recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
צד הכתובת של גלוית-בלון משנת 1870, שנשלחה מתוך פריז הנצורה בתקופת מלחמת צרפת–פרוסיה.
**דואר בלונים** הוא סוג של דואר אוויר. זוהי שיטה לשליחת דבר דואר (משיקולי משקל, דבר הדואר הוא לרוב גלויה) הנושא את שמו של השולח, באמצעות בלון ללא אמצעי ניווט, הממולא במימן או בהליום. מאחר שהבלון אינו ניתן לניווט ולשליטה, המשלוח של דואר בלונים מתבסס על רצון הגורל והמזל; לעיתים קרובות אובדות עקבותיהם של הבלון והגלויה שאותה הוא נושא. השולח שולח את דבר הדואר בתקווה שמי שימצא את הבלון במקום נחיתתו, ישלח אותו חזרה אליו (באמצעי דואר רגילים) עם מידע על מקום הנחיתה, כדי שהשולח יוכל לדעת לאיזה מרחק הבלון שלו הגיע. פעמים רבות דואר הבלונים נעשה כחלק מתחרות הפרחת בלונים.

בלון דואר, פריז, 1870
באופן היסטורי, נעשה שימוש בבלונים להעברת דואר במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה בשנים 1870-1872. מפריז הנצורה נשלחו 65 בלוני-דואר ללא כל אמצעי ניווט, שנועדו לתקשר עם העולם החיצון, שמחוץ לתחומי המצור; מבין בלונים אלו, אבדו עקבותיהם רק של שני בלונים. שירות דואר זה, הראשון בעולם שעשה שימוש בבלונים, נולד מתוך צורך אמיתי והתאפשר בשל התעוזה של מדענים, ממציאים ואמנים צרפתים. מאז ההכרזה הראשונה על התקרבות הפרשים הפרוסיים לשערי פריז, סירבו הפריזאים להיכנע. במקום זאת, התלכדו בני העיר סביב משטר אזרחי חדש, והחלו לפעול כפי יכולתם להתנגד לפרוסים. גם לאחר שיצאה הרכבת האחרונה מתחנות פריז, המשיכו הפריזאים לתקשר עם העולם החיצון ולהעביר מידע חיוני אל מעבר לקווי האויב, דרך כבלי טלגרף מוסתרים ודרך שליחים שהתנייעו ברגל. עם זאת, לאחר שכוחות פרוסיים נוספים סגרו על העיר והפכו לכוח חזק מדי, נותקו ונחתכו גם כבלי הטלגרף שהוסתרו היטב מתחת לאדמה, והשליחים הרגליים נתפסו, נורו או שבו לפריז. לבסוף, אמצעי התקשורת היחיד שנותר בפני הפריזאים היה השמים הפתוחים, וכך החלו בשליחת דואר בלונים. בדואר בלונים נעשה שימוש גם במלחמת העולם הראשונה, בפשמישל (Przemyśl), פולין (ליד הגבול האוקראיני).

בדואר בלונים נעשה שימוש גם לצורכי הפצת מידע ובפרט תעמולה, למשל שליחת מידע תעמולתי לתושביהן של מדינות דיקטטוריות. הבלון יכול להישלח מחוץ לתחומי ההשפעה של שלטונות אלו, ובתלות ברוח, יכול לרחף גם לאורך כמה מאות קילומטרים. למשל, בשנות ה-50 של המאה ה-20 שלחו פעילים פוליטיים במערב גרמניה עלוני מידע באמצעות דואר בלונים, למדינות ברית ורשה; כמו כן, נשלחו בלוני דואר מקוריאה הדרומית לקוריאה הצפונית, הכוללים מידע על מצבו הבריאותי של המנהיג הצפון-קוריאני, קים ג'ונג-איל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דואר בלונים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Loving, Matthew. (2011) *Bullets and Balloons: French airmail during the Siege of Paris*.‎
2. ↑  Bennett, Russell and Watson, James; *Philatelic Terms Illustrated*, Stanley Gibbons Publications, London (1978).‎
3. ↑  "Balloon Wheel Dumps Leaflets." *Popular Mechanics*, February 1956, p. 151.
4. ↑  Sudworth, John (2008-11-10). "Storm looms over N Korea balloons". BBC News. נבדק ב-2008-11-11.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4209478-1

 |
**אלברט פריס גיטרסלו** (בגרמנית: **Albert Paris Gütersloh**; ‏5 בפברואר 1887 – 16 במאי 1973) היה צייר וסופר אוסטרי.

חייו
----

גיטרסלו נולד באוסטריה כאלברט קונרד קיטרייבר (Albert Conrad Kiehtreiber). הוא החל קריירה במשחק ואף היה שותף להפקות של מקס ריינהרדט ב"דויטשס תיאטר" בברלין. עקב סיבות בריאותיות עזב את עולם המשחק והחל בכתיבה ושימש ככתב בפריז, שם נהיה תלמידו של הצייר מוריס דניס בשנת 1912. הוא הצטרף לקבוצת אמנים בראשותו של גוסטב קלימט ויצירותיו הוצגו לראשונה בשנת 1918 בווינה במסגרת הזצסיון הווינאי.

בין השנים 1919–1921 התגורר במינכן. בין השנים 1929 ל-1938 היה פרופסור באוניברסיטה לאמנויות יישומיות בווינה (Universität für angewandte Kunst Wien). בשנת 1945 התמנה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות בווינה ובשנת 1953 התמנה לרקטור האקדמיה.

הוא השפיע רבות על אמני אסכולת הריאליזם הפנטסטי בווינה, והיה למורה לאריק בראואר, וולפגנג הוטר (Wolfgang Hutter), ארנסט פוקס, גרהארד גלייך (Gerhard Gleich) ולאנטון למדן (Anton Lehmden).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט פריס גיטרסלו** בוויקישיתוף
* אלברט פריס גיטרסלו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262388005171
* BIBSYS: 90118723
* BnF: cb149753640 (data)
* CiNii: DA01775437
* GND: 118543342
* ISNI: 0000 0003 6853 6242
* LCCN: n50024524
* LNB: 000265176
* NKC: jx20101229001
* NLA: 35383636
* NTA: 070527652
* RERO: 02-A000077312
* RKD: 34729
* SELIBR: 188995
* SNAC: w6dp9ds4
* SUDOC: 030504295
* Trove: 933282
* ULAN: 500029186
* VcBA: 495/182785
* VIAF: 22186700
* WorldCat: lccn-n50024524

 |
צידו האחורי של הסמל
**סמל וירג'יניה המערבית** הוא סמלה הרשמי של מדינת וירג'יניה המערבית שבארצות הברית.

הסמל הוא עגול ובעל רקע לבן ובמרכזו סלע שעליו חקוק התאריך 20 ביוני 1863, התאריך שבו נוסדה המדינה והצטרפה לאיחוד, מדינות ארצות הברית שהתנגדו לעבדות בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. לרגלי הסלע מוצלבים שני רובים ומצנפת פריגית המסמלת את החירות מעבדות שלמענה נלחמה המדינה. משמאל לסלע ניצב אדם המסמל חקלאות, בידו גרזן ומחרשה ולידו צמח התירס. בצד השני עומד אדם המסמל את התעשייה, בידו מכוש ומאחוריו סדן וקורנס. סביב הרקע הלבן, טבעת זהב מעוטרת שבה כתוב למעלה "מדינת וירג'יניה המערבית" ולמטה המוטו בלטינית "Montani Semper Liberi" (אנשי ההרים תמיד חופשיים; וירג'יניה המערבית מכונה גם מדינת ההרים). בין שני הכיתובים, כוכבים שחורים.

מצדו השני של הסמל, נמצא "הסמל הקטן" שמשמש בשינוי קל גם כחותם המושל. מתואר בו אזור חקלאי בין הרים וסביבו המוטו "Libertas E Fidelitate" (חירות מתוך נאמנות).

יוצר הסמל הוא Joseph H. Diss Debar (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל וירג'יניה המערבית** בוויקישיתוף
* סמל וירג'יניה המערבית
* הסמל בחוקת המדינה

| סמלי מדינות ארצות הברית |
| --- |
| סמל פדרלי | סמל ארצות הברית |  |
| סמלי מדינות | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • ויומינג • ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • וושינגטון • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |
| סמלי אזורים מבודדים | סמואה האמריקנית • גואם • איי מריאנה הצפוניים • פוארטו ריקו • איי הבתולה של ארצות הברית |
| סמל מחוז קולומביה ווושינגטון | וושינגטון, מחוז קולומביה |
**נחל ממשית** (בערבית: **כֻּרְנוּבּ**) הוא נחל אכזב הנמצא באזור הר הנגב, מהצפוניים בנחלים שם. הנחל עובר כחמישה ק"מ מהעיר דימונה. נחל ממשית הוא שמורת טבע והוא קרוי על שמה של העיר הסמוכה ממשית.

