recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
תרכובת מזון לתינוקות
**תרכובת מזון לתינוקות** (תמ"ל) או **פורמולה** משמשת תחליף חלב להזנת התינוק. השימוש בתמ"ל נהוג במקרים שהאם אינה יכולה להיניק ולספק חלב אם, כאשר מתעוררים קשיים בהנקה, כאשר תפוקת החלב נמוכה ונדרשת תוספת, או כאשר האם מעדיפה שלא להיניק או לשאוב.

תמ"ל מבוסס על חלב פרה או על סויה, בתוספת מרכיבי תזונה. תמ"ל משווק לצרכנים בעיקר בצורת אבקה שיש להוסיף לה מים מורתחים בהתאם להוראות היצרן, לערבב ולהביא לטמפרטורה המתאימה להזנת התינוק. בבתי יולדות משתמשים בתמ"ל נוזלי מוכן לשימוש בבקבוקים חד-פעמיים. ניתן לקנות כאלה גם בחנויות, אך מחירם גבוה יותר.

על פי ארגון הבריאות העולמי הזנה בתמ"ל היא האפשרות הרביעית בעדיפותה: במקום הראשון חלב אם בהנקה, במקום השני חלב אם שאוב הניתן בבקבוק, במקום השלישי חלב אם מאם אחרת ורק במקום הרביעי תמ"ל.[דרוש מקור]

תמ"ל יכול לשמש גם כתוספת משלימה להנקה, כאשר האם אינה יכולה להניק את התינוק בכל עת, לדוגמה כאשר היא חוזרת לעבוד בתום חופשת הלידה ואינה שואבת בזמן זה.

יצרני התמ"ל עושים מאמצים רבים ליצור תחליף שיהיה קרוב ככל האפשר לחלב האם.

כאשר התמ"ל הוא המזון היחיד אותו צורך התינוק במשך חודשי חייו הראשונים, ישנה חשיבות גדולה לכך שהוא אכן יכלול את כל אבות המזון, המינרלים והוויטמינים להם זקוק התינוק להתפתחות תקינה.

חלק מהיצרנים משווקים תמ"ל בדרגות שונות, כאשר כל דרגה מותאמת לקבוצת גיל של ילדים, ומנסה לספק את המרכיבים הדרושים להם ושמותאמים ליכולות של מערכת העיכול באותו הגיל. לרוב החלוקה היא לדרגות 1, 2 ו-3.

ראו גם
------

* פרשת רמדיה
* הנקה ו-HIV

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תמ"ל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תרכובת מזון לתינוקות** |

* מזונות משלימים להנקה ולהזנה בתרכובת מזון לתינוקות, באתר משרד הבריאות
* דרישות הרכב ודרישות תזונתיות עבור תרכובות מזון לתינוקות ולפעוטות, באתר משרד הבריאות
* Infant and young child nutrition, באתר ארגון הבריאות העולמי
* נירית אנדרמן, הסרט שמתאר את שחיתויות תעשיית תחליפי החלב, הארץ, 24 בנובמבר 2014
* רונית דוייב‏, פורמולה זה לא סתם חלב, באתר וואלה!‏, 15 בספטמבר 2015
* ד"ר איתי גל, למה תחליפי החלב לא מספקים את מה שיש בחלב אם, באתר ynet, 9 במאי 2016
* רן לוי, כרוניקה של מזון שנוי במחלוקת – על תחליפי חלב לתינוקות, באתר עושים היסטוריה
* Infant formula: the superfood you never think about, באתר ה-BBC
* מאיה דומן שפיטלניק, תזונה בגיל הרך קריטית להתפתחות. אז למה התחום פרוץ לגמרי?, באתר "שיחה מקומית", 9 בינואר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  בלשון הדיבור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548194505171
* BnF: cb12498084s (data)
* LCCN: sh85066001

 |
אובלטים מתוצרת ברט
**ברט** (באנגלית: Barth) היא חברה פרטית ישראלית לייצור מזון, חברה-אחות לחברת שוקוטרייד המתמחה בייבוא והפצת ממתקים.

היסטוריה
--------

חברת ברט הוקמה בישראל על ידי מרגלית ברט (גיסתו של אהרן ברט) עם עלייתה לארץ ישראל מגרמניה בשנת 1933 עם עליית הנאצים לשלטון. הידע שהביאה איתה בייצור אובלטים, שוקולד ומרציפן תורגם למפעל ביתי קטן ברחוב דיזנגוף בתל אביב. בשנת 1959 עבר המפעל לרחוב מודיעין ברמת גן, בשנת 1992 התבסס במבנה שהחברה בנתה במיוחד לצרכיה בקריית אריה שבפתח תקווה. בשנה זו גם זכה המפעל בפרס מבנה התעשייה היפה ביותר לאותה שנה.

לחברת ברט חברה אחות - שוקוטרייד בע"מ, שנוסדה בשנת 1963. במסגרת החברה מיובאים לארץ מותגי ממתקים ושוקולד.

בשנת 2023, עם פטירתם של הבעלים מיכה ועודד ברט, עברה החברה לניהולו של הדור הרביעי, על ידי אלכסנדרה אהרון ברט.

מוצרי החברה
-----------

מוצר הדגל של ברט הוא אובלטים עגולים עם קימל. במשך השנים שכללו בני משפחת ברט את המכונות, וכיום הייצור אוטומטי. נוספו טעמים חדשים: שומשום וזעתר. המפעל עובד 24 שעות ביממה 6 ימים בשבוע ומייצא חלק מתוצרתו גם תחת מותג פרטי.

בשנת 2023 הוסיפה החברה שני ליינים חדשים, האחד של ביסקוויטים מדגנים חלקם ללא תוספת סוכר, האחר של שוקולדים בארבעה גדלים. ליין נוסף של מוצרי מתנה מתוקים ומיוחדים הושק לראש השנה 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

 אתר האינטרנט הרשמי של ברט (מאורכב)

* איך מייצרים אובלטים? | תוצרת ישראל, סרטון בערוץ "כאן | דיגיטל - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 04:27)
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**גולדפרב גרוס זליגמן עורכי דין** הוא משרד עורכי הדין שנוצר ממיזוג בין המשרדים "גולדפרב, לוי, ערן, מאירי, צפריר ושות'" (שהוקם ב-1972) ומשרד "מ. זליגמן ושות'" (1930), שהתמזגו בשנת 2011. בראש המשרד עומדים **עו"ד יודי לוי** ו**עו"ד עמיר צפריר**, יושבי ראש הפירמה, **עו"ד צבי בר-נתן**, סגן יו"ר הפירמה, ו**עו"ד לוי אמיתי** ו**עו"ד טל עצמון**, השותפים המנהלים של הפירמה.
במשרד למעלה מ-520 עורכי דין, מתוכם למעלה מ-100 שותפים.
המשרד נמנה עם המשרדים המובילים בישראל בתחומי המשפט השונים בהם הוא עוסק, לפי דירוגים בינלאומיים ומקומיים דוגמת – Chambers and Partners, The Legal 500, IFLR 1000, BDIcode, Dun's 100 ואחרים.
מבין שורות המשרד יצאו שופטי בית המשפט העליון יואל זוסמן ואלפרד ויתקון.

בעשור השני של המאה ה-21, התפרסם המשרד בעקבות ייצוגו של ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד אולמרט.

המשרד מתמקד בארבעה תחומי ליבה – חברות ושוק הון בישראל ובעולם; ליטיגציה לסוגיה; נדל"ן ותכנון ובניה על כל היבטיהם; מיסים בישראל ומחוצה לה; ולצידם התמחויות בתחומי תעשייה, דיני עבודה, הגבלים עסקיים ותחרות, תשתיות, רגולציה, קניין רוחני ופרטיות, אנרגיה, מימון, בנקאות, ביטוח, הגנת הסביבה ועוד.

ב-2023 התמזג עם משרד עורכי הדין "גרוס", כשהמשרד המשולב הוא המשרד הגדול בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של גולדפרב זליגמן
* עו"ד אלי זהר- יו"ר גולדפרב זליגמן: תאגידים בחדר חקירות, מרכז הכנסים, הבורסה לניירות ערך בתל אביב, 16 בפברואר 2015, סרטון באתר יוטיוב
* הילה רז, ראש משרד גולדפרב-זליגמן מגלה איך התמודד עם בעיית האגו של עורכי הדין, באתר TheMarker‏, 24 במאי 2012
* מנחם שטאובר, אלה לוי-וינריב, ‏מח' הנדל"ן של ברקמן-וקסלר-בלום מצטרפת לגודלפרב-זליגמן, באתר גלובס, 7 ביוני 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  נורית רוט, משרד עורכי הדין הגדול בישראל: אושר מיזוג גולדפרב וזליגמן, באתר TheMarker‏, 16 במאי 2011
2. ↑  דירוגים, באתר www.goldfarb.com
3. ↑  ת"פ (ת"א) 10291-01-12 מדינת ישראל נ' הלל אליאס ארנסטו צ'רני ואח' בבית המשפט המחוזי בתל אביב - יפו, בפני כבוד השופט דוד רוזן
4. ↑  ניצן שפיר, ‏פירמה אחת, 520 עורכי דין: המיזוג הגדול ביותר בענף יוצא לדרך, באתר גלובס, 19 בינואר 2023
**דיל בע"מ** (באנגלית: **Deel**) היא חברת הזנק ישראלית-אמריקאית המספקת שירות של ניהול העסקת עובדים ופרילאנסרים ברחבי העולם.

