recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אתחול** (או **פרמוט**, מלשון format) הוא תהליך הכנת אמצעי לאחסון נתונים מסוים (כגון דיסקט, דיסק קשיח או זיכרון הבזק) או מחיצה לשימוש. בפעולה זו כותב המחשב את מערכת הקבצים שנבחרה לתוך אמצעי האחסון. במקרים רבים האתחול משמש למחיקת מערכת הפעלה קיימת, או את כל הנתונים אשר קיימים באותו הכונן. למעשה, האתחול אינו דריסה של המידע שבתוך המחיצה או התקן האחסון, אלא מחיקה של מערכת הקבצים הכוללת את רישום הקבצים שבה. מסיבה זו, במקרים רבים ניתן להשתמש בכלים מתקדמים על מנת לשחזר חלקים מהנתונים בכונן שעבר אתחול, כל זמן שלא נכתבו על ההתקן או המחיצה נתונים אחרים.

קיימות מספר דרכים לפקוד על המחשב לבצע אתחול. חלקם דרך ה-BIOS או דרך פקודה פשוטה ב-DOS. תחת מערכת חלונות ניתן לבצע אתחול דרך חלון שורת הפקודה, דרך מאפייני הכונן (אם המחיצה אינה מחיצת מערכת) או בעזרת דיסק התקנה של חלונות.

אתחול אפשרי גם דרך תקליטון אשר הוכן מראש, הכולל מערכת הפעלה אשר נטענת בעליית המחשב ומכילה כלי אתחול. לדיסקים אלו מוכנסים לרוב גם כלים ועזרים שונים המסייעים בשחזור מערכת הפעלה הקודמת, או מסייעים בהתקנה של מערכת הפעלה חדשה.

אתחול ברמה נמוכה
----------------

**אתחול ברמה נמוכה** (אנגלית: Low level formatting) הוא השלב האחרון בתהליך ההכנה הפיזי של אמצעי לאחסון נתונים דיגיטלי (בעיקר דיסק קשיח) והפיכתו לכשיר לקליטת נתונים לוגיים. 

בשונה מאתחול רגיל הרושם את מערכת הקבצים הלוגית על ההתקן (דבר המאפשר להתקן לתקשר עם מערכת ההפעלה), הרי שאתחול ברמה נמוכה נעשה בדרך כלל עוד במפעל, ומטרתו היא רישום של ארבעת מאפייני הכתובת הפיזית: מקטעים, צילינדרים, ומסלולים על פני החומר המגנטי.

הדיסקים הקשיחים הראשונים שיוצרו על ידי חברת IBM דרשו ביצוע אתחול ברמה נמוכה על ידי משתמש הקצה. ערכות שבבי BIOS מסוימות הכילו אופציה לביצוע אתחול ברמה נמוכה עד לראשית שנות ה-90. בדיסקים קשיחים רבים הייתה קיימת פקודה מובנית (50h) בערכת השבבים שלהם, שניתנה לביצוע מתוך מערכת ההפעלה הלוגית. בדיסקים קשיחים חדשים יותר, אופציה זו אינה נתמכת, אך קיימת אפשרות לביצוע אתחול ברמה נמוכה על ידי תוכנות מיוחדות, דבר הנעשה במעבדות מחשבים כאמצעי לתיקון סקטורים פגומים שאינם פגומים פיזית.

מחיקת החומר הכתוב מהדיסק הקשיח במהלך ביצוע אתחול ברמה נמוכה היא בלתי הפיכה ואינה ניתנת לשחזור. כאשר מגיעים להתחל, צריך לוודא שישנו אחסן אתחול מתאים שמישם מגדירים את האתחול, ויש באפשרות האתחול לא רק להתחיל מההתחלה אלא אפילו רק לתקן את מערכת הקבצים ולהשלים את הקבצים הפגומים.
טמגוצ'י
**טָמָגוֹצִ'י** (ביפנית: **たまごっち** - "ביצת-שעון") הוא צעצוע דיגיטלי קטן שפותח ביפן ב-1996. למכשיר שלושה כפתורים בדרך כלל, ניתן "לגדל" (על הצג) יצור דיגיטלי שזקוק למזון, לחינוך, לניקיון, לחיבה ולבריאות (הצרכים משתנים בהתאם למכשיר). בטמגוצ'י עשויות להיות דמויות שונות; ישנם טמגוצ'ים עם ילדים, עם כלבים, עם דרקונים, עם ציפורים ועוד.

הפצה ויצור
----------

ב-23 בנובמבר 1996 המשחק הופץ ברחבי יפן, ההפצה לשאר העולם החלה במאי 1997. במהרה הטמגוצ'י הפך לאופנה חולפת (אנ') והוא אחד מהסמלים המפורסמים של סוף שנות התשעים. נכון לשנת 2010, 76 מיליון יחידות של צעצועי טמגוצ'י נמכרו ברחבי העולם.

  

עם יציאתו נעשה הטמגוצ'י פופולרי מאוד בקרב ילדים, אף שיועד תחילה למבוגרים.

עם השנים חלה ירידה בפופולריות של הטמגוצ'י, אך ייצורו עדיין נמשך. נכון לשנת 2009 יצאו 44 גרסאות של המשחק.

אופן המשחק
----------

אם הטמגוצ'י אינו מקבל את צרכיו, הוא מצפצף כדי להסב את תשומת הלב של בעלי המכשיר. אם בכל זאת הוא לא מטופל, הוא עשוי לעזוב או למות, אך ניתן ליצור דמות דיגיטלית חדשה. הגרסאות הראשנות של הטמגוצ'י היו בשחור לבן. עם התפתחות הטמגוצ'י הגיעו גם גרסאות בצבע, בגרסאות מתקדמות יותר של טמגוצ'י, ניתן להכניס את הטמגוצ'י למצב שקט.

גרסאות המשחק
------------

ארבעים וארבע גרסאות טמגוצ'י הוצאו לחנויות בין שנת 1996 ל-2009, בהן טמגוצ'ים יפנים. הגרסאות כוללות טמגוצ'י רגיל, מהדורות מיוחדות ומכשירים המסוגלים לתקשר ביניהם. שני הדורות האחרונים של הטמגוצ'י יכולים לתקשר אחד עם השני, "להתחתן" אחד עם השני או בעזרת השדכנית ואף להביא ילדים.

החידוש האחרון של הטמגוצ'י קרה בשנת 2019, היצרנית היפנית בנדאי הציגה את Tamagotchi On, בעל מסך 2.5 אינץ' צבעוני, אפשרות ליצור מיליוני דמויות וקישוריות חברתית. בזכות חיישן אינפרא-אדום וחיבור בלוטות', הטמגוצ'י יודע לתקשר עם טמגוצ'ים אחרים בסביבתו, לבקר אותם, לתת להם מתנות, לטייל ביחד, להתחתן ולהקים משפחה יחד איתם.

מקור השם
--------

מקור השם מגיע משילוב המילים tamago - ביצה, ו-watch - שעון, או wocchi בהגייה יפנית. השילוב יוצר את המילה המומצאת tamagocchi, שמשמעותה "ביצה בתוך שעון". בישראל השתרשה ההגייה /tamagutši/.

בתרבות
------

* בסרט "אדומה אש" יש לדמות הראשית מיי-לי טמגוצ'י משלה.
* ב"ילדים סורגים 2" ישנו מערכון שבו צחי (עידן אלתרמן) משווה גידול ילדים לטמגוצ'י.
* באחד התוכניות של "זהו זה!" ישנה פרודיה על הטמגוצ'ים.

ראו גם
------

* פליפר זירו

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טמגוצ'י** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טמגוצ'י** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טמגוצ'י
* טמגוצ'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* הטמגוצ'י עושה קאמבק, באתר ynet, 12 בפברואר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph117146

 |
ד"ר ויליאם הוריישו בייטס
**ויליאם הוריישו בייטס** (23 בדצמבר 1860 - 10 ביולי 1931)
היה רופא עיניים אמריקאי. בשנת 1881 סיים תואר ראשון באוניברסיטת קורנל (Cornell University) והוסמך לרופא בשנת 1885 באוניברסיטת College of Physicians and Surgeons .

ד"ר בייטס החל את עבודתו כרופא עיניים רגיל אך לאחר תצפיות ומחקרים רבים שעשה בילדים ומבוגרים ואפילו בבעלי חיים הגיע למסקנה שתפקוד הראייה מושפע ממצב גופני ונפשי והגיע למסקנות רפואיות בתחום וכך פיתח את שיטת הטיפול שלו בבעיות ראייה המכונה שיטת בייטס.

חיים אישיים
-----------

היה נשוי שלוש פעמים, לאחר שהתאלמן פעמיים. בשנת 1928 נישא לאשתו השלישית אמילי סי לירמן, שהייתה העוזרת האישית שלו במשך זמן רב.

