recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חַמזה הארוּן יוּסף** (באנגלית: **Humza Haroon Yousaf**; נולד ב-7 באפריל 1985) הוא פוליטיקאי סקוטי, המכהן כמנהיג המפלגה הלאומית הסקוטית (SNP). ממרץ 2023 הוא מכהן במשרת השר הראשון של סקוטלנד.

ביוגרפיה
--------

נולד בגלאזגו, בן למשפחת מהגרים מוסלמים. אביו יליד פנג'אב שבפקיסטן שהיגר לסקוטלנד בשנות ה-60 של המאה ה-20. ואמו, ילידת ניירובי שבקניה, אף היא בת למשפחה ממוצא פנג'אבי.

הוא למד בבית ספר יסודי ציבורי ואחר כך בבית ספר פרטי בעיר הולדתו. לפי תיאורו, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר 2001 החל להתערב בפוליטיקה.

הוא היה נשיא אגודת הסטודנטים המוסלמים באוניברסיטת גלאזגו, שבה השלים לימודי תואר שני באמנויות.

קריירה
------

בבחירות לפרלמנט הסקוטי לשנת 2007 (אנ'), פעל למען מפלגת ה-SNP שזכתה אז לראשונה להרכיב את הממשלה, ובעקבות הבחירות החל לעבוד כעוזרו הפרלמנטרי של בשיר אחמד (אנ'), חבר הפרלמנט הסקוטי הראשון מרקע אסייתי ומוסלמי. לאחר פטירת אחמד ב-2009, המשיך כעוזרם הפרלמנטרי של חברי פרלמנט אחרים ובמאי 2011, בהיותו בן 26 בלבד, נבחר לפרלמנט הסקוטי. הוא נשבע אמונים באנגלית ובאורדו כדי לבטא את זהותו הבריטית-פקיסטנית.

ב-2012 התמנה לראשונה למשרה זוטרה בממשלת סקוטלנד, כשר לענייני חוץ ופיתוח בין-לאומי, והיה לשר הראשון ממוצא אסייאתי ומוסלמי בממשלת סקוטלנד.

בקבינט השני של ניקולה סטרג'ן (מאי 2016) התמנה כשר התחבורה והאיים וב-2018 התקדם למשרת שר המשפטים (מזכיר הקבינט לענייני משפט). בקבינט השלישי של סטרג'ן (2021) התמנה כשר הבריאות והרווחה ונכנס לתפקידו בתוך תקופת מגפת הקורונה.

לאחר התפטרותה של סטרג'ן ב-15 בפברואר 2023 התקיימו בחירות להנהגת מפלגת השלטון, יוסף הכריז על מועמדותו וב-27 במרץ הוכרז כמנצח.

חיים אישיים
-----------

נישא ב-2019 לפסיכותרפיסטית, נאדיה א-נקלה, שאביה פלסטיני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמזה יוסף** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חמזה יוסף (באנגלית)
* חמזה יוסף, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* חמזה יוסף, ברשת החברתית LinkedIn

* Bland, Archie. "Tuesday briefing: What Humza Yousaf's win means for Scotland, the SNP and independence". The Guardian, 28 March 2023


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1284525295
* VIAF: 6761168049004038410002
* WorldCat (עם VIAF): 6761168049004038410002

 |
הרב **ניסן דוד קיוואק** (נולד בכ"ח באלול תשט"ו; 15 בספטמבר 1955) הוא מרבני חסידות ברסלב.

תולדותיו ופעילותו
-----------------

נולד בארצות הברית לאריה קיוואק, חסיד סטריקוב, ולרבקה מנוחה. למד בישיבת "תורה ודעת", שם קיבל היתר הוראה מאת הרב משה פינשטיין[דרוש מקור].

בגיל 19 עלה לישראל ולמד בישיבת מיר. נשוי לבתו של הרב נחמן ישראל יגלניק, חתנו של רבי בנימין זאב חשין.

בשנת 1985-תשמ"ה, התחיל למסור שיעור על הספר ליקוטי מוהר"ן, בתחילה בבית המדרש הגדול של חסידי ברסלב במאה שערים, ולאחר מכן בבית מדרשו הפרטי, ברחוב מנחם משיב בירושלים. בשיעור משתתפים גם בעלי תשובה. הוא מוסר שיעור נוסף ביידיש ביום חמישי. הרב קיוואק הקים גם את "המרכז לחסידי ברסלב" ("הל"ב"), המוציא לאור גיליון שבועי בשם "עלה לתרופה".

בשנים האחרונות פתחו תלמידיו בתי כנסת נוספים בעיר בית שמש ברמה א' וברמה ג', ובאלעד. בתי מדרש נוספים הם בוויליאמסבורג ובבארא פארק. 

בבית שמש ישנם גם מוסדות נוספים בראשותו, ישיבה גדולה המונה כ-100 בחורים וישיבה קטנה המונה כ-70 בחורים ותלמוד תורה.

ספריו
-----

* **דרכי נועם - לכו חזו**
* **דרכי נועם - שיר נעים**
* **לקוטי הלכות - דברי נועם**

שלושת הספרים האלה נכתבו על ידו והם מפרשים חלקים בליקוטי מוהר"ן וליקוטי הלכות.

* **דרכי נועם** - הכנה לשבת
* **דרכי נועם** - ליקוטי הלכות, ירושלים תשס"ח
* **דרכי נועם** - סידור דרך הלכה
* **איגרת לבני** - שני כרכים, ירושלים תשע"ז
* **שאל בני** - שו"ת עבודת השם לבני הנעורים, על התבודדות, ספירת העומר, הגדה של פסח, שבועות, תהילים (חמישה כרכים)

כמו כן יצאו חוברות נוספות בשם "דרכי נועם".

מתלמידיו הבולטים
----------------

* הרב יצחק מאיר מורגנשטרן
* הרב אברהם צבי קלוגר
* הרב פינחס שפירא (חתנו)
* הרב פנחס בונקר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **קטגוריה:הרב ניסן דוד קיוואק** |

* שיעורי הרב קיוואק באתר בעטלער
* שיעורי הרב ניסן דוד קיוואק באתר "קול הלשון"
* בסיום ליקוטי מוהר"ן סרטון ביוטיוב
* בהילולת מוהר"ן סרטון ביוטיוב
* ניסן דוד בן אריה קיוואק, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302885605171
* LCCN: no2009142409
* VIAF: 100768381
* WorldCat (עם VIAF): 100768381

 |
**רעידת האדמה בג'יג'י** (בסינית: **集集大地震**, בפין-יין: **jíjí dàdìzhèn**), הידועה גם כ"רעידת אדמה 921" (九二一大地震) התרחשה ב-21 בספטמבר 1999 במרכז טאיוואן בשעה 1:47 שעון מקומי (ה-20 בספטמבר שעה 17:47 על פי שעון גריניץ') וגודלה נמדד כ-7.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט. המוקד היה בעיירה ג'יג'י במחוז נאנטואו, כ-12.5 קילומטר מערבית לאגם השמש והירח (סאן מון לייק, האגם הגדול ביותר בטאיוואן) ובעומק של 7 קילומטרים.

היקף הנזק
---------

על פי הסוכנות הלאומית לטיפול באש של הרפובליקה הסינית היקף הנזקים שנגרמו על ידי רעידת האדמה הוא 44,338 בתים שנהרסו לחלוטין ו-41,336 בתים שנפגעו בצורה חמורה.

רעידות אדמה המשיכו לזעזע את טאיוואן במשך כל הלילה. אחת האנקדוטות מספרת על בית שלא נהרס אבל גלש ממחוז אחד למחוז אחר במהלך רעידת האדמה, דבר שאילץ את בעליו להחליף כתובת.

שבר צ'לונגפו
------------

מוקד הרעש היה העיירה ג'יג'י. רעידת אדמה 921 התרחשה לאורך שבר צ'לונגפו (Chelungpu) בחלקו המערבי של האי טאיוואן. השבר משתרע למרגלות הרי המרכז במחוזות נאנטואו וטאיצ'ונג. במקומות אחדים התרוממה האדמה לגובה של 7 מטרים. בסמוך לדונגשה (Dongshih), בקרבת הקצה הצפוני של ההעתק יצרה רעידת האדמה מפל מים שגובהו 7 מטרים. לאורך חלקו המרכזי-מערבו של האי נהרסו גשרים והתחבורה בחלק זה הושבתה למשך שבועות.

הנזק היה הרסני במיוחד בווּפנג, כפר בדרום מחוז טאיצ'ונג. בית הספר התיכון גואנגפו (Guangfu) נבנה ישירות על קו השבר ונפגע קשה מאוד מרעידת האדמה. כיום משמש בית הספר התיכון כאתר מוזיאון רעידת האדמה 921.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רעידת האדמה בג'יג'י** בוויקישיתוף
* רעידת האדמה בג'יג'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסוכנות הלאומית לטיפול באש, משרד הפנים של הרפובליקה הסינית
"**מעביר דף**" (ידוע כ"**המיסטיקנים הסינים**") הוא שיר, שכתב והלחין שלמה ארצי ובוצע במקור על ידי הזמרת הישראלית נורית גלרון בשנת 1996, כחלק מאלבום האולפן האחד-עשר שלה, המקום ההוא (1996). גרסתה דורגה במקום הראשון במשך שבועיים במצעד העברי השבועי של רשת ג' והייתה ללהיט ארצי.

