recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מרקוס לאובנטל** (בגרמנית: **Markus Laubenthal**; נולד ב-4 בדצמבר 1962) הוא סגן המפקח הכללי (מקביל לתפקיד הסגן הרמטכ"ל) של הבונדסוור (צבא גרמניה).

ביוגרפיה
--------

לאובנטל נולד באאכן ב-4 בדצמבר 1962 והתגייס לבונדסוור ב-1982. הוא הוצב בגדוד הפאנצר ה-33 בנוישטאדט אם ריבנברגה. בין השנים 1983–1985 הוכשר כקצין מילואים וכקצין שריון בבית הספר לקצינים בהנובר ובבית הספר לשריון במינסטר. בין השנים 1985–1989 הוחזר לגדוד הפאנצר ה-33 ומונה למפקד מחלקה. לאחר מכן מונה לקצין במטה הגדוד ואז במטה דיוויזיית הפאנצר ה-1 בהנובר. ביולי 1991 הועבר למטה גדוד היגרים ה-1 בברלין, ואז כמאמן נוער בבית הספר בשוורין. בין 1993–1997 מונה למפקד פלוגה בגדוד הפאנצר ה-203. בין 1997–1999 השתתף בקורס המטכ"ל באקדמיית הפיקוד של הבונדסוור בהמבורג.

ב-1999 הוצב בקלן כראש מחלקת המבצעים של המטכ"ל. לאחר מכן נסע לבריטניה והשלים תואר בלימודי הגנה בקינגס קולג' לונדון. ב-2003 חזר לגרמניה ומונה למפקד גדוד הפאנצר ה-203 עד 2005 אז הועבר למטה הכללי. בין 2007–2008 היה ראש תחום תכנון, ארגון, הדרכה ותרגילים בדיוויזיית התגובה המהירה. בין 2008–2010 מונה לראש מחלקת המבצעים בפיקוד הצבא בקובלנץ. ב-2010–2012 הועבר למלא תפקידים אזרחיים עבור שר ההגנה הפדרלי.

ב-1 בספטמבר 2012 מונה למפקד בריגדת הפאנצר ה-12 באמברג, ובאוגוסט 2014 מונה לראש מטה צבא ארצות הברית באירופה ובאפריקה אשר בסיסו בוויסבאדן. זו הייתה הפעם הראשונה שגנרל גרמני קיבל את התפקיד. לאחר שסיים את התפקיד הוענק לו אות לגיון ההצטיינות מטעם ממשלת ארצות הברית. ב-16 בפברואר 2017 הועבר לפקד על דיוויזיית הפאנצר ה-1. ב-1 במאי 2018 מונה לראש מחלקת הכוחות המזוינים במשרד ההגנה והועלה לדרגת הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 באפריל 2020 מונה לסגן המפקח הכללי של הבונדסוור תחת אברהרד צורן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקוס לאובנטל** בוויקישיתוף
* מרקוס לאובנטל, באתר הבונדסוור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1270540076
* VIAF: 1068166656944522710007
* WorldCat (עם VIAF): 1068166656944522710007

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרקוס לאובנטל"**.
**נועם בלום** (1949–2022) יזם חקלאות ישראלי. פיתח זנים חדשים של פרי הצבר באמצעות טכנולוגיות חקלאות חדשניות.

ביוגרפיה
--------

בלום נולד במושב גבתון ליד רחובות לחקלאים שמואל וציפורה שהיו ממקימי המושב.

בלום התגייס לסיירת שקד במאי 1967 ואת מסלול ההכשרה החל בחטיבת הצנחנים בגדוד 890 בפיקודו של דורון רובין. כשפרצה מלחמת ששת הימים והלוחמים הצטרפו למלחמה, הוא נשאר עם יתר הטירונים לחפור מחפורות בחורשת האקליפטוס של מחנה 21 בבית ליד.

בלום למד בטכניון הנדסת תעשייה וניהול והתמחה בקרקע, מים, פיתוח טכנולוגיות ויישומן על בסיס תעשייתי.

משנת 1975 עסק בלום בפיתוח טכנולוגיות חקלאיות. לאחר 17 שנות מחקר בכ-400 סוגי צבר מקסיקני והצליח לייצר 6 זנים אשר מניבים פרי במשך עשרה חודשים לעומת חודש או שניים בשנה אותו מניב הזן הגדל בישראל.

בשנת 1992 הקים בלום את חוות צברי אורלי ברמת הנגב בין דימונה לירוחם על שטח של כ-1200 דונם בהמשך להחלטת שר החקלאות רפאל איתן שדגל במדיניות עידוד פיתוח הנגב. זהו מפעל חקלאי -אגרוטק, הכולל את מטע הצברים האורגני הגדול בישראל ובו גם מספר זנים חדשים אשר בלום פיתח בעצמו. זוהי חוות הסברס האדום הגדולה ביותר במזרח התיכון. החווה מתמחה בגידול מגוון רב של זני צבר ייחודיים המוגנים בפטנט בתקן עולמי וכן במוצרי מזון ושתייה המיוצרים מפרי הצבר.

היה נשוי לאתי ואב לשלושה.

מספר חודשים לאחר פטירתו, במסגרת תערוכת "אגרומשוב" שהתקיימה בספטמבר 2022, הוענק לילדיו של בלום פרס מפעל חיים על פועלו של אביהם בתחום החקלאות.

קישורים חיצוניים
----------------

* נועם בלום, באתר חוות צבר אורלי
* נועם בלום, 'מלך הצבר' הלך לעולמו כחודשיים לפני שהוענק לו פרס מפעל חיים בחקלאות, באתר הפורטל לחקלאות טבע וסביבה

 מנחם הורוביץ בחוות צבר אורלי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4.56 דקות)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיגל בר-קובץ, חודשיים לפני פרס מפעל החיים: נועם בלום, "מלך הצבר" בנגב, הלך לעולמו, באתר mynet‏ באר שבע, 3 ביולי 2022
2. ↑  הלם בעולם החקלאות הישראלי: נועם בלום, "מלך הצבר", הלך לעולמו, באתר חדשות מבזק לייב, ‏ביוני 2022
3. ↑  עמירה שגב, הסברס הטעים בעולם, באתר הארץ, 13 ביוני 2001
4. ↑  נועם בלום, "מלך הצבר", הלך לעולמו כחודשיים לפני שהוענק לו פרס מפעל חיים בחקלאות - משוב ניוז, באתר קבוצת משוב, ‏ביוני 2022
**קרולינה קורקובה** (צ'כית: **Karolína Kurková**; ‏נולדה ב-28 בפברואר 1984) היא דוגמנית ושחקנית צ'כית.

ביוגרפיה
--------

קורקובה נולדה בעיירה דשין שבצ'כיה ליוזף קורקה, שחקן כדורסל צ'כי, ולאם סלובקית.

היא החלה לדגמן - הן על המסלול והן בעיתונות - בגיל 15. לאחר מכן עברה למילאנו והוחתמה על ידי פראדה.

בשנת 2001 צולמה לשער המגזין ווג והייתה אחת הדוגמניות הצעירות ביותר שהופיעו על שער המגזין. בעקבות הופעתה בווג הוזמנה קורקובה להשתתף בתצוגת האופנה הטלוויזיונית של ויקטוריאז סיקרט לשנת 2001, דיגמנה עבור בתי אופנה מובילים כאיב סן לורן, והצטלמה לקמפיינים פרסומיים של טומי הילפיגר, ולנטינו, לואי ויטון, שאנל, הוגו בוס, כריסטיאן דיור, ורסאצ'י, מנגו, רולקס ועוד.

בתצוגה המצולמת של ויקטוריאז סיקרט לשנת 2002 דיגמנה קורקובה חזייה בשווי של כ-10 מיליון דולר, משובצת באבני אודם וברקת. בהמשך אותה שנה זכתה בתואר דוגמנית השנה בטקס פרסי האופנה של VH1/ווג והוחתמה על חוזי דוגמנות עם בתי אופנה מובילים נוספים כגון ראלף לורן, אוסקר דה לה רנטה ואחרים.

בתצוגה המצולמת של ויקטוריה'ס סיקרט לשנת 2006 דיגמנה קורקובה חזייה בשווי 6.5 מיליון דולר, משובצת ב-2000 יהלומים במשקל כולל של 800 קרט. קורקובה והיידי קלום הן הדוגמניות היחידות שדגמנו את חזיית מולטימיליון הדולרים פעמיים.

בשנת 2007 השתתפה בסרט הקולנועי "השנה הכי סקסית שלי", לצדם של פרנקי מוניז ואמבר ולטה.

