recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'נט מקדונלד אייטקן**, באנגלית: **Janet Macdonald Aitken** ‏ (1873–1941) הייתה ציירת דיוקנאות ונוף סקוטית. היא תוארה על ידי ג'וד בורקהאוזר כ"אחת הנשים המובילות באסכולת גלאזגו."

ביוגרפיה
--------

אייטקן נולדה בגלאזגו שם אביה, רוברט תומסון אייטקן, היה מדפיס מסחרי וליטוגרף ידוע. בין 1887 ל-1902 למדה בבית הספר לאמנות של גלאזגו לפני שהמשיכה את לימודיה בפריז באקדמיה קולרוסי. כשחזרה לגלאזגו, לאחר זמן מה בספרד, היא הפכה לחלק ממעגל האמנים המזוהים עם צ'ארלס רני מקינטוש וחברה בקבוצת האמנים הבלתי פורמלית הידועה בשם "בני האלמוות", שכללה גם את אנייס רייבורן, מרגרט מקדונלד מקינטוש, ג'סי. ניוברי, רובי פיקרינג, קתרין קמרון, ג'סי קפי ופרנסס מקנייר. אייטקן הפכה גם לחברה מובילה באגודת אמניות של גלאזגו וזכתה בפרס לאודר של החברה גם ב-1928 וגם ב-1937. אייטקן הייתה גם עובדת מתכת וחברה באגודת המלאכה הסקוטית .

אייטקן ציירה לעיתים קרובות סצנות אורבניות ונופים של מבנים ישנים, תוך עבודה בשמנים ובצבעי מים. כמה מהסקיצות שלה בשחור-לבן של סצנות רחוב בגלאזגו שוחזרו כגלויות. היא הייתה מציגה קבועה ופוריה באקדמיה הסקוטית המלכותית, במכון לאמנויות יפות של גלאזגו ובתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, בחברת אברדין לאמנויות, שם היא הציגה בעיקר דיוקנאות. ב-1930 אירחה הגלריה לאמנויות היפות תערוכה של כ-40 נופיה.

תערוכה לזכרה, ולקייט ווילי ואלמה סטורי, נערכה על ידי אגודת אמני גלאזגו ב-1942.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'נט מקדונלד אייטקן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jude Burkhauser (1990). Glasgow Girls: Women in Art and Design 1880-1920. Canongate.
2. ↑  Grant M. Waters (1975). Dictionary of British Artists Working 1900-1950. Eastbourne Fine Art.
3. ↑  Paul Harris & Julian Halsby (1990). The Dictionary of Scottish Painters 1600 to the Present. Canongate
4. ↑  "Aitken, Janet Macdonald (1873-1941)". www.gsaarchives.net.
5. ↑  GSA The Magazine". GSA The Magazine.
6. ↑  Peter J.M. McEwan (1994). The Dictionary of Scottish Art and Architecture. Antique Collectors' Club

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'נט מקדונלד אייטקן"**.
**ח'אלד מוחמד עיסא א-זילעי** (בערבית: **خالد محمد عيسى الزيلعي**, בתעתיק: **ח'אלד מחמד עיסא אלזילעי**; ‏ 16 במאי 1987 – 30 בספטמבר 2022) היה כדורגלן סעודי ששיחק בעמדת קשר הכנף.

קריירת מועדונים
---------------

א-זילעי שיחק במשך רוב הקריירה שלו בליגת העל הסעודית, ובמשך תקופה קצרה בליגת המשנה הסעודית. הוא שיחק במועדונים אבהא, א-נסר, א-תעאוון, אל-פייסלי, אל-באטין, א-ראיד ואל-עין.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-9 באוקטובר 2010 ערך א-זילעי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית, בניצחון 0–4 על נבחרת אוזבקיסטן במשחק ידידות. ב-28 ביוני 2012 הבקיע את שערו היחיד בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת פלסטין במסגרת שלב הבתים של הגביע הערבי לשנת 2012. בסך הכל ערך תשע הופעות במדי הנבחרת.

מחלתו ומותו
-----------

בחודש יוני 2020 אובחן א-זילעי עם טרשת אמיוטרופית צידית, וב-30 בספטמבר 2022 מת מהמחלה בגיל 35.

תארים
-----

א-נסר
* אליפות ערב הסעודית (2): 2013/2014, 2014/2015
* גביע יורש העצר הסעודי (1): 2013/2014

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Al-Zayla'i" starts the treatment journey in Sultan City for Humanitarian Services באתר Saudi i24 News, ‏ 2 ביולי 2020 (באנגלית)
2. ↑  سبب وفاة خالد الزيلعي באתר Erem News, ‏ 30 בספטמבר 2020 (בערבית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ח'אלד א-זילעי"**.
**שבוע הדופלגנגר** (באנגלית: **Doppelgänger Week**. בתרגום לעברית: **שבוע הכפילים**), אירוע מקוון המתרחש בשבוע הראשון בחודש פברואר, מיום ראשון ועד יום שבת, ובמסגרתו מחליפים משתמשים ברשתות חברתיות מקוונות את תמונת הפרופיל שלהם בזו של ידוען הדומה להם במראהו.

מקור המנהג
----------

נהוג לייחס את ייסוד המנהג לאדם בשם בוב פאטל, שהחליף את תמונת הפרופיל שלו לזו של השחקן טום סלק, לאחר ריבוי הערות מצד חבריו בנוגע לדמיון הפיזי בינו לבין סלק. יחד עם זאת, בתגובה לראיון שכביכול נערך עם פאטל באתר The Huffington Post, נרמז על ידי עורך הראיון כי מדובר בדמות פיקטיבית. התיעוד הראשון למנהג זה הוא בעמוד הפייסבוק "Doppelgänger Week" שנוצר ב-2 בפברואר 2010.

שבוע הדופלגנגר בישראל
---------------------

בישראל צוין שבוע הדופלגנגר בשנים הראשונות לקיומו באופן מצומצם יחסית. רק בשנת 2013 החל האירוע לקבל תפוצה רחבה בקרב משתמשי הרשתות החברתיות בישראל וזכה לסיקור באמצעי התקשורת המקומיים. ב-4 בפברואר 2013, שינה ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו את תמונת הפרופיל בעמוד הפייסבוק שלו לזו של השחקן מריאנו אידלמן, המחקה את נתניהו בתוכנית הטלוויזיה ארץ נהדרת. בעמוד הפייסבוק הרשמי של דובר צה"ל תת-אלוף יואב מרדכי הוחלפה תמונתו בזו של חבר הגשש החיוור שייקה לוי ובעמוד הפייסבוק של חבר הכנסת אביגדור ליברמן הוחלפה התמונה לזו של שון קונרי. כמו כן החליפה הזמרת נורית גלרון את תמונת הפרופיל שלה בזו של יהודית רביץ.

אטימולוגיה
----------

המילה "דופלגנגר" בגרמנית (Doppelgänger) משמעותה "כפיל" ומקורה בהלחם של המילים Doppel ("העתק") ו-Gänger ("מישהו אשר מתהלך במקום מסוים").

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד עודד ירון, שבוע דופלגנגר: למה כולם משנים את תמונת הפרופיל שלהם בפייסבוק?, באתר הארץ, 3 בפברואר 2013
* אייל דץ, דיני שבוע הדופלגאנגר, TimeOut‏, 1 בפברואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם בוב פאטל, באתר The Huffington Post (באנגלית)
**דראז'ן בגאריץ'** (בקרואטית: **Dražen Bagarić**; נולד ב-12 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בהונקה בעמדת החלוץ.

קריירה
------

בגאריץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של דינארה קנין ובגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של רייקה. אחרי שעבר את גיל הנוער, חזר לדינארה מהליגה השלישית. בדינארה הבקיע 7 שערים ב-16 משחקים ובינואר 2012 הצטרף לר.נ.ק. ספליט מליגת העל הקרואטית. ב-21 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בספליט במשחק הליגה נגד קארלובץ.

בקיץ 2013 הושאל לדוגפוליה לאחר שלא מצא את מקומו בספליט. בינואר 2014 חזר לספליט והצליח להשתלב בהרכב הקבוצה. לאחר שאת עונת 2016/2017 התחיל בספליט, ב-28 ביולי 2016 חתם במ.ס. אשדוד. ב-29 בינואר 2017 שוחרר מהקבוצה. בפברואר 2017 חתם בשחטיור סליהורסק הבלארוסית.

בינואר 2018 חתם בשירוקי ברייג.

ב-10 באוגוסט 2020, בגאריץ' חתם באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית.

ב-17 בינואר 2021, בגאריץ' חתם בהרמנשטאדט מליגת העל הרומנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב טוכמן‏, החלוץ הקרואטי דראז'ן בגאריץ' חתם במ.ס. אשדוד, באתר וואלה!‏, 28 ביולי 2016
2. ↑  רועי זריהן, ‏בגאריץ' שוחרר, ניקוליץ' לא יגיע בסוף לאשדוד, באתר ערוץ הספורט, 29 בינואר 2017

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דראז'ן בגאריץ'"**.
**היידי אלברטסן** (בדנית: **Heidi Albertsen**; נולדה ב-1 בספטמבר 1976) היא דוגמנית דנית.