בשנת 2000 הקליט ארצי ביחד עם גלרון את "מעביר דף" בתור דואט משותף, כחלק מאלבום האולפן העשרים-ואחד שלו, אהבתיהם.

באוגוסט 2019, לרגל מופע "50 שנה בלייב" ביצעו השניים את "מעביר דף (המיסטיקנים הסינים)" בשידור חי.

רקע
---

השיר מדבר על תהליך ההתקרבות וההתרחקות בין בני זוג הנמצאים בקשר ארוך בשנים.

"מעביר דף" בוצע במקור על ידי נורית גלרון ונכלל באלבום האולפן האחד-עשר שלה, המקום ההוא שיצא באותה שנה. ביצועה דורג במקום ה-18 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. בשנת 2000 הוציא שלמה ארצי את אלבומו העשרים-ואחד אהבתיהם, שכלל עיבודים מוזיקליים חדשים לשיריו, ובו הקליט גרסת דואט לשיר יחד עם נורית גלרון. חלק ממילות השיר אותן שר ארצי הותאמו ללשון זכר. בשנת 2012 ביצעה גלרון את השיר בעיבוד מחודש עבור מופעה "אנפלאגד".

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (1996)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה ארצי עם נורית גלרון - המיסטיקנים הסינים (מעביר דף), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:03)
* מילות השיר "מעביר דף", באתר שירונט
* יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר חרסונסקי מיוסיק
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  *נורית גלרון - המקום ההוא* (באנגלית), נבדק ב-2023-12-07
2. ↑  מעביר דף – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
3. ↑  *שלמה ארצי - אהבתיהם* (באנגלית), 2019, נבדק ב-2023-12-07
4. ↑  *שלמה ארצי עם נורית גלרון - המיסטיקנים הסינים | 50 שנה בלייב*, נבדק ב-2023-12-07
5. ↑  נדב מנוחין‏, גם בלי הפתעות, בפני קהל הוא עדיין מלך העולם, באתר וואלה!‏, 18 באוגוסט 2019
6. ↑  מערכת וואלה! NEWS‏, צפו: הביצוע החדש ללהיט "המיסטיקנים הסינים", באתר וואלה!‏, 03 בספטמבר 2012
**מושבת וירג'יניה** (קולוניית וירג'יניה או פרובינציית וירג'יניה; 1607–1776) הייתה משלוש עשרה המושבות בצפון אמריקה אשר התנתקו מן ממלכת בריטניה הגדולה ב-1776 בעת הכרזת העצמאות של ארצות הברית.

גאוגרפיה
--------

מושבת וירג'יניה כללה את האזור אשר בו שוכנות כיום המדינות וירג'יניה, מערב וירג'יניה, צפון קרוליינה, קנטאקי, טנסי ואוהיו. הבירה הייתה ג'יימסטאון (1607–1699) ולאחר מכן ויליאמסבורג (1699–1776). וירג'יניה קיבלה את השם על ידי וולטר ראלי במהלך משלחתו בשנת 1584 לכבוד אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה כשהקים את היישוב הראשון באי רואנוק. המלכה הרווקה זכתה לכינוי "המלכה הבתולה".

היסטוריה
--------

### ייסוד המושבה

בווירג'יניה נעשו הניסיונות הבריטיים הראשונים להתיישב על ידי חברה בשם חברת וירג'יניה, שהקימה את ההתנחלות ג'יימסטאון בשנת 1607. באותה תקופה לממשל האנגלי לא היה כסף למימון משלחות יקרות ולא בטיחותיות כאלה. בתחילה, ניסיונות הקולוניזציה זכו להצלחה מתונה בלבד. מתוך 144 הגברים שהתחילו באנגליה בדצמבר 1606, רק 38 היו בחיים כעבור תשעה חודשים. 39 מתו במהלך ההגירה, 67 בתשעת החודשים הראשונים לאחר שהגיעו לחוף. גם רעב לא היה נדיר, אך יותר ויותר אנגלים ניצלו את ההזדמנות והיגרו לוירג'יניה. 

### התפתחות המושבה

בשנות מלחמות אנגליה–פותאן המושבה נקלעה למצוקה קשה. המושל השני של המושבה, לורד דה לה וור, ייצב את המצב. שיפור אמיתי אירע רק כאשר ג'ון רולף נטע את צמחי הטבק הראשונים בווירג'יניה בשנת 1612, שכנראה הביא איתו מטרינידד. בשנת 1618 ייצאו המתיישבים טבק תמורת 20,000 פאונד. בשנת 1619 הוקם בית ברג'יס כבית המחוקקים של המושבה.

המלחמה השנייה עם הפותאן החלה בשנת 1622. כתוצאה מכך, חברת וירג'יניה של לונדון נקלעה לקשיים כלכליים, מה שהוביל בשנת 1624 להסבת האזור למושבה מלכותית. בשנת 1638 הסתכם יצוא וירג'יניה בשלושה מיליון פאונד. בשנת 1676 התרחש מרד בייקון, מרד שהוביל נתנאל בייקון נגד המושל סר ויליאם ברקלי. מהגרים מגרמניה מזיגרלנד ייסדו את היישוב גרמנה בשנת 1714. שם היישוב שונה לגרמניה על ידי אן, מלכת בריטניה.

הגורם של פארסון היה סכסוך ממושך בין הכמורה האנגליקנית לבין הממשל במושבה, אשר העלה שאלות מהותיות לגבי הקשר של ממלכת בריטניה עם המושבות הבריטיות.

### עצמאות

וירג'יניה הייתה ביתם של רבים של האבות המייסדים של ארצות הברית, בעיקר פטריק הנרי, תומאס ג'פרסון, ריצ'רד הנרי לי, ג'יימס מדיסון, ג'ורג' מייסון וג'ורג' וושינגטון, ווירג'יניה מילאה תפקיד בולט בתנועת העצמאות האמריקאית. הבריטים גורשו לבסוף מווירג'יניה לאחר הקרב על הגשר הגדול ב-9 בדצמבר 1775. ב-15 במאי 1776 הכריזו נציגי המושבה בוויליאמסבורג על עצמאותה. בזמן שעבדו על חוקה, ב-12 ביוני 1776, העבירו הנציגים פה אחד הצהרת זכויות יסוד, שגובשו במידה רבה על ידי ג'ורג' מייסון - הצהרת הזכויות של וירג'יניה. כעבור כמה שבועות בחרה הוועידה לבסוף בפטריק הנרי למושל הראשון של וירג'יניה. עם אימוץ ההכרזה על עצמאות ארצות הברית על ידי הקונגרס הקונטיננטלי ב-4 ביולי באותה שנה, חבר העמים בווירג'יניה הפך לאחת משלוש עשרה המדינות המייסדות של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ייסוד וירג'יניה
* וירג'יניה, היסטוריה, 1600-1775, תקופת המושבות, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541298505171
* GND: 5036880-1
* LCCN: sh85143765
* VIAF: 115145067345166630805
* WorldCat (עם VIAF): 115145067345166630805

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתת-סדרה בסדרת הזבובאים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו זבוב.

תקריב על ראש זבוב
**קצרי־מחוש** או **זבובים** (שם מדעי: *Brachycera*) מהווים תת-סדרה בסדרת הזבובאים. לזבובים זוג כנפיים יחיד, והם ניחנים בכושר תעופה מעולה. שלושת חלקי הגוף – הראש, החזה והבטן, על־פי רוב מאוחים זה לזה ולא ניכרת חלוקה בולטת לפרקים. העיניים מכסות חלק ניכר מהראש. המחושים והבחנינים על־פי רוב קצרים יותר מאשר בתת-סדרת היתושים, ומכילים פחות פרקים.

טווח הטקסונים אליהם מתייחס השם העממי "**זבוב**" משתנה מעט בין שפות שונות; באנגלית, המילה "Fly" מתייחסת לסדרת הזבובאים בכללותה, לרבות כל מיני היתושים באשר הם. גם בעברית, מינים שונים של יתושים מכונים לעיתים בשם "זבוב", למשל הבקה (זבוב החול).

לזבובים גפי פה מסננים־יונקים אשר מותאמים להמסה ספיגה וניגוב של מזון. גפי הפה מורכבים מחדק (Proboscis) גמיש, דמוי קונוס הפוך, ובקצהו אונות ספוגיות (Labella) אשר מחורצות באמצעות תעלות הנקראות Pseudotracheae המנקזות את בלוטות הרוק, יונקות וסופגות את המזון הנוזלי לכיוון הוושט.

למינים רבים של זבובים חשיבות כלכלית עצומה. זבוב הבית ומינים נוספים משמשים וקטורים חשובים להעברת גורמי מחלה. הרימות של מינים מסוימים של זבובים הן טפילות על בני אדם או בהמות. מינים אחרים, כגון זבוב הפירות הים־תיכוני, הם מזיקים קשים לגידולים חקלאיים. למינים רבים חשיבות אקולוגית כמפרקים של חומר אורגני. תכונה זו משמשת לעיתים ברפואה משפטית, לצורך קביעת מועד המוות בגופות.