בנובמבר 2008 נבחרה על ידי צופי ערוץ הטלוויזיה E! לאישה הסקסית ביותר בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קרולינה קורקובה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קרולינה קורקובה** |

* קרולינה קורקובה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קרולינה קורקובה, ברשת החברתית אינסטגרם
* קרולינה קורקובה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קרולינה קורקובה, באתר AllMovie (באנגלית)
* קרולינה קורקובה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קרולינה קורקובה במדריך הדוגמניות המקוון
* אתר למנויים בלבד בוב מוריס, הניו יורק טיימס, קרולינה קורקובה: הכי דוגמנית בין הסלבריטאיות, הכי סלבריטאית בין הדוגמניות, באתר הארץ, 21 במרץ 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1223672263
* ISNI: 0000 0003 9971 8364
* LCCN: no2013004941
* VIAF: 295030761
* WorldCat: lccn-no2013004941

 |
סר **רג'ינלד ויליאם סקלטון** (באנגלית: **Sir Reginald William Skelton**;‏ 3 ביוני 1872 – 5 בספטמבר 1956) היה סגן-אדמירל ומהנדס מכונות בריטי, ששירת כמכונאי ראשי וכצלם הרשמי של משלחת דיסקברי, 1901–1904 לאנטארקטיקה.

ילדות ונעורים
-------------

סקלטון נולד בלונג סאטון, לינקולנשייר. הוא הצטרף לצי המלכותי בשנת 1887 ועד 1892 למד בקולג' להנדסה של הצי המלכותי בקייהם, דבון. לאחר הסמכתו לקצונה שירת על אוניית הצי "סנטוריון" (1892) בסין, מ-1894 עד 1897 ועל אוניית הצי "מג'סטיק" (1895) של שייטת התעלה מ-1899 עד 1900, לפני שמונה לפקח על בניית ספינת המחקר דיסקברי בשביל המשלחת הלאומית לאנטארקטיקה, 1901.

חקר הקוטב
---------

מנהיג המשלחת, קפטן סקוט, התרשם מכישורי ההנדסה והמכונאות של סקלטון על סיפון ה"מג'סטיק" ומינה אותו למכונאי המשלחת, שבה מילא גם את תפקיד הצלם הרשמי. לאורך כל שלוש השנים של המשלחת, לא נתקל סקלטון, שכונה בשם החיבה "סקלי", בשום בעיות רציניות במכונות של האונייה. לאחר שאנשי המשלחת התבססו על יבשת אנטארקטיקה, היה סקלטון לחבר צוות אהוד ומכובד. ארבעה תוואי נוף נקראו עם הזמן על שמו: מפרצון, קרחון, מפל קרח ו-lévé.

בשובו מן המשלחת נשא לאישה את ארוסתו, סיביל דווניש-מרס מכרייסטצ'רץ' שבניו זילנד. לזוג נולדו שתי בנות ובן.

המשך חייו
---------

משנת 1906 עד 1912 ושוב מ-1916 עד 1918, שירת סקלטון בשירות הצוללות הוא קיווה להתמנות לסגנו של סקוט במשלחת טרה נובה בשנים 1910–1913 אבל סקוט העדיף את אדוארד אוונס, שתכנן משלחת משלו לאנטארקטיקה אבל הסכים להצטרף למשלחת של סקוט, בתנאי שיוצע לו תפקיד המשנה למפקד. בתקופת מלחמת העולם הראשונה הוענק לסקלטון אות השירות המצוין (DSO) על פעולותיו בקרב יוטלנד, 31 במאי 1916. בשנת 1919 קיבל את אות הצטיינות (CB) על עבודתו בצפון רוסיה והמשיך לעלות בדרגות בשירות הצי המלכותי אחרי המלחמה, כאשר הוצב בארכנגלסק, לקונסטנטינופול, לתחנת הים התיכון ולתחנה האטלנטית. הוא התמנה לתת-אדמירל להנדסה בשנת 1923, לסגן-אדמירל להנדסה בשנת 1928 ולמהנדס ראשי של הצי, אדמירליות, בין 1928 ל-1932. בטקס הענקת התארים של ראש השנה 1931 קיבל תואר אבירות ובשנת 1932 פרש מן השירות.

רג'ינלד סקלטון מת בשנת 1956, בן 84, בביתו באלדינבורן.

לקריאה נוספת
------------

* **Obituary** by Michael Barne *The Geographical Journal*, Vol. 122, No. 4 (Dec. 1956), pp. 533–534
* **Scott** Fiennes, R. (2003 London Coronet) מסת"ב 0340826991
* **Scott of the Antarctic** Huxley, E.J.G (1978 London, Atheneum) מסת"ב 0689108613
* Discovery Illustrated J V Skelton, J.V. & Wilson, D.W. (2001). Reardon Publishing. מסת"ב 1-873877-48-X
* *The Antarctic Journals of Reginald Skelton:* Skelton, J.V. (Ed) (2004, Reardon Publishing). מסת"ב 1873877684

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רג'ינלד סקלטון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Biographical details
2. ↑  Appointment details

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 1542227323986
* CiNii: DA15561792
* ISNI: 0000 0000 5259 469X
* LCCN: no2003029660
* PIC: 20924
* SNAC: w65v8p26
* SUDOC: 073456179
* VIAF: 19363430
* WorldCat: lccn-no2003029660

 |
**הנה מה טוב** הוא מזמור יהודי המושר באופן מסורתי בסעודות שבת[דרוש מקור].

מקורות
------

מילותיו לקוחות מהפסוק הראשון של תהילים קל"ג: "הִנֵּה מַה-טּוֹב, וּמַה-נָּעִים - שֶׁבֶת אַחִים גַּם-יָחַד".

פופולריות
---------

הנה מה טוב ממשיך להיות מזמור פופולרי למספר ריקודי עם ישראלים והוא שיר נפוץ המושר גם על ידי ילדי גן בישראל ובתפוצות. הוא הוקלט על ידי מגוון אמנים כמו תיאודור ביקל, האורגים, דלידה, מאיר פינקלשטיין, אישתאר, פרחי מיאמי, ג'ושוע אהרון והארי בלפונטה.

גם בני האבאיודאיה באוגנדה, הממלאים אחרי מצוות היהדות, שרים את השיר.

מילות השיר, מתורגמות לאנגלית, מהוות בסיס למספר מזמורים במוזיקה הנוצרית המודרנית, וכן בספרי פזמונים שונים.

### גרסת פרחי מיאמי

גרסה אחת של הנה מה טוב היא עיבוד של ירחמיאל ביגון, מנהל מקהלת הילדים היהודית-אמריקאית פרחי מיאמי.

### בבידור פופולרי

בסרט הטלוויזיה "פשיטה על אנטבה" משנת 1977, העוסק במבצע יונתן, יונתן נתניהו וסמי ברג מובילים את סיירת מטכ"ל בשירת הפזמון בזמן שמטוס הקומנדו בדרך לחילוץ בני הערובה. הוא מנוגן גם במהלך כתוביות הסיום. השיר מופיע גם בסרט אירופה אירופה משנת 1990.

באחת הסצנות בסרט "החיפוש" בבימויו של פרד זינמן נראית קבוצת ילדים במחנה אונרר"א המתכוננת למסע לפלשתינה. הם נמצאים באולם בו תלוי על הקיר מגן דוד ותמונותיהם של הרצל וטרומפלדור תלויות על אחד הקירות ולאחר פקודה בעברית הם צועדים למשאיות בשירת "הנה מה טוב ומה נעים".

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר, באתר שירונט
* הנה מה טוב, בביצוע פרחי מיאמי, סרטון בערוץ "MIAMI BOYS CHOIR - OFFICIAL PAGE", באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tanakh: The Holy Scriptures, Jewish Publication Society of America, 1985, JPS.org and at Sefaria.org
2. ↑  Schieve, Catherine (2 בינואר 2019). "Trekking with Hine Ma Tov". *Exploring Liturgy*. נבדק ב-7 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Watts, Isaac (1851). Melancthon Worcestor, Samuel (ed.). *The Psalms, hymns, and spiritual songs of the Rev. Isaac Watts: To which are added, select hymns, from other authors; and directions for musical expression*. Crocker & Brewster. p. 260.
4. ↑  Tucker, Loui; Uggla, Joyce (2008). "Hineh Ma Tov" (PDF). Folk Dance Federation of California, Inc. נבדק ב-7 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Raid on Entebbe - Full Movie HQ (1977)". *youtube.com*. 13 באוקטובר 2019. ארכיון מ-2021-12-21. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 30f3ce9a-db2e-3ae9-b566-38ec7cc564de

 |
**גרביירה** (ביוונית: γραβιέρα; באנגלית:**Graviera**) היא גבינה מיוון המיוצרת בחלקים שונים של יוון, שהעיקריים שבהם הן כרתים, לסבוס, נקסוס ואמפילוכיה. היא דומה לגרוייר, גבינה שוויצרית ששמה "graviera" נגזר משם גבינה זו  הגרביירה המפורסמת ביותר היא Graviera Naxou מנקסוס.

