recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ניסיון קליעה ל**קורף** במהלך משחק קורפבול. כפי שאפשר לראות יש שחקניות ושחקנים על אותו המגרש, מה שמייחד את משחק הקורפבול משאר ענפי הספורט.
משחק קורפבול
**קורפבול** (בפ"א רפויה, אנגלית: Korfball) הוא משחק כדור קבוצתי. הוא נחשב (ביחד עם משחק הנט-בול) כהסתעפות של משחק הכדורסל. המשחק פותח בתחילת המאה ה-20 בהולנד, וזוכה עד היום לפופולריות רבה במדינות בנלוקס. בשנים האחרונות המשחק זוכה לפופולריות הולכת וגדלה גם בשאר העולם.

המשחק נבדל משאר ענפי הספורט הקבוצתיים היות שהוא ענף ספורט מעורב לגברים ונשים.

מהלך המשחק
----------

משחק קורפבול יכול להיערך גם במגרש פתוח או סגור. מגרש הקורפבול מחולק לשני חצאים הנקראים "אזורים", שבכל אחד מהם יש עמוד בגובה 3.5 מטר עם סל, הנקרא **קורף** (סל בהולנדית, מכאן שם המשחק) בקצהו. הסל ממוקם בשליש האזור היותר קרוב לקצה המגרש. כדור המשחק דומה בצורתו ובמשקלו לכדורגל.

במהלך המשחק שתי קבוצות, אשר מורכבות מ-4 גברים ו-4 נשים כל אחת, מנסות לקלוע לסל היריבה, וזאת רק על ידי מסירות באוויר. אסורה ההקפצה של הכדור, ריצה עם הכדור, ומגע בין שחקנים/ות. כל קבוצה מתחלקת ל-2 תת-קבוצות, אחת לכל אזור - התקפה והגנה, כשקבוצת הגנה אחת משחקת באותו אזור מול קבוצת ההתקפה של היריבה, ולהפך. כל תת-קבוצה כוללת 2 שחקנים ושתי שחקניות. אחרי 2 סלים, תת-הקבוצות מתחלפות בתפקידים, ובמחצית שתי הקבוצות מחליפות צדדים במגרש.

היסטוריה
--------

על פי מרבית העדויות, מורה ההתעמלות ההולנדי ניקו ברקהויסן נחשב לממציא המשחק. מסופר שבשנת 1902, במהלך ביקור בשוודיה, הוא נחשף למשחק ה**רינגבול**, ובשובו להולנד הגה את עקרונות המשחק, כשהעקרון המנחה אותו הוא שילובם של בנים ובנות באותו המגרש.

קורפבול בעולם
-------------

בראשיתו משחק הקורפבול שוחק בהולנד ובלגיה, ונערכו משחקי הדגמה במסגרת אולימפיאדת אנטוורפן (1920) ואמסטרדם (1928).

התאחדות הקורפבול הבינ"ל נוסדה בשנת 1933, וחברות בה (נכון לפברואר 2018) 67 התאחדויות קורפבול לאומיות.  

אליפות העולם נערכת משנת 1978, כשנבחרת הולנד זוכה במרבית התארים, כולל האחרון שנערך בבלגיה בשנת 2015.  

אליפות אירופה האחרונה נערכה בשנת 2015 בהולנד בזכייתה של הולנד.  

הקורפבול מוכר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי, אך עוד לא נכלל במסגרת המשחקים האולימפיים. עם זאת, נכלל הקורפבול במסגרת המשחקים העולמיים (World Games) תחרות המתקיימת בחסות הוועד האולימפי הבינ"ל כל 4 שנים וכוללת ענפי ספורט לא-אולימפיים.

הקורפבול בישראל
---------------

בישראל נכון להיום הענף מתקיים בעיקר במסגרות שיעורי ספורט בבתי ספר יסודיים ואין לענף גוף ארגוני.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קורפבול** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קורפבול** |

* התאחדות הקורפבול הבני"ל
* אתר עם קטעי וידאו של משחקי קורפבול
* קורפבול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| משחקי כדור בספורט |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בדמינטון • ביליארד • בנדי • גולף • הוקי גלגיליות (קואד) • הוקי קרח • הוקי רולר • הוקי שדה • טלאצ'טלי • טניס שולחן • טניס • כדור בסיס • כדורגל חופים • כדורגל • כדוריד חופים • כדוריד • כדורמים • כדורסל 3x3 • כדורסל • כדורעף חופים • כדורעף • כדורשת • כדורת (באולינג) • כדורת דשא • לקרוס • מטקות • נטבול • סופטבול • סקווש • פוטבול אוסטרלי • פוטבול • פולו • פוצ'יוולי • פטאנק • קורפבול • קטרגל • קמארי • קרוקט • קריקט • רוגבי |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548352905171
* NDL: 00844208
* NKC: ph487829

 |
**תלמי השביעי נאוס פילופטור** (ביוונית: **Πτολεμαῖος Νέος Φιλοπάτωρ**;‏ 162 - 145 לפנה"ס) היה מלך מצרי מבית תלמי אשר שלטונו שנוי במחלוקת, וייתכן שלא מלך בכלל, ורק לאחר מותו כובד בכבוד המלוכה.

קורות חיים
----------

תלמי השביעי היה בנם של תלמי השישי וקלאופטרה השנייה. בשנת 145 לפנה"ס, זמן קצר לפני מותו בקרב, מינה תלמי השישי את בנו, תלמי פילופטור, שהיה בן שבע עשרה, לעוצר ושותף לכתר. בעקבות מוות זה נוצר משבר ירושה באלכסנדריה. תלמי השמיני, שהיה באותה עת שליט בקירנה (לוב של ימינו), רצה להשיג את הכתר לעצמו וגייס לשם כך תומכים מבין בני אלכסנדריה, אתם היה בקשר בעבר. העם באלכסנדריה התחלק לשתי סיעות של תומכים. תלמי השמיני השתלט על קפריסין, הגדיל את צבאו והופיע בשערי פּילוּסיוֹן (עיר נמל יוונית ליד ימת ברדוויל). רוב התמיכה של הצבא הייתה נתונה לתלמי השמיני. בקלאופטרה השנייה ובבנה תלמי השביעי תמכו גדודים מעטים, בעיקר של החיילים היהודים בפיקוד חוניו ודוסתאי.

ברומא החליטו להתערב ולמצוא פתרון שיחליש את התלמיים ויחזק את רומא. הם שלחו נציג שהציע הצעת פשרה, לפיה תלמי השמיני יישא את קלאופטרה השנייה לאישה ושלושתם ימלכו במשותף. קלאופטרה לא הצליחה להתנגד. לאחר מכן פרסם תלמי השמיני צו חנינה החל על כל אוכלוסיית מצרים. קלאופטרה השנייה עשתה מאמצים להגן על בנה, אך למרות זאת הצליח תלמי השמיני להרוג את תלמי השביעי, לעיניה, במהלך טקס החתונה.

יש חוקרים המזהים אותו עם תלמי מֶמְפִיטֵיס, בנו של תלמי השמיני וקלאופטרה השנייה, שנרצח על ידי אביו בערך בשנת 131/132 לפנה"ס בעת שניסתה להדיח את תלמי השמיני ולהכריז עליו כמלך.

חלק מההיסטוריונים לא התייחסו אליו כאל מלך והוא לא נספר ברשימת המלכים של בית תלמי. אצלם תלמי השמיני רשום כתלמי השביעי וכך הלאה משתנה הספרור של המלכים התלמיים הבאים אחריו. הזיהוי נעשה דרך השם המלא של המלך והכינוי, שנשאר ללא שינוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תלמי השביעי** בוויקישיתוף
* Ptolemy VII Neos Philopator
* תלמי השביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלוסין, פילוסיון, פלוסיום, פלוסא, בן-ציון סגל
2. ↑  דוד גולן, **תולדות העולם ההלניסטי**, ירושלים: מאגנס, עמ' 758-757, מסת"ב 9652234109

| בית תלמי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| תלמי הראשון • תלמי השני • תלמי השלישי • תלמי הרביעי • תלמי החמישי • קלאופטרה הראשונה • תלמי השישי • קלאופטרה השנייה • תלמי השביעי • תלמי השמיני • קלאופטרה השלישית • תלמי התשיעי • קלאופטרה הרביעית • תלמי העשירי • ברניקי השלישית • תלמי האחד עשר • תלמי השנים עשר • קלאופטרה החמישית • ברניקי הרביעית • קלאופטרה השביעית • תלמי השלושה עשר • תלמי הארבעה עשר • תלמי החמישה עשר |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15620710j (data)
* SUDOC: 123994071
* VIAF: 316445511
* WorldCat: viaf-316445511

 |
ד"ר **מוריץ אטינגהאוזן** (1883–1974) היה מגדולי המומחים והסוחרים היהודים במאה העשרים לספרים עתיקים.

ביוגרפיה
--------

אטינגהאוזן, בן לסוחר באבני חן ולאם ממשפחת אופנהיימר הנודעת מפרנקפורט, נולד בפריז וחי מרבית חייו באוקספורד שבאנגליה. בגיל שלוש עבר לאנגליה וקיבל אזרחות בריטית יחד עם משפחתו. 