ספריו
-----

* ד"ר בייטס, **שיטת ד"ר בייטס - ראיה משופרת ללא משקפיים**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם בייטס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007440438805171
* BIBSYS: 3078981
* BnF: cb11234494h (data)
* GND: 126004048
* ICCU: CUBV014790
* ISNI: 0000 0001 0855 1219
* LCCN: n80153048
* LNB: 000123670
* NKC: jn20010601757
* NLA: 36177228
* NTA: 069571287
* RERO: 02-A002976007
* SNAC: w60k3s61
* SUDOC: 125924658
* Trove: 1224596
* VIAF: 12301577
* WorldCat: lccn-n80153048

 |
**בית הכנסת הדרת קודש** הוא בית כנסת הממוקם ברחוב מעלות הנביאים 9 (מדרגות הנביאים) בשכונת הדר הכרמל שבחיפה. כיום בית הכנסת אינו פעיל. המבנה מוכר כאתר מורשת בישראל על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

היסטוריה
--------

הכניסה לבית הכנסת הדרת קודש הנמצא במדרגות הנביאים 9. נכון ל-2018 המבנה נטוש.
בית הכנסת נבנה בעשור הראשון של המאה ה-20, על יסודות בית כנסת קדום שנבנה על פי הערכות בשנת 1780 ונשא את אותו שם. על פי המסורת התפלל בבית הכנסת העתיק רבי נחמן מברסלב בעת ביקורו בארץ ישראל בשנת תקנ"ט (1798). בית הכנסת החדש, שנבנה והוחזק על ידי ועד שכונת הדר, שימש מרכז רוחני וחברתי עבור הקהילה היהודית בחיפה והתקיימו בו שיעורים תורניים, כינוסים ואסיפות שונות בענייני הציבור. באחד מחדרי בית הכנסת שכן משרד הרבנות של הקהילה בחיפה.

בראשית המאה ה-20 שכנה בבית הכנסת באופן זמני הכיתה הראשונה של בית הספר הריאלי ובתקופת מלחמת העולם הראשונה שוכנו בו פליטים יהודים שגורשו מתל אביב על ידי השלטון העות'מאני. בשל מיקומו של בית הכנסת בקצה שכונת הדר הכרמל על קו התפר עם השכונות הערביות אירעו בקרבתו מספר אירועים על רקע לאומני. במלחמת העצמאות, במהלך הקרב על חיפה, שימשו בית הכנסת ומדרגות הנביאים הסמוכות אליו כיעד להתקפות. הלוחמים הערבים אף הצליחו לחדור לבית הכנסת ולחלל תשמישי קדושה שהיו בו. כוחות ההגנה מחטיבת כרמלי הצליחו להדוף את הערבים ובהמשך השתמשו בבית הכנסת כבסיס ליציאה להתקפות על העמדות הערביות.

בשנות ה-50 היה עדיין בית הכנסת מלא במתפללים. הרב יהושע קניאל שהתגורר בסמוך לבית הכנסת, היה ממתפללי בית הכנסת וכיהן כרבו עד שהתמנה לרב הראשי של חיפה. במהלך השנים הידלדלה האוכלוסייה היהודית בשכונת הדר וב-1984 ננטש בית הכנסת. נכון ל-2021 עומד בית הכנסת שומם ומוזנח, למרות כמה ניסיונות שנעשו כדי לשפצו ולהחזירו לפעילות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אריה יואלי, עצוב שכך נראה בית הכנסת המפואר "הדרת קודש" בחיפה, באתר "סרוגים", 3 באוגוסט 2008
* מיכאל יעקובסון: לא הדר ולא קודש: בבית הכנסת הנטוש בחיפה לא יתפללו ביום כיפור, 27 בספטמבר 2017, xnet

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת אתרים ומבנים לשימור באתר עיריית חיפה, נכון ליוני 2017
2. 1 2  שלט המועצה לשימור מבנים ואתרים הנמצא ליד המבנה
3. ↑  תולדות בית הספר
4. ↑  דורשים חקירה, דבר, 5 במרץ 1937; אין קץ להפקרות במזרח חיפה, דבר, 21 באוגוסט 1938
5. ↑  התקפה על בית הכנסת הדרת קודש, דבר, 11 בדצמבר 1947; הפורעים חללו בית כנסת, דבר, 19 בדצמבר 1947; ההגנה יוצאת לפעולה נגד שודדים, דבר, 22 בדצמבר 1947; פעולות גמול של ההגנה בחיפה, דבר, 17 בפברואר 1948; מחאה על חילול בית הכנסת על ידי הכנופיות, דבר, 19 באפריל 1948
6. ↑  ראו גם: מילות השיר "דרור לחיפה", באתר שירונט
**סגולה** הוא ירחון ישראלי להיסטוריה, היוצא לאור החל מאפריל 2010. הירחון עוסק בהיסטוריה של עם ישראל ובהיסטוריה כללית, מתוך תפיסה שלעם ישראל חלק חשוב בהיסטוריה העולמית ובתהליכים ההיסטוריים המובילים את האנושות. המגזין יוצא לאור מדי חודש. מהדורה מקבילה בשפה האנגלית יוצאת לאור אחת לחודשיים. 

המגזין היה חלק מקבוצת "תכלת תקשורת" עד ראשית 2019, ומאז הוא עיתון עצמאי.

תוכן המגזין
-----------

המגזין, בהיקף של כ-80 עמודי כרומו, כולל כארבע כתבות גדולות, המתמקדות בתופעות חברתיות, באירועים היסטוריים או בדמויות עבר. הכתבות העוסקות בדמויות עבר ממשיכות את סדרת "דיוקן עם", שעשרים פרקיה הראשונים פורסמו בעיתון "מקור ראשון". 

במגזין מתפרסמים מדורים קבועים: 

* "בימים ההם" – אירועים היסטוריים שהתרחשו באותו חודש
* "קצרים" – חדשות בחקר ההיסטוריה והארכאולוגיה
* "ההיסטוריה חוזרת" – התבוננות על אירועים אקטואליים מתוך פרספקטיבה היסטורית
* "ראו אור" – פירוט חודשי של ספרים שיצאו לאחרונה
* "ביקורת ספרים" – סקירה מעמיקה יותר של חיבור אחד – ספר עיון או פרוזה – בנושא היסטורי
* "הצד השלישי של המטבע" – הסיפורים ההיסטוריים הגלומים במטבעות יהודיים עתיקים ומטבעות בני זמננו
* "מנבכי הארכיון" – על מסמכים מהארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי
* "מסע בזמן" – הצעה למסלולי טיולים בארץ ישראל ההיסטורית
* "בזמן אמת" – ראיונות עם אנשים שעושים היסטוריה
* "עוד חוזר הניגון" – סיפור הרקע שמאחורי שירים עבריים
* "אמנות ההיסטוריה" – על אמנים ואמנות בהקשר יהודי-היסטורי
* "תשבצים וחידות" – באוריינטציה היסטורית

בנוסף מתפרסמת ביקורת מחזות, סרטים ותערוכות הקשורות להיסטוריה יהודית.

בעלי תפקידים
------------

המו"ל הוא שלמה בן-צבי. 

את המהדורה העברית ערך יואב שורק, אחריו שימש כעורך ד"ר איתמר ברנר וכיום העורך הוא ד"ר עמית עסיס. 

את המהדורה האנגלית עורכת שרה ג'ו בן-צבי, אשת המו"ל.

בין הכותבים: תמר הירדני, ד"ר ניר מן, הרב יעקב מדן, ראובן גפני, ד"ר חגי משגב, ד"ר ימימה חובב, חיותה דויטש ותהילה ביגמן. 

בין המאיירים: מנחם הלברשטט, מושיק גולסט, נחמיה בעז, שי צ'רקה, מישל קישקה, ונעם נדב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סגולה
* חיליק ברקוביץ, המגזין החדש שיחליף את עיתון 'נקודה': "סגולה", 26 באפריל 2010, באתר "סרוגים"
* עידן יוסף, יצא לאור: מגזין היסטוריה חדש מבית מקור ראשון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 16 באפריל 2010
בקיץ 1806, במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית, שגריר צרפת בטורקיה, הגנרל הוראס סבסטיאני הצליח לשכנע את השער הנשגב לבטל את כל ההסכמות עם רוסיה ולפתוח את הדרדנלים לאניות מלחמה צרפתיות בלבד. בתמורה, הבטיח נפוליאון לסולטן הטורקי לסייע לו במיגור המרד בסרביה ולהשיב טריטוריות עות'מאניות לידי האימפריה. כאשר הצבא הרוסי נכנס לשטחי מולדביה וולאכיה, הכריזה האימפריה העות'מאנית מלחמה על רוסיה.

במהלך מבצע הדרנדלים בספטמבר 1806, לחצה בריטניה על הסולטן סלים השלישי לגרש את השגריר סבסטיאני, להכריז מלחמה על צרפת, לוותר על נסיכויות הדנובה לרוסיה ולהעביר את הצי העות'מאני, יחד עם המבצרים שעל הדרנדלים לידי הצי המלכותי הבריטי.