הגרביירה היא הגבינה השנייה הכי פופולרית ביוון אחרי פטה. עשויה בגלגלים, קליפת הגבינה הקשה מסומנת בדוגמת הצלבה האופיינית של הבד המנקז שלה. ישנם סוגים שונים של גרביירה המיוצרים ביוון. גרביירה מכרתים עשויה מחלב כבשים ומבשילה לפחות חמישה חודשים. היא מעט מתוקה, עם טעם קרמל שרוף נעים. הגרביירה של נקסוס, לעומת זאת, עשויה ברובה מחלב פרה (80–100%).

ניתן לפרוס ולאכול את הגרביירה, לטגן כ-Saganaki ולאכול כחטיף, לגרד ולהגיש על מנות פסטה, לאפות בתבשילים או להשתמש בסלטים (בקוביות או שבבים). היא זמינה באופן נרחב מחוץ ליוון, שם ניתן לרכוש אותה בחנויות מכולת גדולות, בשווקים יווניים או אתניים, ובחנויות גבינות מיוחדות, כמו גם באינטרנט. ניתן להשתמש בגרוייר כתחליף, אבל גרביירה הוא מקומי.

ראו גם
------

* רשימת גבינות

הערות שוליים
------------

1. ↑  Papademas, P. and Bintsis, T. *Global Cheesemaking Technology: Cheese Quality and Characteristics*, John Wiley & Sons, 2017. p. 220.
2. ↑  Donnelly, Catherine, ed. (25 באוקטובר 2016). *The Oxford Companion to Cheese* (באנגלית). Oxford University Press. ISBN 978-0-19-933090-4. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  Hoffman, Susanna. 2004. *The Olive and the Caper; Adventures in Greek Cooking.* Workman Publishing. מסת"ב 978-1563058486. p. 28.
**חוק ברלין הגדולה** (או "ברלין רבתי"; בגרמנית: **Groß-Berlin-Gesetz**), בשמו המלא **החוק על יצירת קהילה עירונית חדשה ברלין** (בגרמנית: **Gesetz über die Bildung einer neuen Stadtgemeinde Berlin**) היה חוק שהתקבל על ידי הממשל הפרוסי ב-1920 והרחיב מאוד את גודלה של עיר הבירה הגרמנית ברלין.

היסטוריה
--------

גבולותיה המוניציפליים של ברלין לפני 1920 (אדום כהה) בתוך שטחה המורחב של "ברלין הגדולה" (אדום בהיר)
ברלין הייתה חלק מפרובינציית ברנדנבורג מאז 1815. ב-1 באפריל 1881, הפכה העיר למחוז העירוני ברלין (Stadtkreis Berlin), מחוז עירוני נפרד מברנדנבורג. חוק ברלין הגדולה הועבר על ידי הפרלמנט הפרוסי ב-27 באפריל 1920, ונכנס לתוקף ב-1 באוקטובר באותה שנה. האזור שנקרא בשעתו "ברלין הגדולה" רכש שטחים מפרובינציית ברנדנבורג, והוא מורכב מהשטחים הבאים:

* העיר ברלין (*Alt-Berlin*);
* שבע עיירות סביב ברלין: שרלוטנבורג, קפניק, ליכטנברג, נויקלן, שנברג, שפנדאו ווילמרסדורף;
* 59 קהילות כפריות ו-27 מחוזות נכסים מהמחוזות הסובבים נידרבארנים, אוסטהאפלאנד וטלטוב;
* השטח של ברלינר שטאטשלוס אשר עד נקודת זמן זו יצר מחוז נכסים בפני עצמו.

החוק הגדיל את שטחה של ברלין פי 13, מ-66 קמ"ר ל-883 קמ"ר והאוכלוסייה הוכפלה מכ-1.9 מיליון לכמעט 4 מיליון איש; כמעט 1.2 מיליון מתושבים חדשים אלה הגיעו משבע העיירות המקיפות בלבד.

מפה המראה את השטחים החדשים שמוזגו לתוך ברלין בשנת 1920
"ברלין הגדולה" חולקה ל-20 רבעים (*Verwaltungsbezirke*):

* מהעיר ברלין שטרם ההרחבה: מיטה, טירגארטן, ודינג, פרנצלאואר ברג, קרויצברג ופרידריכסהיין;
* רובע עבור כל אחת משבע הערים העצמאיות לשעבר: שרלוטנבורג, קפניק, ליכטנברג, נויקלן, שנברג, שפנדאו ווילמרסדורף;
* שבעה רבעים חדשים שנוצרו מאזורים נוספים, כל אחד נקרא כשמו של הכפר הגדול ביותר באזור: פנקאו, רייניקנדורף, שטגליץ, טמפלהוף, טרפטו, וייסנזה וצלנדורף

באמעות החוק החדש, ניתן היה ליישם תכנון ערים משולב בכל ברלין הגדולה. יישום החוק היה בסיס חשוב לעלייתה של ברלין כמרכז התרבותי של אירופה בשנות ה-20.

מלבד שינויים קלים, גבול העיר המוגדר בחוק הוא אותו גבול כמו בעשור השני של המאה ה-21, אף על פי שהאופי שלו השתנה מספר פעמים במשך השנים. בתחילה היה זה גבול מוניציפלי בלבד, אך הוא הפך לקו תיחום בין אזורי הכיבוש אחרי 1945, ולחלק ממסך הברזל לאחר 1949, כשחומת ברלין לאורכו בין 1961 ו-1990. מאז איחודה מחדש של גרמניה זהו הגבול בין עיר-המדינה ברלין למדינת ברנדנבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסח החוק, באתר Verfassungen.de (בגרמנית)

| רובעי ברלין |
| --- |
| חוק ברלין הגדולה • רפורמת השכונות של ברלין |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| טמפלהוף-שנברג • טרפטו-קפניק • ליכטנברג • מיטה • מרצאן-הלרסדורף • נויקלן • פנקו • פרידריכסהיין-קרויצברג • רייניקנדורף • שטגליץ-צלנדורף • שפנדאו • שרלוטנבורג-וילמרסדורף | רובעי ושכונות ברלין |

 |
| **פורטל ברלין • פורטל גרמניה** |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלשון יבשה באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו כף דארנלי.

**כף דארנלי** (באנגלית: **Cape Darnley**) היא לשון יבשה מכוסה קרח בקצה הצפוני של חצי האי ביירקו, בצידו המערבי של מפרץ מקנזי, באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי הכף

חוף אנטארקטיקה באזור לשון היבשה התגלה ב-26 בדצמבר 1929, על ידי סר דאגלס מוסון, אשר ראה את חוף אנטארקטיקה מן התורן של ספינת המחקר דיסקרברי. החוף היה בקצה האופק ונעלם מעיניו במהרה. ב-10 בפברואר 1931 הוא התקרב שוב אל החוף וראה את לשון היבשה.

### מקור השם

מוסון קרא ללשון היבשה על שמו של ארנסט רולנד דארנלי (Ernest Rowland Darnley) יושב הראש של הועדה הבין משרדית הבריטית לשטחי החסות של איי פוקלנד של משרד המושבות שישבה בלונדון, וכיהן בשנים 1923–1933.

ראו גם
------

אתרים נוספים באנטארקטיקה הנקראים על שמו של א. ר. דארנלי:

* כף דארנלי (ג'ורג'יה הדרומית)
* הר דארנלי

קישורים חיצוניים
----------------

* כף דארנלי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף דארנלי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כך דארנלי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
**קיבוע אנזימים** הוא תהליך בו מצמדים אנזימים לחומר לא מסיס כדוגמת סידן אלגינט. קיבוע אנזימים מגביר את העמידות של האנזים לשינויים בסביבה כדוגמת שינויים בטמפרטורה וב-pH, וכן מאפשר לשמור את האנזימים במקומם במהלך ריאקציה ובסופה להפרידם מהתוצרים לצורך שימוש חוזר. בגלל יתרונות אלו נעשה שימוש נרחב בתעשייה בשיטה זו בתגובות המזורזות על ידי אנזימים.

ב-1916 נלסון וגריפין גילו כי האנזים אינברטאז (אנזים המזרז הידרוליזה של סוכרוז) מפגין פעילות זהה כאשר הוא שקוע במוצק (פחם עץ או אלומיניום הידרוקסיד) בתחתית התמיסה וכאשר הוא מצוי באופן אחיד בתמיסה. זו הייתה שיטת הקיבוע הראשונה שהומצאה. במהלך שנות ה-50 וה-60 פותחו שיטות נוספות מלבד השיטה של ספיחה. במהלך השנים פורסמו אלפי מאמרים ופטנטים בנושא קיבוע אנזימים, ומאות אנזימים קובעו בצורות שונות. בין האנזימים שקובעו במסגרת תהליך ייצור תעשייתי רחב היקף ניתן למנות את פניצלין G, אקילאז, ליפאזות, פרוטאזות ואינברטאז.