ביוגרפיה
--------

אלברטסן נולדה בקופנהגן, עבודתה הראשונה הייתה בגיל 10 כשליחה ומחלקת עיתונים ולאחר מכן עבדה כשוטפת כלים במסעדה וכמוכרת בחנות ממתקים.

ב-1993 זכתה במראה השנה של עלית וכעבור שבוע עברה לגור במנהטן, במהלך שנות התשעים כיכבה במסלול תצוגות אופנה ברחבי העולם, בפרסומות לטלוויזיה, בפוסטרים ושלטי חוצות רבים והופיעה במגזינים ווג, קוסמופוליטן וספורטס אילוסטרייטד והייתה דוגמנית רשית של החברות לוריאל וויקטוריה'ס סיקרט ועבדה עבור רוברטו קוואלי וארמני.

בשנת 2000 הכתיר אותה מגזין בריאות ל"גוף השנה".

היא ביצאה הופעת אורח במספר סרטים וביניהם אוצר לאומי עם ניקולס קייג' וזולנדר.

היא שימשה כשופטת במספר תחרויות יופי ותחרויות דוגמנות בין היתר ב-1994 הייתה בין חבר השופטים בתחרות מראה השנה של עלית כשנה לאחר שזכתה והייתה שופטת בתחרויות ארציות של סוכנות עלית במספר מדינות הבוחרות את נציגות המדינה לתחרות מראה השנה הבינלאומית ובין היתר ב"מראה השנה של עלית-דנמרק" (Elite Model Look Denmark) וב-2005 הייתה שופטת בתחרות מיס תבל.

ב-2011 השתתפה בגרסה הדנית של תוכנית המציאות מאסטר שף.

היא למדה תקופה מספר קורסים במכללות בניו יורק ובבית ספר לעיצוב אופנה.

אלברטסן שימשה כדוברת של מספר ארגוני צדקה העוזרים לילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היידי אלברטסן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היידי אלברטסן
* "היידי אלברטסן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**מטה חומת מגן** הוא ארגון ימני הקורא לסרבנות במקרים בהם חיילים מקבלים פקודה לפנות יישובים.

מטרת הארגון היא לא לפעול או לשבש תוכניות כמו תוכנית ההתנתקות אלא למנוע מלכתחילה את ההכשר לקבל החלטות מסוג זה.

היסטוריה
--------

באוקטובר 2004 פורסם כי הוקם הארגון, סיבת הקמתו הייתה ההחלטה על תוכנית ההתנתקות. כבר בימיו הראשונים פתח הארגון במבצע שנועד לשכנע את חיילי צה"ל שלא לציית לפקודת פינוי, מלבד התחום ההסברתי הארגון גם ערך מבצע החתמות בין מספרים חיילים, הגשה תביעות נגד קציני צה"ל אשר תומכים בפינוי התנחלויות, הארגון גם עוזר למתנגדי פינוי יישובים שלקראת גיוס או תמיכה במכתב השמיניסטים, מלבד זאת הגישו למספר קציני צה"ל טפסים בהם מוסבר מניעי הסירוב, לאחר כ-3 ימים של מבצע החתמות אספו פעילי הארגון כ-2000 חתימות של חיילים אשר הצהירו כי יסרבו לציית לפקודת פינוי יישובים. ראש הארגון ודוברו היה נועם לבנת (אחיה של לימור לבנת, שרת החינוך לשעבר), לבנת גם הפעיל בארגון כמה בנות אולפנה שעל אף הבעיות ההלכתיות שבניהול מאבק מסוג זה, אחת מהפעולות שבוצעו בעזרתן של בנות האולפנה הייתה איסוף כספים לצורך בניית בתי קבע לתושבי היישוב גבעת אסף.

בינואר 2005 דרש הארגון מהרמטכ"ל, דן חלוץ להעמיד לדין צבאי את מפקד חטיבת שומרון, יובל בזק בטענה כי בזק פעל בניגוד להחלטת בג"ץ והרס כ-2 מבנים בעת פינוי ההתנחלות "גבעת להבה" וזאת תוך עימות עם תושבי ההתנחלות.

ב-9 בפברואר 2005 קיים הארגון מסיבת עיתונאים בה הוצג עצומה עליה חתמו כעשרת אלפים חיילים, מספר זה בשלב מסוים גדל לכ-13,000 חיילים אשר סירבו לקחת חלק בפינוי ההתנחלויות בגוש קטיף וצפון השומרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* בשבע 117: לבנת נגד ההתנתקות (לא לימור), באתר ערוץ 7, 10 בנובמבר 2004
* עופר מאיר, נועם לבנת מציג: עשרת אלפים סרבני ימין, באתר ynet, 9 בפברואר 2005
* ענת באלינט, כתבת זומנה למשטרה בשל ריאיון עם נועם לבנת, באתר הארץ, 13 בפברואר 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  קבוצת סרבנים חדשה: "מטה חומת מגן", באתר ערוץ 7, 24 באוקטובר 2004
2. ↑  מטה 'חומת מגן' אסף אלפיים חתימות של חיילים נגד עקירת יישובים, באתר ערוץ 7, 27 באוקטובר 2004
3. ↑  "מטה חומת מגן" דורש מהרמטכ"ל להעמיד לדין את מפקד חטיבת שומרון, באתר ynet, 3 בינואר 2005
4. ↑  "מטה חומת מגן" הציג חתימות של עשרת אלפים חיילים שיסרבו לפנות יישובים, באתר ynet, 9 בפברואר 2005
הבחירות לסנאט של ארצות הברית, 2022, לפי חלוקה למדינות:
  סנאטור דמוקרטי מכהן
  סנאטור דמוקרטי פורש
  סנאטור רפובליקני מכהן
  סנאטור רפובליקני פורש
  לא נערכו בחירות
הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית, 2022, לפי חלוקה למדינות ומחוזות בחירה:
  חבר קונגרס דמוקרטי מכהן
  חבר קונגרס דמוקרטי פורש
  חבר קונגרס רפובליקני מכהן
  חבר קונגרס רפובליקני פורש
  אזורי בחירה שגבולותיהם טרם נקבעו או מושב פנוי
הבחירות לכהונת מושלים במדינות ארצות הברית, 2022:
  מושל דמוקרטי מתמודד
  מושל דמוקרטי המנוע מהתמודדות על כהונה נוספת או פורש
  מושל רפובליקני מתמודד
  מושל רפובליקני המנוע מהתמודדות על כהונה נוספת או פורש
  לא נערכו בחירות
**הבחירות בארצות הברית בשנת 2022** נערכו ביום ג', 8 בנובמבר. הן בחירות אמצע הכהונה, שנערכו במחצית תקופת הכהונה הנוכחית של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן. במהלכן נבחרו כל חברי בית הנבחרים של ארצות הברית, 35 מתוך 100 חברי הסנאט של ארצות הברית, 36 מושלי מדינות ושלושה מושלי טריטוריות וחברי בתי מחוקקים מקומיים ב-46 מתוך 50 מדינות. כמו כן נערכו בחירות למשרות ציבוריות רבות אחרות במדינות ארצות הברית ועריה. הן הבחירות הראשונות שנערכו לאחר החלוקה מחדש של מחוזות הבחירה בעקבות מפקד האוכלוסין של שנת 2020.

הבחירות לקונגרס ה-118
---------------------

 ערך מורחב – **הבחירות לסנאט של ארצות הברית (2022)**  

בבחירות עמדו לבחירה לפחות 34 מבין 100 מושבי הסנאט, שהם כל חברי הקבוצה השלישית (Class III) של חבריו, העומדים בשנת כהונתם השישית. בכל מדינה שיש בה בחירות לסנאט נבחר רק סנאטור אחד מתוך שני הסנאטורים שלה. נערכו גם בחירות למילוי שני מושבים לפחות שהתפנו מקרב הסנאטורים חברי קבוצות I ו-II.

בבחירות נעמדו לבחירה כל 435 המושבים בבית הנבחרים שהם בעלי זכות הצבעה. בנוסף לכך נעמדו לבחירה ששת המושבים של חברי הקונגרס שאינם בעלי זכות הצבעה, המייצגים את וושינגטון די. סי. ארבע טריטוריות ואת פוארטו ריקו.

הנבחרים, ביחד עם הסנאטורים שמושביהם אינם עומדים לבחירה השנה, הרכיבו את הקונגרס ה-118, שהתכנס בינואר 2023.

בחירות במדינות ארצות הברית
--------------------------

בבחירות נבחרו מועמדים למילוי 36 משרות מושל במדינות ארצות הברית. כמו כן נבחרו מושלים לשלוש טריטוריות.

בבחירות נבחרו חברי בתי מחוקקים ב-88 מתוך 99 בתי המחוקקים של מדינות ארצות הברית ובמרבית בתי המחוקקים בטריטוריות ובאזורים המבודדים, כל אחת ואחד לפי השיטה הנוהגת בהם. בסך הכל הועמדו לבחירה 56 אחוזים מהמושבים בבתים העליונים במדינות, בטריטוריות ובאזורים המבודדים ו-92 מהמושבים בבתים התחתונים בהם. בארבע מדינות בלבד (וירג'יניה, לואיזיאנה, מיסיסיפי וניו ג'רזי) לא נערכו כלל בחירות לבתי המחוקקים המקומיים.