לאחר שסלים סירב לדרישות בריטניה, צי בריטי נכנס לדרנדלים ב-19 בפברואר 1807 והשמיד את הכוחות העותמאניים בים מרמרה, ועגן אל מול חופי קונסטנטינופול. אולם ביצורי העיר שחוזקו בעזרת מהנדסים צרפתיים הגנו על העיר, הצי הבריטי טווח באמצעות תותחים ונאלץ לעזוב את ים מרמרה ב-3 במרץ 1807.

ב-16 במרץ 1807 פלשו כ-5000 חיילים בריטיים לאלכסנדריה, העיר נפלה לידיהם, במטרה ליצור בסיס בים התיכון נגד האימפריה העות'מאנית. מושל מצרים מטעם הסולטן, מוחמד עלי, המשיך במאבק על העיר, עד לגירוש הכוח הבריטי ב-25 באוגוסט באותה שנה.

לבסוף, בעקבות אכזבת הסולטן מתמיכת צרפת במאבקיו, נחתמה אמנת הדרנדלים, ב-5 בינואר 1809, בעיר צ'נקלה. בברית נקבע כי טורקיה לא תאפשר לאף אוניית מלחמה להיכנס לדרנדלים ולמיצרי הבוספרוס. בנוסף, תגן אנגליה על שלמות האימפריה העות'מאנית באמצעות הצי הבריטי וכן באספקת נשק.

קישורים חיצוניים
----------------

מלחמת אנגליה–האימפריה העות'מאנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

סרטון youtube על המלחמה בים מרמרה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ottoman Empire - The empire from 1807 to 1920 | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מלחמת אנגליה–האימפריה העות'מאנית"**.
ה**טחול** הוא איבר פנימי רך בצבע סגול־אדום, שגודלו כגודל אגרוף. משקלו 150–200 גרם (גדול יותר בזכרים). הוא שוכן בחלקו העליון השמאלי של חלל הבטן, לצד הקיבה ומאחורי הצלעות התחתונות. הטחול מהווה חלק ממערכת הלימפה.

מבנה הטחול
----------

הטחול מורכב משני סוגי רקמה:

* מוך לבן: רקמה הדומה לרקמת לימפה רגילה, בנוי מלימפוציטים שמקיפים עורק ומונוציטים (מקרופאג'ים).
* מוך אדום: רקמה ספוגית מלאת דם וורידים גדולים בה מתרחש פירוק תאי הדם האדומים. מכיל venous sinuses ובהיקפו יש הרבה מאוד קישריות לימפטיות.

מחזור הדם בטחול
---------------

עורק הטחול (A. Lienalis) מביא את הדם לשער הטחול, ושם הוא מסתעף לענפים קטנים החודרים עם הכפסיסים לעומק עמוק, שבו הם מוקפים על ידי קשרי לימפה. כל קשריר לימפה מוחדר ומוזן על ידי ענף עורקי קטן. הדם היוצא מן הקשריר בנימיות, נשפך למערכת הסינוסואידית-ורידית.

תפקידי הטחול
------------

בעובר, הטחול מייצר תאי דם לבנים. אולם, תהליך זה נפסק לקראת הטרימסטר השלישי להריון, ואצל האדם הבוגר עיקר ייצור תאי הדם הלבנים נעשה במח העצם.

הטחול הוא איבר המשויך למערכת הלימפטית. בתור שכזה, יש לטחול תפקיד חשוב כמקום מפגש בין תאי הדם הלבנים השונים (לימפוציטים ומקרופאג'ים). קרבה פיזית זו מאפשרת אינטראקציה והעברת מידע בין התאים, התורמת הן לתגובה במערכת החיסון הנרכשת (בין היתר יצירת נוגדנים) והן לתגובה במערכת החיסון המולדת כמו פירוק חיידקים.

למקרופאג'ים השוכנים בטחול תפקיד גם בפירוק תאי דם אדומים פגומים או מתים ומחזור הברזל המצוי בהם, ובפירוק טסיות הדם. שתי פעולות אלה מבוצעות גם על ידי הכבד.

מחלות הטחול
-----------

בטחול יכולות להתפתח מחלות שונות כגון זיהומים, שאתות וכו'. המחלות הללו יכולות להיות מחלות בפני עצמן, או סימפטום של מחלה. טחול מוגדל היה תוצאה ידועה של מחלת המלריה. כמו כן, הטחול עלול להתפוצץ כתוצאה ממאמץ יתר, בעיקר כאשר הגוף חולה במחלת הנשיקה או במחלות אוטואימוניות, ואז יש להוציאו בניתוח. גם בעת העתיקה היה נהוג לנתח ספורטאים ולוחמים ולהוציא את הטחול, כדי שלא יתפוצץ ממאמץ יתר.

ילדים קטנים חסרי טחול רגישים מאוד לזיהומים על ידי חיידקים. לעומת זאת, אצל מבוגרים חסרי טחול לא נמצאה עלייה ברגישות לגבי זיהומים אך לעיתים חוסר טחול יכול לגרום לסיבוכים אחרים.

ראו גם
------

* ספלנקטומיה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טחול** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טחול** |

* טחול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הערך "טחול", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ר' מאמר באנגלית על רצים בתקופה העתיקה(הקישור אינו פעיל) וכן תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"א, עמוד ב'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529453805171
* BNE: XX533502
* BnF: cb11964946v (data)
* GND: 4039388-4
* LCCN: sh85126812
* NDL: 00563303
* NKC: ph317202
* TA98: A13.2.01.001

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:להשלים   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**קים טא-פיונג** (בקוריאנית: **김태평**; נולד ב-25 בספטמבר 1982), הידוע יותר בשם הבמה שלו **היון בין** (**현빈**), הוא שחקן דרום קוריאני.

קריירה
------

הוא זכה להכרה נרחבת על תפקידו בדרמת הטלוויזיה הקומדיה הרומנטית משנת 2005 שמי קים סאם-קרוב. מאז, הוא הופיע בתפקידים ראשיים בתוכניות טלוויזיה מצליחות אחרות, כולל דרמת הפנטזיה הרומנטית "הגן הסודי" (2010–2011), דרמת הפנטזיה זיכרונות "מהאלהמברה" (2018–2019), והדרמה הרומנטית "נחיתת חירום לאהבה" (2019–2020). הפופולריות של היון בין הורחבה עוד יותר על ידי השתתפות בסדרה של שוברי קופות: מותחן הפעולה "משימה סודית" (2017) וסרט ההמשך שלו מ-2022, כמו גם מותחני הפשע "הנוכלים" (2017) ו-"המשא ומתן" (2018). הצלחת העבודות של היון בין ביססה אותו ברמה הבינלאומית ככוכב הגל הקוריאני מוביל. הוא בין השחקנים בעלי השכר הגבוה והמשפיעים ביותר בדרום קוריאה.

היון זכה לשבחים מהמבקרים על הופעתו בסרט המלודרמה *"הסתיו המאוחרת* ", שהוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-61 בברלין. לאורך קריירת הטלוויזיה והקולנוע שלו, הוא היה מועמד למספר פרסים איקוניים, כולל חמישה בפרסי באקסאנג לאמנויות, וזכה לשבחים שונים על ההכרה שלו במשחק, כולל פרסי באקסאנג לאמנויות לפרס הגדול (טלוויזיה) בטקס פרסי באקסאנג ה-47.

בשנת 2023 כיכב בסרט הפעולה "*The Point Men*" המבוסס על משבר בני הערובה הקוריאנים באפגניסטן ב-2007 (אנ') ומשימת החילוץ שלאחר מכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היון בין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היון בין
* היון בין, ברשת החברתית פייסבוק

* היון בין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* היון בין, באתר AllMovie (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "5 reasons to love Hyun Bin, Crash Landing's dreamy leading man". *South China Morning Post* (באנגלית). 24 בספטמבר 2020. ארכיון מ-22 באוקטובר 2020. נבדק ב-23 באוקטובר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "[INTERVIEW] From rom-com heartthrob to action hero". *The Korea Times*. 4 בנובמבר 2018. ארכיון מ-16 בנובמבר 2018. נבדק ב-16 בנובמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15068111z (data)
* ISNI: 0000 0003 7455 9707
* LCCN: no2019027945
* NLA: 41069136
* NLK: KAC201811155
* NTA: 42166679X
* SUDOC: 182273679
* Trove: 1451833
* VIAF: 12594229
* WorldCat: lccn-no2019027945

 |
אמברואז תומא
**אמברואז תומא** (בצרפתית: **Ambroise Thomas**;‏ 5 באוגוסט 1811 – 12 בפברואר 1896) היה מלחין צרפתי.

קורות חייו
----------

תומא נולד בעיר מץ. הוריו היו מורים למוזיקה והכינו אותו מגיל צעיר להיות מוזיקאי. כבר בגיל 10 שלט בנגינה בכינור ובפסנתר. בשנת 1828 נתקבל לקונסרבטואר של פריז. בין מוריו שם היה ז'אן פרנסואה לסואר. בשנת 1832 זכה בפרס רומא על הקנטטה שלו "הרמן וקטי". פרס זה איפשר לו נסיעה ולימודים ברומא. בתקופה זו חיבר מספר יצירות קאמריות- שלישיית פסנתר, רביעייה וחמישיית כלי קשת.

