recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



לוח טנטריקס
**טנטריקס** הוא משחק חשיבה אסטרטגי המבוסס על סריג משושה מופשט (אין לוח, מניחים את האריחים המשושים על השולחן).

כלי המשחק מורכבים מ-56 אריחים משושים שונים שכל אחד מהם כולל 3 קווים בצבעים שונים מתוך ארבעת הצבעים: אדום, צהוב, כחול וירוק. כל אחד מהקווים מחבר בין שני קצוות של המשושה.

מטרת המשחק היא ליצור את הקו הארוך ביותר מהצבע שבו בחר השחקן לשחק (הניקוד הניתן על לולאה גדול פי שנים מהניקוד על קו באורך זהה).

חוקי המשחק
----------

כל שחקן בוחר שש אבני טנטריקס, האבנים מונחות עם הפנים כלפי מעלה כך שכל שחקן רואה את אבני המשחק של השחקנים האחרים.
השחקן הראשון מניח אבן כלשהי במרכז השולחן מתוך ששת האריחים שאצלו וקונה אריח אחר. גם בהמשך המשחק, כל פעולה של הנחת אבן על הלוח מחייבת קניית אבן אחרת. 
המשחק ממשיך בכיוון השעון, כשהשחקן הבא מתאים אבן משחק לזו שכבר נמצאת על השולחן, וכך הלאה.

### מיקום כפוי

"מיקום כפוי" הוא כל חלל ריק הנוצר בין לפחות שלוש אבני משחק. 

תורו של כל שחקן מורכב משלושה שלבים: 

1. מילוי מיקומים כפויים.
2. הנחת אריח במקום חוקי על הלוח.
3. מילוי מיקומים כפויים (פעם נוספת).

במשחק ובכל הפאזלים, בכל מקום שיש מגע בין אבני טנטריקס, הצבעים של כל הקווים והלולאות חייבים להתאים בדיוק. לדוגמה צבע אדום לצבע אדום, כחול לכחול וכן הלאה. אסור ליצור מיקום כפוי אשר מובילים אליו שלושה קישורים מאותו צבע. אסור להניח אבן רביעית המשיקה למיקום כפוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טנטריקס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טנטריקס (באנגלית)
**ארהאן מאשוביץ'** (בסרבית: **Ерхан Машовић**; נולד ב-22 בנובמבר 1998 בנובי פאזאר שבסרביה, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בוכום מהבונדסליגה ובנבחרת סרביה.

קריירת מועדונים
---------------

מאשוביץ' גדל במחלקת הנוער של צ'וקאריצ'קי. בשנת 2015 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הסרבית, ובסך הכל ערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-3 במאי 2017 חתם מאשוביץ' על חוזה לארבע שנים בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-30 ביולי 2018 הושאל לא.ס. טרנצ'ין מליגת העל הסלובקית, במדיה ערך 14 הופעות ליגה. ב-19 ביולי 2019 הושאל להורסנס מליגת העל הדנית, במדיה ערך 18 הופעות ליגה.

ב-5 באוקטובר 2020 חתם על חוזה לשלוש שנים בבוכום מהבונדסליגה השנייה. בתום עונת 2020/2021 העפיל עם המועדון לבונדסליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-5 ביוני 2022 ערך מאשוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בניצחון 4-1 על נבחרת סלובניה במסגרת ליגת האומות 2022/2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Erhan Masovic naar Club Brugge באתר הרשמי של קלאב ברוז', 3 במאי 2017 (בהולנדית)
2. ↑  AC Horsens forstærker defensiven med Erhan Masovic באתר הרשמי של הורסנס, 19 ביולי 2019 (בדנית)
3. ↑  Bochum holt Masovic aus Brügge באתר Kicker, ‏ 6 באוקטובר 2020 (בגרמנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ארהאן מאשוביץ'"**.
**קרב ארטואה הראשון** (בצרפתית: **Première Bataille d'Artois**) היה קרב במסגרת החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה שהתרחש בין 17 בדצמבר 1914 ל-13 בינואר 1915, בין צרפת מצד מדינות ההסכמה לבין הקיסרות הגרמנית מצד מעצמות המרכז.

רקע
---

לאחר שהסתיים הקרב הראשון על המארן החל המירוץ אל הים, ובמהלכו הועברו צפונה הארמייה הגרמנית השישית בפיקודו של רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה, והארמייה הצרפתית השנייה בפיקודו של נואל דה קסטלנו, אשר תוגברה בארמייה העשירית החדשה בפיקודו של לואי דה מודהוי, ועד מהרה הם התנגשו בקרב אראס ובקרב איפר הראשון.

בתחילת דצמבר 1914 הסתיים קרב איפר הראשון, והצדדים החלו להתחפר בעמדותיהם. בניסיון לשבור את הקיפאון החליט ז'ופר על מתקפה מרמת ארטואה מזרחה, ועל מתקפה משמפאן צפונה, ולאחר שיערער את הגרמנים ינחית מתקפה שלישית באזור ורדן כדי לאיים על קו המסילה הטוב היחיד של הגרמנים מדרום לארדנים, ובכך לאלץ את הגרמנים לסגת מצרפת ובלגיה. בעיקרון זוהי האסטרטגיה שאכן הביאה לניצחון מדינות ההסכמה ב-1918, אך אסטרטגיה זו הייתה מותנית בהצלחה טקטית, אשר לא הושגה ב-1915.

מהלך הקרב
---------

ב-17 בדצמבר שלח מודהוי את כוחותיו לתקוף את עמדות הארמייה הגרמנית השישית של הנסיך רופרכט, תוך שהוא מקבל סיוע מהארמיות השנייה והשמינית, במטרה לרתק את הכוחות הגרמניים, שלא יוכלו לתגבר את כוחותיהם בשמפאן. המתקפה הצרפתית התפתחה במיוחד סביב אראס ובמיוחד נגד רכס וימי, אשר גובהו הגבוה סייע למגינים הגרמנים להדוף את המתקפות הצרפתיות. הקורפוס הצרפתי ה-35 של הגנרל פיליפ פטן הצליח ללכוד חלק מהקו הגרמני הראשון, אך תנאי מזג אוויר גרועים ותמיכה ארטילרית ירודה מנעו מן הצרפתים להגיע לפריצת דרך מכרעת. עד 25 בדצמבר הגשמים והערפל הסמיך הובילו לדעיכת מרבית המתקפה הצרפתית, וב-4 בינואר 1915 הסתיימה המתקפה הצרפתית עם הישג טריטוריאלי זעיר.

מתקפות סיוע
-----------

בין 20 בדצמבר 1914 ל-17 במרץ 1915 לחמה הארמייה הצרפתית הרביעית בפיקוד פרנן דה לנגל דה קרי, בקרב שמפאן הראשון נגד כוחות הארמייה הגרמנית השלישית בפיקוד קרל פון איינם, אולם נחלה כישלון מוחלט, והמלחמה המשיכה להיות מלחמת חפירות נייחת כמעט עד סוף המלחמה.

ראו גם
------

* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב ארטואה הראשון** בוויקישיתוף

  

* קרב ארטואה הראשון באתר historyofwar

| החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה |
| --- |
| 1914 | קרב לייז' • המצור על אנטוורפן • המערכה על הגבולות • הקרב הראשון על המארן • הקרב הראשון על האן • המרוץ אל הים • קרב איפר הראשון • קרב ארטואה הראשון • קרב שמפאן הראשון • הפסקת האש של חג המולד |
| 1915 | קרב איפר השני • קרב ארטואה השני • קרב שמפאן השני • קרב לוס • קרב ארטואה השלישי |
| 1916 | קרב ורדן • הקרב על הסום |
| 1917 | קרב אראס • הקרב השני על האן • קרב מסין • קרב פשנדל • קרב קמברה |
| 1918 | מתקפת האביב • קרב המל • מתקפת מאה הימים |
| הזירה האירופית במלחמת העולם הראשונה |
| 
המערכה באיטליה • המערכה בבלקן • מערכת גליפולי • החזית המזרחית • **החזית המערבית**
 |
יומן אסטרונומי המכיל תיעוד אודות מותו של אלכסנדר מוקדון (המוזיאון הבריטי)
**היומנים האסטרונומים הבבליים** הם אוסף של טקסטים עתיקים הכתובים בכתב היתדות של האימפריה הבבלית המכילים רשומות סדרתיות של תצפיות אסטרונומיות לצד תיעוד של אירועים פוליטיים שונים ותחזיות המבוססות על תצפיות אסטרונומיות. הלוחות מכילים גם מידע נוסף, כמו רשימות מחירים של מוצרים שונים כמו שעורה, צמר, תמרים, וכן מידע על גובה הפרת. כיום הלוחות נמצאים במוזיאון הבריטי.

יש המשערים שהיומנים הללו שמשו כמקור לכרוניקות הבבליות.

