recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
לוח אם ASRock K7VT4A Pro בעל כרטיסי קול ורשת מובנים
**לוח האם** הוא המעגל המודפס הראשי של מחשב או מכשיר אלקטרוני מורכב אחר.

לוח אם של מחשב אישי
-------------------

במחשב אישי (PC) לוח האם הוא המשטח המרכזי עליו מתנהלת פעולתו הפנימית של המחשב. כל רכיב במחשב חייב להיות משובץ בלוח האם או מקושר אל רכיב שמשובץ בו. למחשבים שונים מבנה מעט שונה ולכן, למשל, במחשב אחד רכיבי עיבוד הקול יהיו בכרטיס הרחבה (שיהיה מקושר אל לוח האם דרך חריץ PCI) ובמחשב אחר יהיה כרטיס קול מובנה, דהיינו שרכיבי עיבוד הקול יהיו משובצים בקטע מתוך לוח האם. ישנן חברות המייצרות לוחות אם שעליהם כבר משולבים רכיבי חומרה למחשב (המכונים ON BOARD), כגון: כרטיס רשת, יחידת עיבוד גרפי, כרטיס קול וכדומה.

כל לוח אם מבוסס על ערכת שבבים (Chipset) שאחראית על הגישור בין הרכיבים השונים המרכיבים את המחשב. בנוסף לערכת השבבים, לוח האם מכיל רכיבי אלקטרוניקה המסדירים את המתח החשמלי אל ובין השבבים כמו גם את התקשורת שלהם. רכיבים אלה הם נגדים, קבלים, סלילים וכיוצא באלו. רכיבים שכיחים של ערכת השבבים:

* תושבת המעבד (לא המעבד עצמו אלא רק התושבת שלו)
* חריצי כרטיסי הזיכרון של המחשב
* חריצי כרטיס המסך - AGP או PCI Express
* חריצי כרטיסי הרחבה (כולל כרטיסי קול ורשת) למשל חריצים לחיבורים מסוג PCI,‏ EISA, ו-ISA. באמצעות חריצי הרחבה אלו היה ניתן להוסיף פונקציונליות רבה לכל מחשב אישי. לכל חריץ הרחבה בנוסף לצורה החיצונית השונה מאפיינים שונים כמו למשל מהירות העברת הנתונים.
* חיבורים למידע חיצוני וציוד היקפי (USB), שמאפשרים לחבר אליו ציוד היקפי, כמו יציאות עכבר ומקלדת מחשב, יציאות טוריות, מקביליות ויציאות USB שמחליפים לא מעט את חריצי ההרחבה, ובקר קלט/פלט (Super I/O) המפקח עליהם.
* חיבורים לדיסק הקשיח (רק החיבורים, לא הדיסק)
* גשר צפוני.
* גשר דרומי.
* חומרת ה-BIOS.

המבנה הפיזי של לוח האם נעשה על פי שיקולים של מיקום במכשיר האלקטרוני, עיגון מכני למסגרת המכשיר, שטח פנים, מרחק בין רכיבים, זרימת האוויר לקירור, מחברים לכניסה של חשמל ותקשורת, הפרעות כגון קרינת חום וגלי רדיו.השינויים בלוחות האם נעשים בעקבות המיזעור של המחשב האישי והמעבר למכשירים אלקטרונים נישאים. 

כיום לוחות האם העיקריים בנויים בצורה כזו שיהיו מתאימים לעבודה ולחיבור למעבדים של אינטל או של AMD, זאת בשל ריבוי תצורות החיבור של המעבדים (כגון: LGA1155 האופייני למעבדי אינטל החדשים, AM2 במעבדי AMD החדשים, 939, 754). החברות העיקריות והידועות לייצור לוחות אם הן: ASUS, Gigabyte, MSI, ASRock ,ABIT. בעבר ייצרה גם אינטל לוחות אם עבור מחשב שולחני.

ראו גם
------

* מונחים בחומרה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לוח אם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לוח אם** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Intel exits the desktop motherboard business to focus on new form factors". *PCWorld* (באנגלית). נבדק ב-2017-09-23.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556135705171
* LCCN: sh91002177

 |
**רענן כץ** (נולד ב-20 במאי 1936) הוא איש עסקים, כדורסלן עבר ועסקן כדורסל ישראלי.

קורות חיים
----------

רענן כץ נולד בקיבוץ גבעת ברנר לאב מורה ולאם עקרת בית. כשהיה בן 10 עבר לקיבוץ דפנה שבגליל העליון, שם החל לשחק כדורסל.בגיל 15 עבר עם משפחתו לאזור המרכז ושיחק כדורסל במדי הפועל פתח תקווה ולאחר מכן בעונת 1958/1959 שיחק בהפועל חולון, עונה לאחר מכן שיחק בהפועל רמת גן, ושתי עונות במכבי תל אביב. בשנת 1962 נסע לבוסטון שבארצות הברית, שם הצטרף למחנה האימונים של הבוסטון סלטיקס, אך נחתך מהסגל הסופי של הקבוצה ברגע האחרון. לפרנסתו הוא השתתף במופע הבידורי של קבוצת האולסטאר ההארלם גלובטרוטרס, עד שהחל לעסוק בנדל"ן. הוא קנה דירות, שיפץ אותן ומכר אותן, ולאחר 6 שנים היו בבעלותו 1,800 דירות. כץ מתגורר במיאמי שבפלורידה, נשוי ואב לארבעה ילדים.

דרכו במיאמי
-----------

במהלך שנות השמונים החל לקנות מרכזי קניות וגרם להצלחתם, יחד עם התעסקותו בנדל"ן שהחלה גם במיאמי. בשנת 1986 הוא הפך לשותף בבעלות על קבוצת הכדורסל מיאמי היט, איתה לקח 3 אליפויות, אחת ב-2006 שהייתה האליפות הראשונה של המועדון ושתיים רצופות בשנים 2012–2013 והוא ממשיך להיות חלק ממנה עד היום.

השנים במכבי תל אביב
-------------------

בשנת 2003 רכש כץ 9% מהבעלות במכבי תל אביב מ "חברת גיבור ספורט", לאחר מכן הוא קנה חלקים נוספים ולבסוף החזיק בשליש מהבעלות על המועדון. במהלך 7 השנים שהיה במועדון, עד שנת 2009, הגיע המועדון לגמר 4 פעמים וזכה באליפות פעמיים ברציפות. בשנת 2009 לאחר סכסוך מתוקשר עם גורמים אחרים במועדון הוא עזב אותו, ומכר את חלקו בשווי של 7 מיליון דולר.

חברת RK
-------

חברת RK הוקמה על ידי כץ והוא גם בעליה כיום. בבעלותה למעלה מ-6,000,000 של מטרים רבועים של שטחי מסחר ו-100,000 של שטחי משרדים. הונו של כץ כיום מוערך בכמיליארד דולר, ובמיאמי החליטו לקרוא רחוב על שמו של המיליונר, "**שדרות רענן כץ**".[דרוש מקור]

התרומה לכדורסל הישראלי
----------------------

לאורך כל השנים מאז שעזב את מכבי תל אביב תרם כספים לגופים שונים בכדורסל הישראלי. בשנת 2013 תרם כ-100,000 דולר הן לנבחרת הבוגרת והן לאקדמיית הכדורסל, בנוסף לכל הכספים שתרם לקבוצות בכירות בהזדמנויות שונות, כגון הפועל חולון, הפועל גליל עליון והפועל ירושלים. מלבד כל תרומותיו, מסוף שנת 2013 הוא מעניק מלגה בסך 1,000 דולר לשחקן הישראלי המצטיין בליגת העל מדי מחזור.

בתמורה לחסות בסך מיליון שקלים בשנה אותה העניק לקבוצת הכדורסל מכבי חיפה, נקרא היכל הספורט רוממה על שמו למשך כשנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכס דורון, "הישראלי", מעריב, 24 במרץ 1988
* טל וולק, ‏"יש לי אימפריה בארה"ב, אין לי זמן להיות בעלים בישראל", באתר גלובס, 21 ביוני 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן כץ בכדורסל, באתר ynet, 23 ביוני 2013
2. ↑  RK Centers (ארכיון)
3. ↑  TheMarker, רענן כץ מכדרר 750 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 29 בפברואר 2008
4. ↑  אופירה אסייג, ‏שמו של רענן כץ מתנוסס על היכל רוממה, באתר ONE‏, 18 ביוני 2015
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**משמעת מפלגתית** או **משמעת סיעתית** היא היכולת של סיעה ברשות המחוקקת לוודא כי חבריה יתמכו במדיניות של הנהגת מפלגתם. בדמוקרטיה ליברלית, משמעת מפלגתית מתייחסת לשליטה שיש למנהיגי המפלגה על חברי סיעתם בבית המחוקקים. במדינות בעלות שלטון מרקסיסטי-לניניסטי, משמעת מפלגתית מתייחסת לסנקציות מנהליות כמו קנסות או גירוש שהמפלגה הקומוניסטית יכולה לכפות על חבריה שביצעו פעולות כמו שחיתות או אי-הסכמה עם המפלגה.  

שבירת משמעת מפלגתית בעת הצבעה בבית המחוקקים יכולים להוביל למספר עונשים על החבר ששבר את המשמעת. עונשים אלה כוללים אי-קידום לתפקיד בכיר במפלגה או בבית המחוקקים, איבוד או השהייה של הטבות המוענקות לנבחר ציבור. המחלוקת של שוברי המשמעת המפלגתית עם מפלגתם יכולה להיות כל כך חזקה עד שהיא תוביל אותם לעבור למפלגה אחרת או לפרוש למעמד של סיעה עצמאית. בהרבה מערכות פוליטיות ממונה חבר במפלגה באופן רשמי לתפקיד שמטרתו לאכוף את המשמעת המפלגתית.  