בשובו לפריז החל לחבר אופרות. האופרה הראשונה שלו הייתה la Double Echelle ב-1837. לאחר מכן חיבר עוד מספר אופרות שלא שרדו את מבחן הזמן פרט לפתיחה לאופרה "ריימונד" (1851).

בשנת 1856 נתמנה תומא לפרופסור בקונסרבטואר בפריז, ובשנת 1871 החליף את דניאל אובר כמנהל הקוסבטוריון, משרה שהחזיק עד סוף ימיו. בין תלמידיו היה תאודור דובואה.

בשנת 1866 העלה את **מיניון**, האופרה המוצלחת ביותר שלו. עלילת האופרה היא לפי הרומן הידוע של גתה - **וילהלם מייסטר**. הצגת הבכורה הייתה ב"אופרה קומיק" בפריז ב-17 בנובמבר 1866. האופרה הוצגה בכל רחבי אירופה, והייתה האופרה הצרפתית המוצלחת ביותר במחצית השנייה של המאה ה-19. בעיקר ידועה הפתיחה לאופרה, האריה "התדע את הארץ שם פורח התפוז" מהמערכה הראשונה, והאריה - פולונז "אני טיטניה" מהמערכה השנייה.

לאחר מכן חיבר ב-1868 את האופרה המלט שזכתה להצלחה, אם כי פחותה מהצלחתה של "מיניון". ב-1882 חיבר את האופרה האחרונה שלו "פרנצ'סקה די רימיני", שלא זכתה להצלחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמברואז תומא** בוויקישיתוף

* אמברואז תומא, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר ספוטיפיי
* אמברואז תומא, באתר AllMusic (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר Discogs (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אמברואז תומא (1811-1896), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268794105171
* BNE: XX879794
* BnF: cb139004007 (data)
* CANTIC: a10583701
* CiNii: DA04255965
* GND: 119221187
* ICCU: CUBV153014
* ISNI: 0000 0001 2098 8229
* LCCN: n83174781
* Léonore: 357567
* MusicBrainz: c118d897-3e73-48e3-a307-b02ea1541e3f
* NDL: 001108920
* NKC: js20020527030
* NLG: 233048
* NLP: a0000001232789
* NTA: 072871490
* SELIBR: 273224
* SNAC: w6vq3dcv
* SUDOC: 033311552
* Trove: 1294801
* VcBA: 495/365658
* VIAF: 5119173
* WorldCat: lccn-n83174781

 |
**תסמונת קרפנטר** (באנגלית: **Carpenter syndrome**), המכונה גם **אקרוצפלופוליסינדקטיליה** (Acrocephalosyndactylia), היא הפרעה אוטוזומלית, מולדת, בהורשה רצסיבית. מחלה המאופיינת במומים פניים-גולגולתיים, השמנת יתר, גובה מצומצם וסינדקטיליה (אצבעות דבוקות). תסמונת קרפנטר אובחנה לראשונה בשנת 1901 על ידי ג'י. קרפנטר.

תורשת התסמונת

תסמינים ודיאגנוזה
-----------------

* הידרוצפלוס
* סינדקטיליה
* טמירות אשכים
* מומים בלב
* עיוותים גולגולתיים; קרניוסינוסטוזיס סגיטלי ודו-עטרתי

תסמונת קרפנטר קשורה למוטציה בגן RAB23, שמצוי בכרומוזום מספר 6 אצל האדם. פיגור שכלי נפוץ עם ההפרעה, אם כי ייתכן ולחלק מהחולים תהיה יכולת אינטלקטואלית ממוצעת.

תסמונת קרפנטר שייכת לקבוצת מחלות גנטיות נדירות המכונה אקרוצפלופוליסנדקטיליה (מקוצר ל-ACPS). הביטוי הגופני השכיח ביותר של תסמונת קרפנטר הוא פיוזינג מוקדם של תפרי הגולגולת הסיביים שתוצאתו ראש המעוקל באופן חריג. השילוב של עצמות הגולגולת בולט עוד מהלידה. עצמותיהם הגולגולתיות-ניידות של תינוקות יוצרות צורת חרוט וזמן קצר לאחר מכן חוזרות לצורה הרגילה; אולם, תינוק הנגוע בתסמונת קרפנטר נשאר עם ראש בצורת חרוט.

התינוק אשר נגוע בתסמונת קרפנטר יציג גם מומים על פניו, כגון גשר אף משוטח, לחיים רחבות ואף מהופך לו פתחים גדולים ואבנורמליים. האוזניים הן נמוכות ולא אחידות. בנוסף לפגמים אלו, לאינדיבידואלים המושפעים תהיה מקסילה אי-מפותחת ולסת תחתונה מקומרת לצד חך צר שעושה את כישורי השפה קשים להישג. השיניים צומחות מאוחר ולרוב הן גוציות עם מרווחים אחת בין השנייה.

ליקויים פיזיים אחרים הקשורים לקרפנטר כוללים ספרות נוספות. מספר גדול מהנורמלי של בהונות הוא שכיח יותר ממספר גדול של אצבעות. לעיתים קרובות האצבעות טוויות, פרוצס המתרחש כלאחר שישה שבועות בתוך התקופה ההריונית. לעיתים קרובות הספרות הן קצרות באופן חריג, ולאצבעות חסר חיבור אינטר-גלילי. סמוך למחצית מהתינוקות להם תסמונת קרפנטר ישנו מום לב, וכ-75% סובלים מעיכובים בהתפתחות עקב פיגור שכלי מתון.

תדירות
------

בארצות הברית ישנם כ-300 מקרים ידועים של תסמונת קרפנטר. כלומר, 1 מתוך מיליון לידות תביא תינוק נגוע בתסמונת קרפנטר. תסמונת קרפנטר היא מחלה רצסיבית. כלומר, שני ההורים חייבים להיות בעלי גנים פגומים על מנת להעביר את המחלה לילדיהם. גם אם שני ההורים הם בעלי הגן הפגום עדיין יש רק 25% סיכוי שהם ייצרו ילד מושפע מהתסמונת. הילדים שלהם, שאין להם את המחלה, עדיין יהיו נשאים יורשים להם היכולת להעביר את המחלה לצאצאיהם במידה ובני זוגם גם הם נשאים של הגן הפרטיקולארי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תסמונת קרפנטר** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**החלטה 12 של מועצת הביטחון של האו"ם**, שהתקבלה ב-10 בדצמבר 1946, החליטה כי יוון ויוגוסלביה יוזמנו להשתתף בדיונים בעצרת הכללית לגבי "השאלה היוונית" ללא זכות הצבעה, אלבניה ובולגריה יוזמנו להצהרה בפני המועצה וכי בשלב מאוחר יותר אלבניה ובולגריה עשויה להיות מוזמנת להשתתף ללא זכות הצבעה.

סעיפים 1 ו-2 התקבלו פה אחד, בעוד שסעיף 3 התקבל "ברוב קולות". לא נערכה הצבעה על ההחלטה כולה.

"השאלה היוונית" הועלתה לראשונה על ידי ברית המועצות בינואר 1946 לאחר שהאשמות על התערבות בענייניה הפנימיים של יוון על ידי חיילים בריטים גרמו למתיחות עם מדינות אחרות בבלקן.

קישורים חיצוניים
----------------

- ויקיטקסט החלטה 12 של מועצת הביטחון של האו"ם, באתר ויקיטקסט

* Text of the Resolution at undocs.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut (1990). *Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946–1989): a thematic guide*. BRILL. p. 14. ISBN 978-0-7923-0796-9.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"החלטה 12 של מועצת הביטחון של האו"ם"**.
**ג'ונתן קלרמן** (באנגלית: **Jonathan Kellerman**; נולד ב-9 באוגוסט 1949) הוא פסיכולוג קליני וסופר יהודי אמריקאי. ספריו עוסקים בתעלומות רצח והיו לרבי-מכר.

קורות חיים
----------

נולד בניו יורק וגדל בלוס אנג'לס, קלרמן למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אז התפרנס כקריקטוריסט, כותב, עורך ומוזיקאי. בשנתו האחרונה בקולג' זכה בפרס "Samuel Goldwyn" על כתיבה. קלרמן קיבל דוקטורט בפסיכולוגיה מאוניברסיטת דרום קליפורניה (התמחות בטיפול בילדים). הוא התמחה בבית החולים לילדים לוס אנג'לס, שם גם עשה את עבודת הפוסט דוקטורט שלו בפסיכולוגיה והתפתחות אנושית וייסד וניהל את התוכנית הפסיכו-סוציאלית במחלקה לאונקולוגיה והמטולוגיה. שני ספריו הראשונים של קלרמן היו בתחומו - פסיכולוגיית ילדים. 