היסטוריה
--------

הבבלים הבחינו בשלב מוקדם מאוד במחזוריותן של התופעות האסטרונומיות והשתמשו בחישובים מתמטיים בשביל לנבא אותן. הטקסט האסטרונומי המשמעותי העתיק ביותר הידוע הוא לוח 63 מתוך ה"אנומה אנו אנליל" (אנ') ששמו "לוח נוגה של עמי-צדוקה" (אנ'), שמכיל רשימה מסודרת של הזריחה הנראית הראשונה והאחרונה של נוגה לאורך עשרים ואחת שנים. זוהי העדות המוקדמת ביותר לכך שתנועה של כוכב לכת הובחנה כמחזורית.

רישום מסודר של תצפיות ביומנים אסטרונומיים הוחל כנראה בתקופת שלטונו של נבונצר (747—734 לפנה"ס) כאשר הן האיכות והן תדירות של התצפיות השתפרו בהרבה, ומשום כך התחילו האסטרונומים את מנין השנים ששימש אותם לצורך תצפיות אסטרונומיות (הקאנון של תלמי) מתחילת תקופת שלטונו של נבונצר. תצפיות אלו נשתמרו לאורך זמן רב והיו זמינות עדיין בתקופתו של תלמי.

היומנים
-------

היומנים מקיפים בדרך כלל תקופה של שישה או שבעה חודשים - החצי הראשון או האחרון של השנה על פי הלוח הבבלי. ישנם גם לוחות המקיפים תקופות קצרות יותר - של כמה חודשים או אפילו כמה ימים - ועל פיהם כנראה נערכו היומנים הסטנדרטיים של חצאי השנים. חלק מהיומנים המצויים בידינו היום הם עצמם העתקים מאוחרים מתוך היומנים המקוריים.

היומנים האסטרונומים המצויים בידינו כיום מפוזרים לאורך כ-700 שנה, כאשר העתיק מביניהם הוא קטע יומן משנת 651 לפנה"ס והאחרון משנת 50 לפנה"ס. הפיזור של היומנים לאורך תקופה זו אינו אחיד - מן המאות השישית והשביעית לפני הספירה יש בידינו סך הכל שישה יומנים, ומשנת 385 לפנה"ס התדירות עולה בהרבה, ובסך הכל קיים כיום לפחות קטע אחד מתוך יותר ממאה ושמונים שנים שונות.

תרגום
-----

תרגומים של היומנים פורסמו בכרכים של Astronomical Diaries and Related Texts from Babylonia בעריכת אברהם זקס והרמן הנגר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היומנים האסטרונומיים הבבליים** בוויקישיתוף
* Astronomical Diaries באתר ליוויוס
* תרגומים של יומנים אסטרונומיים מן השנים 339-60 לפנה"ס

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  A. Sachs, Babylonian Observational Astronomy, **Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series A, Mathematical and Physical Sciences** 276, 1974-05-02, עמ' 43-50
2. 1 2  Geller, M. J. (1990). "Babylonian Astronomical Diaries and Corrections of Diodorus". *Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London*. **53** (1): 1–7. doi:10.1017/s0041977x00021212. JSTOR 618964.
3. 1 2  Rochberg-Halton, F. (1991). "The Babylonian Astronomical Diaries". *Journal of the American Oriental Society*. **111** (2): 323–332. JSTOR 604022.
4. ↑  Astronomical Diaries באתר livius.org
5. ↑  *Astronomical Diaries and Related Texts from Babylonia*, Abraham Sachs and Hermann Hunger (eds.), Wien, Austrian Academy of Sciences.
חזית האקדמיה באונטר דן לינדן 74
**האקדמיה הצבאית הפרוסית** (בגרמנית: **Preußische Kriegsakademie**) הייתה אקדמיה צבאית להכשרת קצונה (זוטרה, בכירה וקציני מטה, במסלולים נפרדים) בצבא הפרוסי. האקדמיה נוסדה ב-1810 במסגרת הרפורמות שהחיל גרהרד פון שרנהורסט בשם Allgemeine Kriegsschule (בית ספר צבאי ראשי), שאיחד את שלושת בתי הספר הקיימים של ברלין, ברסלאו וקניגסברג. בניין האקדמיה באונטר דן לינדן בברלין נבנה לפי תכנונו של קארל פרידריך שינקל ונחנך ב-1845.

כל חברי המטה הכללי הפרוסי היו בוגרי המסלול הבכיר של האקדמיה. האקדמיה עברה שינויי מבני במלחמת העולם הראשונה והפסיקה להתקיים לפני מלחמת העולם השנייה. 

שרנהורסט הדגיש את הצורך ברמה אקדמית גבוהה הן של הלימודים הצבאיים (טקטיקה, אסטרטגיה צבאית, טיפול בסוסים, היסטוריה צבאית, התבצרות, מיגון והתקפת יעד מבוצר) והן של הלימודים הכלליים (גאוגרפיה, פיזיקה, כימיה, מתמטיקה, גרמנית וצרפתית). אחד ממורי האקדמיה הראשונים היה המדען הבולט של התקופה ומייסד אוניברסיטת ברלין, וילהלם פון הומבולדט, כך נוצר שיתוף פעולה בין האקדמיה לאוניברסיטה שהוגדרה כ"אלמה מאטר" ("האם המזינה") שלה. תוכנית לימודים מיוחדת עוצבה עבור קצינים מקצועיים-טכניים בתחומי ההנדסה הצבאית והארטילריה, שקיבלו הכשרה נוספת. בצד ההוראה הושם באקדמיה דגש על חינוך ו"בניית האופי" של הקצינים באמצעות משמעת נוקשה. להלכה, הלימודים נמשכו שלוש שנים וכללו תרגול מעשי רב בפיקוד, בתכנון ובעבודת מטה, אולם עקב מצב לוחמה הופסקו מדי פעם הלימודים הסדירים של הצוערים, שהיו משובצים גם שיבוץ קרבי מקביל ביחידות לוחמות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האקדמיה הצבאית הפרוסית** בוויקישיתוף
* יסוד האקדמיה הצבאית הפרוסית תחת שרנהורסט (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10346942-4
* VIAF: 164159683
* WorldCat: viaf-164159683

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במלכה אשורית. אם התכוונתם למלון בירושלים שפוצץ על ידי ההגנה, ראו פיצוץ מלון סמירמיס.

Semiramide, מלכת בבל, 1905, יצירה סמלית של הצייר צ'זארה סאקאגי מטורטונה.Semiramide, מלכת בבל, 1905, יצירה סימבוליסטית של הצייר צ'זארה סאקאגי מטורטונה.
טפטין מהמאה ה-17 המתאר את סמירמיס על כס מלכותה בגלריה צ'יני במוזיאונים הקפיטוליניים.
**סמירמיס** (שם אשורי **שַמוּראמַת**; בארמית-סורית: **ܫܡܝܪܡ שמירם**; בארמנית: **Շամիրամ**) הייתה מלכה אשורית שחייתה בתחילת האלף הראשון לפנה"ס. לפי גרסאות אחדות פירוש שמה הוא "אהובת היונים", ולפי גרסאות אחרות שמה המקורי הוא סמור-אמת, "מתנת הים" בבבלית. לפי ההיסטוריון היווני דיודורוס סיקולוס, השם "סמירמיס" מוצאו במילה האשורית "סוּמָטוּ", שמשמעותה "יונה".

קורות חייה
----------

סמירמיס נולדה בעיר ארך למשפחת אצולה. כפי הנראה הייתה המלכה שמוראמת (Shammuramat), אשתו של המלך שמשי-אדד החמישי. בנה הוא אדד-ניררי השלישי, ששמו מופיע על פסל של האל נבו, הנמצא כיום במוזיאון הבריטי. מונומנטים רבים מיוחסים לסמירמיס. מסופר על פסל שהזמינה של האלה ריאה, יושבת על כס מלכות, מוקפת באריות. לפי התיאור משקלו של הפסל עלה על 250 טון. יש המייחסים לה את בניית הגנים התלויים בבבל.

סמירמיס הייתה דמות אמיתית, אולם כפי שקרה לשליטים רבים במזרח, דמותה עברה האלהה ונכללה בסיפורי המיתולוגיה המסופוטמית. לפי אגדה אשקלונית, גרמה האלה אשרה לאימה אטרגטיס (דרקטו בפי קטסיאס היווני), אלה אשקלונית-סורית, להתאהב בנער מקומי, ומהזיווג נולדה סמירמיס. לאחר לידתה התביישה האם באהבתה לבן אנוש, הרגה את אביה של סמירמיס, נטשה את בתה, ובעצמה קפצה לאגם והפכה לדג. סמירמיס גודלה על ידי יונים, עד שנמצאה על ידי הרועה המלכותי סימס. כשגדלה נישאה לנינוס (המייסד המיתולוגי של נינוה), שאילץ את בעלה הראשון להתאבד כדי שיוכל לשאת אותה. מסופר שלאחר מותו של נינוס בקרב, המשיכה סמירמיס את כיבושיו והרחיבה אותם. בסופו של דבר, על פי האגדה, הפכה סמירמיס ליונה.