היסטוריה
--------

דיל הוקמה בשנת 2018 על ידי אלכס בואזיז הישראלי, מנכ"ל החברה, ושואו ואנג הסינית, סמנכ"לית ההכנסות, שנפגשו בעת לימודיהם ב-MIT. החברה מספקת שירות של ניהול העסקת עובדים ופרילאנסרים ברחבי העולם. התוכנה של החברה מטפלת ביצירת חוזי העסקה, ניהול משאבי אנוש, ניהול ההטבות לעובדים, יצירת תלושי שכר ותשלום השכר. החברה פעילה ביותר מ-150 מדינות ומטפלת בתשלומים ביותר מ-120 מטבעות, תוך התאמה לרגולציה מקומית בכל מדינה. לשם כך היא משתפת פעולה עם יותר מ-250 משרדים של עורכי דין ורואי חשבון ברחבי העולם, ומאפשרת להשתמש בה כמעסיק פורמלי (Employer of Record), באמצעות חברות בנות מקומיות, במדינות שבהן למעסיק אין שלוחה משלו (בישראל החברה הבת המקומית היא דיל אי.או.אר ישראל בע"מ). במסגרת עבודה מרחוק שירותי החברה מאפשרים למעסיק לקלוט עובדים בלי קשר למדינה שבה הם נמצאים. מטה החברה שוכן בסן פרנסיסקו ולה כ-400 עובדים (באוקטובר 2021) ברחבי העולם.

באוגוסט 2021 רכשה החברה את Zeitgold, חברת הזנק ישראלית-גרמנית שמספקת שירותי הנהלת חשבונות ממוחשבים לעסקים קטנים, שעד לרכישתה גייסה כ-60 מיליון דולר.

### גיוסי הון

בשלב הסיד גייסה החברה ארבעה מיליון דולר. במאי 2020 גייסה החברה 14 מיליון דולר בהובלת קרן אנדריסן הורוביץ (אנ'). בספטמבר 2020 גייסה החברה 30 מיליון דולר. באפריל 2021 גייסה החברה 156 מיליון דולר לפי הערכת שווי של יותר ממיליארד דולר, ובכך הפכה לחד-קרן. באוקטובר 2021 גייסה החברה 425 מיליון דולר, לפי שווי של 5.5 מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דיל
* דיל, ברשת החברתית פייסבוק

* דיל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* דיל, ברשת החברתית LinkedIn

* דיל, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stoller, Kristin (9 מרץ 2021). "Future Of Work—The New HR Frontier: These Tech Startups Are Helping Businesses Adapt To A Remote World". *Forbes* (באנגלית). `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "HR Tech Startups Could Help Businesses Expand Their Remote Teams And Services". *CB Insights Research* (באנגלית אמריקאית). 2021-02-03.
3. ↑  עידן בן טובים, ‏אקזיט כחול-לבן: Deel רוכשת את Zeitgold ומתכננת לרכוש עוד חברות, באתר Geektime‏, 4 באוגוסט 2021
4. ↑  עידן בן טובים, ‏אנדריסן-הורוביץ מובילה השקעה של 14 מיליון דולר בסטארטאפ ישראלי, באתר Geektime‏, 21 במאי 2020
5. ↑  יניב אביטל, ‏4 חודשים בלבד אחרי הגיוס הקודם: Deel מגייסת עוד 30 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 9 בספטמבר 2020
6. ↑  עידן בן טובים, ‏הסטארטאפ Deel הופך לאחד מחדי-הקרן המהירים ביותר שצמחו כאן, באתר Geektime‏, 21 באפריל 2021
7. ↑  ג'ון בן-זקן, ‏דיל הישראלית מגייסת 425 מיליון דולר לפי שווי של 5.5 מיליארד, באתר "אנשים ומחשבים", 18 באוקטובר 2021;  
עידן בן טובים, ‏המייסד הישראלי עוד לא בן 30, אבל גייס עכשיו 425 מיליון דולר לפי שווי של 5.5 מיליארד דולר, באתר Geektime‏, 18 באוקטובר 2021
**דין שיווק וקליה בע"מ** היא רשת שיווק למכירת פיצוחים, פירות יבשים, תבלינים ורטבים, המפעילה כ-160 דוכני מכירה במרכולים בישראל.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בפברואר 1997 על ידי שמעון ששון. משנת 2000 מנהל אותה יגאל אלל, חתנו של ששון. החברה מוכרת במותגים "ששון הקולה" ו"ששון שוק", ובעבר שימש אות גם המותג "הקולה מבגדד". בשנת 2005 רכשה החברה מחברת רמדיה את חברת "שקדיה גבע תעשיות", שהוקמה על ידי קבוצת גבע ועסקה אף היא בשיווק פיצוחים ופירות יבשים. בשנת 2011 הועברו משרדי החברה, וכן המפעל ששכן בקבוצת גבע, לאזור התעשייה מודיעין. בינואר 2020 רכשה החברה את מפעל החמוצים "בית השיטה תעשיות" מחברת אסם השקעות תמורת כ-55 מיליון ש"ח.

במאי 2021 הפעילה החברה כ-160 דוכני מכירה, במותג "ששון שוק", במרכולים של רשתות השיווק שופרסל (כ-120 דוכנים), יוחננוף, ויקטורי, אושר עד ומחסני השוק. בדוכנים אלה נמכרים פיצוחים, פירות יבשים וממתקים בתפזורת, והחברה משלמת לרשת המרכולים עמלה בשיעור מסוים מהכנסותיה. בנוסף נמכרים מוצרים ארוזים של החברה במדפי המרכולים, במותגים "ששון הקולה" ו"שקדיה". החברה מייצרת גם את המותג הפרטי לפיצוחים ופירות יבשים של רשת רמי לוי שיווק השקמה. החברה מוכרת תבלינים ורטבים במותג "אהרוני" (על שם השף ישראל אהרוני).

במאי 2015 חייב בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב את החברה בתשלום פיצויים, משום שפגעה בהתארגנות עובדיה בהסתדרות. נפסק שהחברה תפצה את ההסתדרות ב-55 אלף ש"ח, את יו"ר ועד הפעולה של העובדים - ב-35 אלף שקל ושני עובדים נוספים שלקחו חלק בהתארגנות ופוטרו - ב-5,000 ש"ח כל אחד.

באוגוסט 2020 רכשה קרן פימי 50% מחברת דין שיווק וקליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של שקדיה גבע תעשיות
* אתר האינטרנט הרשמי של בית השיטה תעשיות
* אתר למנויים בלבד שוקי שדה, "מעטים מודעים לעושר שלו, זה לא רק בריכה ומכוניות יוקרה": יגאל אלל מגלגל מאות מיליונים מפיצוחים - עכשיו הוא עולה שלב, באתר TheMarker‏, 21 במאי 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיון קלינגבייל, דין שיווק רכשה את שקדיה ב-250 אלף דולר, באתר TheMarker‏, 25 בינואר 2006
2. ↑  שני מוזס, ‏נפטרת מהחמוצים: אסם מוכרת את מפעל בית השיטה תמורת כ-55 מיליון שקל, באתר גלובס, 23 בספטמבר 2019  
הבית שלנו, באתר של "בית השיטה תעשיות"
3. ↑  אהרוני, באתר "שקדיה"
4. ↑  חברת פיצוחים תפצה את ההסתדרות בגלל "פגיעה חמורה" בהתארגנות עובדיה, באתר "ספונסר", 30 בספטמבר 2015
5. ↑  נווית זומר, מרחיבה פעילות: פימי נכנסת לראשונה לתחום המזון, באתר כלכליסט, 30 ביולי 2020
**נורית שניט** (נולדה ב-26 בפברואר 1944) היא משפטנית ישראלית שכיהנה כפרקליטת מחוז מרכז.

ביוגרפיה
--------

נורית שניט נולדה בירושלים ב-26 בפברואר 1944. היא למדה משפטים במסגרת לימודי ערב, תוך כדי שירותה הצבאי, בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב והשלימה אותם לאחר מכן באוניברסיטה העברית בירושלים.

את תקופת התמחותה עשתה שניט אצל השופטים הדסה בן עתו וחיים שטיינברג. ב-1972, לאחר שהוסמכה לעריכת דין, התקבלה לעבודה בבית המשפט השלום בתל אביב ובמחוז מרכז של פרקליטות המדינה. בשנת 1988 התמנתה כפרקליטת מחוז מרכז, תפקיד בו כיהנה עד שנת 2004, עת פרשה לגמלאות.