לאחר שסיים את בית הספר "סט. פול" בלונדון למד באוניברסיטת אוקספורד וכתב דוקטורט בסורבון, על משורר הודי, מהמאה השביעית.

השכלתו הרחבה בשפות ובלימודים קלאסיים הכשירה אותו להיכנס כשוליה ואחר כך כשותף לעבודה בתחום המסחר בספרים עתיקים. עבודתו בחנות הידועה של רוזנטלר במינכן נקטעה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה נעצר כנתין אויב (אנגלי) במחנה המעצר הידוע רולבן (Rhuleben) שבשפנדאו בברלין.

פרסומו הגדול של אטינגהאוזן בא מרכישת הקודקס סינאיטיקוס מהממשלה הרוסית עבור המוזיאון הבריטי ב-1933. בביקור מוקדם ברוסיה גילה כי הממשלה הרוסית מעוניינת למכור חפצי ערך כדי להכניס מטבע זר לאוצרה המידלדל בעקבות המהפכה. תוך כדי סיורו הראו לו את הקודקס שעמד בפינת אחד המוזיאונים כערימת גווילים. בעקבות הערתו כי הוא מוכן למצוא לה קונה, פנו אליו לאחר מספר שנים והציעו את הקודקס למכירה. במשא ומתן שהתקיים בעזרת סדרת מברקים הוריד אטינגהאוזן את המחיר ל-100,000 לירות שטרלינג, שהיה סכום גדול. הממשלה הבריטית מימנה מחצית מהסכום והמחצית השנייה נאספה במסע התרמה ברחבי אנגליה. את הקובץ ניתן לראות כיום בקומת הכניסה של המוזיאון הבריטי.

אטינגהאוזן פרסם קטלוגים רבים בתחומים של יודאיקה וספרות ספרדית ופורטוגזית. הוא רכש ידידים רבים מבין שועי עולם עקב מגעיו המרובים, ובראש ידידיו עמד המלך הפורטוגלי. 
לאטינגהאוזן היו שלושה ילדים, הידוע בהם הוא ולטר איתן שהיה המנכ"ל הראשון של משרד החוץ ושגריר ישראל בצרפת.

מקורות
------

* Dr. M. Ettinghausen. Rare books and Royal collections - memories of of an antiquarian book seller, Simon & Schuster (1961
* Ettinghausen, Maurice L. 1906. Harsa Vardhana, empereur et poète de l'Inde septentrionale (606-648 A.D.) étude sur sa vie et son temps. Londres: Luzac & co; [etc.].

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוריץ אטינגהאוזן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007396602005171
* BnF: cb11565096g (data)
* ICCU: VEAV530958
* LCCN: no00064932
* NTA: 095196099
* SUDOC: 169260518
* VIAF: 66018018
* WorldCat: lccn-no00064932

 |
**הוט וילס** (באנגלית: **Hot Wheels**, "גלגלים לוהטים") הוא מותג מכוניות צעצוע המיוצר על ידי חברת מאטל האמריקאית. המותג הוא הנמכר ביותר בתחומו בעולם.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה ב-18 במאי 1968 על ידי הממציא האמריקאי אליוט הנדלר (אנ'). הרעיון להוט וילס היה ייצור מכוניות מסוג "Hot Rod" (אנ') - הנתונות לשדרוגים חיצוניים ופנימיים ("Custom car" (אנ')), ולא בהכרח מבוססות על דגמים קיימים.

בהתחלה התמקדה החברה בכלי רכב אמריקאיים טיפוסיים לתקופה, כגון שברולט קמארו. בשנים הראשונות היה מאבק צמוד בין הוט וילס למטצ'בוקס (אנ'), החברה המתחרה שהציגה דגמים פשוטים יותר, על הבכורה בתחום.

שנות ה-70 היו טובות להוט וילס, כאשר החברה ייצרה מעל מאה דגמים חדשים, והשתדרגה בסלוגן חדש "Go With the Winner". החברה התחילה לייצר כלי רכב אירופאים, כדוגמת חיפושית.

בשנות ה-80 החליטו בחברה לשים דגש בנוסף למכוניות ההוט-רוד, בייצור של דגמי מכוניות משפחתיות (אנ'): דודג' אומני 024, רנו פואגו ועוד. בשנת 1983 חברת הוט וילס חוותה משבר עם חברת ג'נרל מוטורס לאחר שבנתה דגם אב-טיפוס של שברולט קורבט, לפני מועד חשיפתו לשוק. חברת ג'נרל מוטורס כמעט וביטלה את חוזה הזיכיון עם חברת מאטל. בסופו של דבר, תוצאת המשבר הייתה חיובית, מאחר ששתי החברות הראו עלייה במכירות ביחס לשנים קודמות.

שנות ה-90 וה-2000 המשיכו את מגמת ההצלחה עם יציאתן של מאות דגמים חדשים, מסלולים, סדרות טלוויזיה ומשחקי וידאו.

סדרות מיוחדות
-------------

**Hot Wheels Classics** – בשנות ה-2000 עקב דרישות מרובות, החלה החברה לייצר שוב דגמים אייקוניים של מכוניות שרירים אמריקאיות משנות ה-60 וה-70. בין השאר נכללו בסדרה דגמי פורד ת'אנדרבירד, שברולט מאליבו ופלימות' ברקודה.

בתרבות הפופולרית
----------------

חברת הוט וילס נותנת חסויות לנהגים המתחרים בתחרויות NASCAR ו-IndyCar Series (אנ'). בנוסף, המכוניות של החברה מופיעות בכעשרות משחקי וידאו, בהם Rocket League, Need for Speed ו-Forza Horizon.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוט וילס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הוט וילס
* הוט וילס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* הוט וילס, סרטונים בערוץ היוטיוב
**גרדה טנברג** (בנורווגית: **Gerda Tanberg**;‏ 9 בספטמבר 1903 – 16 במאי 1984) הייתה חסידת אומות העולם שהצילה במלחמת העולם השנייה כ-12 ילדים יהודים ממוות בידי הנאצים. גרדה הצטרפה לכוחות נורווגיה במלחמתם נגד הפלישה הנאצית. אחרי שהיא אירחה והגנה על הילדים מבית היתומים, היא פגעה בקצין גרמני ונשפטה לחיות אך לעבוד בחווה בגרמניה.

שרדה בזכות ובעזרת נכדה הנורווגי רגנוולד טנברג (בנורווגית Rungwald Tanberg).

הפעילות בתקופת המלחמה
---------------------

בתקופת השואה, הורים אוסטרים שביקשו להציל את ילדיהם מאימת השלטון הנאצי, שלחו את ילדיהם לנורווגיה למחנות קיץ ולאחר מכן, כשמצב יהודי המדינה הורע, הילדים היהודים שהו בבית יתומים באוסלו עד יעבור זעם.

21 ילדים כאלו נשלחו לבית יתומים באוסלו. תחילה הם השתכנו בקוטג' שהיה בידי הקהילה היהודית מחוץ לגבולות העיר, בבארום (Baerum). לאחר מכן הם בילו כמה חודשים אצל משפחות מאמצות. לבסוף הילדים הועברו להתגורר בבית יתומים שהוכשר ליעודו החדש ממבנה תעשייה שהיה בבעלות הקהילה היהודית בהולברג סטייג' (Hallberg stage).

13 ילדים נשארו באוסלו בבית היתומים לאורך המלחמה, עד שהקהילה הצליחה להבריחם לשווייץ. יתר הילדים הושבו להוריהם.

חבורה המורכבת מחמש ילדות וברט גרונפלד דיווחו: "נסענו במכונית של ניק. נינה חיכתה עם הקבוצה הבאה. בעלה של נינה, ניק, קיבל באמצעות עבודתו הקצאה של דלק למכוניתה. נסענו לוילה מחוץ לאוסלו, הכתובת היא וסלקרוקן 1. גרדה טנברג החזיקה דירה בקומה השנייה של הבית. ניק הוריד אותנו ונסע חזרה לאסוף את הבנים המבוגרים יותר. היינו אצל גרדה עד שהיינו חייבים לברוח שוב".

בחזקתה של גרדה הייתה דירת שני חדרים והילדים נשארו לרוב בחדר אחד. קבוצה אחת נשארה עם גרדה לשבוע אחד וקבוצה אחרת לשבועיים.

הכרה כחסידת אומות עולם
----------------------

הוכרה ב-2006 על ידי יד ושם כחסידת אומות עולם בטקס שהתקיים באוסלו שבנורווגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרדה טנברג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך תיק חסיד אומות העולם ביד ושם

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גרדה טנברג"**.
**פנים ושמות** הוא האלבום השני של הזמר דני רובס, שיצא בשנת 1987.

הפקה
----

את האלבום הפיק נתן כהן. הוא הצליח יותר מקודמו והגיע למעמד אלבום פלטינה כאשר נמכר בכ-40 אלף עותקים, למרות התנאים הקשים שבהם הוקלט – קשיי מימון הכתיבו צוות מצומצם של נגנים.

השירים הבולטים מהאלבום הם "פנים ושמות", "לא נרדמת תל אביב", "זה לא אני", "מחר הוא יחזור" (שהקליטה קודם לכן להקת פיקוד מרכז) ו"קטע מסוכן".