ב-1985 פרסם את ספרו "When the Bough Breaks", הרומן הראשון שלו והספר הראשון בסדרת אלכס דלוואר. הספר זכה בפרס אדגר אלן פו בקטגוריית הרומן הראשון הטוב ביותר ועובד לסרט טלוויזיה. אלכס דלוואר, פסיכולוג ילדים מלוס אנג'לס, הוא דמות בדיונית שמופיעה ב-23 רומנים של קלרמן. בשל הצלחת הרומן הראשון התמסר קלרמן לכתיבת ספרים ועד כה פרסם 31 רומנים ו-36 ספרים בסך הכול.

קלרמן משמש כפרופסור לרפואת ילדים באוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא נשוי לסופרת פיי קלרמן, והשניים אף שיתפו פעולה בכתיבת שני ספרים. הם יהודים אורתודוקסים ולהם ארבעה ילדים. בנם הבכור ג'ס קלרמן הוא סופר ומחזאי.

ספריו שראו אור בעברית
---------------------

* **הרשת** (The Web), ראה אור ב-1996, תורגם לעברית על ידי ליאור גיא
* **הקליניקה** (The Clinic), ראה באור ב-1997, תורגם לעברית על ידי איטה ישראלי
* **הראויים לחיים** (Survival of the Fittest), ראה אור ב-1998, תורגם לעברית על ידי שלומית הנדלסמן
* **ד"ר מוות** (Dr. Death), ראה אור ב-2002
* **מפלצת** (Monster), ראה אור ב-2003, תורגם לעברית על ידי בלהה רוזנפלד
* **מועדון המזימות** (The Conspiracy Club), ראה אור ב-2005, תורגם על ידי נורית לוינסון
* **רצח** (Killer), ראה אור ב-2017
* **בתה של הרוצחת** (The Murderer's Daughter), ראה אור ב-2019, תורגם על ידי לינדה פניאס-אוחנה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ונתן קלרמן
* ג'ונתן קלרמן, ברשת החברתית Goodreads
* ג'ונתן קלרמן, דף שער בספרייה הלאומית

* Dr. Rivkah Lambert Adler, Best-selling authors Jonathan, Faye Kellerman bought a home in Jerusalem, The Jerusalem Post, ‏4 בפברואר 2022 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Children's Hospital Los Angeles
2. ↑  בתרגום חופשי לעברית: "כשהענף יישבר"
3. 1 2  נכון לספטמבר 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263639305171
* BIBSYS: 90167047
* BNE: XX1078355
* BnF: cb12412011g (data)
* CiNii: DA06021047
* GND: 115648550
* ICCU: CFIV086050
* ISNI: 0000 0001 2098 4893
* LCCN: n79116770
* LNB: 000025120
* NDL: 00445398
* NKC: jo20000070929
* NLA: 35957550
* NLK: KAC199614617
* NTA: 07293235X
* SUDOC: 033233020
* VIAF: 2559502
* WorldCat: lccn-n79116770

 |
דוריס דיי שרה "I'm in Love"
**רומן בלב ים** (באנגלית: **Romance on the High Seas**) הוא סרט מוזיקלי רומנטי אמריקאי משנת 1948 בבימויו של מייקל קורטיז, עם דוריס דיי, דון דפור, ג'ניס פייג' וג'ק קרסון בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי האחים פיליפ אפשטיין וג'וליוס אפשטיין והוא מבוסס על סיפור מאת סיקסטו פונדל ריוס.

השירים נכתבו על ידי ג'ול סטיין (מנגינה) וסמי קאהן (מילים).

זה סרטה הראשון של דוריס דיי שעד אז הופיעה כזמרת. סטיין וקאהן התרשמו מקולה והמליצו עליה למייקל קורטיז שנתן לה תפקיד ראשי אף על פי שלא היה לה שום ניסיון במשחק. קורטיז התגאה בכל הקריירה שלו על בחירתו בדיי.

למרות שדיי משחקת תפקיד ראשי ושרה כמעט את כל השירים היא הופיעה בפרסומות רק במקום הרביעי כי אז לא הייתה מפורסמת.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר - "It's Magic" וכן לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר - ריי הנדורף.

תקציר העלילה
------------

אלווירה קנט (ג'ניס פייג') חושדת בבעלה מייקל (דון דפור) שהוא בוגד בה. הם נשואים שלוש שנים וכל פעם כשהם אמורים לחגוג יום שנה לנישואיהם הוא דוחה זה באמתלות שונות. מייקל הוא מנכ"ל חברת תרופות גדולות גדולה ששייכת לדודה של אריקה, לסלו (ס.ז. סאקאל). למייקל יש מזכירה חדשה יפהפייה, מיס מדוויק (לסלי ברוקס) ואלווירה חושדת שמייקל בוגד בה איתה.

אלווירה הולכת עם דודה למועדון לילה בו מופיעה זמרת חיננית בשם גורג'יה גארט (דוריס דיי) ששרה בליווי הפסנתרן שלה, אוסקר פראר (אוסקר לבנט) את השיר "I'm in Love". הם מציעים לה לשוט בספינה מפוארת לריו דה ז'ניירו על כרטיס בשמה של אלווירה תמורה אלף דולר והוצאות והיא מסכימה.

כאשר מייקל מבטל פגישות ורוצה להצטרף לאלווירה, היא דוחה זאת בנימוקים שונים והוא חושב שהיא בוגדת בו. מייקל שוכר את שירותיו של החוקר הפרטי פיטר וירג'יל (ג'ק קרסון) שייצטרף לשיט לריו ויעקב אחרי אשתו.

העלילה מסתבכת כשפיטר מתידד עם ג'ורג'יה שהוא חושב שהיא אלווירה. גם היא מתאהבת בו אך לא מגלה לו את סודה. העניין מסתבך כאשר מגיע לשיט גם הפסנתרן אוסקר שמאוהב גם הוא בג'ורג'יה. פיטר עוקב אחריו ומדווח למייקל על "המאהב, של "אלווירה".

בינתיים אלווירה והדוד לסלו עוקבים בטלסקופ על משרדו של מייקל ולא מוצאים עדות לבגידה.

לבסוף גם מייקל, אלווירה והדוד מגיעים למלון אטלנטיקו בריו שם עומדת ג'ורג'יה להופיע בשמה של אלווירה.

העניינים לבסוף נפתרים, אלווירה ומייקל מתפייסים, ג'ורג'יה שרה לכולם "It's Magic" ומתחבקת עם פיטר.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דוריס דיי | ג'ורג'יה גארט | זמרת |
| ג'ק קרסון | פיטר וירגיל | חוקר פרטי |
| דון דפור | מייקל קנט | איש עסקים |
| ג'ניס פייג' | אלווירה קנט | אשתו של מייקל |
| אוסקר לבנט | אוסקר פראר | פסנתרן |
| ס.ז. סאקאל | הדוד לסלו |  |
| לסלי ברוקס | מיס לסלי | מזכירה |

קישורים חיצוניים
----------------

* "רומן בלב ים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רומן בלב ים", באתר נטפליקס
* "רומן בלב ים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "רומן בלב ים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "רומן בלב ים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "רומן בלב ים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* רומן בלב ים, באתר TCM
* קדימון לרומן בלב ים, באתר יוטיוב
* I'm in Love באתר יוטיוב
* הסצנה הסופית של רומן בלב ים, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: d4c5b3a4-285f-45c8-8e86-6b0fa6a39abc

 |
נגן חמת חלילים בתלבושת סקוטית מסורתית
תזמורת חמת חלילים מבית לחם מנגנת ברחובות העיר בחגיגות חג המולד
**חמת חלילים** (Bagpipe) היא כלי נשיפה עתיק העשוי שק עור, מספר "חלילים" וצינור. מקורה של חמת החלילים בפרס העתיקה. העדויות ראשונות לחמת החלילים הן מהמאה ה־10 לפני הספירה. חמת החלילים המודרנית התפתחה כ־2,000 שנה לאחר חמת החלילים העתיקה. ה"חלילים" של הכלי מפיקים את הצליל באמצעות "לשונית כפולה" (Double reed) המורכבת משתי פיסות קנה, בדומה לאבוב (קיימות גם לשוניות סינתטיות). השק ניתן לניפוח על ידי נשיפה בצינור או על ידי שימוש במפוח ודרך החלילים מופק הצליל.

הצלילי מופק על ידי לחיצה על השק המנופח ש"נושף" בחלילים. היתרון בשיטת הנגינה הזאת היא שהנעימה אינה מוגבלת בעוצמת הנשיפה של הנגן.

בדרך כלל, משמש חליל אחד (אך לפעמים גם יותר) לנגינת הנעימה, כלומר, ניתן לשנות את גובה צלילו על ידי שסתומים, והחלילים אחרים הם בעלי גובה צליל קבוע אך שונה זה מזה היוצרים ביחד הרמוניה.

פירוש המילה חמת הוא שק עור או נאד.

שורשיה של חמת החלילים עתיקים ומשערים כי מוצאה ממרכז אסיה או במזרח התיכון. התלמוד מתאר כלי נגינה בשם מגריפה שהיה בבית המקדש: "מגריפה היתה במקדש, עשרה נקבים היו בה, כל אחד ואחד מוציא עשרה מיני זמר", תיאור המתאים לכאורה לחמת חלילים.