שימוש מסחרי
-----------

אנזימים מקובעים חשובים ביותר לשימושים מסחריים מסיבות של עלויות ושל תהליכי ריאקציות:

* בתהליך החלבון מתמוסס בכמות מזערית, וכך בסיום התגובה התמיסה מכילה לרוב רק ממס ואת תוצרי התגובה.
* ניתן להפריד בקלות את האנזים המקובע מהריאקציה, וכך מתאפשר שימוש חוזר בו.
* אנזימים מקובעים הם לרוב בעלי יציבות רבה יותר מאשר אנזימים מתמוססים.

שיטות קיבוע
-----------

ישנן שיטות שונות לקיבוע אנזימים שהנפוצות שבהן:

* ספיחה: אנזים מחובר לחלקו החיצוני של חומר קיבוע. בספיחה ייתכן שהאתר הפעיל של האנזים ייחסם, וכך תקטן משמעותית פעילותו של האנזים.
* כליאה: האנזים נלכד במיקרוספרות או טיפות לא מסיסות, כדוגמת טיפות של סידן אלגינט. הכליאה עשויה לעכב את הגעת המצע (הסובסטרט) ואת יציאת התוצרים מהחומר הלא מסיס הכולא את האנזים.
* קישור צולב: האנזים נקשר בצורה קוולנטית לחומר מקבע בתגובה כימית. התגובה הכימית מבטיחה שאתר הקישור לא מכסה את האתר הפעיל של האנזים, ופעילות האנזים מושפעת רק מהקיבוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיבוע אנזימים** בוויקישיתוף
* אפרים קציר פרס יפן 1985
* Introduction: Immobilized Enzymes: Past, Present and Prospects

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX533873
* GND: 4161361-2

 |
**כריסטיאן ברנהרד טאוכניץ** (בגרמנית: **Christian Bernhard Tauchnitz**; ‏25 באוגוסט 1816 – 13 באוגוסט 1895) היה מוציא לאור גרמני.

ביוגרפיה
--------

נולד בנאומבורג, אחיין של המדפיס והמו"ל קרל כריסטוף טראוגוט טאוכניץ.

החברה שלו נוסדה בלייפציג ב-1837, והתפרסמה בזכות מהדורות מדויקות לספרות קלאסית ולתנ"ך שהוציאה, כמו גם מילונים וספרות עיון אחרת.

ב-1841 החל בית ההוצאה לאור של טאוכניץ לקבל מעמד חשוב ביבשת כולה, עם הדפסתה של "מהדורת טאוכניץ" ליצירות אנגליות בשפת המקור, סדרה שתכלול ברבות השנים למעלה מ-3,700 כרכים, ותזכה לפופולריות רבה ביבשת אירופה. בכך ששילם לסופרים תמורת הזכות לפרסם את יצירותיהם, תרם טאוכניץ לקידום חוקי זכויות היוצרים בתקופה שלפני קבלת אמנת ברן.

ב-1860 הוענק לו התואר ברון בידי הדוכס מסקסוניה-קובורג-גותה, ושנה לאחר מכן הוכר התואר בידי מלך סקסוניה. ב-1872 מונה טאוכניץ לכהונת הקונסול הכללי הבריטי לסקסוניה, וחמש שנים לאחר מכן, ב-1877, נבחר כחבר בית הנבחרים הסקסוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן ברנהרד טאוכניץ** בוויקישיתוף
* טאוכניץ, כריסטיאן ברנהרד, הברון פון־, במהדורת 1911 של האנציקלופדיה בריטניקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286766605171
* CiNii: DA10943248
* GND: 117247391
* ISNI: 0000 0000 8367 3040
* LCCN: nr93045993
* NKC: pna2011657531
* NLP: a0000001195803
* NTA: 089504976
* RERO: 02-A003889349
* VIAF: 27843573
* WorldCat: lccn-nr93045993

 |
**ספ ואן דן ברך** (בהולנדית: **Sepp van den Berg**; נולד ב-20 בדצמבר 2001 בזוולה שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מיינץ 05 מהבונדסליגה בהשאלה מליברפול.

קריירת מועדונים
---------------

### זוולה

לאחר שהתקדם בהצלחה בשורות הנוער של זוולה מאז 2012, ואן דן ברך ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ב-11 במרץ 2018, כשנכנס כמחליף בדקה ה-45 בתבוסה ביתית 0–2 לחרונינגן.

### ליברפול

ב-27 ביוני 2019, ואן דן ברך הצטרף לליברפול תמורת עמלה מאושרת של 1.3 מיליון ליש"ט, שעלולה לעלות עד 4.4 מיליון ליש"ט אם כל הסעיפים המוסכמים יופעלו.

הוא ערך את הופעת הבכורה התחרותית שלו במועדון ב-25 בספטמבר 2019 במשחק גביע ה-FA מול מילטון קינס דונס.

ואן דן ברך פתח לראשונה בהרכב בתיקו 5–5 של ליברפול מול ארסנל בסיבוב הרביעי של גביע ה-FA ב-30 באוקטובר. ליברפול המשיכה לנצח 4–5 בדו-קרב הפנדלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספ ואן דן ברך** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ספ ואן דן ברך"**.
**אוסקר מונצל** (בגרמנית: **Oskar Munzel**;‏ 13 במרץ 1899 – 1 בינואר 1992) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן שימש כמפקד בכיר בבונדסוור.

ביוגרפיה
--------

מונצל נולד ב-13 במרץ 1899 בגרימן, אשר הייתה חלק מהקיסרות הגרמנית. ב-3 ביולי 1917 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט האולאנים ה-8, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-5 בנובמבר 1918 הועלה לדרגת לויטננט.

לאחר תום המלחמה התקבל לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1938 מונה לקצין מטה ב-OKH. ב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 ביוני 1941 מונה למפקד גדוד ברגימנט הפאנצר ה-6, עמו לחם במהלך מבצע ברברוסה. בדצמבר 1941 קיבל את הפיקוד על רגימנט הפאנצר ה-6, וב-30 בינואר 1942 הועלה לדרגת אוברסט. בפברואר 1943 הוא מונה לראש הקורסים הטקטיים ב-Panzertruppenschule II, וב-26 בספטמבר 1943 קיבל את הפיקוד על Panzertruppenschule I. מ-15 בספטמבר 1944 עד 25 בנובמבר 1944 היה מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14. ב-1 בדצמבר 1944 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומ-15 בינואר 1945 עד 15 במרץ 1945 פיקד מונצל על קבוצת קורפוס של ארמיית הפאנצר הראשונה שנקראה על שמו. ב-20 במרץ 1945 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, וב-6 באפריל 1945 מונה לקצין שריון ב-OB West. בתום המלחמה נפל מונצל בשבי על ידי בעלות הברית, ושהה עד 1947 במחנות כלא שונים. לאחר שנתיים כשבוי מלחמה, היה יועץ צבאי במצרים במשך ארבע שנים מ-1951. בשנת 1956 הצטרף מונצל כבריגדה-גנרל למפקדת בית הספר לכוחות השריון של הבונדסוור במונסטר. מאוחר יותר היה מפקח כוחות שריון, וב-1962 עזב את הבונדסוור בדרגת גנרל מיור. לאחר מכן שימש כיועץ הראשי של *מינג-טה-גרופ* (קבוצת הייעוץ הצבאי הגרמני) בטאיוואן עבור הכוחות המזוינים של הרפובליקה הסינית לפני שחזר לגרמניה,   וב-1 בינואר 1992 הוא מת בביתו בבאד גרודסברג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסקר מונצל** בוויקישיתוף
* אוסקר מונצל באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hoover Institution 2013.
2. ↑  Wang 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007371454605171
* GND: 1026822564
* ISNI: 0000 0000 8085 1593
* LCCN: n86045845
* SNAC: w61p0d3b
* VIAF: 5399177
* WorldCat: lccn-n86045845

 |
**קפה סוסייטי** (אנגלית: **Café Society**) היה מועדון ההופעות המעורב (לבנים ואפרו-אמריקאים) הראשון בארצות הברית.

היסטוריה
--------

את המועדון פתח בארני ג'וזפסון בגריניץ' וילג' בניו יורק ב-1938, תוך קריאת תיגר על מדיניות ההפרדה הגזעית ועיצב אותו בהשראת קברטים פוליטיים-סטיריים שאפיינו את בירות אירופה לפני מלחמת העולם השנייה. במועדון הופיעו יחדיו אמנים לבנים ואפרו-אמריקאים, הקהל היה מעורב ומבקרים אפרו-אמריקאים זכו לשירות זהה לזה של לבנים, תופעה יחידה במינה באותה עת. המועדון מושווה רבות עם מועדון הכותנה בהארלם, שהציג תוכנית "שחורה", עבור קהל לבן מן המעמד הבינוני והגבוה, אך הנהיג הפרדה גזעית.