בדמוקרטיה פרלמנטרית קיימת גם **משמעת קואליציונית** אשר זהה למשמעת סיעתית אבל חלה על כלל הסיעות החברות בקואליציה ולרוב מעוגנת בהסכמים קואליציוניים ונאכפת על ידי יושב ראש הקואליציה. **משמעת אופוזיציונית** חלה על כלל הסיעות החברות באופוזיציה ועל מנת לבצעה נדרשת הסכמה של כלל ראשי הסיעות הנמצאות באופוזיציה.

משמעת מפלגתית חזקה
------------------

משמעת מפלגתית נוטה להיות חזקה מאוד במדינות דמוקרטיות פרלמנטריות כמו בריטניה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד והודו שבהן הצבעה של מחוקק כנגד הממשלה מובילה לפיזורה על בסיס הצעת אי-אמון. במצבים אלה, זה מאוד נדיר שחבר מפלגה יצביע כנגד רצונה של מפלגתו. מנהיגי מפלגה במדינות כאלה לעיתים קרובות בעלי סמכות לפטר חבר מפלגה המפר את הקו המפלגתי מתפקידו אבל לא מחברותו בבית הנבחרים.

משמעת מפלגתית חלשה
------------------

משמעת מפלגתית חלשה היא בדרך כלל יותר תכופה באסיפות נכבדים מאשר במפלגות פופוליסטיות. למפלגה הרדיקלית בצרפת לא הייתה משמעת מפלגתית, גם לא לאף אחת מהמפלגות הימניות בתקופת הרפובליקה הצרפתית השלישית (1871-1940). משמעת מפלגתית חלשה נמצאת גם במדינות דמוקרטיה נשיאותית כמו ארצות הברית. בבתי מחוקקים אלה, מצוי שאחד המחוקקים יחצה קווים מפלגתיים בעת הצבעה נתונה, בדרך כלל בעקבות אינטרס של האזור אותו הם מייצגים או בעקבות חברים אחרים בקבוצה גבולית בתוך מפלגתם.

ראו גם
------

* צנטרליזם דמוקרטי
* הצבעת מצפון

הערות שוליים
------------

1. ↑  *תומר אביטל על משמעת קואליציונית*, נבדק ב-2022-05-17

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph280641

 |
**הקרב על כפר משע'רה** התנהל בין הצבא הישראלי לכוח של הצבא הסורי במסגרת בלחימה במלחמת לבנון הראשונה, ב-10 ביוני 1982.

רקע
---

גיס 446 ביקש למוטט את המערך הסורי ולאפשר לשאר כוחות הגיס שנעו צפונה באמצעות כיבוש הכפר משע'רה שבו נערך כוח שריון קומנדו של צבא סוריה. המשימה הוטלה על "כוח יוסי", כוח מאולתר שעליו פיקד תא"ל יוסי פלד, שהורכב מגדוד השריון 77, עליו פיקד דוביק טל, וגדוד צנחנים מילואים 8150, עליו פיקד נחשון ישראלי. פלד, ועמו שני מפקדי הגדודים עלו לתצפית על הכפר. ישראלי הציע לתקוף את הכפר במקביל משני כיוונים, כאשר גדוד הטנקים יתקוף מדרום על ציר שבתון, וגדוד הצנחנים בפיקודו ינוע באיגוף רגלי מהמדרונות של ג'בל ברוך ויתקוף ממערב לעיירה. תא"ל פלד הטיל ספק ביכולת הגדוד לעמוד במאמץ, משום היותו גדוד מילואים, והמג"ד הבטיח לו כי הגדוד יכול לאתגר במקביל לתנועת הצנחנים כללה התכנית הפעלת אש ארטילרית ואש טנקים כמו גם תקיפה של כוחות השריון הסורים על ידי מסוקי דיפנדר של חיל האוויר.

מהלך הקרב
---------

הכוחות הקדישו כשעה וחצי להיערכות וללימוד חלקם במשימה ולאחר מכן החלה ההתקפה. ראשית הפעיל פלד אש ארטילרית על מטרות סוריות בכפר, כמו גם אש טנקים שחנו בעמדות שולטות. בעוד הצנחנים בפיקוד ישראלי נעים למשימתם פתחו הטנקים, בפיקוד דוביק טל, באש מעמדות שולטות, והשמידו מספר טנקים סורים. כמו כן סייעו לתקיפה מסוקי קרב דיפנדר של חיל האוויר, שפגעו גם הם בטנקים הסורים ואספו מודיעין על היערכות הכוח הסורי בכפר. גדוד הצנחנים אותו בפיקוד המג"ד, ישראלי, הופיע בעורף הכפר. אז השמידה מחלקה מהפלוגה המסייעת של הגדוד, המצוידת בטילי M47 דרגון, מספר טנקים ונגמ"שים סורים. הופעת גדוד הצנחנים בעורף הכפר הכריעה את הקרב ומוטטה את הכוח הסורי. לאחר מכן תקף גדוד הטנקים בפיקוד טל מן החזית ואילו הצנחנים עסקו בטיהור הכפר מן הכוחות הסורים. החיילים הסורים שלא נפגעו ונהרגו נמלטו, כשהם משאירים מאחוריהם רכבים וטנקים.

תוצאות הקרב
-----------

הכפר נכבש כעבור כשעה ללא נפגעים לכוח התוקף, זולת שני צנחנים שנפצעו קל. לאחר הלחימה התברר כי בכפר היו ערוכים כוח קומנדו סורי שגודלו כפלוגה ושתי מחלקות טנקים. חלק מכוח זה הושמד וחלקו נסוג מפני כוחות צה"ל. היה זה הקרב הראשון בו הופעלו טילי M47 דרגון בהצלחה כנגד שריון אויב, ובשל כך פנו נציגי צבא ארצות הברית ותחקרו את מפקד הפלוגה המסייעת ואת מפקד המחלקה שירו את הטילים והשמידו את הטנקים והנגמ"שים הסורים.

לקריאה נוספת
------------

* יוסי פלד, "**איש צבא**" (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: "ספרית מעריב", תשנ"ג-1993 (הספר בקטלוג ULI).

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי פלד, זיכרונות ולקחים ממלחמת שלום הגליל, מערכות 413, יולי 2007, עמ' 52–53.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ירון סימסולו ורמי מזרחי, כוחות ומפקדות מאולתרים במלחמות ובמבצעים, מערכות 476, מרץ 2018, עמ' 23.
2. ↑  יוסי פלד, "**איש צבא**" (כתבה: רונית ורדי), "ספרית מעריב", תל אביב, 1993, עמודים 257-256.
3. ↑  גל פרל פינקל, "ליצור שפה משותפת ולהביא לידי ביטוי את כל יסודות הקרב המשולב", הבלוג **על הכוונת**, ‏ 12 במאי 2013.
4. ↑  יוסי פלד, זיכרונות ולקחים ממלחמת שלום הגליל, מערכות 413, יולי 2007, עמ' 52-53.
5. ↑  מאור לוי (עורך וכותב ראשי), מלחמת שלום הגליל - מפות ומבצעים, המחלקה להיסטוריה, 2022, עמוד 152.
**קוואנגמיונגסונג 3** (בקוריאנית: 광명성 3호‏, Kwangmyŏngsŏng, בעברית: **כוכב זוהר**) הוא שמו של לוויין מתוצרת קוריאה הצפונית, ששוגר ב־12 באפריל 2012, אך לא הגיע לחלל בגלל כישלון המשגר.

הלוויין שוגר כחלק מהאירועים לציון יום הולדתו המאה של מייסד קוריאה הצפונית ושליטה הראשון, קים איל-סונג. על פי הצהרות דוברים רשמיים של קוריאה הצפונית, הלוויין הוא לוויין חישה מרחוק המצויד במצלמות, לשם ביצוע משימות שונות של הערכת יבול חקלאי.

הלוויין הוא בעל תצורה של תיבה, והוא עטוי תאים פוטו־וולטאיים לשם הפקת חשמל הנדרש לפעולתו במסלול. משך החיים המתוכנן ללוויין הוא שנתיים, והוא אמור להיות משוגר למסלול מעגלי קוטבי בגובה של 500 ק"מ.

NORAD, פיקוד ההגנה האווירית של ארצות הברית וקנדה, פרסם הודעה לפיה השלב הראשון של הטיל נפל כ־165 קילומטר ממערב לסיאול, וכי שני השלבים האחרים כשלו. גם קוריאה הצפונית הודתה בכישלון השיגור.

לוויין חלופי
------------

הודעה רשמית של קוריאה הצפונית בדבר שיגור לוויין נוסף בשם זה במהלך חודש דצמבר 2012 פורסמה בראשית דצמבר. בהודעה הרשמית של ממשלת קוריאה הצפונית מצוין שמו של הלוויין כ־"קוואנגמיונגסונג 3-2".
הלוויין שוגר בהצלחה לחלל ב-12 בדצמבר 2012. למרות השיגור המוצלח, תצפיות על הלוויין הראו שהוא נמצא במסלול ללא שליטה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוכנויות הידיעות, התפרק באוויר: צפון קוריאה כשלה בשיגור הטיל, באתר ynet, 13 באפריל 2012
2. ↑  קוריאה הצפונית חוגגת את שיגור הלוויין, באתר nrg
3. ↑
**ביאלה סלאטינה** (בבולגרית: **Бяла Слатина**) היא עיר בצפון מערב בולגריה, השלישית בגודלה במחוז וראצה ושוכנת 101 ק"מ צפונית מהבירה סופיה ו-41 ק"מ מבירת המחוז וראצה.