מיון טקסונומי
-------------

הזבובים נחלקים לשש קבוצות (Infraorders):

* Asilomorpha (טרפניים, זבוברשתיים, בומביליים, פיזוזיים ואחרים)
* Muscomorpha (רחפניים, קונופיתיים, פריזבוביים, פיופיליים, מנהרניים, בראולתיים, חלזבוביים, תסיסניתיים, זבובחופיים, שיבולניים, אנתומיתיים, זבוביים, בוהקניים, אסטריתיים, שחמטניים, טחבוביים, זריזבוביים, שרצגלמים ואחרים)
* Stratiomyomorpha
* Tabanomorpha (טבניים, רגיוניים, אסטרטיוניים ואחרים)
* Vermileonomorpha (ארי-תולעיים)
* Xylophagomorpha

ראו גם
------

* זבוב הבית
* זבוב הפירות הים תיכוני
* זבוב שחמט
* זבוב הצה צה

זבובים בעת הזדווגות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זבובים** בוויקישיתוף
* זבובים, באתר ITIS (באנגלית)
* זבובים, באתר NCBI (באנגלית)
* זבובים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* זבובים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חדשנות מהטבע ארגון הביומימיקרי הישראלי, ‏לשמוע כמו זבוב, באתר "הידען", 16 ביולי 2013
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  קִצְרֵי־מָחוֹשׁ במילון בעלי חיים: זבובאים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  גרדיאן, זבובים שנחשפים לגופות חבריהם נוטים לשקוע בדיכאון ולמות מוקדם, באתר הארץ, ‏15 ביוני 2023
3. ↑  Christi M. Gendron, Ring neurons in the Drosophila central complex act as a rheostat for sensory modulation of aging, Plos Biology, ‏13 ביוני 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4154624-6
* NKC: ph327618

 |


[זבובים עלולים להיות מסוכנים לילדים בגילאי 7-8]]
המלך ארתור ואביריו סביב השולחן העגול.
**אבירי השולחן העגול** הוא כינוי לאבירי **המלך ארתור**, דמויות אגדתיות של גיבורים בשריון המופיעים באגדות הארתוריאניות.

האבירים היו עוזריו הראשיים של ארתור בכל נושאי הצבא, ולעיתים גם בשליטה בממלכה, מעמדם היה גבוה מאוד, ועד היום "אבירי שולחן עגול" משמש כינוי למקבל החלטות. המלך ארתור, שדגל בשוויון, רצה שכולם יהיו שווים לו, ולכן, על מנת שלא יהיה "ראש-השולחן", הושיב את כל אביריו מסביב לשולחן עגול, כשהוא עצמו יושב בשולחן כאחד האבירים. האגדות מספרות סיפורים רבים על השולחן העגול, בהם סיפורים על החרב אקסקליבר, שם דנו האבירים במתקפותיהם העתידיות.

האבירים מוזכרים במקורות שונים, אך למרות ריבוי האזכורים שלהם, המקורות על פי רוב אינם תואמים זה לזה. במקורות שונים מופיעים מאפיינים שונים של האבירים. חלק מן האבירים מוזכרים שוב ושוב במקורות שונים, ואילו אחרים מוזכרים במקור אחד בלבד. גם כמות האבירים אינה אחידה, ומספרם נע בין 12 במקורות אחדים, ל-150, ואף יותר במקורות אחרים.

קוד האבירות
-----------

אחד המאפיינים המפורסמים של אבירי השולחן העגול הוא "קוד האבירות", קוד התנהגות אצילי ומכובד שבבסיסו נאמנות. סר תומאס מאלורי שכתב את הספר על אבירי השולחן העגול, קבע את החוקים הבסיסיים של האבירות כך:

* לא לכעוס או לרצוח.
* לא לבגוד, ולהתרחק מבוגדים.
* לא להיות אכזר, ולהפגין רחמים כלפי מי שמבקש רחמים.
* לא להשתמש בכוח כנגד נשים.
* לא לצאת לקרב למען אהבה או הנאה ארצית.
* לשמש דוגמה לפשוטי העם.

שמות אבירים מפורסמים
--------------------

* **המלך ארתור**
* **סר לנסלוט דו לאק**
* **סר אקטור**
* **סר הליאן הלבן**
* **סר גלהאד**
* סר פרסיבל

"סר גאווין
סר ליונל
סר מאדוק
סר קאי
סר גארת
סר אריסון
סר מורדרד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבירי השולחן העגול** בוויקישיתוף
* אבירי השולחן העגול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ויטלי דוידוביץ' מילמן** (ברוסית: **Виталий Давидович Мильман**; נולד ב-23 באוגוסט 1939 בברית המועצות) הוא מתמטיקאי ישראלי, מופקד על קתדרת ארגנטינה באוניברסיטת תל אביב. זוכה פרס לנדאו למדעים ולמחקר (2002), פרס א.מ.ת (2007) ופרס ישראל בחקר המתמטיקה, מדעי המחשב והנדסת מחשבים (2024).

ויטלי מילמן

קורות חיים
----------

מילמן נולד בברית המועצות ב-1939 למתמטיקאי דוד מילמן. עבד במכון לטמפרטורות נמוכות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות והשלים דוקטורט באוניברסיטת חרקוב ב-1965 בהנחיית בוריס לוין. לאחר מכן היה חוקר בכיר במכון לפיזיקה כימית של האקדמיה למדעים, יחד עם אחיו פייר מילמן. בשנת 1973 עלה ארצה עם משפחתו והצטרף, יחד עם אביו, לסגל האקדמי באוניברסיטת תל אביב.

במשך שנתיים היה ראש החוג למתמטיקה עיונית. משנת 1992 מופקד על קתדרת ארגנטינה למתמטיקה. היה נשיא האיגוד הישראלי למתמטיקה. ייסד את כתב העת היוקרתי "Geometric and Functional Analysis". מילמן ייעץ למשרד המדע בנושא קליטת מדענים עולים והיה חבר בוועדת עלייה של אוניברסיטת תל אביב.

מילמן הרצה בקונגרס העולמי של המתמטיקאים בברקלי (קליפורניה) ב-1986 ובברלין ב-1998. ב-1996 הרצה במליאת הסיום של הקונגרס האירופי למתמטיקה שנערך בבודפשט. עבודתו זיכתה אותו בפרס לנדאו למתמטיקה ב-2002 ובשנת 2007 זכה בפרס א.מ.ת. בין תלמידיו, ליאוניד פולטרוביץ, סמיון אלסקר, בועז קלרטג ושירי ארטשטיין-אבידן. ארבעתם חברי סגל באוניברסיטת תל אביב וזוכי פרס ארדש.

משפחתו היא בעלת מסורת מתמטית ארוכה. אביו, דוד מילמן, היה פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב; אחיו, פייר מילמן, הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת טורונטו; בנו, עמנואל מילמן, הוא פרופסור מן המניין בטכניון.

ויטלי מתוק שליייי זאת אמא UwU

מחקריו
------

מילמן "גילה ופיתח מספר תופעות מתמטיות מרכזיות באנליזה, ביניהן תופעת ריכוז המידה ותופעת 

מילמן פרסם למעלה מ-150 מאמרים, מונוגרפיה, וערך 11 ספרים. הוא מעביר הרצאות ברחבי העולם.

ספרים
-----

* V.D. Milman, G. Schechtman, *Asymptotic theory of ﬁnite dimensional normed spaces*, Springer-Verlag, Lecture Notes in Mathematics 1200, 156pp. (1986). 2nd ed. (2002)
* Y. Idelman, V. Milman, A. Tsolomitis, Functional Analysis. An Introduction. Graduate Studies in Mathematics 66, American Mathematical Society, Providence, RI, 2004, xvi+323pp

קישורים חיצוניים
----------------

* ויטלי מילמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* אתר באוניברסיטת תל אביב
* ויטלי מילמן באתר פרס אמת
* ריאיון לרגל קבלת פרס אמת, אתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרוקמן, ירון; חדד, תמר טרבלסי (2024-03-28). "חתני פרס ישראל: איל וולדמן והרב הראשי יצחק יוסף | הרשימה המלאה". *Ynet*. נבדק ב-2024-03-28.
2. ↑  עמנואל מילמן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567808305171
* BnF: cb145173338 (data)
* CANTIC: a16366190
* CiNii: DA00428212
* GND: 172259819
* ISNI: 0000 0001 1064 9266
* LCCN: n86067645
* MGP: 84603
* NKC: skuk0004130
* NTA: 072131357
* SUDOC: 06179659X
* VIAF: 11144648181409328312
* WorldCat: lccn-n86067645

 |
**שפת פיבוט** (מ–**Pivot language** באנגלית; מילולית "שפת ציר"), הנקראת לפעמים גם **שפת גשר**, היא שפה טבעית או מלאכותית המשמשת כשפת ביניים לתרגום בין שפות רבות ושונות.

על מנת לתרגם בין כל צמד שפות A ו-B, מתרגמים את A לשפת הפיבוט P, ואז מ-P מתרגמים ל-B. שימוש בשפת פיבוט מונע מצב של התפוצצות קומבינטורית של תרגומים בשילוב של כל השפות הנתמכות, כשמספר השילובים של השפה הוא ליניארי ( {\displaystyle n-1} ), ולא ריבועי {\displaystyle \left(\textstyle {\binom {n}{2}}={\frac {n^{2}-n}{2}}\right)} – צריך רק לדעת את השפה א' ושפת הפיבוט P (ומישהו אחר את השפה ב' והפיבוט P), ולא צריך מתרגם נוסף לכל שילוב אפשרי של א' ו-ב'.

החיסרון של שפת פיבוט הוא שכל שלב של תרגום מחדש מציג טעויות ואי בהירות אפשריות - שימוש בשפת פיבוט כרוך בשני שלבים, במקום אחד. לדוגמה, כאשר הרנן קורטס תקשר עם אינדיאנים מסואמריקאים, הוא דיבר ספרדית עם ג'רונימו דה אגילאר, שדיבר מאיה עם מלינטזין, שדיבר נאוטל עם המקומיים.