בעקבות הצלחת האלבום יצא רובס למסע הופעות עם "להקתו" – הקלידן דובי אנגלר.

האלבום הפך לקלסיקה ברבות השנים. רבים מלהיטיו זכו לקאברים, כדוגמת "לא נרדמת תל אביב", שבשנת 2006 ביצעה עדי כהן בפסקול הסדרה "החברים של נאור" עם נאור ציון בערוץ 10.

השיר "מחר הוא יחזור" נכתב לזכר אחיו של רובס, יואב, ושנים אחר כך הקדיש רובס בהופעותיו את השיר לחייל החטוף גלעד שליט, בתקווה שיום אחד ייעשה השיר אקטואלי מתמיד.

רובס כתב בעמוד הפייסבוק שלו על האלבום כך:

> 
> "פנים ושמות", כמה שזה נשמע מפתיע, הוא בעצם אלבום מחתרתי. אחרי ההשקעה הגדולה והנוצצת ב"מסגרות", שהתקדמה על אש קטנה מדי לטעמה של חברת התקליטים, נתקלתי בדלתות סגורות כשרציתי להפיק את האלבום השני. השירים בערו בי והחלטתי לעשות אותו ויהי מה. חברי הטוב נתן כהן (הגאון מ"הנשמות הטהורות") נרתם איתי למלאכה והתקציב היה בערך כמו תקציב לכפיות חד פעמיות להפקת אלבום רגילה. עבדנו בלילות באולפני "סיגמא" (לפעמים בגנבה) על עזרי תכנות פרימיטיביים אבל עם אהבה עצומה. בכל יום הקלטה כשעלה השחר הייתי עומד על גבעה קטנה ליד האולפן, שצפתה על נתיבי איילון הנבנים, ומשנן לעצמי שאני חייב לעשות את האלבום הזה. בעיקר בשבילי. כשהאלבום היה מוכן אף אחד לא האמין בו והוא שכב כחצי שנה על מדף אחורי במחסני החברה ולבסוף כשיצא והחל לצבור תאוצה עם הופעות מאוד אינטימיות, הפך בסופו של דבר לצונאמי גדול. "לא נרדמת תל אביב", "פנים ושמות", "זה לא אני", ו"מחר הוא יחזור" הולכים איתי מאז לכל הופעה. היום האלבום עומד על מעמד פלטינה והבעירה שבתוכו, למרות הסאונד המאובק, עדיין קיימת.
> 
> 
> 
>

שירי האלבום
-----------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני רובס. 

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | פנים ושמות | 4:40 |
| 2. | עיר אחרת | 2:50 |
| 3. | לא נרדמת תל אביב | 3:38 |
| 4. | קטע מסוכן | 4:35 |
| 5. | אל תעזבי אותי עכשיו | 3:20 |
| 6. | מחר הוא יחזור | 4:00 |
| 7. | מערבולת של אש | 3:22 |
| 8. | בעיניים עצומות | 4:50 |
| 9. | זה לא אני | 5:08 |
| **משך כולל:** | **36:23** |

* בתקליט: שירים: 1–5 – צד א', שירים: 6–9 – צד ב'.

משתתפים באלבום
--------------

* עיבודים: נתן כהן ודני רובס.
* הפקה מוזיקלית: נתן כהן.

##### נגנים

* דני רובס: גיטרות (אקוסטיות, קלאסיות וחשמליות).
* נתן כהן: תכנות מכונת תופים (מסדרת RX של Yamaha), גיטרה בס, קלידים, כלי נשיפה, כלי מיתר, כלי הקשה, תכנות סקוונסר (מסדרת QX של Yamaha), סינטיסייזר (Yamaha DX7),
* אבנר קנר: פסנתר אקוסטי וחשמלי.
* יוסי בוזין: העלאות תופים אלקטרוניים של "Simmons".
* יורם צדוק: סולו מפוחית פה על סינטיסייזר Yamaha DX7 (ב"אל תעזבי אותי עכשיו").
* יורם לב: קונגוס (ב"עיר אחרת").
* קולות רקע: דני רובס, הראלה בר, נתן כהן, שירלי ושני.
* אפקטים מיוחדים: שי דניאלי וספריית האפקטים של "גג".

##### קרדיטים

* הוקלט באולפני "סיגמא".
* טכנאי הקלטה ומיקס: נתן כהן.
* עוזרי טכנאי: אודי קומרן, רינה קסם וחיליק הדר.
* עיצוב עטיפה: שרי ארנון.
* צילום: מיכל היימן.
* יחסי ציבור: מיכל רצאבי.
* הפקת התקליט: דני רובס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שני פישר‏, זהב ופלטינה לדני רובס, באתר וואלה!‏, 6 באפריל 2008
**מיקי כהן** (נולד ב-19 במרץ 1964) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר במכבי תל אביב בשנות ה-80 של המאה ה-20.

קריירה
------

כהן שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. הופעת הבכורה במדי הבוגרים הייתה ב-3 באוקטובר 1981 נגד הפועל פתח תקווה במסגרת הליגה הראשונה. אחרי שהסתפק בארבע הופעות בלבד בעונתו הראשונה, יצא כהן לעונת השאלה וחזר כשחקן בשל יותר בקיץ 1983. באותה עונה שותף כהן ב-22 משחקים, כבש שני שערי ליגה והפך לשחקן הרכב מן המניין. איתרע מזלו של כהן והוא היה חלק מעשור יבש למדי שנגדע עם הזכייה בגביע המדינה של עונת 1986/87 לאחר ניצחון על מכבי חיפה במשחק הגמר. בעונה שלאחר מכן, עונת 1987/88, זכה כהן שוב עם הקבוצה בגביע המדינה, כשהוא כובש את השער הראשון בניצחון 1-2 על הפועל תל אביב בגמר גביע המדינה. 33 שנה אחרי, שיחזר בנו, יונתן כהן, את הישגו של אביו, כאשר כבש אף הוא את השער הראשון בניצחון 1-2 על הפועל תל אביב בגמר גביע המדינה של עונת 2020/21.

בסה"כ, זכה כהן מדי הקבוצה זכה בשני גביעי מדינה, פעם אחת באלוף האלופים ופעמיים בגביע ליליאן.

חיים אישיים
-----------

כהן נשוי לרונית, ולהם ארבעה ילדים ושתי נכדות. שניים מבניו הם הכדורגלנים גיא כהן וכדורגלן נבחרת ישראל ומכבי תל אביב, יונתן כהן.

מתגורר בשכונת תל ברוך צפון שבתל אביב.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* גביע המדינה (2):, 1987/1988, 1986/1987
* אלוף האלופים (1): 1988
* גביע ליליאן (2): 1987/1988, 1986/1987

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוד השחקן באתר מכבי תל אביב
* "מיקי כהן", באתר מכביפדיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבינעם פורת, היד של לנדאו, הפצצה של מיקי כהן: חזרה לדרבים ההיסטוריים בגמר הגביע, באתר ynet, 2 ביוני 2021
2. ↑  רענן ברנובסקי‏, "הפוסט באינסטגרם היה קריאה לעזרה", באתר וואלה!‏, 16 באוגוסט 2021
**חג הפסח בנצרות** נחוג על ידי מיעוט כנסיות נוצריות, בעיקר פרוטסטנטיות, בהן עדי יהוה, יהדות משיחית וכנסיות אדוונטיסטיות שונות, לצד, או במקום חג הפסחא המקובל בנצרות. בניגוד לחג הפסח שנחוג ביהדות ומציין את יציאת מצרים, מציין חג הפסח בנצרות את תחייתו של ישו, ומלווה במנהגים ייחודיים לנצרות.

את סדר הפסח עורכים הנוצרים בערבו של י"ד או ט"ו בחודש ניסן, בהתאם לספירה של הכנסייה הספציפית. ברוב הכנסיות תאריך החג נקבע על פי לוח השנה העברי הקדום (בדומה לזה המשמש את השומרונים), והלא העכשווי.

סיבות ומנהגים
-------------

רוב הנוצרים אינם מציינים בשום צורה את חג הפסח, מכוון שהוא שייך לחוקי הברית הישנה וליהדות, שלדידם התבטלו עם התגלותו של ישו כמשיח.

הכנסיות המציינות את הפסח, מדגישות את המסר של שחרור משעבוד כפי שנמצא באמונה הנוצרית בצורת שחרור מחטא על ידי מותו של ישו על הצלב, ולאו דווקא את הסיפור המקראי על שחרורו של עם ישראל משעבוד מצרים כבחג הפסח היהודי. מקור המנהג הוא בשאיפה של הכנסיות לחזור למקורות הקדומים של הנצרות, ולהתחקות אחרי דרכיו של ישו, אשר היה יהודי וציין את הפסח (לדוגמה בסעודה האחרונה שסעד עם שלחיו).

בין הכנסיות שכן מציינות את החג ישנם מנהגים שונים. יש כאלה אשר מציינים כמו שישו בברית החדשה, ואוכלים טלה צלוי, מרור ומצה. חלקם רוחצים את רגלי חבריהם, כפי שהשליחים עשו.