הטייל הסורי לוקיאנוס מספר על המקדש בהייראפוליס, שעל פי גרסאות מסוימות הוקם על ידי סמירמיס וניצב בו פסלה, כשעל ראשו יונת זהב. הפסל ניצב בדלת המקדש של הרה כשהוא מורה בידו על הפתח. הוא מסביר שסמירמיס הורתה לכל יושבי סוריה לעבוד לה כאלה ולה בלבד. בעקבות הוראתה נשלחו אליה חולי ואסונות על ידי האלים עד שחזרה בה מיוזמתה והורתה לכל נתיניה לשוב להרה, ומשום כך ניצב פסלה מורה בידו על פתח מקדשה. עוד הוא מספר שהאנשים באזור נמנעים מאכילת דגים ויונים משום שאלה נחשבים לחיות קדושות. קישורים נוספים בין היונה לסמירמיס מופיעים גם אצל פליניוס וסטראבון.

על פי גרסה אחרת, סמירמיס הייתה בתה של האלה עתרגתיס ואמו של הגיבור נמרוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמירמיס** בוויקישיתוף
* סמירמיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לוקיאנוס, אודות האלה הסורית, באתר "כישופים: הקדרה המבעבעת" של כרמית מזרחי
* סמירמיס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb135163289 (data)
* SUDOC: 027586219
* VIAF: 219992782
* WorldCat: viaf-219992782

 |
כריכת הספר "Gramatica Hebraica" מאת אבודיינטה
**מֹשֶׁה בֶּן גִּדְעוֹן אַבּוּדִיֶנְטֶה** (1610–4 במרץ 1688) היה משורר ומדקדק עברי יהודי.

חייו
----

אבודיינטה נולד לגדעון ויעל אבודיינטה, משפחת אנוסים מליסבון, ובנעוריו עבר עם משפחתו לאמסטרדם. לפי מקורות אחרים נולד באמסטרדם. באמסטרדם למד לימודי יהדות וכשהיה בן 14 גילם את הר נבו במחזה וכוח שבעה הרים (Diálogo dos Montes) מאת חותנו לעתיד, רעואל ישורון, בבית הכנסת "בית יעקב". לימים עבר לגליקשטאדט שבהולשטיין, ועמד שם בראש הקהילה. בשנת 1633 עבר להמבורג, שם עמד בראש ישיבת "שערי צדק", ישיבה של בעלי בתים וסוחרים אמידים שנוסדה עם התעוררות התנועה השבתאית. הוא נשא לאישה את שרה ישורון ונולדו להם שני בנים. קבור בבית הקברות היהודי באלטונה.

יצירתו
------

בצעירותו תרגם אבודיינטה לעברית את סיפור ניסיון הרצח של דוד קוריאל וכתב למגילה זו שיר הקדמה. עוד קודם לכן כתב שיר לכבוד חתונתו של קוריאל.

בעת שהותו באמסטרדם כתב את היצירה "אבני שהם", הבנויה מ-102 אוקטבות, כמספר שמו בגימטריה (לפי הכתיב אובידינטי), שכל אחת מהן היא שיר חוכמה ומוסר בפני עצמו. טוריהן של שלוש האוקטבות הראשונות פותחים באותיות המרכיבות את שמו – משה. השיר זכה לחמש העתקות לפחות וישנם אף שנטלו משיריו וייחסו אותם אליהם. בנוסף, חיבר שירים לעת מצוא, שחלקם פורסמו בכתב העת המאסף.

אבודיינטה חיבר ספר דקדוק עברי בפורטוגזית בשם "Grammatica Hebraica". בחלקו הרביעי של הספר הביא דוגמאות לסגנונות שירה שונים עם שירים פרי עטו. כמו כן, חיבר את הספר "ווי העמודים ושירים", ובו רשימת מילים הפותחות באות ו' שאפשר להעמידן בראשי העמודים של ספר התורה, כך שכל העמודים (פרט לחמישה) יתחילו באות זו.

בהשקפתו הדתית היה חסיד של שבתי צבי, כמו רבים מקהילת האנוסים בהמבורג. האוסף המודפס של דרשותיו השבתאיות, "Fin de los Dias", צונזר על ידי פרנסי הקהילות של המבורג ואמסטרדם. בהמבורג, אף על פי שחלק מפרנסי הקהילה תמכו אף הם ברעיונותיו של שבתי צבי, הוחרם הספר בהחלטה משנת 1666, מתוך חשש שהספר עלול לפגוע במרקם היחסים עם החברה הנוצרית. באמסטרדם הספר הוחרם בטענה שנושאי הדרשות "נוגדים את האמת שבתורה הקדושה".

לקריאה נוספת
------------

* צבי מלאכי, משה בן גדעון אבודינטי ויצירתו הספרותית, **פעמים – רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח**, חוברת 1, אביב תשל"ט (1979), עמ' 67-75.
* מיכאל שטודמונד־הלוי, לא בן ואב ואח ינהלוני: משפחתו של גדעון אבודינטה בקריביים, בתוך: **בדרך אל המודרנה שי ליוסף קפלן**, עורכים: אבריאל בר־לבב, דב סטוצ'ינסקי, מיכאל הד. מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, ירושלים, תשע"ט, עמ' 215–236.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  צבי מלאכי, משה בן גדעון אבודינטי ויצירתו הספרותית, **פעמים – רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח**, חוברת 1, אביב תשל"ט (1979), עמ' 67-75.
2. 1 2 3 4  מיכאל שטודמונד־הלוי, לא בן ואב ואח ינהלוני: משפחתו של גדעון אבודינטה בקריביים, בתוך: **בדרך אל המודרנה שי ליוסף קפלן**, עורכים: אבריאל בר־לבב, דב סטוצ'ינסקי, מיכאל הד. מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, ירושלים, תשע"ט, עמ' 215–236.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257298805171
* BnF: cb169486944 (data)
* GND: 1031177620
* ISNI: 0000 0004 4457 9472
* LCCN: no2014106774
* NTA: 279174632
* SELIBR: 31388
* VIAF: 97607194
* WorldCat: lccn-no2014106774

 |
**האקדמיה הימית המלכותית של נורווגיה** (בנורווגית: **Sjøkrigsskolen**; בראשי תיבות: **RNoNA**) היא מוסד אקדמי המופקד על הכשרת קצינים לשירות בצי המלכותי הנורווגי.

האקדמיה, שנוסדה ב-27 באוקטובר 1817, ממוקמת בלקסוואג שבברגן.

היסטוריה
--------

במהלך שנות האיחוד בין נורווגיה ודנמרק, הכשרתם של קציני ים בצי המלכותי המשותף נורווגי-דני התבצעה במסגרת מוסד ה-*Søcadet-Akademiet*, אשר הוקם בקופנהגן בשנת 1701.

לאחר התפרקות האיחוד בין דנמרק לנורווגיה בשנת 1814, נוצר צורך בהקמתו של מוסד נורווגי עצמאי להכשרת קציני ים, מה שהוביל בשנת 1817 להקמתה של האקדמיה בבסיס הצי הנורווגי בפרדרסקוורן, שפעלה בימיה הראשונים בשם "המוסד להכשרת צוערים לצי הנורווגי המלכותי (Kongelige Norske Søcadet-Institut)".

במהלך שנת 1864, הבסיס הימי ומוסד ההכשרה הועתקו להורטן, שם המשיכו לפעול עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה. בעקבות פרוץ מלחמת העולם ובמהלך תקופת הכיבוש של נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית בין השנים 1940–1945, הוקמה בלונדון בשנת 1941 אקדמיה ימית נורווגית זמנית, הרחק מהישג ידם של כוחות הכיבוש הגרמנים.

לאחר תום המלחמה ושחרור נורווגיה מהכיבוש הנאצי האקדמיה הימית נפתחה מחדש בעיר אוסלו, בירת נורווגיה.

בשנת 1960 האקדמיה הועברה למקום משכנה הנוכחי בלקסוואג, ברגן.

תוכניות לימוד
-------------

האקדמיה הימית המלכותית של נורווגיה נהנית ממעמד של מוסד אקדמי עצמאי במסגרת החוק הנורווגי. במסגרת מעמד זה, האקדמיה רשאית לפתח ולקיים תוכנית לימודים קדם אקדמית, להעניק תואר ראשון לבוגריה וכן להכיר בתארים ממוסדות אקדמאים אחרים.

האקדמיה אינה מוסמכת להעניק תואר שני, ובוגרי האקדמיה המעוניינים בלימודים מתקדמים יכולים להמשיך בלימודים במסגרת אוניברסיטת ההגנה באוסלו, או לחלופין באוניברסיטה אזרחית.

נכון לשנת 2013, האקדמיה הימית כוללת שש תוכניות לימוד לתואר ראשון בלימודי צבא, כאשר שלוש מביניהן מקנות זכאות לתואר ראשון בהנדסה.

ראו גם
------

* הצי המלכותי הנורווגי

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה הימית המלכותית של נורווגיה (בנורווגית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  היסטוריה, באתר האקדמיה הימית המלכותית של נורווגיה
2. ↑  הסמכה, באתר האקדמיה הימית המלכותית של נורווגיה
3. ↑  תוכניות לימודים, באתר האקדמיה הימית המלכותית של נורווגיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0622 3168
* LCCN: n50065597
* VIAF: 127812200
* WorldCat: lccn-n50065597

 |
**סבארין** (בערבית: **صبارين**) היה כפר ערבי בנפת חיפה המנדטורית ששכן כ-28 קילומטרים דרומית לחיפה. הכפר נכבש בידי הארגון הצבאי הלאומי (האצ"ל), במהלך מלחמת העצמאות, ב-12 מאי 1948.