דוגמאות
-------

אנגלית, צרפתית, רוסית וערבית משמשות לעיתים קרובות כשפות פיבוט. אינטרלינגואה שימשה כשפת פיבוט בכנסים בינלאומיים והוצעה כשפת פיבוט עבור האיחוד האירופי.  אספרנטו הוצעה כשפת פיבוט בפרויקט תרגום שפה מבוזרת ונעשה בה שימוש בשפה זו ב-Majstro Tradukvortaro באתר האספרנטו Majstro.com. שפת הרשת האוניברסלית היא שפה מלאכותית שתוכננה במיוחד לשימוש כשפת פיבוט.

בתחום המחשוב
------------

קידוד Pivot הוא גם שיטה נפוצה לתרגום נתונים עבור מערכות מחשב. לדוגמה, פרוטוקול האינטרנט, XML ושפות מחשב עיליות הם קידודי פיבוט של נתוני מחשב, שלעיתים קרובות מעובדים לפורמטים בינאריים פנימיים עבור מערכות מחשב מסוימות.

Unicode תוכנן להיות שמיש כקידוד פיבוט בין קידודי תווים עיקריים קיימים, אם כי האימוץ הנרחב שלו כקידוד בפני עצמו הפך את השימוש הזה לחסר חשיבות.

הפניות
------

* הואה וו והייפנג וואנג. 2009. מבט חדש על שפת פיבוט לתרגום מכונה. ACL-09.
* Utiyama, M. & H. Isahara (2006) השוואה של שיטות ציר לתרגום מכונה סטטיסטי מבוסס ביטויים. ב-Proceedings of NAACL/HLT, 484{491.


1. ↑  Breinstrup, Thomas. "Linguaphobos? Non in le UE". [Linguaphobes? Not in the EU]. *Panorama in Interlingua*, 2006, Issue 5.
**פייר קורנו** (בצרפתית: **Pierre Cornud**; נולד ב־12 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן השמאלי במכבי חיפה.

קריירת מועדונים
---------------

קורנו נולד ב־12 בדצמבר 1996 באביניון שבצרפת לכריסטיאן ולקולט קורנו.

### קריירה מוקדמת

קורונו החל לשחק בגיל שמונה במחלקת הנוער קבוצה מקומית מעיר הולדתו. כשהיה בן 14 עבר לאקדמיה של מונפלייה ושיחק בקבוצת המילואים שלה. ב־2016 עבר לדיז'ון, ושיחק רק במדי קבוצת המילואים של המועדון.

ב־11 באוגוסט 2017 חתם על חוזה לשלוש שנים במיורקה, וגם שם שיחק רק במדי הקבוצה השנייה של המועדון. ביולי 2018 הושאל לליננסה מהליגה השלישית בספרד.

ב־30 באוגוסט 2019 עבר בהשאלה לריאל אוביידו ב'. ב־29 בינואר 2020 הושאל לאיביזה.

ב־14 באוגוסט 2020 חתם בסבאדל מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב־19 בספטמבר, בהפסד 2–1 לראיו ואיקאנו.

ב־2 ביולי 2021 חתם לשנתיים בריאל אוביידו, גם כן מהליגה השנייה בספרד. הוא ערך את הופעת הבכורה ב־15 באוגוסט, בתיקו 2–2 עם דפורטיבו לוגו.

### השאלה למכבי חיפה

ב־1 ביולי 2022 הושאל למכבי חיפה. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-16 ביולי נגד הפועל באר שבע במשחק אלוף האלופים בו הפסידה קבוצתו בדו-קרב פנדלים. ב-27 באוגוסט ערך הופעת בכורה בליגת העל, בניצחון 1–4 על מכבי נתניה. קורנו שותף כשחקן הרכב משמעותי בקמפיין מוקדמות ליגת האלופות ותרם להעפלה של קבוצתו מכבי חיפה לשלב הבתים של ליגת האלופות 2020/2023. ב-14 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בשלב הבתים בהפסד במחזור השני במפעל, 1-3 לפאריס סאן ז'רמן. ב-11 באוקטובר, בישל את השער הראשון בניצחון הביתי 0–2 מול יובנטוס ואף נבחר לנבחרת השבוע של מחזור 4 בשלב הבתים של ליגת האלופות יחד עם עומר אצילי שכבש את שני השערים.

תארים
-----

### קבוצתיים

מכבי חיפה
* אליפות: 2022/2023
* אלוף האלופים: 2023

### אישיים

* נבחרת העונה בליגת העל מטעם אתר ONE וארגון שחקני ושחקניות הכדורגל: 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

* פייר קורנו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר מכבי חיפה
* אבירן גרין ודניאל מקדאואל, ‏בא להרים: מה קורנו יכול להביא למכבי חיפה?, באתר ערוץ הספורט, 27 ביוני 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pierre Cornud es nuevo jugador del CE Sabadell 20/21 | Sabadell - Web Oficial, Pierre Cornud es nuevo jugador del CE Sabadell 20/21 | Sabadell - Web Oficial (בספרדית)
2. ↑  Pierre Cornud Signs for Real Oviedo | Real Oviedo - Web Oficial, Pierre Cornud Signs for Real Oviedo | Real Oviedo - Web Oficial (באנגלית)
3. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏עכשיו זה רשמי: פייר קורנו הושאל לחיפה, באתר ערוץ הספורט, 1 ביולי 2022
4. ↑  אצילי וזהבי בפנים: ה-11 של העונה בליגת העל, באתר ONE‏, 18 במאי 2023
**שלומית עדן דרסו** (נולדה ב-21 בפברואר 1998; ידועה לעיתים כ**עדן די**) היא ראפרית, זמרת ופזמונאית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה וגדלה בשכונת קריית משה שברחובות. הוריה עלו לישראל במבצע שלמה יחד עם חמשת אחיה הגדולים. בצבא שירתה כסמב"צית בעיר הבה"דים.

קריירה
------

דרסו החלה את דרכה ב-2017 כאשר הוציאה את השיר "הכל נפלא". בהמשך השנה הוציאה יחד עם די ג'יי מש וכהן@מושון את השיר "יהיה מה שיהיה" מתוך אלבומו של די ג'יי מש "מחט על תקליט".

במאי 2018 התארחה בשירו של עידו מימון "שבילים חדשים" מתוך אלבומו השני, "זכרונות מהעתיד". באוגוסט 2018 הוציאה יחד עם די ג'יי מש אלבום משותף בשם "כתר שקוף", הכולל הופעות אורח של מיכאל סוויסה ואורי שוחט; מתוך האלבום יצא הסינגל "אוטובוסים". ב-2019 יצרו דרסו ודי ג'יי מש רמיקס לשיר זה יחד עם הצמד יאנג בויז. בספטמבר 2018 הוציאה יחד עם כהן@מושון את השיר "ביג באנג". בנובמבר 2018 השתתפה בשיר "פרפר" של עטר מיינר לצד דור3, אשר לקח חלק באלבום "עטר מיינר".

כמו כן, בשנת 2018 השתתפה בסדרת הדוקו מוזיקלית "ביטים" של HOT.

בספטמבר 2019 התארחה בשירו של ישי סוויסה, "מה זה בכלל משנה" לצד מיכאל סוויסה, טל טירנגל ורביד פלוטניק. חודש לאחר מכן הוציאה את השיר "Eden D".

ב-14 בפברואר 2020 הוציאה את הסינגל "הכל חוץ מהלב" בהפקתו של הפנר. במאי 2020, שיתפה פעולה עם מיכאל סוויסה בשיר "ידיים ריקות", במסגרת האלבום "חבילה עוברת". באותו החודש, ביצעה את השיר "Tinanay" באנגלית, במסגרת הפרויקט של המוזיקאים אורי קפלן ותמיר מוסקט "Digital Monx". ב-7 ביולי יצא האלבום "חרבות בפיתה" של הראפר פלד, בו התארחה בשיר "אלפים". ב-28 באוגוסט הוציאה דרסו את הסינגל "תמיד". 

במרץ 2021 כתבה יחד עם קרן פלס את השיר "בום" במסגרת פרויקט משותף של גלגלצ ויוטיוב לקידום נשים במוזיקה הישראלית. ב-30 באפריל התארחה בשיר "קחי אותי לסיני" של הראפר שקל. ב-19 באוגוסט של אותה השנה הוציאה את הסינגל "כל סוף יום" בשיתוף עם כהן ולאבה דום. 

בפברואר 2021, השתתפה דרסו בפרסומת לביסלי לצידו של הזמר איתי לוי. בשנת 2023 הוציאה ביחד עם מגפונים ועופרה בלי עופרה את שיר הגאווה "בורחת בזריחה" שנבחר במאקו כ"שיר הגאווה הכי טוב של 2023".

