תוכן ומבנה
----------

### כרך א'

עוסק בעניינים הנוגעים לנושאים אורח חיים (סימנים א-כ), יורה דעה (סימנים כא-נו) ואבן העזר (סימנים נז-סד), ומכיל תשובות מפורסמות כגון ההיתר לאנשים זרים שאינם קרובי משפחה להתפלל למיתת אשה הסובלת ייסורים קשים ורבים, לבקשתה, כדי לגאול אותה מיסוריה, תוקף חרם דרבנו גרשום בקריאת מכתבי זרים לגבי גויים, איסור נתינת הדסים במים בשבת ועוד. כתב היד של ספר זה נשלח לשאלוניקי ושם נשרף, והחבי"ף נאלץ לשחזרו ולשולחו לדפוס בשנית. הספר מתחיל אחרי השער בדף א' ונגמר בדף קל"ב. בדף קי"ט באים השמטות בשם "לב תמים", ומדף ק"ך עד סוף הספר בא תוכן העניינים הנקרא בשם "דברים שבלב". בדף קצ"ג ע"ב של חקקי לב ח"ב באות: "השמטות לס' חקקי לב ח"א", הנקראות בשם "דברים הנכנסין ללב".

### כרך ב'

בחלק זה 62 תשובות השייכות לחלק חשן משפט שהשיב לשואליו בנושאים הלכות דיינים, הלוואה, הרשאה, ועוד. ישנה פתיחה לספר ובה הסבר על חשיבות העיסוק בדיני ממונות, לדון דין אמת לאמתו, ועל שותפות הקב"ה בדין. בספר תשובות שנשלחו לרחבי האימפריה העות'מאנית: לקושטא לרבי רפאל חיים בנימין פרץ לרבי יעקב ענתיבי מדמשק, לעיר רודוסג'יק, לסאלוניקי, לירושלים לרבי שלמה משה סוזין ובעיקר לאזמיר ופרבריה. נגמר בדף רי"ט. בדף קצ"ג ע"ג של הספר באים "דברים הנכנסין ללב", והם "השמטות לס' חקקי לב ח"א", הנקראות בשם "דברים הנכנסים ללב", וכן "תקון הלשון והשמטות לס' חקקי לב ח"ב". אחרי "דברים הנכנסין ללב", הנגמרים בדף קצ"ז ע"א, בסוף הספר, מפתח מפורט עם תקציר של כל תשובה בשם פתיחת הלב הנגמר בסוף הספר בדף רי"ט.

מהדורות
-------

כרך א' של הספר נדפס לראשונה בשנת הת"ר (1840), כרך ב' בשנת התר"ט, יצאו לאור בדפוסו של סעדי הלוי אשכנזי בשאלוניקי, ונדפסו מנדבת ידו של הגביר אליעזר הילל בכר מנוח והוגהו (והובאו לדפוס) על ידי הרב אברהם מנשה. מהדורות צילום של הספר ייצאו בין השאר בהוצאת מפעלי ספרים ליצוא בע"מ בחלוקה מחדש לשלשה/ארבעה כרכים.

לקריאה נוספת
------------

* תולדות החבי"ף, עמוד 391

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי חיים בן יעקב פאלאג'י, **חקקי לב חלקים א', ו-ב'**, באתר היברובוקס
* רבי חיים בן יעקב פאלאג'י, **חקקי לב חלק ג'**, באתר היברובוקס
* רבי חיים בן יעקב פאלאג'י, **חקקי לב חלק ד'**, באתר היברובוקס
* חקקי לב חלק א' ו-ב' באתר הספרייה הלאומית - גישה מקוונת

הערות שוליים
------------

1. ↑  במקור. ראה להלן ב"מהדורות"
2. 1 2  חקקי לב חלק א', הקדמה
3. ↑  חקקי לב, חלק ב', הקדמה
4. ↑  יו"ד סימן ן'
5. ↑  יו"ד סימן מ"ט
6. ↑  או"ח סימן י'
7. ↑  סימן א'
8. ↑  סימן ב' וג'
9. ↑  סימן ו'
10. ↑  סימן ח', סימן ט"ו
11. ↑  סימן י"ד
12. ↑  חלק א' וב' בשער ובהקדמה
**היכל הצדק של נירנברג** (בגרמנית: **Justizpalast**) הוא מבנה הממוקם בנירנברג, בוואריה, גרמניה. הוא נבנה בין השנים 1909–1916 ומשכן בתוכו: בית משפט לערעורים ("Oberlandesgericht"), בית משפט מחוזי ("Landgericht"), בית המשפט המקומי ("Amtsgericht") ואת משרד התובע הציבורי ("Staatsanwaltschaft").

משפטי נירנברג
-------------

משפטי נירנברג, נובמבר 1945
במבנה נערכו משפטי נירנברג, סדרה של 13 משפטים כנגד פושעי מלחמה נאצים, עם סיום מלחמת העולם השנייה משנת 1945 ועד שנת 1949. העיר והמבנה היו בשליטתה של ארצות הברית לאחר חלוקת גרמניה בין המעצמות. הבחירה במבנה זה התקבלה בשל שלמותו היחסית לאחר הפצצות בעלות הברית על גרמניה, המבנה היה גדול ומרווח כדי לקיים משפט בסדר גודל שכזה, וכן המתחם כלל בית כלא גדול. לבחירה בנירנברג הייתה גם משמעות סמלית, שכן היטלר הגדיר את העיר כבירת המפלגה, בה ערכו את מפגני הראווה השנתיים של המפלגה, וכן בעיר זו נוסחו חוקי הגזע הגרמנים בשנת 1935. 

המשפטים התקיימו באולם מספר 600, הממוקם בקומה השנייה של האגף המזרחי בהיכל הצדק. האולם עדיין בשימוש, בעיקר למשפטים על אשמה ברצח. כדי להרחיב את אולם המשפט הרסו את אחד הקירות ואיחדו את האולם עם חדר סמוך. כיום הקיר שוחזר ואולם המשפט קטן יותר מבעבר. בנוסף, סובבו את ספסל השופטים ב-90 מעלות כך שאינו ממוקם אל מול החלון, אלא עומד במקום בו היה דוכן העדים בעת המשפט.

משנת 2000, פתוח אולם מספר 600 לתיירים רק בסופי שבוע עקב המשפטים המתקיימים בו. בדצמבר 2008 היה בית המשפט סגור לציבור עקב עבודות בנייה ליצירת תערוכה קבועה בקומה שמעל לאולם. בנובמבר 2010 נפתח לציבור היכל הזיכרון למשפטי נירנברג כחלק מהמוזיאונים העירוניים של נירנברג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היכל הצדק** בוויקישיתוף
* אתר המוזיאון (באנגלית)
* ההיסטוריה של היכל הצדק (בגרמנית)
**ולרי דמיטריביץ' סולוביי** (ברוסית: **Валерий Дмитриевич Соловей**; נולד ב-19 באוגוסט 1960) הוא היסטוריון רוסי, אנליסט פוליטי, פובליציסט ואיש ציבור. דוקטור למדעי ההיסטוריה.

מ-2007 עד 2019 - פרופסור וראש המחלקה לפרסום ויחסי ציבור במכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה.

ביוגרפיה
--------

סולוביי נולד ב-19 באוגוסט 1960 בעיר שצ'סטיה, מחוז לוהנסק, במשפחה של מהנדסי חשמל. את ילדותו בילה במערב אוקראינה בעיר בורשטין שבמחוז איבנו-פרנקיבסק. כנער התגורר בקובה עם הוריו.

בשנת 1983 סיים את לימודיו בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת מוסקבה.

מ-1983 עד 1993 היה סטודנט לתואר שני ועובד במכון להיסטוריה של ברית המועצות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות (כיום המכון להיסטוריה רוסית של האקדמיה הרוסית למדעים).