התוכניות, שכללו שירי מחאה ומערכונים סאטיריים והקהל, נחשבו לבעלי נטייה שמאלית ואף זיקה למפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית. עקב כך נרדפו בעלי המועדון ובאיו על ידי ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית. האשמתו של אחיו של בעל המועדון על ידי הוועדה ב-1947 הביאה לסגירת המועדון.

המנהל המוזיקלי של המועדון, באופן בלתי-רשמי, היה האמרגן ג'ון האמונד ובין האמנים שהופיעו בו בשנות השיא שלו, לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, נמנו בילי הולידיי, ששרה על במתו לראשונה את שיר המחאה "פרי מוזר", לנה הורן, פול רובסון, שרה ווהן, רביעיית גולדן גייט, קאונט בייסי, ארט בלייקי, נט קינג קול, ג'ון קולטריין, מיילס דייוויס, לאונרד פד'ר, אלה פיצג'רלד, קולמן הוקינס, ג'יימס פ. ג'ונסון, אניטה או'דיי, צ'ארלי פארקר, ג'אנגו ריינהארדט, בילי סטרייהורן, ארט טייטום, דיינה וושינגטון, האורגים, לסטר יאנג, מרי לו ויליאמס, סיד סיזר ורבים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפה סוסייטי** בוויקישיתוף
* Barney Josephson, Owner of Cafe Society Jazz Club, Is Dead at 86, נקרולוג בניו יורק טיימס, 30 בספטמבר 1988
* התיאטרון בכיכר שרידן 1
* דג'נגו ריינהארדט בקפה סוסייטי
* FRIDAY NIGHT FEVER: Cafe Society

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: cdcff32f-b10b-41ed-a4a9-f613f5609e6f

 |
האפיפיור פיוס האחד עשר עם אדוארדו ביאנקי, ספטמבר 1926 ואתיקן (בתמונה: ביאנקי מציג לאפיפיור את הלימוזינה אשר פיתח "Bianchi Tipo 20 Limousine")
דגם "8HP ביאנקי" אשר יוצרה על ידי אדוארדו ביאנקי
 דגם אופנוע "Bianchi Mendola 125", שנת 1960
 אופניים תוצרת ביאנקי, 1950-1952
 משאית ביאנקי
**אדוארדו ביאנקי (**Edoardo Bianchi;‏ 1985–1946), ממציא ויזם איטלקי, בתחום תעשיית הרכב. 

בשנת 1885 ייסד את חברת "F.I.V. Edoardo Bianchi", מפעל לייצור אופניים העתיק בעולם, אשר ייצר בנוסף: אופנועים, קטנועים, מכוניות ומשאיות.

החברה כונתה "Bianchi". ב-1955 הפכה חברת "F.I.V. Edoardo Bianchi" לחברת אוטוביאנקי לייצור מכוניות קטנות ומשאיות.

כיום, החברה (לייצור אופנעיים) היא חלק מהחברה השוודית "Cycleurope AB".

ביאנקי נהרג בתאונת דרכים, ב-3 ביולי 1946.

חברת המכונית האיטלקית אוטוביאנקי נקראה על שמו של ביאנקי.

דרכו של אדוארדו ביאנקי
----------------------

בגיל 8 התקבל ביאנקי לבית הספר "Martinitt" ושם למד והתעניין במכניקה.
בשנת 1885 פתח אדוארדו ביאנקי במרכז ההיסטורי של מילאנו בית מלאכה לייצור אופניים.

ביאנקי יזם שינויים מרחיקי לכת בייצור האופניים. בין השינויים שביצע:

* הקטנת הקוטר של הגלגל הקדמי
* הורדת גובה הדוושות
* אימוץ "שרשרת" העברה של התנועה (הומצא בצרפת)
* יצירת גלגלים פנאומטיים (1888)
* בניית מעצורים עליונים (קדמיים) (1913)

חברת ביאנקי
-----------

חברת ביאנקי נוסדה בשנת 1885 על ידי אדוארדו ביאנקי, והתמחתה בייצור אופניים (המיוצרים עד היום). בשנת 1902 יצרה באופן עצמאי את המכונית הראשונה שלה, דגם 12HP. לאחר מכן נכנסה החברה לתחרות מול חברת פיאט, וייצרה שישה דגמים תחת הסדרה S. (בהספק של בין 4.5 כ"ס ל-12 כ"ס). בשנת 1903 ייצרה החברה את דגם ביאנקי 8HP.

ב- 1914 יצרה חברת ביאנקי 45,000 זוגות אופניים, 1,500 אופנועים ו- 1,000 מכוניות.

בתקופה שבין מלחמות העולם, ייצרה ביאנקי את דגמי האוגוסטה והאפריליה, שזכו להצלחה גדולה באיטליה. 
במלחמת העולם השנייה הופצץ המפעל של ביאנקי, והחברה הפסיקה לייצר כלי רכב והתמקדה באופניים ואופנועים.

ב- מלחמת העולם השנייה החברה הגבירה את פעילותה בייצור משאיות וכלי רכב לשימוש צבאי.

ב-1955 החליטה הנהלת ביאנקי לשוב ולייצר מכוניות. לשם כך הגיעה ביאנקי להסכם עם קונצרן הרכב פיאט ועם יצרנית הצמיגים פירלי על הקמת החברה אוטוביאנקי.

תמונות
------

* ביאנקי 8HP ביאנקי 8HP
* ביאנקי s9 - אמבולנס ביאנקי s9 - אמבולנס
* ביאנקי s9 - אמבולנס (מבט לתא הנהג) ביאנקי s9 - אמבולנס (מבט לתא הנהג)
* "ביאנקי Tipo C" שנת 1909"ביאנקי Tipo C" שנת 1909
* אופנוע ביאנקי ES 250 שנת 1937 אופנוע ביאנקי ES 250 שנת 1937
* "ביאנקי Miles" אוטובוס "ביאנקי Miles" אוטובוס
* משאית ביאנקי משאית ביאנקי
* אופניים תוצרת "ביאנקי" אופניים תוצרת "ביאנקי"

ראו גם
------

* אוטוביאנקי
* ביאנקי 8HP

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארדו ביאנקי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 108912595X
* VIAF: 850145858130923022239
* WorldCat: viaf-850145858130923022239

 |
**קאשה ורנישקס** ( ביידיש קאשע מיט וורנישקעס, אנגלית Kasha varnishkes או *Kasha varnishkas* ) הוא מאכל יהודי מסורתי אופייני ליהודי אשכנז. הוא משלב דייסת כוסמת עם פסטה או אטריות, באופן מסורתי אטריות ביצים, ולאחרונה, פסטה פרפלה.

הכנה
----

כוסמת מבשלים בנפרד ואז מטגנים יחד עם פסטה מבושלת ובצל בשמן צמחי או בשמאלץ. לעתים משתמשים בהכנה במרק עוף או בקר ובפטריות.

היסטוריה
--------

השם ותבשיל הוורנישקס עצמו דומים בדרך כלל לשיבוש ביידיש לוורניקי אוקראינית, יתכן כיוון שבמקור השתמשו בשאריות בצק מרודד שנשאר מהכנת וורניקי, הבצק המרודד היה נחתך לריבועים קטנים שהיו מוספים לקאשה.

מתכון **קאשה ורנישקס** הובא על ידי יהודים מזרח-אירופאים לישראל, ארצות הברית ומדינות נוספות. והוא זכה לפופולריות רבה במטבח הקהילה היהודית האמריקאית במיוחד.

אחד האזכורים הראשונים של המנה הזו מצוי במחזה היידיש מאת אברם גולדפאדן "Die Mumeh Sosye" ("דודה סוסיה") 1898 . מתכון שפורסם בספר בישול ביידיש אמריקאי ב-1925 מתאר אטריות או כופתאות עם מילוי דייסת כוסמת ולא לגרסה הפשוטה יותר של דייסה עם פסטה פרפלה  . ההיסטוריון הקולינרי גיל מרקס מציע כי המנה פותחה בעיר ניו יורק בסוף המאה ה-19 כתוצאה מחילופי תרבות עם האיטלקים מייצרי הפסטה . זמינות הפסטה המיובשת וקלות השימוש עד אמצע המאה ה-20 תרמו גם הם ככל הנראה למעבר לפרפלה המקובל היום  .

הערות
-----

1. 1 2  Marks, Gil (17 בנובמבר 2010). *Encyclopedia of Jewish Food* (באנגלית). ISBN 9780544186316. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Le Cordon Jew". 2008-05-22. נבדק ב-2011-01-15.
3. ↑  Nathan, Joan (2004-08-20). "Kasha Varnishkes at Wolff's in New Jersey". *Epicurious* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-01-26.
4. ↑  Ganz, Stephanie (2021-09-30). "The History of Kasha Varnishkes | The Nosher". *My Jewish Learning* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-01-26.
**המשטרה המלכותית של גיברלטר** (באנגלית: **Royal Gibraltar Police** ובקיצור הנהוג בדרך כלל **RGP**) היא סוכנות אכיפת החוק האזרחית המרכזית בגיברלטר, וכוח השיטור הוותיק ביותר בחבר הלאומים הבריטי מחוץ לממלכה המאוחדת. הוקמה ב-25 ביוני 1830, 9 חודשים לאחר שסר רוברט פיל הקים את משטרת המטרופולין של לונדון. 