בבחירות נבחרו גם ממלאי משרות ציבוריות רבים (כגון תובעים כלליים, מזכירי מדינה ומזכירי אוצר) במדינות השונות וכן ראשי עיריות רבים, כולל וושינגטון די. סי. לוס אנג'לס, אוקלהומה סיטי ומילווקי.

ראו גם
------

* הבחירות בארצות הברית (2018)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבחירות בארצות הברית** בוויקישיתוף
* אייל להמן, ד"ר אוז, כוכב פוטבול והמועמד שמחלים משבץ: האנשים שיחרצו את גורל ביידן, באתר ynet, 5 בנובמבר 2022
* ארצות הברית בוחרת 2022
* מדריך לבחירות אמצע הקדנציה בארצות הברית: איך זה יעבוד ומי המדינות שיכריעו

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחד המושבים שהתפנו הוא של סגנית הנשיא קמאלה האריס.
2. ↑  מקור: אתר Ballotpedia.
**ארגון הרוקחות בישראל** הוא ארגון מקצועי המייצג ומאחד את מגזרי הרוקחות השונים בארץ. הארגון נוסד בשנת 1997 ומטרתו העיקרית היא לקדם את מקצוע הרוקחות ולשפר את מעמדם של הרוקחים בישראל. בין חברי הארגון נמנים רוקחים מכל מגזרי הרוקחות בארץ - רוקחות קהילתית (רשתות הפארם ובתי מרקחת פרטיים), רוקחות קלינית ובתי חולים, תעשייה וסטודנטים לרוקחות.

מטרות הארגון
------------

לפי הצהרת הארגון, הארגון פועל לחיזוק מעמדם ותדמיתם של הרוקחים ומקצוע הרוקחות בעיני הציבור בישראל ולרווחת אזרחי ישראל וקידום הבריאות. הארגון פועל להעמקת הידע המקצועי, העיוני והמעשי, של הרוקחים ויישומו הלכה למעשה בכל תחומי העשייה הרוקחית בהתאם להתפתחויות המקצועיות, הרפואיות והחברתיות בארץ ובעולם.

מבנה הארגון
-----------

אחת לשנתיים מתנהלות בחירות כלליות, בהן רשאים להצביע כל חברי הארגון, ובהן נבחרת מועצת הארגון אשר מונה 15 חברים. מתוך המועצה נבחרת ההנהלה הכוללת יו"ר, גזבר, מזכיר הארגון ושני חברי הנהלה נוספים.

לצורך פעילותו קיימות בארגון ועדות שונות, כגון:

1. חטיבת התוכן אשר מרכזת את כלל התוכן המקצועי המועבר לרוקחים וחברי ארגון: מבזק שבועי הנשלח דרך דואר אלקטרוני, כתב העת של הארגון "הקפסולה", אתר האינטרנט של הארגון, ערבי פארמה קלאב, לימודי המשך וכנסים.
2. הוועדה לקידום רוקחות מייעצת אשר עוסקת בהגדרת הרוקחות המייעצת וניסוח ניירות עמדה ופילות למען חקיקה בנושא.
3. ועדה מקצועית אשר עוסקת בקידום פעולות חקיקה והגדרות מקצועיות.

פעילויות הארגון
---------------

הארגון מקדמת חקיקה בנושאים מקצועיים אשר מטרתה להרחיב את סמכויות הרוקח ולשפר את איכות השירות הרוקחי בארץ וכתוצאה מכך את תנאי ההעסקה של הרוקחים. בנוסף הארגון מקיים כנסים וימי עיון, קורסים מקצועיים, ופרסום עדכונים מקצועיים בדואר אלקטרוני ובכתב העת של הארגון.

ראו גם
------

* איגוד הרוקחות הבינלאומי

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארגון הרוקחות בישראל
* ארגון הרוקחות בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"
* מאגר התרופות של ארגון הרוקחות
* דן אבן, מהפכת התרופות: חוק חדש יאפשר לרוקחים לספק מרשמים, באתר הארץ, 30 במרץ 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 28151431576456300855
* WorldCat: viaf-28151431576456300855

 |
**ידיד רובין** (24 באוגוסט 1938, חדרה - 3 בינואר 2012) היה צייר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ידיד רובין נולד בקיבוץ גבעת חיים בשנת 1938. בעקבות הפילוג בקיבוץ הצטרפה משפחתו לקיבוץ גבעת חיים איחוד. בסוף שנות ה-50 נסע עם משפחתו לאוסטריה, שם למד מספר חודשים באקדמיה לאמנות בווינה. לאחר שובו לישראל התגייס לצה"ל ושירת כצנחן. לאחר שירותו הצבאי למד במכון אבני, ובשנת 1967, בעקבות קבלת מלגה, נסע ללמוד ברויאל קולג' אוף ארט בלונדון. בין השנים 1981–1983 התגורר ביפו, ולאחר מכן שב להתגורר בקיבוץ.

רובין הציג במקומות רבים בישראל ומחוצה לה. בתקופה שלפני מותו עבד בשיתוף פעולה עם גלריה שלוש בתל אביב וגלריה בלוס אנג'לס. רובין זכה להכרה משמעותית רק לאחר מותו.

סגנונו האמנותי
--------------

ידיד רובין נחשב בעיני רבים ל"צייר הארץ ישראלי האחרון". כמי שלמד תחת מורים כגון סטימצקי ושאר גדולי המופשט הלירי, "מרד" רובין במסורת זו של ציור תוך שהוא בונה שפה אישית משלו.

בניגוד למוריו שציירו בצבעים מדוללים ושבורים, פיתח רובין סגנון יותר ישיר הנשען על משיכות צבע רוויות ביותר, בהשראת ציירים אקספרסיביים כגון ואן גוך.

יצירותיו המוקדמות, מן התקופה שלאחר שובו מלונדון, הושפעו מסגנון ה"הארד אדג'" המופשט והגאומטרי. בשנות ה-70 של המאה ה-20 התנסה בסגנונות שונים. בין היתר עסק בפיסול ובאמנות מושגית. בשנות ה-80 הפך ציור הנוף לנושא המרכזי בציוריו. עבודותיו אופיינו בצבעוניות עזה, במשיכות מכחול אקספרסיביות ונטייה לסגנון גרפי של הדימויים.

ציוריו עוטים עליהם מסווה של נאיביות רבה כאשר דימויים ארכיטיפיים של עץ, בית וטרקטור המצוירים באופן נאיבי ואף סכמטי אינם אלא צוהר לציור מורכב ביותר הנשען על יחסים צבעוניים ייחודיים והנחת צבע חדשנית ואמיצה. תחת מעטה הנאיביות "מסתנן" ידיד אל תוך נבכי החיים והרגש, תוך שהוא נשען אך ורק על הדימויים הפשוטים ביותר המקיפים אותו בקיבוץ בו הוא התגורר.

גלריה
-----

* ללא כותרת, 1970ברזל צבוערחוב דובנוב 10, תל אביב-יפוללא כותרת, 1970  
ברזל צבוע  
רחוב דובנוב 10, תל אביב-יפו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ידיד רובין** בוויקישיתוף
* ידיד רובין, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
* סמדר שפי, לאן נוסע הטרקטור, באתר הארץ, 5 באפריל 2006, ידיד רובין בגלריה שלוש.
* רותי קדוש, ידיד רובין חוגג 70 עם נופי הקיבוץ, באתר nrg‏, 7 בדצמבר 2008
* אלון הדר, ידיד אמת: ריאיון עם האמן ידיד רובין, באתר nrg‏, 7 באוגוסט 2010
* חגית פלג-רותם, ‏ידיד רובין מציג במוזיאון ת"א: "הצבע שלי חצוף. מאיים על דלות החומר", באתר גלובס, 24 באוגוסט 2010
* עדי הררי, הצייר ידיד רובין הלך לעולמו, עכבר העיר, אתר הארץ 3 בינואר 2012.
* אתר למנויים בלבד אופיר חובב, הנופים שימשו את ידיד רובין לציור הנפש שלו, באתר הארץ, 30 במאי 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 277528
* NLI: 987007296016605171
* BnF: cb165878174 (data)
* ISNI: 0000 0000 7121 2781
* LCCN: no2009138501
* SUDOC: 168585146
* VIAF: 100744362
* WorldCat: lccn-no2009138501

 |
**מכון כרם** הוא מכון להכשרת מורים במרכז ירושלים. המכון מכשיר מורים בתחומי הרוח, היהדות והאמנויות ברוח הומניסטית יהודית. המכון הוקם במטרה להוות אלטרנטיבה להכשרות המורים הקיימות במכללות להכשרת מורים ובאוניברסיטאות. החל משנת 2005, המכון פועל במסגרת המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין.