קישורים חיצוניים
----------------

* Kate Shellnutt, Christian marking of Passover concerns some Jews, *Houston Chronicle*, March 29, 2010
**טורו איוואטאני** (ביפנית 岩谷 徹, ‏ 25 בינואר 1955) הוא מפתח משחקי וידאו יפני, המציא את משחק הפאקמן בשנת 1980.

ביוגרפיה
--------

איוואטאני נולד במחוז מגורו בטוקיו יפן. הוא אוטודידקט ומעולם לא עבר הכשרה או קורסים בתכנות, עיצוב או גרפיקה. מחברות הלימוד שלו מימי בית הספר מלאות באיורי מאנגה אותם צייר, חלקם נקלטו לתוך המשחקים שיצר.

קריירה
------

הוא החל לעבוד עבור חברת משחקי המחשב נמקו בשנת 1977. בחברה זו הוא החל את דרכו בעולם משחקי הווידאו, וכן הגה את הרעיון למשחק בשם "פאקו-מן". בשנת 1980, לאחר עזרה מצוות קטן של מתכנת ואיש אפקטים קוליים, שיגאו פונקי וטושיו קאי בהתאמה, המשחק ראה אור. המשחק הופץ לראשונה ביפן ב-22 במאי 1980 וזכה להצלחה עצומה. חברת מידווי האמריקאית התרשמה מהצלחת המשחק, רכשה את זכויות ההפצה והחלה לשווק אותו בארצות הברית תחת השם פאקמן. משם המשחק צבר אהדה עולמית והוא מבין משחקי המחשב המוכרים ביותר בעולם וכן סמל תרבותי של שנות השמונים. 

איוואטאני המשיך לעבוד בחברת נמקו ופיתח משחקים נוספים, אך הם לא זכו להצלחה מסחרית כמו הפקמן. בראיון שנערך עימו לגבי הכנסותיו ממשחק הפקמן אמר: "לאמיתו של דבר, לא תוגמלתי עבור ההצלחה של פקמן. הייתי רק עובד שכיר. לא היה שינוי בשכר שלי, לא בונוס ושמי לא הוזכר במשחק".

מאפריל 2005 החל להרצות באוניברסיטת אוסקה לאומנות על עיצוב דמויות למשחק. הוא עזב את חברת נמקו בשנת 2007 והחל להרצות באוניברסיטה הפוליטכנית של טוקיו. 

ב-2 ביוני 2010, לפני שנכח בפסטיבל של משחקי וידאו בהולנד, הוא הציג לתקשורת את השרטוטים הראשונים של משחק הפקמן. למחרת, הוענק לו שיא גינס, שכן פקמן הוכר כ"משחק שהותקן הכי הרבה פעמים על מכונות ארקייד בתשלום" (293,822 מכונות). 

איוואטאני הופיע בהופעת קמע בסרט פיקסלים.

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA15103142
* NDL: 01013385
* NLK: KAC201217747
* SUDOC: 191162906
* VIAF: 253944970
* WorldCat: viaf-253944970

 |
**סיפורו של אביר** (באנגלית: **A Knight's Tale**) הוא סרט קולנוע משנת 2001 בכיכובם של הית' לדג'ר, פול בטאני ושאנין סוסאמון.

עלילה
-----

הסרט מביא את סיפורו הבדיוני של ויליאם תאצ'ר (הית' לדג'ר), העוסק ביחד עם חבריו, ואט (אלן טודיק) ורולנד (מארק אדי) כנושא כליו של אביר אשר לפתע נהרג לפני טורניר אבירים באנגליה של ימי הביניים. עקב מותו של אביר, ויליאם נשאר חסר כל, ומחליט לנסות את מזלו בטורנירי אבירים ברחבי אירופה, על מנת להתעשר. ואט ורולנד אומרים לו כי זה חסר סיכוי, אך תאצ'ר מתעקש והם מתלווים אליו על מנת לנחמו לכשיכשל.

הבעיה שבה נתקל תאצ'ר היא שמכיוון שאינו בן לשושלת אבירים ואין לו תעודות המוכיחות שיש לו "דם אצילי" הוא אינו יכול להשתתף בתחרויות. בדרכו לצרפת, תאצ'ר פוגש את ג'פרי צ'וסר (פול בטאני) אדם שאיבד את כל כספו ובגדיו בהימורים, ומתהלך עירום ברחובות. צ'וסר מציע לזייף לו תעודה המוכיחה כי הוא אכן בן אבירים הנקרא אולריך פון ליכטנשטיין, תמורת בגדים.

במשך זמן רב משתמש תאצ'ר בתעודה המזויפת שצ'וסר הכין לו על מנת להשתתף בתחרויות רבות, בהן הוא נוחל הצלחה מסחררת. במהלך התחרויות, תאצ'ר מתאהב בצעירה יפהפייה בשם ג'וסלין (שאנין סוסאמון) ומפתח יריבות קשה עם הרוזן אדהמר (רופוס סוול) מאנז'ו (מחוז לשעבר במערב צרפת). במהלך התחרויות מתחרה ת'אצ'ר גם ביורש העצר של אנגליה, אשר אף משתתף לא מוכן להילחם בו מחשש שהנסיך ייפגע, אך תאצ'ר נלחם מולו והם יוצאים בתיקו. למרות זאת הנסיך מעריך אותו על כך שהסכים בכלל להתמודד מולו.

בסוף הסרט תאצ'ר חוזר לאנגליה, שם הוא מבצע טעות חמורה. הוא הולך לבקר את אביו העיוור, ואדהמר מגלה זאת. הוא מספר על כך למנהלי התחרות, אשר שוללים מתאצ'ר את מעמדו ואוסרים אותו. כשהנסיך האנגלי עמו תאצ'ר התחרה מגלה זאת, הוא נחלץ לעזרתו, וטוען שהוא יודע בוודאות ושיש לו הוכחות שהוא אכן בן אצילים, ומכיוון שהנסיך של אנגליה אומר כך, אין לאיש זכות לערער על כך. הוא מעניק לתאצ'ר תואר סר, ותאצ'ר חוזר להשתתף בתחרות. לאחר מכן, תאצ'ר נלחם עם אדהמר ומביס אותו, ובסופו של דבר גם נושא לאישה את ג'וסלין.

זה הדבר הכי משעמם בעולם. (נטע לוי ז2)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיפורו של אביר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סיפורו של אביר

* "סיפורו של אביר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "סיפורו של אביר", באתר נטפליקס

* "סיפורו של אביר", באתר AllMovie (באנגלית)

* "סיפורו של אביר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "סיפורו של אביר", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "סיפורו של אביר", באתר Metacritic (באנגלית)

* "סיפורו של אביר", באתר אידיבי

* "סיפורו של אביר", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)

* "סיפורו של אביר", באתר Hulu סרטים (באנגלית)

* "סיפורו של אביר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**בריברצטאם** (באנגלית: **Brivaracetam**) היא תרופה אנטי-אפילפטית. בריברצטאם נמכר תחת שם המותג Briviact, והוא אנלוג כימי של levetiracetam, נגזרת של racetam עם תכונות נוגדות פרכוסים, אנטי אפילפטיות.

בריברצטאם מפחית פעילות חשמלית חריגה במוח, ומשמש לשליטה בהתקפים חלקיים (התקפים הכוללים רק חלק אחד של המוח).

בריברצטאם מאושר על ידי ה-FDA כתוספת לטיפול הניתן עבור פרכוסים חלקיים לחולי אפילפסיה מגיל 16 ומעלה. האישור מתבסס על שלושה מחקרים קליניים שהשוו מעל ל-1,500 חולים, המחקרים מצאו כי תוספת של בריברצטאם לטיפול הניתן, הפחית את תדירות ההתקפים.

שימוש רפואי
-----------

בריברצטאם נמכר בצורת טבליות, או תמיסה, לשימוש דרך הפה או הוריד. במתן כרוני, בריברצטאם נלקח עם או בלי אוכל, באותן שעות כל יום.

* במקרה של טבלית לטווח ארוך, יש לבלוע את הטבליות שלמות; אין לפצל, לקרוס או לטחון אותם, כי הדבר עלול לקצר את משך הפעילות.
* במקרה של תמיסה, יש להשתמש בכף או כוס שבאו עם התרופה או להשתמש בכף שנעשתה במיוחד למדידת תרופות. אין להשתמש בכף ביתית למדידת המנה.

ניתן למצוא את מדריך התרופות באתר האיגוד האמריקאי לרפואה (FDA) או באתר היצרן.

מנגנון הפעולה
-------------

מנגנון הפעולה של בריברצטאם אינו ברור, וחושבים כי פעילותו נוגדת-הפרכוסים נובעות מהזיקה הסלקטיבית לגליקו-חלבון 2A (SV2A) המצוי בשלפוחית סינפטית של המוח. הגליקופרוטאין SV2A הוא גן המקודד לחלבון ומעורב בהעברת אותות סינפטיות.

תופעות לוואי
------------

בריברצטאם עשוי לגרום לתופעות לוואי, כגון: הרדמה, בחילה, עייפות קיצונית או חוסר אנרגיה, הקאה, חוסר קואורדינציה, איבוד שיווי משקל, עצירות, ועצבנות.