במהלך עבודתה בפרקליטות מחוז מרכז שמשה שניט בתפקיד התובעת במשפט הרצח של החיילת אורלי דובי ובמשפט הריגול של שמעון לוינזון, וכן הורתה על העמדה לדין החייל שוקי בסו שירה באביו למוות באשמת הריגה בלבד (ולא בעבירת רצח). שניט ניהלה גם את תיק השוחד של השר לשעבר סאלח טריף.

בחודש דצמבר 2005 מונתה שניט כחברה בוועדת זיילר לבדיקת אירועי פרשת האחים פריניאן.

פעילות ציבורית והוקרה
---------------------

במקביל לתפקידיה בפרקליטות, כיהנה במספר תפקידים ציבוריים ובהם כנציגת שר המשפטים בוועדה המחוזית לתכנון ובניה ובוועדה הפסיכיאטרית, שתיהן של מחוז המרכז, חברה בוועדה לתיקונים בסדרי הדין הפלילי ודיני הראיות בראשות שופט העליון אליהו מצא ועמדה בראשות הוועדה לבחינת אופן תפקוד הוועדות הפסיכיאטריות והועדה לבחינת מעמדו של הפסיכיאטר המחוזי בבית המשפט.
לאחר פרישתה לגמלאות, כיהנה בבית הדין המשמעתי של עובדי המדינה, בבית הדין של יועצי השקעות בבורסה ובוועדת העיזבונות של האפוטרופוס הכללי. משנת 2004, לאחר שעברה הכשרה באוניברסיטת תל אביב, רשומה כמגשרת בהנהלת בתי המשפט.

משנת 2005 כיהנה כדירקטורית בחברת שניב תעשיות נייר עד לשנת 2008 בה עברה לכהן כדירקטורית בדירקטוריון מדרשת שדה בוקר.

בשנת 2004 הוענק לה אות הוקרה "נשים במשפט" מטעם לשכת עורכי הדין בישראל.

במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתמה על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.

חיים אישיים
-----------

שניט נשואה לעורך הדין פרופ' דן שניט ואם לשלוש בנות. מתגוררת ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי הראל, עו"ד שניט: שופטים לוחצים לעסקות טיעון, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2003 - ראיון פרישה מפרקליטת מחוז מרכז
* עמית בן-ארויה, עורכי דין מתנהלים כאחרוני העבריינים, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  עמית בן-ארויה, עו"ד נורית שניט: "תיק קצב הזוי; השופטים השתגעו כשכתבו 100 עמודים על הנשיקה של רמון", באתר TheMarker‏, 6 בנובמבר 2009
2. ↑  עירית לינור, פרקליטי ת.א. כותרת ראשית, 20 באפריל 1988
3. ↑  משה פרל, סוף לניחושים: שניט פרקליטת מחוז מרכז, חדשות, 2 ביוני 1988
4. ↑  חן דגן, כתב ’חדשות", דמיטרי פרוקופייב (מוסקבה), אל"מ שמעון לוינזון ריגל עבור בריה"מ תמורת כסף, חדשות, 3 בספטמבר 1993
5. ↑  צבי הראל, טריף במשפט השוחד: פעלתי בתור איש ציבור, באתר הארץ, 29 באפריל 2003
6. ↑  יובל יועז, זיילר הוא הסיפור החם: כולם רוצים להופיע לפניו - מהאחים פריניאן ועד "מיסטר איקס", באתר TheMarker‏, 27 במאי 2006
7. ↑  משה גורלי, בקרב השופטים כבר יש שוויון, בסקטור הפרטי עדיין אין, באתר הארץ, 17 ביוני 2003
8. ↑  גילוי דעת מטעם בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, 26 במאי 2019; גיא פלג, ‏"אסור ליטול מבית משפט את הסמכות", באתר ‏מאקו‏, 26 במאי 2019
**Rodinná Pouta** (בתרגום חופשי מצ'כית: קשרים משפחתיים) היא אופרת סבון צ'כית ששודרה בין השנים 2004 עד 2006 ברשת Prima. הסדרה היוותה נקודת מפנה בתעשיית הטלוויזיה הצ'כית, משום שהייתה הסדרה הראשונה שהופקה על ידי ערוץ מסחרי בבעלות פרטית, בעוד שבעבר כל סדרות הטלוויזיה הופקו על ידי תאגיד השידור הציבורי, Česká televize. בנוסף לכך, הייתה זו אופרת הסבון הראשונה שצולמה בשפה הצ'כית, כשבעבר שודרו בערוצי הטלוויזיה הצ'כיים רק אופרות סבון זרות בדיבוב לצ'כית. הסדרה זכתה להצלחה רבה ושברה את שיאי הרייטינג של רשת Prima, כשהגיעה בשיאה למעל למיליון צופים לפרק. הסדרה שודרה במשך שנתיים, וכוללת 3 עונות ו-264 פרקים באורך 50 דקות.

עלילה
-----

הסדרה עוסקת בחייהן של שלוש משפחות צ'כיות, ומתחילה בכך שאדם, בן למשפחת רובש השמרנית, חוזר מלימודיו בחו"ל, מתחיל לעבוד בעסק המשפחתי ומתאהב באווה, צעירה חסרת השכלה ובת לאם חד הורית.

תביעות משפטיות
--------------

שתי העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה הופקו על ידי חברת ההפקה Pro TV, עימה רשת Prima חתמה על הסכם בלעדיות. לאחר סיומן של שתי העונות הראשונות בחרה רשת Prima לסיים את ההתקשרות עם חברת ההפקה Pro TV, והעניקה את זכויות הפקת הסדרה לאולפני Etamp המתחרים. בעקבות כך חברת ההפקה Pro TV הגישה תביעה לבית המשפט, שפסק לטובתה והוציא צו מניעה על הפקת העונה השלישית. לאחר שנאסר על רשת Prima להפיק ולשדר את המשך הסדרה, השיקה הרשת סדרת בת בשם Velmi křehké vztahy (בתרגום חופשי: מערכות יחסים שבריריות מאוד), שעוקבת אחרי חייהם של גיבורי "Rodinná Pouta" לאחר סיום הסדרה והופקה במשותף עם אולפני Etamp.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Rodinná Pouta", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "Rodinná Pouta", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Prima kvůli sporům ukončí vysílání třetí řady Rodinných pout". *Český Rozhlas* (בצ׳כית). 19 בדצמבר 2006. נבדק ב-8 באוגוסט 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Co čeká Klímovy z Ulice? Bouračka, nový člen rodiny i výstřelky pubertálních dětí". *TVGURU.cz* (בצ׳כית). 7 באוגוסט 2022. נבדק ב-8 באוגוסט 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Rodinná pouta nekončí". *Novinky.cz* (בצ׳כית). 16 ביוני 2006. נבדק ב-26 באוקטובר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Rodinná pouta". *SerialZone.cz* (בצ׳כית). נבדק ב-8 באוגוסט 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Rodinná pouta končí? Zakázal je soud, Aha! online, ‏17 בדצמבר 2006
6. ↑  Rodinná pouta na Primě kvůli sporům končí, Lidovky.cz, ‏19 בדצמבר 2006 (בצ'כית)
7. ↑  Pouta se změní na Velmi křehké vztahy, Aktuálně.cz, ‏22 בדצמבר 2006 (בצ'כית)
גליל מעגלי ישר בעל רדיוס r וגובה h. ציר הגליל מסומן באדום ובסגול.
גליל מעגלי נטוי. הצירים של אליפסת אחד הבסיסים מסומנים בירוק.
בגאומטריה, **גָּלִיל** הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות במרחב, הנמצאות במרחק קבוע, **רדיוס הגליל**, מישר כלשהו, **ציר הגליל**. זהו משטח אינסופי חלק, שהעקמומיות בכל נקודה על פניו קבועה. הגליל הוא משטח ישרים (עבור כל נקודה על פניו, קיים ישר העובר דרכה, ושוכן במשטח).

המושג גליל מתייחס גם לגוף הגאומטרי המוגבל על ידי המשטח הגלילי, ושני מישורים מקבילים החותכים אותו. כאשר המישורים החותכים מאונכים לציר, מתקבל **גליל ישר**. לגוף זה שטח פנים הבנוי ממשטח עקום, הקרוי **מעטפת הגליל**, ומשני עיגולים חופפים, התוחמים אותו משני צדדיו, הקרויים **בסיסים**. המרחק בין הבסיסים נקרא **גובה הגליל**. במקרה שבו המישורים החותכים אינם מאונכים למשטח, הצורה המתקבלת נקראת **גליל לא ישר** או **גליל נטוי**. במקרה זה, צורת הבסיסים היא של אליפסה, שצירה הקצר שווה באורכו לקוטר הגליל, וצירה הארוך גדל ביחס הפוך לקוסינוס זווית הנטייה של הגליל. גליל ישר הוא גם גוף סיבוב של מלבן המסובב סביב ציר העובר במרכז המלבן, ומקביל לשתיים מצלעותיו הנגדיות. בהתאם להגדרה המכלילה של פאה, לגליל יש שלוש פאות.