נחל ממשית מתחיל דרכות בהר דימון, בחלקה המזרחי של העיר דימונה. הנחל יורד לכיוון מזרח אל העיר הנבטית-ביזנטית ממשית. עד לעיר ממשית, הנחל זורם במישור חולות רחב. נחל ממשית מתחתר בקניון עמוק כשהוא חוצה את קמר הר ציד-הר רותם. בהמשך דרכו דרומה, חובר נחל ממשית אל נחל חתירה, מיובליו של נחל צין, היורד דרך הערבה אל ים המלח. סכרים בנויים באפיק נחל ממשית, למרגלות העיר ממשית.

אטימולוגיה
----------

נחל ממשית קרוי על שמה של העיר הנבטית הסמוכה, ממשית. חלקו התחתון של הסכר הבנוי באפיק נחל ממשית הוא מהתקופה הביזנטית.

מקורות מים
----------

כקילומטר אחד מדרום לדימונה יש בנחל תפנית בעיקול חריף, וכיום משתנה לדרום-מזרח. תפנית ככל הנראה לכיבוש נחלים ומכאן נמשך נחל ממשית במישור חולי.

העיר ממשית
----------

 ערך מורחב – **ממשית**  

ממשית נמצאת כ-600 מ' מעל פני הים, קרוב אל פרשת המים שעליה נמצאת דימונה, פרשת מים בין הנחלים הנמשכים מערבה אל הים התיכון והנמשכים מזרחה אל ים המלח. מאפייניה העיקריים של העיר ממשית היא העתיקות שלה. היא נמצאת באזור הר הנגב ומיקומה מזרחית לדימונה. ממשית היא גן לאומי וניתן לבקר בו כל עונות השנה.ממשית הייתה היישוב הנבטי הקטן ביותר בנגב, כ40 דונם בלבד והמזרחי ביותר. את ממשית הקימו הנבטים במחצית השנייה של המאה הראשונה לפנה"ס. ממשית הוקמה כתחנת מסחר היושבת על דרך הבשמים המקשרת בין המדבריות של ארצות ערב ובין נמל העיר עזה וגם לירושלים ובאר שבע. שטחה של ממשית קטן, אך איכות הבניה שבה והאדריכלות המוצגת בה הם מעוררי התפלאות והשתהות. מעט החוקרים והארכאולוגים של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 שביקרו באתר ממשית מצאו בה מעט מאוד והיו סבורים כי היא הרוסה לחלוטין ולא נשאר ממנה זכר. אך החפירות שנערכו אחרי הקמת המדינה, בהנהלת אברהם נגב, גילתה כי השרידים שנראו הם למעשה קומות עליונות ומתחתיהן נמצאים שרידים רבים של העיר עצמה.

גן לאומי ממשית
--------------

בנחל יש מסלול הליכה מסומן ומסודר. אורך המסלול הוא 3.5 ק"מ (קווי), 2.5 ק"מ (מעגלי). המסלול נמשך בין שעה לשלוש שעות. תחילת המסלול היא בכניסה לגן לאומי ממשית.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* סכרים בנחל
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחל ממשית** בוויקישיתוףד"ר ענת אביטל, נחל ממשית: טיול מעט אתגרי עם יופי מדברי, מצוקים, סכרים, גבים עם מים, באתר "מטיילים עם ענת"

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  iNature, www.inature.info
2. 1 2 3  מנחם מרקוס, יובל אלעזרי, **אנציקלופדיה מפה**, הוצאת אנציקלופדיות, 2001
3. ↑  הספרייה הווירטואלית של מטח
4. ↑  דע מדע, באתר www.damada.co.il (באנגלית)
**בריסטול F.2** (באנגלית: **Bristol F.2 Fighter**) היה מטוס קרב דו-כנפי ודו-מושבי אשר שירת בתקופת מלחמת העולם הראשונה ועד אמצע שנות ה-30. על אף היותו דו-מושבי, הוכיח דגם ה-F.2B את עצמו כמטוס זריז המסוגל להתמודד מול מטוסי קרב חד-מושביים.

עיצוב ופיתוח
------------

במרץ 1916 ערך פרנק בארנוול (Frank Barnwell) מחקר כדי לעצב מטוס קרב הדומה ל-R.E.8. הדגמים שהוצעו על ידו היו ה-R.2A וה-R.2B, המצוידים במנועים בעלי הספק של 160 כוח סוס ו-150 כוח סוס בהתאמה, אף אחד מהדגמים לא יוצר בשל הופעת מנועי הרולס-רויס פאלקון החדשים בעלי כוח של 190 כוח סוס (הספק של 142 קילו-וואט), אך המחקר היווה את הבסיס לדגם החדש שברנוול עיצב, ה-**Type 12 F.2A**. הדגם החדש עוצב מראש כמטוס דו-מושבי והיה קטן יותר ממטוסים אחרים בקטגוריה שלו, חימושו היה סטנדרטי למטוסי קרב בריטיים דו-מושביים וכלל מקלע ויקרס מקובע המכוון קדימה, ומקלע לואיס מתכוונן המורכב בתא האחורי. כ-52 מטוסים מדגם F.2A הורכבו עד שפס הייצור עבר לדגם העיקרי, ה-**F.2B**.

היסטוריה מבצעית
---------------

כאשר הופעל הבריסטול F.2 לראשונה, כללה תורת הלחימה המקובלת עבור מטוסים מסוגו טיסה במבנה צמוד כאשר התותחנים האחוריים אמורים להתמודד עם המיירטים. טקטיקה זו לא הוכיחה את עצמה, וטקטיקות אחרות פותחו כדי לאפשר למטוס להתמודד בצורה יעילה יותר בקרבות האוויר. את תורת הלחימה ההגנתית החליפו טקטיקות אגרסיביות יותר, והטייסים גילו שאת ה-F.2 ניתן להטיס בדומה למטוס קרב, כאשר התותחן האחורי, שהוסיף כוח ירי לשעה שש (אחורי המטוס), וזריזותו של המטוס אפשרו להתמודד מול מטוסי קרב קטנים וקלים בהרבה.

ב-1917 יצא מכרז עבור 1,600 מטוסים ובסוף המלחמה שירתו 1,583 מהם בגיס התעופה המלכותי (שהפך ב-1 באפריל 1918 לחיל האוויר המלכותי). סך הכל נבנו 5,329 יחידות מדגם זה והם שירתו ב-15 חילות אוויר עד 1935.

ב-1920 רכשה פולין 107 מטוסי בריסטול F.2, וכ-40 מהם הספיקו לשרת במלחמת פולין-רוסיה. אחרוני המטוסים הפולנים יצאו משירות ב-1932.

מפעילות
-------

 מדינות אשר הפעילו את הבריסטול F.2.
בריסטול F.2B אוסטרלי בפלשתינה-א"י, פברואר 1918
* אפגניסטן
* בריטניהבריטניה אנגליה
* ניו זילנדניו זילנד ניו זילנד
* אוסטרליהאוסטרליה אוסטרליה
* בלגיהבלגיה בלגיה
* קנדה
* הונדורסהונדורס הונדורס
* אירלנדאירלנד אירלנד
* יוון
* מקסיקומקסיקו מקסיקו
* נורווגיהנורווגיה נורווגיה
* פרופרו פרו
* פוליןפולין פולין
* ספרד
* שווייץשווייץ שווייץ
* ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריסטול F.2** בוויקישיתוף
* World Military Aircraft
* פיתוח של בריסטול F.2B בשירות האוויר האמריקאי - JACK McKILLOP COLLECTION

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539333605171
* GND: 7743814-0
* LCCN: sh90005012

 |
**קנט קיהל** (באנגלית: **Kent Kiehl**; נולד בשנת 1969) הוא פרופסור לפסיכולוגיה ומומחה למדעי המוח שתחומי המחקר העיקריים שלו הם פסיכופתיה, אינטראקציה בין מדעי המוח ומערכת המשפט והערכת מסוכנות. קיהל הוא פרופסור במחלקה לפסיכולוגיה של אוניברסיטת ניו מקסיקו. קיהל השלים את התואר הראשון שלו באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס וקיבל את הדוקטורט שלו בשנת 2000 מאוניברסיטת קולומביה הבריטית בהדרכתו של רוברט ד' הייר ופיטר לידלה.

את רוב הקריירה שלו מקדיש קיהל לחקר מדעי המוח של הפרעות נפשיות שונות, בפרט פסיכופתיה, הפרעות פסיכוטיות (סכיזופרניה, הפרעה דו-קוטבית, הפרעות אפקטיביות), פגיעה מוחית בעקבות טראומה, שימוש לרעה בסמים ופראפיליות. ד"ר קיהל פרסם למעלה מ-200 מחקרים שעברו ביקורת עמיתים, וחיבר מספרים ספרים על אוכלוסיות בסיכון גבוה לרצידיביזם.