לקריאה נוספת
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* Brivaracetam (Briviact)
* Brivaracetam

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Brivaracetam: MedlinePlus Drug Information, medlineplus.gov (באנגלית)
2. ↑  ה- FDA מאשר את התרופה Briviact לטיפול ב- partial onset seizures – פארמליין – Pharmaline
3. ↑  Farbod Khaleghi, Eric C. Nemec, Brivaracetam (Briviact), **Pharmacy and Therapeutics** 42, 2017-2, עמ' 92–96
4. ↑  Brivaracetam, go.drugbank.com (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**משְרַביה** (בערבית: **مشربية**) היא אלמנט שבכה העשויה לרוב מעץ, אלומיניום או בטון המשמשת בפתחי מבנה, חלונות או קירות. המשרביה היא אלמנט אדריכלי אופייני לאדריכלות אסלאמית המצויה ברוב ארצות ערב, ובבתיה המסורתיים של קהיר בפרט. 

המשרביה התפתחה במטרה ליצור הבדלה בין פנים הבית לחוץ, שתאפשר כניסת אוויר ואור אל הבית, אך לא תפגע בפרטיות. בשעות בהן מואר הבית באור השמש, חלקה החיצוני של המשרביה מואר מאוד וצפיפות חלקי הסבכה אינה מאפשרת למי שנמצא מחוץ לבית לראות את הקורה בתוכו. מתוך הבית, החשוך יחסית לחוץ, ניתן לראות את המתרחש בחוץ. בבנייה הערבית המסורתית, המשרבייה מותקנת לרוב בקומה השנייה בה הנשים, שבשל חובתן לשמור על צניעות ועבודות הבית שלהן, נשארות בבית אך רוצות לראות את הרחוב ולא להיראות ממנו. המשרביה מאפשרת גם חדירת אור לבית בכמות קטנה אך מספקת בארצות שטופות שמש וחמות ברוב ימות השנה ומספר משרביות בצידי הבית מאווררות אותו באופן טבעי.

כיום, המשרביה היא אלמנט אדריכלי נפוץ המשמש לנוי או כדי ליצור את אותו אפקט אדריכלי שיוצרת המשרביה המסורתית, אולם ללא היבטיה החברתיים. באדריכלות הישראלית, לדוגמה, נהוג להשתמש במקרים רבים בלבני משרביה מבטון אשר מונחות זו לצד זו וזו מעל זו כדי ליצור אפקט הדומה לשל משרביה. פרשנויות מודרניות רבות נעשות למשרביה הערבית בצורות שונות: הבריז-סוליי (Brise soleil), אלמנט מודרני נפוץ אשר עושה פעולה דומה עם חומרים מתכתיים או בטון.

במכון לתרבות ערב (Institut du Monde Arabe) בפריז שנבנה על ידי האדריכל הצרפתי ז'אן נובל נבנו, בהשראת המשרביות הערביות המסורתיות, משרביות בטכנולוגיה מתקדמת הכוללות צמצמים המאפשרים לגודל הפתחים להשתנות ולווסת אוטומטית את כמות האור במבנה.

* רחוב בקהיר ובו מרפסות משרביה בקומות העליונותרחוב בקהיר ובו מרפסות משרביה בקומות העליונות
* מראה מבפנים של משרביה במאוזוליאום קטן בהודומראה מבפנים של משרביה במאוזוליאום קטן בהודו
* משרביה המוצגת במוזיאון הבריטימשרביה המוצגת במוזיאון הבריטי
* המשרביה קיבלה גם ביטוי בבטון, כמו בדוגמה זו שמופיעה במבנה משרדי והנהלת תחנת הרכבת כפר ג'יניס מתקופת המנדט הבריטיהמשרביה קיבלה גם ביטוי בבטון, כמו בדוגמה זו שמופיעה במבנה משרדי והנהלת תחנת הרכבת כפר ג'יניס מתקופת המנדט הבריטי

ראו גם
------

* כיזאן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משרביה** בוויקישיתוף
* משרביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**סמול פורוורד** (באנגלית: **Small Forward**) היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם "עמדה מספר 3". לרוב, הסמול פורוורד גבוה וחזק יותר מהקלע, וכן נמוך וזריז יותר מהפאוור פורוורד, וגובהו בין 1.98 ל-2.06 מטרים.

הסמול פורוורד לברון ג'יימס, במדי קבוצת קליבלנד קאבלירס

אופי התפקיד
-----------

תפקיד הסמול פורוורד נחשב לתפקיד המגוון ביותר מבין חמש עמדות הכדורסל, מאחר ששחקנים בעלי סגנונות משחק שונים יכולים למלא אותו. שחקנים מסוימים בעמדה זאת מתבססים על הקליעה שלהם מרחוק, אחרים בולטים ביכולתם לחדור לסל וישנם אף שחקנים המנצלים את כוחם כדי לגבור על יריבם במהלכי פוסט-אפ. הסמול פורוורד נדרש להיות אתלטי מספיק כדי לחדור לסל ולצאת מהר להתקפות מעבר, וכן עליו להיות חזק מספיק כדי להיאבק על ריבאונדים מול שחקנים גבוהים ממנו. חשיבותו של הסמול פורוורד מתבטאת גם בהגנה - סמול פורוורד המסוגל לשמור על שחקנים מעמדות שונות מעניק לקבוצתו יתרון משמעותי במקרים בהם שחקנים "מחליפים שמירות". סמול פורוורדים כדוגמת סקוטי פיפן, ברוס בואן, קוואי לנארד, שון מריון ואנדריי קירילנקו נודעו בזכות יכולתם לשמור על שחקנים מכל העמדות, למעט סנטרים.

סמול פורוורדים בולטים בעבר כוללים את לארי בירד, ג'וליוס ארווינג, כרמלו אנתוני, ריק בארי, אלג'ין ביילור וסקוטי פיפן. בין הסמול פורוורדים הבולטים כיום ניתן לציין את לברון ג'יימס, קווין דוראנט וקוואי לנארד.

נהוג לעיתים לכנות סמול פורוורד גבוה או כבד יותר, המסוגל לשחק במידה שווה גם בעמדת הפאוור פורוורד, כ"פורוורד". דוגמה לשחקנים הנחשבים פורוורדים הם דריימונד גרין, ג'וש סמית', רודי גיי, ומהעבר: דייב דבושר, ג'יימס וורת'י למאר אודום.

כמו כן קיים המונח "סווינגמן" (באנגלית: Swingman), או "גארד-פורוורד", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הסמול פורוורד והן בעמדת הקלע. אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח. לרוב, גובהם של סווינגמנים נע בין 1.95 ל-2.05 מטר. שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', וינס קרטר, פול פירס, אנדרה איגודלה ואנדרו ויגינס ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין וטרייסי מקגריידי.

לארי בירד הוא מקרה מיוחד של סמול-פורוורד שהיה יכול לשחק היטב בכל העמדות כחברו הקרוב ויריבו הגדול מג'יק ג'ונסון שעמדתו העיקרית הייתה רכז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמול פורוורד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הרבגוניות של עמדת הסמול פורוורד, באתר espn.com

| עמדות בכדורסל |
| --- |
| גארדים | **1.** רכז • **1 / 2.** קומבו גארד • **2.** קלע |
| פורוורדים | **2 / 3.** סווינגמן • **3.** סמול פורוורד • **4.** פאוור פורוורד • סטרץ' פור • פוינט פורוורד |
| סנטרים | **4 / 5.** פורוורד-סנטר • **5.** סנטר |

‏
**איזידור (איזו, איזי) גנסל** (הונגרית: Isidor Gansl;‏ 1896–1938) היה כדורגלן יהודי אוסטרו-הונגרי ומאמן כדורגל.

חייו
----

גנסל, שנולד בבודפשט במשפחה יהודית, היה אחד מחמישה אחים שהתחילו לשחק ב-1910 בבית ספר לכדורגל של הכח וינה. בהמשך, יחד עם אחיו מקס, ייסד את המועדון Sportclub Unitas. ביוני 1914 עבר למועדון Wiener AF, שם הפך במהרה לשחקן ספסל. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא האוסטרי ושיחק בנבחרתו עד שהועבר לצבא ההונגרי בגלל היותו יליד הונגריה. בסיום המלחמה נשאר בבודפשט והצטרף למועדון הכדורגל פרנצווארוש, שם שיחק בעונת 1918–1919 בשורת החלוצים לצד אלכסנדר נויפלד ומיהאלי פאטאקי. פרנצווארוש סיימה את העונה במקום השני. בקיץ 1919 השתתפה פרנצווארוש בטורניר פרטר בווינה ובהזדמנות זו חלק מהכדורגלנים עברו לקבוצות אוסטריות - גנסל, שכבר היו לו קשרים ב-Wiener AF עבר אליהם ומשם להכח וינה, אליה הגיע גם אחד מאחיו, Jenő ובהמשך גם אלכסנדר נויפלד. בעונה הבאה הכח נאבקה על העלייה לליגה העליונה והצליחה. במהלך העונה הבקיעה הכח 107 שערים, 52 מתוכם הובקעו על ידי איזידור גנסל ועוד 18 על ידי אחיו. ב-1920 זומן לסגל נבחרת הכדורגל של אוסטריה תחתית ושיחק במסגרתה נגד נבחרת גרמניה המזרחית.