המשטרה המלכותית של גיברלטר קיבלה את התחילית "מלכותית" בשנת 1992 על ידי המלכה אליזבת השנייה, ולפני כן נקראה רק "משטרת גיברלטר". מספר החירום של המשטרה הוא 199.

מבנה
----

ה-RGP נחלקת למספר יחידות שונות, בהן מחלקת חקירות פליליות (CIDׂׂ), מחלקת סמים, יחידה חמושה, יחידת זיהוי פלילי, מחלקת תנועה, יחידת ימית, מחלקת מבצעים והענף המיוחד (Special Branch). כוח האדם של ה-RGP כולל כ-220 שוטרים. מפקד המשטרה מאז 2012, הוא אדוארד יום.

היחידה הימית של ה-RGP הוקמה על מנת לאכוף את החוק במים הטריטוריאליים של גיברלטר, ולעיתים קרובות פועלת בשיתוף פעולה עם סוכנויות מקומיות ובינלאומיות שונות. היחידה הימית משחקת תפקיד מרכזי וחיוני במבצעים למניעת הברחות סמים באזור גיברלטר. הספינות של היחידה הימית הן: סר יהושע חסן (Sir Joshua Hassan), סר ויליאם ג'קסון (Sir William Jackson), סר פרנסיס ריצ'רדס (Sir Francis Richards) וסר ג'ון צ'אפל (Sir John Chapple). 

מאז הקמתה ועד ל-1999, אז הוקם סניף של הארגון אמבולנס סנט ג'ון, שימשה ה-RGG כשירות האמבולנסים היחיד בגיברלטר. במקרי החירום שבהם נדרשו האמבולנסים, הוקצו זמנית למשימה שוטרים ממחלקת המבצעים של המשטרה. נוסף על כך, עד תחילת שנות ה-90 פעלה ה-RGP כמשטרת הגירה בכל נקודות הכניסה לגיברלטר. 

המטה הראשי הנוכחי ממוקם ב-*New Mole House Police Station*, דרך רוֹסיה (Rosia Road). תחנה נוספת ממוקמת ב-Irish Town מס' 120, שם שכן בעבר המטה הראשי.

גלריית תמונות
-------------

* רכב תגובה חמוש (ARV) בשירות המשטרה המלכותית של גיברלטררכב תגובה חמוש (ARV) בשירות המשטרה המלכותית של גיברלטר
* סירה מתנפחת קשיחת תחתית (RHIB) מדגם PMB-2 בשירות היחידה הימיתסירה מתנפחת קשיחת תחתית (RHIB) מדגם PMB-2 בשירות היחידה הימית
* יחידת מז"פ בגיברלטריחידת מז"פ בגיברלטר
* מפקח של ה-RGP במדיםמפקח של ה-RGP במדים
* כלי רכב משטרתיים חונים מחוץ למטה הראשי של המשטרהכלי רכב משטרתיים חונים מחוץ למטה הראשי של המשטרה
* ספינת היחידה הימית "סר ויליאם ג'קסון"ספינת היחידה הימית "סר ויליאם ג'קסון"
* ספינת היחידה הימית "סר יהושע חסן"ספינת היחידה הימית "סר יהושע חסן"
* הונדה משטרתיתהונדה משטרתית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המשטרה המלכותית של גיברלטר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המשטרה המלכותית של גיברלטר (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Graeme R. Newman (2010). *"Crime and Punishment around the World "*, 
 ABC-CLIO Publishing, volume 4, p. 133. מסת"ב 0313351333
2. ↑  "*Gibraltar: Detailed Assessment Report on Anti-Money Laundering and Combating the Financing of Terrorism*", p. 45, by the International Monetary Fund.
3. ↑  "Appointment of Commisioner of Police", in the Gibraltar Police Authority official site.
**אנה לוסיה היקמן** (בפורטוגזית: **Ana Lúcia Hickmann**; נולדה ב-1 במרץ 1981) היא דוגמנית, אשת עסקים ומנחת טלוויזיה ברזילאית.

ביוגרפיה
--------

אנה היקמן נולדה בסנטה קרוז דו סול, ריו גראנדה דו סול, ברזיל.

היא דיגמנה עבור ויקטוריה'ס סיקרט, ניוואה, לוריאל, קליירול ובלומינגדיילס. היא הופיעה בגרסה הדרום אפריקאית של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד והופיעה על גבי שעריהם של ווג, מארי קלייר, ו-Elle הברזיליים.

כיום היא משווקת קו ביגוד וקוסמטיקה משלה, ומנהלת אולפן צילום וסוכנות תקליטנות. היא גם מארחת-מנחה בתוכנית Hoje em Dia, המשודרת בערוץ הטלוויזיה הברזילאי Rede Record.

היקמן נכללה בעבר בספר השיאים של גינס כ"דוגמנית בעלת הרגליים הארוכות ביותר", רגליה מהמותניים לעקב נרשמו כ-48 אינץ' שהם 122 ס"מ, גובהה הוא 1.87 מ'. מאז 2002 ספר השיאים של גינס לא מעניק עוד את התואר.

בשנת 2004 היא דורגה במקום ה-47 ברשימת "100 הנשים הלוהטות" השנתית של כתב העת "מקסים".

בשנת 2005 דורגה במקום ה-85 ברשימה.

נכון לשנת 2005, נמכרו מותגים הקשורים בשמה של היקמן, כולל בגדי ים, משקפיים, מצלמות, מכנסי ג'ינס ועוד בכ-150 מיליון ריאל (~86 מיליון דולר).

בהיותה בת 16, ב-14 בפברואר 1998, נישאה לאלֶשָנְדרִי קוֹרֵאָה, המשמש כיום גם כאמרגנה האישי.
 ב-7 במרץ 2014, נולד בנם הראשון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה היקמן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אנה היקמן
* אנה היקמן, ברשת החברתית פייסבוק

* אנה היקמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אנה היקמן, ברשת החברתית אינסטגרם

* אנה היקמן, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אנה היקמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אנה היקמן ב-Fashion Model Directory

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנה היקמן ב-Fashion Model Directory
2. ↑  Maxim Hot 100 2004
3. ↑  Maxim Hot 100 2005
4. ↑
5. ↑  Capa, revistamarieclaire.globo.com
6. ↑  Ana Hickmann, NNDB
7. ↑  "Ana Hickmann anuncia gravidez no 'Domingo espetacular' - Patrícia Kogut, O Globo". *Patrícia Kogut* (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2018-11-20.
**קסם** הייתה להקה ישראלית שפעלה בשנים 1982–1985.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה ב-1982 על ידי אלדד שרים. חברי הלהקה היו עירית ענבי, ירון חדד, ברק גליל וורדה גורן.

ב-1982 השתתפה הלהקה לראשונה בקדם אירוויזיון 1982 עם השיר "בומרנג", והם הגיעו למקום ה-11. בשנה זו גם השתתפו בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "שיר לשכונה" שהגיע למקום הרביעי.

ב-1983 התחרתה הלהקה בשנית בקדם אירוויזיון 1983, עם השיר "האגדה על בל", שהגיע למקום השלישי והפך לשיר המזוהה ביותר עם הלהקה. באותה שנה השתתפה בשנית בפסטיבל שירי ילדים עם השיר "אתה לא לבד" שהגיע למקום החמישי. 

ב-1984 השתתפו חברי הלהקה לצד אריה מוסקונה ושולה חן בהצגה שהייתה אופרת רוק ונקראה "אל תרדו ממני". 

ב-1985 השתתפו חברי הלהקה בפעם השלישית והאחרונה בקדם אירוויזיון 1985 עם השיר "טוב" שהגיע למקום השמיני. בקדם זה במקום גליל וגורן הופיעו לצד ענבי וחדד שני זמרים אחרים שאחד מהם הוא הזמר חיים צדוק. באותה השנה הוציאה הלהקה את אלבומה היחיד שנקרא על שמה "קסם", ולאחריו הלהקה התפרקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קסם, באתר ספוטיפיי
* קסם, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קסם, באתר דיזר
* קסם, באתר Discogs (באנגלית)
* קסם באתר פזמונט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012160971005171
* MusicBrainz: 4754008b-978b-48d9-b42e-cee9d7ea61d5

 |
**סליטה איבנקס** (באנגלית: **Selita Ebanks**; נולדה ב-15 בפברואר 1983) היא דוגמנית מאיי קיימן. היא ידועה בייחוד בשל עבודתה עבור ויקטוריה'ס סיקרט וכאנג'ל של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2005–2008.