במאי-ספטמבר 1995 סיים התמחות בבית הספר לכלכלה ולמדע המדינה של לונדון.

ב-29 בנובמבר 2017 סולוביי נכנס למטה הקמפיין של ראש מפלגת הצמיחה, בוריס טיטוב, שם פיקח על האידאולוגיה. הוא היה איש סודו של טיטוב וייצג אותו בדיונים לפני הבחירות.

בתקשורת סולוביי, מבקר בקביעות את הממשל הפדרלי הנוכחי ואת הנשיא ולדימיר פוטין באופן אישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולרי סולוביי** בוויקישיתוף
* ולרי סולוביי, ברשת החברתית פייסבוק
* ולרי סולוביי, ברשת החברתית טוויטר
* ולרי סולוביי, ביישום טלגרם
* ולרי סולוביי, ברשת החברתית אינסטגרם
* ולרי סולוביי, ברשת החברתית VK
* ולרי סולוביי, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007452327105171
* BIBSYS: 98001859
* BnF: cb150010096 (data)
* GND: 14145167X
* LCCN: nr92039008
* LNB: 000086842
* NTA: 167700200
* RERO: 02-A005649206
* VIAF: 59360095
* WorldCat: lccn-nr92039008

 |
**שנות ה-20 של המאה ה-2** היו העשור השלישי של המאה ה-2, החלו ב-1 בינואר 120 והסתיימו ב-31 בדצמבר 129.

אירועים בולטים בעולם
--------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מלחמה ופוליטיקה

#### מלחמות

#### סכסוכים לאומיים ואזוריים

#### אירועים פוליטיים משמעותיים

* 120 - הקיסר אדריאנוס מבקר בבריטניה.

בבריטניה מתחילה בניית חומת אדריאנוס
* 122 - בבריטניה מתחילה בניית חומת אדריאנוס, חומת ביצורים שאורכה 115 ק"מ. החומה הללו נבנתה על מנת לסייע בהדיפת פולשים מכיוון צפון, אך גם כדי לסמן את גבול האימפריה.
* 125 - טלספורוס יורש את סיקסטוס הראשון על כס האפיפיור.
* 127 - הקיסר אדריאנוס חוזר לרומא לאחר מסע של שבע שנים.

כלכלה
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
-------------------------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### אדריכלות

הושלמה בניית הפנתיאון
* 128 - הושלמה בניית הפנתיאון.

אישים בולטים
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מנהיגי עולם בולטים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שנות ה-20 של המאה ה-2** בוויקישיתוף

| עשורים במאה ה-2 |
| --- |
|  | << • 101–109 • 110–119 • 120–129 • 130–139 • 140–149 • 150–159 • 160–169 • 170–179 • 180–189 • 190–199 • >> |
**קתדרלת סנאט לואיס** היא כנסייה גדולה של הכנסייה הקתולית, הממוקמת במרכז העיר של סנט לואיס, מיזורי, שבארצות הברית. בניית הקתדרלה הסתיימה בשנת 1914 ובעקבות ביקור של יוחנן פאולוס השני בשנת 1997 היא קיבלה מעמד של בזיליקה.

הקתדרלה נבנתה בסגנון אדריכלות נאו-ביזנטית בעלות של 3 מיליון דולר (לפי מחירי 1914). המבנה כולל שני צריחים בגובה של 69 מ'. המבנה כולל 2,500 מקומות ישיבה ויכול לאכלס 5,000 מתפללים.

היסטוריה
--------

תכנון המבנה החל עוד בשנות ה-70 של המאה ה-19. הארגון לקידום רעיון בניית הקתדרלה הוקם בשנת 1871. אמנם תכנון מפורט של המבנה החל רק בתחילת המאה ה-20 והוא בוצע על ידי תומאס פ. ברנט וצוותו. ב-1 במאי 1907 נערך טקס תחילת הקמת המבנה. בניית המבנה הסתיימה בשנת 1914 אך פעילות דתית החלה רק בשנת 1926. בניית מוזאיקה פנימית הסתיימה בשנת 1988. מוזאיקה זו כוללת 41.5 מיליון חלקים ב-7,000 צבעים. היא מכסה שטח של 7,700 מ"ר והיא בין הגדולות בעולם. המוזאיקה מתארת את חייו של לואי התשיעי, מלך צרפת שעל שמו נקרא העיר והכנסייה ותיאור אירועים מהברית הישנה ומהברית החדשה שבוצעו על ידי יאן הנריק דה רוזן.

בשנת 1915 בקתדרלה הותקן עוגב ובשנת 1946 הוא הוחלף לעוגב חדש.

במרתף המבנה הוקם מוזיאון של הקתדרלה ושם נטמנו מספר ראשי הכנסייה של האזור.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת סנט לואיס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת סנט לואיס (באנגלית)
* תיאור העוגב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n85039007
* VIAF: 124394498
* WorldCat: lccn-n85039007

 |
**צעיר עירום יושב על שפת הים** (בצרפתית: **Jeune Homme nu assis au bord de la mer, figure d'étude**) הוא ציור שמן מאת ז'אן-איפוליט פלנדרן שצויר בין שנת 1835 ל-1836 המוצג במוזיאון הלובר בצרפת.

בשנת 1832 זכה פלנדרן בפרס רומא, מענק שנלווה אליו טיול לרומא. הוא שהה בעיר חמש שנים ובה צייר פלנדרן את 'צעיר עירום יושב על שפת הים' שנשלח חזרה לפריז בשנת 1837. הציור נרכש על ידי נפוליאון השלישי.

עם פרסומו זכה הציור לתשומת-לב רבה של מבקרי אמנות, והוא נחשב לאחד מציוריו המפורסמים ביותר למרות שנעשה בשלב מוקדם יחסית של הקריירה שלו. בציור נראית דמות גבר צעיר, יושב עירום על סלע כאשר זרועותיו שלובות סביב ברכיו, ראשו רכון ועיניו עצומות. ברקע נראה ים בלבד, ללא אלמנט נוסף העשוי לרמוז על מיקום. המסתורין האופף את הציור לא מספק הסבר לתנוחה בה יושב הנער: תאופיל גוטייה (1811–1872) ביקר את הציור ואמר שנראה כי מדובר בנער שנסחף לאי בודד, או ברועה צאן שאיבד את העדר שלו. בסופו של דבר הפרשנות נתונה למביט בציור, והדבר מביא להשוואה שלו לסגנון מאוחר יותר - הסוריאליזם של המאה ה-20.

היסטוריונית ומבקרת האמנות אליזבת פרטג'ון (Prettejohn) בחנה את השפעת תאוריית האסתטיקה הגרמנית על האמנות הצרפתית. ב'צעיר עירום יושב על שפת הים' היא בחנה את הרקע שבציור ואת גופו "חסר הפגמים" של הנער, ומצאה כי אלה מתיישבים עם הגדרת מושג היופי של יוהאן יואכים וינקלמן, היסטוריון גרמני בתחום תולדות האמנות. את תנוחתו העגולה של המודל השוותה פרטג'ון לרישום האדם הוויטרובי של לאונרדו דה וינצ'י.

אחד הדברים שהשפיעו באופן ניכר על תפוצתו של הציור הייתה אדפטציה שלו בדמות תחריט שיצר ז'אן-בטיסט דנגֶן (Danguin), שהוזמנה באופן רשמי על ידי המדינה. ככל שהמוּדעות לציור גדלה, נעשו לו אדפטציות נוספות והוא הפך לאייקון הומוסקסואלי - למרות שלא הייתה כוונה כזו בציור המקורי. הצלמים מרסל מור וקלוד קהון עשו לו אדפטציות, כמו גם וילהלם פון גלודן, פרד הולנד דיי, ורוברט מייפלת'ורפ.