היסטוריה
--------

עדויות להתיישבות אנושית מאורגנת של שבטים תראקים מתוארכות לתקופת הברונזה המאוחרת. צפונית מזרחית לביאלה סלטינה מצויים שרידי מצודה מהמאה ה-1, עת נשלט האזור על ידי האימפריה הרומית. המצודה הוחרבה במהלך המאה ה-6 בעת פלישת שבטים סלאבים לאזור. במהלך המאה ה-7 עת נשלט השטח בידי האימפריה הבולגרית הראשונה הוקם בשטח היישוב המודרני כפר בשם סלאטינה (בבולגרית: ביצה), ששאב את שמו ממיקומו בסמוך לשטחי ביצות נרחבים.

במהלך המאה ה-14 נכבש הכפר על ידי צבא האימפריה העות'מאנית ושמר על שמו לאורך תקופת שלטון העות'מאנים. ב-1776 פרץ מרד באזור כנגד הואלי העות'מאני והוא דוכא בקשיחות, תוך הגליית כל תושביו ובכלל זה מהכפר סלאטינה. רק בשלהי המאה ה-18 התירו העות'מאנים למספר משפחות מוסלמיות לחזור ולהתיישב בכפר. לקראת מחצית המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית חזרו גם נוצרים להתיישב בכפר והוקמו בית ספר וכנסייה. באוקטובר 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש הכפר על ידי צבא האימפריה הרוסית והפך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין, חלק מנסיכות בולגריה. ב-1914 קיבל היישוב מעמד של עיר ועם בניית מסילת הרכבת למקום, הואץ הפיתוח הכלכלי והעיר הפכה למרכז סחר חקלאי עם יישובי הסביבה והמדינות השכנות.

דמוגרפיה
--------

אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון בשל הגירת עבודה ובשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה. בעשור הראשון של המאה ה-21 קטנה אוכלוסיית ביאלה סלאטינה ב-10 אחוזים, אם כי לקראת סופו התמתנה המגמה. מבחינת התמהיל המגדרי עולה, כי 50.92 אחוזים הן נשים ו-49.08 אחוזים הם גברים.

כלכלה
-----

בעיר קיים מפעל לייצור חלקי מכונות, מפעלי עיבוד מזון וטבק, מפעלי טקסטיל ומספר מאפיות. ענף החקלאות מניב את התוצר המקומי הגולמי לנפש הנמוך ביותר בשטחי הרשות המקומית. אף על פי שבאזור מצויים שטחים חקלאיים נרחבים, החקלאות באזור נחשלת ומתוכננת רפורמה נרחבת בענף. הגידולים המרכזיים הם חיטה, שעורה, שיבולת-שועל, תירס, וחמניות. כמו כן קיימות חוות לגידול צאן, בקר וחזירים לתעשיות הבשר והחלב.

ערים תאומות
-----------

* סרביהסרביה זרניאנין, סרביה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר ביאלה סלאטינה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביאלה סלאטינה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקציר ההיסטוריה של ביאלה סלאטינה, באתר bulgaria.domino (באנגלית).

| **רשויות מקומיות וערי מחוז וראצה שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| וראצה • קוזלודוי • ביאלה סלאטינה • מזדרה • אוריאחובו • בורובאן • קריבודול • מיזיאה • רומאן • חיירדין | מחוז וראצה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n80144958
* MusicBrainz: dfee72fb-62e9-4dd0-bfb2-f63d7aadc8fa
* WorldCat (עם LCCN): n80-144958

 |
**מטה** (בספרדית: **Meta**) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במרכז קולומביה והוא גובל בעיר בוגוטה (מחוז הבירה) ובמחוזות קונדינמרקה וקסנרה בצפון, בוויצ'דה במזרח, בגואביארה ובקקטה בדרום ובווילה במערב.

המחוז משתרע על שטח של 85,635 קמ"ר. במחוז מתגוררים כמיליון תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא וייאביסנסיו.

היסטוריה
--------

לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל במחוז בוגוטה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לטריטוריית סן מרטין שכללה את שטחי מחוזות ויצ'דה ומטה המודרניים ואשר בירת הטריטוריה הייתה סן מרטין בשטחי מטה. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והאזור נכלל במדינת קונדינמרקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1866 טריטוריית סן מרטין נוצרה מחדש, אם כי היא הייתה נתונה לשליטה מסוימת של קונדינמרקה. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז קונדינמרקה.

ב-1905 פוצלה מהמחוז האינטנדנסיה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) מטה שכללה את שטחי טריטוריית סן מרטין. ב-1913 פוצל שטח מהאינטנדנסיה להקמת הקומיסריה (מעמד דומה לאינטנדנסיה) של ויצ'דה, שכללה את שטחי מחוז ויצ'דה המודרני. ב-1959 אושרה הצעת חוק לשדרוג האינטנדנסיה למעמד של מחוז והיא נכנסה לתוקף ב-1960.

בסוף המאה ה-20 האזור הפך לאחד המוקדים של מלחמת האזרחים בקולומביה בין ארגוני גרילה כמו FARC לבין הממשלה הקולומביאנית, וכמו כן צמח בו סחר בסמים. במסגרת שיחות שלום בשנות ה-90 של המאה ה-20 בהנהגת נשיא קולומביה אנדרס פאסטראנה אראנגו הוחלט ב-1999 להקים אזור מפורז שכלל את הרשויות המקומיות של ויסטה ארמוסה, לה אוריבה, לה מאקארנה ומסטאס ביחד עם סן ויסנטה דל קגואן במחוז קקטה. לאחר כישלון השיחות ב-2002 האזור המפורז בוטל.

כלכלה
-----

כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על גידול מקנה, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז, בננה, קקאו ותירס, תעשייה, בעיקר כזו של עיבוד מזון, מסחר והפקת נפט. כמו כן המחוז הוא אחד המוקדים העיקריים בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מטה
* מטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מטה באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).
2. ↑  מיגל אנחל מרטין, מחוז מטה, "הפולקלור של לוס יאנוס", באתר ספריית לואיס אנחל אראנגו (אנ') (בספרדית).
3. ↑  קולומביה - ניטור גידולי קוקה 2013, ממשלת קולומביה ומשרד האו"ם לסמים ולפשיעה (UNODC) (בספרדית).

| מחוזות קולומביה |
| --- |
| מחוז הבירה | בוגוטה | מפת מחוזות קולומביה |
| מחוזות | אטלאנטיקו • אמסונאס • אנטיוקיה • אראוקה • בויאקה • בוליבר • גואאיניה • גואביארה • ואופס • ואיה דל קאוקה • וילה • ויצ'דה • טולימה • לה גואחירה • מגדלנה • מטה • נורטה דה סנטנדר • נריניו • סוקרה • סן אנדרס ופרובידנסיה • סנטנדר • ססאר • פוטומאיו • צ'וקו • קאוקה • קונדינמרקה • קורדובה • קינדיו • קלדס • קסנרה • קקטה • ריסרלדה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12222054m (data)
* MusicBrainz: 1b452518-0c96-4f1f-a9d8-ce6093e40bba

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ידין זאב מכנס** (1936 – 26 באפריל 2013) היה עורך דין, איש עסקים ועסקן ספורט ישראלי. היה מייסד ומנהל איגודי הספורט "עוצמה" ו"אייל", וכן הבעלים של קבוצת הכח מכבי רמת גן. בשנת 2005 נגזרו עליו שבע שנות מאסר באשמת גנבת מיליונים מכספי לקוחה.

ביוגרפיה
--------

נולד בפתח תקווה בשנת 1936, בנם של שלמה מכנס (בנו של אהרן לייב מכנס) ושרה בת זאב ברא"ז, ונקרא על שמו. למד בבית הספר אחד העם בעיר. בין השנים 1954 – 1959 שירת בצה"ל, תחילה בסדיר ולאחר מכן בקבע, והשתחרר בדרגת סגן. לאחר שחרורו עבד בבית הדפוס המשפחתי בפתח תקווה.

בשנת 1961 החל לימודי משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב. בשנת 1962 פתח משרד פרסום בפתח תקווה שפעל שלוש שנים. בשנת 1963 הוציא את המקומון החינמי "ידיעון פתח תקווה", שהיה החינמון הראשון שיצא בישראל. בשנת 1965 סיים את לימודי המשפטים ועשה את ההתמחות במשרד עורכי הדין סלומון ליפשיץ בתל אביב. בסיום ההתמחות, בשנת 1967, החל לעבוד במשרד זה כעורך דין שכיר במשך שמונה שנים, כשבשנתיים האחרונות שימש מנהל המשרד. בשנת 1975 פתח משרד פרטי לעריכת דין ברחוב דיזנגוף בתל אביב, וכעבור זמן צירף אליו את אשתו נילי, לה נישא בשנת 1966. בשנת 1986 השתחרר משירות מילואים בצה"ל בדרגת סגן-אלוף.