אודות
-----

מכון כרם נוסד בשנת 1974 בידי ארגון כל ישראל חברים, ביוזמתם של ז'ול בראונשווייג (Jules Braunschweig), מרדכי כהן ואליעזר שביד. בראונשווייג וכהן שהיו קציני צבא צרפת לשעבר שנפגשו במחנה גרמני במלחמת העולם השנייה.

המכון מעניק תעודת הוראה לבתי הספר העל יסודיים במקצועות רבים. מדי שנה לומדים בו כ-150 סטודנטים. בנוסף להכשרת המורים, פועל במכון מרכז "מלמדים ולומדים" לפיתוח מקצועי למורים, ובו פועלות, בין היתר: תוכנית אשכולות, לקידום הוראת המקצוע תרבות יהודית ישראלית. לצד אלו מתקיימים במכון קורסים ואירועים בתחומי תרבות שונים ומגוונים, המיועדים למורים בשבתון, לעובדי הוראה ולציבור הרחב.

במכון ספרייה הכוללת כ-18,000 ספרים וכתבי עת העוסקים בנושאים כמו יודאיקה, פילוסופיה, חינוך, היסטוריה ואמנויות, ובה נמצאים חפציה של המשוררת זלדה וספרייתו של מרדכי שלו.

משנת 2005 פועלת הכשרת המורים במכון במסגרת המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. שאר התוכניות פועלות במסגרת ארגון כל ישראל חברים.

מנהלת המכון היא ד"ר רחל וולפיש. המכון חבר באיגוד ההתחדשות היהודית "פנים״.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכון כרם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מכון כרם
* מכון כרם, ברשת החברתית פייסבוק
* 'על הוראה משמעותית' - ריאיון עם ד"ר ענבר גלילי-שכטר, מנהלת מכון כרם, בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך
* יולי חרומצ'נקו, המורים שהוכשרו ב"כרם" מבוקשים בתיכונים, אך אין תקציב להמשך פעילות המוסד היוקרתי, באתר הארץ, 6 במרץ 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונית נעמן , דווקא החזקים צריכים לשכב על הגדר, באתר "העוקץ", 25 באוקטובר 2019
2. ↑  Kerem Institute for Teacher Training, the Jerusalem Foundation website (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306838805171
* VIAF: 128376532
* WorldCat (עם VIAF): 128376532

 |
**ינה בוזאנסקי** (בהונגרית: **Buzánszky Jenő**;‏ 4 במאי 1925 בדומבובאר, הונגריה – 11 בינואר 2015 באסטרגום, הונגריה) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת המגן הימני. היה חלק מ"נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות החמישים והיה השחקן היחידי בנבחרת שלא שיחק בקבוצות בודפשט הונבד ומ.ט.ק הונגריה.

בוזנאסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה ב-12 בנובמבר 1950 בתיקו 1–1 נגד בולגריה. לאחר מכן שיחק 48 משחקים עבור הונגריה והיה חלק מ"נבחרת הזהב". הוא עזר להונגרים לזכות במדליית זהב באולימפיאדת הלסינקי בשנת 1952 וגם בגביע מרכז אירופה בשנת 1953. הוא גם שיחק בצמד המשחקים בהם הונגריה הביסה את אנגליה. במונדיאל 1954 הייתה הונגריה הפייבוריטית לזכות בטורניר, אך הפסידה בגמר 2–3 לגרמניה המערבית. בוזנסקי שיחק בכל חמשת המשחקים של אותו טורניר.

בשנת 1996 הפך לסגן יו"ר הפדרציה ההונגרית בכדורגל. הוא נפטר ב-11 בינואר 2015 בגיל 89 לאחר מחלה ממושכת והיה לשחקן האחרון שנשאר בחיים מ"נבחרת הזהב" של הונגריה.

תארים
-----

נבחרת הונגריה
* אולימפיאדת הלסינקי: 1952
* גביע מרכז אירופה: 1953
* סגנית גביע העולם: 1954

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינה בוזאנסקי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* ינה בוזאנסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0929 7996
* LCCN: n2009074961
* VIAF: 102943749
* WorldCat: lccn-n2009074961

 |
"**אמץ אמן**" היה מיצב שיצר הפסל הישראלי איתמר בגליקטר בשנת 2012 שעסק במעמדו של האמן בחברה הישראלית.

תיאור
-----

בשנת 2012 עסק איתמר בגליקטר במעמדו של האמן הישראלי בחברה. במרץ 2012 הוא פרסם מודעות אנונימיות תחת הכותרת "דרוש מצנט" (2012) בעיתון הארץ ובה חיפש מצנט (פטרון) עבור "אמן פלסטי צעיר ומבטיח לאחר לימודי אמנות מעמיקים בבצלאל".

בהמשך השנה הציב בגליקטר מערך של "קופת התרמה אישית - אמץ אמן" ששימשו כקופות התרמה עשויות קרטון עבור גיוס כספים "[ל]תערוכת יחיד של אמן צעיר ומבטיח". והן לוו בסיסמה: "להרגיש מצנט בלי לשבור קופת חיסכון!". קופות ההתרמה הוצבו במקומות מרכזיים בשדה האמנות בתל אביב-יפו, ביניהם ברחבת הכניסה של מוזיאון תל אביב לאמנות, בית האמנים על שם יוסף זריצקי, גלריה חזי כהן, גלריה הקיבוץ, גלריה שלוש, גלריה נלי אמן, גלריה P8 ועוד. מחוץ לתל אביב הוצבו קופות בבית האמנים בירושלים, במשכן האמנים בהרצליה ובשלב מאוחר יותר הוצבה הקופה גם במוזיאון ינקו דאדא בעין הוד.

הצבת הקופות זכתה לסיקור נרחב בעיתונות הישראלית. ב-6 בספטמבר 2012 נפתחה בבית האמנים בתל אביב-יפו התערוכה "מחאה תרבותית - אין תרבות בלי לחם". התערוכה ביקשה למחות כנגד "מצבם הכלכלי של האמנים בארץ המציגים בגלריות ומוזיאונים ציבוריים ללא שכר עבור עבודתם. האבסורד הוא שאמן המציג במוסד ציבורי מממן מכיסו ומזמנו את ההוצאות על הקמת תערוכה ללא כל תמורה. הכל מתוקצב למעט שכר אמן!" וכן הגדלת תקציב התרבות לאמנות החזותית בישראל. בתערוכה הציגו כ-70 אמנים ובהם כמנשה קדישמן, דב הלר, סיגלית לנדאו, אבנר בר חמא, חוה ראוכר, דורון פולק, יעל בלבן, ליאת לבני, מייק דבורקיס, אריה ברקוביץ, נחמה גולן, שלומית באומן ואחרים.

ביוני 2018 הוזכר הפרויקט במסגרת שאילתה של יעל גרמן למשרד התרבות והספורט.

ראו גם
------

* גיבור ישראל (פסל)

קישורים חיצוניים
----------------

* דורון חלוץ, דיוקן האמן כאיש עני, באתר הארץ, 28 במרץ 2012
* הדס מגן, ‏תרבות געגועיי למדיצ'י, באתר גלובס, 29 במרץ 2012
* התנועה האמנותית, באתר הארץ, 16 במאי 2012
* חגית פלג-רותם, ‏אמנות עושים באהבה: קבלו הצצה לאירוע השיא של שנת האמנות בת"א, באתר גלובס, 4 בספטמבר 2012
* אתר למנויים בלבד אין תרבות בלי לחם, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2023
* הדס מגן, ‏תרבות זעקת המכחול, באתר גלובס, 8 בספטמבר 2012
* רוית הכט, "אין תרבות בלי לחם", באתר סלונה, 11 בספטמבר 2012
* אמנות ההישרדות ו-סדר חברתי, באתר הטלוויזיה החברתית, 9 באוקטובר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  בגליקטר, איתמר, **מחאה תרבותית - אין תרבות בלי לחם** (הודעה לעיתונות), 2012
2. ↑  **שאילתה מס 1337. שכר-אמנים**, ביום ז' בתמוז התשע"ח, 20 ביוני 2018
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אלישע נסים גת** (1926 – 26 באוקטובר 1990) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.

ביוגרפיה
--------

גת נולד וגדל בתל אביב בשם **אלישע קלר**. אביו, חיים קלר, ניהל את בית הספר אחד העם בתל אביב. הוא שרת בפלמ"ח. ב-1953 שימש בצוות המתכננים של ירושלים והשכונה העתיקה של ראש פינה. סבו, אהרן קלר, היה בין מייסדיה. עבד בשחזור העיר העתיקה של צפת, בשימור מבנים ביפו והשתתף במשלחת החוקרים והארכאולוגים שיצאה לחפירות במצדה. גת השתתף בצוותים שתכננו את העיר אילת, והיה אחראי על שחזור עכו ותל אביב.

נחשב לאיש הבוהמה של תל אביב. בשנת 1969 התמודד לראשות עיריית תל אביב-יפו ברשימה בשם "העולם הזה - כח חדש" מטעם "העולם הזה". באמצע שנות ה-70 נאבק בעירייה נגד שינוי כיכר דיזנגוף ונגד הריסת הבתים ההיסטוריים בשדרות רוטשילד בתל אביב כמו "בית הטירה" של הסופר ש. בן-ציון, תוך כדי קידום שימור המבנים בעיר. 