חמת החלילים המודרנית המוכרת היום התפתחה באירלנד ובסקוטלנד, וקיימות לה מקבילות בארצות רבות, כגון ה־gaita הספרדית וה־sackpipa השוודית. חמת החלילים המוכרת ביותר היא חמת החלילים הגדולה של הרמות (Great Highland Bagpipe - GHB) וחמת החלילים האירית (Uilleann Pipes).

חמת חלילים סקוטית
-----------------

Hümmelchen מודרני
**חמת החלילים הסקוטית** מורכבת משק עור, צינור נשיפה (Blowpipe), חליל (Chanter) ושלושה חלילי ליווי (Drones). אחד מחלילי הליווי הוא בס, המנגן שתי אוקטבות מתחת לתו לה (A) הנמוך של החליל הראשי, ושני חלילי טנור המנגנים אוקטבה אחת מתחת לתו לה (A) הנמוך של הראשי. בעבר היה רק חליל טנור אחד, אך בסביבות המאה ה־18 נוסף לו חליל שני.

התו לה (A) הוא יחסי, ולרוב מכוון בסביבות 450–460 הרץ (לעומת ה־לה הסטנדרטי שמכוון ל־440 הרץ). חמת החלילים הסקוטית מסוגלת להפיק תשעה תווים - מסול (G) נמוך עד לה (A) גבוה.

להקות המנגנות חמת חלילים סקוטית קיימות במדינות רבות ומרוחקות כמו ארצות הברית, נפאל, טורקיה, יפן, אוסטרליה, ירדן ואף ברשות הפלסטינית. גם בישראל קיימת להקת חמת חלילים בשם "The Israel Pipes&Drum".

חמת חלילים אירית
----------------

**חמת החלילים האירית** (Uilleann Pipes) שונה מעט מהסקוטית. את תפקיד צינור הנשיפה מחליף מפוח (Bellows), לכלי יש שלושה חלילי ליווי (טנור, בריטון ובס), ושלושה וסתים (Regulators) הנותנים אפשרות ליצירת "אקורדים", מעין ליווי לנגינה. שינוי חשוב נוסף הוא ביכולת לעצור את נגינת החליל הראשי ובכך ליצור סטקטו.

חמת החלילים האירית התפתחה במאה ה־18. היא מכוונת בדרך כלל לתו רה (D), ומגיעה לשתי אוקטבות ויותר.

ראו גם
------

* חליל אירי
* חלילית אירית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חמת חלילים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חמת חלילים** |

* חמת חלילים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסכת ערכין, דף י', עמוד ב'

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284648105171
* GND: 4178853-9
* LCCN: sh85010971
* MusicBrainz: 1d865ced-d86a-4277-8914-009740e37887
* NARA: 10647066
* NKC: ph119641

 |
**אמיל וולף** (בהונגרית: **Wolf Emil**; בודפשט, 2 בינואר 1886 – קוק-סור-מר, בלגיה, 15 ביולי 1947) היה מהנדס כימיה יהודי-הונגרי, ניצול שואה, ממייסדי תעשיית התרופות ההונגרית העצמאית.

ביוגרפיה
--------

פסלו של אמיל וולף באויפשט
אמיל וולף נולד במשפחה יהודית בבודפשט כבנם של הסיטונאי מור וולף ושל מריה לובל. הוא למד באוניברסיטת מינכן וסיים לימודי הנדסה כימית. לאחר מכן עבד במפעלים בגרמניה ואחר כך אצל גדעון ריכטר זמן מה. יחד עם מהנדס הכימיה ג'רג' קרסטי הקים את מפעל הכימיקלים "אלקה"-"Alka" בשנת 1910 ובינואר 1912 הפך את החברה שלו לחברת מניות בערבון מוגבל בעזרת הלוואה בנקאית. ב-1913 היא המשיכה לפעול בשם כינונין (Chinoin) מפעל למוצרים פרמצבטיים וכימיים. וולף ביחד עם גדעון ריכטר הקימו למעשה את תעשיית התרופות ההונגרית העצמאית. וולף יזם את ייצור התרופות הסינתטיות בהונגריה בראשית המאה העשרים, שלא היה קיים שם באותה תקופה. הוא הוביל את צוות המחקר אשר הפיק את ה"אולטראספטיל" (ultraseptyl) והעבודה המשמעותית שלו כללה את הייצור התעשייתי של הפפברין (Papaverine). וולף וקבוצת המחקר שלו שיתפו פעולה עם פרופסור גזה זמפלן, שניהל את המכון לכימיה אורגנית של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה, והצליחו לפתור את המשימה בשנות ה-30 של המאה ה-20. הוא מילא את תפקיד המנכ"ל של החברה עד 1940 ואז נאלץ להתפטר בשל יהדותו ופרסום החוקים האנטי יהודיים ומיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי. בשנת 1944 גורש תחילה למחנה ריכוז בגרמניה הנאצית בגלל מוצאו היהודי ולאחר מכן לטרזיינשטט. הוא שרד את השואה וחזר לביתו בשנת 1945 ואז החל לארגן מחדש את מפעלו כמנכ"ל. בשל עבודתו וכדי להזניק שוב את המוניטין של מפעל כינונין נסע שוב גם לחו"ל ועבד בקצב עבודה יתר על המידה. הוא נפטר בבלגיה לאחר מחלה קצרה.

משפחתו
------

הוא התחתן פעמיים. ב-17 בנובמבר 1917 בבודפשט עם ארז'בט, בתם של ד"ר שאלאמון (שלמה) אולנברג ושל גולדה פישר. הם התגרשו בשנת 1924. הוא התחתן בשנית ב-18 במרץ 1933. אשתו השנייה הייתה וילמה, בתם של פרנץ צופון ושל ארז'בט דרשקוביץ'.

הנצחה
-----

פסל פרוטומה שלו, עבודתו של הפסל דוד טוט נחנך באויפשט, ב-23 בספטמבר 2010.

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* לוח שנה של מלומדים

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 17/1886. folyószáma alatt".
2. ↑  "Wolf Emil és Eulenberg Erzsébet házasságkötési bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 821/1917. folyószáma alatt".
3. ↑  "Wolf Mór és Czuppony Erzsébet házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 230/1933. folyószáma alatt".
4. ↑  "Csütörtökön leplezik le Wolf Emil (1886-1947), a Chinoin alapítójának szobrát". אורכב מ-המקור ב-2016-03-06.

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1259371751
* VIAF: 6088165573932537800007
* WorldCat (עם VIAF): 6088165573932537800007

 |
**איך עושים תקליט** הוא פזמון שכתב יענקל'ה רוטבליט והלחין וביצע שמוליק קראוס. השיר, שהתפרסם בשנת 1982 באלבום "גלגל מסתובב", עוסק בחוויות המשותפות של קראוס, רוטבליט ואחרים בבית הקפה הנודע "כסית". כמו רוב שירי האלבום, את השיר עיבד מוזיקלית אילן וירצברג, עם דני פאר. הוא שובץ כשיר החותם את האלבום בגרסתו המקורית.

השיר מספר את סיפור יצירתו של האלבום "גלגל מסתובב", שיצא לאור חמש שנים לאחר יציאתו של אלבום האולפן של קראוס, "מדינת ישראל נגד קראוז שמואל". על פי המסופר בשיר, התקליט נולד כיוזמה של חבריו של קראוס שישבו עימו בקפה "כסית", ובהם משה איש כסית וחצקל איש כסית ("משה צועק עד מתי בטלנים, קחו קצת מילים וחברו לחנים"). חלק מהחברים אף תרמו מכספם להפקתו של האלבום ("ניתן להם כסף, אמרו, יעבדו על תקליט").

לאורך השיר מוזכרים רבים מיושבי "כסית" שהשתתפו בהפקת התקליט, וכן אחדים מעובדיו ומפוקדיו הקבועים של בית הקפה. להלן הדמויות המוזכרות בשיר, לפי סדר הופעתן:

* יבי – המשורר יונה בן־יהודה, חברו הקרוב של קראוס, שכתב את מילות כמחצית משירי האלבום
* שמוליק קראוס – הלחין וביצע את כל שירי האלבום
* חצקל איש כסית – מייסדו של "כסית"
* מרסל קופמן – מלצר ותיק ומוכר ב"כסית"
* משה איש כסית – בנו של חצקל ומנהל "כסית" בעת כתיבת השיר
* דני פאר – פסנתרן ישראלי שניגן באלבום
* אורי ליפשיץ – אומן ישראלי שאייר את עטיפת האלבום ("ליפשיץ רשם עטיפה לתקליט על מפית")
* סמי – שותפו לעסקים של שמעון קדם
* שמעון קדם (צ'פאי) – איש עסקים מתחום הנדל"ן שנהג לפקוד את בית הקפה
* יענקל'ה רוטבליט – פזמונאי ישראלי שכתב את מילות כמחצית משירי האלבום
* תובל פטר - אקורדיוניסט להקת הנח"ל ("תובל סחב אקורדיון מתקופת המנדט")
* צביה ליטמן – בתו של חצקל איש כסית
* זהר לוי – מתופף ישראלי.