באמצע שנות ה-80 החל את מעורבותו בתחום עסקנות הספורט בישראל. הוא הקים שלושה עשר מועדוני אופניים והתמנה ליו"ר איגוד האופניים בישראל. כעבור זמן הקים שני איגודי ספורט, "עוצמה" ו"אייל", שריכזו אגודות ספורט עצמאיות (שלא היו שייכות למרכזי הספורט הוותיקים מכבי, הפועל ובית"ר). במסגרת זו ניהל מאבקים ביורוקרטיים ומשפטיים כדי להקנות לאגודות הספורט החברות בארגונים החדשים מעמד שווה לזה של אגודות ספורט שהיו חברות באיגודי הספורט הוותיקים. הוא ניהל את הארגונים הללו עד שנת 2000. במשך שנתיים שימש נציג במועצה להסדר ההימורים בספורט. כמו כן היה דירקטור במועצת המנהלים של אולפני הרצליה.

בשנת 1993 רכש את קבוצת הכח מכבי רמת גן. באותה תקופה הקים שתי חברות עסקיות: "עסיס - עסקים יקדמו ספורט פרויקט הכוח רמת גן 1993 בע"מ" ו"מפקיד ייזום והשקעות בע"מ". קבוצת הכח רמת גן תחת ניהולו של מכנס שקעה בחובות כבדים ובשנת 2003 היא נמכרה.

בדצמבר 2002 נעצר מכנס בחשד שבמשך שנים גנב למעלה מ-11 מיליון ש"ח מכספי לקוחתו, צעירה יתומה יורשת-מיליונים (נכדתו של זלמן סוזאיב) שמכנס שימש נאמן של רכושה. בשנת 2005 גזר עליו בית המשפט המחוזי בתל אביב שבע שנות מאסר.

מכנס הצטרף לעותרים לבית המשפט העליון בבג"ץ הפרטת בתי הסוהר בדרישה למנוע הקמת בית סוהר בניהול פרטי בישראל.

באפריל 2013 נפטר מכנס.

משפחתו
------

מכנס היה נשוי לעו"ד נילי מכנס, אחותם של צבי ופרופ' יורם דינשטיין, ולהם שלושה ילדים. בנם הוא השחקן רם מכנס. בתם עלמה נשואה למוזיקאי יאיר קז מלהקת ג'ירפות (בנו של ישראל קז, מבעלי מאיר חברה למכוניות ומשאיות).

קישורים חיצוניים
----------------

* ורד לוביץ', כתב אישום: עו"ד ידין מכנס גנב כספי עיזבון, באתר ynet, 1 בינואר 2003
* יצחק לץ, ‏דנה קמה ונדהמה, באתר גלובס, 9 בינואר 2003
* צבי הראל, שנות מאסר לעו"ד מכנס שגנב מיליונים מיתומה(הקישור אינו פעיל), וואלה, 23 בפברואר 2005
* ידין מכנס, הבעלים לשעבר של הכח, נפטר בגיל 76, באתר ONE‏, 26 באפריל 2013
ה**היסטרים** (לטינית **Histrii**) היו עם שישב לפני הכיבוש הרומי בשנת 178 לפנה"ס בחצי האי איסטריה (לטינית Histria) שבצפון-מזרח הים האדריאטי ובסביבתו הקרובה. ההיסטרים העניקו את שמם לחצי האי השוכן כיום בשטחן של קרואטיה, סלובניה ואיטליה.

היסטוריה
--------

מידת האחדות הלאומית בקרב ההיסטרים איננה ידועה בוודאות, אם כי מנהגי קבורה זהים בכל רחבי איסטריה מצביעים על מידה של אחדות תרבותית. ערי המתים הראשונות באיסטריה מתוארכות לתקופת הברזל ועל כן מסיקים החוקרים כי בתקופה זו החלה להיווצר הזהות התרבותית של תושביה. עם תחילת תקופת הברונזה החלה נוהגת באיסטריה שריפת גופות במקום קבורה, ומנהג זה רווח באזור עד בוא הנצרות.

חרסים יוונים מצביעים על קשרי מסחר בין ההיסטרים ליוונים. פלישת הקלטים לאיסטריה בסוף המאה ה-5 לפנה"ס ובתחילת המאה ה-4 לפנה"ס לא פגעה בהמשכיותה של התרבות ההיסטרית, ולכן נראה כי הקלטים נהדפו או שנטמעו בהיסטרים. במחצית השנייה של המאה ה-3 לפנה"ס עם התפשטות הרומאים מצפון לנהר הפו עלתה חשיבותה של איסטריה בעיניהם, וחצי האי ותושביו החלו להיות מתועדים בכתבים רומים. הרומאים התייחסו אל ההיסטרים כאל שודדי ים, דבר שהביאם לתקוף את איסטריה בשנת 221 לפנה"ס ולאחר שהשתלטו על ונטו. עם זאת, הרומאים לא כבשו את חצי האי אלא הסתפקו בזריעת הרס. ההיסטוריון הרומי טיטוס ליוויוס ציין כי בשנת 200 לפנה"ס לערך ישבו ההיסטרים בשלוש ערים מרכזיות - הבירה נסאקטיום (Nesactium) בדרום איסטריה, מוטילה (Mutilla) ופווריה (Faveria).

בשנת 181 לפנה"ס תקפו ההיסטרים את העיר הרומית אקוויליה שלחופי מפרץ טריאסטה ונהדפו. התקפה זו גרמה לסנאט הרומי לשלוח כוח צבאי לאיסטריה בשנת 178 לפנה"ס, וזאת על מנת לחסל את האיום ההיסטרי אחת ולתמיד. מלכם של ההיסטרים אפולו (Aepulo) אשר תואר בידי טיטוס ליוויוס כלוחם עשוי ללא חת הקשה על הרומאים במשימתם. אולם לאחר מצור ארוך על הבירה נסאקטיום, היטו הרומאים את הנחל שהקיף את העיר. ההיסטרים נתקפו בבהלה ורבים מהם כמו גם המלך אפולו התאבדו. זמן מה לאחר מכן נכנעו גם מוטילה ופווריה והרומאים החריבו אותם. הניצחון צוין ברומא בחגיגות שנמשכו יומיים.

רבים מההיסטרים ששרדו נלקחו לעבדות, והרומאים הציבו כוח צבאי גדול בחצי האי, דבר המצביע כי ההתנגדות ההיסטרית לא דוכאה לחלוטין. התיישבות רומית מסיווית באיסטריה הביאה למספר מקרי מרד בהיקף קטן מצד האוכלוסייה המקומית, אך אלה דוכאו עד מהרה. ההיסטרים נטמעו באוכלוסייה הרומית וירדו מעל במת ההיסטוריה, אם כי שרידים לתרבותם ולדתם מתוארכים גם למאה ה-1 ולמאה ה-2.

תרבות ושפה
----------

סך הכל נמצאו 520 אתרי יישוב היסטוריים ומספר תושביהם הוערך ב-120,000 איש. למרות עושר הממצאים מעט מאוד ידוע על שיוכם האתני או על שפתם של ההיסטרים. מחקר אנתרופולוגי מעיד כי ההיסטרים היו גבוהים ביחס לממוצע בתקופתם, והגברים היו בגובה ממוצע של 1.65 מטר. יש המבקשים לבסס על סמך שמות מקומות ומספר שמות משפחה קשר בין שפתם של ההיסטרים לזו של הוונטים אדריאטים שהיו עם איטלי. אחרים טוענים לקשר אל הליבורנים שהיו שבט אילירי, ומתבססים לשם כך גם על ממצאים המלמדים כי ההיסטרים היו מקורבים תרבותית אל האילירים, אך ספק אם היו מקורבים אליהם מבחינה אתנית. אחד הממצאים ההיסטרים החשובים ביותר שנתגלו הוא סדרה של פסלים בגודל כמעט טבעי אשר נמצאו בנסאקטיום, והמיצגים ישויות אליליות מקומיות.

ביבליוגרפיה
-----------

* היסטוריה קצרה של איסטריה, מאת דארקו דרובץ

ראו גם
------

* איסטריה

הערות שוליים
------------

1. ↑  izola
**נפתלי איתן (אייזן)** (9 בפברואר 1935 - 18 בפברואר 2016) היה נשיא איגוד שופטי הכדורגל ושימש בתפקידים בכירים שונים בעיריית ירושלים, בעל עיטור ההוקרה "יקיר ירושלים".

ביוגרפיה
--------

נולד למשפחה חרדית בירושלים. אביו, ששימש כרב, נהרג בתאונת דרכים בין רכבת לאוטובוס בהיות איתן בן 3, ולכן נשלח לבית היתומים "דיסקין" עם שני אחיו, שם שהה עד שמלאו לו 16.   

התגייס בגיל 18 ושירת בצה"ל במשך 15 שנה. השתחרר בדרגת סגן-אלוף. לאחר שחרורו בשנת 1968 החל לעבוד בעיריית ירושלים בתקופת כהונתו של ראש העיר טדי קולק. הוא שימש בתפקידי ניהול ומשאבי אנוש עד לפרישתו בשנת 1990. בין השאר היה סמנכ"ל לאמרכלות, משנה למנכ"ל ומ"מ מנכ"ל. שימש חבר הנהלה בקרן ירושלים, בתיאטרון ירושלים, בבצלאל ובלהקת הורה ירושלים.