בשנת 1976 נפגע קשה בתאונת דרכים ומאז חדל לעבוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלישע גת, שתי פגישות עם יוסף ג', למרחב, 27 במרץ 1967
* איך נהפך בן גוריון לווייצמן, מעריב, 28 ביולי 1972
* יגאל סרנה, "חייתי את עברי מחדש" אלישע גת מגלה את זכרונו שאבד, חדשות, 8 במאי 1984
* אדם ברוך, היה מגיע לי להיות בלוויה של אלישע גת, מעריב, 2 בנובמבר 1990
* אלישע ניסים, מעריב, 8 בנובמבר 1990
* אתר למנויים בלבד יצחק בר יוסף, ובן גוריון אומר לעיראקים "אברהם אבינו היה עיראקי והביא לבנו אשה עיראקית, את רבקה", באתר הארץ, 7 בדצמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  צדוק אשל, עכו תשוקם מאשפתה, למרחב, 29 במרץ 1963
2. ↑  דן מירקין, בישראל - גרים ליד הים, ולא חיים לידו... מעריב, 20 ביוני 1968
3. ↑  "העולם הזה", גיליון 1677 מ-22 באוקטובר 1969
4. ↑  בקשה של הרגע האחרון למנוע הריסת בית ש. בן-ציון, דבר, 10 בנובמבר 1975
5. ↑  שרית ישי לוי, גת מת פעמיים, חדשות, 2 בנובמבר 1990

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלישע גת"**.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**דוד תאודור אולמן** (1908– 11 באוקטובר 1975) היה פרופסור לרפואה פנימית, מנהל השירות הנפרולוגי בבית החולים הדסה ירושלים, ממקימי ענף הנפרולוגיה במדינת ישראל.

קורות חיים
----------

אולמן נולד בווירצבורג שבגרמניה. סיים את לימודי הרפואה בשנת 1933. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל. ב-1941 התגייס לצבא הבריטי. בהמשך התחיל לעבוד במחלקה פנימית בבית החולים הדסה, ירושלים. בשנת 1944 נשלח על ידי הג'וינט להיות המנהל הרפואי של מחנה פליטים בעדן. השליחות נמשכה 6 חודשים. בשנת 1945 התחתן עם ליזה לבית פינדלר. תחילה גרו בשייח ג'ראח, ומאוחר יותר עברו לשכונת רחביה. בשנת 1946 נולדה בתם עדנה, ובשנת 1948 בנם שמעון. ב-13 באפריל 1948 היה בשיירת הדסה שהותקפה בהר הצופים והיה מהבודדים שניצלו. בתחילת שנות החמישים יצא לארצות הברית להשתלם בנפרולוגיה. משנות החמישים ניהל את המחלקה הנפרולוגית, ושימש כפרופסור לרפואה פנימית. במחלקתו הפעילו את ההמודיאליזה לראשונה בישראל. בין תלמידיו נמנה פרופ' ראובן ויסקופר.

### משפחתו

רעייתו ליזה לבית פינדלר, ילידת וינה הייתה אחות מוסמכת בהדסה הר-הצופים. בהמשך סיימה בהצטיינות תואר שני בלטינית וביוונית. בגיל 87 סיימה את תרגום "מלחמת היהודים ברומאים" של יוספוס פלביוס, לאחר עבודה של 10 שנים. בתו פרופ' עדנה אולמן מרגלית הייתה חוקרת פילוסופיה ומדעי החברה, באוניברסיטה העברית בירושלים, הייתה נשואה לפרופ' לפילוסופיה אבישי מרגלית. בנו פרופ' שמעון אולמן, פרופסור למדעי המוח במכון ויצמן וטייס קרב לשעבר, נשוי לפסיכולוגית ד"ר חנה אולמן.

ראו גם
------

* שיירת הדסה

לקריאה נוספת
------------

* עדנה אברמסון, זיכרון מצולם: הרופאים היקים הראשונים בי-ם, באתר ynet, 27 ביוני 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מת פרופסור תיאודור ד. אולמן", עיתון "דבר", 12 באוקטובר 1975
2. ↑  "מי ומי בישראל", 1971, עמוד 22
3. ↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, זכרון יעקב, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמודים 85-86
4. ↑  דליה קרפל, בגיל 87, סיימה ליזה אולמן לתרגם את "מלחמת היהודים". והיא רק התחילה לתרגם בגיל 77, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2009
**מדינת סף גרעינית** היא מדינה שיש לה את הטכנולוגיה והיכולת האופרטיבית לבנות נשק גרעיני, אך שטרם ביצעה זאת. יכולת לטנטית שכזו איננה אסורה על-פי האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני ונקראת לעיתים "אופצית יפן", שכן ליפן תשתית גרעינית אזרחית נרחבת ונחשבת לבעלת יכולת פריצה מהירה לפצצה באם תחפוץ בכך.

בעקבות הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית יש הרואים באיראן כמדינת סף גרעינית, אם כי רוב החוקרים מסכימים שהיא רחוקה מלהיות מדינת סף.

חוקרי גרעין מציינים כי למדינות רבות במערב יש את יכולת טכנית לפתח נשק גרעיני בתוך מספר שנים, בהן גרמניה ואוסטרליה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Capability versus intent: The latent threat of nuclear proliferation, ביטאון מדעני האטום, יוני 2007
2. ↑  In Japan, Provocative Case for Staying Nuclear, וול סטרייט ג'ורנל, אוקטובר 2011
3. ↑  שנה להסכם הגרעין עם איראן – הערכת מצב ומבט קדימה, מבט על, INSS, עמוס ידלין ואבנר גולוב, יולי 2016
4. ↑  אתר למנויים בלבד אבנר כהן, רוב החוקרים מסכימים: איראן אפילו לא קרובה להיות מדינת סף, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2021
5. ↑  7.5 Other Nuclear Capable States, ‏13 במרץ 2019 (באנגלית).
מפת נדידת השבטים הטווטוניים והקימבריים
ה**טווטונים** היו שבט צפון אירופי עתיק, כנראה ממוצא גרמאני, שפלש לגאליה ולשטחי הרפובליקה הרומית בסוף המאה ה-2 לפנה"ס.

מוצא הטווטונים אינו ברור, אולם נראה שכמו הקימברים, הם נדדו מחצי האי יוטלנד שבצפון אירופה דרומה ומערבה. מגלה הארצות היווני פיתאס, בן המאה ה-4 לפנה"ס, פגש אותם באיזור שבו כיום נמצאת גרמניה במסע הימי שלו לצפון אירופה. בשנת 103 לפנה"ס נפגשו הטווטונים עם הקימברים בגאליה, והחלו לנדוד איתם מערבה ודרומה לעבר איטליה.

לפני שהגיעו לאיטליה התפצלו הטווטונים מהקימברים, על מנת לחדור לאיטליה דרך שני מעברים שונים של האלפים. בעוד הקימברים פנו צפונה, המשיכו הטווטונים מערבה ודרומה לעבר מעבר סן ברנאר הקטן.

בקיץ של שנת 102 לפנה"ס נפגש המחנה הטווטוני עם צבא רומא בהנהגתו של גאיוס מריוס על שפך נהר האיזר אל תוך נהר הרון. מריוס התמקם מראש בנקודה זו ובכך חסם מהטווטונים את הגישה לאיטליה דרך מעבר סן ברנאר הקטן ודרך החוף הליגורי. צבאו של מריוס היה מבוצר היטב, והטווטונים לא הצליח לשבור את הגנתו וביצוריו. לאחר אבדות כבדות החליטו הטווטונים לחצות את הנהר, לעקוף את המחנה הרומי ולצעוד לעבר איטליה. מריוס הניח להם לחצות את הנהר ללא הפרעה והחל לנוע בעקבותיהם עם צבאו. בסביבת אקווה סקסטיה החלו החילות הקלים של שני הצבאות להתנגש, והחלה שורה של קרבות. לאחר שלושה ימים נחל מריוס ניצחון מוחץ. הצבא הטווטוני, שהותש מהחום של דרום גאליה, הובס לחלוטין, ומלכם טווטובוד (אנ') נשבה. מחנה העם הטווטוני, שנסע אחרי הצבא, נטבח בהמוניו על ידי הרומים. זה היה אזכורם האחרון ברשומות המתועדות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טווטונים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 024603

 |
**אגוטי זהוב-ירך** (שם מדעי: *Dasyprocta leporina*) הוא מין ממשפחת האגוטיים החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית ובכמה איים בים הקריבי.

מאפיינים
--------

האגוטי הוא יצור דמוי-שרקן בעל רגליים ארוכות ופרווה זהובה סביב אזור השת. אורכו 48–64 ס"מ ומשקלו 3–6 ק"ג בממוצע. הזכרים גדולים מהנקבות. הפנים ורודות וכך גם האוזניים הקטנות. לאגוטי ראייה ושמיעה טובות ושיניים חדות איתן הוא מסוגל לפצח קליפות וזרעים קשים. תזונתו כוללת בעיקר פירות וזרעים קשים כמו אגוז ברזילאי. לעיתים עוקב האגוטי אחרי קופים שאוכלים פירות ביער וממתין שיפילו אותם מטה.