רשת המחקר של קיהל עברה בין בתי סוהר שונים בארצות הברית וביצעה בדיקות MRI באוכלוסיית האסירים על ידי סורק נייד. כתוצאה מכך, לרשת המחקר של קיהל את המאגר הגדול בעולם של סריקות והדמיות מוח. רשת המחקר של קיהל מוקדשת לגילוי וקידום פתרונות קליניים למניעה, אבחון וטיפול בהפרעות נפשיות והפרעות נוירולוגיות אחרות.

לפי גוגל סקולר, המאמרים של ד"ר קיהל צוטטו יותר מ-22,000 פעמים והוא שומר על מדד H של 77.

ראו גם
------

* רשימת הפסיכופתיה המעודכנת
* הרווי קלקלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kent Kiehl :: Department of Psychology | The University of New Mexico, psych.unm.edu
2. 1 2  PUBLICATIONS – Kent A. Kiehl, Ph.D. (ב־American English)
3. 1 2  Seabrook, John (2008-11-02). "The Minds of Psychopaths". *The New Yorker* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0028-792X. נבדק ב-2023-06-17.
4. ↑  Callum Hoare, Serial killer’s brain scanned by scientists – 'one in a million' find, Express.co.uk, ‏2019-04-24 (באנגלית)
5. ↑  Kent A. Kiehl, scholar.google.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007360442205171
* ISNI: 0000 0003 9969 733X
* LCCN: n2012077646
* NTA: 380120720
* SUDOC: 243578881
* VIAF: 294768131
* WorldCat: lccn-n2012077646

 |
**ארדיפיתקוס** (שם מדעי: *Ardipithecus*, "ארדי" מעפרית = "אדמה", "פיתקוס" πίθηκος מיוונית = קוף אדם) הוא סוג נכחד של הומינין שהתקיים במזרח אפריקה בסוף תקופת המיוקן ותחילת הפליוקן, לפני כ־6 עד 4 מיליוני שנה.

הסוג ארדיפיתקוס הוגדר לראשונה ב־1995 על ידי הפלאואנתרופולוג האמריקני טים וייט ועמיתים, וכיום הוא כולל שני מינים ידועים: ארדיפיתקוס רמידוס, המוכר טוב יחסית מן השלד המאובן הידוע בכינוי הפופולרי "ארדי", וארדיפיתקוס קדבה, הידוע כיום משיניים מאובנות בלבד. להצעת וייט ועמיתיו הסוג כולל גם שני מינים נכחדים נוספים מאפריקה של סוף המיוקן, אשר מגליהם סיווגו אותם לסוגים אחרים: סהלאנתרופוס צ'אדנסיס ואורורין טוגננסיס. לפי השערה מקובלת כיום בחקר האבולוציה של האדם הסוג ארדיפיתקוס הוא השורש של השושלת ההומינינית - הוא קרוב מאוד לאב הקדמון המשותף של האדם והשימפנזה, והוא האב הקדמון של הסוג אוסטרלופיתקוס, ודרכו של הסוג פראנתרופוס והסוג אדם. מיני ארדיפיתקוס היו ככל הנראה שוכני יער, ובדומה לקופי-אדם נכחדים אחרים מתקופת המיוקן היו מותאמים לטיפוס על עצים, אבל מבנה השלד והגולגולת שלהם כבר מראה התאמות ראשונות להליכה זקופה על שתיים. תכונות הומיניניות נוספות שאפיינו אותם הן פנים קטנות ופחות בולטות קדימה מפניהם של קופי-אדם, ושיניים קטנות יותר (בעיקר הניבים המשמשים ללחימה) המכוסות זגוגית שן עבה יותר.

לוח זמנים של שושלת האדם על פי מיני הומינידים מאובנים (פסים כהים). המינים מסודרים אנכית על פי דמיון כללי ביניהם, אך קשה לקבוע במדויק איזה מין התפצל מאיזה מין אחר. מינים שמהם נמצאו מאובנים רבים יותר מסומנים בפסים יותר רחבים אנכית. העץ הפילוגנטי (ירוק) משחזר את יחסי הקרבה ותאריכי הפיצול על פי רצפי הגנום של אדם מודרני, שימפנזה מצוי, שימפנזה ננסי, גורילה ואדם ניאנדרטלי (מיצוי דנ"א מעצמות מאובנות). מיני ארדיפיתקוס (משמאל) נמצאים סמוך לנקודת הפיצול בין ענף האדם (למעלה) ובין ענפי השימפנזה והגורילה (למטה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארדיפיתקוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

סיווג וחלוקה טקסונומית של משפחת ההומינידיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539917805171
* LCCN: sh2008000634

 |
**טרילוגיית יוג'ין** (באנגלית: **Eugene Trilogy**) הוא שמן המשותף של סדרה של שלושה מחזות (טרילוגיה) שנכתבה על ידי ניל סיימון.
המחזות הם:

1. יומן חוף ברייטון (Brighton Beach Memoirs - מילולית "זכרונות חוף ברייטון"), הועלה לראשונה ב-22 במרץ 1983 וחנך את תיאטרון ניל סיימון בברודוויי (לשעבר תיאטרון אלווין)
2. טירונות (Biloxi Blues -מילולית: "בלוז לבילוקסי"), הועלה לראשונה ב-28 במרץ 1985
3. בדרך לברודוויי (Broadway Bound), הועלה לראשונה ב-4 בדצמבר 1986

הטרילוגיה עוקבת אחר נערותו ובחרותו של יוג'ין ג'רום. המחזה יומן חוף ברייטון מתאר את תקופת נערותו של יוג'ין, אהבתו הראשון ותקופת התבגרותו. המחזה "טירונות" עוקב אחר גיוסו לצבא והטירונות שהוא עובר בבסיס הטירונים בבילוקסי שבמדינת מיסיסיפי במהלך השנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה, והמחזה "בדרך לברודוויי" עוקב אחר צעדיו הראשונים ככותב קומדיות לתיאטרון.

הטרילוגיה מהווה למעשה אוטוביוגרפיה של חייו של ניל סיימון.

המחזות "יומן חוף ברייטון" ו"טירונות" הוסרטו לקולנוע, ו"בדרך לברודוויי" הוסרט כסרט טלוויזיה. בסרט "יומן חוף ברייטון" גילם ג'ונתן סילברמן את דמותו של יוג'ין, ובטירונות גילם את הדמות מתיו ברודריק, אשר שיחק בשני המחזות בברודוויי. ב"בדרך לברודוויי" גילם את הדמות קורי פארקר.
**ג'יימס מקדוגל הרט** (אנגלית: **James McDougal Hart**;‏ 10 במאי 1828 – 24 באוקטובר 1901), היה צייר נוף אמריקאי יליד סקוטלנד וצייר בסגנון אסכולת נהר ההדסון.

משפחה וחינוך
------------

הרט נולד בקילמרנוק, סקוטלנד, ועבר לאמריקה עם משפחתו בצעירותו. אחיו הגדול, ויליאם הרט, היה גם אמן באסכולת נהר הדסון, וכך גם אחותו הצעירה ג'ולי הרט בירס ושתי בנותיו, שתיהן ציירות דיוקנאות, לטיציה בונט הרט (1867 - ספטמבר 1953) ומרי תרזה הרט (1872–1942 ).

באלבני, ניו יורק, הוא הוכשר אצל יצרן שלטים וכרכרות - אולי זה אותו מעביד שלקח לעבודה את אחיו בתחילת דרכו. לימים חזר ג'יימס לאירופה להכשרה אמנותית רצינית, למד במינכן כתלמידו של פרידריך וילהלם שירמר בדיסלדורף.

קריירה
------

ג'יימס מקדוגל הרט, החווה הישנה, 1862
הרט חזר לאמריקה בשנת 1853. הוא הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1848 והיה מועמד לאקדמיה הלאומית בשנת 1857 וחבר מן המניין בשנת 1859. הוא היה מסור במיוחד למוסד זה והציג שם במשך תקופה של יותר מארבעים שנה וכיהן כסגן נשיא המוסד בשלהי חייו משנת 1895 עד 1899.

כמו אחיו ויליאם, גם ג'יימס הציג באיגוד האמנות בברוקלין ובתערוכות מרכזיות ברחבי הארץ.

יחד עם מרבית אמני הנוף הגדולים באותה תקופה, הרט ביסס את פעילותו בעיר ניו יורק ואימץ את הסגנון של אסכולת נהר ההדסון. בעוד שהוא ואחיו ויליאם ציירו לעיתים קרובות נושאי נוף דומים, ייתכן שג'יימס נטה יותר לצייר יצירות גדולות במיוחד. דוגמה לכך הוא הציור הגדול The Old Homestead 1862, הציור באוסף המוזיאון לאמנות באטלנטה, ג'ורג'יה. ייתכן שג'יימס נחשף לציורים גדולים במהלך לימודיו בדיסלדורף.

כמו אחיו ויליאם, ג'יימס הצטיין בציור בקר. בניגוד לטריוויאליות של כמה מסצינות הבקר שלו, ציורי הנוף העיקריים שלו נחשבים ליצירות חשובות של אסכולת נהר הדסון. דוגמה משובחת במיוחד היא "קיץ בקטסקייל", מצוי במוזיאון במדריד, ספרד.