איתן כיהן בשנות ה-60 וה-70 כשופט כדורגל בינלאומי בישראל ומחוצה לה, היה יו"ר הוועדה המקצועית של איגוד השופטים ושימש יועץ של ראשי ההתאחדות בכל הנוגע לתפקוד המקצועי באיגוד. בשנת 2001 מונה לנשיא איגוד השופטים, וכיהן בתפקיד זה עד לפטירתו.

בשנת 2006 הוענק לו עיטור הכבוד יקיר ירושלים לשנת תשס"ו על פעילותו הרבה, לרוב בהתנדבות, במוסדות ובארגונים שונים - למשל ניהול ספרייה בכלא רמלה ומתן הרצאות לאסירים בנושאי ספורט וחוקת הכדורגל - ועל שליחותו לקידום ולטיפוח תרבות הספורט בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* מר נפתלי איתן באתר יקיר ירושלים (יש לגלול מטה)
* הלך לעולמו נשיא איגוד השופטים נפתלי איתן, ynet, עשרים בפברואר 2016.
* "היום לא יבעטו כאן פנדל", אתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 24 ביולי 2011.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נפתלי איתן מונה לנשיא איגוד השופטים, אתר הארץ, 13 באוגוסט 2001.
2. ↑  מר נפתלי איתן - יקיר העיר ירושלים, אתר עיריית ירושלים, תשס"ו.
**מערכת הסקורפיוס** היא מערכת ירוט נגד איומים אוויריים באמצעות אלומות אלקטרומגנטיות. המערכת מבחינה בין עשרות מטרות עוינות לידידותיות המערכת מיוצרת על ידי התעשייה האווירית לישראל.

המערכת סרוקת מרחב אווירי רחב ומשגר אלומה ש"מעוורת" טיל, מל"ט, מטוס קרב ורחפן - תוך כדי זיהוי עמית\טורף. המערכת נוסתה בתרגיל בלו פלאג ב-2021.

המערכת פותחה חטיבת אלתא מערכות של התעשייה האווירית פיתחה את טכנולוגית ה"רב-אלומות" שבוהה במרחב ומשגרת לעבר מטרות את אלומות התקיפה הצרות.

היכולת של מערכת "סקורפיוס" רלוונטית מול טילי אויב מתקדמים מסוג S-300 ו-S-400.

המערכת הישראלית נמכרה לשלושה לקוחות זרים.

המערכת מסוגלת לתקוף מטרות באופן אוטומטי. טכניקות השיבוש וההטעיה הן שונות, אבל הטיפול באיומים מתבצע במקביל, באופן אקטיבי. בכך המערכת תוכל לטפל גם באיומים שההגנה אווירית קינטית, כמו כיפת ברזל, קלע דוד וחץ, אמורות ליירט.

### גרסאות

מערכת סקורפיוס תפעל במספר תצורות, לפעילות מבצעית ולאימונים:

* יבשתית
* ימית
* אווירית

בגרסה האווירית תותקן המערכת בפוד, עם זווית ראייה של 60 מעלות קדימה ו-60 מעלות אחורה. כוח העיבוד והחישוב של המערכת יידע לזהות כאמור כל מטרה ולשבש את מערכת הניווט\ההטסה, כגון ג'י.פי.אס, לווינות או שליטה מרחוק.

קישורים חיצוניים
----------------

* הודעת יצרן על המערכת

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיתון, יואב (2021-11-11). "תיעוד: המערכת הישראלית שתיירט איומים אוויריים - בלי לשגר טיל אחד". *Ynet*. נבדק ב-2021-11-11.
**קיסוסיים** (שם מדעי: Araliaceae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים, בה נמנים סוגים כגון הקיסוס והג'ינסנג.

מאפיינים
--------

המשפחה מכילה מעל 250 מינים. רובם מניבים פרחים קטנים. מאפיין בולט של המשפחה הוא בסיס עלה רחב. במינים רבים העלים מורכבים ונראים כשורה של עלעלים סביב העורק הראשי של העלה, בדומה לשרך או דמויי כף-יד. התפרחת היא לרוב מסוג סוכך, פשוט או מורכב. הפרחים נכונים, פנטמריים והשחלה תחתית. הפרי בשרני לרוב מסוג בית גלעין או ענבה.

טקסונומיה
---------

קיימת חלוקה פנימית לשתי תתי משפחות, ה**קיסוסים** (*Aralioideae*) המכילה כמה עשרות סוגים, וה-**Hydrocotyloideae** המכילה כחמישה סוגים.

מבחינה גנטית הקיסוסיים מקורבים למשפחת הסוככיים (שאף היא תחת סדרת הסוככאים), ולעיתים סוגים מועברים ממשפחה למשפחה.

בישראל
------

בארץ צומחים שני סוגים, הקיסוס והספלילה (שעד לא מזמן נחשבה כשייכת לסוככיים).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיסוסיים** בוויקישיתוף
* קיסוסיים, באתר ITIS (באנגלית)
* קיסוסיים, באתר NCBI (באנגלית)
* קיסוסיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* קיסוסיים, באתר Tropicos (באנגלית)
* קיסוסיים, באתר GBIF (באנגלית)
* קיסוסיים, באתר IPNI (באנגלית)
* קיסוסיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294844705171
* BnF: cb12266242z (data)
* LCCN: sh85006403
* NKC: ph294107

 |
טקס העברת מתחם ABMA לידי נאס"א ב־1 ביולי 1960.
**הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים** (באנגלית: **Army Ballistic Missile Agency** ובקיצור **ABMA**) הייתה סוכנות שהוקמה על מנת לפתח עבור צבא ארצות הברית את הטיל הבליסטי לטווח הבינוני הראשון שלה. הסוכנות הוקמה ברדסטון ארסנל ב־1 בפברואר 1956 תחת פיקודם של מייג'ור־גנרל ג'ון ב. מידאריס ומדען הטילים וורנר פון בראון.

במרץ 1958 סופחה ABMA למפקדת חימוש הטילים של צבא ארצות הברית (AOMC) יחד עם רדסטון ארסנל, המעבדה להנעה סילונית (JPL), מטווח הטילים וייט סנדס והסוכנות הצבאית לרקטות וטילים מונחים (ARGMA). ג'ון מיאדיס קיבל את הפיקוד על AOMC והפיקוד על ABMA עבר לבריגדיר גנרל ג'ון א. ברקלי.

טיל הרדסטון היה הפרויקט הגדול הראשון שקיבלה ABMA. לאחר שתוכנית ואנגארד של צי ארצות הברית נבחרה על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית על פני הצעת ABMA להשתמש בטיל רדסטון משופר כמשגר לוויינים, ABMA הונחתה לחדול מפיתוח משגרים ולהתמקד בפיתוח טילים בליסטיים לטווחים בינוניים.

פון בראון, שסירב להוראה, המשיך לעבוד על פיתוח המשגר, שנודע לבסוף כיופיטר C. היה זה טיל בליסטי בעל שלושה שלבים, ש"במקרה" יכול היה לשמש גם לשיגור לוויינים בתצורת ג'ונו 1. בספטמבר 1956 שוגר היופיטר C כשעל גביו לוויין דמה במשקל 14 ק"ג. שנים לאחר מכן הוערך כי אם הייתה ABMA מקבלת הוראה לכך, ביכולתה היה לשגר כבר ב־1956 את הלוויין הראשון למסלול סביב כדור הארץ. שנה מאוחר יותר, ב־4 באוקטובר 1957, שיגרה ברית המועצות את הלוויין המלאכותי הראשון - ספוטניק 1. טיל יופיטר C מבוסס על טיל רדסטון הוא ששיגר בהצלחה את הלוויין האמריקאי הראשון אקספלורר 1 ב־31 בינואר 1958. גרסה של טיל הרדסטון, המרקורי-רדסטון, שימש מספר שנים מאוחר יותר בתוכנית מרקורי של נאס"א, והוא זה ששיגר את האסטרונאוט האמריקאי הראשון - אלן שפרד - לטיסה תת-מסלולית בחלליתו "פרידום 7", ב־5 במאי 1961. חלקים מטיל הרדסטון שימשו גם את הסטורן 1, הראשון מבין משפחת משגרי הסטורן ששימשו לשיגור משימות תוכנית אפולו, שהנחיתה את האדם הראשון על הירח.

ב־1956 החלו ב־ABMA מחקרים לשיפור טיל הרדסטון. הטיל, שנקרא במקור "רדסטון S"‏, קיבל לבסוף את השם פרשינג, והחוזה לפיתוחו הוענק לחברת גלן ל. מרטין. פרויקט זה נמשך 34 שנים.

ב־1 ביולי 1960, כשנתיים לאחר הקמת נאס"א, הועברו צוותי המהנדסים והמדענים של ABMA, כולל פון בראון, לרשותה, ומתקני ABMA בחלקו הדרומי של רדסטון ארסנל הפכו למרכז טיסות החלל מרשל. באותה שנה קיבל מידאריס את הפיקוד על AOMC, וג'ון ברקלי קיבל את הפיקוד על ABMA. ב־1961 הועברו רוב משימות AOMC הקשורות לחלל לידי נאס"א, יחד עם מרבית עובדיה מתקניה וציודה. בריגדיר־ג'נרל ריצ'רד מ. הארסט פיקד על ABMA בין מאי 1960 לדצמבר 1961, אז פורקו ABMA ו־ARGMA, ושרידיהם הועברו לפיקודה הישיר של AOMC. ב־1962 אורגנה AOMC מחדש והפכה למפקדת הטילים של צבא ארצות הברית (MICOM).