בשיר מוזכרים שניים משיריו המפורסמים של קראוס, "כל השבוע לך" ("החלונות הגבוהים", 1967) ו"שישי חם" ("מדינת ישראל נגד קראוז שמואל", 1977). כמו כן כותב השיר רוטבליט מתייחס בהומור עצמי לעובדת היותו פיסח במשחק המילים "רוטבליט כתב את השיר על רגל אחת".

בסיומו של השיר מופיע מקטע בן כדקה אחת, שבו נשמע משה איש כסית מחקה את אביו חצקל ומתייחס בהומור להתרחשויות ב"כסית". בין היתר מוזכרים בדבריו אריק איינשטיין ואורי זוהר, אגב התייחסות הומוריסטית לחזרתו בתשובה ("הוא לומד בישיבה. הוא לא עומד בישיבה? לא, הוא יושב בעמידה...").

שמוליק קראוס ביצע את השיר בשנת 1982, בתכניתו של מני פאר, ששודרה בערוץ הראשון, יחד עם משה איש-כסית, יבי, ויענקל'ה רוטבליט, המדמים בשיר את בית הקפה "כסית". השיר נכלל בשני סרטים תיעודים הנוגעים וקשורים אף הם לבית הקפה המיתולוגי "כסית". 

* סרטו של צבי שיסל "יבי".
* סרטו של מאיר סוויסה "כל אנשי כסית".

קישורים חיצוניים
----------------

* "איך עושים תקליט" באתר של אקו"ם
* מילות השיר "איך עושים תקליט" באתר שירונט
* קטע קול איך עושים תקליט, בערוץ יוטיוב של יענקל'ה רוטבליט

הערות שוליים
------------

1. ↑  קטע קול יבי, דקה 43:31, באתר יוטיוב
2. ↑  קטע קול איך עושים תקליט באתר יוטיוב
**הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Strategic Command**; בקיצור: **USSTRATCOM**) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. הוא ממונה על פעולות חלל (כמו לוויינים צבאיים), פעולות מידע, הגנה מפני טילים, שליטה ובקרה עולמיים, מודיעין, מעקב, תקיפה ברחבי העולם והרתעה (מאגר הנשק הגרעיני של ארצות הברית) ולחימה נגד נשק להשמדה המונית.

הפיקוד האסטרטגי הוקם ב-1992 כממשיך של פיקוד האוויר האסטרטגי. המפקדה שלו ממוקמת בבסיס חיל האוויר אופט מערבית לאומהה, נברסקה. באוקטובר 2002 הוא התמזג עם פיקוד החלל של ארצות הברית. הוא מעסיק יותר מ-2,700 עובדים, המייצגים את כל ארבע החיילות, כולל אזרחים של מחלקת ההגנה וקבלנים.

היסטוריה
--------

ב-1 ביוני 1992, הקים הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש את הפיקוד האסטרטגי מתוך פיקוד האוויר האסטרטגי וגופים צבאיים אחרים ששמשו בזמן המלחמה הקרה והיו מיושנים כתוצאה מהשינויים הפוליטיים בעולם. הפיקוד עוסק בתכנון תוכניות מאוחדות לכוחות האסטרטגיים תחת מפקד אחד. אחריות על האימונים היום יומיים, ציוד ותחזוקתו עבור הכוחות נשארו תחת חיל האוויר והים.

### הכרה בחלל ותקיפה עולמית

ההפעלה מחדש של הפיקוד האסטרטגי התקיימה ב-1 באוקטובר 2002. המפקדה המאוחדת הייתה אחראית גם להתראה מוקדמת וגם להגנה מפני טילים וכן להתקפות אסטרטגיות לטווח ארוך.

הנשיא ג'ורג' ווקר בוש חתם על שינוי ב-10 בינואר 2003, ו-4 מטלות חדשות נוספו לפיקוד האסטרטגי: תקיפה עולמית, שילוב של הגנות מפני טילים, פעילות מידע של מחלקת ההגנה ושליטה ובקרה (תקשורת, מחשבים, מודיעין, מעקב). השילוב של התפקידים, יכולות וסמכויות תחת סמכויות של מפקדה אחת הוא ייחודי בהיסטוריה של הפיקודים הקרביים המאוחדים.

משימה
-----

המשימות של הפיקוד האסטרטגי הן לאתר התקפות על אינטרסים חיוניים של ארצות הברית, להבטיח את חופש הפעולה של ארצות הברית בחלל ובמרחב הקיברנטי, לאפשר הכללת גרעין ופעולות מידע בפעולות שונות, לסנכרן את מערכת ההגנה העולמית מפני טילים, לספק מודיעין ומעקב.

מפקדות כפופות/תומכות
--------------------

### מרכיבי החיילות

#### צבא

* פיקוד החלל וההגנה מפני טילים של צבא ארצות הברית

#### נחתים

* הפיקוד האסטרטגי של חיל הנחתים

#### חיל הים

* פיקוד כוחות הצי

#### חיל האוויר

* פיקוד התקיפה הגלובלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית (באנגלית)
* הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק

* הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם

| הפיקודים הקרביים המאוחדים במחלקת ההגנה של ארצות הברית |
| --- |
| פיקודים מרחביים | פיקוד אפריקה • פיקוד מרכז • פיקוד אירופה • פיקוד צפון • פיקוד האינדו-פסיפי • פיקוד דרום • פיקוד החלל |
| פיקודים פונקציונליים | פיקוד המבצעים המיוחדים • הפיקוד האסטרטגי • פיקוד התובלה • פיקוד הסייבר |
סוסי מוסטנג
**מוסטנג** (באנגלית  **mustang**) הם סוסי פרא החיים במערב ארצות הברית.

היסטוריה
--------

סוסי המוסטנג הובאו לאמריקה במאה ה-16 על ידי הכובשים הספרדים. מוצאם מחצי האי האיברי והם תערובת של סוסים ברברים (מאזורי הברברים בצפון אפריקה), ערביים ואנדלוסיים. סוסי הפרא של היום, מוצאם בסוסים מבויתים אלה, שהביאו עימם הכובשים.

הילידים יושבי הארץ לא ראו סוס מימיהם, עד בוא הספרדים. הם דימו את הרוכבים ליצורים אלוהיים. הספרדים אסרו על הילידים לרכוב על סוסים או לרכוש אותם כדי למנוע מהם להשתמש בהם נגדם, אולם הילידים אימצו במהרה את הסוסים כאמצעי התעבורה העיקרי שלהם, שילבו את הסוסים במיתולוגיה שלהם ופיתחו תרבות של לוחמים רכובים.

עם השנים התערבבו הסוסים הספרדים עם סוסים שברחו, או שוחררו על ידי מתיישבי ארצות הברית, בעיקר בתקופת ההתפשטות הגדולה מערבה של המאה ה-19. מספרם של סוסי הפרא בצפון אמריקה הגיע למיליונים רבים והם ניצודו ונלכדו למטרות מגוונות, עד שב-1959 אסרה על כך חקיקה למען שימור הטבע.

מקור המילה "מוסטנג" במילה הספרדית-מקסיקנית "mestengo", או במקור הספרדי "mesteño", שפירושה בקר מבוית שברח מבעליו והיה לפרא.

ראו גם
------

* סוס
* סוס פרא (סרט)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסטנג** בוויקישיתוף
סמל ממלכת ירושלים
**האסיזות של ירושלים** הוא קובץ חוקים בשפת צרפתית עתיקה העוסק בדיני משפט בממלכת ירושלים ובממלכת קפריסין. הם גובשו במהלך המאה ה-13 בעכו, ומהווים האוסף המשפטי הנרחב והמקיף ביותר מתקופת ימי הביניים.

היסטוריה
--------

רוב האסיזות חוברו בידי שני משפטנים של הממלכה באמצע המאה ה-13, ז'אן ד'איבלין, רוזן יפו ואשקלון, ופיליפ דה נוברה. ספרו של ז'אן ד'איבלין מכיל מידע רב על פעילות בתי המשפט בממלכה, תיאורי המשרות הגבוהות בממלכה, ההייררכיה הכנסייתית, טקסי ההכתרה המלכותיים והחובות הצבאיות של אצילי הממלכה למלך כפי שהיו ב־1187. פיליפ דה נוברה מסכם את החוק הפאודלי בממלכה; שני שליש מהכתיבה שלו עוסקת בדיני יישוב סכסוכים בין המלך לוואסל. שני הכותבים טענו שהם משחזרים את המסורת המשפטית של ממלכת ירושלים כפי שהייתה בשיאה במאה ה-12, ואשר מסמכיה המשפטיים נאבדו עת נפלה ירושלים לצלאח-א-דין בשנת 1187. 