תכונות גאומטריות
----------------

תכונותיו של גליל שרדיוסו \ r וגובהו \ h, הן

* נפחו הוא: {\displaystyle V=\!\ \pi r^{2}h}
* שטח פנים הוא: {\displaystyle A=\!\ 2\pi r(r+h)}.
* שטח פני המעטפת (לא כולל שני הבסיסים) הוא {\displaystyle S=\!\ 2\pi rh}

עבור נפח נתון, הגליל בעל שטח הפנים הקטן ביותר מקיים {\displaystyle h=\!\ 2r}. בדומה, עבור שטח פנים נתון, הגליל בעל הנפח הגדול ביותר מקיים {\displaystyle h=\!\ 2r}.

פריסה של גליל מעגלי ישר בנויה ממלבן, ושני עיגולים חופפים הצמודים לשניים מהניצבים הנגדיים שלו. המלבן הוא צורת מעטפת הגליל, לאחר ששוטחה, והעיגולים הם למעשה בסיסי הגליל השומרים על צורתם. כל אחד מהניצבים הצמודים לעיגולים שווה באורכו להיקף העיגול הצמוד אליו, ואורך שני הניצבים הנותרים שווה לגובה הגליל.

פריסה של גליל מעגלי ישר בעל רדיוס r וגובה h.

סוגי גליל אחרים
---------------

בהתאם להגדרה המכלילה, גם הגופים המתוארים בתרשים זה הם גלילים. הגליל בפינה השמאלית העליונה הוא גליל מעגלי.
בגאומטריה דיפרנציאלית ניתנת למושג **גליל** הגדרה רחבה יותר: גליל הוא כל משטח ישרים הבנוי כולו מישרים מקבילים. מישור המאונך לאחד מישרי המשטח, בהכרח יהיה מאונך לשאר הישרים, וצורת החתך של המישור עם המשטח, מאפיינת למעשה את המשטח כולו. כך למשל, משטח שצורת החתך שלו היא אליפסה, נקרא **גליל אליפטי**. הקואורדינטות הקרטזיות של גליל זה הן:

{\displaystyle \left({\frac {x}{a}}\right)^{2}+\left({\frac {y}{b}}\right)^{2}=1}
a ו-b הם אורכי מחצית צירי האליפסה. כאשר a שווה ל-b מתקבל גליל מעגלי.
בהתאם להגדרה זו, גליל יכול להיות משטח, שצורת החתך שלו היא לאו דווקא סגורה. דוגמאות לכך הם הגליל הפרבולי והגליל ההיפרבולי.

קישורים חיצוניים
----------------

* גליל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גליל, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **צילינדר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גליל (גאומטריה)** |

"המגדל העגול" במגדלי עזריאלי הוא בצורת גליל מעגלי

1. ↑  גליל הוא גם משטח סיבוב של קו ישר, המסובב סביב קו ישר אחר, המקביל לו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4191378-4
* NKC: ph943754

 |
**קריסטופר האלבורסן** (באנגלית: **Kristoffer Halvorsen**; נולד ב-13 באפריל 1996) הוא רוכב אופני כביש נורווגי לשעבר.

ביוגרפיה
--------

האלבורסן נולד בקריסטיאנסנד. בתור חובבן, הוא סיים במקום ה-7 במרוץ הפריז - רובה עד גיל 23. ב-2016 רכב האלבורסן בקבוצת ג'וקר הנורווגית, שאינה מקצועית. הוא סיים שני במרוץ נוקר-קורס בבלגיה ובהמשך סיים שלישי באליפות נורווגיה. הוא ניצח קטע אחד בטור דה ל'אווניר ולאחר מכן ניצח את המרוץ הראשון שלו כמקצוען בבוגרים, Grand Prix d'Isbergues - Pas de Calais בצרפת. אך הישגו הבכיר ביותר באותה עונה הגיע כשהתחרה באליפות העולם, במקצה עד גיל 23, וזכה במדליית זהב במרוץ לאחר שניצח מתוך ספרינט רב משתתפים, מקדים את פסקל אקרמן הגרמני ואת יאקוב מרצ'קו האיטלקי.

ב-2017 ניצח האלבורסן את קלאסיקת הנדזאמה, מרוץ חד יומי למאיצים בבלגיה. הוא סיים במקום החמישי באליפות אירופה עד גיל 23 וניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה ל'אווניר. הוא לא שיחזר את הישגו מ-2018 כשסיים במקום ה-85 באליפות העולם עד גיל 23.

### קבוצת סקיי (2018–2019)

האלבורסן הפך למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת סקיי הבריטית ב-2018. לאחר שניצח את קלאסיקת האנדזמה ב-2017, ב-2018 הוא איבד את התואר כמנצח המרוץ לאלבארו הודג' הקולומביאני שניצח במרוץ, כשהאלבורסן מסיים שני.

ב-2019 סיים האלבורסן שני בקלאסיקת ברדנה–קוקסייד, ובמקום השישי בשלושת הימים של ברוז'-דה פאנה. לפני כן התחרה באוסטרליה וניצח את הקטע החמישי בהראלד סאן טור. הוא התחרה בטור של נורווגיה וניצח את הקטע השישי והאחרון במרוץ, כשהוא מקדים בספרינט את קייס בול ואת אלכסנדר קריסטוף. בדירוג הכללי של המרוץ, סיים האלבורסן שני, כ-3 שניות אחרי אותו קריסטוף.

### EF Pro Cycling (2020)

ב-2020, הצטרף האלבורסן ל-EF Pro Cycling האמריקאית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריסטופר האלבורסן** בוויקישיתוף
* קריסטופר האלבורסן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קריסטופר האלבורסן, באתר Cycling Archives

הערות שוליים
------------

1. ↑  EF Education First signs sprinter Kristoffer Halvorsen, efprocycling.com
הרלדו ריברה
**הרלדו ריברה** (באנגלית: **Geraldo Rivera**; נולד ב-4 ביולי 1943) הוא איש תקשורת יהודי-אמריקאי, ומגיש תוכנית אירוח לשעבר. הוא ידוע בעיקר בהבאת סיפורים דרמטיים ובעלי צבע לתוכניותיו. ריברה הגיש בעבר את התוכנית "הרלדו בגדול" ברשת "פוקס ניוז", ומוקדם יותר היה ידוע בתוכנית האירוח שלו "הרלדו".

הוא החל את דרכו בשנות ה-70 בתחנת WABC-TV, תחנת טלוויזיה מקומית לאזור ניו יורק, ובתוך מספר שנים בודדות רכש מוניטין ארצי כעיתונאי חוקר ועל היותו עם מראה נערי ו"בעניינים" וכשהשפם הזיפי שלו הפך לסמל המסחרי של הרלדו. במהלך שנות ה-80, ריברה עבד ככתב עבור רשת החדשות ABC, כולל בתוכניות בעלות אחוזי הצפייה הגבוהים, כגון, "20/20", בכתבות כגון, ההתמכרות לסמים של אלביס פרסלי, אל קפונה וכדומה. בשנת 1987 הוא החל להגיש את תוכנית האירוח הסנסציונית "הרלדו", אשר רצה במשך 11 שנים רצופות ונודעה בשל הנושאים והאורחים הסנסציונים שלה. ב-1988, הרלדו עשה בעצמו כותרות, כאשר שבר את אפו בקטטה שפרצה במהלך צילומי התוכנית על נושא עליונות הגזע הלבן. באוגוסט 1992, ריברה התקוטט שוב עם חברי הקו קלוקס קלאן בעצרת בג'יינסוויל (אנ'), ויסקונסין; ריברה נשרט בפניו וננשך באגודלו השמאלי. ב-1993 התראיין לראשונה לטלוויזיה הישראלית בתוכנית הראשונה של "תיק תקשורת" בערוץ 2 החדש, בהפקת הטלוויזיה החינוכית. ב-1994, ריברה החל להגיש את התוכנית "ריברה בשידור חי" ברשת CNBC, תוכנית אשר עסקה בנושאים משפטיים למיניהם וזכתה לקפיצה של פופולריות בעקבות משפט הרצח המתוקשר של או.ג'יי סימפסון. ב-1997, ריברה חתם על הסכם העסקה לשש שנים בסך 30 מיליון דולר עם רשת NBC, אך עזב בשנת 2001, כדי להצטרף לרשת "פוקס ניוז", ככתב מלחמה באפגניסטן. אף על פי שלעיתים לעגו לו וביקרו אותו על הסגנון הצהוב של העיתונאות שלו, במקביל הפך ריברה נערץ וזכה במספר פרסים, כולל כמה פרסי אמי.