האגוטי מסוגל לרוץ מהר ביער ולהתחבא בין הצמחייה. בתקופת הרבייה ממליטה הנקבה 1–3 גורים, הנגמלים תוך 20 שבועות.

בישראל נמצא האגוטי בגן החיות התנ"כי, במתחם החיות הקטנות, יחד עם חיות נוספות מאמריקה הדרומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגוטי זהוב-ירך** בוויקישיתוף
* אגוטי זהוב-ירך, באתר ITIS (באנגלית)
* אגוטי זהוב-ירך, באתר NCBI (באנגלית)
* אגוטי זהוב-ירך, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אגוטי זהוב-ירך, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אגוטי זהוב-ירך, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אגוטי זהוב-ירך באתר הרשימה האדומה של IUCN
עטיפת ספר התוכנית "שלושה בסירה אחת" (1957)
יצחק שמעוני מנחה את התוכנית "שלושה בסירה אחת", 1957
"**שלושה בסירה אחת**" הייתה תוכנית רדיו פופולרית, ששודרה בקול ישראל בין השנים 1956–1959. השידור התקיים מדי חודש ביום שבת לפני הצהריים, ובשידור חוזר כעבור שבועיים.

יוזם התוכנית והמנחה שלה היה יצחק (צחי) שמעוני, שהיה בין העובדים הבכירים בקול ישראל. יחד עם שמעוני ערכו את התוכנית אלון שמוקלר ויהודה האזרחי. את הרעיון שאב שמעוני מתוכנית בריטית, בה צוות קבוע נשאל שאלות שונות וענה תשובות מתחכמות, לאו דווקא לגופו של לעניין.

לגרסה העברית של התוכנית נוספו מספר מרכיבים ייחודיים, כגון שירים ולחנים (שלכאורה חוברו ללא הכנה מוקדמת ועסקו בעניין אקטואלי), וגרסאות מקוריות לסיפורים ובדיחות. את השירים כתב המשורר אהרן אמיר (שלימים התפרסם גם כסופר ומתרגם), או הפזמונאי דן אלמגור. את המנגינות חיבר המוזיקאי מאיר הרניק. באין מתחרים לתחנה, זכתה התוכנית לפופולריות רבה.

שם התוכנית הושאל מכותרת ספרו של ג'רום ק. ג'רום "שלושה בסירה אחת (מלבד הכלב)".

בשנים 1957–1959 יצאו לאור שלוש אסופות של קטעי הומור מן התוכנית בעריכת יהודה האזרחי ויצחק שמעוני.

משתתפי התוכנית "שלושה בסירה אחת", 1957. משמאל לימין: גבריאל צפרוני, שלום רוזנפלד, שמואל אלמוג, אמנון אחי-נעמי ודן אלמגור
בין המשתתפים בצוות התוכנית:

* שאול ביבר
* שלום רוזנפלד
* רות בונדי
* אמנון אחי נעמי
* שמואל שניצר
* דן בן אמוץ
* דן אלמגור
* עדה בן-נחום
* שמואל אלמוג
* גבריאל צפרוני
* חיים חפר
* יצחק איתן

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שלושה בסירה אחת (רדיו)** |

* קטע מהתוכנית
* אורי דרומי, האיש המשעשע מהרדיו: אמנון אהרונסון (אחי-נעמי), ממשתתפי "שלושה בסירה אחת", 1925-2007, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2007
* פס קול ישראל - 80 שנה לשידור העברי - שלושה בסירה אחת, סרטון באתר יוטיוב
* שלושה בסירה אחת שודרה ב19.5.1958 בהיכל התרבות, סרטון באתר יוטיוב
**נשים נגד אלימות** היא עמותה פמיניסטית שנוסדה בנצרת בשנת 1992 למאבק באלימות נגד נשים ערביות בישראל.

פעילות
------

העמותה הייתה הראשונה שפתחה מקלטים ומוקד סיוע טלפוני לנפגעות תקיפה מינית ערביות. במהלך השנים הרחיבה העמותה את פעילותה גם לקידום זכויות נשים בציבור ובמוקדי כוח פוליטי, לקידום תעסוקה לאקדמאיות ערביות ולהעלאת מודעות לזכותן של נשים לתעסוקה. העמותה נחשבת עד עצם היום הזה, למעלה מ-15 שנים לאחר הקמתה, לגוף הפמיניסטי המרכזי במגזר הערבי בישראל, ובין היתר היא יוזמת ומפרסמת מחקרים בתחומי פעילותה.

מייסדת העמותה והמנכ"לית שלה למן הקמתה היא עאידה תומא-סולימאן.

בשנת 1995 זכתה העמותה באות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג, המוענק מדי שנה על ידי האגודה לזכויות האזרח לאדם או לגוף על תרומה מיוחדת לקידום זכויות האדם בישראל.

בעבר נוהלה העמותה על ידי ח"כ עאידה תומא סלימאן. כיום מנהלת את העמותה נאילה עואד ראשד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של נשים נגד אלימות
* נשים נגד אלימות, באתר "גיידסטאר ישראל"
* ריאיון עם מנכ"לית נשים נגד אלימות, מתוך הסדרה כנגד כל הסיכויים
* יואב שטרן, בעיניכם, אני ממש אקזוטית, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2006
* יאיר אטינגר, הישג לפמיניסטיות ערביות: עליה בתלונות על תקיפות נשים, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2004
* מירון רפופורט, אל תגידו לנו שזאת החברה הערבית, שזה האיסלאם, באתר הארץ, 6 באפריל 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1499 2088
* LCCN: no2007105265
* VIAF: 160687447
* WorldCat: lccn-no2007105265

 |
כוכב שמרחקו מהשמש הוא פארסק אחד. בין הקו שמחבר את הכוכב לכדור הארץ, לבין הקו המחבר את הכוכב אל השמש, נוצרת פרלקסה בת שניית קשת אחת (הציור אינו בקנה־מידה)
**פארסק** (באנגלית: **Parsec**) היא יחידת אורך המשמשת באסטרונומיה. סימנה הוא **pc**, והיא שווה ל־‎30.86×1012‎ קילומטר (כלומר כ־31 טריליון קילומטר, או 3.26 שנות אור). השם "פארסק" הוא ראשי תיבות באנגלית של פרלקסה־שנייה (**par**allax-**sec**ond).

פרלקסה של כוכב היא הזווית שבין הקווים ה"מחברים" את הכוכב לכדור הארץ ולשמש (ובהכללה: הזווית בין שני הקווים המחברים בין עצם לבין שתי נקודות תצפית).

פארסק אחד הוא המרחק אל כוכב שמיקומו בקירוב ניצב למישור המילקה, היוצר פרלקסה של שניית קשת אחת בין הקווים המחברים את הכוכב אל השמש ואל כדור הארץ. לחלופין, פארסק אחד הוא המרחק בין צופה לבין שני עצמים, שמרחקם זה מזה הוא יחידה אסטרונומית אחת, כך ששני העצמים נראים לצופה כשהם מופרדים בזווית של שניית קשת אחת. הקו המחבר את אחד העצמים לצופה ניצב לקו הדמיוני המחבר את שני העצמים בעיני הצופה (הלא הוא ההיטל - דבר היוצר משולש ישר־זווית). לכן:

{\displaystyle \tan {1''}={\frac {1[AU]}{1[pc]}};}

{\displaystyle =>1pc={\frac {1[AU]}{\tan {1''}}}={\frac {1[AU]}{\tan {\left({\frac {1}{60\cdot 60}}\right)}}}=206,265[AU]=3.08568\times 10^{16}[m]=}
{\displaystyle 30.8568[Pm]=3.2616[ly]}

ומכאן ש־1 פארסק שווה ל־‎30.86×1012‎ ק"מ, או כ־3.2616 שנות אור.

אף־על־פי שהפארסק מהווה מרחק עצום בקנה־מידה אנושי, בקנה־המידה של היקום הוא יחידה קטנה. כך, למשל, המרחק מאיתנו לכוכב הקרוב ביותר אלינו פרט לשמש, פרוקסימה קנטאורי, הוא 1.34 פארסק, קוטר שביל החלב הוא כ־30,000 פארסק ואילו המרחק בינינו לגלקסיית אנדרומדה, הגלקסיה הקרובה ביותר אלינו, הוא כ־780,000 פארסק. לכן, למדידת גדלים של גלקסיות משתמשים ב**קילו־פארסקים** ולמרחקים בין גלקסיות משתמשים ב**מגה־פארסקים**.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארסק** בוויקישיתוף
* פארסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הסיסמה "**רק לגרמנים**" (בגרמנית: **Nur für Deutsche**) הייתה סיסמה אתנוצנטרית גרמנית המציינת כי מפעלים מסוימים, מתקני תחבורה ומתקנים אחרים כגון ספסלי פארק, ברים ומסעדות שמורים אך ורק לגרמנים. סיסמה זו הייתה בשימוש בגרמניה הנאצית לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, וכן במדינות רבות שנכבשו על ידי גרמניה, כולל פולין משנת 1939 ואילך. שלטים הנושאים את הסיסמה הוצבו בכניסות לפארקים, בתי קפה, בתי קולנוע, תיאטראות ומתקנים נוספים. הם נועדו להראות לאוכלוסייה המקומית את ה"עליונות" הגזעית לכאורה של הגרמנים וליצור אפליה בינם לבין המקומיים.