היסטוריה
--------

בשנת 1859 היו בסבארין כ-600 תושבים, שעיבדו אלפי דונמים. החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1870, וציין שתושבי הכפר גידלו שומשום. הוא תיאר גם באר מים בנויה שנקראה ביר סבארין. בכפר היו על פי ההערכות כ-1,000 תושבים שהתגוררו בבתי אבן.

מפת הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 תיארה את סבארין ככפר גדול השוכן על מדרון. נכתב כי הבאר היא ראש אמת המים בקיסריה. הבאר הסגלגלה הייתה בקוטר 15 רגל ועומקה 15 רגל. לפי מרשם אוכלוסין משנת 1887, בסבארין התגוררו כ-1,160 תושבים; כולם מוסלמים.

במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל, שנערך על ידי רשויות המנדט הבריטי, בסאברין התגוררו 845 תושבים: 833 מוסלמים ו-12 נוצרים קתולים. האוכלוסייה גדלה במפקד 1931 ל-1,108 איש, מתוכם 18 נוצרים והשאר מוסלמים. באותה העת היו בכפר 256 בתים.

בסקר הכפרים של 1945 אוכלוסיית הכפר כללה 1,700 איש: 1,670 מוסלמים ו-30 נוצרים. אדמות הכפר השתרעו על פני שטח רב: 12,773 דונם שימשו לגידול לדגנים, 45 דונם שימשו למטעים, ואילו 179 דונם שימשו למגורים ולבנייה.

הכפר נכבש במבצע צבאי של האצ"ל ב-12 במאי 1948, לאחר שהוגן על ידי צבא ההצלה. על פי בני מוריס, האצ"ל נתקל בהתנגדות רבה של הכפריים. תושבים רבים ברחו והגיעו למחנות פליטים באזור ג'נין. במבצע נכבשו גם הכפרים הסמוכים: ח'ביזה, סינדיאנה, בוריכה ואום א-שוףאחרוני התושבים עזבו לאום אל-פחם הסמוכה. לאחר המלחמה אזור הכפר נכלל במדינת ישראל. קיבוץ רמות מנשה הוקם מצפון מזרח לכפר בשנת 1948, והמושב עמיקם נוסד בשנת 1950, כקילומטר דרומית לכפר.

ההיסטוריון הערבי ח'אלדי תיאר את המקום ב-1992:

> *האתר הגדול, זרוע בפסולת אבן של בתים, ומכוסה בקוצי בר.* *ישנם גם קקטוסים ועצי אורן, תאנה, זית ותות.* *חלק מהאדמות שמסביב משמשות את הישראלים למרעה ולגידול עצי פרי.*
> 
> 

* תושב הכפר, 1940תושב הכפר, 1940
* תושב הכפר, 1940תושב הכפר, 1940
* ילד תושב הכפר, 1940ילד תושב הכפר, 1940

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבארין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אצ"ל כבש 5 כפרים בגבול המשולש נהרגו 20 ערבים ונשבו 120 אנשי כנופיות. טיהור הרי אפרים נמשך, המשקיף, 13 במאי 1948
2. ↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 43
3. ↑  Guérin, 1875, p. 304
4. ↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 43. Quoted in Khalidi, 1992, p. 187
5. ↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 68
6. ↑  Schumacher, 1888, p. 178
7. ↑  Barron, 1923, Table XI, Sub-district of Haifa, p. 34
8. ↑  Barron, 1923, Table XVI, p. 49
9. ↑  Mills, 1932, p. 95
10. 1 2 3  Khalidi, 1992, p.187
11. ↑  Government of Palestine, Department of Statistics. *Village Statistics, April, 1945.* Quoted in Hadawi, 1970, p. 92
12. ↑  Government of Palestine, Department of Statistics. *Village Statistics, April, 1945.* Quoted in Hadawi, 1970, p. 142
13. ↑  Sabbarin, Palestineremembered.com
14. ↑  Morris, 2004, p. 244
מפת הקונפדרציה הצפון-גרמנית
**שלום פראג** (בגרמנית: **Prager Frieden**) היה הסכם שלום שנחתם בפראג ב-23 באוגוסט 1866 בין ממלכת פרוסיה לבין האימפריה האוסטרית, וסיים את מלחמת אוסטריה–פרוסיה.

סקירה כללית
-----------

ההסכם היה מקל עבור האימפריה האוסטרית, משום שאוטו פון ביסמרק שכנע את וילהלם הראשון, מלך פרוסיה כי שמירה על מקומה של אוסטריה באירופה תהיה טובה יותר עבור פרוסיה מאשר להחלישה, משום שביסמרק הבין כי ללא אוסטריה, פרוסיה תיחלש לעומת אירופה יחסית עוינת.

בתחילה רצה וילהלם הראשון להתקדם לווינה ולספח את אוסטריה, אולם ביסמרק עצר בעדו, ואפילו איים להתפטר, וביתר שאת, אף איים להשליך את עצמו מחלון הקומה הרביעית של טירת ניקולשבורג. ואכן, היחסים הלבביים עם אוסטריה הביאו בסופו של דבר להשתלשלות האירועים בשנת 1914 שהובילו למלחמת העולם הראשונה. אוסטריה הפסידה רק את ונציה, שנמסרה לקיסרות הצרפתית השנייה, שבתורה מסרה אותה לממלכת איטליה. אוסטריה סירבה להעניק את ונציה ישירות לאיטליה, משום שהאוסטרים הביסו את האיטלקים בזמן המלחמה. בית הבסבורג הוצאו לצמיתות מענייני גרמניה, וממלכת פרוסיה התבססה אפוא כמעצמה העיקרית מבין המדינות הגרמניות. הקונפדרציה הגרמנית בוטלה, ואילו הקונפדרציה הצפון-גרמנית הוקמה כברית צבאית חמישה ימים לפני שלום פראג, עם הצטרפותן של מדינות צפון גרמניה. מדינות דרום גרמניה מחוץ לקונפדרציה נדרשו לשלם פיצויים גדולים לפרוסיה.

ראו גם
------

* הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867

קישורים חיצוניים
----------------

* על המדינות בו יאמר, המגיד, 15 באוגוסט 1866

הערות שוליים
------------

1. ↑  Taylor, A.J.P. (1988). *Bismarck: The Man and the Statesman*. Hamish Hamilton. pp. 87–88. ISBN 0-241-11565-5.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286516305171
* GND: 1258217392
* LCCN: sh85106063

 |
**מקראת הזהב** או **אגדת זהב** (**Legenda aurea** או **Leggenda aurea**, בהתאם) הוא שם אוסף מעשיות הגיוגרפי על חיי הקדושים של הכנסייה הקתולית. את הספר חיבר וערך הארכיבישוף של ג'נובה, יעקובוס דה וורג'ינה (Jacobus de Voragine 1230-1298)(אנ'), בשנת 1265 בקירוב, והוא זכה לתפוצה נרחבת בימי הביניים המאוחרים. 

הספר דן בהסבר שמותיהם של הקדושים, תולדות חייהם, הנסים והגבורות שביצעו במשך חייהם, מותם, תאור המרטיריום של אלו שהוצאו להורג, והנסים שהם או שרידיהם ביצעו לאחר מותם. במקור נכללו בו 177 פרקים המסודרים לפי לוח השנה, ובו נקרא כל יום בלוח השנה על שמו של קדוש, ותוכנם סיפורי קדושים מעונים, ועיונים במשמעות דינים נוצריים שונים.

הספר כתוב בשפה לטינית פשוטה ויחסית קלה להבנה, תוכנו ההרפתקני ומלהיב וצורת הכתיבה מושכת. מסיבות אלו, הספר הפך לרב מכר לאורך ימי הביניים ואף לאחריו. יש הסבורים שתפוצתו הייתה אף גדולה מתפוצת התנ"ך באותה תקופה. במשך הזמן הורחב הספר בסיפורי קדושים נוספים, תורגם לשפות רבות, ועם המצאת הדפוס הודפס במהרה במהדורות רבות.

הספר אמנם מושך לקריאה עקב סיפורי המעשים וההרפתקאות, אך מאידך גיסא, ההסברים לשמות הקדושים ולמעשיהם, לא תמיד מתיישבים עם הידוע עליהם במחקר. לדוגמה - הוא מפרש את שמה של קתרינה הקדושה כמורכב משתי מילים catha שפירושו "הכל" ו- ruine שפירושו "הריסות" כי הקדושה של קתרינה מסוגלת להרוס את כל ארמונותיו של השטן. להסבר זה אין, כמובן, שום קשר עם המציאות. רוב התיאורים ההיסטוריים אינם נסמכים על מקורות מהימנים כל שהם, ולגבי חלק מהקדושים, אין שום הוכחה שאכן היו קיימים. רק במאה ה-16 הכירו כי אין לספר זה ערך היסטורי רב ושהוא בעיקר ספר אגדות.