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2018: כתר שקוף (עם די ג'יי מש)
* 2022: משולש קדוש

קישורים חיצוניים
----------------

* עדן דרסו, ברשת החברתית פייסבוק
* עדן דרסו, ברשת החברתית אינסטגרם
* עדן דרסו, סרטונים בערוץ היוטיוב
* עדן דרסו, באתר אייטונס (באנגלית)
* עדן דרסו, באתר ספוטיפיי
* עדן דרסו, דף שער בספרייה הלאומית
* אלון הדר | צילומים: רמי זרנגר, תקופת העדן, באתר ynet, 27 בספטמבר 2018
* אתר למנויים בלבד בן שלו, עדן דרסו חריפה כמו הראפר הכי קשוח, אבל גם יודעת לרגש, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2018
* אתר למנויים בלבד מאי פלטי, "זה היה במועדונים איפה שחצי מהשכונה שלי נמצאת. אבל למרות שפחדתי – עליתי", באתר הארץ, 22 במאי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביב וינברגר, רגע אחרי שקיבלה שבחים בווג, הראפרית עדן דרסו מתכננת לכבוש את המסך. "אני רוצה שיתרגלו לראות בכל מקום אישה שחורה", מגזין את, 14 באפריל 2019
2. ↑  
	* הכירו את עדן דרסו - ביטים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 0:06)
3. ↑  מהו שיר הגאווה הכי טוב של 2023: "פרובוקטיבית" או "בורחת בזריחה"?, באתר mako, ‏2023-06-07

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417570205171
* VIAF: 38154921341663592233
* WorldCat (עם VIAF): 38154921341663592233

 |
**אלכסיי ולנטינוביץ' מורוזוב** (נולד ב-16 בנובמבר 1979) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי, יוצר סרטים.

ביוגרפיה
--------

אלכסיי מורוזוב נולד ב-16 בנובמבר 1979 בעיר לנינגרד.

אלכסיי מורוזוב קיבל את חוויית המשחק הראשונה שלו בכיתה ב', כששיחק את התפקיד הראשי של הילד פרנצ'סקו במחזה הטלוויזיה "המסע של החץ הכחול" בבימויו של במאי הטלוויזיה המפורסם בלנינגרד ולרי סרוחאנוב בגיל 14 הוא לוהק לתפקיד באולפן התיאטרון "וואובראזיי" בטלוויזיה העירונית. התפקיד קיבע את הבחירה שלו בקריירה עתידית. בשנת 1996 התקבל לאקדמיה הממלכתית לאמנויות התיאטרון בסנקט פטרבורג בסדנה של וניאמין פילשטינסקי והתמחה כ"שחקן תיאטרון וקולנוע". לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה, בשנת 2001, הוזמן ללהקת תיאטרון הדרמה האקדמי מאלי - תיאטרון אירופה בניצוחו של לב דודין, שם עבד עד 2016.

במהלך שיתוף הפעולה שלו עם תיאטרון הדרמה מאלי, הוא מילא כמה תפקידים בולטים בהצגות מקומיות. מאז 2001 הוא הופיע בסרטי קולנוע וטלוויזיה. בין התפקידים המשמעותיים היו הסופר וסילי אקסיונוב (בסרט כונה ווקסון) בסרט העלילתי "תשוקה מסתורית" (בהפקת הערוץ הראשון, 2016) המבוסס על הרומן באותו שם מאת וסילי אקסיונוב; המדריך הפוליטי קלוצ'קוב בסרט העלילתי עשרים ושמונה אנשי פנפילוב (2016); קפטן הק.ג.ב. סטרז'בסקי בסרטו של הבמאי והשחקן האנגלי ראלף פיינס "העורב הלבן" (2018); המוזיקאי מיכאיל בסדרה "נאדז'דה" (בהפקת Start.ru‏, 2020); הנציב פרושין בסרט "קפלת המלאך" (2008).

בשנת 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו כבמאי כשביים את הסרט הקצר "אתר נופש" על פי הרומן מאת אריך מריה רמרק "שלושה חברים". הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל סתיו אמור בספטמבר 2019. עבודת הבימוי הבאה הייתה הסרט בן 4 הפרקים "ימים שמשיים" (2020), בו שיחק מורוזוב עצמו בתפקיד הראשי.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* 2020 - ימים שמשיים - "ארטיום בובנקו" (תפקיד ראשי) "-" שחקן
* 2020 - נטדז'דה - *מיכאיל* (תפקיד ראשי) "-" מוזיקאי
* 2018 - העורב הלבן - "סטרז'בסקי" - קפטן ק.ג.ב.
* 2017 - מומחים (קו-פרודוקציה רוסית-אוקראינית) - *אנדריי מקרוב* (תפקיד ראשי) - ראש המעבדה לזיהוי פלילי
* 2016 - תשוקה מסתורית - "ווקסון" (תפקיד ראשי) - סופר
* 2016 - 28 אנשי פאנפילוב - "וסילי קלוצ'קוב" (תפקיד ראשי) - מדריך פוליטי של חטיבת פנפילוב
* 2015 - יציאה (Der Auftritt) - "אלכסנדר" (תפקיד ראשי)
* 2014 - גריגורי ר. *סגן סוכוטין*
* 2011 - דוסטויבסקי - "מחבל סטודנטים"
* 2011 - הפיצול - "פיודור רטישב"
* 2010 - צלב במעגל - *ואדים גריגורייב* (תפקיד ראשי)
* 2009 - קפלת המלאך - *מקסים פרושין* (תפקיד ראשי)

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסיי מורוזוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פרופיל באתר רוסקינו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2017140277
* VIAF: 616151002096230280004
* WorldCat: lccn-no2017140277

 |
**לב מיכאלוביץ' פולבר** (יידיש: לייב פולבר; 18 בדצמבר 1883 - 18 במרץ 1970) היה מוזיקאי רוסי-יהודי. צאצא למשפחת כליזמרים ידועה.

חייו
----

פולבר נולד בוורקנודניפרובסק, ליד יקטרינוסלב (כיום דנייפרו), לשעבר באימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). בילדותו למד לנגן בכינור, בתחילה עם אביו ומאוחר יותר עם גיסו, שהיה תלמידו של הכנר הצ'כי אוטקר סֶבְצ'יק (Otakar Ševčík). פולבר סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של סנט פטרסבורג, שם למד כינור והלחנה אצל אנטולי ליאדוב.

לאחר ששימש כנר ומלחין בקבוצת תיאטרון נודד אוקראינית, היה לכנר ראשי ומנצח תזמורת סימפונית, ואחד ממייסדי רביעיית סטרדיווארי. לצד זאת שימש גם בתפקיד המנהל המוזיקלי של התיאטרון היהודי הממלכתי במוסקבה. לפולבר הוענקו תוארי "אמן העם" של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית ו"מאסטר באמנות" .

פולבר נפטר במוסקבה, רוסיה, ב-1970.

יצירתו
------

פולבר הלחין מוזיקת ליווי לכמה וכמה הפקות, ובכללן "המלך ליר" על פי מחזהו של שייקספיר, "200,000" על פי שלום עליכם, "האיש באוויר, הרפתקאותיו של בנימין השלישי" על פי סיפוריו של מנדלי מוכר ספרים, "המכשפה" של אברהם גולדפדן (בשיתוף פעולה עם יוסף אחרון) ו"פריילאך'ס" של זלמן שניאור (בשיתוף פעולה עם מקסימיליאן שטיינברג). הוא גם הלחין אופרטות ("*גוליבר"*, "*בתוך האוהל הגדול"*, "*מה שמה?"*) ומוזיקה לעשרות סרטים ושירים, וכתב עיבודים לשירי יידיש. כמה מלחניו נחשבו ל"פולקלור יהודי". הוא היה אחד מהמוזיקאים החשובים שגישרו בין צורות המוזיקה היהודית המסורתית של מזרח אירופה והמוזיקה הקלאסית המערבית.

אמנים על לב פולבר
-----------------

"לפולבר יש חוש מתוחכם למהות מוזיקת הליווי [...] פולבר מודע במיוחד לאותם רגעים בעלילה בהם יש צורך מיוחד לצליליה של המוזיקה. יתר על כן, זה לא מפתיע: הוא התחיל לנגן מגיל תשע, כנגן חתונות נודד. לאחר מכן, בהיותו כבר מוזיקאי מדופלם, הוא המשיך לנגן בתיאטראות, לראשונה עם התזמורת של אופרה האוקראינית, ולאחר מכן בתיאטרון בולשוי במוסקבה. החוויה התיאטרלית שלו השאירה רושם בל יימחה על כל יצירותיו. המוזיקה שלו היא ממש תיאטרלית", אמר עליו איש התיאטרון שלמה מיכאלס.

המנצח קיריל קונדראשין סיפר כי "אבא שלי התחיל עבודה בתיאטרון היהודי של מיכאלס [...] על התזמורת ועל כל החיים המוזיקליים [שם] היה אחראי איש אנרגטי ומוכשר – לב פולבר. הוא כתב את כל המוזיקה וגם ניצח. הביצועים שלהם מזכירים את מחזות הזמר של היום".

הקלטות
------

הקלטות זמינות של המוזיקה של פולבר כוללות הופעות של תזמורת GOSET עם שלמה מיכאלס ובנימין זוסקין וכן של הזמרים שלמה חרושצ'נקו, מישה אלכסנדרוביץ, נחמה ליפשיץ, מרינה גורדון, והשחקנים אמיל גורובץ ובוריס לנדאו.

קישורים חיצוניים
----------------

* לב פולבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לב פולבר, דף שער בספרייה הלאומית
* יעל (פרוינד) אברהם, תעלומת התווים האבודים והמלחין היהודי הנרדף, באתר nrg

* דף המלחין באתר בית לזמר העברי
* היצירה "קבלת פני החתן", מבוצעת על ידי תזמורת החוג למוזיקה של גבעת וושינגטון, בניצוח פרופ' מיכאל קלינגהופר, 2/7/2017.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288644805171
* GND: 1051751624
* ISNI: 0000 0003 7979 479X
* LCCN: no2013049461
* VIAF: 258302433
* WorldCat: lccn-no2013049461

 |
**מוחמד סִנְוַאר** (בערבית: **محمد سنوار**, מכונה "**אבו איברהים**"; נולד ב-16 בספטמבר 1975 בח'אן יונס) הוא פעיל חמאס בכיר, ואחיו של מנהיג חמאס בעזה יחיא סנואר. בעבר היה מפקד חטיבת ח'אן יונס של הזרוע הצבאית של חמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם. 