היסטוריה
--------

 "רק לנוסעים גרמנים" בקו חשמלית 8, רכב מס' 94 בקרקוב הכבושה
 כתובות ההתנגדות "רק לגרמנים" על בסיס עמוד תאורה בפולין הכבושה, רמז לכך שהעמודים שמורים לגרמנים לשם לינץ'
 אזהרה גרמנית שכתבו הנאצים בכתב גותי בפולין הכבושה ב-1939 - "אין כניסה לפולנים!" (Zutritt für Polen verboten!)
בפולין הכבושה על ידי הגרמנים, ההפרדה הגזעית כמעט הושלמה ב-1940. בחשמליות וברכבות, הקרון הראשון היה שמור בדרך כלל לאנשי מנהל וצבא גרמנים, חברי המפלגה הנאצית ואזרחים גרמנים. לאומים אחרים היו אמורים להשתמש בקרוניות הנותרות. מהיהודים נשללה כל אפשרות לשימוש כזה. ההפרדה התקיימה במדינות כבושות אחרות כמו חלקים מברית המועצות. זו הייתה דרך נוספת להטיל אימה על מקומיים, בנוסף להטלת אילוצים משפטיים, עוצר ושערי חליפין לא הוגנים. יהודים הופלו לרעה בכל המדינות הכבושות כמו גם בגרמניה עצמה, וחלק מהעיירות התפארו במעמדן כ"ריקות מיהודים", יודנפריי. על היהודים הוטלו המגבלות החמורות מכל. נאסר עליהם להיות בעלי מכוניות, אופניים ומכשירי רדיו והם יכלו לעשות קניות רק בזמנים מוגבלים. נאסר עליהם להשתמש בספסלים בפארק ולאחר מכן בפארקים ציבוריים בכלל. הניסוחים כללו את הצורה "Juden verboten", "אסור ליהודים". הגבלות אלה הוחלו בהדרגה בגרמניה משנת 1933 ואילך, והואצו בעקבות פלישה לכל מדינה. כך סבלו יהודי אוסטריה לאחר האנשלוס ב-1938, וכך גם יהודי פולין מ-1939 ואילך לאחר הכיבוש. הגישה הגרמנית התבססה על הפילוסופיה הגזעית של היות הגרמנים "גזע האדונים", שכל ה"גזעים" האחרים נחותים ממנו, ועל כן יש לשעבד ולנצל אותם.

אפליה דומה
----------

שילוט דומה היה בשימוש בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד ובארצות הברית בתקופת חוקי ג'ים קרואו, שם הנסיעות באוטובוסים היו בהפרדה גזעית. שילוט מפלה שימש באופן לא רשמי בבריטניה, בעיקר בשלטים באירוח על בסיס לינה וארוחת בוקר, ללא אירים ושחורים. (ראו Anti-Irish sentiment (אנ')) שלטים כאלה אינם חוקיים כיום.

תגובה
-----

בעגה של הפרטיזנים הפולנים, משקה אלהוכולי שהיה תוצר רעיל או בלתי ניתן לשתייה של מזקקה לא חוקית (Moonshine) נקרא בצחוק "רק לגרמנים". הפרטיזנים אהבו לצייר את המילים "רק לגרמנים" על גדרות בתי קברות או עמודי פנסים ברחוב (תוך רמיזה לתלייה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רק לגרמנים** בוויקישיתוף

ראו גם
------

* אפרטהייד
* אסור להכניס כלבים והודים
* ספסלי גטו
* פולין במלחמת העולם השנייה
* יודנפריי
* איגניקה נאצית
* הפרדה גזעית
* נפרד אבל שווה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Katarzyna Graczykowska (בספטמבר 1999). "Okupacyjna codzienność". *Wiedza i Życie* (בפולנית). אורכב מ-המקור ב-2007-01-28. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**קתדרלת המולד של ישו** (בקופטית: **ⲡⲓⲉⲣⲫⲉⲓ ⲛ̀ⲕⲁⲑⲉⲇⲣⲁ ⲛ̀ⲧⲉ ⲡϫⲓⲛⲙⲓⲥⲓ ⲙ̀ⲡⲭⲣⲓⲥⲧⲟ**) היא קתדרלה קופטית-אורתודוקסית, שנמצאת בבירת מצרים החדשה. הכנסייה נחנכה על ידי נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי ועל ידי האפיפיור ה־118 של הכנסייה הקופטית, תאודורוס השני ב-6 בינואר 2019. זו הכנסייה הגדולה ביותר במזרח התיכון.

היסטוריה
--------

בינואר 2017 ומספר שבועות לאחר פיגוע הירי באל-מניא בו נרצחו כ-29 נוצרים קופטים הורה נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי להקים מסגד וכנסייה בבירת מצרים החדשה שיהיו המסגד והכנסייה הגדולים ביותר במצרים וזאת על מנת שיהפכו לסמל של דו-קיום ואחדות לאומית. למעשה, במשך עשרות שנים הוגבלת המכסה להקמה כנסיות במצרים וזאת כדי להימנע מפגיעה באסלאם, עם זאת באוגוסט 2017 הפרלמנט המצרי החליט להסיר את המגבלות ובכך התאפשרה בנייתה. הקתדרלה נבנתה על ידי מהנדסים מכוחות הצבא המצרי.

ב-6 בינואר 2019 נחנכה הכנסייה על ידי נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי ועל ידי האפיפיור ה־118 של הכנסייה הקופטית, תאודורוס השני ב-6 בינואר 2019. זו הכנסייה הגדולה ביותר במזרח התיכון. מסגד אל-פתאח אל-עלים נחנך אף הוא באותו יום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת המולד של ישו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד למרות המתקפה על הנצרות, במצרים נחנכה הקתדרלה הגדולה במזרח התיכון, באתר הארץ, 8 בינואר 2019
2. 1 2  "Inauguren una catedral copta al Caire, la més gran del Pròxim Orient" [A Coptic cathedral opens in Cairo, the largest in the Near East] (בקטלאנית). 8 בינואר 2018. נבדק ב-12 בפברואר 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Pope Tawadros II to lead first ever mass at Egypt's new Nativity of Christ Cathedral". *Nile TV*.
4. ↑  "Egypt's Copts prepare for opening of cathedral in new administrative capital". *The National*. 4 בינואר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Egypt's Sisi inaugurates Nativity of the Christ Cathedral". *Ahram.org*.
מבט על בית הקפה
סופלה ערמונים
**אנג'לינה** (בצרפתית: **Angelina-salon de thé**) הוא בית קפה ומסעדה הממוקם ברחוב ריבולי מס' 226 ברובע הראשון של פריז, צרפת.
בית הקפה ידוע בעיקר בשל משקה השוקולד הסמיך במיוחד המעוטר בקצפת, ובעוגות המוגשות בו (בייחוד ה-סופלה ערמונים, ועוגת סנט אונורה).

היסטוריה
--------

בית הקפה נוסד בשנת 1903 על ידי הקונדיטור אנטואן רומפלמאייר (Antoine Rumpelmayer) ועוצב בסגנון הבל אפוק.
בתחילת דרכו נקרא בית הקפה על שמו של המייסד אולם לאחר מכן שינה אותו על שמה של כלתו. לאחר מותו בשנת 1914 המשיכו בנו רנה וכלתו אנג'לינה בהפעלת המקום תוך הרחבת מבחר המאפים המוצע ללקוחות. קפה אנג'לינה הפך למקום מפגש מועדף על אנשי החברה הגבוהה בפאריס ובין לקוחותיו הקבועים נמנו מרסל פרוסט וקוקו שאנל. 
בשנת 1980 צולמו בבית הקפה מספר סצנות מהסרט "לה בוהם 2" בכיכובה של סופי מרסו.

פעילות
------

במשך השנים התרחב היצע המזון בבית הקפה והוא החל להציע גם תפריט מסעדות רגיל וארוחות מלאות לבוקר, צהריים וערב. בני משפחת רומפלמאייר המשיכו להחזיק בבעלות על המקום עד לשנת 1963. בשנת 2005 נמכרה הבעלות שוב ל"קבוצת ברטראנד"-רשת מזון מהיר.

בפריס פועלים שבעה סניפים ונקודות מכירה תחת המותג אנג'לינה: בכתובת המקורית שמול גני טילרי, בגלרי לפאייט בשדרות האוסמאן, בקניון "ארמון הקונגרס", שני אתרים בארמון ורסאי, במוזיאון לוקסמבורג, וברחוב באק.
בנוסף לאלה נפתחו סניפים נוספים של בית הקפה במזרח התיכון ובמזרח הרחוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנג'לינה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אנג'לינה
* סיפורו של קפה אנג'לינה (בצרפתית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבישוף נוצרי. אם התכוונתם למצביא עמוני מהצבא הסלאוקי, ראו טימותיאוס (עמון).