הארט נקבר בבית העלמין גרין-ווד בברוקלין, ניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס מקדוגל הרט** בוויקישיתוף
* ג'יימס מקדוגל הרט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Catalogue of works by landscape painter William Hart and James M. Hart, web.archive.org, ‏2014-12-24
2. ↑  White Mountain paintings by James McDougal Hart (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6709 0195
* LCCN: no99048278
* RKD: 36199
* SNAC: w6rn720p
* ULAN: 500015240
* VIAF: 78414572
* WorldCat: lccn-no99048278

 |
**רסוואל סמאיי** (באנגלית: **Ruswahl Samaai**; נולד ב-25 בספטמבר 1991) הוא אתלט דרום אפריקאי, בעל מדליית ארד מאליפות עולם (לונדון 2017) ופעמיים אלוף אפריקה (דרבן 2016, אסבה 2018) בקפיצה לרוחק.

ביוגרפיה
--------

סמאיי נולד בפארל שבדרום אפריקה, הוא גדל עם שלושת אחיו ואמו במשפחה חד-הורית. בנעוריו הצטיין ברוגבי ובאתלטיקה וזכה למלגה לבית הספר התיכון פארל גימנסיום בעל המסורת בטיפוח ספורטאים. 

ב-2011 התחרה לראשונה באליפות דרום אפריקה באתלטיקה וסיים במקום השלישי בקפיצה לרוחק. ההישג הביא לקבלת מלגה ללימודים באוניברסיטת יוהנסבורג שם חבר לראשונה למאמנו ג'ני קינגוול. הוא זכה באליפות אפריקה עד גיל 23 ב-2012 וב-2013.

ב-2014 קפץ לראשונה למרחק של מעל שמונה מטרים, כשבתחרות ביוהנסבורג רשם תוצאה של 8.10 מטר. במשחקי חבר העמים הבריטי באותה שנה זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.08 מטר, ובמדליית ארד באליפות אפריקה באתלטיקה. באליפות העולם באתלטיקה 2015 לא העפיל לגמר כשקפץ למרחק של 7.79 מטר. הוא זכה באותה שנה באליפות דרום אפריקה בתוצאה של 8.38 מטר. 

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיים חמישי וקבע שיא דרום אפריקה בתוצאה של 8.18 מטר. באליפות אפריקה שהתקיימה במרקש זכה במדליית זהב בתוצאה של 8.40 מטר עם רוח גבית מעל המותר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו העפיל לגמר בו סיים במקום התשיעי בתוצאה של 7.97 מטר.

באפריל 2017 קבע סמאיי את שיאו האישי 8.49 מטר בתחרות באצטדיון אוניברסיטת נורת'-ווסט בדרום אפריקה. באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.32 מטר לאחר בן ארצו לובו מניונגה (8.48 מטר) והאמריקאי ג'ריון לוסון (8.44 מטר). במשחקי חבר העמים 2018 זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.22 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיים חמישי בתוצאה של 8.23 מטר. באולימפיאדת טוקיו קבע תוצאה של 7.74 מטר במוקדמות ולא העפיל לגמר.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשוואל סמאיי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* רשוואל סמאיי, באתר olympedia.org
* רשוואל סמאיי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* רשוואל סמאיי, באתר ליגת היהלום
* רשוואל סמאיי, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 261192

 |
**בריס דן סודרברג** (נולד ב-10 באפריל 1980) הוא הבסיסט וזמר הרקע של להקת הרוק לייפהאוס.

שנותיו הראשונות ותחילת הקריירה
------------------------------

סודרברג נולד בוויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה.
הוא גדל מחוץ לעיר. סודרברג החל לנגן בס בגיל צעיר, במרתף ביתו, בלהקה של אחיו.
בגיל 19, הוא עבר ללוס אנג'לס כדי לפתח קריירה מקצועית במוזיקה. בגיל 21, הוא הצטרף לחברת התקליטים "Elektra" שהקליטה את אמני רדיו AM, וביצע סיבוב הופעות 3 שנים תחת הניהול של ריברס קומו. 
לאחר מכן, הוא הקים את להקת "Tomorrow And Everyday After", בה שימש כסולן וכותב השירים. בספטמבר 2004, הצטרף ללייפהאוס לאחר המלצתו של חבר הלהקה לשעבר שון וולסטנהולם.

לייפהאוס
--------

לאחר שהצטרף סודרברג ללהקה, הם הוציאו את האלבום "לייפהאוס", ויצאו לסיבוב הופעות. הסינגל "You and Me" הגיע למקום הראשון במצעדי ארצות הברית. את אלבומם האחרון "Who We Are" הם הקליטו בבית יציקה לברזל בלוס אנג'לס. האלבום יצא ב-19 ביוני 2007.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריס סודרברג** בוויקישיתוף
* בריס סודרברג, ברשת החברתית טוויטר
**ג'יימס מארס** (באנגלית: **James R. Marrs**) הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מארס ב-1987 תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. הוא הוכשר כקצין מודיעין, שירת במרכז ללוחמה אלקטרונית של חיל האוויר ובטייסת המודיעין ה-18. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר שירת כראש ענף אסטרטגיית אוויר וחלל במחלקת התכנון של חיל האוויר. 

מיוני 2001 עד אוגוסט 2002 פיקד על טייסת המודיעין ה-91. בשנים 2004–2005 שימש עוזרו לענייני ביטחון לאומי של סגן נשיא ארצות הברית דיק צ'ייני. ביולי 2005 מונה למפקד לשכת הסוכנות לביטחון לאומי בטקסס ומפקד להק המודיעין 543. בשנים 2007–2009 מונה למפקד כנף המודיעין, ריגול וסיור ה-480. ביוני 2009 מונה לראש מחלקה במטה חיל האוויר העוסקת בענייני המועצה לביטחון לאומי והמטות המשולבים. ביולי 2010 מונה לעוזרו הצבאי של תת-מזכיר ההגנה לענייני מודיעין. במהלך ביצוע תפקיד זה קודם לדרגת בריגדיר גנרל. 

באוגוסט 2011 מונה לקצין המודיעין של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי וסגן לענייני מודיעין של כוחות ארצות הברית באפגניסטן. ביולי 2012 מונה לסגן ראש אגף המודיעין במטות המשולבים וראש כוח המשימה לאפגניסטן-פקיסטן במחלקת ההגנה. במרץ 2014 מונה לקצין המודיעין של פיקוד הסייבר של ארצות הברית. 

ביוני 2015 מונה לראש אגף המודיעין במטות המשולבים. באוגוסט 2017 מונה לעוזר ראש אגף המודיעין, מעקב וסיור במטה חיל האוויר. הוא פרש משירות הקבע בינואר 2020.

מארס בעל תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת הרווארד ובעל תואר שני בלימודי כוח אווירי מבית הספר ללימודים מתקדמים של חיל האוויר.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'יימס מארס"**.
**גלידת תה ירוק** היא גלידה בטעם תה ירוק, שפותחה ביפן בסוף המאה ה-18, והפכה לפופולרית מאוד ביפן ומזרח אסיה. הגלידה אף הגיעה לארצות הברית במהלך הכיבוש האמריקאי ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה, וזכתה שם להצלחה.

היסטוריה
--------

מקורה של גלידת תה הירוק היפנית אינו ידוע, אך ישנם הטוענים כי היא מיוצרת ביפן בעבודת יד באזורים כפריים כבר למעלה ממאתיים שנה. ישנם תיעודים ברורים כי הגלידה בצורת הר פוג'י שבסמוך לעיר טוקיו היה קיים בתפריטים של בתי אצולה יפניים עוד בתקופת מייג'י. הגלידה צברה פופולריות ביפן, אך לא הייתה לסוג הגלידה המועדף על היצרנים היפנים, שנהגו לייצר בעיקר גלידות שוקולד, וניל ותות. הגלידה הגיעה לראשונה לארצות המערב בשנות החמישים, כאשר שלט ביפן משטר צבאי אמריקאי, אך רק מאוחר יותר היא זכתה שם להכרה.

בשנות השמונים של המאה העשרים צברה הגלידה פופולריות במזרח אסיה כשענקית התאגידים היפנים Meiji Dairies החלה לייצר ולהפיץ את הגרסה ה"מערבית" יותר של הגלידה ברחבי האזור.

בשנות התשעים של המאה העשרים התחולל מהפך: במקום שיפן תספק את הגלידה לארצות הברית, שם החלו גלידריות ומסעדות רבות להגיש את הטעם הייחודי, משנת 1990 ועם תחילת הליברליזציה ביפן החלו יצרניות גלידה אמריקאיות לייבא גלידת תה ירוק יפנית ליפן בשם "סגנון יפני טהור עשוי מקליפורניה". משנת 1995 החלו יצרניות גלידה יפניות ואמריקאיות להתחרות על ייצור וייבוא הדדי של הגלידה, כאשר כל אחת מהן משתמשת במשאבים שייבאה מהמדינה השנייה: למשל, הגלידות היפניות שיוצרו, פוזרו ופורסמו בעיתונים, סופרמרקטים וחנויות נוחות יפניות יוצרו למעשה מחלב שנקנה מחברה אמריקאית מפלורידה.