למרות זאת, לספר יש חשיבות גדולה עקב השפעתו העצומה על תולדות האומנות וחקר הקדושים וכן בתחום חוקרי ספרות ימי הביניים. לדוגמה, פרסקות וציורים רבים של ימי הביניים מתארים אירועים שלולא מקראת הזהב לא ניתן היה לדעת מה מתואר בהם, ומי הקדושים המופיעים בהם. לדוגמה - בעקבות הספר אנו יודעים שקדושה המחזיקה גלגל שיניים (לעיתים שבור) בידיה, היא קתרינה הקדושה. המחבר שאב את מקורותיו מסופרים אחרים של ימי הביניים שכתבו תולדות קדושים ומרטירים, מהמיתולוגיה היוונית (למשל, הוא מתאר את יהודה איש קריות כרוצח אביו ונושא את אמו לאישה - כמו אדיפוס) וגם מדמיונו הפורה. 

שמו הלטיני של הספר הוא Legenda aurea. אפשר לתרגם את המילה Legenda גם כ"מקראה" וגם כ"אגדה". אמנם במקורות מסוימים מתורגם בטעות שמו של הספר לאגדת הזהב, אך במקרה הזה התרגום הנכון הוא "מקראה" היות שהספר עסק, בעיני הקוראים של ימי הביניים, באירועים אמיתיים שאכן התרחשו וחובה להכיר אותם, ולא בסיפורי אגדות שנועדו רק לשעשע.

גלריה
-----

* פרט מפרסקו מהמאה ה-15 המציג את הארכיבישוף יעקובוס דה וורג'ינה אוחז את ספרו "מקראת זהב", לצד סצנת צליבת ישופרט מפרסקו מהמאה ה-15 המציג את הארכיבישוף יעקובוס דה וורג'ינה אוחז את ספרו "מקראת זהב", לצד סצנת צליבת ישו
* 
* 
*

תרגום לעברית
------------

* **קטעים מתוך Legenda Aurea (אגדת הזהב)**, הוצאת האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ט

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מקראת הזהב** |

* מקראת הזהב – בתרגום לאנגלית
* מידע על Legenda aurea בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007578821705171
* BNE: XX1927840
* BnF: cb11950306s (data)
* GND: 4133343-3
* LCCN: n85227527
* NKC: aun2006372325
* NLA: 44049109
* SUDOC: 02746928X
* VIAF: 305991441
* WorldCat (עם VIAF): 305991441

 |
הרב צ'ייט בטיול של ישיבת מערבא 2010
הרב **חַייִם בָּרוּך חַייָט (צֵ'ייט)** (באנגלית: **Baruch Chait**; ‏נולד בכ"ב באדר ה'תש"ו, 23 בפברואר 1946) הוא מייסד וראש ישיבת מערבא, מוזיקאי ומלחין מוזיקה חסידית, ומחבר ספרים.

ביוגרפיה
--------

נולד בארצות הברית, לאמו אסתר ואביו הרב משה דוב, לשעבר ראש ישיבת חפץ חיים בירושלים. את לימודיו התורניים השלים בישיבת חפץ חיים בניו יורק. קיבל סמיכה לרבנות מראש הישיבה הרב אלתר חנוך הניך ליבוביץ.

חייט היה המנהל החינוכי של הישיבה התיכונית מתיבתא אור תורה בריברדייל, בראשותו של הרב שלמה ריסקין. בסוף שנות ה-70, בגיל 32, עלה לישראל עם משפחתו. באמצע שנות ה-80 ייסד את ישיבת מערבא שבישוב מתתיהו ומאז הוא עומד בראשה.

### קריירה מוזיקלית

הקריירה המוזיקלית שלו כמבצע וכמלחין החלה בארצות הברית בסוף שנות השישים, כמנהיג להקת The Rabbi's Sons "בני הרבנים". לאחר פירוק הלהקה הקים את ההרכב "קול סלוניקה", ששילב שירים חסידיים עם מוטיבים של מוזיקה יוונית.

ב-6 באוקטובר 2021 (ל' חשוון תשפ"ב) נערך בבנייני האומה מופע הצדעה מיוחד לחייט לרגל 50 שנות יצירה.

#### לחניו

חייט הוא מלחינם של שירים חסידיים ידועים, בהם "לא אמות כי אחיה", "רחם בחסדך", "ואני בחסדך בטחתי", "ברוגז רחם תזכור" בביצוע מרדכי בן-דוד, "כל העולם כולו", "מי האיש" לפסוקים י"ג-ט"ו בתהילים ל"ד, "אל ההודאות" ו"אברהם יגל" בביצוע אברהם פריד.

ב-17 בדצמבר 2020 יצא הסינגל-קליפ לשיר "ותן שכר טוב", אותו הלחין חייט, ומילותיו מתפילת שמונה עשרה. בקליפ משתתפים מקהלת תלמידי ישיבת מערבא, וכן בנו של חייט אליהו.

חייט כתב מספר ספרים תורנים למבוגרים ולילדים (ראו להלן).

חיים אישיים
-----------

נשוי לפאולה ואב ל-11 ילדים. מתגורר בשכונת הר נוף בירושלים.

בין ספריו
---------

חלק מהספרים נכתבו במקור באנגלית כמפורט להלן.

* ל"ט מלאכות של שבת (The 39 Avoth Melacha of Shabbat)
* מסע הפלאות למידות הטובות (The Incredible Voyage To Good Middos)
* האוצר הגנוז באי של תיקון המידות (The Lost Treasure Of Tikun HaMiddos Island)
* המלכודת המסוכנת של שודדי הים המושחתים (The Terrifying Trap of the Bad Middos Pirates)
* הגדה של פסח (The Katz' Passover Haggadah)
* פלאי האלף בית (אותיות - My Friends The Alef Beis)
* כפר התורה (Torah Town)
* לכתך אחרי במדבר
* האחדים והאפסים
* משמרי ברוך (נערך על ידי תלמידיו)
* Don't Let Small Problems Ruin Your Happiness
* צללי הפיראטים

הספרים אוירו על ידי גדי פולק, מלבד ספרו הראשון, "ל"ט אבות מלאכה", שאויר על ידי יוני גרשטיין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברוך חייט** בוויקישיתוף

* ברוך חייט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ברוך חייט, דף שער בספרייה הלאומית
* רשימת הפרסומים של ברוך חייט, בקטלוג הספרייה הלאומית
* 101 משפיעים לטובה - חינוך ואקדמיה - ברוך חייט, ראש ישיבת מערבא, מגזין דה-מרקר, 16 בספטמבר 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259712005171
* ISNI: 0000 0000 6692 7651
* LCCN: n87862699
* MusicBrainz: aa41b498-b0b3-495f-be40-cd9c8dd93547
* SNAC: w62c2jcj
* VIAF: 40903246
* WorldCat: lccn-n87862699

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערב הצדעה לראש ישיבת מערבא - טיקצ'אק, באתר tickchak.co.il
2. ↑  *הרב ברוך חייט אליהו חייט ותלמידי ישיבת מערבא מכון רובין - ותן שכר טוב*, נבדק ב-2022-02-01
תבנית {{מפלגה}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**החזית לעצמאות אורומיה הדמוקרטית** (בקיצור: **פידו**) ארגון ותנועה פוליטית באתיופיה הקוראת להתנתקות אורומיה מאתיופיה והכרזה על מדינה עצמאית.

היסטוריה
--------

הארגון הוקם בתחילה בשם **החזית האסלאמית לשחרור אורומיה** (בקיצור: **יפלו**) כארגון צבאי שהתנגד לשלטון החונטה הצבאית האתיופית ב-1985 על ידי קומנדר (סגן-אלוף) ג'ערה אבא גדה קצין אתיופי שהשתייך לבני האורומו. הארגון שהוקם שלט בתחילת דרכו באזורי האורומו במזרח אתיופיה, בכפרי האורומו הנמצאים במשולש הערים ג'יג'יגה - הרר - דירה דאווה, ארגון זה נטל חלק במלחמת האזרחים האתיופית באזור ששלט ונלחם כנגד הצבא האתיופי המרקסיסטי.