בשנת 2009 גילם את עצמו בקומדיה "הכל אודות סטיב" בכיכובה של סנדרה בולוק.

הרלדו הוא בן לאם יהודייה ואב ממוצא היספני, ואף גילה בעבר רצון לעלות לישראל, וכן הצהיר כי הוא ציוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרלדו ריברה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרלדו ריברה (באנגלית)
* הרלדו ריברה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הרלדו ריברה, ברשת החברתית פייסבוק

* הרלדו ריברה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Charges against Geraldo Rivera dropped
2. ↑  TV Host Geraldo Rivera Fights With Klansman, Both Arrested
3. ↑  When Geraldo comes to town: KKK fight put Janesville in national spotlight
4. ↑  תיק תקשורת - פרק 116 - 09.11.1993, החל מדקה 1:13
5. ↑  MK Geraldo Rivera?, ידיעות אחרונות, 3 במאי 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277164205171
* GND: 14197107X
* ISNI: 0000 0000 2181 9833
* LCCN: n50051019
* NTA: 131641646
* SNAC: w6rr9wk1
* SUDOC: 191674117
* VIAF: 70175379
* WorldCat: lccn-n50051019

 |
**אולגה ולדימירובנה קורובובה** (ברוסית:**Ольга Владимировна Коробова**‏ נולדה ב-15 בספטמבר 1978 בבלאשיחה) היא דמות פוליטית וציבורית רוסית. בבחירות לדומה השמינית של הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית בספטמבר 2021, היא נבחרה לראשונה לכהן כחברת פרלמנט. היא חברה במפלגת רוסיה המאוחדת.

ביוגרפיה
--------

אולגה נולדה ב-15 בספטמבר 1978 בכפר זאריה, במחוז המשנה בלאשיחה, שבפרברי מוסקבה.

בשנת 2001 סיימה את לימודיה באוניברסיטת הממלכתית של קלוגה על שם ציאולקובסקי והיא מורה להיסטוריה. היא גם בוגרת אוניברסיטת פנזה.

מאז אוקטובר 2017 שימשה בתור הממונה על זכויות ילדים במחוז קלוגה. בספטמבר 2021 נבחרה לדומה השמינית כחברת פרלמנט מטעם רוסיה המאוחדת.

בשנת 2021 היא נבחרה לדומה השמינית כנציגת מחוז קלוגה לצד גנדי סקליאר.

חיים אישיים
-----------

נשואה. יש לה שני ילדים: בן ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולגה קורובובה** בוויקישיתוף
* אולגה קורובובה, ברשת החברתית VK
* ביוגרפיה באתר הנציב לזכויות ילדים תחת נשיא הפדרציה הרוסית
* אולגה קורובובה באתר סניף קלוגה של "רוסיה המאוחדת"
* אולגה קורובובה: "בכל מה שקורה לילדים, המבוגרים אשמים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  «Единая Россия», Ольга Коробова и Геннадий Скляр победили на выборах в Госдуму в Калужской области
**אנטולי סטפנוביץ' דיאטלוב** (ברוסית: **Анатолий Степанович Дятлов**;‏ 3 במרץ 1931 – 13 בדצמבר 1995) היה סגן המהנדס הראשי בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל, המפקח על ניסוי הבטיחות שכשל וגרם לאסון צ'רנוביל בשנת 1986. הוא הורשע בהפרת תקנות הבטיחות ונידון לעשר שנות מאסר, מתוכן ריצה שלוש, עד החנינה הכללית ב-1990.

ביוגרפיה
--------

דיאטלוב נולד בשנת 1931 בקרסנויארסק, ברפובליקה הסובייטית של רוסיה. הוריו היו איכרים שהתגוררו בסמוך לנהר יניסיי ויישובי העונשין בקרסנויארסק. הוא ברח מהבית בגיל 14. תחילה למד בבית ספר מקצועי ועבד כחשמלאי, בטרם התקבל למכון להנדסה ופיזיקה במוסקבה, בו סיים את לימודיו בשנת 1959.

לאחר סיום לימודיו עבד במפעל לבניית ספינות בקומסומולסק ועבד בהקמת כורים בצוללות. במהלך תאונה גרעינית במקום, ספג דיאטלוב מנת קרינה של 200 רנטגן, שגורמת לחוליי קרינה קלים, הקאות, שלשולים, עייפות ועמידות פחותה בפני זיהומים.

צ'רנוביל
--------

בשנת 1973 עבר דיאטלוב לפריפיאט שבאוקראינה כדי לעבוד בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל. ניסיונו בן 14 השנים בעבודה על כורים ימיים במזרח הפך אותו לאחד משלושת המנהלים הבכירים ביותר בכור, והוא היה אחראי על יחידות 3 ו-4.

ב-26 באפריל 1986 פיקח על ניסוי בטיחות בכור 4 של תחנת הכוח, שהביא לאסון הגרעיני הגדול בהיסטוריה, והביאה לפגיעה חמורה בסביבה. במהלך התאונה, נחשף דיאטלוב למנת קרינה של 390 רנטגן, אשר גורמת ל-50% מקרי מוות, אולם הוא שרד. יחד עם ניקולאי פומין וויקטור בריוחאנוב הוא הועמד לדין בגין אי מילוי אחר תקנות הבטיחות. השלושה נמצאו אשמים ונידונו ל-10 שנות מאסר. כעבור 3 שנים קיבל חנינה.

בהמשך הוא כתב ספר בו טען כי התכנון הלקוי, ולא אנשי הצוות, הוא האחראי העיקרי לתאונה. בדיווחים מאוחרים יותר נמצא כי דיאטלוב איים על מספר עובדים בתחנת הכוח בסיום תפקידם אם לא ימשיכו בניסוי באותו לילה. הוא נפטר מאי-ספיקת לב בשנת 1995.

במדיה
-----

דיאטלוב הוצג על ידי איגור סלבינסקי בסדרה שעה אפס: אסון בצ'רנוביל שעלתה ב-2004. כמו כן הוצגה דמותו בסדרה צ'רנוביל שהפיקה HBO.

זיכרונותיו של דיאטלוב הוקלטו זמן קצר לפני מותו. ההקלטה בוצעה על ידי אדם אנונימי ועלתה ליוטיוב ב-2016.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מייקל דובס, השקרים "חסרי הבושה" על צ'רנוביל, **וושינגטון פוסט**
2. ↑  אנטולי דיאטלוב, צ'רנוביל, איך זה קרה
3. ↑
4. ↑  הריאיון האמיתי של אנטולי דיאטלוב, באתר יוטיוב, ‏6 ביוני 2019
**דַהַבּ** (בערבית מצרית: **دهب** [ˈdæhæb]) היא עיירה בחופו המזרחי של חצי האי סיני, באמצע הדרך בין שארם א-שייח' לנואיבה. האזור המכונה דהב מורכב מהעיירה עצמה ומשני כפרים בדואים הסמוכים אליה מצפון. הקטן מביניהם נקרא מָשְרָבּה והגדול והצפוני יותר נקרא אָסאלָה. בערבית, פירוש השם דהב הוא "זהב". בזמן השלטון הישראלי היה במקום יישוב ישראלי בשם "די זהב", שכונה כך על סמך זיהוי המקום עם "די זהב" הנזכר בתחילת ספר דברים.

במבצע קדש הגיעה לדהב חטיבה 9 לאחר שחצתה את כל מזרח סיני על גבי רכבים. כוח הסיור שנכנס שאנן אל חורשות הדקלים נתקל במספר חיילים סודנים ששהו בדהב ככיתת משמר והתחבאו בין הדקלים עם כניסת הכוח. אחדים מחיילי הכוח הישראלי נהרגו ועוד מספר נפצעו.

דהב ידועה בשונית האלמוגים העשירה שמסביבה, אשר הפכה אותה ליעד תיירות פופולרי לישראלים ואירופאים. בין אתרי הצלילה שבסביבתה מוכרים בעיקר "החור הכחול", "הפעמונים" וה-"קניון". באזור דהב מצויים מלונות ומועדוני צלילה רבים. רוב התיירות הממוסדת ממוקמת מסביב לעיירה ואילו התיירות הזולה יותר נמצאת במפרץ הכפר אסאלה. משנות ה-90 דהב מצויה בהתפתחות מהירה בעקבות התגברות התיירות. בעיר, שבעבר הלא רחוק היו בה טלפונים ספורים ואף לא בנק אחד, יש כיום טיילת, בתי קפה עם חיבור לאינטרנט ותשתיות מתקדמות.

בטיילת מצוי אתר העתיקות של מצודת דהב, זוהי מצודה נבטית ששמרה על מעגן דהב שככל הנראה היה לו תפקיד במערך המסחר הימי הנבטי.