אדפטציות
--------

* 
* 
*

לקריאה נוספת
------------

* Aldrich, Robert and Garry Wotherspoon (2003). *Who's who in gay and lesbian history: from antiquity to World War II*. Routledge. מסת"ב 0415159830.
* Latimer, Tirza True (2005). *Women together/women apart: portraits of lesbian Paris*. Rutgers University Press, pp. 71–73. מסת"ב 0813535956.
* Prettejohn, Elizabeth (2005). *Beauty & Art, 1750–2000*. Oxford: Oxford University Press, pp. 65–67. מסת"ב 0-19-280160-0.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צעיר עירום יושב על שפת הים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* Joconde: 000PE001144

 |
**צעדת הנגב** היא צעדה ספורטיבית עממית שהתקיימה החל משנות ה-60 של המאה ה-20 בנגב. היא יצאה ממקומות יישוב שונים לכיוון באר שבע, ולאחר מכן גם למקומות נוספים בנגב.

היסטוריה
--------

הצעדה נוסדה ביוזמתו של המהנדס מאיר כץ ואורגנה על ידי "הפועל" כאחת מפעילויות הספורט העממיות שלו, יחד עם צליחת הכנרת ומרוץ הקפת התבור. הצעדה התקיימה לראשונה בשנת 1962. החל מהשנה השנייה התקיימה הצעדה בשני מסלולים, מסלול ארוך של בין 30–40 קילומטר למבוגרים, ומסלול קצר של כ-15 קילומטר לנוער. ברוב השנים התקיים המסלול הארוך למבוגרים בלילה והמסלול הקצר התקיים ביום. הצעדה הוזנקה מדימונה (1962, 1967), ערד (1963), משאבי שדה (1964), ירוחם (1965), אופקים (1969, 1973, 1977), שדרות (1966) ובית קמה (1970).

במרץ 1968, לאחר מלחמת ששת הימים, יצאה הצעדה מחברון. ראש עיריית באר שבע, אליהו נאוי אמר שהצעדה נועדה להדק את הקשר בין חברון לבאר שבע והדרך תישאר פתוחה לתמיד.

בצעדת הנוער השתתפו לרוב 1,000-800 בני נוער ובצעדת הבוגרים השתתפו לרוב 2,500-1,500 צועדים, אולם בשנת 1965 נרשמו לצעדה 3,500 צועדים. בשנה זו גם הגיע דוד בן-גוריון לנקודת הזינוק בירוחם לברך את הצועדים. בשנת 1967 הגיעו לצעדה מעל 10,000 צועדים, חלקם ברכבת מיוחדת מתל אביב לדימונה. בשנת 1971 הצעדה התקיימה משדה בוקר למצפה רמון ובפעם הראשונה לא הסתיימה בבאר שבע. בשנת 1972 שוב התקיימה הצעדה מחוץ לבאר שבע, הפעם מערד למצדה.

הצעדה בשנת 1967 הופרעה כאשר ב-2:30 לפנות בוקר, שעה וחצי לאחר הזינוק, החל גשם זלעפות שנמשך עד הבוקר. כך גם הצעדה של 1970 התקיימה במזג אוויר סוער. בשנת 1972 מת נער במהלך הצעדה, ככל הנראה ממאמץ יתר.

בשלוש השנים הראשונות התקיימה צעדת הנגב בליל שבת, אולם לבקשת גורמים דתיים הוחלט להעביר את הצעדה לימי חול ובשנה הרביעית היא התקיימה בליל פורים. בשנת 1967 התקיימה הצעדה במוצאי שבת ובשנת 1969 היא התקיימה בחול המועד פסח. בשנים 1970–1973 התקיימה הצעדה ביום פורים.

בצעדה חולקו פרסים לקבוצות מצטיינות על פי מגוון תחומים, בהם צורת ההליכה, משמעת, כניסה ויציאה מחניונים, ליווי מוזיקלי ועזרה הדדית.

הצעדה זכתה לציון לשבח בדו"ח של אונסק"ו כאחד ממפעלי הספורט העממיים הראויים לציון בישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הישגי הפועל ופעולותיו מאז הכנס בגבעת חיים, דבר, 4 בינואר 1965
2. ↑  צעדת הנגב, דבר, 1 במרץ 1962  
הושלמו ההכנות לצעדת הנגב, דבר, 23 במרץ 1962
3. ↑  צעדת הנגב הלילית תיערך השנה מערד לבאר שבע, דבר, 10 בדצמבר 1962
4. ↑  2500 השתתפו בצעדת הנגב הלילית, דבר, 8 במרץ 1964
5. 1 2 3  צעדת הנגב - בליל פורים, דבר, 26 בינואר 1965
6. ↑  צעדת הנגב השמינית, דבר, 8 באפריל 1969
7. ↑  רבע מליון צפו בקרנבל בבאר שבע, דבר, 19 במרץ 1973
8. ↑  משולם עד, צעיר משותק מבאר שבע - במרכז צעדת הנגב הלילית, דבר, 6 במרץ 1966
9. 1 2  בגשם ברד וספה צעדו אלף איש בצעדת הנגב, מעריב, 23 במרץ 1970
10. ↑  2200 השתתפו בצעדת הנגב מחברון לבאר שבע, דבר, 15 במרץ 1968
11. ↑  צעדת הנגב הלילית תפתח הלילה בירוחם, דבר, 18 במרץ 1965
12. ↑  תקלות בצעדת הנגב העשירית, מעריב, 12 במרץ 1971  
2200 איש בצעדת הנגב - משדה בוקר למצפה רמון, דבר, 12 במרץ 1971
13. 1 2  משולם עד, נער מת בצעדת הנגב, דבר, 1 במרץ 1972
14. ↑  סופת שלג בירושלים - סערה שיבשה צעדת הנגב, מעריב, 26 במרץ 1967
15. ↑  צעדת הנגב הלילית, דבר, 24 במרץ 1967
16. ↑  צעדת הנגב תתקיים בפורים, דבר, 25 בפברואר 1971
17. ↑  שלמה גבעון, הקבוצה הדרוזית מבאר שבע: קופחנו בדירוג "צעדת הנגב", מעריב, 3 באפריל 1962
שארל מאס (מימין, מצדיע), עם הגנרל שארל דה גול בתוניס בשנת 1943
גנרל **שארל עמנואל מאס** (בצרפתית: **Charles Emmanuel Mast**; ‏ 7 בינואר 1899–1977) היה איש צבא צרפתי, והיה בעל תפקיד חשוב במהלך שחרור צפון אפריקה מכוחות מדינות הציר.

חייו
----

מאס הצטרף לצבא הצרפתי ושירת בתפקידים שונים, ובהם נספח צבאי בטוקיו. במהלך התבוסה הצרפתית במערכה על צרפת מונה לתפקיד ראש מטה הקורפוס העשירי בדרגת בריגדיר גנרל זמנית. הוא נשבה על ידי הנאצים, ושהה בשבי בגרמניה עד ספטמבר 1941.

מאס נשלח על ידי אנשי צרפת של וישי לפקד על הדיוויזיה השלישית הצפון אפריקנית של צבא וישי באלג'יריה. מלכתחילה נחשד כי הוא אוהד את בעלות הברית ואף נעצר לתקופה קצרה. הוא המשיך לשרת בתפקידי פיקוד שונים בצבא וישי, כשהוא עומד בקשר עם אנשי בעלות הברית, בהם הדיפלומט האמריקאי רוברט מרפי. מרפי הכניס את מאס לסוד נחיתת בעלות הברית בצפון אפריקה. מאס ואנשיו דרשו להיפגש עם נציג אמריקני בכיר כדי לתאם את שיתוף הפעולה ביניהם. כתוצאה מכך ארגן מרפי מפגש בעיר האלג'ירית שרשל, עם הגנרל מארק קלארק, מבכירי הפיקוד האמריקאי, שהונחת אל החוף בצוללת. בפגישה, שנערכה ב-21 באוקטובר 1942, הבטיחו קלארק ומאס את שיתוף הפעולה ההדדי.