לאחר הפלת שלטון מנגיסטו היילה מריאם ב-27 במאי 1991 הארגון קיבל 3 מושבים מתוך 27 המושבים השמורים לבני עם האורומו, והארגון השתתף בממשלת המעבר האתיופית שנשלטה על ידי האיחדג. לאחר מכן נוצרו חילוקי דעות בין יפלו לבין האיחדג ושתי המפלגות גלשו לעימות מזוין, שאחד מהם התרחש ב-8 בינואר 1992 שבהם במהלך הקרבות נהרגו שניים ממנהיגי יפלו בעיר דירה דאווה בנוסף לחמישה פצועים נוספים. בתקרית זו האשים הפידו את האיחדג בכוונה לרצוח את מנהיגיו, האיחדג מצד שני טען ששני אישים אלו לא עצרו במחסום המקומי ולכן נורו. שנה לאחר מכן מנהיג נוסף של היפלו נתפס בבתיו ונאסר וכך הממשל שינה את ביתו לבית מאסר ועצר במקום זה אסירים רבים. לאחר שסונן על ידי הממשל המרכזי כישות שלא יכולה להשתתף בבחירות של 1992 הארגון פנה למאבק מזוין ולפעול להפלת האיחדג. מאזו יפלו נהפכה למחתרת ושמרה על פרופיל נמוך, בשנת 2005 הארגון נטש את האידאולוגיה הדתית שלו לטובת חילוניות על מנת לקבל לשורותיו אישים שאינם מוסלמים ובכך לייצג את עם האורומו החצוי בין נצרות ואסלאם ואימץ את השם הנוכחי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של החזית האסלאמית לעצמאות אורומיה

| המחתרות במלחמת האזרחים האתיופית |
| --- |
| כללי | המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית • התנועה הסוציאליסטית הכלל-אתיופית • החזית העממית-מהפכנית הדמוקרטית |
| אריתריאים | החזית לשחרור אריתריאה • החזית העממית לשחרור אריתריאה |
| טיגראינים | הארגון לשחרור תיגראי • האיחוד הדמוקרטי-אתיופי • החזית העממית לשחרור תיגראי |
| אמהרים | התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית • חזית קאפגן הפטריוטית |
| אורומו | החזית לשחרור אורומו • ארגון האורומו העממי-דמוקרטי • החזית האסלאמית לשחרור אורומיה |
| עפרים | החזית לשחרור עפר • החזית הלאומית לשחרור עפר • ארגון העפר העממי-דמוקרטי |
| סומלים | החזית לשחרור מערב סומליה • החזית לשחרור אבו סומלי • המפלגה הדמוקרטית של סומליה המערבית • החזית הלאומית לשחרור אוגדן • החזית לשחרור יאסה וגורגרה |
| הטרור האדום |
לוגו האתר מיניקליפ

**מיניקליפ** (באנגלית: **Miniclip**) היא חברה המנהלת אתר אינטרנט שידוע בעיקר בזכות משחקי הדפדפן שבו, המיוצרים חלקם בשיתוף עם חברת נייטרום. האתר הוקם ב-2001 על ידי רוברט סמול בטקסס, שבארצות הברית.

פורומים
-------

למיניקליפ פורומים רבים ותת-פורומים אשר בהם שחקנים יכולים לתת עצות על משחקים מסוימים, לשאול שאלות ועוד. בחלק מהמקרים ממציאי המשחק עונים בפורום על שאלות ומסייעים לשחקנים. בדומה לפורומים אחרים ברשת, גולשי מיניקליפ יכולים לדבר גם על מוזיקה, סרטים, משחקי וידאו, וגם להעלות קבצים אישיים וכדומה.

עשרת המשחקים הכי פופולריים
--------------------------

מיניקליפ מציעה רשימה של משחקים בהם שיחקו גולשי האתר הכי הרבה פעמים. הרשימה דינאמית ומתעדכנת בהינתן נתונים חדשים ועם יציאת משחקים חדשים. המשחק "קלאב פינגווין" שמר על המקום הראשון ברשימה זו יותר משנה. המקום הראשון נלקח מ"קלאב פינגווין" על ידי המשחק "קומנדו 2" בספטמבר 2008.

בשנת 2009 המשחק הפופולרי ביותר היה Sketch Star (תכנה פשוטה להכנת אנימציות), וב-2010 נלקח התואר בידי "8 ball pool multiplayer "ששיחקו בו מעל 280 מיליון משחקים כיום ball pool multiplayer8 פותח גם לאייפון ולאנדרואיד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיניקליפ** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מיניקליפ (באנגלית)
* מיניקליפ, ברשת החברתית פייסבוק

* מיניקליפ, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר מיניקליפ - דף הבית
* מיניקליפ זוכה בפרס- אתר חברת מסחר בריטית(הקישור אינו פעיל)
* מיניקליפ זוכה בפרס בחירת הקהל בקטגוריה משחקים The Webby Awards 2007
**פיטר לומברד** (1096 נובארה - 1160 פריז) - תאולוג סכולאסטי, בישוף העיר פריז, ומחבר ארבעת כרכי הספר 'משפטים' (Sentences), שהפך להיות ספר-הלימוד המרכזי בהכשרת תאולוגים במאות השנים שלאחריו.

ביוגרפיה
--------

לומברד נולד בצפון-מערב איטליה למשפחה ענייה. למד תאולוגיה בקתדרלה של ריימס ואחר כך (1134) בפריז. במשך עשור לימד בקתדרלה של נוטרדם, ועמד בקשרים עם פייר אבלר (Abelard) ועם הוגו מסנט ויקטור, שניהם מגדולי התאולוגים בני התקופה. קבלתו של לומברד חסר הייחוס, בין בכירי הכמורה בנוטרדם, שהיו כולם מיוחסים בקשרי דם וקשרים נוספים למלוכה ולמעמד הגבוה, מוסברת רק בזכות הצטיינותו האקדמית. בעשור של 1150 הפך לומברד לדיקן, ואחר כך לארכי-דיקן, בסופו של העשור נתמנה לבישוף פריז, ונפטר שנה לאחר מכן.

כתביו
-----

לומברד חיבר פירוש לספר תהילים, וכן לאגרותיו של פאולוס בברית החדשה. את עיקר פרסומו הספרותי, ללא שום ספק, קנה בחיבורו *Libri Quatuor Sententiarum* - ארבעה ספרי 'משפטים', חיבור שהפך לספר הלימוד הסטנדרטי לתאולוגיה באוניברסיטאות של ימי הביניים. במשך המאות ה-13–16, שימש ספר זה לחיבור הנוצרי העיקרי עליו נכתבו הערות או פירושים, מלבד כמובן ספר התנ"ך עצמו. השפעתו הייתה ניכרת על הוגים נוצריים דוגמת אלברטוס מגנוס, תומאס אקווינס, ויליאם איש אוקאם, גבריאל ביל (BIEL). אפילו מרטין לותר כתב בצעירותו הערות על 'משפטים', וכמוהו גם ז'אן קלווין ציטט כמאה פעמים מן החיבור הזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטר לומברד** בוויקישיתוף
* פטר לומברד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266405205171
* BIBSYS: 90611634
* BNE: XX886836
* BnF: cb12519482z (data)
* CANTIC: a10441906
* GND: 11859334X
* ICCU: MILV045178
* ISNI: 0000 0001 2132 8839
* LCCN: n50047672
* NKC: ola2002159438
* NLA: 35600767
* NLP: a0000001182811
* NSK: 000084546
* NTA: 071406166
* RERO: 02-A000129864
* SELIBR: 196578
* SNAC: w6zp458k
* SUDOC: 034438793
* Trove: 1010376
* VcBA: 495/52449
* VIAF: 51797933
* WorldCat: lccn-n50047672

 |
**קתרין סולם (Catherine Sulem)** נולדה ב-1957 בבירמנדריס, אלג'יריה, וגדלה בניס. כיום, היא פרופסורית באוניברסיטת טורונטו. היא פועלת בתחום המתמטיקה והפיזיקה ובמקביל גם במוזיקה. עוסקת במשוואות לא ליניאריות דיפרנציאליות חלקיות ובתחום הפיזיקה במכניקת נוזלים, אופטיקה לא ליניארית ופיזיקת הפלזמה. בעבודתה היא משתמשת גם בשיטות ניתוחיות וגם בשיטות מספריות והיא תרמה להבנת גלים חריגים במודלים של התפשטות גלים.

ב-1988 הוענק לה פרס קריגר-נלסון על ידי "חברת המתמטיקה הקנדית". על פריצות דרך חשובות בהבנת תופעות לא ליניאריות חשובות שקשורות להתמקדות משוואות שרדינגר לא ליניארית ובעיות גלי מים.

קורות חייה
----------

### קריירה מחקרית

פרופסור סולם קיבלה את הדוקטורט שלה מהאוניברסיטה ה-13 בפריז (אנ') (אוניברסיטת צפון פריז) ב-1983 והחזיקה במשרה ב"אקול נורמל סופרייר" של המכון לחקר המדעי הצרפתי, לפני שהתקבלה לאוניברסיטת טורונטו כפרופסור עמיתה ב-1990.

היא חקרה את "משוואת שרדינגר לא ליניארית -  התמקדות עצמית וקריסת פונקציית הגל" ביחד עם אחיה, פייר לואי סולם. כמו כן סולם פרסמה מעל ל-70 מאמרים  מדעיים בנושא מתמטיקה. 

קתרין היא חברה בארגון "החברה האמריקאית למתמטיקה" (AMS) וב-2015 היא נבחרה להיות חלק מהחברה המלכותית של קנדה (אנ').