בעונה הראשונה בליגה העליונה הגיעה הכח למקום הרביעי ובעונה השנייה נאבקה על המקום הראשון, אך לבסוף הסתפקה במקום השני. בשתי העונות גנסל היה מלך השערים של הקבוצה. ב-1923 גנסל עבר לשחק בקבוצה היהודית-רומנית מכבי צ'רנוביץ וזומן לסגל נבחרת רומניה בכדורגל. הוא השתתף במשחק אחד, נגד טורקיה, משחק שהסתיים בתוצאה 2-2 והבקיע את שני השערים לטובת רומניה.

בסיום העונה ברומניה שב גנסל לאוסטריה, הפעם בגראץ, שם שיחק בהכח גראץ עד סיום הקריירה שלו ככדורגלן. בשנת 1926, כאשר הכח וינה איבדה כדורגלנים רבים לטובת מועדונים אמריקאיים, חשבו לגייס את גנסל לשורותיהם פעם נוספת, אך שבירת רגלו מנעה זאת. הוא פתח בקריירה חדשה כמאמן כדורגל בתוניסיה, שם אימן את כדורגלני מועדון US Tunisienne מתוניס והוביל אותם לשלוש אליפויות, בשנים 1930, 1931 ו-1933.

גנסל חלה בתוניס במחלה קשה, כולל שיתוק חלקי ושב לאוסטריה, שם מת ממחלתו כעבור כמה שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
דיוקנה של הזמרת קלאוודיה שולז'נקו בבול רוסי
**תכול המטפחת** (ברוסית: **Синий платочек**) הוא שיר אהבה שלחנו חובר בידי המלחין היהודי-פולני יז'י פטרסבורסקי (Petersburski), בעת שהותו בברית המועצות.

גרסתו הראשונה חוברה על ידי המשורר יאקוב (קובה) גאליצקי (Галицкий) בשנת 1940, בראשית מלחמת העולם השנייה. על פי חוקר הזמר אורי יעקבוביץ', "באביב 1942 לייטנאנט מיכאיל מקסימוב כתב מילים חדשות למנגינת השיר ופגישה מקרית בין הזמרת קלאוודיה שולז'נקו לבין מקסימוב איפשרה לה להיות המבצעת הראשונה של הוואריאנט המלחמתי".

את הנוסח העברי המחורז יצר המשורר אברהם שלונסקי בשם "מטפחת כחולה" לתוכנית המטאטא "שי לחייל" מ-1944 ובוצע שם לראשונה על ידי טובה פירון.
בשנת 1945 הקליטה פירון את השיר תחת השם "תכול המטפחת" וכללה מספר שינויים בו ביחס לביצוע הראשוני.
השיר זכה להצלחה רבה ביישוב. הוא זכה לעיבודים וביצועים בידי זמרים רבים בהם עליזה גבאי, אריק איינשטיין, שוקולד מנטה מסטיק ואריק סיני.

נושא השיר הוא האהבה בין שני בני זוג. האני השר ואהובתו, שיש בה זוך ואף נשגבות הבאים לידי ביטוי במילים: "טֹהַר וּתְכוֹל הַמִּטְפַּחַת". בהמשך מוזכרת גם התכלת, צבעם של השמים המסמלת ערכים רוחניים, וכן בא לידי ביטוי בשיר מגע גופני מלא רגש: "לֶטֶף וְרֹךְ שֶׁל הַיָּד", לצד תחושת "חֲלוֹם".

המשורר מספר על הפרידה מאהובתו, אשר אירעה שלא ברצונם, ועל הנאמנות ההדדית, בהתאם למילות השבועה בפגישתם האחרונה: "אַתְּ אָז אָמַרְתְּ לִי: / לֹא, לֹא אֶשְׁכַּח עוֹד / אֶת פְּגִישָׁתֵנוּ לָעַד". איתני הטבע ועונות השנה המוזכרים בשיר, הם ביטוי  מטפורי למצבי הנפש של בני הזוג; וכך, "הַקֹּר וְהַדֶּלֶף" הם סבל הפרדה והגעגועים, המהווים מבחן לנאמנות הזוגית. לעומתם, באים לידי ביטוי העליזות, ההתלהבות והשמחה בפגישה המחודשת, בחריזה ההפוכה: "תְּכֵלֶת וָאוֹר" ו"בֹּקֶר וָשֶׁמֶשׁ / לַיְלָה וְאֶלֶף אֶלֶף כּוֹכְבֵי הָאָבִיב".

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "תכול המטפחת" באתר מיוזיק בריינז
* "תכול המטפחת" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "תכול המטפחת" והאזנה לו באתר זמרשת
* דוד אסף‏, גלגולו של ניגון: מ'תכול המטפחת' ל'אנעים זמירות', בבלוג "עונג שבת", פברואר 2011
* גרימי גלעד, איך מחפפים? שינויי הנוסח של 'תכול המטפחת', בבלוג "עונג שבת", 30 בינואר 2013
* עופרה עופר אורן, איך תרגם אברהם שלונסקי להיט רוסי, ומה היה לו נגד מחשבים, באתר Xnet‏, 8 באוקטובר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: אורי יעקובוביץ, מילות השיר "תכול המטפחת" והאזנה לו, באתר זמרשת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 39cada3c-6553-42ad-9b3b-b2e134db0bef

 |
**מוחמד בן אל-חסן בן מוחמד בן אל-כרים אל-כאתב אל-בגדאדי** (בערבית: **محمد بن الحسن بن محمد بن الكريم الكاتب البغدادي**, בדרך כלל מכונה **אל-בגדאדי**; ? – 1239), היה מחבר של ספר הבישולים הערביים של התקופה העבאסית "כיתאב א-טביח'" (בערבית: كتاب الطبيخ, "ספר המנות"), שנכתב על ידו בשנת 1226. הספר המקורי הכיל 160 מתכונים, ובהמשך נוספו אליהם על ידי מעתיקי הספר עוד 260 מתכונים.

כתבי יד ותרגומים טורקיים
------------------------

כתב היד המקורי היחיד של ספרו של אל-בגדאדי שרד בספריית סולימניה באיסטנבול, טורקיה. לדברי צ'ארלס פרי, היסטוריון של אוכל, "במשך מאות שנים היה זה ספר הבישול האהוב על הטורקים". מתכונים נוספים התווספו למקור על ידי מעתיקים טורקים בתאריך לא ידוע אך כותרתו נשארה "Kitâbü’l-Vasfi’l-Et‘ime el-Mu‘tâde", עם שניים משלושת העותקים הידועים נמצאים בספריית ארמון טופקאפי. בסופו של דבר, מוחמד איבן מחמוד אל-שירוואני, הרופא של מוראט השני, הכין תרגום טורקי של הספר והוסיף כ-70 מתכונים בני זמנו. תרגום זה פורסם בטורקית המודרנית בשנת 2005 ואילו התרגום הטורקי המודרני לספר המקורי (בעריכה משותפת עם צ'ארלס פרי) פורסם בשנת 2009.

ראו גם
------

* איבן סיאר אל-ווראק, מחבר ספר בישול ערבי מן המאה העשירית באותו השם

לקריאה נוספת
------------

* A.J. Arberry, "ספר בישול בגדדי", *תרבות האסלאם* **13** (1939), עמ ' 21–47 ו-189–214. תרגום של *אל-כיתאב אל-טביח*.
* צ'ארלס פרי, *ספר בישול בגדדי* (Petits Propos Culinaires), 2006.ISBN 1-903018-42-0ISBN 1-903018-42-0. תרגום חדש.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yemek kitapları: Moda değil yaşam özeti
2. ↑  "Kitap Yayınevi'nden üç güzel kitap". אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-2014-11-17.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305325605171
* GND: 13229401X
* ICCU: RAVV383616
* ISNI: 0000 0000 8353 5924
* LCCN: nr92026115
* NTA: 229316611
* SUDOC: 187668884
* VIAF: 6090181
* WorldCat: lccn-nr92026115

 |
**מדען ראשי** הוא נושא משרה האחראי על עידוד פעילות של מחקר ופיתוח (מו"פ), מימון הפעילות וקביעת סדרי קדימויות לה. מדען ראשי של תאגיד מכוון את המחקר והפיתוח בתאגיד זה. מדען ראשי של משרד ממשלתי מכוון את המחקר והפיתוח בתחום שהמשרד הממשלתי מופקד עליו. 

חברות רבות ממנות מדען ראשי שתפקידו לכוון את המחקר שלהם. חברת יבמ, למשל, ממנה מדען ראשי במרכזי הפיתוח שלה ובחברות הבנות שלה. המדען הראשי של החברה בהודו הוגדר כאחראי לפיתוח והובלה של המערך הטכני של החברה בהודו, סיוע למנף את הצדדים החזקים של החברה בבניית שיתופי פעולה עם משקיעים, קשרי לקוחות וייזום פרויקטים חדשניים. בנוסף, המדען הראשי מייצג את החברה בפני הממשלה, האקדמיה, לקוחות ושיתופים עסקיים. המדען הראשי של חברת רציונל הגדיר את תפקידו לחזות את מצב הנדסת התוכנה בעוד 3-5 שנים, ובמידת האפשר להמציא את העתיד. לצורך כך הוא יוצר קשרים עם מהנדסי התוכנה בעולם לעקוב אחר ההתפתחויות בתחום.