ב-24 באפריל 2006 ביצע ארגון הטרור קבוצת המונותאיזם והג'יהאד (שהתפתח למדינה האסלאמית) פיגוע באתרי תיירות בעיר. המתקפה כללה שלושה מחבלים מתאבדים, שמחקירת האירוע התברר שהיו בדואים, אשר פוצצו בו זמנית שלושה מטעני נפץ. בפיגוע נהרגו 23 בני אדם, רובם מצרים, ונפצעו כ-80 בני אדם, בתוכם תיירים מישראל וממדינות רבות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דהב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוריאל רייגולד, **המסע אל שרם-א-שייך**, תל אביב: מעריב, 1966
2. ↑  סדרת פיגועים בדהב: עשרות הרוגים - לא ישראלים, באתר ynet, 25 באפריל 2006
**פול אדוארד בגאלה** (באנגלית: **Paul Edward Begala**; נולד ב-12 במאי 1961) הוא יועץ פוליטי ופרשן אמריקאי. שימש כיועץ בכיר לקמפיין המוצלח של ביל קלינטון בבחירות לנשיאות 1992. משמש גם כפרשן ברשת CNN וכן כפרופסור חבר למדיניות ציבורית באוניברסיטת ג'ורג'טאון.

ביוגרפיה
--------

בגאלה נולד בניו ג'רזי, בנם של אם אירית-אמריקאית, מרגרט (לבית קאס) ואב ממוצא הונגרי, דייוויד בגאלה. הוא גדל במיזורי סיטי שבטקסס, פרוור של יוסטון, שם עבד אביו באזור בשוק מכירות הנפט. הוא סיים תואר ראשון בממשל ותואר .J.D במשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין.

בגאלה, לצד שותפו העסקי ג'יימס קארוויל, עזר למושל ארקנסו דאז ביל קלינטון לנצח בבחירות לנשיאות ב-1992. הוא שימש כיועץ אסטרטגי בכיר של הקמפיין, שזכה לניצחונות ב-33 מדינות והביא את הדמוקרט הראשון לבית הלבן מאז 1976. לאחר מכן שימש בגאלה כיועץ לנשיא במהלך ממשל קלינטון, ועסק בתיאום מדיניות, פוליטיקה ותקשורת. עוד קודם לכן הריצו בגאלה וקארוויל מסעי בחירות מוצלחים רבים של מועמדים דמוקרטים למושל ולסנאט. בשנים 1999–2000 הנחה תוכנית פוליטית בערוץ MSNBC, ובשנים 2002–2005 תוכנית פוליטית דומה ב-CNN. בגאלה כתב חמישה ספרים פוליטיים.

הוא תמך בקמפיין של הילרי קלינטון במרוץ לנשיאות 2008, ולאחר מכן הביע את תמיכתו במועמד הדמוקרטי דאז ברק אובמה. הוא תמך בקלינטון גם בבחירות לנשיאות 2016.

בגאלה נשוי ואב לארבעה, ומתגורר בווירג'יניה. הוא קתולי באמונתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול בגאלה** בוויקישיתוף
* פול בגאלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, CNN
* פול בגאלה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Friar Centennial Keynote Speech by Paul Begala, אתר אוניברסיטת טקסס באוסטין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007406043105171
* BIBSYS: 6094363
* GND: 1218193972
* ISNI: 0000 0000 4333 6920
* LCCN: no00076761
* NKC: mub2016900612
* NTA: 301191484
* SNAC: w6xh3r12
* SUDOC: 129549290
* VIAF: 29081135
* WorldCat: lccn-no00076761

 |
מפעל דשן גת באלון התבור
חברת **דשן-גת** היא יצרנית בינלאומית של דשנים נוזליים ומוצקים אשר הוקמה בקריית גת בשנת 1985.

היסטוריה
--------

המפעל הראשון של החברה הוקם ב-1985 בקריית גת באזור התעשייה, על שטח מפעל סוגת שפעילות ייצור הסוכר בו נסגר. המפעל הוקם בהשקעה של 2 מיליון דולר וכלל מערכת בקרת ייצור אוטומטית ממוחשבת. המפעל קם להתחרות במפעל "דשנים וחומרים כימיים" במפרץ חיפה שהחזיק עד אז במונופול על מכירת דשנים בישראל. התוכנית העסקית של דשן גת התמקדה ביתרון של דשן נוזלי, כמו גם על הקרבה היחסית של המפעל בקריית גת למקור האשלגן והזרחן בים המלח ולצרכנים באזורים החקלאיים בדרום ישראל. מכירות המפעל הגיעו כבר בשנת 1986 למיליוני דולרים בשנה והקמת המפעל הביאה לירידת מחירים של הדשנים בישראל. 

ב-1992 הוקם מפעל נוסף, בצפון הארץ, אשר הועתק בשנת 1999 לאזור התעשייה באלון התבור. הצורך בשני מפעלים במדינה קטנה כמו ישראל הוא בשל הבעייתיות של הובלת דשן נוזלי ממקום הייצור לנקודות היישום.

בשנת 1993 הוחלט לפרוץ עם הידע הנצבר לשווקים נוספים בחו"ל והיעד שנבחר היה ספרד. המפעל הראשון הוקם בעיר סביליה במחוז הדרומי של ספרד - אנדלוסיה. בתחילת המאה ה-21 הוקם המפעל השני בעיירה לובון במחוז אקסטרמדורה. מפעל זה נותן מענה גם לשוק הפורטוגלי הקרוב יחסית. המפעל האחרון שהוקם ב-2004 נמצא בעיר אלמריה, גם היא במחוז אנדלוסיה, הידועה באזור החממות האדיר שלה שמספק פירות וירקות לכל אירופה.

ההתמחות של החברה היא בייצור דשן נוזלי בתרכובות NPK (חנקן, זרחן ואשלגן) שונות. היתרון בשימוש של דשן נוזלי לעומת שימוש בדשן מוצק הוא ביכולת היישום המדויקת שלו, חיסכון במשאבי מים ושליטה מדויקת על כמויות הדשן המיושם. לדשן גת דשן מבוסס קומפוסט, בשם "שפע חפר" המיועד לחקלאות אורגנית.

לחברה גם פעילות ייצוא של דשן מוצק מסיס למדינות כדוגמת קניה, קוריאה הדרומית, אקוודור, טורקיה, קפריסין ועוד. והחברה זכתה בתעודת יצואן מטעם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה (תמ"ת) בשנים 2008 ו-2009.

חברת דשן גת היא בבעלות קבוצת פדרמן ובניו (אחזקות) בע"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דשן גת
* אתר חברת דשן גת ספרד Gat Fertiliquidos
* דשן גת (אורכב 01.03.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר של חברת פדרמן ובניו (אחזקות)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מונופול אחד הם כבר שברו, מעריב, 24 באוקטובר 1986
2. ↑  הכימיה המוצלחת של סוגת, מעריב, 13 בינואר 1987
3. ↑  תכשירים לחקלאות אורגנית, משרד החקלאות ופיתוח הכפר, 2007
הלוגו הישן של גלידות פלדמן
**הגלידות של פלדמן** היא חברה ציבורית לייצור גלידות שבסיסה ברחובות, ישראל.

היסטוריה
--------

במהלך העלייה החמישית, בשנת 1935 עלו מפולין פדיה וברכה פלדמן והתמקמו במושבה רחובות. ב-1945 פתחו את בית הקפה המקומי קפולסקי ברחוב הרצל.

עם הצלחת בית הקפה במושבה הקטנה, החליטו בני הזוג על הקמת מפעל קטן לייצור גלידות בקומה העליונה של הבניין.

בשנת 1962 הציעה העירייה לבני הזוג לקנות שטח באזור התעשייה לטובת הקמת מפעל. שנה לאחר מכן, ב-1963, הקימו בני הזוג פלדמן מפעל גלידות: "פלקו בע"מ – גלידות פלדמן".

המפעל ברחוב היצירה, אשר משתרע על חמישה דונמים, מייצר מגוון רחב של גלידות, קרחונים, שלגונים, טילונים, גלידות דיאט, חטיפי גלידה, חבילות משפחתיות, גלידות לגלידריות וכן את "מנבו", סוג של קרמבו.

באוגוסט 2018 נרכשה החברה על ידי קרן גרין לנטרן והיזם ריצ'י האנטר. נכון ל-2019, לחברה עשרות חנויות ברחבי הארץ המוכרות את מוצרי החברה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הגלידות של פלדמן
* אביגיל קדם, פעם שלישית גלידה: הסודות של משפחת פלדמן מרחובות, באתר mynet‏ רחובות, 30 ביולי 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרין לנטרן רכשה השליטה בגלידות פלדמן לפי שווי של 65 מ' ש', באתר גלובס, 18 באוגוסט 2018
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**הוצאת ש. פרידמן בע"מ** היא הוצאת ספרים ישראלית אשר הוקמה בשנת 1949 על ידי שמואל פרידמן (1916-1991). 