קתרין נבחרה להיות הדוברת בכנסים מרכזיים רבים; בכנס החורף של החברה הקנדית למתמטיקה, בכנס של החברה למתמטיקה תעשייתית ויישומית, ובכנסים בינלאומיים רבים. היא מארגנת כנסי מתמטיקה, תוכניות במכון פילדס (אנ') בטורונטו ופעילויות שנועדו לקדם מתמטיקאים מתחילים. מ-2003 עד 2006 הייתה חברה בכמה מועצות ובוועדות המעניקות מלגות כמו הקרן הלאומית למדע ו-NSERC (אנ'). כיום היא מחזיקה במלגת מחקר של קרן סימונס.

### קריירה מוזיקלית

קתרין היא מוזיקאית בעלת הישגים; היא קיבלה דיפלומת פרס ראשון לכינור במוזיקה מהקונסרבטואר בפריז ב-1975 והייתה כנרית ראשית בסינפונייטה הישראלית של באר שבע מ-1982 עד 1987.

קתרין סולם למדה בקונסרבטוריון של ניס ולאחר מכן בקונסרבטואר הלאומי של פריז בו היא קיבלה את הפרס הראשון לכינור ומוזיקה קאמרית. היא ניגנה רסיטלים רבים בצרפת, בגרמניה, בישראל ובקנדה, והופיעה בקונצרטים רבים עם התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת ועם הסינפונייטה של באר שבע, בה היא הייתה כנרית ראשית במשך חמש שנים. מאז הגעתה לטורונטו ב-1990 היא הופיעה במגוון קבוצות קאמריות ותזמורות פילהרמוניות מקומיות.

קתרין יצרה חלק מפסקול הסרט "האיש שהציל את הגאומטריה", סרט שגולל את רעיונותיו של הרולד סקוט מקדונלד קוקסטר חוקר הגאומטריה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קתרין סולם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* רשימת כל הפרסומים של קתרין סולם, כמעט 80 מאמרים
* מידע על מחקר חדש של קתרין סולם

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מסמך שקשור לפרס קרייגר נלסון- מידע ביוגרפי על חייה של קתרין, מידע על מחקר פורץ דרך שלה ומידע על פרס שהיא זכתה בו בתחום המוזיקה
2. 1 2  אתר אוניברסיטת טורונטו- מידע ביוגרפי ותחומי התמקדות במחקרים שלה (ארכיון)
3. ↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2015-11-26
4. ↑  מידע על מה קתרין עושה כיום, אלו פרסים והישגים היא השיגה בחייה
5. ↑ . האתר של הרכב שקתרין מנגנת בו- מידע על חייה כנגנית כינור
6. ↑  אתר IMBD  ומידע על סרט שהיא לקחה חלק בפסקול שלו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007430208105171
* GND: 121271269
* ISNI: 0000 0001 0959 1570
* LCCN: n88160141
* MGP: 3816
* NTA: 288429753
* SUDOC: 080732070
* VIAF: 20533169
* WorldCat: lccn-n88160141

 |
**יזהר ערמוני** (כ"ו בתמוז תרפ"ט, 3 באוגוסט 1929 – י"א בניסן תש"ח, 20 באפריל 1948) הוא חלל צה"ל שקיבל את עיטור הגבורה על לחימתו בהתקפה על משטרת נבי יושע במלחמת העצמאות.

שלט רחוב בירושלים על שם יזהר ערמוני

ביוגרפיה
--------

יזהר ערמוני נולד בירושלים ליהודית ולגדליה, חלוצים מהעיר קובל שבפולין, ולמד במגמה הריאלית בגימנסיה רחביה. בצעירותו, כתב שירים והלחין אותם, ובחגיגות בר המצווה חיבר מנגינה להפטרה. בנוסף היה פעיל ומדריך בתנועת הצופים בשבט "מצדה", ועסק בעבודות יד לבניית דגמי מטוסים והרכבת מכשור, דוגמת טלסקופ וטורבינת קיטור. באחד מחיבוריו לבית הספר כתב: "לא תהיה לנו מדינה אם העם לא יידע להקריב את מבחר בניו".

בגיל 15 הצטרף ערמוני לארגון ההגנה, ובסיום לימודיו יצא להכשרת הפלמ"ח בקיבוץ דפנה, ועבד בבריכות הדגים ובסלילת הכביש ללהבות הבשן. עם פרוץ מלחמת העצמאות, יצא לחופשה לבית הוריו, אך הדרך לירושלים נחסמה, והוא חזר לצפון ישראל והצטרף ללוחמי חטיבת יפתח כמפעיל מרגמה. ב-20 באפריל 1948 השתתף בהתקפה השנייה על נבי יושע, ולאחר שספגו הלוחמים אבדות גדולות והחלו בנסיגה, המשיך לעמוד על המשמר ולחפות על יציאתם ועל איסוף הנפגעים. בשלב זה נפצע ונהרג.

לאחר מותו
---------

חודש לאחר מותו הובא לקבורה בקבר אחים בנבי יושע, וביום העצמאות הראשון למדינה העניקו לו ראשי המדינה את אות גיבור ישראל, בו נכתב:

> 
> ביום ה-20 באפריל 1948, בנבי יושע, כאשר משלושת המקלענים אשר הופקדו לחפות על התקפות היחידה נפלו שנים, נשאר טור' יזהר ערמוני יחידי. באומץ לב ובלי הפוגות הוסיף לחפות על חבריו. ע"י כך עלה בידי היחידה לאסוף משדה הקרב את מרבית פצועיה. גם לאחר זאת לא נסוג, אלא הוסיף להגן בנשקו על שארית הפצועים, במנעו את האויב מהתקרב אליהם, עד אשר נפגע ונפל חלל בשדה הקרב.
> 
> 
> 
> — עיטור הגבורה ליזהר ערמוני
> 

סמוך לבית הוריו בירושלים, בשכונת נחלת צדוק, נקרא על שמו רחוב, מבוא יזהר. בשנת 1955 הדליקה אמו יהודית את משואת הזיכרון בהר ציון.

בשנת 2014 עלה ליוטיוב סרט קצר בבימויו של מיקי יוסף בשם "רעות תחת אש". הסרט מתחיל בסיקור פועלו של יהודה דקל, ומשם ממשיך לשחזור ההכנות לקרב השני על המצודה ומהלך הקרב עצמו. בסרט בולטות דמויותיהם של ערמוני, פילון פרידמן, ודוד "דודו" צ'רקסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

* עיטור הגבורה שהוענק ליזהר ערמוני, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
* קורות החיים של יזהר ערמוני, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* יזהר ערמוני, באתר הפלמ"ח

הערות שוליים
------------

1. ↑  רעות תחת אש, באתר יוטיוב

| מעוטרי עיטור הגבורה  |
| --- |
| מלחמת העצמאות(אות גיבור ישראל) | אברהם אביגדורוב • יוחאי בן-נון • אמיל בריג • סימן-טוב גנה • זרובבל הורביץ • צבי זיבל • בן ציון ליטנר • עמנואל לנדאו • אריה עצמוני • יזהר ערמוני • רון פלר • יאיר רחלי |
| פעולות התגמול | יעקב מזרחי • פנחס נוי • צבי עופר |
| מלחמת סיני | עוזי בר-צור • דן זיו • שלמה ניצני • יהודה קן-דרור |
| מלחמת ששת הימים | נתי גולן • משה דרימר • דניאל ורדון • אורי וייסלר • שאול ורדי • משה טל • יוסף לפר • איתן נאוה • בני ענבר • מרדכי פרידמן • גד רפן • דוד שירזי |
| מלחמת ההתשה | עמי אילון |
| מלחמת יום הכיפורים | עודד אמיר • גדעון גלעדי • צביקה גרינגולד • משה לוי • יובל נריה • שלמה ערמן • אסא קדמוני • אביגדור קהלני |
**היער הלאומי טונגס** הוא יער לאומי ששוכן בדרום-מזרח אלסקה (אלסקה פאנהנדל), ארצות הברית. הוא היער הלאומי הגדול ביותר בארצות הברית ושטחו מתפרס על פני 69,000 קמ"ר (17 מיליון אקרים). היער הוא חלק מאזור אקולוגי שהוגדר על ידי הקרן העולמית לשימור חיות הבר כיער הגשם הגדול בעולם, וככזה שמהווה בית גידול למינים נדירים ולמינים בסכנת הכחדה, הן מבחינת בעלי החיים שבו והן מבחינת הצומח. היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית וכולל בתוכו הרים, איים כגון ארכיפלג אלכסנדר, פיורדים וקרחונים.

היסטוריה
--------

ב-1902 הכריז נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט על ארכיפלג אלכסנדר כעל יער לשימור. ב-1907 הוא הרחיב את השמורה לשטח יער טונגס. ב-1908 התווספו שני יערות לשמורה ויצרו יחד אזור שמקיף את רוב שטחה של דרום אלסקה. במשך השנים נוספו עוד שטחים ליער הלאומי.

תיאור
-----

בשמורה מתגוררים כ-75,000 אנשים שמתקיימים מהקרקע. שלושה שבטי ילידים חיים בדרום אלסקה ובאזור היער: טלינגיט, האידה וצימשיאן. כמו כן, ממוקמות בשטח היער 31 ערים ועיירות, בהן ג'ונו, בירת אלסקה. הפארק קרוי על שם אנשי הטונגס המהווים חלק משבט טלינגיט, שישבו באזור, בעיקר ליד העיר קטצ'יקן.