היה כלוא במשך שלוש שנים בידי הרשות הפלסטינית. היה מעורב בפיגועים רבים נגד יעדים אזרחיים וצבאיים של ישראל מאז ראשית שנות ה-90, ובפרט מאז פרוץ האינתיפדה השנייה. עמד מאחורי שיגור וייצור רקטות קסאם ופצצות מרגמה, וכן מאחורי מאות פיגועי ירי, הנחת מטענים, ומימון ייצור אמל"ח. בשנים האחרונות ניסתה ישראל כמה פעמים להתנקש בחייו.

רקע
---

עם סיום פינוי היישובים הישראליים מרצועת עזה במסגרת ההתנתקות בשנת 2005, חמאס חשף בתקשורת את ראשיו, המאיישים את שרשרת הפיקוד העליונה שלו ברצועת עזה. בחשיפה זו כונה מוחמד סנוואר בתואר "מפקד חטיבת ח'אן יונס".

מאז ראשית שנות התשעים, סנוואר מכוון פעילות טרור נגד ישראל, ומשום כך הוא נחשב למבוקש בכיר. הוא היה כלוא במשך תשעה חודשים בישראל, ובמשך שלוש שנים נוספות בבתי הכלא של הרשות הפלסטינית. באינתיפאדה השנייה ניצל משלושה ניסיונות חיסול. באוקטובר 2004 ביתו בח'אן יונס נהרס על ידי כוחות חיל הנדסה ישראליים, בשל מעורבותו בתכנון פיגועים ושיגור ירי רקטות לעבר ישראל. באוקטובר 2006 כשל ניסיון סיכול ממוקד בו, והטיל שיועד למכונית בה נסע פגע בבניין סמוך וגרם למותם של שני אזרחים.

שמו של סנוואר נקשר לחטיפת החייל הישראלי גלעד שליט. קישור זה בוצע לנוכח מעמדו הבכיר של סנוואר בהיררכיה הצבאית של חמאס, וכן לנוכח סברות לפיהן שליט מוחזק באזור העיר ח'אן יונס. לקישור תרמה גם הידיעה לפיה מוחמד סנוואר הוא אחיו הצעיר של יחיא סנוואר, אחד ממייסדי הזרוע הצבאית של חמאס, אשר נשפט למאסרי עולם והיה כלוא בישראל עד שחרורו בעסקת החליפין.

הפצצת ביתו של סנוואר ב-2014
ב-16 בנובמבר 2012 הפציץ חיל האוויר הישראלי את ביתו של סנוואר במסגרת מבצע עמוד ענן, וב-2014, במסגרת מבצע צוק איתן, שוב הופצץ ביתו. במלחמת חרבות ברזל , הוצא על ראשו סכום של כ-300 אלף דולר.

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |

אחיו הוא מנהיג חמאס ברצועת עזה יחיא סנוואר.

קישורים חיצוניים
----------------

* ראיון עם מוחמד סינואר בתכנית "רב הנסתר על הגלוי", אלג'זירה, מאי 2022 (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברק רביד, הנהגת החמאס עולה מהמחתרת, באתר nrg‏, 3 בספטמבר 2005
2. 1 2  כוח צה"ל הרס את ביתו של ראש מחבלי החמאס בחאן יונס, באתר ערוץ 7, 25 באוקטובר 2004
3. ↑  אבי יששכרוף, עמוס הראל, הסוכנויות, חמאס ידרוש לשחרר בכירים תמורת גלעד שליט, בהם מתכנן הפיגוע במלון "פארק", באתר הארץ, 7 בדצמבר 2006
4. ↑  לא רק ‘אח של’: 10 דברים שאולי לא ידעתם של מוחמד סינוואר | פרופיל
**אלכסיי אנגלוביץ' וייצן** (ברוסית: **Алексей Ангелович Вайцен**; ‏ (30 במאי 1922 – 14 בינואר 2015) היה ממשתתפי המרד בסוביבור, ומאחרוני הניצולים ממנו שנותרו בחיים.

קורות חיים
----------

 ערך מורחב – **המרד במחנה סוביבור**  

נולד בכפר הריהוריב שליד רוהאטין במזרח פולין (כיום נמצא הכפר בתחומי מחוז לבוב של אוקראינה), אחד מתוך ארבעת ילדים של אנשל ורחל וייצן. כמה שנים אחרי לידתו עברה המשפחה לחודורוב. בנעוריו הצטיין בכדורגל, שיחק בנבחרת הנערים של מערב אוקראינה. בספטמבר 1939, בעקבות הסכם מולוטוב-ריבנטרופ עברה העיר חודורוב לשליטת ברית המועצות. ב-1941 גויס וייצן לצבא האדום והוצב לשרת בעיר רווה-רוסקה.

מהיום הראשון של הפלישה הנאצית לברית המועצות לחם בחזית. במהלך הקרב באזור צ'רקסי נפצע ונפל בשבי. הצליח לברוח מהשבי, הסתתר ביערות הסביבה. בדצמבר 1941 נתפס שוב, נכלא, אך הצליח לברוח. כעבור חודש נתפס בפעם השלישי ונכלא בבית הסוהר בעיר טרנופיל. במרץ 1942 נשלח עם אסירים יהודים אחרים למחנה הריכוז וההשמדה סוביבור שבפולין. הוא נכלא במחנה העבודה ולא נשלח לתאי הגזים. במחנה גילה, ששניים מאחיו (מיכאל ושמואל) גם כלואים במחנה. מאחיו נוגע לו כי הוריו ואחותו רבקה נרצחו במהלך הפוגרום בחודורוב. כמה חודשים אחרי שהגיע למחנה - נרצח אחיו מיכאל על ידי השומרים.

בספטמבר 1943 גויס וייצן על ידי אלכסנדר פצ'רסקי להיות חלק בתכנון התקוממות האסירים שהתרחשה במחנה ב-14 באוקטובר אותה שנה. וייצן הקים חוליה של צלפים - אסירים, בעלי ידע שימוש ברובים. בעת המרד הם היו צריכים להשתלט על מחסן הנשק ובעזרת הרובים מהמחסן לחסל את השומרים במגדלי השמירה. עם פרוץ המרד, הצליחו וייצן וחבריו להשתלט על מספר רובים ולירות על השומרים, כדי לחפות על בריחתם של אסירים אחרים. וייצן הצליח להימלט מהמחנה אל היערות שבסביבה. הוא נע דרך היערות מזרחה, שם פגש יחידת הפרטיזנים סובייטים באזור ברסט. הוא הצטרף אליהם ולחם בשורות הפרטיזנים עד לשחרור האזור על ידי הצבא האדום. אחיו שמואל הצליח גם הוא להימלט מן המחנה, אך קבוצה, עמה הוא הסתתר ביער הוסגרה לגרמנים על ידי הפולנים. שמואל נרצח על ידי הנאצים.

עם הגעת הצבא האדום, התגייס וייצן מחדש לצבא. הוא צורף ליחידת הסיור ולחם בשורותיה תחילה כטוראי ולאחר מכן כמפקד כיתה עד לסוף המלחמה. הגיע עם יחידתו עד לאזור פרוסיה המזרחית. על אומץ ליבו בקרבות עוטר בשלושה עיטורים.

לאחר המלחמה החליט אלכסיי וייצן להישאר לשרת בצבא הקבע. הוא שירת ביחידה מוצנחת בעיר ריאזן. הוא שירת כרב-סמל פלוגתי, במהלך השירות ביצע כ־1000 צניחות. בשנת 1966 פרש מהשירות הצבאי. נשאר לגור בעיר ריאזן, עבד בחברת החשמל המקומית. בשנת 1968 השתתף בפגישה של משתתפי המרד בסוביבור, אשר נערכה בדירתו של אלכסנדר פצ'רסקי בעיר רוסטוב על הדון. בפגישה לקחו חלק: אלכסנדר פצ'רסקי, ארקדי וייספאפיר, סמיון רוזנפלד, יפים ליטבינובסקי, נחום פלוטניצקי. מאז נערך המפגש של הניצולים כל 5 שנים, עד למותו של פצ'רסקי ב-1990.

אלכסיי וייצן פרש לגמלאות בשנת 1996. בינואר 2015 נפטר בביתו בריאזן.

קישורים חיצוניים
----------------

* ראיון עם אלכסיי וייצן (רוסית)
שרידי ארמון החורף של האמיר בקיבוץ הגושרים, כיום משולבים במבנה חדר האוכל של המלון**ארמון האמיר פאעור** (בערבית: قصر الأمير فاعور; קצר אלאמיר פאעור) הוא מבנה חרב גדול הנמצא ברמת הגולן בצומת ואסט (צומת האמיר), על כביש 959.

היסטוריה
--------

הארמון היה שייך לאמיר מחמוד אל פעור, ראש שבט אל-פאדל (ערב אלפצ'ל عرب الفضل בערבית) שהתיישב ברמת הגולן ובעמק החולה במאה ה-19.