שמואל פרידמן נולד ב-1916 בליטא ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1920. אביו, משה, היה רוויזיוניסט, הוא דחה את החברות בהסתדרות העובדים הכללית וכתב מאמרים נגד הממסד. במלחמת השפות כתב משה מאמר ביידיש 'אמת על ארץ ישראל', ושמואל וחמשת אחיו היו חברים באצ"ל.

שמואל החל לפרסם חוברות וספרים פוליטיים אולם לאחר תקופה קצרה הבין שישתלם לו יותר להדפיס ז'אנרים פופולרים. מרבית הספרים היו תרגומים מאנגלית ומקצתם מצרפתית. ההוצאה פרסמה מספר גדול של רבי מכר אמריקאים: ענבי זעם, קדמת עדן, ספריה של איין ראנד, ויקי באום, ודיימון ראניון. מתחרתה העיקרית של ההוצאה הייתה מ. מזרחי.

שמואל איתר נישות נוספות להוצאה לאור. הוא ייסד את מגזין עולם הקולנוע, אשר זכה למכירות נאות, וגם פרסם את הטורים הראשונים של עוזי ושות'. הוא היה מיודד עם הכנענים בנימין תמוז ויונתן רטוש וכך פרסם את ספריהם והם תרגמו עבורו. שמואל השתמש בשם העט 'הדב', כשם בנו דב, על מנת לפרסם ספרים שלא רצה להיות מזוהה עימם. ההוצאה לא הצליחה לקבל סובסידיה להוצאת ספרי לימוד, בשנות החמישים והשישים, בשל השתייכותה הפוליטית ועל כן נאלצה לוותר על כך.

לאחר מותו של שמואל בשנת 1991 ירשו ילדיו, מלכה פרידמן-שפיר ודב פרידמן, את ההוצאה. מאוחר יותר נרכשה ההוצאה על ידי הוצאת אופוס.
בין מפעלי ההוצאה:

* תרגום כל משלי לה פונטן על ידי יונתן רטוש.
* עולם הקולנוע - שבועון שעסק בבידור, והופיע בין שנות ה-50 לשנות ה-70.
* טרקלין - ירחון לענייני חברה, כלכלה ותרבות בו הופיעו הטורים הראשונים של עוזי ושות'.
* אנציקלופדיית אופקים חדשים
* עלילות גלגמש, תרגום: שמואל פרידמן.

קישורים חיצוניים
----------------

*

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  ניצה בן-ארי, "Popular mass production in the periphery: Socio-political tendencies in subversive translation", אוניברסיטת תל אביב, Beyond Descriptive Translation Studies: Investigations in Homage to Gideon Toury Beyond Descriptive Translation Studies: Investigations in Homage to Gideon Toury, ed. Anthony Pym, Miriam Shlesinger, Daniel Simeoni, John Benjamins Publishing Company, 2008
2. ↑  ליאור קודנר, איך קרה שספרה של איין ראנד, "מרד הנפילים", מאיים על אובמה ותוכנית השיקום הכלכלית שלו, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2009
**הימלאיה איירליינס** (בנפאלית: **हिमालय एअरलाइन्स्**, באנגלית: **Himalaya Airlines**) היא חברת תעופה נפאלית שנוסדה בשנת 2014. בסיס החברה ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי טריבהוואן והיא מפעילה טיסות ל-6 יעדים בינלאומיים.

תולדות החברה
------------

חברת התעופה הוקמה ב-19 באוגוסט 2014 כמיזם משותף בין חברת יטי השקעות הנפאלית לבין חברת תעופה הטיבטית טיבט איירליינס. הפעלת טיסותיה של החברה עוכבו עקב רעידת האדמה שהתרחשה בנפאל בשנת 2015. המטוס הראשון של החברה נכנס לשימוש ב-9 במרץ 2016. ב-31 במרץ 2016 החלה החברה להפעיל את טיסותיה, תחילה בקו קטמנדו–דוחה, ובהמשך הופעלו טיסות ישירות מנפאל לסרי לנקה אך הופסקו זמן מה לאחר מכן.

טיבט איירליינס מחזיקה ב-49% מהחזקותיה של החברה בעוד חברת יטי השקעות מחזיקה בשאר.

יעדים
-----

נכון לדצמבר 2018, חברת התעופה מפעילה טיסות ל-5 יעדים בינלאומיים:

* נפאלנפאל קטמנדו, נפאל (בסיס פעולה מרכזי)
* איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות דובאי, איחוד האמירויות הערביות
* קטר (מדינה)קטר (מדינה) דוחה, קטר
* ערב הסעודיתערב הסעודית דמאם, ערב הסעודית
* הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין צ'ונגצ'ינג, סין
* מלזיהמלזיה קואלה לומפור, מלזיה

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| איירבוס A320-200 | 3 | — | 8 | 150 | 158 |  |
| סה"כ | 3 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הימלאיה איירליינס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הימלאיה איירליינס

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של הימלאיה איירליינס, באתר airfleets.net (באנגלית)
**ואריג** (באנגלית **Varig**; בפורטוגזית **VRG Linhas Aéreas**) הייתה חברת התעופה הלאומית של ברזיל. בסיסה הראשי נמצא בסאו פאולו. החברה פורקה בשנת 2005, הוקמה מחדש על ידי חברת התעופה הברזילאית גול בשנת 2006 ושולבה כחלק מהמותג.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה במאי 1927 בעיר פורטו אלגרה והייתה חברת התעופה הראשונה בברזיל. טיסתה הראשונה של החברה התקיימה ב-15 ביולי אותה שנה בקו פורטו אלגרה - ריו גראנדה במטוס ימי מסוג דורניר ואל.

ואריג נועדה בתחילה לבצע טיסות פנים בדרום ברזיל אך באוגוסט 1942 כבר ביצעה החברה טיסה בינלאומית ראשונה למונטווידאו. בשנת 1965 סגרה ממשלת ברזיל את חברת התעופה הלאומית עד כה "פאנאייר דו ברזיל" ובעקבות מהלך זה הפכה ואריג לחברת התעופה הלאומית וכן נפתחו קווים טרנס אטלנטיים ראשונים.

ביולי 2005 החלה החברה בהליך פירוק ובמאי 2006 הוצעה למכירה.
ביולי אותה שנה נקנתה החברה על ידי קבוצת "וולו" והחלה להתפתח מחדש.

בשנת 2007 נקנתה החברה על ידי חברת התעופה גול, וכיום כל מטוסיה של ואריג מבצעים את טיסותיה של גול.

צי המטוסים (אוגוסט 2009)
------------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **דגם** | **מספר מטוסים** | **תכולת מושבים (קונפיגורציה)** | **הערות** |
| בואינג 737-700 | 9 | 124 |  |
| בואינג 737-800 | 10 | 162 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואריג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ואריג
* ואריג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007381902005171
* GND: 5054200-X
* LCCN: no93014594
* VIAF: 103145857116022922874
* WorldCat: lccn-no93014594

 |
**וולפסון קלור מאיר** בע"מ היא חברת החזקות ישראלית. החברה נוסדה ב-13 באפריל 1961 והייתה חברה בורסאית מהגדולות במשק. החברה הייתה הגורם המרכזי ובעל המניות העיקרי בהקמת מגדל שלום מאיר, כלבו שלום, בנק ירושלים וקריית וולפסון בירושלים.

היסטוריה
--------

מייסדי החברה ובעליה היו אנשי העסקים יצחק וולפסון, צ'ארלס קלור והאחים מאיר. מרדכי מאיר היה מנכ"ל החברה מיום ייסודה ועד שנת 1987. עם בעלי המניות בחברה נמנה בנק לייצוא.

מאזן החברה ל-31 במרץ 1965 כלל את הנכסים הבאים: בית עיריית תל אביב-יפו, מגדל שלום מאיר, כלבו שלום, חברת ג.א.ס רסקו, בנק ירושלים, שכונת רמת שרת בירושלים ומקרקעין בירושלים.

בשנת 1989, חילקו האחים משה ומרדכי מאיר את נכסיהם. מרדכי קיבל כסף ונכסים באזור מגדל שלום משה נשאר עם מניות "וולפסון קלור מאיר". זמן קצר לאחר הפיצול חילק משה מאיר את נכסיו בין שתי בנותיו, כנה ורינה. כנה, הנשואה לחבר הכנסת לשעבר זלמן שובל, קיבלה, בין היתר, את מניות השליטה בחברת ההשקעות יצוא, שעם עסקיה נמנים בנק ירושלים, חברת הברוקרים יוניטרסט ויצרנית הבטון רדימיקס. רינה מאיר קיבלה את מניות השליטה בחברת "וולפסון קלור מאיר" ובמהלך השנים רכשה את מניות יתר המייסדים, צ'ארלס קלור ואייזיק וולפסון.

בשנים 1987-1992 כיהן איתן רף בתפקיד מנכ"ל החברה.