לאחר סיום מבצע לפיד, והצטרפות אנשי וישי בצפון אפריקה, בראשות האדמירל ז'אן פרנסואה דרלאן, אל כוחות בעלות הברית מונה מאס למפקד כוחות צבא צרפת במצרים ובסוריה. במאי 1943, לאחר סיום המערכה בתוניסיה וכיבוש הערים תוניס וביזרטה מונה מאס כמושלה הצבאי של תוניס. מאס שימש בתפקיד זה עד פברואר 1947. בשנה זו קיבל גם תואר קצין בכיר בלגיון הכבוד. לאחר מכן שב לצרפת ושימש בתפקידי הדרכה ומטה עד לפרישתו בשנת 1950.

מאס מת בפריז בשנת 1977.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שארל מאס** בוויקישיתוף
* שארל מאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11553341b (data)
* ISNI: 0000 0000 0084 2364
* Léonore: 19800035/1455/68261
* SUDOC: 151540799
* VIAF: 31990708
* WorldCat: viaf-31990708

 |
תערוכה קולינרית בטאיוואן, 2007, אולם הגורמה
**קולינריה** היא אמנות הבישול והאכילה, המהווה תת-תחום בגסטרונומיה. הקולינריה החלה את דרכה כאשר אכילה חדלה להיות צורך הישרדותי בלבד והפכה מקור להנאה. בניגוד לאכילה הישרדותית, ששמה דגש על צרכים תזונתיים, הקולינריה שמה דגש על טעם, מראה וריח.

הקולינריה נולדה במטבחי המלכים ונועדה לספק את גחמותיהם ולכן רבים מהמתכונים הקלאסיים הם קפריזיים ובלתי ישימים כיום. לעומת זאת חלק ניכר ממתכונים אלה שבעבר היו נגישים אך ורק לאנשי האצולה הפכו עממיים יותר בעקבות התפתחות המסחר והתעשייה. אחת הסיבות היא שבעבר תבלינים היו שווים את משקלם בזהב ואף יותר.

כיום הקולינריה אינה נחלת העשירים והאצילים וכל אדם שמתעניין בנושא, מוצא את עצמו מוקף במידע מספרי בישול, תוכניות בישול בטלוויזיה וסדנאות פרטיות עם שפים מקצועיים. כמו כן הקולינריה אינה מתעלמת עוד ממטבחים עממיים והם נחשבים לחלק חשוב בהיסטוריה של כל מדינה.

קולינריה בישראל
---------------

המגוון הרחב של העדות והמסורות בישראל הביא עמו שפע של מאכלים וסגנונות המעשירים את התפריטים בישראל. בשנים האחרונות קפצה ישראל קדימה מבחינת ידע ומודעות קולינרית, הקהל הישראלי הכיר מטבחים חדשים ושונים ואכילה במסעדה הפכה להיות צורת בילוי פופולרית, שפים ישראלים קיבלו מעמד מכובד ובתמורה הם ממשיכים לנסות לייצב את מעמדה של המדינה בתחום הקולינרי.

החל משנת 2012 פועלת בישראל העמותה הישראלית לתרבות קולינרית, השואפת למציאות בה הקולינאריה הישראלית זוכה להכרה ציבורית ורשמית ומקבלת, על בסיס הכרה זו, מקום הולם במסגרת המדיניות והתשתית החינוכית-תרבותית של מדינת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קולינריה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קולינריה** |

* שירי כץ, ‏בלומברג: ישראל היא מעצמה קולינרית כמו ניו יורק ולונדון, באתר "Time Out ישראל", 23 באפריל 2018
* אתר העמותה הישראלית לתרבות קולינרית
**צעירי עמי** היא תנועת נוער יהודית-ציונית בצ'ילה, שנוסדה בשנת 1979.

סמל של צעירי עמי
התנועה פועלת בחסות בית הספר העברי על שם חיים ויצמן בבירה סנטיאגו. התנועה פועלת בימי שבת בין כותלי בית הספר, לפעילות התנועה מגיעים מדי שבת כ-500 חניכים מגילאי הגן ועד גיל 22.

התנועה מקיימת קשר עם תנועת הנוער הציוני.

עקרונות התנועה
--------------

1. יהדות
2. ציונות
3. צופיות
4. השפה העברית

קורס הדרכה
----------

קורס ההדרכה נמשך שנתיים וכל חניכי התנועה בכיתות ט' וי' משתתפים בקורס. לאחר סיום קורס ההדרכה, נשארים בתנועה 5 שנים שבמהלכן הם משמשים בתפקידים שונים: מדריכי קבוצות, ראשי שכבות, חברי וועדות, ראשי וועדות (הנהגת התנועה).

הוועדות
-------

1. ועדת הדרכה
2. ועדת קורס הדרכה
3. ועדת גזברות
4. ועדת חוץ ושיווק
5. ועדת תרבות
6. ועדת חינוך

הנהגה
-----

בתחילת כל שנה (חודש מרץ), נבחרת הנהגה חדשה בתהליך בחירות מסודר ששותפים בו כל המדריכים וההנהגה שמסיימת את כהונתה. ההנהגה מורכבת מעשרה חברים:

* **ראש תנועה**
* **סגן ראש תנועה**
* **ראש קורס הדרכה**
* **מרכז הדרכה (מדריכים)**
* **ראש חוץ ושיווק**
* **ראש חינוך**
* **גיזבר**
* **ראש ועדת תרבות**
* **שני מזכירים**
* **שליח** - שליח הסוכנות היהודית שמסייע לתנועה בכל התחומים.

מבנה התנועה
-----------

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של התנועה
**קתרין אמנדה פולופ גרסיה** (בספרדית: **Catherine Amanda Fulop García**, נולדה ב-11 במרץ 1965) היא שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה ונצואלית. היא השתתפה במיס ונצואלה 1986, סיימה כסגנית רביעית ובמיס אמריקה הלטינית, סיימה כסגנית שלישית. פולופ השיקה מאז קריירת משחק מצליחה ברחבי אמריקה הלטינית.

ביוגרפיה
--------

פולופ נולדה ב-11 במרץ 1965 בקראקס, ונצואלה כילדה חמישית לקלאופטרה גרסיה הוונצואלית וג'ורג' פולופ ההונגרי. לה שש אחיות ואח אחד. 

היא השתתפה בתחרות "מיס ונצואלה" לשנת 1986 ונבחרה לסגנית רביעית.

קריירה
------

היא שיחקה בתפקיד הראשי בטלנובלות המקומיות "אביגיל" (1988) בתפקיד אביגיל גוזמן, "פרחי התשוקה" (1990) בתפקיד ברברה סנטנה דה מונטהורדה, ו"עולם החיות" (1991) בתפקיד צ'ריטו פלורס.

בשנת 2002 התפרסמה לציבור הרחב תודות לתפקידה כסוניה ריי, אמה הידוענית של מריצה (קמילה בורדונבה) בדרמת הנעורים הפופולרית "המורדים".

בשנת 2005 שיחקה בתפקיד אורח של נטלי בגרסה הארגנטינאית של הסיטקום "מי הבוס?". ב-2007 היא השתתפה בעונה הרביעית של התוכנית "Bailando por un Sueño", המהווה גרסה ארגנטינאית לתוכנית "רוקדים עם כוכבים", אך פרשה בשלבים הראשונים. באותה שנה שיחקה בסרט קולנועי, הפקה אמריקאית-הודית בשם "מריגולד".