השלוחה היפנית של רשת האגן דאז האמריקאית ביפן החלה לייצר גלידת תה ירוק בשנת 1996, והמוצר נמכר עד היום בסופרמרקטים וחנויות נוחות יפניות. הטעם הפך לאחד הטעמים הפופולריים ביותר של החברה בכל העולם. נתונים סטטיסטיים של איגוד הגלידות היפני מראים כי גלידת התה הירוק דורגה במקום השלישי במחקר "טעם הגלידה האהוב ביותר" בסקר דעת קהל שנערך בערים המרכזיות של יפן, ומתיימר לדגם את כלל האוכלוסייה היפנית.

כיום מכיוון שהגלידות מיוצרות באופן פיקטיבי במפעל, חלק מהיצרניות משתמשות בתחליפי תה ירוק כדי לשמר את הטעם. הקושי הוא שללא החומר קטכין (אנ') שנמצא באופן טבעי בעלים של תה ירוק, הגלידות עלולות לאבד את צבען בחשיפה לאור השמש. לשם כך חברות אמריקאיות רבות משתמשות בצבעי מאכל מלאכותיים כדי לשמור על צבע אחיד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלידת תה ירוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  An Easy Recipe for Homemade Japanese Green Tea (Matcha) Ice Cream, The Spruce Eats (באנגלית)
2. ↑  Norinchukin Institute
בורגה ברנדה ב-2008.
**בורגה ברנדה** (בנורווגית: **Børge Brende**;‏ נולד ב-25 בספטמבר 1965) הוא נשיא הפורום הכלכלי העולמי, ובעברו פוליטיקאי נורווגי מהמפלגה השמרנית, (אנ') שכיהן מה-16 באוקטובר 2013 עד 20 באוקטובר 2017 כשר החוץ של ממשלת נורווגיה. 

הוא נולד ברולדאל (אנ') כבנם של קנוט וקארי, אביו היה מהנדס. בגיל צעיר עברה המשפחה לטרונדהיים. כשהיה בן 15 נסע לארצות הברית במסגרת חילופי סטודנטים ולמד כלכלה ומשפטים. הצטרף למפלגה השמרנית בשנת 1985, והתקבל כחבר בסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי) בשנת 1997. בין השנים 2001–2004 כיהן כשר לאיכות הסביבה, ובשנת 2005 מונה לשר המסחר והתעשייה ב-2008 מונה למזכיר הכללי של ארגון הצלב האדום הנורווגי. ב-2011 הצטרף לפורום הכלכלי העולמי. ב-2013 מונה לשר החוץ וב-2017 סיים את תפקידו. שרת ההגנה, אינה מארי אריקסן סוריידה החליפה אותו בתפקיד זה.

זמן קצר לאחר מינויו ביקר ברנדה בישראל וברשות הפלסטינית, ונפגש עם פוליטיקאים ישראלים רבים בהם בנימין נתניהו, אביגדור ליברמן ויאיר לפיד בריאיון למעריב אמר ברנדה: "אני מבקר פה חמישה שבועות אחרי קבלת המינוי שלי ואחת המטרות המרכזיות שלנו היא להראות את המחויבות שלנו לאזור ולישראל, וכן להראות שאנחנו מאוד רוצים להמשיך ולהעמיק את היחסים בין שתי המדינות שלנו". בשנת 2015 בירך ברנדה את הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית, והצהיר כי "הסכם היסטורי זה יביא לטובתה של הקהילייה הבינלאומית, המזרח התיכון ואיראן. הוא גם יסלול את הדרך לקשרים פוליטיים וכלכלים קרובים יותר איתה".

בינואר 2017 נועד עם ראש ממשלת ישראל ושר החוץ בנימין נתניהו, ובפברואר 2022 נפגש עם שר הביטחון בני גנץ במסגרת כנס מינכן לביטחון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורגה ברנדה** בוויקישיתוף
* בורגה ברנדה, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Børge Brende blir Røde Kors-sjef
2. ↑  Norwegian Red Cross Chief to Join World Economic Forum
3. ↑  השר לפיד: עלינו לרכוש מחדש את הקשבת העולם ערוץ 7.
4. ↑  נורווגיה: "נפסיק לקרוא להחרמת ישראל" באתר nrg.
5. ↑  ראש הממשלה נתניהו נפגש עם שר החוץ הנורווגי, בורגה ברנדה, באתר משרד החוץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90708527
* ISNI: 0000 0000 3545 1750
* LCCN: n95032268
* VIAF: 31241235
* WorldCat: lccn-n95032268

 |
**השפעת קרני גמא על ציפורני החתול** (באנגלית: **The Effect of Gamma Rays on Man-in-the-Moon Marigolds**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1972 המבוסס על מחזה בשם זה שזכה בפרס פוליצר מאת פול זינדל.

פול ניומן הפיק וביים את הסרט בו משתתפות אשתו ג'ואן וודוורד ובתו נל.

ג'ואן וודוורד זכתה עבור משחקה בסרט זה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-1973 והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.

המחזה והסרט מתארים דרמה משפחתית אצל משפחה חד-הורית לא מתפקדת עם אם המתקשה לנהל את חייה וחיי שתי בנותיה.

בתפקיד הבת הגדולה משחקת רוברטה וואלאך, בתו של אלי וולך ובתפקיד הבת הקטנה - נל פוטס בתם של וודוורד וניומן ששיחקה עם אמה גם בסרט רייצ'ל, רייצ'ל.

תקציר העלילה
------------

ביאטריס (בטי) הנסדורפר (ג'ואן וודוורד) היא אלמנה הגרה בבית מוזנח ומתקשה לנהל את חייה ואת שתי בנותיה רות (רוברטה וולך) ומטילדה (טילי) (נל פוטס).

רות הבכורה היאה טיפוס מוחצן, אוהבת להתעסק עם נערים, עונה בחוצפה לאמה ונתקפת לעיתים בזעם שמסתיים בהתקף אפילפטי.

טילי היא טיפוס שקט ומופנם. אוהבת את הלימודים ודרכם מנסה להתרחק מהמצוקות בבית. במסגרת הלימודים היא קבלה מהמורה למדעים ארנב. כעת היא עוסקת במחקר על זרעי ציפורני חתול שקבלו מנות שונות של קרני גמא מקובלט 60 וגודלו באותם התנאים. אמה בטי לא מעריכה את מעשיה ומתקשרת לבית הספר שייקחו בחזרה את הארנב המטנף את הבית.

בטי היא טיפוס לא יציב, מתלבשת ברישול, מעשנת כבדה ומכורה לאלכוהול ולתרופות. נוטה להשתמש באלימות מילולית וידועה בבית הספר כ"בטי המטורללת" (Betty the Loon). היא מקוננת כל הזמן על גורלה המר וחולמת לפתוח בית תה בו יגישו בנותיה עוגות ממעשי ידיה אבל הבנק מסרב לתת לה הלוואה לשם כך וכן גם גיסה. בטי נאלצת להשכיר חדר לקשישים סיעודיים הנמצאים בסוף דרכם. כעת נמצאת אצלה קשישה המכונה "נני" שאינה מדברת ובטי שופכת עליה את כל תסכוליה.

עבודת המחקר של טילי נבחרה בתוך חמש העבודות המצטיינות. טילי מבקשת מבטי לבוא לטקס הצגת העבודות המצטיינות. בטי מסרבת אבל לאחר מכן מסכימה. היא מתלבשת ומתמרקת ומבקשת מרות להישאר בבית ולשמור על הקשישה. כשרות מסרבת מתפתחת מריבה קולנית שבסופה אומרת רות לאמה שתדע שבבית הספר מכנים אותה "בטי המטורללת". ברגע זה מתחולל שינוי בדעתה של בטי, היא מתחילה לשתות, הורגת את הארנב ומנסה להחזיר את הקשישה למשפחתה ולבסוף מגיע שתוייה לבית הספר ואומרת לטילי לפני האנשים ההמומים כמה שהיא גאה בה.