ישראל
-----

 ערך מורחב – **מדען ראשי (ממשלת ישראל)**  

בישראל הוחלט בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 למנות מדען ראשי למשרדי הממשלה השונים וכיום יש מדען ראשי ברוב משרדי הממשלה. המדענים הראשיים של המשרדים השונים מאוגדים בפורום מדענים ראשיים.

המדען הראשי במשרד הכלכלה הוא יושב ראש הוועדה לחלוקת המשאבים לעידוד התעשייה על פי החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה והוא חולש על התקציב הגבוה ביותר מבין כל שאר המדענים הראשיים. לכן, כאשר משתמשים במונח "המדען הראשי" במגזר הפרטי הישראלי מתכוונים לרוב למדען הראשי של משרד הכלכלה.

הממלכה המאוחדת
--------------

בממלכה המאוחדת קיים תפקיד של יועץ מדעי ראשי לממשלה, המשמש כיועץ אישי של ראש הממשלה, הממשלה כולה ומשרדי הממשלה השונים בנושאי מדע וטכנולוגיה ובמקביל מכהן כראש משרד המדע שאחראי להכוונת נושאי המדע והטכנולוגיה של הממשלה. משרד המחלק תקציב של כ-2.4 מיליארד ליש"ט בין שבע מועצות מחקר של הממלכה המאוחדת. היועץ המדעי הוא דמות ידועה בציבוריות של הממלכה המאוחדת ודעתו נשמעת בנושאים העומדים על סדר היום הציבורי. למשרדי ממשלה רבים יש מדען ראשי של המשרד והיועץ המדעי עוסק בתיאום בין המדענים הראשיים של המשרדים. 

בסקוטלנד, המדען הראשי עוסק במחקר רפואי.

ראו גם
------

* מנהל טכנולוגיות ראשי
* מנהל מערכות מידע
* ארכיטקט תוכנה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dr C Mohan appointed as IBM India's Chief Scientist, December 18, 2006, oneindia
2. ↑  The Future of Software Technology: An Interview with Grady Booch, Chief Scientist for Rational Software, אתר יבמ
3. ↑  CHAPTER FOUR: THE MACHINERY FOR CO-ORDINATION AND MONITORING OF R&D EXPENDITURE ACROSS GOVERNMENT, The UK Parliament
4. ↑  About the Chief Scientist Office, Chief Scientist Office of Scotland
**עשהאל בן שבת** (נולד ב-9 במאי 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

בן שבת התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מ.ס. אשדוד ולאחר מכן עבר למחלקת הנוער של מכבי נתניה. ב-16 בינואר 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד הכח עמידר רמת גן במסגרת גביע הטוטו. עונה לאחר מכן ערך עוד 7 הופעות במפעל ולקראת סיום העונה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0-2 נגד מכבי הרצליה.

באוגוסט 2008 עזב להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית במדיה עשה את הצעדים הראשונים שלו כשחקן מוביל בקבוצת בוגרים. בכפר סבא ערך 27 הופעות בליגה והבקיע שני שערי ליגה.

בקיץ 2009 חתם בהפועל ניר רמת השרון עימה העפיל בסיום עונת 2010/2011 לליגת העל לראשונה בתולדות המועדון. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש בניצחון 0-1 נגד בית"ר ירושלים. בינואר 2014 נחקר במסגרת פרשת "גול עצמי" בה נחקר בחשד להימורים במשחקי קבוצתו בה נמצא דובר שקר.

ב-28 בינואר 2014 חתם בפאנטראקיקוס היוונית. ב-28 באוגוסט 2014 חתם בקרקירה. בקרקירה לא מצא את מקומו ועזב את המועדון כבר בינואר.

ב-22 באוקטובר 2015 חתם בהפועל פתח תקווה עד לסיום העונה.

בקיץ 2016 חתם בהפועל בני אשדוד מליגה ג'. ב-23 בדצמבר 2016 עבר להפועל עירוני באקה אל גרבייה מליגה א'.

ב-17 ביולי 2017 חתם במ.ס. דימונה. בינואר 2018 שוחרר מהקבוצה וחזר לבאקה אל גרבייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי זריהן, ‏עשהאל בן שבת נמצא דובר שקר בהימורים על משחקי רמה"ש, באתר ערוץ הספורט, 21 בינואר 2014
2. ↑  רז אמיר, ‏עשהאל בן שבת חתם לעונה וחצי בפנתראקיקוס, באתר ONE‏, 28 בינואר 2016
3. ↑  רוני פדלון, ‏נשאר ביוון: עשהאל בן שבת חתם בקרקיירה, באתר ONE‏, 28 באוגוסט 2014
4. ↑  קובי פורטל, ‏עשהאל בן שבת סיכם לעונה בהפועל פ"ת, באתר ערוץ הספורט, 22 באוקטובר 2015
5. ↑  אוהד רון, עשהאל בן שבת חתם בדימונה, באתר גולר1, 17 ביולי 2017
6. ↑  אוהד רון, באקה מתחזקת: יואל צ'חנוביץ חוזר לקדנציה נוספת, באתר גולר1, 12 בינואר 2018
**מאיר קדוש** (נולד ב-25 בנובמבר 1965) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר והבלם בבית"ר ירושלים בה שיחק לאורך כל הקריירה שלו.

קריירה
------

קדוש גדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, ועלה לבוגרים של בית"ר בעונת 1984/1985. במחזור ה-19 של אותה עונה, התפרסם קדוש בעקבות אירוע חסר מזל בו החזיר כדור לשוער הקבוצה, יוסי מזרחי, אך הכדור נתקע בתוך שלולית מים, מה שאפשר לקשר מכבי חיפה, אברהם אבוקרט, לכבוש שער.

קדוש המשיך לשחק בבית"ר בעונות הבאות כשרובן תפקד כקשר אחורי, ואופיין בתור שחקן שקט שלא הרבה להתראיין בתקשורת וביצע עבודה טקטית טובה. היה שותף לזכייה של המועדון בשלושה גביעי מדינה בין השנים: 1984–1989, לאליפות ההיסטורית בעונת 1986/1987, וכמו כן לאליפות בעונת 1992/1993. 

קדוש חווה מספר פציעות במהלך הקריירה, אך המשיך לשחק בבית"ר עד לפרישתו בסוף עונת 1994/1995. בסך הכל שיחק קדוש 11 עונות רצופות בקבוצה בהן רשם 279 הופעות ליגה.

חיים אישיים
-----------

קדוש מתגורר בירושלים, והוא בעל מגרש מכוניות. לקדוש 2 ילדים.

תארים
-----

בית"ר ירושלים
* **אליפויות** (**2**): 1986/1987, 1992/1993
* **גביעי מדינה** (**3**): 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989
* **אלוף האלופים**
	+ זכייה (1): 1985/1986
	+ סגנות (1): 1988/1989

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכבי חיפה מול בית``ר ירושלים, באתר הרשמי של בית"ר ירושלים
2. ↑  רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, **אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים**, פרק שמיני, מאיר קדוש, עמוד 141, הוצאת Media41LTD
3. ↑  א.מ.י עסקי רכב
4. ↑  רון עמיקם, 17 המופלאים, באתר nrg‏, 24 באוקטובר 2008

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**גל שרעבי דמאיו** (נולד ב-21 באוקטובר 1975) הוא המשנה לראש עיריית תל אביב-יפו (רון חולדאי) ויו"ר התאגיד הסטטוטורי איגודן - איגוד ערים דן לתשתיות איכות הסביבה, המפעיל, בין היתר את השפד"ן.

הוא יו"ר הקואליציה במועצת העיר תל אביב, וממונה על החינוך העל יסודי.

ביוגרפיה
--------

שרעבי נולד, גדל ומתגורר בשכונת התקווה. במהלך שנות ילדותו לקח חלק בפעילות ועד שכונת התקווה. לאחר שסיים את שירותו הצבאי בבה"ד 12, עסק כרכז נוער בשכונת התקווה וחבר וועד השכונה.

משנת 2012 מונה למנהל פרויקטים מיוחדים ותחום גמו"ש במכללה למנהל.

פעילות ציבורית
--------------

שרעבי שימש כרכז נוער בשכונת התקווה וכמזכ"ל ועד שכונת התקווה.

יזם את הנצחתה של הזמרת עפרה חזה בעיר בקריאת בית ספר בשכונת ליבנה על שמה.

### בעיריית תל אביב יפו

באוקטובר 2013, הצטרף לרשימת "תל אביב 1" וכיהן כחבר מועצת העיר תל אביב, האחראי על תחום הרווחה החינוכית. במסגרת כהונתו בתפקיד, הוצאו לפועל תוכניות בתחום, ביניהן הקמת מרכזים עירוניים מסובסדים ללקויות למידה.

בשנת 2018, הצטרף בשנית לרשימת "תל אביב 1", ומאז הוא מכהן כמשנה לראש עיריית ת"א-יפו ויו"ר הקואליציה.