בשנת 2008 החלה לשמש כשופטת בתוכנית המציאות "Talento Argentino" ברשת Telefe, אשר המהווה גרסה ארגנטינאית לתוכנית "America's Got Talent". פולופ השתתפה בתוכנית למשך כל שלוש העונות עד לסיום התוכנית ב-2011. בשנה זו גם שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "הכדורים המוצלחים" (Los exitosos Pells) בתפקיד ג'וליה.

בשנת 2009 שיחקה בטלנובלה הוונצואלית "האישה המושלמת" (La mujer perfecta) בתפקיד אורח של עצמה. בשנה זו שיחקה במחזה "לחנך את ריטה" (Educando a Rita). גם השתתפה בפסטיבל הזמר "Festival Internacional de la Canción de Viña del Mar", בוויניה דל מאר שבצ'ילה שם זכתה בתואר "מלכת הפסטיבל".

בשנת 2011 שיחקה למספר פרקים בטלנובלה הארגנטינאית "היחידים" (Los únicos), בתפקיד של ג'סיקה "ג'סי" ולדז.

בשנת 2016 כיכבה בטלנובלה קצרת הימים "בגלל שאני אוהב אותך" (Por amarte así), בתפקיד פטימה פלגריני.

היא נחשבה כסמל מין בארגנטינה. ב-2006 אמרה כי הוצע לה להופיע בפלייבוי, אך סירבה "בגלל ההורים שלה".

חיים אישיים
-----------

ב-1990 התחתנה עם השחקן פרננדו קארילו, ששיחק לצידה ב"אביגיל" ו"פרחי התשוקה". ב-1994 הם התגרשו. לדבריה, קארילו היה לא נאמן.

ב-1998 היא נישאה בשנית לאוסבלדו סבטיני, אחיה של הטניסאית גבריאלה סבטיני. להם שתי בנות (נולדו ב-1996 ו-1999). המשפחה מתגוררת בבואנוס איירס, ארגנטינה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קתרין פולופ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קתרין פולופ** |

* קתרין פולופ, ברשת החברתית פייסבוק
* קתרין פולופ, ברשת החברתית טוויטר
* קתרין פולופ, ברשת החברתית אינסטגרם
* קתרין פולופ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* PIC: 386281

 |
**צב רך בוסטמי** (שם מדעי: *Nilssonia nigricans*) הוא מין של צב מהמשפחה צבים רכים, החי בנהרות גדולים בהודו באסאם וטריפורה ובעיר צ'יטגונג בבנגלדש (בעבר התקיים גם באיראן). צב זה למעשה נכחד בטבע (או מצוי בסכנת הכחדה חמורה) והוא מצוי כיום רק במספר בריכות של מקדשים. הצב נחשב לעיתים לתת-מין של צב רך הגנגס או של המין *Nilssonia hurum*, הקטן ממנו בהרבה. המין תואר ב-1875.

צב זה גדול מאוד ויכול להגיע לאורך של 94 ס"מ ולמשקל 54 ק"ג בקירוב, מה שהופך אותו לבין הגדולים שבצבים הרכים בהודו וככל הנראה הם עוברים את גיל 100 בשביל להגיע לגודלם. כמו מרבית הצבים הרכים הנקבות גדולות יותר מהזכרים. הוא בעל שריון נמוך וכהה המכוסה ב"עיניים" והגוף עצמו חום כהה עם לסתות צהובות בהירות וצוואר ורדרד. הוא בעל גפיים ארוכות בעלות קרומי שחייה ובעל עיניים וחוטם המצויים בחלק העליון של הראש, מה שמאפשר לצב לנשום ביעילות.

### שימור

עד 2002 החליטה הרשימה האדומה של IUCN להגדיר מין זה כנכחד, אך התברר להם שהוא שרד במספר מקדשים מרוחקים בהודו. עם זאת המין עדיין קרוב להיכחדות. מאחר שהצב קדוש לפי הדת ההינדית הצבים מגודלים במקדשים ומואכלים בהם, מה שעוזר להאכלתם ולמנוע את טריפתם בטבע ואולם אינו מתאים לשיקום האוכלוסייה והחזרתה לטבע. לעיתים הצבים גם מקבלים טיפול כושל כמו זריקת ביסקוויטים לצבים בידי תיירים, מה שפוגע בהם ומוביל אותם לתת-תזונה. בכמה מקדשים הצבים אף הורעלו בטעות. במספר אזורים החזירו צבים לטבע אך מספרם קטן ביותר והם בסכנת הכחדה גדולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צב רך בוסטמי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צב רך בוסטמי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פליקס ד'ארל** (בצרפתית: **Félix d'Hérelle**;‏ 25 באפריל 1873, מונטריאול – 22 בפברואר 1949, פריז) היה מיקרוביולוג צרפתי שהתפרסם לאחר גילוי בקטריופאג'ים.

ביוגרפיה
--------

פליקס ד'ארל נולד במונטריאול, קנדה למשפחה שהגיע מצרפת. אביו נפטר כאשר הוא היה בן שש. ד'ארל למד בתיכון לואי הגדול בפריז. לאחר סיום הלימודים הוא למד באוניברסיטת בון אך לא סיים אותה. פליקס ד'ארל טייל ברחבי אירופה. בטורקיה הוא פגש את אשתו והם התחתנו כאשר הוא היה בן 20. בגיל 24 המשפחה נסעה לקנדה בה הוא פתח מעבדה והתחיל ללמוד מיקרוביולוגיה מספרים. בשנת 1901 הוא פרסם את המאמר המדעי הראשון שלו ב-Le Naturaliste Canadien.

לאחר הולדת הבת השנייה, פליקס ד'ארל חתם על חוזה עם ממשלת גואטמלה והתחיל לעבוד כמיקרוביולוג בבית חולים בבירה. באותה תקופה הוא למד מחלות של צמחים והחל לעבוד על יצירת ויסקי מבננות. בשנת 1907 הוא עבר למקסיקו לפי הזמנת ממשלת המדינה. בהיותו שם, בשנת 1909 הוא הצליח לייצר משקה חריף מסיסל. המכונות לייצור תעשייתי הוזמנו בצרפת ובהתאם לכך הוא חזר לפריז להשגיח על הייצור.

בהיותו בפריז פליקס ד'ארל קיבל אישור לעבוד במכון פסטר ללא תשלום. בשנת 1911 כל המשפחה חזרה לצרפת.

במהלך מלחמת העולם הראשונה פליקס ד'ארל בעזרת המשפחה יצר כ-12 מיליון מנות של תרופות לצורכי צבא.

ב-3 בספטמבר 1917 פליקס ד'ארל פרסם עבודותיו על חקר בקטריופאג'. בשנת 1919 הוא לראשונה הצליח לרפא חולה של דיזנטריה. בשנת 1920 הוא עבר להודו-סין הצרפתית בה המשיך בלימודי מחלות. בהמשך הוא חזר למכון פסטר ובעזרת אדואר אלכסנדר דה פומיאן קיבל הרשאה להשתמש בציוד המכון. בשנת 1921 הוא פרסם את הספר The Bacteriophage: Its Role in Immunity כפרסום רשמי של המכון.

על מחקריו בתחום בקטריופגים הוא קיבל תואר דוקטור כבוד מאוניברסיטת ליידן ובשנת 1925 הוענקה לו מדליית לוונהוק. בשנת 1926 הוא היה מועמד לקבלת פרס נובל בפעם הראשונה.

פליקס ד'ארל המשיך בפיתוח טיפולים בחולים במצרים ובהודו בביקורים שם. בשנת 1934 הוא הוזמן לטביליסי בה התחיל לעבוד עם חברו גיאורגי אליאבה. לאחר מספר שנים, אליאבה הואשם בפעילות נגד בשלטון כחלק של הטיהורים הגדולים וד'ארל עם משפחתו נמלטו מברית המועצות.