היסטוריונים חלוקים באשר באיזה מידה האסיזות אכן משקפים את המציאות המשפטית של ירושלים במאה ה-12, וזאת מאחר שמסמכים משפטיים מהמאה ה-12 כמעט ולא שרדו. לדעתו של ההיסטוריון הנס מאיר, סביר להניח שלא התקיים קובץ משפטי מסודר בממלכה במאה ה-12, ושהסיפור הומצא על ידי ז'אן ד'איבלין ופיליפ דה נוברה על מנת ליצור מסורת חוקית שמטיבה עם האצולה הירושלמית, וכדי למנוע כניסה של מסורת חוקית אימפריאלית חדשה על ידי בית הוהנשטאופן. אחת הראיות לכך הוא שהאסיזות מתארות מדינה פאודלית שמציבה את המלך במעמד נחות לעומת האצולה, דבר שאינו מסתדר עם הידוע לנו מתיאורים היסטוריים של הממלכה במאה ה-12. עם זאת, יהושע פראוור טוען שהאסיזות אכן משקפות במידה רבה את המציאות המשפטית של ממלכת ירושלים במאה ה-13, אך גם כאן הנושא נתון למחלוקת.

קישורים חיצוניים
----------------

* האסיזות של ירושלים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שגריר, איריס. "מסעי הצלב: היסטוריה והיסטוריוגרפיה". עמ' 284
2. ↑  Bishop, Adam. "Criminal law and the development of the
assizes of the crusader kingdom of
Jerusalem in the twelfth century" pg 19.
3. ↑  שגריר, איריס. מסעי הצלב: היסטוריה והיסטוריוגרפיה" עמ' 287.
**פשפשאים** או **שׁוֹנֵי-כָּנָף** (שם מדעי: Hemiptera) היא סדרה במחלקת החרקים בעלי גלגול חסר המונה כ-80 אלף מינים. בישראל ידועים כ-800 מינים.

מאפיינים
--------

שוני-כנף הם סדרה במחלקת החרקים אשר מאופיינת בגפי פה המשמשים למציצת נוזלים. גודלם נע ממ"מ אחד ועד 100 מ"מ. הם ניזונים בדרך כלל ממוהל צמחים או נוזלי גוף של בעלי חיים, שהם מוצצים בעזרת גפי הפה הדוקרניות וחדק בעל 2–4 פרקים. הלסתות האמצעיות והעליונות הן דוקרנים שייעודם הוא ניקוב השכבה החיצונית בצמח או בעור בעלי החיים. חיבור הלסתות יוצר שני צינורות: האחד משמש למציצת נוזלים והשני להפרשת רוק המכיל חומרי קרישת דם ואנזימים המסייעים בתהליך העיכול במקרה של הפשפש.

שמם הלטיני – hemi (=חצי) + pteron (=כנף) – מתאר את המבנה של כנפי החפיה שהן קשות בבסיסן אך בעלות קרום ממברני בסופן. אף על פי ששם זה אינו מתאר נאמנה את כל הפרטים בסדרה זו. תחום המחיה של שוני-כנף מגוון מאוד וניתן למצוא אותם ביבשה, על פני המים ואף בתוך המים.

עדויות מאובנים ראשונות לסדרה ניתן לראות כבר מתחילת תור הפרם בעוד הפשפשים הופיעו רק בתור הטריאס.

מיון
----

באופן מסורתי נהוג היה לחלק סדרה זו לשתי תת-סדרות. אחידי הכנף (Homoptera) ופשפשים (Heteroptera); החלוקה התבססה על הבדלים בכנפיים ומבנה החדק. כיום מקובל לחלק את הסדרה לארבע תת-סדרות לאחר שהוחלט כי משפחות אחידי הכנף אינן קרובות זו לזו כפי שחשבו תחילה.

תת-סדרות בסדרה זו
-----------------

* פשפשים (Heteroptera)
* ציקדות (Auchenorrhyncha)
* כנימות (Sternorrhyncha)
* Coleorrhyncha – סדרה הכוללת משפחה אחת שאיננה קיימת בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פשפשאים** בוויקישיתוף
* פשפשאים, באתר ITIS (באנגלית)
* פשפשאים, באתר NCBI (באנגלית)
* פשפשאים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* פשפשאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* פשפשאים, באתר GBIF (באנגלית)
* פשפשאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אלבום שוני-כנף מישראל באתר החרקים של ישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "סדרת אחידי כנף" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 - "חרקים", הוצאת משרד הביטחון. עמ' 126.
2. ↑  מילון בעלי חיים: סדרות החרקים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
3. ↑  אנציקלופדה של האנטמולוגיה (קטע שפתוח לציבור)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4179828-4
* NDL: 00562945
* NKC: ph515799

 |
במגילה היפנית הזו המתארת את בודהידהרמה נכתב: "הזן מכוון הישר אל הלב, התבונן אל תוכך והפוך לבודהה"
**בּוׂדהידהרמה** (סנסקריט: बोधिधमृ, סינית: **פוּטידאמוֹ** 菩提達摩, יפנית: **דארוּמַה** ダルマ) הוא שמו של נזיר בודהיסטי הודי אשר חי במאות ה-5 או ה-6 לספירה. על פי המסורת ייסד את הצ'אן בודהיזם (המוכר במערב וביפן כזן בודהיזם) בסין, ולפי האגדה פיתח את הקונג פו של מנזר השאולין.

ביוגרפיה
--------

מסופר כי בודהידהרמה נולד בדרום הודו, באזור מדינת טאמיל נאדו של ימינו. קיימות מספר השערות לגבי התקופה בה חי - לפי אחת מהן בין השנים 440–528 לספה"נ ולפי אחרת בין השנים 470–543. הוא נולד למשפחה אצילה ואומן היטב באמנויות לחימה שונות. בשלב מסוים נסע בודהידהרמה ללמד בסין. הוא עבר בין מנזרים שונים בסין כאשר בכל אחד מהם דרש ולימד את תורתו.

האזכור ההיסטורי הראשון של בודהידהרמה הוא בכתביו של יָאנְג שְׂוֵ'נְגְ'ה משנת 547 (אשר עסקו במנזרים בודהיסטים באזור לווֹיָאנג שבחנאן). שם הוא מתואר כפרסי ממרכז אסיה.

סיפורים ואגדות
--------------

מסופר כי בשנת 520 לספה"נ הגיע בודהידהרמה לראיון אצל קיסר סין וו די משושלת ליאנג הדרומית במטרה להמיר את דתו לבודהיזם, אך הקיסר כבר היה בודהיסט. במהלך הראיון שאל הקיסר את בודהידהרמה כמה עושר הוא צבר במהלך בניית המקדשים והמנזרים ברחבי הארץ. הנזיר השיב "לא הרווחתי כלל". "ובכן, מה הוא העיקרון היסודי של הבודהיזם?" שאל הקיסר הנבוך. "ריקנות עצומה" אמר הנזיר. "הקשב" אמר הקיסר שהחל מאבד את עשתונותיו, "מי בכלל אתה חושב שהינך?". "אינני יודע" השיב הנזיר. לאחר ראיון זה, בו ערער בודהידהרמה את שלוותו של הקיסר, הוא גורש מחצר הקיסרות.

נאמר כי במהלך מסעותיו הגיע בודהידהרמה למנזר בודהיסטי בצפון ממלכת וויי, מנזר שאולין. לאחר שנמנע ממנו להיכנס, או "נזרק" לאחר זמן קצר, מצא משכנו במערה הסמוכה למנזר השאולין וביצע בה מדיטציה במשך 9 שנים רצופות למול אחת מקירות המערה. במנזר נתגלו לפניו נזירים עצלים ומנוונים משגרת חיים שכללה למידה והעתקת מגילות עתיקות. כדי לשפר את מצבם לימד בודהידהרמה את הנזירים את אמנויות הלחימה שהכיר. אלו שימשו כבסיס לאסכולת השאולין בקונג פו.

האגדה מספרת כי בודהידהרמה היה הראשון להביא את שיחי התה לסין. בעודו יושב ומבצע מדיטציה, מרט בודהידהרמה את ריסיו כדי שלא להרדם. בנקודה בה פגעו ריסיו התלושים בקרקע צמחו שיחי התה הראשונים.

עוד מספרת האגדה כי בודהידהרמה ישב במדיטציה במשך תשע שנים רצופות במהלכן רגליו נשרו ממנו מרוב ריכוז.

ראו גם
------

* בובת דארומה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בודהידהרמה** בוויקישיתוף
* בודהידהרמה: זן בודהיזם - מבוא, באתר ידע להצליח
* בודהידהרמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "תמצית שיעור הצ׳אן של יום השבת ה-24 באוקטובר 2015, אודות הקרמה – המשך". *דפי הדהרמה של שלמה שנטידווה*. 2016-01-08. נבדק ב-2018-12-01.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433563605171
* BNE: XX950618
* BnF: cb12114090k (data)
* CANTIC: a11161164
* CiNii: DA04230228
* GND: 119017172
* ISNI: 0000 0000 5953 5342
* LCCN: n79095450
* NDL: 00314107
* NKC: jn20010525129
* NLK: KAC201006766
* NLP: a0000001045286
* NTA: 10542949X
* SELIBR: 179995
* SUDOC: 029534526
* VIAF: 29565694
* WorldCat: lccn-n79095450

 |