אקולוגיה
--------

היער הוא חלק מאזור יערות לאורך החוף הפסיפי הצפוני. יחד עם גרייט בר הוא מוגדר "יער גשם לח" והוא מאופיין באקלים ממוזג. הצומח שבו מורכב בעיקר בעצי מחט. הקרקע מורכבת בחלקה מקרסט (אבן גיר, מנוקזת היטב, מערות רבות) וגרניט (קרקע שאינה מנוקזת היטב). מינים נדירים ומוגנים רבים שנראים רק לעיתים רחוקות בצפון אמריקה חיים באלפי האיים שלאורך החוף. דגי סלמון, דובים חומים ושחורים ועיטם לבן-ראש חיים ומתרבים ביער. עופות נודדים רבים מקננים בחודשי הקיץ בשמורה, בהם גם שחפית הקוטב.  

כ-40% משטח היערות הם שטחים שאינם מיוערים, כגון שטחי מים, קרח, סלעים וצמחייה נמוכה. בעבר נחטבו עצים ביער, אך כיום הדבר אסור בכ-78% אחוזים משטח היער, ונותרו כ-70% משטח היער הראשוני שמיועדים להישאר כך.

תיירות
------

ביער מבקרים כמעט מיליון תיירים בשנה, רובם מגיעים בשיט דרך הים. בשמורה קיימים מרכזי מבקרים שמספקים סיורים מודרכים ושיט במעבורות, כבר מ-1968. כמו כן, קיימות כ-150 בקתות להשכרה, חלקן במקומות מרוחקים שניתן להגיע אליהם רק ברגל, בסירה או במטוס ימי. בנוסף, פתוחים לציבור אתרי צפייה בדובים ו-15 חניוני לילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היער הלאומי טונגס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היער הלאומי טונגס (באנגלית)
* יערות גשם בחוף הפסיפי הצפוני
* היער הלאומי טונגס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540062905171
* GND: 4394062-6
* LCCN: sh2005020492
* NARA: 10046597
* VIAF: 151578348
* WorldCat: lccn-no97050441

 |
**יאקופו קארוצ'י דה פונטורמו** (24 במאי-1494 - 2 בינואר 1557) היה צייר איטלקי. לצד רוסו פיורנטינו (אנ'), אניולו ברונזינו וג'ורג'ו וזארי פונטורמו היה אחד הנציגים העיקריים של המנייריזם הפלורנטיני.

פונטורמו יצר ציורי קיר (פרסקאות), יצירות מזבח ודיוקנאות. חלק מעבודתיו הוזמן על ידי משפחת המדיצ'י. ידוע בנועזותו, בצבעיו העזים ובקומפוזיציות המאתגרות שלו כמו בדיוקנאותיו עזי המבע והרגש. פונטורמו יצר את "ההורדה מהצלב" (קאפלה קאפוני, פירנצה), "הביקור" בכנסיית סאן מיקלה בקארמיניאנו הסמוכה לפירנצה והפרסקו על פי המיתוס של ורטומנוס ופומונה בוילה הכפרית של המדיצ'ים בטוסקנה. הוא זכה לתהילה בימי חייו, אך מאחר שכוכבו דעך במהלך השנים חלק מיצירותיו לא שרדו וביניהן הפרסקו של "יום הדין האחרון" ב בזיליקת סן לורנצו בפירנצה, לו הקדיש את שנותיו האחרונות ואשר ממנו נותרו רק רישומים.

חייו
----

פונטורמו נולד ב-24 או 25 במאי (התאריך המדויק לא ידוע) בפונטורמו, היום פרבר של אמפולי במחוז פירנצה. היה בנם של ברטולומיאו די ג'אקופו די מרטינו קארוצ'י הפלורנטיני ואשתו אלסנדרה די פסקואלה די זנובי. האב היה צייר בבית המלאכה של ג'ירלנדיו, אך לא מוכרות יצירות שלו. פונטורמו נקרא על שם מקום הולדתו, שהוא כיום פרבר של אמפולי במחוז פירנצה. כשג'קופו היה בן חמש אביו מת, וכשהיה בן עשר מתה גם אמו ועבר לגור עם סבתו מונה בריגידה. סבתו לימדה קריאה, כתיבה ודקדוק בסיסי.

יצירתו
------

*ההורדה המהצלב* , 1525–1528
מתוך הקשת של *ורטומנוס ופומונה*, 1520–1521
בשנת 1508 הגיע פונטורמו לפירנצה, שם היה ברצף תלמידם של לאונרדו דה וינצ'י, מריוטו אלברטינלי, פיירו די קוזימו ואנדראה דל סרטו. עבודתו המתועדת הראשונה הייתה סמל של ליאו העשירי עם הקדושים פידס וקריטאס עבור כנסיית הסנטיסימה אנונציאטה בפירנצה. וזארי ומיכלאנג'לו, שראו את העבודה, העניקו לה שבחים רבים. לאחר מכן, פונטורמו קיבל משימות יצירה רבות מהמדיצ'י ביניהן צייר דיוקן של קוזימו דה מדיצ'י בזקנתו, אחת מיצירותיו הידועות.

בשנת 1519 הוזמן פונטורמו לעטר אולם בווילת הקיץ הכפרית של משפחת המדיצ'י בוילה פוג'ו א קאיאנו. נושא הפרסקו שצייר היה על פי המיתוס הרומי של ורטומנוס ופומונה, שנושאו האנשה של הגן ושינויים עונתיים בדמותם של וורטומנוס ופומונה. הוא האל האחראי על חלופי העונות, גדילת הצמחים, הגנים ועצי הפרי ואילו היא אלת שפעת הפרי והפרדסים, הנשבית לבסוף לאחר חיזורים רבים מצידו, בקסמיו וביפי גופו.

במהלך המגפה הגדולה בפירנצה עיטר פונטורמו את המנזר הקרתוזי של גאלוצו במחזור הפסיון של ישו. יצירת המזבח השמורה והמוכרת ביותר של פונטורמו היא תמונת המזבח "ההורדה מן הצלב" בקאפלה קאפוני בכנסית סנטה פליסיטה בפירנצה. תמונה ייחודית ומסתורית זו נחשבת לאחד מעמודי התווך של המנייריזם הפלורנטיני. כמו כן ידועה יצירתו "הביקור" בכנסיית סאן מיקלה בקארמיניאנו הסמוכה לפירנצה. היצירה מתארת את מפגשן בעין כרם של מריה אם ישו עם אלישבע אמו של יוחנן המטביל, שתיהן בהריונן.

מותו
----

נפטר ב-2 בינואר 1557 בפירנצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונטורמו** בוויקישיתוף
* על תערוכה חדשה מיצירותיהם של פונטורמו ופיורנטינו בפירנצה, ספי הנדלר מרץ 2014
* כתבה בעיתון "הארץ" על תערוכה בניו יורק על משפחת המדיצ'י והאמנים שעבדו בשרותה, ביניהם פונטורמו, ספי הנדלר יוני 2021
* על תערוכה של האמן שי עבאדי בגלריית המדרשה הירקון 19 בהשראת ציוריו של פונטרמו, עיתון "הארץ", מוסף גלריה, נעמה ריבה, דצמבר 2022
**איזבל אלדר** (נולדה ב-30 בנובמבר 1976) היא דוגמנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

אלדר נולדה בכרמיאל ואחיה הצעיר הוא גיא אדלר.

היא החלה את קריירת הדוגמנות עוד ב-1977 (כשהייתה בת שנה), בגיל מאוחר יותר אותרה איזבל על ידי הסוכנות "יולי מודלס" מה שהוביל אותה להשתתפות בתחרות נערת השנה של "מעריב לנוער".

לאורך השנים אלדר הובילה קמפיינים רבים, ביניהם עבור "פלפל", טורקיז, ראמפיג וסקאל ובעת הריונה עבור מותגי אופנת הריון. בין השאר צולמה על ידי הצלם דייוויד לה-שאפל וכן צולמה בצילום שערורייתי יחד עם בן זוגה אורן סימנטוב ואחיה גיא.

ב-2004 הופיעה בקמפיין של "דלתא" בשווי של חצי מיליון דולר. ב-2005 השתתפה בקמפיין לחברת "פקטורי 54" שהופץ בעיתונות היומית ובמגזינים. ב-2009 הובילה ביחד עם בן זוגה את קמפיין הקיץ של רשת "אופטיקנה".

חיים אישיים
-----------

בשנת 2004 נישאה לדוגמן אורן סימנטוב. הם הורים לשלושה.

בזמן הריונה עברה אדלר התמחות בנטורופתיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* איזבל אדלר, ברשת החברתית פייסבוק
* ורד חיימזון, ‏מתחילה לאכול, באתר גלובס, 8 באפריל 2008
* רעות חפץ שוורץ, הדוגמנית לשעבר איזבל אדלר (43): "לא פעם הייתי הולכת לישון רעבה", באתר Xnet‏, 16 ביוני 2020