ד'ארל חזר לצרפת. שיטות ריפוי בעזרת בבקטריופאג'ם, למרות קשיים טכנולוגיים, התפתחו במהירות וקיבלו הכרה בינלאומית במיוחד במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר גילוי פניצילין שימוש בשיטה זו למעשה הופסק בכל המדינות למעט ברית המועצות.

פליקס ד'ארל נפטר מסרטן בפריז בשנת 1949.

על שמו נקרא רחוב בפריז משפחת Herelleviridae של בקטריופאג'ים. הוא היה מועמד לקבלת פרס נובל מספר פעמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פליקס ד'ארל** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
* פליקס ד'ארל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nomination%20archive, NobelPrize.org, ‏2020-04-01 (ב־American English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260079605171
* BIBSYS: 10075269
* BNE: XX1303747
* BnF: cb12950300v (data)
* Botanist: d'Hérelle
* CiNii: DA08540963
* GND: 122727436
* ISNI: 0000 0001 2119 1043
* LCCN: n98079644
* NKC: nlk20000088929
* NLA: 50368194
* NTA: 067652956
* SUDOC: 070457131
* Trove: 1506705
* VIAF: 6712744
* WorldCat: lccn-n98079644

 |
**קתרין "קתי" קאר** (באנגלית: **Catherine "Cathy" Carr**; ‏נולדה ב-27 במאי 1954) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית (מינכן 1972) ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר חזה, בעלת 2 מדליות זהב אולימפיות. האלופה האולימפית הראשונה מניו מקסיקו.

ביוגרפיה
--------

קתרין קאר נולדה באלבקרקי, ניו מקסיקו. היא התאמנה תחת הדרכתו של המאמן, אלוף אולימפי בעצמו, מייק טרוי, במועדון השחייה קורונדו.

באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה קאר בשתי מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה ב**שיא עולם חדש** בתוצאה של 1:13.58 דקות, שיפור לשיאה של בת ארצה קתי בול מ-1968 (1:14.2 דקות). שנייה הייתה גלינה פרוזומנשיקובה מברית המועצות, בעבר אלופה אולימפית ושיאנית עולם (1:14.99 דקות) ושלישית הייתה בוורלי ויטפילד מאוסטרליה (1:15.73 דקות) האלופה האולימפית הטרייה במרחק הכפול. בשלב חצי הגמר, קבעה קאר שיא אולימפי חדש (1:15.00 דקות). במשחה ל-4x100 מטר מעורב היא וחברותיה קבעו **שיא עולם חדש** בתוצאה של 4:20.75 דקות לפני מזרח גרמניה (4:24.91 דקות) ומערב גרמניה (4:26.46 דקות).

באוניברסיאדה שנערכה במוסקבה בשנת 1973 זכתה קאר ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה (2:42.30 דקות) ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב (4:29.78 דקות) ומדליות כסף במשחה ל-100 מטר חזה (1:15.60 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:28.65 דקות). 

השיא העולמי של קאר במשחה ל-100 מטר חזה, החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי רנטה פוגל ממזרח גרמניה בתוצאה של 1:12.92 דקות.

תארים
-----

* קאר קבעה 4 שיאי ארצות הברית בשחייה וזכתה ב-2 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה.
* בשנת 1988 זכתה קאר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

ראו גם
------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתרין קאר** בוויקישיתוף

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה

קישורים חיצוניים
----------------

* קתרין קאר, באתר olympedia.org
* קתרין קאר (אורכב 22.10.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר *Sports123* (באנגלית)

|  אלופות אולימפיות - משחה ל-100 מטר חזה (נשים) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1968: ג'ורג'יצה ביידוב יוגוסלביהיוגוסלביה • 
1972: קתרין קאר ארצות הבריתארצות הברית • 
1976: הנלורה אנקה מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 
1980: אוטה גווינגר מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 
1984: פטרה ואן סטברן הולנדהולנד • 
1988: טניה דנגלקובה בולגריהבולגריה • 
1992: ילנה רודקובסקאיה רוסיהרוסיה •
1996: פני היינס דרום אפריקהדרום אפריקה • 
2000: מייגן ג'נדריק ארצות הבריתארצות הברית • 
2004: לו קסיוג'ואן הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין • 
2008: לייזל ג'ונס אוסטרליהאוסטרליה •
2012: רותה מיילוטיטה ליטאליטא • 
2016: לילי קינג ארצות הבריתארצות הברית • 
2020: לידיה ג'קובי ארצות הבריתארצות הברית |

 |
**חֲצַר סוּסָה** או **חֲצַר סוּסִים** היה יישוב מקראי. יש הסוברים, כי הוא היישוב המקראי סנסנה, המוזכר בספר יהושע.

בספר יהושע הוא נזכר כשייך לנחלת שבט שמעון:

" וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל הַשֵּׁנִי לְשִׁמְעוֹן לְמַטֵּה בְנֵי שִׁמְעוֹן לְמִשְׁפְּחוֹתָם וַיְהִי נַחֲלָתָם בְּתוֹךְ נַחֲלַת בְּנֵי יְהוּדָה: וַיְהִי לָהֶם בְּנַחֲלָתָם בְּאֵר שֶׁבַע וְשֶׁבַע וּמוֹלָדָה: ... וְצִקְלַג וּבֵית הַמַּרְכָּבוֹת וַ**חֲצַר סוּסָה**:"

בספר דברי הימים מוזכר היישוב בשם "חצר סוסים", לצד יישובים אחרים בנחלת שבט שמעון, עד תקופת המלוכה:

"בְּנֵי שִׁמְעוֹן נְמוּאֵל וְיָמִין יָרִיב זֶרַח שָׁאוּל: ... וַיֵּשְׁבוּ בִּבְאֵר שֶׁבַע וּמוֹלָדָה וַחֲצַר שׁוּעָל: ... וּבִבְתוּאֵל וּבְחָרְמָה וּבְצִיקְלָג: וּבְבֵית מַרְכָּבוֹת וּבַ**חֲצַר סוּסִים** וּבְבֵית בִּרְאִי וּבְשַׁעֲרָיִם אֵלֶּה עָרֵיהֶם עַד מְלֹךְ דָּוִיד:"

במאה ה-20 הציעו חוקרי המקרא וארץ ישראל, לזהותו במספר אתרים: בח'רבת אבו סוסין מדרום מזרח לתל אל פארעה, או בח'רבת סוסיֶה הסמוכה לאשתמוע, אולם שאינה בנחלת שבט שמעון.

לקריאה נוספת
------------

* יוחנן אהרוני, **אטלס כרטא לתקופת המקרא**, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 63.

קישורים חיצוניים
----------------

* חצר סוסה, חצר סוסים, האנציקלופדיה המקראית באתר kotar

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם נגב, הערך: חצר סוסה, חצר סוסים, **לכסיקון מקראי**, עמ' 307.
2. ↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ל"א.
3. ↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים א'–ה'.
4. ↑  ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק ל"א.
5. ↑  אברהם נגב, הערך: חצר סוסה, חצר סוסים, **לכסיקון מקראי**, עמ' 307.
**חוק הרופאים הווטרינרים** הוא חוק העוסק באתיקת הרופאים הווטרינריים, בהכשרת ורישוי רופאים וטרינריים, אמצעי משמעת ופרסומים. החוק נועד להחליף את פקודת הרופאים הווטרינריים מ-1991.