ביוגרפיה
--------

### שנותיה הראשונות

סליטה איבנקס נולדה בג'ורג' טאון, גראנד קיימן, איי קיימן שהייתה חלק מהטריטוריות הבריטיות שמעבר לים. היא גדלה במשפחה גדולה שכללה שבעה אחים. משפחתה, אמה במיוחד עודדה את התפתחותה דרך חינוך משלים.

אינדקס עברה לארצות הברית, היא התיישבה בסטטן איילנד, ניו יורק. אחרי שהיא עברה לעיר ניו יורק היא התקבלה לקולג' ספלמן, אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת ניו יורק.

### קריירה

בגיל 17 הבחין באיבנקס סוכן הדוגמניות של סוכנות עלית כשטיילה בפארק. איבנקס עבדה עם כמה מהצלמים הנודעים בעולם, בכללם פיטר לינדברג, ברוס וובר, סטיבן קליין, קרטר סמית ומיקאל ג'נסון, ודיגמנה בכמה בפרסומות האופנה למותגים מובילים בכללם לראלף לורן, אברקרומבי אנד פיץ', לוי'ס, וטומי הילפיגר.

איבנקס דיגמנה לראשונה עבור ויקטוריה'ס סיקרט עבור קו חזיות Ipex שלהם, לפני שהיא הוחתמה כמלאכית. היא ואיזבל גולארט הופיעו לראשונה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט ב-2005, היא עבדה כאנג'ל עד ראשית 2009. היא הופיעה לראשונה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ב-2007.

איבנקס הופיעה בתפקיד אורח מיוחד באיך פגשתי את אמא (בפרק "The Yips" ב-26 בנובמבר 2007 ביחד עם עמיתותיה מוויקטוריה'ס סיקרט דוגמניות העל (מירנדה קר, היידי קלום, אדריאנה לימה, מריסה מילר ואלסנדרה אמברוזיו). היא הקליטה מוזיקה
והופיעה בסדרה South Beach של רשת UPN. היא הופיעה בעונה השלישית (עונת VIP) של תוכנית המציאות "המתמחה", אבל הועפה אחרי חמישה שבועות ב-11 באפריל, ודורגה במקום התשיעי.

חייה האישיים
------------

איבנקס הייתה מאורסת לראפר, השחקן והקומיקאי ניק קאנון.
ב-4 באוקטובר 2007, מגזין פיפל פרסם שהזוג סיים את אירוסיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סליטה איבנקס** בוויקישיתוף
* 
* סליטה איבנקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* סליטה איבנקס, ברשת החברתית אינסטגרם
* סליטה איבנקס ב-Fashion Model Directory
* סליטה איבנקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אליסון קוגל, סליטה איבנקס: הדוגמנית החדשה של ויקטוריה'ס סי'קרט, ראיון, pr.com,‏ 20 בפברואר 2007
* דיוקן של איבנקס ב-Who2
* חלום בית הספר של סליטה איבנקס הוא בדרכו לאיי קיימן, caymannetnews.com‏, 2 בינואר 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט לשנת 2007,‏ CBS, ‏2007-12-04.
2. 1 2 3 4  הביוגרפיה של סליטה איבנקס, askmen.com
3. ↑  ליהוק ל"ידוענית מתלמדת" חדשה בצילומי פרומו בעיר ניו יורק,
nydailynews.com
ד"ר **סטיבן "סטיב" אנדרו סימור-כהן** (באנגלית: **Stephen "Steve" Andrew Seymour-Cohen**; ‏4 באוקטובר 1920 - 18 ביוני 1973) היה אתלט יהודי-אמריקאי, סגן אלוף אולימפי (לונדון 1948) ו-3 פעמים אלוף ארצות הברית (1947, 1948 ו-1950) בהטלת כידון.

ביוגרפיה
--------

סימור נולד בניו יורק.

### שיאן ארצות הברית

בעת שרותו הצבאי במזרח התיכון, בתחרות שנערכה באיסטנבול, טורקיה ב-30 בספטמבר 1945 סיים סימור במקום רביעי בהטלת כידון בשיא ארצות הברית חדש של 71.72 מטר.

באליפות ארצות הברית שנערכה בלינקולן ב-5 ביולי 1947 זכה סימור במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אמריקאי חדש של 75.84 מטר. שנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו בתוצאה של 70.23 מטר.

### מדליית כסף אולימפית

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה סימור במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 67.56 מטר, אחרי טפיו ראוטברה מפינלנד (69.77 מטר) ולפני יוז'ף וארסגי מהונגריה (67.03 מטר).

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1950 זכה סימור בפעם השלישית במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 69.76 מטר.

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בבואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 1951 זכה סימור במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 67.08 מטר, אחרי ריקרדו הבר (68.08 מטר) ולפני הורסט וולטר (66.33 מטר), שניהם מארגנטינה.

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מלבורן (1956) סיים סימור בהטלת כידון במקום שישי בתוצאה של 65.89 מטר ולא נבחר למשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.

בתחרות שנערכה באל מונטה, קליפורניה ב-1 באוגוסט 1958 קבע סימור בהטלת כידון שיא אישי חדש של 76.53 מטר.

שיאים אישיים
------------

* הטלת כידון: 76.53 מטר (1958)

קישורים חיצוניים
----------------

* סטיב סימור, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  סטיב סימור, באתר *Track and Field Statistics* (באנגלית)
**רקל זימרמן** (בפורטוגזית: **Raquel Zimmermann**; נולדה ב-6 במאי 1983) היא דוגמנית ברזילאית.

ביוגרפיה
--------

רקל זימרמן נולדה בבון רטירו דו סול, ברזיל.

זימרמן התגלתה על ידי סוכן דוגמנות בפורטו אלגרה, ברזיל, בהיותה בת 14, והחלה לדגמן ביפן ובפריז. מעט אחרי כן, בספטמבר 2000, ליהק אותה סטיבן מייסל לשער של ווג איטליה, והקריירה שלה נסקה.

זימרמן דיגמנה בפרסומות עבור בלנסיאגה, בלומינגדיילס, קאוואלי ג'ינס, צ'רוטי, Chanel eyewear, קלואה, כריסטיאן דיור, CK by Calvin Klein, קליירול, דולצ'ה וגבאנה, Dsquared, עמנואל אונגרו, אסקאדה, פנדי, גאפ, גוצ'י, ג'ורג'ו ארמאני, H&M, הרמה, הוגו בוס, לואי ויטון, Lanvin, MAC Cosmetics, מקס פקטור, ניימן מרקוס, פראדה, רוברטו קוואלי, שיאצי צ'ן, ולנטינו, ורסצ'ה והופיעה בקביעות בווג אמריקה, ווג צרפת, ווג איטליה, W, הרפרס בזאר, Visionaire, POP ו-Self Service. היא גם הופיעה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2002, 2005 ו-2006.

זימרמן הופיעה על שער מגזינים רבים, כמו ווג (ברזיל, ארצות הברית, איטליה, צרפת, יפן, סין, יוון, גרמניה, רוסיה), הרפרס בזאר, Elle, ‏ Numéro L'Officiel, מארי קלייר, i-D, V ו-i-D, V.

במאי 2007 בגיליון 2007 של ווג ארצות הברית היא דיגמנה בשער ביחד עם עמיתותיה הדוגמניות דואוצן קרוס, קרוליין טרנטיני, הילרי רודה, אלכסנדרה פיבוברובה, אגינס דיין, קוקו רוצ'ה, ג'סיקה סטאם, צ'אנל אימן ולילי דונלדסון בתור הדור החדש של דוגמניות העל.

לאחרונה הופיעה זימרמן על שער כתב העת V ובפרסומת הטלוויזיה הראשונה מאז ומעולם לגוצ'י עבור הבושם החדש שלהם Gucci by Gucci, לצד פריה בהה אריקסן ונטשה פולי בבימויו של דייוויד לינץ'.

זימרמן דורגה במקום הראשון באתר דירוג הדוגמניות הבינלאומי .models.com
מדצמבר 2007 עד פברואר 2010. בזכות הזמן הארוך בו הופיעה בראש הדירוג היא נמצאת כעת (2010) במקום ה-13 ברשימת מאה אייקוני דוגמניות העל של כל הזמנים. היא דיגמנה לאחרונה בפרסומות עבור H&M, Fendi, Lanvin, Printemps ורוברטו קאוואלי כמו גם הופיעה ביוני 2008 על השער של Elle ברזיל, גיליון יולי 2008 של ווג יפן ו-Numéro טוקיו ועל השער של גיליון אוגוסט של ווג הסיני. היא דיגמנה לשער של ווג יפן בדצמבר 2008 ובאוקטובר 2009. היא הפנים החדשות של אוסקר דה לה רנטה עבור הפרסומת שלהם של אביב/קיץ 2009 שתכנן Craig McDean, כמו גם הפנים החדשות של מארק ג'ייקובס עבור הפרסומת של אביב/קיץ 2009 אותה צילם יורגן טלר.[דרוש מקור]

גיליון מאי 2009 של ווג האמריקני הציג אותה כאחת מהפנים של העונה לצד ליה קבדה, לרה סטון, נטשה פולי, קרוליין טרנטיני, ג'ורדן דאן, נטליה וודיאנובה, אנה יאגוג'ינסקה, ואיזבלי פונטאנה.