בשנת 2000, נמחקה החברה מהבורסה לניירות ערך והפכה לחברה פרטית, לאחר שגב' רינה מאיר רכשה את מניות החברה.

בעשור הראשון של המאה ה-21 השלימה החברה את הקמת שכונת רמת שרת בירושלים, כאשר הקימה במגרש הפנוי האחרון בשכונה את פרויקט "אזורי רמת שרת" בשיתוף חברת אזורים. זאת כארבעים שנה אחרי שהחלה בהקמת השכונה בשנות ה-60 של המאה ה-20.

ראו גם
------

* האחים מאיר

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של וולפסון קלור מאיר

הערות שוליים
------------

1. ↑  התפתחות רבה בבנק לייצוא, הצופה, 27 באוקטובר 1965
2. ↑  עלו רווחי וולפסון קלור מאיר, הצופה, 13 באוקטובר 1965
3. ↑  יואב יצחק, הענק מתעורר?, מעריב, 8 במאי 1990
4. ↑  עמירם פלישר, "יצוא" - עליה של 53 אחוז בשבוע, מעריב, 5 באוקטובר 1982
5. ↑  מהומה בבית הרכב: האם "מרוקנת" וולפסון קלור מאיר את נכסי החברה?, באתר גלובס, 13 באוגוסט 1998
6. ↑  נפרדים לשלום מהציבור - וולפסון קלור מאיר חושבת שהבראת החברה תתחיל בהצעת רכש, באתר גלובס, 13 באוקטובר 2000
7. ↑  גיא ימין , ‏ירושלים: אמבסדור ישראל מתחילה לשווק את אזורי רמת שרת; נמכרו 2 יח"ד ב-4 מיליון שקל, באתר גלובס, 23 באפריל 2006
8. ↑  נחתם חוזה להקמת שכונה חדשה בבירה, הצופה, 24 בנובמבר 1964
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפרק הדגמה לסדרה מתוכננת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פיילוט (פירושונים).
**פיילוט** (בעברית, על-פי איגוד תסריטאי הקולנוע והטלוויזיה בישראל: **פרק לדוגמה**) הוא פרק הדגמה של תוכנית טלוויזיה או תוכנית רדיו. הפיילוט נועד לבחון את הרעיונות של התוכנית החדשה ואת תגובת הקהל לתוכנית, ובהתאם לכך להסיק מסקנות לגבי המשך הפקתה של התוכנית. זהו מקרה פרטי של המושג הרחב יותר פיילוט, המתייחס להפעלה ניסיונית של מיזם כלשהו, לשם צבירת ניסיון ותיקון טעויות קודם להפעלתו בהיקף מלא.

רדיו
----

פיילוט ברדיו שונה מפיילוטים בטלוויזיה. בדרך-כלל כשמישהו רוצה לעבוד בתחנת רדיו מסוימת, הוא מקליט/משמיע פיילוט של עצמו. תוכנית פיילוט רדיופונית אורכת כ-10 דקות להבדיל מהשאר. רצוי שלא להשמיע מוזיקה בפיילוט רדיופוני מכיוון שמטרתו היא לבחון את המגיש.

דיבוב
-----

בפיילוט בדיבוב מספר מדבבים יקליטו מספר תפקידים. ובהתאם לצרכים, הערוץ המשדר את התוכנית יחליט מי ידבב את הדמויות בסדרה עצמה.

בישראל
------

### מת לראות

ב-2007 נערכה בישראל תחרות בשיתוף HOT וחוג הקולנוע והטלוויזיה של אוניברסיטת תל אביב בשם "מת לראות" ובמסגרתה סטודנטים צעירים מהחוג יפיקו פיילוטים לסרטים. הפיילוט הזוכה יקבל תקציב של כ-10,000$ למימון הפקת הסרט. בארצות הברית מתקיים דבר דומה: "עונת הפיילוטים", שם מציעים יוצרים רעיונות לפיילוט.

### קוויקי

קוויקי היא סדרת פיילוט של נועה פניני ואמיר דוליצקי. רשתות הטלוויזיה בוחנות בכל שנה פיילוטים רבים, ורובם נפסלים. בקוויקי, העלו שלושה פרקי פיילוט לאינטרנט ונתנו לגולשים לבחור האם הפיילוט יופק לתוכנית. בסופו של דבר הגולשים בחרו להפיק את התוכנית הזו והופקו לה כ-10 פרקים שעלו לשידור בקשת.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פילוט** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליאור תמאם ועמית ליאור, הגדרות יוצר סדרה, 2 ביולי 2018. באתר איגוד התסריטאים. אוחזר ב-30 באפריל 2022
2. ↑  עדיה אמרי אור, הרבה יותר מסתם קוויקי, באתר nrg‏, 6 ביוני 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4278331-8

 |
בואינג 737 של החברה בצביעה מיוחדת לרגל בחירתה של טאלין כבירת התרבות של אירופה לשנת 2011
**אסטוניאן אייר** (באנגלית: **Estonian Air**) הייתה חברת התעופה הלאומית של אסטוניה. בסיסה של החברה היה בנמל התעופה הבינלאומי על שם לנארט מרי, שבטאלין, בירת אסטוניה.

ב-7 בנובמבר 2015 החברה הכריזה על הליך פירוק והפסקת פעילותה עקב החלטה שלילית של הנציבות האירופית באשר לחוקיות הסיוע הממשלתי שקיבלה בעבר.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה בשנת 1991 מיד עם קבלת העצמאות של אסטוניה. החברה החלה לטוס עם מטוסים רוסיים שהיו שייכים לפני כן לחברת אארופלוט הסובייטית. יעדה הראשון היה פרנקפורט, גרמניה.

בשנת 1995 חכרה החברה שני מטוסי בואינג 737-300 ובשנת 1996 שני מטוסי פוקר 50 והוציאה משירות את מטוסיה הרוסיים הישנים.

צי המטוסים
----------


צי אסטוניאן אייר נכון לנובמבר 2011:| מטוס | בצי | בהזמנה | נוסעים | Notes |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| P | E | סה"כ |
| בואינג 737-300 | 2 | — | 24 | 118 | 142 | אחד מוחכר מחברת הליסינג GECAS |
| בואינג 737-500 | 1 | — | 24 | 96 | 120 | שכור מ-SAAM |
| בומברדיה CRJ900 | 3 | — | — | 88 | 88 |  |
| סאאב 340A | 2 | — | — | 33 | 33 | שכורים מגולדן אייר |
| סה"כ | **7** | **0** |  |

מניות החברה
-----------

בעלי המניות של החברה עד לפירוקה היו:

* סקנדינביאן איירליינס - 49%
* הבנק האסטוני קרסקו - 17%
* ממשלת אסטוניה - 34%.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטוניאן אייר** בוויקישיתוף
  מדיה וקבצים בנושא אסטוניאן אייר באתר Airliners.net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2018016187
* VIAF: 1298152200734814400009
* WorldCat: lccn-n2018016187

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ אולפן ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מטרופוליס** (ביפנית: **メトロポリス**) הוא סרט מדע בדיוני יפני בסגנון אנימה משנת 2001 בבימויו של רינטארו המבוסס באופן רופף על סדרת מאנגה באותו השם מאת אוסמו טזוקה שפורסמה במקור בשנת 1949, אשר בעצמה נוצרה בהשראת הסרט האילם משנת 1927 "מטרופוליס". הסרט הופק על ידי חברת מדהאוס וחברת טוהו בשיתוף עם חברת טזוקה הפקות.

תקציר העלילה
------------

הסרט מתרחש בעתיד דיסטופי בעיר העתידנית "מטרופוליס" בה חיים זה לצד זה בני אדם ורובוטים. רוב האוכלוסייה האנושית של העיר מאשימים את הרובוטים במצוקות שלהם שנובעים מהאבטלה והעוני. העיר נשלטת על ידי מנהיג רב עוצמה בשם דיוק רד.

העלילה מתמקדת בחקירה שמנהלים הבלש שונסאקו באן ואחיינו קניצ'י אשר חוקרים את המדען ד"ר לאוטון שחשוד בסחר באיברים. במעבדה של ד"ר לאוטון קניצ'י מגלה את טימה שהיא גרסה רובוטית לבתו המנוחה של דיוק רד, אותה ד"ר לאוטון יצר עבורו.

קניצ'י מחליט לסייע לה ובעקבות כך הם בורחים משם ביחד ומוצאים את עצמם בלב העיר העצומה. קניצ'י צריך כעת להגן על טימה המסתורית מפני אנשים שונים שמנסים ללכוד אותה.

דיבוב
-----

פסקול
-----

פסקול הסרט כולל בעיקר מוזיקת ג'אז בסגנון ניו אורלינס שהלחין טושיוקי הונדה וכולל את הקאבר של אטסוקי קימורה לשיר העם האמריקאי "St. James Infirmary Blues" ואת שיר הסיום "There'll Never Be Good-Bye" מאת מוקי אובטה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר רשמי (אנגלית)