עיקרי החוק
----------

רשות לעסוק ברפואה וטרינריתברפואה וטרינרית יכול לעסוק מי שבידו רישיון או היתר זמני.
אדם שאינו וטרינר לא יעסוק ברפואה וטרינרית. הוא לא יתחזה לעוסק ברפואה וטרינרית או לכשיר לעסוק בה, בפרט אם קיבל אישור מהשר באישור ועידת הכלכלה, אז יוכל לבצע אותן פעילות בפיקוח רופא וטרינר.
הזכאי לקבל רישיון לעיסוק ברפואה וטרינרית הוא אזרח ישראלי או בעלי רישיון לישיבת קבע בישראל, אשר רכש השכלה ברפואה וטרינרית ועבר בחינות שקבע המנהל. אדם שאין עבר פלילי ושהמוסד להשכלה גבוהה ולרפואה וטרינרית העניקה לו תואר לסיום לימודיו.
לרופא הווטרינר מותר להעסיק עוזרים בלבד שלא יבצעו פעולות הדורשות שיקול דעת של רופא וטרינר.
רשות להחזיק סמים ותרופותרופא הווטרינר חייב להישמע להוראות וחוקי פקודת הרוקחות.

אמצעי משמעת ועונשין
-------------------

### אמצעי משמעת

אם ראה השר האחראי רופא וטרינר מצבע את אחד מהמעשים הבאים, הוא רשאי בצו לשלול את רישיונו, להשעותו לתקופה שקבע או לתת לו נזיפה או התראה: 

הוא נהג בדרך שלא הולמת את מקצועו, הוא פרסם את העסק שלו בדרך אסורה (ראו פרק ה' בנוסח החוק המלא), הוא סימן כלב בניגוד להוראות החוק וכו'.

לרופא הווטרינר יש אפשרות להגן על עצמו מן הצו, אם יגיש כתב הגנה בכתב ויטען את טענותיו בכתב ובעל פה. כתב ההגנה ידון בוועדה שהשר מינה, וזו תדון בכתב ההגנה ותגיש את החלטתה לשר.

### עונשין

מאסר של שנה יוטל על אדם שעסק בווטרינריה ואינו רופא וטרינר.

מאסר שלושה חודשים יוטל על רופא וטרינר המשתמש בתואר "מומחה" ואינו מומחה.

מאסר של שלוש שנים יוטל על אדם שהשיג או ניסה להשיג רישיון עיסוק בווטרינריה או תואר מומחה בווטרינריה שאינו זכאי לו.

מאסר של שנה יוטל על אדם שמעסיק אדם כווטרינר אם אינו מוסמך לווטרינריה.

בית משפט שהרשיע אדם בעבירה על חוק זה רשאי בנוסף לבטל באופן קבוע או זמני את רישיונו לעיסוק ברפואה וטרינרית.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק הרופאים הווטרינרים, באתר הכנסת

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  חוק הרופאים הווטרינרים – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
2. ↑  פקודת הרוקחים – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
3. ↑  החזקת כלבים ורישומם מתוך חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, התשס״ג–2002, באתר ויקיטקסט
**לי קאסיארו** (**Lee Casciaro**; נולד ב-29 בספטמבר 1981) הוא שחקן גיברלטרי המשחק בקבוצת לינקולן מליגת הכדורגל של גיברלטר ובנבחרת גיברלטר.

קריירה
------

קאסיארו הוא שחקן חצי-מקצועני העובד כשוטר במשטרה המלכותית של גיברלטר.

הוא משחק בקבוצת לינקולן מליגת הכדורגל של גיברלטר משנת 2006, וזכה איתה ב-9 אליפויות מקומיות משנת 2006 ועד 2014 ברציפות. הוא שיחק עם קבוצתו במוקדמות ליגת האלופות בשנת 2014, משחק ראשון של קבוצה מהליגה הגיברלטרית בגביע אירופי.

קסיארו שיחק בחמשת המשחקים הרשמיים הראשונים של גיברלטר החל מ-2014 במוקדמות יורו 2016, והיה לכובש השער הרשמי הראשון של גיברלטר ב-29 במרץ 2015 בהפסד 1–6 לנבחרת סקוטלנד.

הישגים
------

לינקולן רד אימפס
* אליפות גיברלטר (**12**): 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2018

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לי קאסיארו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**מרדכי קראוסמן** (7 ביולי 1917 - 21 בפברואר 1994) היה פעיל ציבור שפעל במסגרת תנועת "הפועל המזרחי", כיהן כראש עיריית פתח תקווה למשך תקופה קצרה.

קראוסמן נולד בקושיצה ועלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת 1933. לאחר עלייתו התגורר בתל אביב ובשנת 1942 עבר לפתח תקווה.

בבחירות בנובמבר 1950 היה קראוסמן אחד המועמדים של הפועל המזרחי כחבר סיעת "למפנה", למועצת עיריית פתח תקווה שזכתה במנדט אחד שניתן לצבי נוימן. בבחירות אלו נוצר רוב של נציגי תנועות הפועלים שכלל 5 נציגי ההסתדרות, 2 נציגי מפ"ם, נציג הפועל המזרחי ונציג פועלי אגודת ישראל שבחרו בפנחס רשיש לראש העיר. אולם ב-10 בינואר 1951 הוציא בג"ץ צו על תנאי המעכב את כניסתו של רשיש לתפקיד לאחר שנטען שנציג הפועל המזרחי, צבי נוימן, שהצביע עבורו, הוא תושב פג'ה וכלל לא התגורר בפתח תקווה ביום הבחירות. ב-13 בפברואר 1951 קבע בג"ץ סופית שנוימן אינו רשאי להיות חבר מועצה, קראוסמן נכנס למועצת העיר במקומו וכהונתו של רשיש בוטלה. בלחץ מועצת גדולי התורה נסוג נציג פועלי אגודת ישראל מתמיכה בנציג תנועת ההסתדרות, פנחס רשיש, מכיוון שלא היה דתי, ועל כן נבחר קראוסמן כנציג מחנה הפועלים לראשות עיריית פתח תקווה, ופנחס רשיש ואידלמן, נציג פועלי אגודת ישראל, היו סגניו. בנובמבר 1951, לאור לחץ של ראשי מפא"י על ראשי הפועל המזרחי במישור הארצי, וסירוב של דוד בן-גוריון לבקר בפתח תקווה עד העברת השלטון לידי נציגי מפא"י, הושגה הסכמה בקואליציה הפועלית על העברת ראשות העיר לידי רשיש. קראוסמן התפטר, רשיש נבחר לראשות העיר וקראוסמן ואידלמן היו לסגניו. כסגן ראש העיר היה קראוסמן אחראי על תיק החינוך בעיר.

בי' באדר ה'תשנ"ד נפטר.

על שמו רחוב בפתח תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קראוסמן מרדכי 1950(הקישור אינו פעיל) באתר עיריית פתח תקווה

הערות שוליים
------------

1. ↑  התוצאות הסופיות של הבחירות - פתח תקווה, דבר, 17 בנובמבר 1950
2. ↑  ביה"ד העליון ביטל את בחירת פ. רשיש, דבר, 14 בפברואר 1951
3. ↑  י. ז. שלבים דרמטיים של חילופי המשמרות בפ"ת, דבר, 26 ביוני 1955
4. ↑  רשיש עומד להיבחר היום ראש עיריית פתח תקווה, מעריב, 11 בנובמבר 1951
5. ↑  רשיש - ראש עיריית פתח תקווה, דבר, 12 בנובמבר 1951
6. ↑  פתח תקווה - ראש עיריית פתח תקווה על הישגיה, דבר, 31 במאי 1953

| ראשי עיריית פתח תקווה  |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שלמה שטמפפר | יוסף ספיר | מרדכי קראוסמן | פנחס רשיש | ישראל פיינברג | דב תבורי | גיורא לב | יצחק אוחיון | אורי אהד | איציק ברוורמן | רמי גרינברג |
| 1937–1940 | 1940–1951 | 1951 | 1951–1966 | 1966–1978 | 1978–1989 | 1989–1998 | 1998–2013 | 2013 | 2013–2018 | 2018 ואילך |

 |
קוריאהקוריאה
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא לי. 