טילי מסבירה את תוצאות מחקרה שהוא אלגוריה למצבה. הזרעים שספגו הכי הרבה קרינה לא נבטו. אלה שספגו כמות קטנה לא נפגעו. אלה שספגו כמות בינונית נבטו אך הופיע ביניהם מוטציות - גבעולים ענקיים, עלים בעלי צורות שונות ופריחה כפולה וכי יבוא יום והאנושות תכיר בכוחו של האטום ויהיה עולם טוב יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "השפעת קרני גמא על ציפורני החתול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "השפעת קרני גמא על ציפורני החתול", באתר AllMovie (באנגלית)
* "השפעת קרני גמא על ציפורני החתול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט השפעת קרני גאמא על ציפורני החתול, באתר יוטיוב
* השפעת קרני הגמא באקדמיה לאמנויות המופע 2015, באתר יוטיוב
**ג'יימס מקראקן** (באנגלית: **James McCracken**, ‏16 בדצמבר 1926 - 29 באפריל 1988) היה זמר טנור אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

מקראקן נולד בגארי, אינדיאנה והחל לשיר במקהלת הכנסייה בעירו כילד. בעת שירותו בצי של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, שר במקהלת אנשי הצי. הוא למד מוזיקה באוניברסיטת קולומביה וכן אצל אלזה זייפרט בקונסטנץ, גרמניה.

הופעתו הפומבית הראשונה הייתה בשנת 1952, עם "סנטרל סיטי אופרה" בקולורדו, בתפקיד "רודולפו" בלה בוהם של פוצ'יני. הוא שר תפקידים משניים במטרופוליטן אופרה בניו יורק משנת 1953 עד 1957, כשהיה עדיין סטודנט. ב-1957 יצא לאירופה והופעתו הראשונה שם הייתה באופרה של וינה. הוא נחל הצלחה רבתי באופרה של ציריך, שווייץ.

"אותלו" היה אחד מתפקידיו המובהקים. משנת 1963 היה לאחד הטנורים הדרמטיים הראשיים של המטרופוליטן.

מקראקן נשא לאישה את זמרת המצו-סופרן סנדרה וורפילד, והופיע לצדה באופרה "שמשון ודלילה" של קאמי סן-סנס במטרופוליטן. הוא חזר למטרופוליטן שבועות ספורים לפני מותו בגיל 61. מקראקן השתתף בסיור האחרון של המטרופוליטן אופרה בארצות הברית, שם שר בתפקיד קאניו ב"ליצנים" של לאונקוואלו.

מקראקן השאיר אחריו הקלטות, ביניהן "הנביא" של מאיירבר (עם מרילין הורן ורנאטה סקוטו, משנת 1976 בערך), כרמן של ביזה (בניצוח ליאונרד ברנשטיין, 1972), פידליו של בטהובן (עם בירגיט נילסון, 1964), "אותלו" של ורדי (עם דיים גווינת' ג'ונס, 1968) ו"ליצנים" (1967), וכן שירי גורה של ארנולד שנברג (עם ג'סי נורמן, טטיאנה טרויאנוס ודייוויד ארנולד, 1979).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס מקראקן** בוויקישיתוף

* ג'יימס מקראקן, באתר AllMusic (באנגלית)
* ג'יימס מקראקן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ג'יימס מקראקן, באתר Discogs (באנגלית)
* ג'יימס מקראקן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'יימס מקראקן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295154905171
* BIBSYS: 2028012
* BNE: XX1306617
* BnF: cb138972889 (data)
* GND: 130476951
* ISNI: 0000 0001 0938 0239
* LCCN: n84238420
* LNB: 000067523
* MusicBrainz: 633ad663-c0cb-456d-bd44-0528d481da05
* NKC: xx0108914
* NLP: A31953475
* NTA: 070987580
* SNAC: w64q8qg9
* SUDOC: 082334145
* TLS: James\_McCracken
* VIAF: 115022909
* WorldCat: lccn-n84238420

 |
פלפלי דורסט נאגה
**פלפל הנאגה של דורסט** (Capsicum chinense) הוא זן של פלפל חריף הגדל בכפר וסט בקסינגטון שבדורסט, אנגליה. הפלפל הוכתר בתואר הפלפל החריף בעולם עד שנת 2011 בה החליף את מקומו ה-Infinity Chilli ומאוחר יותר מלאך-המוות מקרולינה.

פלפל זה פותח על ידי מייקל וג'וי מיכאוד מזן ה"נאגה מוריץ'", הגדל בבנגלדש. מקור שמו מגיע מהיצור המיתולוגי, נאגה, שחציו אדם וחציו נחש. צורתו דומה לחרוט, המגיע לעובי של עד כ-2 ס"מ בכתפיים ולאורך של עד 4 ס"מ. צבע פרי הבוסר הוא ירוק והופך לאדום בבשלותו.

בגלל חריפותו היתרה המקשה על אכילתו, יש הצורכים אותו בעקיפין על ידי הבאת אוכל במגע עמו.

מדד סקוביל
----------

דגימות שנשלחו לשתי מעבדות בארצות הברית דיווחו על דרגת חריפות של 1.032 מיליון במדד סקוביל, עובדה ההופכת אותו לפלפל השני החריף ביותר בעולם, אחרי עקרב מורוגה מטרינידד. לשם השוואה, הפלפל החריף הירוק, הנמכר בחנויות בישראל, פלפל אנהיים, מתאפיין בדרגת חריפות של 2,500 יחידות סקוביל בלבד [דרוש מקור], וקפסאיצין טהור מתאפיין בדרגת חריפות של 15–16 מיליון יחידות סקוביל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דורסט נאגה
* "דורסט טוענת לכתר הפלפל החריף בעולם" בדיילי טלגרף, 1 באפריל 2006.
* דיווח נוסף של הטיימס
**אופססס! בול הגיע המבול...** (באנגלית: **...Ooops! Noah Is Gone**, "אופס! נח נעלם...") הוא סרט קומדיה והרפתקאות בהנפשה ממוחשבת גרמני-לוקסמבורגי-בלגי-אירלנדי-אמריקאי משנת 2015. הסרט בוים ונכתב על ידי טובי גנקל, יחד עם בימויו של שון מקורמק, וכתיבתם של ריצ'י קונרוי, מארק הודקינסון ומרטין תוריסון. הסרט עוקב אחר החיות שהחמיצו את תיבת נח.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של לוקסמבורג ב-26 בפברואר 2015, באירלנד ב-1 במאי 2015, בגרמניה ב-30 ביולי 2015, ובישראל בדיבוב לעברית ב-9 ביולי 2015. אורך הסרט הוא כ-87 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.

בשנת 2020 הופץ לסרט המשך בשם "אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...".

תקציר העלילה
------------

הסרט עוקב אחר דייב ובנו פיני, שני נאסטריאנים שלא הוזמנו להצטרף לתיבת נח. כשכל החיות התחילו להיכנס לתיבה, הם ניסו להתגנב פנימה בעזרתן של הייזל וליאה, ואם וביתה ממשפחת חתולי הבר. הילדים ביחד יוצאים להסתובב בתיבה, ומביטים במבול המתקרב. מפני שהם הביטו קרוב מידי במבול, שהמים שטפו את הארץ התיבה זזה ושני הילדים מצאו את עצמם מחוץ לתיבה. בזמן שההורים שלהם עושים הכל בשביל לסובב את התיבה לאחור ולהחזיר אותה, עוברים הילדים הרפתקת הישרדות בניסיון לחזור לתיבה. הילדים פגשו חברים חדשים, חיות נוספות שמצאו את עצמן מחוץ לתיבה, ומתחמקים מאויבים רשעים. בדרך הילדים לומדים על העולם ועל עצמם.

דמויות ומדבבים
--------------

במאי הדיבוב בעברית היה דן שצברג, ומפיקי הדיבוב היו יעל אללוף ואמי בכר.

| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| פיני | קאלום מלוני | אייל ליטוין |
| ליאה | אל פנינג | עדי בר לב |
| דייב | דאגלס בות' | דן שצברג |
| הייזל | איימי גרנט | אורנה כץ |
| אוביסי | פול טילאק | גדי לוי |
| סטייפוט | דאגלס בות' | דן קיזלר |
| אריה | מרטין שין | עמי מנדלמן |
| פלמינגו | איילין מייטן | שרון שחל |
| גריפין נקבה | רונה בקרמן |
| שימפנזה |  | דדי זהר |
| גריפין זכר |  | אמנון וולף |
| מר שומר |  | סער בדישי |

קבלה
----

הסרט קיבל מהאתר "Rotten Tomatoes" דירוג של 36%, מה שהופך את קבלת הפנים של הסרט באתר לשלילית.

הסרט הכניס כ-10.8 מיליון רנמינבי ממכירות הכרטיסים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אופססס! בול הגיע המבול... ברשת החברתית פייסבוק
* "אופססס! בול הגיע המבול...", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אופססס! בול הגיע המבול...", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אופססס! בול הגיע המבול...", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אופססס! בול הגיע המבול...", באתר אידיבי
* "אופססס! בול הגיע המבול...", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "אופססס! בול הגיע המבול...", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**ויקטוריה דה דורנגו** (בספרדית: **Victoria de Durango**; לעיתים נקראת **סיודד דה דורנגו**, בספרדית: **Ciudad de Durango**), או בקיצור **דורנגו**, היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר במדינת דורנגו במקסיקו.