טימותיאוס וסבתו מאת רמברנדט - 1648
**טימותיאוס** (יוונית: *Timótheos*, Τιμόθεος). משמעות השם: "המכובד על ידי אלוהים" או "המכבד את אלוהים" או "הירא את אלוהים") היה בישוף נוצרי בן המאה הראשונה לספירה. נולד בשנת 17 לערך ומת בשנת 97 לערך. על פי הברית החדשה, היה טימותיאוס בן לווייתו של השליח פאולוס במסעותיו להפצת הבשורה הנוצרית.
הוא גם הנמען של שתיים מאגרותיו של פאולוס - האיגרת הראשונה אל טימותיוס והאיגרת השנייה אל טימותיאוס.

חייו
----

טימותיאוס נזכר בברית החדשה לראשונה בזמן ביקורו השני של פאולוס בליסטרה שבאנטוליה שם הוא מוזכר כתלמיד. פאולוס התרשם ממנו ולקחו לו כבן לוויה. טימותיאוס היה בן לאב יווני ולאם יהודייה, אולם לא נימול. פאולוס דאג למול אותו, על פי הטקסט, כדי שיהיה מקובל על היהודים. הוא התלווה לפאולוס במסעותיו לפריגיה, גלטיה, מיסיה, טרואס, פיליפי, וריה, וקורינתוס.
אמו **אבניקה** וסבתו **לואיס** מוזכרות כנשים מאמינות, מה שמרמז על האפשרות להיותן נוצריות. מעט ידוע על אביו, מעבר לעובדה שהיה יווני.

טימותיאוס היה כלוא לפחות פעם אחת, זאת אנו למדים מהמסופר באיגרת אל העברים על שחרורו לחופשי. כמו כן, נראה כי טימותיאוס סבל תדיר מכאבי בטן.
לפי מסורת מאוחרת, פאולוס הסמיך אותו לתפקיד בישוף אפסוס בשנת 65, שם שרת 15 שנה. בשנת 97 (כשהוא בן 80), טימותיאוס ניסה למנוע מצעד סגידה לאלילים פגאניים ובתגובה להטפתו את הבשורה, היכוהו הפגאנים, גררו אותו ברחובות וסקלוהו באבנים. במאה ה-4 לספירה הועברו עצמותיו ל-"כנסיית השליחים הקדושים" בקונסטנטינופול.

קאנוניזציה
----------

ימי החג המוקדשים לטימותיאוס משתנים על פי הזרמים השונים בנצרות:

- 22 בינואר - הכנסייה האורתודוקסית המזרחית,
- 24 בינואר - הכנסייה הלותרנית של מיזורי (ארצות הברית).
- 26 בינואר - הכנסייה הקתולית, הכנסייה האוונגליסטית הלותרנית של ארצות הברית, הכנסייה האפיסקופלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טימותיאוס** בוויקישיתוף
* טימותיאוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הברית החדשה, מעשי השליחים, טו, 1-3.
2. ↑  הברית החדשה, האיגרת אל העברים, יג, 23.
3. ↑  הברית החדשה, האיגרת הראשונה לטימותיאוס, ה, 23.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275221805171
* GND: 13172424X
* LCCN: n85215879
* LNB: 000256547
* RERO: 02-A010158699
* SELIBR: 332937
* SUDOC: 174961723
* VIAF: 42978995
* WorldCat: viaf-42978995

 |
חומצה תת-כלורית (Hypochlorous acid} היא חומצה חלשה שנוסחתה HOCl החומר נוצר בתגובת דיספרופורציונציה בין גז כלור למים. 

{\displaystyle Cl\_{2(g)}+H\_{2}O\_{(l)}\rightleftarrows HOCl\_{(aq)}+HCl\_{(aq)}}

בשל תגובת שיווי משקל זו לא ניתן לבודד את החומצה התת-כלורית מהתמיסה. החומצה נמצאת בתמיסה בשיווי משקל עם היון {\displaystyle OCl^{-}}

{\displaystyle HOCl+H\_{2}O\rightleftarrows OCl^{-}+H\_{3}O^{+}}
גם החומצה התת-כלורית וגם היון הם מחמצנים ומשמשים כחומרי חיטוי.

החומצה נוצרת גם בתגובת שיווי משקל בין Cl2O למים

{\displaystyle 2HOCl\leftrightarrows Cl\_{2}O+H\_{2}O\qquad K\_{eq}=3.55\*10^{-3}}

HOCl הוא מחמצן חזק מכלור 

{\displaystyle 2HOCl\_{(aq)}+2H\_{(aq)}^{+}+2e^{-}\longrightarrow Cl\_{2(g)}+2H\_{2}O\_{(l)}\qquad E^{\circ }=+1.63V}

בשל תכונות החיטוי של החומר משמשים מלחי החומצה התת-כלורית: נתרן תת-כלורי וסידן תת-כלורי כחומרי ניקוי וחיטוי. החומצה נוצרת בתאי דם לבנים כנגד גורמי מחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומצה תת-כלורית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4405010-0
* NDL: 001107859

 |
ניתוח מעקפים בעורקי הלב
**כירורגיית לב-חזה** (באנגלית: **Cardiothoracic Surgery**) היא ענף בכירורגיה העוסק במחלות של בית החזה, שבאופן מסורתי יכולות להפתר על ידי ניתוח, אולם לא בהכרח. ענף זה כולל טיפול במחלות כירורגיות של הלב, קרום הלב (פריקרד), הריאות, קרום הריאה (פלאורה), וכלי הדם הגדולים שבבית החזה. כמו כן, עוסק המקצוע בטראומה של בית החזה ובתיקון מומים מולדים של הלב וכלי הדם שבחזה. לעיתים עוסק התחום גם בניתוחי ושט, קנה וסרעפת.

ניתוחים נפוצים המבוצעים על ידי כירורג לב-חזה הם:

* ניתוחי מעקפים של העורקים הכליליים (עורקי הלב).
* ניתוחי תיקון או החלפה של מסתמים (למשל, החלפת מסתם צניפי).
* מדיאסטינוסקופיה וטורקוסקופיה - הסתכלות וטיפול בשיטה חודרנית מינימלית (Minimally Invasive Surgery) בבינה (מדיאסטינום) ובבית החזה.
* כריתת נגעים מהריאה
* ניתוחי תיקון של מפרצת או בתירת אבי העורקים החזי (תיקון של אבי העורקים הבטני מתבצע על ידי רופא המומחה בכירורגיית כלי דם).
* תיקון מומים מולדים של הלב וכלי הדם שבחזה
* השתלת לב, השתלת ריאה והשתלת לב-ריאות

חלק מניתוחי הלב מתבצעים בגישה של ניתוח לב פתוח. זהו ניתוח שבו מחובר החולה למכונת לב-ריאה- מכונה השואבת את הדם, מחמצנת אותו ומחזירה אותו לחולה.

באופן מסורתי, רוב הניתוחים בתחום היו ניתוחי מעקפים שמטרתם עקיפת היצרויות או חסימות בעורקים הכליליים. כיום, בשל ההתקדמות הטכנולוגיה הרפואית, השתפרה היכולת לבצע התערבות בעורקים הכליליים מבלי צורך לפתוח את בית החזה, באמצעות צנתור לב. התערבות כזו נקראת "צנתור טיפולי" (בשונה מ"צנתור אבחנתי") והיא מבוצעת על ידי רופא קרדיולוג שאינו כירורג. מאז, יש ירידה כללית במספר ניתוחי המעקפים המבוצעים, ועלה חלקם היחסי של ניתוחי תיקון והחלפת מסתמים וניתוחים לתיקון מומי לב המולדים.

כיום רק מקרים מורכבים או מקרים ספציפיים של חסימות בעורקים הכליליים מנותחים. צנתורים חוסכים מהחולים את זמן ההחלמה הממושך הקשור בניתוח לב פתוח וכן חלק מהסיבוכים. לצנתורים יש סיבוכים, חלקם עשויים להיות קטלניים, בעיקר כאשר מנסים להשתמש בהם במצבים שבהם יש התוויה ברורה לניתוח. ניתוח נותן בדרך כלל פתרון ארוך טווח ומקטין את מספר ההתערבויות שהמטופל יצטרך לעבור בעתיד.

לקריאה נוספת
------------

* **The Genius of C. Walton Lillehei and the True History of Open Heart Surgery**; Daniel A. Goor, Vantage Press, 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כירורגיית לב-חזה** בוויקישיתוף
* רשת כירורגיית לב חזה, אתר לרופאים וסטודנטים לרפואה. מכיל ספרי לימוד מקוונים.
* אמנון ז'קונט, הכל התחיל במשאבה קטנה לייצור מיונז, באתר הארץ, 8 באפריל 2008
* לב - כירורגיה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553152405171
* GND: 4024641-3
* LCCN: sh85059711
* LNB: 000077538
* NKC: ph121466

 |