ווג פריז הכליל אותה כאחת משלושים הדוגמניות של שנות האלפיים.

היא נשואה לצלם רוי סנצ'ז בלאנקו. הם מתגוררים כעת בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רקל זימרמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רקל זימרמן
* רקל זימרמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* רקל זימרמן, ב-Fashion Model Directory
* רקל זימרמן, ב-models.com

הערות שוליים
------------

1. ↑   אתר האינטרנט הרשמי של רקל זימרמן.
2. ↑  רקל זימרמן ב-models.com.
3. ↑  Hit Girls - American Vogue, May 2007
4. ↑  Models.com - Top 50 Models - Raquel Zimmermann - Number 1.
5. ↑  Les 30 Mannequins des Années 2000.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 147291291
* VIAF: 195196119
* WorldCat: viaf-195196119

 |
**הלמוט יאן** (בגרמנית: **Helmut Jahn**;‏ 4 בינואר 1940 – 8 במאי 2021) היה אדריכל גרמני־אמריקאי. תכנן מבנים בולטים רבים ברחבי העולם, בהם: מרכז סוני שבברלין ומרכז ג'יימס ר. תומפסון שבשיקגו.

קורות חייו
----------

יאן נולד כבן למורה, בצירנדורף על יד נירנברג, בבוואריה שבגרמניה. הוא רכש תואר ראשון באדריכלות באוניברסיטה הטכנית של מינכן (TUM) בשנים 1960–1965. לאחר מכן עבד לצדו של אדריכל מקומי במשך שנה, ואז עזב את גרמניה והיגר לארצות הברית. הוא התיישב בשיקגו. יאן החל ללמוד לתואר מתקדם באדריכלות במכון הטכנולוגי של אילינוי (IIT), שם התחנך אצל מיס ון דר רוהה, אך עזב לאחר שנה, בשנת 1967 מבלי שהשלים את לימודיו, והצטרף למשרד האדריכלים "צ'.פ. מרפי ושותפים" בשיקגו כעוזרו של האדריכל ג'ין סאמרס. שש שנים לאחר מכן הוא קודם לתפקיד ניהולי ומונה לשותף במשרד. בשנת 1981 שונה שם המשרד ל"מרפי/יאן". בשנת 1985 נפטר צ'ארלס פרנסיס מרפי (נולד ב-1890), ויאן לקח את הפיקוד על משרד האדריכלים.

יצירתו המשמעותית הראשונה של יאן הייתה תכנון אצטדיון קמפר בקנזס סיטי שבמיזורי (נפתח ב־1974). חלק מגגו של האצטדיון קרס בבוקר סוער במיוחד ביוני 1979; איש לא היה במקום ולכן לא היו נפגעים, אך האירוע עורר סערה גדולה. עם זאת, אירוע קריסת הגג לא השפיע על הקריירה של יאן, שהמשיכה לנסוק.

יאן קנה לעצמו מוניטין של אדריכל מהשורה הראשונה עם השלמתו של מרכז מדינת אילינוי בשנת 1985 (נקרא כיום: מרכז ג'יימס ר. תומפסון). הוא תכנן שורה של מבנים, בארצות הברית, גרמניה ומדינות נוספות, בהם: מרכז קסרוקס בשיקגו (Xerox Center, הושלם ב־1980), טרמינל יונייטד איירליינס בנמל התעופה שיקגו או'הייר (1987), מרכז סיטיספייר בניו יורק, גורד השחקים מסהטורם (מגדל יריד הסחר) בפרנקפורט, גרמניה (גורד השחקים הגבוה ביותר באירופה מאז השלמתו בשנת 1990 ועד 1997) ומרכז סוני עם מגדל חברת הרכבות הגרמנית Bahn Tower בכיכר פוטסדאם בברלין (הושלם ב-2000), נמל התעופה בנגקוק סוברנהומי (2002–2005), ו-Weser Tower בעיר ברמן (2007–2010).

יאן, שחילק את זמנו בין שיקגו, ניו יורק וברלין, נפטר ב-8 במאי 2021. הותיר אחריו אישה ובן.

פרסים ואותות כבוד
-----------------

יאן קטף מספר פרסים על עבודתו, בהם:

* "האדריכל האמריקני החי המשפיע ביותר" (1991), ניתן על ידי המכון האמריקאי לאדריכלים (AIA).
* "הישג יוצא דופן לאדריכל" (1993), מהאקדמיה האמריקאית לאמנות.
* "עיטור הוקרה" ("Bundesverdienstkreuz Erster Klasse") מטעם גרמניה על פועלו (1994).
* "פרס הוקרה" (2002), עבור מרכז סוני. ניתן על ידי המכון האמריקאי לאדריכלים.

גלריה
-----

* אצטדיון קמפראצטדיון קמפר
* מסה טורםמסה טורם
* מרכז ג'יימס ר. תומפסוןמרכז ג'יימס ר. תומפסון
* מגדל פוסט, בעיר בון בגרמניהמגדל פוסט, בעיר בון בגרמניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלמוט יאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הלמוט יאן (באנגלית)
* הלמוט יאן במסד הנתונים ArchINFORM
* Who's Who in Germany 2013
* הלמוט יאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007368639205171
* BIBSYS: 90164939
* BnF: cb13480985m (data)
* CiNii: DA02462390
* GND: 118815660
* ISNI: 0000 0001 1776 7118
* LCCN: n83328728
* NDL: 00548893
* NKC: ntk2013794050
* NTA: 072729287
* RKD: 134243
* SNAC: w61v8fqk
* SUDOC: 035394412
* Trove: 1171109
* ULAN: 500030667
* VIAF: 95870733
* WorldCat: lccn-n83328728

 |
ווייסלב קושטוניצה
**ווייסלב קושטוניצה** (בסרבית: **Војислав Коштуница**, ‏האזנהⓘ‏?‏, נולד ב-24 במרץ 1944), הנשיא הרביעי והאחרון של הרפובליקה הפדרלית של סרביה ומונטנגרו בשנים 2000 עד 2003, וראש ממשלת סרביה בשנים 2004 עד 2008 (שתי כהונות).

חייו
----

קושטוניצה נולד בעיר בלגרד ב-24 במרץ 1944.

ב-1966 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת בלגרד ובשנת 1970 קיבל תואר MA.

בשנת 1974 איבד את משרתו כעוזר הדיקן באוניברסיטה מכיוון שקרא תיגר על המשטר הקומוניסטי ועל המנהיג דאז, יוסיפ ברוז טיטו. בשנה זו מצא עבודה במכון למדעי החברה בעיר בלגרד וכיהן בתפקיד עד 1981. משנה זו היה חבר המכון לפסיכולוגיה וסוציולוגיה ואף עמד בראשו כמנהל.

בשנת 1989 נמנה עם מממני המפלגה הדמוקרטית, ואחר כך הפך למנהיג המפלגה הדמוקרטית הסרבית בראשה הוא עומד עד היום.

קושטוניצה מתאפיין בכך שמעולם לא היה קשור למפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית, וכן הוא מהדור החדש של המערב באירופה ומייצג מגזר דמוקרטי ולאומי-שמאלני.

ב-7 באוקטובר 2000 נבחר לנשיא הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לאחר שניצח את הנשיא המכהן סלובודן מילושביץ'. כנשיא אף הסגיר את מילושביץ' לבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר בהאג וקירב את מדינתו למערב.

ב-7 במרץ 2003 בוטלה משרתו של קושטוניצה כנשיא האיחוד הפדרלי, עקב הפיכת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לאיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו

כשנה אחר כך, ב-3 במרץ 2004, נבחר קושטוניצה לראש ממשלת סרביה השמיני, תפקיד בו שימש עד ה-7 ביולי 2008.

חיים אישיים
-----------

ווייסלב קושטוניצה הוא ד"ר לפילוסופיה.
אשתו, ד"ר זוריצה ראדוביץ', היא עורכת דין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ווייסלב קושטוניצה** בוויקישיתוף
* ווייסלב קושטוניצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה" הפכה ל"האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007347204205171
* BIBSYS: 90175680
* BnF: cb12715921h (data)
* GND: 124398421
* ISNI: 0000 0001 0919 0865
* LCCN: n84140535
* NKC: jx20040720239
* NLP: a0000003343103
* NTA: 133067270
* SUDOC: 085793760
* VIAF: 79127908
* WorldCat: lccn-n84140535

 |