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ABMA** |

* וורנר פון בראון
* מרכז טיסות החלל מרשל

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Redstone Arsenal Complex Chronology, Part II: Nerve Center of Army Missilery, 1950–62 – Section B: The ABMA/AOMC Era, 1956–62"
2. ↑  SPACE: Reach for the Stars
3. ↑  S‏ - Solid - דלק מוצק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2011059930
* VIAF: 266482641
* WorldCat: lccn-n2011059930

 |
מבנה כללי של מולקולת אצטל
מבנה כללי של מולקולת קטאל: אצטל בו הפחמן המרכזי קשור לשתי קבוצות אורגניות. בנוסף לשתי קבוצות ה OR.
תגובות אלדהיד עם מולקולת כוהל לקבלת המיאצטל בשלב הראשון ואצטל כתוצר סופי
תגובות לקבלת קטאל
**אצטל** (Acetal) הוא קבוצה פונקציונלית מהצורה R2C(OR')2 כאשר שתי קבוצות ה 'R הן שיירים אורגנים. לאטום הפחמן המרכזי 4 קשרים ולכן הגאומטריה טטראדרלית. שתי קבוצות הR הקשורות לפחמן המרכזי יכולות להיות זהות - אצטל סימטרי או שונות זו מזו. אם שתי קבוצות הR אורגניות (אין אטום מימן הקשור לפחמן המרכזי) הקבוצה נקראת קטאל (**ketal).**

אצטל נוצר התגובה בין המיאצטל לכוהל. מנגנון התגובה כולל פרוטונציה של קבוצת ההידרוקסיל, עזיבה של מולקולת מים, התקפה נוקלאופילית של הכוהל על יון הקרבוניום ואיבוד פרוטון של האלכוהול התוקף. 

האצטלים יציבים בהשוואה להמיאצטלים אך יצירתם היא באמצעות תגובות בשיווי משקל. כדי להגיע לניצולת גבוהה יש צורך בסילוק המים הנוצרים בתגובה למניעת הידרוליזה של הוצר חזרה להמיאצטל. בתגובה ליצירת אצטל מספר המולקולות בתוצרים נמוך ממספר מולקולות המגיב כך שהתגובה ההפוכה מועדפת מבחינת האנטרופיה אלא אם כן דיאול מגיב עם האלדהיד או הקטון. כדי להימנע מכך ניתן להגיב את האלדהיד או הקטון עם אסטר במקום עם כהלים כך שהמים הנוצרים בתגובה משמשים להידרוליזה של האסטר ונוצר עוד כוהל המשתתף בתגובה. 

  

אצטלים משמשים כקבוצות הגנה על קרבוניל או דיאול משום שהאצטל יציב למחזרים ומחמצנים שונים. 

שימוש באצטל להגנה על קבוצת קרבוניל מחיזור בתגובת סינתזה אורגנית. התגובה ללא ההגנה מוצדת בחץ למטה.
די מתוקסי מתאן Dimethoxymethane. מולקולת אצטל המשמשת כממס.
רוב הקשרים הגליקוזידים ברב סוכרים הם קבוצות אצטל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטל** בוויקישיתוף

| קבוצות פונקציונליות |
| --- |
| פחמימנים | אלקיל (מתיל, אתיל, פרופיל, בוטיל, פנתיל) • אלקן (ויניל, אליל) • אלקין • קרבן • בנזיל • הלואלקאן • אלן • קומולן • פניל |  |
| תרכובות חמצן | הידרוקסיל (כוהל) • קרבוניל • קטון • אלדהיד • אציל • קרבונט • חומצה קרבוקסילית • אנהידריד • אסטר • הידרופראוקסיד • פראוקסיד • אתר • המיאצטל • המיקטאל • אצטל • קטאל• חומצה דיקרבוקסילית • אצטיל • אצטוקסי • אקרילואיל • אלקוקסי (מתוקסי) • בנזויל • דיאוקסירן • אפוקסיד • אורתו-אסטר • ינון |
| תרכובות חנקן | אמין • אמיד • קרבאמאט • אימין • אימיד • אזיד • אזו • ציאנט • איזוציאנט • ציאניד • ניטריל • איזוניטריל • הידרזון • ניטראט • ניטריט • ניטרו • ניטרוסו • אוקסים • פירידין • הידרזון • איזוניטריל • ניטרן |
| תרכובות זרחן | פוספין • חומצה פוספונית • פוספאט • פוספודיאסטר |
| תרכובות גופרית | תיול • תיואתר • דיסולפיד • סולפוקסיד • סולפון • חומצה סולפינית • חומצה סולפונית • תיוציאנט • איזותיוציאנט • תיוקטון • תיאל • תיואסטר • סולפונאמיד • פרסולפיד • תיוניל |
| תרכובות ביוכימיות | חומצת שומן (ח.קרבוקסילית) • חלבון (פולי-אמיד) • פחמימה (קטון או אלדהיד) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4141235-7

 |
**מעובי ראש** (שם מדעי: Pachycephalidae) היא משפחת ציפורים קטנות מסדרת ציפורי שיר החיות בעיקר באוסטרליה וגינאה החדשה אך גם באיי טונגה וגם בדרום-מזרח אסיה עד להודו. הם דומים לירגזיים אך אינם קרובים שלהם כנראה.

עופות אלה חיים בעיקר ביערות ובאזורי שיחים טרופיים ובאוסטרליה הם מתאימים כמעט לכל אזור, למעט המדבריות. הם חיים ביערות, נהרות, ביצות, ביצות מנגרובים וערבות יבשות. 

כפי ששמם אומר הם בעלי ראש גדול ובעלי מקור שחור וחזק. צבעי הגוף הם צהובים, כתומים או אדומים, אך כמה מינים חומים ואפורים. הנקבות עמומות יותר מהזכרים הגדולים. לחלק מהמינים ישנם נוצות בעלות רעלים המרתיעים טורפים.

מינים אלה הם ציידים הניזונים בעיקר מחרקים וגם מעכבישים, תולעים, נדלים, חלזונות וסרטנים. המינים הגדולים יכולים לאכול צפרדעים, שממיות ואף גוזלים צעירים. הם מחפשים את טרפם בין העלים והזלזלים או על הקרקע.

מיון
----

* משפחה **מעובי ראש** (Pachycephalidae)
	+ תת-משפחה Falcunculinae
		- סוג ומין יחיד פלקונקולוס פרונטטוס (*Falcunculus frontatus*) - לעיתים נחשב מין יחיד במשפחתו
	+ תת-משפחה Pachycephalinae
		- סוג *Coracornis* - בו 3 מינים
		- סוג ומין יחיד *Melanorectes nigrescens*
		- סוג *Pachycephala* - בו מעל 40 מינים
		- סוג *Pseudorectes* - בו 2 מינים
		- סוג *Colluricincla* - בו 5 מינים

ייתכן שגם הסוג הרעיל Pitohui משויך לפה אך לרוב הוא מצוי במשפחת הזהבניים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* נקבה אוכלת גמל שלמהנקבה אוכלת גמל שלמה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעובי ראש** בוויקישיתוף
* מעובי ראש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מעובי ראש, באתר ITIS (באנגלית)

* מעובי ראש, באתר NCBI (באנגלית)

* מעובי ראש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)

* מעובי ראש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* מעובי ראש, באתר GBIF (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537232805171

 |
**סבסי** (נקרא גם Sebeezee, או "Bleezie") הוא האי האינדונזי של מצר סונדה, בין ג'אווה לסומטרה, וחלק ממחוז למפונג. הוא מגיע לגובה של 844 מטר ושוכן על שטח 12 ק"מ מצפון לאיי קרקטואה. זהו האי הקרוב ביותר לקרקוטה, על אותו אזור וגובה כמו שרידי האי רקאטה (אי לא רחוק שהושמד בהתפרצות הר געש). כמו קרקוטה, גם הוא וולקני, אם כי אין התפרצויות מתוארכות (חוץ מדו"ח יחיד של התפרצות בשנת 1680 שכנראה הוא בלבול עם התפרצות קרקוטה משום שדווחו באותה שנה.) בניגוד לקרקוטה, סבסי מיושב.

היסטוריה
--------

סבסי נהרס במהלך ההתפרצות הוולקנית ב-1883 של קרקוטה. הרשומות הרשמיות מצביעות על כ -3,000 בני אדם שנהרגו, כאשר 1,000 מהם היו "לא תושבים".

פסגת סבסי במיצר סנדה עם סלעים וולקניים באוקטובר 1883פסגת סבסי במיצר סנדה עם סלעים וולקניים באוקטובר 1883
ב-1890, סבסי הוקמה מחדש. האמונה כי הוא נמצא קרוב יותר לסומטרה, שימשה "אבן דרך" לבניה מחדש. בשנות ה-20 של המאה ה -20 חזרו המתיישבים, והיום סבסי מיושבת לחלוטין, עם שטח קטן לא מיושב וכמה ביצות מנגרובים עדיין טבעיות.

אקלים
-----

האקלים באי טרופי. הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא מאי עם C° 26, והחודש הקר ביותר הוא אפריל, עם C° 22, כמות המשקעים הממוצע הוא 2,932 מ"מ בשנה. החודש רטוב ביותר הוא ינואר עם 433 מ"מ גשם, והחודש היבש ביותר הוא ספטמבר עם 63 מ"מ גשם.

לקריאה נוספת
------------

שמקין ופיסקה: קרקטה 1883; ההתפרצות הוולקנית והשפעותיה (1983)

איאן תורנטון: קרקאטו: הרס והרכבה מחדש של המערכת האקולוגית של האי (1996)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבסי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  pulau sebesi. GeoNames.Org, ‏2012-01-17
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלוחם האצ"ל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו יוסף נחמיאש (פירושונים).