שרעבי מחזיק בתיק מרכזי הקהילה והמרחבים הקהילתיים. הוא מכהן כיו"ר הוועדה למרחבי קהילה והמרכזים הקהילתיים, יו"ר ועדת לרווחה חינוכית, חבר ועדת נכסים וחבר ועדת החינוך.

בנוסף, מכהן שרעבי כדירקטור מטעם העירייה בתאגידים העירוניים: היכלי הספורט (יו"ר ועדת מכרזים) מרכז הספורט הלאומי תל אביב (יו"ר ועדת מכרזים), בית הספר אליאנס, אקספו תל אביב, גני יהושע, יובל החינוך ואתרים.

### באיגודן

לאחר 7 שנים כחבר דירקטוריון, באוגוסט 2021, נבחר שרעבי דמאיו ליו"ר איגודן.

קישורים חיצוניים
----------------

* גל שרעבי דמאיו, ברשת החברתית פייסבוק
* גל שרעבי דמאיו, ברשת החברתית אינסטגרם
* גל שרעבי דמאיו, ברשת החברתית פייסבוק
* גל שרעבי דמאיו, ברשת החברתית אינסטגרם
* גל שרעבי דמאיו, בעד ונגד הסעות השבת בגוש דן, באתר ישראל היום, 22 בנובמבר 2019
* גל שרעבי דמאיו, בועת הביקורת על תל אביב, ישראל היום, יוני 24, 2020

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  חברי המועצה ה-21 באתר עיריית תל אביב-יפו
2. 1 2  וואלה! כסף‏, גל שרעבי-דמאיו מונה ליו"ר איגודן, באתר וואלה!‏, 4 באוגוסט 2021
3. 1 2  כפיר אדר, מעיריית ת"א לאיגודן: גל שרעבי-דמאיו מונה ליו"ר החדש, באתר אייס, 6 באוגוסט 2021
4. ↑  הנהלה ראשית, באתר מכללה למנהל
5. ↑  איתי בלומנטל, 20 שנה לאחר מותה: בית ספר בתל אביב ע"ש עפרה חזה, באתר ynet, 30 באוגוסט 2020
6. ↑  נסגרו רשימות המועמדים לבחירות שיתקיימו ב-22.10.13 י"ח חשוון תשע"ד ברשויות המקומיות
7. ↑  חולדאי השיק את רשימתו "תל אביב 1"
8. ↑  חברי הדירקטוריון, באתר היכלי הספורט
9. ↑  חברי דירקטוריון, באתר מרכז הספורט הלאומי תל אביב
10. ↑  דירקטוריון, באתר אקספו תל אביב
11. ↑  חברי דירקטוריון, באתר גני יהושע
12. ↑  חברי דירקטוריון, באתר יובל החינוך
13. ↑  גל שרעבי, באתר אתרים
14. ↑  דירקטוריון, באתר איגודן
**סטפן מרינוביץ'** (באנגלית: **Stefan Marinovic**; נולד ב-7 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן עבר ניו זילנדי ששיחק בעמדת השוער.

קריירת מועדונים
---------------

מרינוביץ' התחיל לשחק כדורגל בקבוצת כדורגל של תיכון מקומי באוקלנד. כאשר היה בן 17, יצא למבחנים בפ.צ. ציריך, אברטון ושאלקה 04, אך בסופו של דבר הצטרף למחלקת הנוער של וייטאקרה יונייטד (אנ') הניו זילנדית. בקיץ 2009 הוא הצטרף לקבוצת המילואים של ווין ויסבאדן מהליגה השלישית בגרמניה. ב-27 באפריל 2010, מרינוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה שנגמר בתיקו 2-2 נגד ארצגבירגה אווה.

בשנת 2013, מרינוביץ' הצטרף לאיסמנינג, ממנה עבר לקבוצת המילואים של מינכן 1860. בשנת 2014 מרינוביץ' חתם באונטרהאכינג, והיה שותף לעליה שלה לליגה השלישית.

ב-21 ביולי 2017 חתם מרינוביץ' בוונקובר וייטקאפס. ב-7 במרץ 2019, הוא חתם בבריסטול סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, וכעבור כארבעה חודשים, ב-6 ביוני 2019, מרינוביץ' חתם בוולינגטון פיניקס מליגת העל האוסטרלית.

בקיץ 2021 הצטרף מרינוביץ' להפועל נוף הגליל מליגת העל, וב-15 ביוני 2022 עבר להפועל תל אביב, בה חתם לעונה אחת. בינואר 2023 שוחרר מהקבוצה.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, מרינוביץ' שיחק עם נבחרת הנוער של ניו זילנד בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2011.

ב-31 במרץ 2015, מרינוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד קוריאה הדרומית.

מרינוביץ' השתתף עם הנבחרת בגביע אוקיאניה לאומות 2016 וגביע הקונפדרציות 2017.

תארים
-----

אונטרהאכינג
* הליגה האזורית - מחוז באיירן: 2016/2017

נבחרת ניו זילנד
* גביע אוקיאניה לאומות עד גיל 20: 2011
* גביע אוקיאניה לאומות: 2016

אישיים
* כפפות הזהב של גביע אוקיאניה לאומות: 2016
* נבחרת העשור של אוקיאניה: 2011–2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטפן מרינוביץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה וייס‏, סטפן מרינוביץ' נחת והצטרף לנוף הגליל: "מבין שהולכת להיות עונה לא פשוטה", באתר וואלה!‏, 28 ביוני 2021
2. ↑  אופיר סער, ‏‏סטפן מרינוביץ' חתם לעונה אחת בהפועל תל אביב, באתר ספורט1, 15 ביוני 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סטפן מרינוביץ'"**.
מימין לשמאל: ציון דגמי, מוצי ליאון ואברהם מעודד לפני משחק (1970)
**אברהם ("כושי") מעודד** (5 בפברואר 1944 יפו, פלשתינה-א"י – 30 בספטמבר 1987, חולון, ישראל) היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקיצוני הימני ומזוהה עם קבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

אברהם מעודד נולד ביפו ב-1944, והתגורר בסמוך למגרשה הביתי של מכבי יפו "מגרש הפחים". ב-1954 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי יפו ביחד עם חברי ילדותו בלפור גולדברג ודיקו הרה. באותו המחזור שיחק עמם מוצי ליאון. משחקו הראשון בשורות קבוצת הבוגרים נערך ב-21 באוקטובר 1962, במהלך עונת 1962/1963 בליגה הלאומית. מכבי יפו ניצחה את מכבי חיפה 4–2 ומעודד כבש את שער הבכורה שלו בליגה הלאומית במשחק זה. ביוני 1963 הצטרף למסעה של הקבוצה לליון אשר בצרפת והשתתף במשחקי מכבי אירופה בהם זכתה יפו בטורניר הכדורגל. בעונת 1963/1964 בליגה הלאומית תחת המאמן נוטקו ולב סיימה הקבוצה כסגנית אלופת ישראל בכדורגל.

מעודד שיחק בשורות מכבי יפו עד לסיום עונת 1966/1968 בליגה הלאומית "העונה הארוכה" ובסיומה עבר לשחק בקבוצת שמשון תל אביב. מעודד שיחק עונה אחת בשורות שמשון תל אביב ובמהלכה השתתף בשני משחקי ליגה, ובסיומה של העונה שב לקבוצת נעוריו מכבי יפו. בעונת 1969/1970 בליגה הלאומית שיחק בשורות יפו והשתתף ב-4 משחקי ליגה. מכבי יפו אשר אומנה על ידי איינשטיין קליש ירדה בסיום העונה לליגה השנייה, ובסיומה פרש מעודד ממשחק פעיל. בין השנים 1971–1973 אימן אברהם מעודד את קבוצות הנערים במכבי יפו ועם חניכיו נמנה אלי שכטר.

לאחר פרישתו מעולם הכדורגל ניהל מעודד אולם סנוקר ובהמשך ניהל חנות רהיטים שנקראה "מרפדיית כושי" בדרום תל אביב. מעודד התגורר בחולון. ב-30 בספטמבר 1987 חש ברע והובהל לבית החולים וולפסון, ובבית החולים לקה בדום לב והלך לעולמו. הובא למנוחות בבית העלמין הדרום. מעודד היה נשוי פעמיים. מנישואיו הראשונים היה אב לבת ומנישואיו השניים היה אב לבן ולבת. בנו טל מעודד הלך לעולמו ב-1994 ממחלה ממארת.

הישגים
------

מכבי יפו
* משחקי מכבי אירופה, ליון, 1963: מדליית זהב

* סגנית אלופת ישראל: 1963/1964

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברהם מעודד** בוויקישיתוף
* אברהם מעודד באתר GRAVEZ
* מכבי יפו גמל לשעריים, למרחב, 14 בנובמבר 1965

הערות שוליים
------------

1. ↑  לאחר 6 שנים גמל הכח ליפו, הארץ, 28 באוקטובר 1962.
2. ↑  שמשון ת"א ערכה אתמול הכרות ראשונה עם מאמנה דב מליס, מעריב, 4 בספטמבר 1968.
3. ↑  ישראל רוזנבלט, ההצגה הגדולה ביותר, מעריב, 1 בנובמבר 1968.
4. ↑  מכבי יפו - הפועל ירושלים 0:1, על המשמר, 22 באפריל 1970.
5. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 238.