היסטוריה
--------

במהלך המאה ה-16 חוקרי ארצות וקונקיסטאדורים ספרדים, כמו קריסטובל דה אוניאטה ונוניו דה גוסמאן, עברו באזור בדרכם לצפון מקסיקו במטרה למצוא מצבורי כסף. אחד מהם היה פרנסיסקו דה איברה, שהיה ממוצא בסקי וקרא לאזור "עמק גואדיאנה" ב-1554. כעבור שנתיים נוסד בכפר הילידי אנלקו בעמק מנזר פרנציסקני בשם "סן חואן באוטיסטה דה אנלקו". דה איברה ייסד במקום התיישבות בקרבת המנזר ב-8 ביולי 1563 תחת השם "וייה דה דורנגו", על שם העיירה דורנגו שנמצאת בחבל הבסקים בספרד.

ב-1620 נוסדה דיוקסיית דורנגו. עקב כך, ב-1621 פליפה הרביעי, מלך ספרד, העניק לדורנגו מעמד של עיר.

ב-1824 לאחר קבלת עצמאות מקסיקו, נוצרה מדינת דורנגו כשהעיר דורנגו היא בירתה. בשלב מסוים שם העיר שונה ל"ויקטוריה דה דורנגו" כהוקרה לגואדלופה ויקטוריה, שהיה הנשיא הראשון של מקסיקו.

כלכלה
-----

כלכלת דורנגו מסתמכת בעיקר על תיירות. בין האטרקציות המרכזיות בעיר ניתן למנות את מרכז העיר ההיסטורי, רכבל דורנגו והעתק של גשר בלוארטה.

חינוך
-----

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה האוטונומית של דורנגו, אוניברסיטת חוארס דל אסטדו דה דורנגו ואוניברסיטת אספניה דה דורנגו.

תחבורה
------

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל גואדלופה ויקטוריה, המציע טיסות לערים אחרות במקסיקו וכן ליעדים בארצות הברית.

דורנגו מקושרת לעיר קונקורדיה במדינת סינלואה דרך גשר בלוארטה. הגשר, שנחנך ב-2012, נמצא בגובה של כ-390 מטרים, מה שהופך אותו לאחד הגשרים הגבוהים בעולם.

ערים תאומות
-----------

* ספרדספרד דורנגו, ספרד
* ספרדספרד ויגו, ספרד
* ארצות הבריתארצות הברית דורנגו, קולורדו, ארצות הברית
* ברזילברזיל פורטו אלגרה, ברזיל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורנגו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דורנגו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552618505171
* LCCN: n79116392
* MusicBrainz: b295cee3-2082-4c6c-8dbe-357626e292ce
* NARA: 10037285
* VIAF: 132281016
* WorldCat: lccn-n79116392

 |
**דורת אל-בחריין** (בערבית: **درة البحرين**) הוא האי המלאכותי השלישי בגודלו בבחריין אחרי דיאר אל-מוחארק והעיר הצפונית. האיים מרוחקים 40.5 ק"מ מהבירה מנאמה שנמצאת בצפון האי בחריין.

תיאור
-----

בדורת אל-בחריין מלון חמישה כוכבים, מגרש גולף מקצועי עם 18 גומות, 12 גשרים ומעגן לסירות. המעגן נמצא בין שלושה איים ומכסה 0.7 קמ"ר בחלקה היבשתי, עלות הקמתו הייתה 1.3 מיליארד דולר אמריקאי.

הקמת המרינה היא שיתוף פעולה בין החברות "דורת חאליג' אל-בחריין" ו"תאמיר", אחת מחברות היזמות הגדולות ביותר במזרח התיכון. המרינה היא ראשונה מסוגה ומגודלה במפרץ הפרסי.

היסטוריה
--------

בשנת 2002 החלו לתכנן את הפרויקט. העבודה עליו החלה בשנת 2004. בחודש פברואר 2008 הופסקה העבודה על הפרויקט, כאשר יותר מ-2,000 פועלים מחו על שכרם הנמוך והלא הוגן לטענתם. העובדים ישנו במחנה העובדים בזמן העבודה על דורת אל-בחריין והתלוננו על תנאי מחיה גרועים. השביתה הופסקה בהמשך כאשר הוסכם על תנאים חדשים לעובדים.

גאוגרפיה
--------

שבעה מיליארד דולרים אמריקאים הושקעו בייבוש 15 איים מלאכותיים, שמכסים שטח של 5 קילומטרים רבועים. האיים עוצבו בכוונה תחילה בצורות שונות כדי ליצור הרמוניה במראה האיים. שישה מהם עוצבו כאטולים, חמישה איים עוצבו בצורת דג, שניים נוספים עוצבו בצורת חצי סהר, ושניים קטנים ליד המרינה לא עוצבו בצורה מיוחדת בכוונה תחילה.

אדמיניסטרציה וניהול
-------------------

איי הארכיפלג שייכים למחוז הדרום. החברה שפיתחה את הארכיפלג הקימה ארגון כדי שינהל את הפיתוח באופן שוטף. ג'וליאן בוטסון מונה למנכ"ל הראשון של המלון באיים.

תחבורה
------

שני כבישים מחברים את דורת אל-בחריין אל האי הגדול של בחריין.

גלריית תמונות
-------------

* פוסטר פרסומי לאיים.פוסטר פרסומי לאיים.
* מודל של האיים בתערוכה באבו-דאבי, 2007.מודל של האיים בתערוכה באבו-דאבי, 2007.
* תמונת לוויין של דורת אל-בחריין.תמונת לוויין של דורת אל-בחריין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורת אל-בחריין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Durrat Al Bahrain Property Development
2. ↑  Strike hits work at Durrat Al Bahrain, טרייד ערביה, 10 בפברואר 2008
3. ↑  "1,300 migrant workers strike in Bahrain over pay" מיגרנט רייט, 12 בפברואר 2008
4. ↑  1900 Indian workers continue strike in Bahrain, דה אקונומיק טיימס, 11 בפברואר 2008
5. ↑  Bahrain moves to settle 'illegal' strike, אלערביה, 11 בפברואר 2008
6. ↑  "Bahrain strike called off, wages raised", אאוטלוק אינדיה ניוז, 14 בפברואר 2008
7. ↑  מפה
8. ↑  שרה בלאקמן, Top 10 Bahrain mega-projects, איי טי פי ביזנס פאבלישינג, 9 בספטמבר 2009
מראה חלקי של הבריכה על רקע בנייני אתר הנופש
**סן אלפונסו דל מאר** (ספרדית: **San Alfonso del Mar**) הוא אתר נופש פרטי ליד העיר אלגרובו (Algarrobo) בחוף האוקיינוס השקט בצ'ילה, כ-100 קילומטרים ממערב לבירת המדינה סנטיאגו. האתר ידוע בכך שקיימת בו בריכת השחייה המלאכותית השנייה בגודלה בעולם.

הבריכה, שנפתחה בדצמבר 2006, בנויה במקביל לחוף האוקיינוס באורך של 1,013 מטרים. היא משתרעת על פני שטח של 80 אלף מטר רבוע. עומקה המרבי הוא 3.5 מטרים והיא מכילה 250 מיליון ליטר של מי ים. אלו נשאבים מהאוקיינוס, מסוננים ומטופלים לפני הזרמתם אל הבריכה. במהלך חודשי הקיץ נשמרים מי הבריכה בטמפרטורה של 26 מעלות צלזיוס, הגבוהה מטמפרטורת מי האוקיינוס הסמוך. לאורך חופה המזרחי של הברכה משתרעים בנייני אתר הנופש.

הבריכה נבנתה על ידי החברה הצ'ילאנית Crystal Lagoons.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סן אלפונסו דל מאר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סן אלפונסו דל מאר
* ידיעה על הבריכה, באתר Daily Mail
* סרטון על הברכה, בערוץ רויטרס באתר YouTube
* אתר Crystal Lagoons

הערות שוליים
------------

1. ↑  הבריכה הייתה הגדולה בעולם עד השלמתה ב-2015 של בריכה מלאכותית בשטח של 113,312 מטר רבוע בשארם א-שייח' שבמצרים, שנבנתה על ידי אותו יזם שבנה את הבריכה בצ'ילה.
2. ↑  מקור: אתר סן אלפונסו דל מאר.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סן אלפונסו דל מאר"**.
מטוס **דורניה דו 228** (בגרמנית: **Dornier Do 228**) הוא מטוס נוסעים המראה ונחיתה קצרה שפותח על ידי חברת דורניה שהחלה לייצר אותו בשנת 1981. בהמשך ייצור המטוס עבר לחברות אחרות.

פיתוח
-----

בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 חברת דורנייה בתמיכת ממשלת גרמניה פיתחה דגם כנף חדש. תחילה נערכו טיסות ניסוי במטוס Do 28D-2 ובסוף פותח דגם מטוס חדש עם מנועים של חברת "האניוול" האמריקאת. המטוס קיבל כל האישורים בדצמבר 1981 וביולי 1982 החל את השרות. בשנת 1983 נבנו שלושה מטוסים בכל חודש. בשנת 1985 נחתמה חוזה לפיו ידע לייצור המטוס עבר להודו. עד לשנת 2014 בהודו נבנו 125 מטוסים מדגם זה וזאת בנוסף ל-245 מטוסים שנבנו בגרמניה.