**יוסף (יוסק'ה) נחמיאס** (נולד בי"ז בחשוון תרפ"ו, 4 בנובמבר 1925) הוא מבכירי לוחמי האצ"ל, מניצולי כלא עכו ואלטלנה ומראשי מוזיאון האצ"ל בתש"ח.

ביוגרפיה
--------

נולד למשפחה יהודית-ספרדית בירושלים בי"ז בחשוון תרפ"ו- 4 בנובמבר 1925, הבכור מבין עשרה אחים ואחיות. בשנת 1939 עברה משפחתו להתגורר בתל אביב, בה הצטרף לתנועת הנוער בית"ר.
בתיכון למד בקולג' הצרפתי בביירות ולאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה חזר לארץ והמשיך את לימודיו בתיכון הצרפתי ביפו. עם התקדמות הכוחות הגרמנים לאזור המזרח התיכון, נשמע יוסק'ה לקריאת מוסדות היישוב ומפקדת האצ"ל, זייף את תעודת הלידה והתנדב לצבא הבריטי בהיותו בן 14 וחצי בלבד. שש שנים וחצי שרת בחיל ההנדסה של הצבא הבריטי, תחילה ביחידה ארצישראלית ולאחר מכן ביחידה בריטית. במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה נפצע והוחזר לארץ. עם שובו לקח חלק בפעולות המחתרת, כאשר הוא עדיין חייל בריטי.

בין השנים 1944–1946 השתתף בפעולות מבצעיות רבות של האצ"ל במסגרת ח"ק (חיל קרב), ביניהן הפשיטה למחנה צריפין, פיצוץ המטוסים בשדה התעופה לוד, ועוד. במרץ 1946, במבצע ליל הרכבות שהתבצע במסגרת תנועת המרי העברי, לקח חלק בפיצוץ גשר רכבת ליד אשדוד, בקרבת גשר עד הלום. במהלך הנסיגה נתפס על ידי הבריטים עם קבוצה של 31 לוחמים, נשפט בבית דין צבאי ובהיותו חייל בריטי נידון למוות בפני כיתת יורים, באשמת בגידה וגייס חמישי. גזר הדין לא הוצא אל הפועל ובמשפט חוזר הוחלף בחמש עשרה שנות מאסר. לאחר שלושה עשר חודשי מאסר נמלט במהלך הפריצה לכלא עכו. במהלך השנים 1947–1948 ועד הקמת המדינה המשיך יוסק'ה להשתתף בפעולות של האצ"ל נגד השלטון הבריטי. היה מאנשי האצ"ל שביצעו את ההתקפה על יפו. כמו כן, היה על סיפונה של אוניית הנשק של האצ"ל אלטלנה, בעת הפגזתה מול חוף תל אביב במהלכה השליך למים את מנחם בגין, שלא רצה לעזוב את האונייה הבוערת אפילו ברגע אחרון.

במלחמת העצמאות שירת בצה"ל בחטיבת יפתח של הפלמ"ח. עם שחרורו שירת את המדינה במשך ארבע שנים וחצי בשליחות באפריקה. בין השנים 1981-1957 עבד כדייל בחברת התעופה אל-על והיה מנהל שירותים בטיסה. משנת תשמ"ב, תקופה קצרה לאחר פרישתו מאל על, ועד היום, הוא מראשי מוזיאון האצ"ל בתש"ח בתל אביב ותפקידו העיקרי במוזיאון הוא כאיש עדות. נחמיאס הוא אחד ממפיציה הגדולים של מורשת האצ"ל בדור האחרון.

בשנת 2009 צולם סרט הסטודנטים "הפריצה לכלא עכו" בבימויו של בועז ארמוני. בסרט גילם השחקן קובי מאור את יוסק'ה נחמיאס. הסרט יצא בבכורה בשנת 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* עבור לוחם האצ"ל יוסקה נחמיאס, פרויקט הציוצים המיוחד של ynet נותן זווית חדשה למלחמה שבה לחם ואף נפצע בידו ובאוזנו, אתר ynet.
* יוס'קה נחמיאס לוחם אצ"ל ותיק שהספיק להציל את בגין מהאלטלנה הבוערת, לברוח מכלא עכו, ולחטוף קצינים בריטים, ממשיך גם בגיל 80 להנחיל את מורשת הארגון במוזיאון האצ"ל, ראיון עומק על חייו בעיתון בשבע
* אמרתי לבגין: "קפוץ! האונייה מתפוצצת", ראיון בערוץ 7.
* 63 ל'אלטלנה' – כך זה היה על הסיפון, ראיון בערוץ 7
* הייתי באצ"ל- סיפורו של יוסק'ה נחמיאס, רמת גן טלוויזיה קהילתית.
* על יוס'קה נחמיאס ומוזיאון האצ"ל בתש"ח, אתר מורשת הגליל.
* מגוון ראיונות וסיפורים עם יוס'קה נחמיאס, יוטיוב
* מאיה פולק, ‏"אמרתי לבגין, אתה קברניט של העם – לא של האלטלנה", בעיתון מקור ראשון, 5 במרץ 2019
**נמל התעופה הבינלאומי המלך חוסיין** (ערבית **مطار الملك حسين الدولي**) הוא נמל תעופה השוכן בעקבה שבדרום ירדן, וממוקם כ-9 ק"מ מצפון למרכז העיר וכשני ק"מ ממזרח לגבול הישראלי. הנמל משתרע על פני שטח של 2.45 קמ"ר והוא הנמל השני בחשיבותו ובהיקף תנועת הנוסעים שלו במדינה.

היסטוריה
--------

בניית הנמל החלה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 והוא נחנך בשנת 1972. בשנת 2002 שופץ בניין טרמינל הנוסעים, וב-2004 הוקם מסוף מטען חדש ונסלל מסלול הסעה במקביל למסלול הטיסה. על-פי הסכם השלום בין ישראל לירדן, אמורה הייתה הפעילות הבינלאומית האווירית של נמל התעופה עובדה לעבור אל הנמל בעקבה, אך מסיבות שונות הדבר לא יצא אל הפועל, ובחודש מאי 2010, החליטה ממשלת ישראל על הקמת נמל תעופה חדש בתמנע שישרת את כל הטיסות אל העיר אילת וממנה.

פעילות הנמל
-----------

בנמל מסלול טיסה בודד באורך של 3,004 מטרים ובית נתיבות המשתרע על פני שטח של 2,600 מ"ר. בנוסף שוכן בנמל בית קיץ העומד לרשותה של משפחת המלוכה הירדנית, ומסוף מטען בשטח של 6,000 מ"ר השוכן בצפונו של הנמל. הנמל מסוגל לטפל בתנועה שנתית של כ-1.5 מיליון נוסעים, אך בפועל עשו בו שימוש 223,775 נוסעים בשנת 2010, מהם 153,298 איש בטיסות בינלאומיות ו-70,407 בטיסות פנים. 

רויאל ג'ורדניאן היא חברת התעופה העיקרית בנמל, והיא מפעילה מספר טיסות סדירות שבועיות לנמל התעופה הבינלאומי עמאן-המלכה עאליה בעמאן. חברה בת של רויאל ג'ורדניאן - ג'ורדן אוויאיישן - פועלת גם היא בנמל ומפעילה טיסות לעמאן ולמספר יעדים בארצות ערב. בנוסף פועלות בנמל טיסות שכר לאירופה ולמצרים שמפעילים מובילים אירופיים ורויאל ג'ורדניאן.

חלק ניכר מהפעילות האווירית בנמל הוא טיסות אימונים של חיל האוויר הירדני, ונמל התעופה משמש כבסיס האם של צוות האירובטיקה "רויאל ג'ורדניאן פלקונס" (Royal Jordanian Falcons; الصقور الملكية الأردنية), הפועל בחסות רויאל ג'ורדניאן וחיל האוויר המלכותי הירדני. הצוות הוקם בשנת 1978 וברשותו חמישה מטוסי אקסטרה 300 LS.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה הבין-לאומי המלך חוסיין** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי המלך חוסיין
* מידע אודות הנמל
* נתוני הנמל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Operational statistics
ה**בלוק-קורדס**, או 4Way Close היא טכניקת נגינה המקובלת אצל נגני ג'אז רבים. טכניקה זו פותחה על ידי הפסנתרן ג'לי-רול מורטון ואומצה אל תוך עיבודי ג'אז רבים גם ככלי לעיבוד כלי נשיפה ומיתרים. בטכניקת הבלוק-קורדס, שתי הידיים מנגנות אקורדים שיוצרים מצלול של מנגינה עם ליווי בו זמנית. הסגנון מפיק מהפסנתר צליל *גדול*, כך שהוא מתאים לנגינה ברגעי השיא של הסולו. דוגמה לכך אפשר למצוא בהקלטות של פסנתרנים רבים, כגון: ג'ורג' שירינג, ביל אוואנס, רד גרלנד, ארול גארנר, ועוד. עם זאת הטכניקה לא מוגבלת רק לפסנתר, למשל הגיטריסט וס מונטגומרי השתמש בה רבות בקטעי הסולו שלו ובעקבותיו גם גיטריסטים נספים.