האמיר בנה ברמת הגולן ארמון קיץ גדול במקום שהיה מרכז התיישבות השבט (ואסט בערבית - מרכז). בארמון היה חלק לקבלת אורחים, חלק למגוריו של האמיר וחלק למגורי נשיו. המקום נכבש במלחמת ששת הימים וכל אנשי השבט נמלטו לסוריה.

היה לו שטח גדול בעמק החולה, שם הקים ארמון חורף. בנו שמעון, הסתבך בכספים ומכר את אדמותיו לקרן הקיימת לישראל ב-1940 ועליהם הוקמו מצודות אוסישקין - דן, דפנה, בית הלל והמושב הדתי נחלים (שנאלץ להתפנות ובמקומו עלה קיבוץ הגושרים). ארמון החורף של האמיר משולב כיום בחדר האוכל של בית המלון הגושרים.

ארמון הקיץ משולב היום ב"פארק עורבים". מהגן נשארה בריכת שכשוך קטנה. צמוד אליו גן פסלים מבזלת. בצומת ואסט הסמוך הוקם ב-2011 מרכז תיירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון האמיר פעור** בוויקישיתוף
* ארמון האמיר בצומת ואסט
* ארמון אמירי פעור בהגושרים
אלוהים מבדיל בין המים שבשמיים למים שעל פני האדמה; ציורו של ג'יימס טיסו
**יום שני** הוא היום השני מצאת השבת. בחלק ממדינות אירופה ועל-פי תקן ISO-8601, זהו היום הראשון בשבוע. בכל מדינות אירופה ואמריקה זהו היום הראשון בשבוע העבודה.

מקובל לקשר את יום שני עם הירח, ולכן הוא נקרא בשפות רבות "יום הירח".

בישראל
------

בשבוע העבודה של הכנסת, נהוג להצביע על הצעות אי אמון בממשלה ביום שני.

ביהדות
------

ביהדות יום שני הוא היום בו נבראו השמיים לפי סיפור בריאת העולם בתנ"ך (ספר בראשית, פרק א', פסוקים ו'–ח'):

> 
> וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים, יְהִי רָקִיעַ בְּתוֹךְ הַמָּיִם, וִיהִי מַבְדִּיל, בֵּין מַיִם לָמָיִם. וַיַּעַשׂ אֱלֹהִים, אֶת-הָרָקִיעַ, וַיַּבְדֵּל בֵּין הַמַּיִם אֲשֶׁר מִתַּחַת לָרָקִיעַ, וּבֵין הַמַּיִם אֲשֶׁר מֵעַל לָרָקִיעַ; וַיְהִי-כֵן. וַיִּקְרָא אֱלֹהִים לָרָקִיעַ, שָׁמָיִם; וַיְהִי-עֶרֶב וַיְהִי-בֹקֶר, יוֹם שֵׁנִי.
> 
> 
> 
> — ספר בראשית, פרק א', פסוקים ו'–ח'
> 

בתפילת שחרית של יום שני נהוג לקרוא בתורה בפרשת השבוע, ולומר תוספות לתפילת התחנון, כמו גם ביום חמישי.

בדתות אחרות
-----------

בבודהיזם נחשב הירח כמסמל את השחרור ממעגל גלגולי החיים, ולכן כחיובי בסופו של דבר.

באמונות עממיות שונות, בעיקר באירופה, הירח המקושר ליום שני הוא סמל הסכנה והמסתורין, ולפיכך יום שני הוא יום "חסר מזל".

ראו גם
------

* יום שני השחור

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **יום שני** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **יום שני** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **יום שני** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יום שני** |

* יום שני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| ימות השבוע |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יום ראשון • יום שני • יום שלישי • יום רביעי • יום חמישי • יום שישי • יום השבת (שבת) |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4289385-9

 |
**יוסף פון זוננפלס** (בגרמנית: **Joseph Freiherr von Sonnenfels**, ‏1732–25 באפריל 1817) היה משפטן וסופר אוסטרי וגרמני, יהודי מומר. ממנהיגי תנועת האילומינטי באוסטריה, וחבר קרוב של מוצרט.

ביוגרפיה
--------

נולד בניקלשבורג שבמוראביה בשנת 1732. הוא היה בנו של פרלין ליפמן (1705–1768), ונכדו של הרב יחיאל מיכל חסיד רבה של ברלין ורבה הראשי של מרקיזות ברנדנבורג. ליפמן ושלושת ילדיו, וללא אשתו, המירו את דתם לנצרות קתולית בין השנים 1735–1741. עם התנצרותו אימץ האב את השם אלויס וינר, ולאחר שקיבל תואר אצולה נקרא אלויס פון זוננפלס. יוסף, שהוטבל בילדותו המוקדמת, קיבל את השכלתו היסודית בגימנסיה של עיר הולדתו ניקלשבורג, ולאחר מכן למד פילוסופיה באוניברסיטת וינה. ב-1749 הצטרף לחיל הרגלים האוסטרו-הונגרי והתקדם לדרגת רב-טוראי. עם שחרורו מהצבא בשנת 1754, הוחל בלימודי משפטים באוניברסיטת וינה. מ-1761 עד 1763 כיהן כמזכיר משמר הקיסר האוסטרי. ב-1763 מונה לפרופסור למדע המדינה באוניברסיטת וינה, ושימש גם כרקטור באוניברסיטה. בשנת 1779, הוא קיבל את התואר "Wirklicher Hofrath", וב-1810 נבחר לנשיא האקדמיה לאמנויות יפות בווינה, תפקיד שבו כיהן עד מותו.

מ-1765 עד 1767 ומ-1769 עד 1775 היה זוננפלס עורך כתב העת "Der Mann ohne Vorurtheil", שבו הגן על הנטיות הליברליות בספרות. ב-1776 פרסם חיבור שקרא לביטול עונשי גוף ועינויים באוסטריה. בשנת 1817 נבחר זוננפלס לחבר החברה הפילוסופית האמריקאית בפילדלפיה.

פון זוננפלס היה ידידו של משה מנדלסון והיה עמו בקשר מכתבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסף פון זוננפלס** בוויקישיתוף
* יוסף פון זוננפלס, דף שער בספרייה הלאומית
* "יוסף פון זוננפלס", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* יוסף פון זוננפלס באתר אנו – מוזיאון העם היהודי
* יוסף פון זוננפלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268480505171
* BIBSYS: 2030468
* BNE: XX1755202
* BnF: cb12113593r (data)
* CiNii: DA0161461X
* GND: 118615610
* ISNI: 0000 0001 1025 220X
* LCCN: n84218449
* NKC: xx0021402
* NLA: 35709363
* NLP: a0000003624203
* NSK: 000186038
* NTA: 071299920
* RERO: 02-A003848957
* SUDOC: 103527621
* Trove: 1052224
* VcBA: 495/228949
* VIAF: 39408735
* WorldCat: lccn-n84218449

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  SONNENFELS - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com
2. ↑  APS Member History, search.amphilsoc.org
3. ↑  לאנדסהוט, אליעזר ליזר בן מאיר, **תולדות אנשי השם**, באתר אוצר החכמה
**בן ציון פרחי** (נולד ב-17 ביולי 1938) הוא אלוף בדימוס. בתפקידו האחרון היה נשיא בית הדין הצבאי לערעורים.

ביוגרפיה
--------

נולד בבולגריה ובגיל 10 עלה לישראל וגדל בתל אביב. ב-1957 התגייס לצה"ל לחיל ההנדסה והוצב בגדוד 601. סיים קורס מ"כים וקורס קצינים. במהלך שירותו הצבאי החל ללמוד משפטים באוניברסיטת ירושלים ובסיומם עבד כעורך דין בתחום המשפט האזרחי. במסגרת שירות מילואים, לחם במלחמת ששת הימים כסגן מפקד פלוגת הנדסה של חטיבת השריון 200 שלחמה בסיני. במלחמת ההתשה שירת באזור תעלת סואץ ועסק בהקמת קו בר-לב.

שמואל גודר שהיה נשיא בית הדין הצבאי לערעורים, גייס אותו חזרה לשירות הקבע. פרחי שירת כתובע צבאי בפרקליטות מרכז במקביל לשירות כמפקד פלוגת הנדסה במילואים, בהמשך שירת כשופט בית הדין הצבאי דרום ובמלחמת יום הכיפורים הצטרף לכוחות הלוחמים ושירת כקצין הנדסה במשך שלושה חודשים. שירת כפרקליט מרכז, כראש ענף פיקוח משפטי, נשיא בית הדין הצבאי המיוחד בדרגת אל"ם, וב-1984 מונה לפרקליט הצבאי הראשי. לאחר מכן קודם לדרגת אלוף ושרת משנת 1986 ועד 1996 בתור נשיא בית הצבאי לערעורים, הוחלף על ידי אלוף אילן שיף ופרש מצה"ל. 

לאחר שחרורו כיהן פרחי כמנכ"ל תאגיד קרנית, החל משנת 1997 ולמשך 14 שנים. כמו כן שימש חבר בוועדת עברי בנושא אסון המסוקים. משמש שופט בבית הדין של ההתאחדות לכדורגל בישראל.