בשנת 2002 בגרמניה החלו לייצר דגם חדש Do 228NG.

נכון ליולי 2018 בניצול היו 57 מטוסים. בנוסף לחברות אזרחיות המטוס נמצא בשרות בחיילות אוויר של מספר מדינות.

תאונות ותקריות
--------------

לאורך השנים התרחשו כ-54 תאונות ותקריות במטוסים מדגם זה. התאונה הקטלנית ביותר התרחשה ב-24 בנובמבר 2019 בהמראה משדה תעופה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו כאשר נהרגו 20 אנשים במטוס ו-6 אנשים בקרקע. בשנת 1997 מטוס מדגם זה אבד במהלך נחיתה של טיסה 7601 של פורמוסה איירליינס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורניה דו 228** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דורניה דו 228
* נתונים טכניים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4285304-7

 |
**יהונתן בריק** (באנגלית: **Yehonatan Berick**;‏ 30 באוגוסט 1968 – 31 באוקטובר 2020) היה כנר, ויולן ומורה לכינור וויולה ישראלי שפעל בצפון אמריקה.

ביוגרפיה
--------

בריק נולד בישראל והחל את לימודי המוזיקה בגיל שש. מוריו העיקריים לכינור היו אילונה פהר, הנרי מאייר ודורותי דיליי. בריק למד תאוריה של המוזיקה אצל סרג'יו נטרא והשתתף בכיתות אמן בהדרכת אייזק שטרן, הנריק שרינג, מקס רוסטאל וג'וזף גינגולד. בשנת 1993 זכה בפרס בתחרות הכינור הבינלאומית על שם וולטר ו. נאומבורג, ובשנת 1997 זכה ב"פרס אופוס" של קוויבק שבקנדה.

בריק הופיע כסולן בקונצרטים, ניגן ברסיטלים רבים והשתתף בהופעות מוזיקה קאמרית עם אמנים בעלי פרסום בינלאומי. כן השתתף בפסטיבלי מוזיקה מן המובילים בעולם, ביניהם פסטיבל מרלבורו ופסטיבל רוויניה, והופיע בסיורי קונצרטים במרכזי המוזיקה החשובים בעולם. 
הוא הקליט מוזיקה לחברות סאמיט, גספארו, אקומה, JMC והליקון. 

בריק היה פרופסור לכינור בבית הספר למוזיקה, לתיאטרון ולמחול באוניברסיטת מישיגן באן ארבור ולימד גם באוניברסיטת מקגיל במונטריאול ובבית הספר איסטמן למוזיקה ברוצ'סטר שבניו יורק.

נפטר מסרטן ב-31 באוקטובר 2020.

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288434405171
* GND: 1017241473
* ISNI: 0000 0003 5909 6492
* LCCN: n98080271
* NKC: xx0168660
* VIAF: 216956456
* WorldCat: lccn-n98080271

 |
**גביע העולם למועדונים 2006** נערך בשנת 2006 ביפן מה-10 בדצמבר עד ה-17 בדצמבר, והוא היה גביע העולם למועדוני כדורגל השלישי במספר.

הטורניר
-------

בטורניר השתתפו 6 קבוצות, אלופת כל אחת מהיבשות. התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט כך שכל קבוצה שיחקה שניים או שלושה משחקים. האלופות מארבעת האזורים ה"חלשים" יותר, צפון אמריקה, אוקיאניה, אסיה ואפריקה, שיחקו בשלב רבע הגמר כשהמפסידות התמודדו ביניהן על המקום ה-5. המנצחות הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר שבו נקבעה האלופה.

בעקבות מעברה של אוסטרליה מ-OFC (קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה) ל-AFC (קונפדרציית הכדורגל של אסיה) אלופת אוקיאניה ונציגתה לטורניר הייתה קבוצת חובבים. לפיכך נשקלה האפשרות לקיים משחק בין אלופת אוקיאניה לאלופת המארחת יפן שהמנצחת בו תעפיל לשלב רבע הגמר של הטורניר וכתוצאה מכך גם להגביר את ההתעניינות בטורניר ביפן. ההצעה נדחתה לבסוף אך הוחלט ליישמה בטורניר הבא ב-2007.

קבוצות משתתפות
--------------

הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שם הקבוצה** | **מדינה** | **תואר** |
| קוריאהקוריאה ג'ונבוק יונדאי מוטורס | קוריאה | אלופת אסיה 2006 |
| ספרדספרד ברצלונה | ספרד | אלופת אירופה 2005/06 |
| מקסיקומקסיקו קלוב אמריקה | מקסיקו | מחזיקת גביע CONCACAF לאלופות 2006 |
| מצריםמצרים אל-אהלי | מצרים | אלופת אפריקה 2006 |
| ברזילברזיל אינטרנסיונל | ברזיל | מחזיקת גביע ליברטדורס 2006 |
| ניו זילנדניו זילנד אוקלנד סיטי | ניו זילנד | אלופת אוקיאניה 2006 |
|

המשחקים
-------

משחק רבע הגמר בין קלוב אמריקה לג'ונבוק יונדאי מוטורס
### רבע הגמר

* 10 בדצמבר: אוקלנד סיטי - אל-אהלי: 2-0
* 11 בדצמבר: ג'ונבוק יונדאי מוטורס - קלוב אמריקה: 1-0

### מקומות 5-6

המשחק על המקום החמישי נערך ב-15 בדצמבר:

* אוקלנד סיטי - ג'ונבוק יונדאי מוטורס: 3-0

### חצי הגמר

* 13 בדצמבר: אל-אהלי - אינטרנסיונל: 2-1
* 14 בדצמבר: קלוב אמריקה - ברצלונה: 4-0

### מקומות 3-4

המשחק על המקום השלישי נערך ב-17 בדצמבר:

* אל-אהלי - קלוב אמריקה: 1-2

### הגמר

משחק הגמר נערך ב-17 בדצמבר:

* ברזילברזיל אינטרנסיונל - ספרדספרד ברצלונה: 0-1

**אינטרנסיונל זכתה באליפות העולם בכדורגל לשנת 2006.**

מלך השערים
----------

בתואר מלך השערים של הטורניר זכה מוחמד אבו תריכה (אל-אהלי) שהבקיע שלושה שערים ובמקום השני זכה בן קבוצתו פלביו אמדו שהבקיע 2 שערים. 12 שחקנים הבקיעו שער אחד בטורניר.

שחקנים מצטיינים
---------------

| כדור הזהב | כדור הכסף | כדור הארד |
| --- | --- | --- |
| פורטוגלפורטוגל דקו (ברצלונה) | ברזילברזיל פדרו ירלי (אינטרנסיונל) | ברזילברזיל רונאלדיניו  (ברצלונה) |

ראו גם
------

* גביע העולם בכדורגל

קישורים חיצוניים
----------------

* הטורניר באתר פיפ"א

| גביע העולם למועדונים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 2000 • 2001 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |

 |
**Nova Sport** הוא ערוץ טלוויזיה בולגרי שמשדר ספורט, חלק מרשת Nova Brodcasting Group שנמצאת בבעלות Modern Times Group. הערוץ החל לשדר ב-2010 והחליף את ערוץ המוזיקה MM. הוא משדר בשידור חי אירועי ספורט כמו פוטבול, איגרוף, אתלטיקה, גולף, כדורסל, כדורעף ועוד. לערוץ דמיון רב ל-Viasat Sport, שנמצא גם הוא בשליטת Modern Times Group (או בקיצור MTG), בכמה פריטים גרפיים שונים.

הסמליל הרשמי לשעבר של ערוץ Nova Premier League HD
סמליל לשעבר של ערוץ Nova Sport
ב-30 ביולי 2013 החל הערוץ לשדר בפורמט HD.

Nova Premier League HD
----------------------

ב-2 באפריל 2012 השיקה MTG ערוץ HD ששידר 24/7 - Nova Premier League HD, ששידר רק את ליגת הפרמייר ליג בהפרדה גבוהה. הוא שודר דרך Viasat מלונדון. בערוץ שודרו מגזינים הקשורים לליגה, תוכניות אולפן ושידורים חיים. הערוץ נסגר ב-1 ביוני 2013 כיוון שהערוץ הראשי Nova Sport החל לשדר ב-HD מ-29 ביולי אותה שנה.

רשימת הליגות עליהן לערוץ ולערוץ Diema Sport זכויות שידור
--------------------------------------------------------

* ליגת העל הבולגרית בכדורגל
* הפרמייר ליג
* הגביע הבולגרי
* ליגת העל הצרפתית בכדורגל
* הגביע הגרמני
* אליפות אירופה בכדורגל
* פוטבול ליג צ'מפיונשיפ
* גביע הפוטבול ליג
* איגרוף
* גביע ה-FA

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Nova Sport