שיטות נגינת בלוק-קורדס
----------------------

### טכניקת שירינג

אחת השיטות המפורסמות לנגינת בלוק קורדס, נקראת "טכניקת שירינג" והיא על שם הפסנתרן ג'ורג' שירינג. שיטה זו מאופיינת בנגינת אוקטבות כשהמלודיה בצלילים העליון והתחתון ובין האוקטבות מנוגנים צלילים אחרים מהאקורד.
כאשר שיטה זו מיושמת על כלי נשיפה, ובעיקר בשימוש על *סולי* סקסופונים, היא קרויה
Double Lead

### Drop 2

Drop 2 היא שיטת נגינת בלוק-קורדס נוספת. שיטה זו היא אחת הנפוצות ביותר. אחד מפסנתרי הג'אז המפורסמים שהשתמשו בשיטה זו הוא ביל אוואנס. בשיטה זו, מנוגן האקורד בפוזיציה שבה הצליל העליון ביותר הוא צליל המלודיה, והצליל השני מלמעלה, מנוגן אוקטבה אחת מתחת לאקורד, כלומר- בתור צליל הטנור-באס שלו. נגינת הצליל השני מלמעלה באוקטבה מתחת, יוצרת מצלול מיוחד.

### טכניקת גארלנד

הפסנתרן רד גרלנד, השתמש בטכניקה בה יד ימין הייתה מנגת את צלילי המלודיה באוקטבות, והדרגה החמישית שלהם (כלומר קווינטה זכה מצליל המלודיה) ביניהם, ויד שמאל הייתה מנגנת מצלולים (מאנגלית: Voicings) של ג'אז מודרני. שתי הידיים היו מנגנות ביחד, ובעוד המלודיה ביד ימין משתנה, ההצללות בשמאל נשארות אותן הצללות.

### דוגמאות

דוגמאות לנגינת בלוק-קורדס
במאי הסרט רנאט דאוולטיארוב.
**הטייס** (ברוסית: **Лётчик**) הוא סרט דרמה ומלחמה רוסי בבימויו של רנאט דאוולטיארוב, שתוכנן לצאת לאקרנים ב-4 בנובמבר 2021, אך בעקבות הטלת סגר לאור עליית גל נוסף של מגפת הקורונה ברוסיה, נדחתה יציאתו ל־2 בדצמבר 2021. הסרט הופק בשיתוף פעולה עם משרד התרבות של רוסיה וקרן הקולנוע הרוסי.

הסרט מתרחש במהלך החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. התסריטאים השתמשו בסיפור האמיתי של אלכסיי מארסייב, שמצא את עצמו בנסיבות דומות, איבד את שתי רגליו, אך עדיין המשיך להילחם. הבמאי רנאט דאוולטיארוב כינה את הסרט הגרסה שלו ל"האיש שנולד מחדש".

עלילה
-----

דצמבר 1941. הטייס ניקולאי קומלב ממלא בהצלחה פקודה להרוס טור טנקים גרמני הנע לעבר מוסקבה. אך מטוסו של קומלב נפגע על ידי מפציצי האויב והטייס נאלץ לנחות נחיתת אונס את מטוסו IL-2 שלו בקרחת יער נידחת. נראה שהגרוע מכל מאחוריו - הוא שרד את הקרב האווירי. עם זאת, המבחנים רק מתחילים: קומלב הפצוע צריך לנסוע בשביל מדהים, להתגבר על כפור, כאב ורעב, להימלט מזאבים ויחידה מיוחדת של נאצים, שתפקידה למצוא אותו בכל מחיר. הטייס מונחה על ידי הרצון לחיות, אומץ ואהבה. בבית, אולגה מחכה לו, שהתמונה שלה היא שמחממת אותו בקור ועוזר לו להתקדם, אל הישועה. יש לו רק הזדמנות אחת לשרוד על מנת לחזור לאהובתו, לעלות שוב לשמיים ולנצח בקרב על חייו.

שחקנים ודמויות
--------------

* פיוטר פיודורוב - ניקולאי קומלב (מבוסס על חייו של אלכסיי מארסייב)
* אנה פסקובה
* פאבל אוסאדצ'י
* ניקולוז פאיקרידזה
* מקסים אמליאנוב
* אלכסיי ברבש
* ולרי גרישקו
* אלנה דרובישה
* גלה מסחי

הפקה
----

הצילומים החלו בינואר 2019 במחוז נובגורוד. הצילומים נערכו גם באזור דמיאנסק, שם הופל מטוסו של מארסייב בשנת 1942. בנוסף לצילומי חוץ, נערכו צילומי פנים באחד הביתנים של מוספילם, על רקע ירוק, שהוחלף אחר כך. טריילר הסרט יצא לאקרנים ב-3 בינואר 2021. הקרנת הבכורה נקבעה ל-1 במאי 2021, אך מאוחר יותר נדחתה ל-4 בנובמבר של אותה שנה. בשל סגר שהוטל בנובמבר, יציאתו לאקרנים נדחתה לדצמבר 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* "הטייס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הטייס, באתר קינופואיסק

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הטייס, באתר ekinobilet.fond-kino.ru
2. ↑  הטייס, באתר kinobusiness.com
3. ↑  קדימון הסרט (ברוסית)
4. ↑  Вышел трейлер военной драмы «Летчик» с Петром Федоровым
5. ↑  Новгородским журналистам удалось попасть на съемочную площадку фильма «Летчик»
6. ↑  В Девятом павильоне «Мосфильма» идут съемки военной драмы «Летчик» режиссера Рената Давлетьярова
7. ↑  «Лётчик» и «Девятаев» разошлись по разным датам
**ספריית זלוסקי** (בפולנית: **Biblioteka Załuskich**) הייתה הספרייה הציבורית הפולנית הראשונה ואחת מהספריות הציבוריות הראשונות באירופה. נוסדה בוורשה בשנים 1747–1759 על ידי שני הבישופים הקתולים האחים יוזף אנדז'יי זלוסקי ואנדז'יי סטניסלב זלוסקי.

לאחר מרד קושצ'ושקו (1794) חיילים רוסים, שפעלו לפי פקודות של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, העבירו אוספי זלוסקי לאוסף פרטי של הקיסרית בסנקט פטרבורג. שנה לאחר מכן הם היוו את אבן הפינה של הספרייה הציבורית הקיסרית.

בשנת 1920 הממשלה של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית החזירה חלק מהאוספים לרפובליקה הפולנית השנייה הודות להסכם ריגה. חלק מהאוספים נהרסו בכוונה על ידי חיילים גרמנים, במשך דיכוי מרד ורשה בשנת 1944.

היסטוריה
--------

הספרייה הייתה הספרייה הציבורית הפולנית הראשונה ואחת מהספריות הגדולות בעולם. בכל אירופה היו רק ספריות בודדות שמנו אוסף כה גדול. הספרייה החזיקה בהתחלה כ-200,000 פריטים, אשר גדלו בסוף שנות ה-80 של המאה ה-18 לכ-400,000 פריטים מודפסים, מפות וכתבי יד. היא גם החזיקה אוספי אמנות, כלים מדעיים, דגימות צמחים ובעלי חיים.

הספרייה ביקשה מתומכיה להיות שקטים בעת השהות בספרייה ולהתפלל בעד מטרתם של האחים זלוסקי. היה אסור להוציא את הספרים מחוץ לספרייה, שכן גנבת הספרים הייתה בעיה הולכת וגוברת, עד כדי כך שהפטרונים של הבישופים החליטו לבקש מהאפיפיור עזרה. בתגובה לבקשתם, ב-1752 האפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר פרסם בולה אפיפיורית המאפשרת להכריז נידוי של אנשים שלוקחים את הספרים מהספרייה, אבל אפילו האיום הזה לא חיסל את הבעיה.

לאחר מותם של האחים, ועדת החינוך הלאומי לקחה את ניהול הספרייה על עצמה, ושינתה הספרייה שם ל"ספרייה של הרפובליקה של האחים זלוסקי".

עשרים שנה מאוחר יותר, בשנת 1794, בעקבות החלוקה השנייה של פולין ומרד קושצ'ושקו, אוסף זלוסקי הוחרם על ידי כוחות של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, ונשלח לסנקט פטרבורג. הספרים הפכו לחלק האוספים של הספרייה הציבורית הקיסרית. חלקי האוסף ניזוקו, נהרסו ואפילו נגנבו במהלך ההובלה לרוסיה.

חלקי האוסף זלוסקי חזרו לפולין בשני תאריכים נפרדים במאה התשע-עשרה: 1842 ו-1863. בשנות ה-20 של המאה ה-20, בעקבות המלחמה הפולנית-סובייטית והסכם ריגה, ממשלת הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית החזירה כ-50,000 פריטים מהאוסף לפולין. בשנת 1944 האוספים המיוחדים נשרפו על ידי הנאצים כחלק מדיכוי מרד ורשה. רק 1,800 כתבי יד ו-30,000 חומרים מודפסים מהספרייה המקורית שרדו את המלחמה.

היום הספרייה הלאומית של פולין (ביבליוטקה נארודובה), שנוסדה בשנת 1928, נחשבת לצאצאית של ספריית זלוסקי.

ראו גם
------

* הספרייה הלאומית של פולין

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ספריית זלוסקי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007528213405171
* BIBSYS: 5088462
* BnF: cb12305942k (data)
* GND: 1220750-0
* ISNI: 0000 0001 0943 9747
* LCCN: n82167210
* NKC: kn20050520016
* SUDOC: 031935435
* VIAF: 143096266
* WorldCat: lccn-n82167210

 |