עד למינויו של מוטי אלמוז לראש אגף כוח האדם בשנת 2016, היה פרחי לאלוף היחיד בתולדות צה"ל שהגיע משורות חיל ההנדסה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן ציון פרחי** בוויקישיתוף
* ריאיון עם אלוף (מיל') בן ציון פרחי, אתר הפרקליטות הצבאית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלעזר לוין, ‏מינהלת קרנית אישרה מינוי בן ציון פרחי למנכ"ל, באתר גלובס, 8 באפריל 1997
2. ↑  רון עמיקם, החמישיה הפותחת, באתר nrg‏, 28 באפריל 2008.

| נשיאי בית הדין הצבאי לערעורים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| איתן אבישר • נחום שדמי • מיכאל בן-גל • יעקב פרי • שמואל גודר • יהודה גביש • דני מט • חיים נדל • דוד מימון • בן ציון פרחי • אילן שיף • ישי בר • שי יניב • דורון פיילס • אורלי מרקמן |

 |

| הפרקליט הצבאי הראשי  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אהרן חטר-ישי • אהרון מויאל • מאיר זוהר • מאיר שמגר • צבי הדר • צבי ענבר • דב שפי • בן ציון פרחי • אמנון סטרשנוב • אילן שיף • אורי שהם • מנחם פינקלשטיין • אביחי מנדלבליט • דני עפרוני • שרון אפק • יפעת תומר ירושלמי |

 |
**גדעון אלטשולר (אלשור)** (ט"ו בשבט תרפ"ח; 6 בפברואר 1928 – ט"ז בחשוון תשס"ט; 14 בנובמבר 2008) היה איש צבא, מוותיקי קציני חיל השריון בצה"ל, שימש ראש המטה של אריאל שרון במלחמת יום הכיפורים. היה חבר התנועה למען ארץ ישראל השלמה, ממייסדי התחייה ומזכ"לה, וממקימי חוג הקצינים לביטחון ושלום. ממייסדי היישוב כרמי יוסף.

ביוגרפיה
--------

גדעון אלטשולר נולד בחיפה וגדל ברחובות. אביו הוא נקדימון אלטשולר, בנו של
יצחק זאב אלטשולר, מחלוצי העלייה הראשונה וממייסדי המושבה רחובות. אמו, חיה לבית אפשטיין, הייתה נצר לעליית החסידים בשנת 1777. אמה פרל לבית יפה, ילידת חברון, הייתה מצאצאי ישראל יפה, "המדפיס מקאפוסט".

בשנת 1942, בהיותו בכתה ח', גויס גדעון אלטשולר להגנה על ידי מדריכו במכבי צעיר, אך בנערותו הצטרף לאצ"ל, ואחר כך התנדב לבריגדה היהודית. הוא שירת בגדוד השלישי של הבריגדה במצרים, בהולנד ובבלגיה.

במלחמת העצמאות שירת בגדוד 52 של חטיבת גבעתי ולחם בקרבות בלטרון, בתל א-ריש ובדרום. לאחר המלחמה למד מזרחנות ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. היה ממקימי מערך המודיעין של צה"ל.

אלטשולר הוא מוותיקי חיל השריון. בשנים 1964–1965 היה מפקד גדוד 52, והשתתף ב"מלחמה על המים" מול צבא סוריה. במלחמת ששת הימים היה סגן מפקד חטיבה 60 ונפצע בקרבות בסיני.

בשנת 1969 הקים את חטיבה 274, שהייתה הכוח המשוריין הראשון של טנקים רוסיים מדגם "טירן" T-54 ו-T-55 אשר נלקחו שלל במלחמת ששת הימים. תג החטיבה עוצב על ידי בן דודו גרשון גרא. חטיבה 274 כללה ארבעה גדודים, שהתאמנו לצליחת תעלת סואץ, למקרה הצורך.

במלחמת יום הכיפורים היה ראש המטה של אוגדה 143 בפיקודו של אריאל שרון, שלחמה בקרבות הבלימה בסיני וצלחה את תעלת סואץ לעומק מצרים. לאחר מלחמת יום הכיפורים, ב-1974, נשלח לכורדיסטן לארגן את אימון השריון של הפשמרגה, הצבא הכורדי, ונפגש עם המנהיג הכורדי מולא מוסטפא ברזאני. השתחרר מצה"ל ב-1975, בדרגת אלוף-משנה.

אלטשולר היה בעל אידאולוגיה לאומית עקבית. עם שחרורו מצה"ל הצטרף לתנועה למען ארץ ישראל השלמה. נטל חלק בעליות על הקרקע באלון מורה ובקדומים. השתתף בשביתות הרעב מול משרד ראש הממשלה במחאה על הסכמים מדיניים שהיו כרוכים בפשרות מדיניות. כשהפגין נגד ביקור נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר בכנסת נעצר על ידי המשטרה ושהה במעצר מספר ימים.

היה ממייסדי "התחיה" וכיהן כמזכ"ל התנועה. לימים הצטרף לצומת, ואחר כך פרש ממנה. היה בין מקימי חוג הקצינים לביטחון ושלום, ועבד בשיתוף פעולה עם חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי. לפני יישום תוכנית ההתנתקות מגוש קטיף קרא לסרב פקודה.

אלטשולר היה ממייסדי היישוב הקהילתי כרמי יוסף במועצה האזורית גזר, ובמשך שנים עמד בראש שני הוועדים ביישוב – ועד האגודה והוועד המקומי.

גדעון אלטשולר היה נשוי לחרות, ולהם חמש בנות. בתם היא ד"ר מור אלטשולר. בתם בשמת שלומציון נשואה לרב ארז סלע, מחבר הספר "ארזי הלבנון" על מסכת נזיר, העומד בראש מיזם אוצר החכמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הוא היה ארץ ישראל", לזכרו של אבא, ד"ר מור אלטשולר
* אורי דרומי, מעולם לא חשש לומר את דעתו, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2008
* עדות אל"ם אלטשולר גדעון - רמ"ט אוגדה 143, 30.1.74, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* עדות אל"ם גדעון אלטשולר - רמ"ט אוגדה 143, בפני אוספי החומר בוועדת אגרנט, 17.2.1974, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  נדב שרגאי, אלפים נכחו בטקס אבל דתי נגד ההתנתקות: "שרון מכניס מיליוני יהודים לגבולות אושוויץ", באתר הארץ, 25 בפברואר 2005
**שער תלמי** (באנגלית: **Ptolemy's Gate**) הוא הספר השלישי בטרילוגיית ברטימאוס - סדרת ספרי פנטזיה מאת הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד. הספר יצא לאור בשנת 2005, ותורגם לעברית ב-2007 בהוצאת כתר.

כמו שאר הספרים בטרילוגיה, **שער תלמי** מתרחש בלונדון מודרנית, אבל בעולם שבו קסם הוא דבר רגיל, והקוסמים הם החברה הגבוהה, ובעמדות כוח. הממשלה מורכבת מקוסמים, והם ומתייחסים אל פשוטי-העם כנחותים. הדמויות הראשית הן ברטימאוס, שד עוקצני בדרגת ג'ין, הקוסם נתנאל, כעת בן 17, וקיטי ג'ונס, פשוטת עם.

הרקע העלילתי
------------

בעולם הדומה לשלנו מלבד קיומם של הקסמים, שולטת בריטניה בעולם. שליטתה נחלשת, עקב מרידות חוזרות ונשנות ברחבי האימפריה - ובעיקר באמריקה, מושבה נידחת, בה נלחמים הבריטים בחוסר הצלחה.

הממשלה הבריטית לא יציבה, לאחר שעברה שני ניסיונות הפיכה בשנים האחרונות. בנוסף, מתגלים יותר ויותר אנשים בקרב פשוטי העם שפיתחו עמידות בפני קסמים, ונערכות הפגנות רבות נגד הממשלה.

עלילת הספר
----------

האימפריה הבריטית מתחילה להתמוטט עקב מלחמה לא מוצלחת מחוץ והפגנות מתחזקות והולכות מצד פשוטי העם. מתברר שישנו גם ניסיון השתלטות של השדים על העולם, מה שיחרוץ את גורלם של ברטימאוס ונתנאל לנצח. קיטי ג'ונס מתגוררת בזהות בדויה בלונדון, ונתנאל מאתר אותה. המחזאי מייקפייס זומם השתלטות על הממשלה באמצעות הטמעת שדים בתוך בני אדם. השדים משתלטים על בני האדם שמארחים אותם, ומנסים להשתלט על העולם. נתנאל וברטימאוס מפעילים את המטה של גלדסטון והורגים את כל השדים. נתנאל מקריב את עצמו במאבק כדי להציל את העולם מהשתלטות השדים.

צורת הכתיבה
-----------

גם ספר זה מסופר מנקודת המבט של שלושת הגיבורים, כאשר ברטימאוס כותב בגוף ראשון, ומוסיף הערות שוליים שנונות, והפרקים של נתנאל וקיטי בגוף שלישי. המיוחד בספר זה, הוא שחלק מהפרקים של ברטימאוס מתרחשים בעבר, בתקופתו של תלמי.

בספר זה, נע הסופר בין השם נתנאל, שמו מלידה של הקוסם ושמו ה"אמיתי", ובין השם ג'ון מנדרייק, אותו קיבל נתנאל בגיל 12, כדי להתערות בעולם הקוסמים, וזאת במטרה להדגיש את השינוי שעבר עליו במהלך הספרים. לקראת סוף הספר, כשנתנאל מקריב את עצמו למען ברטימאוס, הוא חושב שמאז ומעולם החשיב את שמו לנתנאל בלבד - הוא אומר שבאותו הרגע ראה את נתנאל האמיתי, ולא את ההצגה שהיה ג'ון מנדרייק.

קישורים חיצוניים
----------------

* שער תלמי, באתר OCLC (באנגלית)