**לי וון-הי** (בקוריאנית: **이원희**; באנגלית: **Lee Won-hee**;‏ נולד ב-19 ביולי 1981) הוא ג'ודוקא עבר דרום קוריאני אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. אלוף אולימפי מאתונה 2004.

לי התחרה במשחקים האולימפיים באתונה 2004 וזכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את אנטולי לאריוקוב הבלארוסי בזכות ניקוד יוקו. בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את ג'ימי פדרו האמריקאי לאחר תרגיל סיאו-נגי מוצלח, ברבע הגמר הוא ניצח באיפון את גנאדי בילודיד האוקראיני לאחר תרגיל טאי-אוטושי ובחצי הגמר הוא ניצח שוב באיפון את ויקטור ביוול ממולדובה לאחר עוד תרגיל טאי-אוטושי מוצלח. בגמר לי התמודד מול ויטלי מקארוב הרוסי וכשתיים וחצי דקות מפתיחת הקרב לי ביצע תרגיל אשר העניק לו ניקוד יוקו. בעודו מחזיק ביתרון, תשע שניות לסיום לי ביצע תרגיל סיאו-נגי ושילב אותו עם קואוצ'י-גרי, שהצליח להטיל את מקארוב על גבו וזכה באיפון.

לי מחזיק במדליה אחת מאליפויות העולם; מדליית זהב משנת 2003 כאשר בקרב הגמר ניצח באיפון את דניאל פרננדס הצרפתי. לי מחזיק גם במדליית זהב ממשחקי אסיה (2006) ומדליית זהב מאליפות אסיה (2003).

במהלך הקריירה לי זכה במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. במהלך הקריירה שלו כג'ודוקא כינויו של לי היו "מר איפון" ו-"גראנד סלאמר" לאחר שבשנת 2003 השיג רצף של 48 ניצחונות, מתוכם 43 באיפון. לאחר פרישתו המשיך לעסוק בג'ודו ואימן בין היתר בשנת 2015 את נבחרת הנשים של קוריאה הדרומית בג'ודו.

רשימת הישגים חלקית מטורנירים בסבב העולמי
----------------------------------------

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Sungkop Tournament Seoul | 2 | עד 66 ק"ג |
| 2002 | Super A-Tournament Tournoi de Paris | 3 | עד 73 ק"ג |
| 2002 | A-Tournament Leonding | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2003 | Super A-Tournament Tournoi de Paris | 3 | עד 73 ק"ג |
| 2003 | A-Tournament Budapest | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2004 | Korea Open Jeju | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2004 | Super A-Tournament Moscow | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2005 | Super World Cup Hamburg | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2006 | Jigoro Kano Cup Tokyo | 2 | עד 73 ק"ג |
| 2006 | Super World Cup Tournoi de Paris | 3 | עד 73 ק"ג |
| 2006 | World Cup Lisbon | 1 | עד 73 ק"ג |

קישורים חיצוניים
----------------

* לי וון-הי, באתר olympedia.org
* לי וון-הי, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* לי וון-הי, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
3. ↑  ‏ "Lee Won-hee: Strong, Fast, and Determined", ‏ 17 באוגוסט 2004, The Dong-a Ilbo
**קתרין יונסדוטיר** (באיסלנדית: **Katrín Jónsdóttir**;‏ נולדה ב-31 במאי 1977) היא כדורגלנית עבר איסלנדית ששיחקה כבלמית. קתרין היא סגנית מלכת ההופעות של נבחרת איסלנד בכל הזמנים, כשלזכותה 133 משחקים שנפרסו על פני 19 שנים.

קריירה
------

קתרין נולדה במאי 1977 בבירת איסלנד, רייקיאוויק. כשהייתה בת 14 בלבד היא הצטרפה לקבוצת הכדורגל יו.בי.קיי, וכבר בעונתה הראשונה זכתה עם הקבוצה באליפות הליגה. ב-9 במאי 1994, כשהיא מעט לפני גיל 17, ערכה קתרין את הופעת הבכורה שלה בנבחרת איסלנד, בניצחון 1-4 על סקוטלנד. במקביל, היא המשיכה לשחק גם בנבחרת הצעירה של המדינה.

בתחילת 1995 עברה קתרין לשחק במשך עונה אחת בשטיארנן, ולאחר מכן חזרה ליו.בי.קיי, עימה זכתה באליפות ב-1996. שנתיים לאחר מכן היא עזבה את איסלנד והצטרפה לקולבוטן מהליגה הנורווגית, שם שיחקה לצד סילבי ז'אן הישראלית. בסוף עונתה הראשונה בקולבוטן, קיבלה קתרין את פרס כדורגלנית השנה באיסלנד, לאחר שהצליחה להוביל את הקבוצה עד לגמר הגביע הנורווגי. היא שיחקה בקולבוטן במשך שמונה עונות רצופות, למעט גיחות קצרות לליגה האיסלנדית ב-1999 ו-2004. בזמן זה היא זכתה עם הקבוצה בשתי אליפויות, ואף הגיעה איתה עד לרבע גמר ליגת האלופות ב-2003.

ב-2006 חזרה קתרין לליגה האיסלנדית וחתמה ב-וואלור רייקיאוויק. שנה לאחר מכן היא מונתה לקפטנית הנבחרת, והובילה אותה להשתתפות היסטורית באליפות אירופה 2009. באליפות עצמה, שנערכה בפינלנד, שובצה הנבחרת לבית קשה עם גרמניה, נורווגיה וצרפת, והפסידה את כל שלושת משחקיה. קתרין פתחה בהרכב הראשון בכל שלושת המשחקים ולא החמיצה אף דקת משחק.

לאחר סיום עונת 2010, בה זכתה עם וואלור באליפות החמישית ברציפות, עזבה קתרין את איסלנד והצטרפה ליורגורדן מליגת העל השוודית. שנה אחר כך הצליחו האיסלנדיות להפתיע ולהעפיל עד לגמר גביע אלגארבה (אחד מטורנירי הנשים החשובים בעולם), בו הפסידו 4-2 לארצות הברית. קתרין, שכבשה שער אחד במהלך הגביע (בשלב הבתים נגד שוודיה), שימשה כקפטנית הנבחרת בגמר ובטורניר כולו.

בינואר 2013 עזבה קתרין את יורגורדן, וחתמה לעונה אחת באומאו, שבעבר נחשבה לאחת מקבוצות הנשים הטובות באירופה. באותה שנה היא השתתפה בטורניר הבינלאומי האחרון בקריירה שלה - אליפות אירופה שנערכה בשוודיה. את שלב הבתים של האליפות סיימו האיסלנדיות במקום השלישי עם מאזן של ארבע נקודות, אך העפילו לרבע הגמר בתור אחת משתי הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השלישי. ברבע הגמר הן פגשו את שוודיה המארחת, הובסו 4-0 והודחו מהטורניר. לאחר הטורניר, הודיעה קתרין על פרישתה מכדורגל.

חיים אישיים
-----------

בזמן ששיחקה בליגה הנורווגית, סיימה קתרין את לימודי הרפואה שלה, ולאחר פרישתה החלה לעבוד כרופאה פנימאית.

באוגוסט 2009 נישאה קתרין לכדורגלן נבחרת איסלנד לשעבר, תורוואלדור סיגביורנסון. כיום, מתגוררים השניים בסטוקהולם ביחד עם ביתם המשותפת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתרין יונסדוטיר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* רשימת משחקיה הבינלאומיים באתר התאחדות הכדורגל של איסלנד

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Katrin the Captain, באתר 66north.com