recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Chloroflexus*** (בתעתיק לעברית: **כְלוֹרוֹפְּלֶקְסוּס**) הוא סוג של חיידקים פוטוסינתטיים במערכה Chloroflexi (שנקראה בעבר חיידקים ירוקים לא גופריתיים, אך שמה שונה על פי שם הסוג הנחקר ביותר במערכה זו - *Chloroflexus*).

גילוי ומחקר
-----------

הסוג *Chloroflexus* נמצא ותועד לראשונה בשנת 1974 על ידי ד"ר בברלי פירסון ומי שהיה המנחה לדוקטורט של קאסטנהולץ. החוקרים הצליחו לבודד את הסוג ממעיינות חמים שבפארק הלאומי ילוסטון שבארצות הברית ובכך גילו לעולם את החלק החמישי בפאזל הפוטוסינתטי.

אחד הקשיים העיקריים בחקר חיידקי ה-*Chloroflexus* הוא חוסר היכולת לבודד אותם וללמוד את תכונותיהם. כאשר הסוג נמצא בטבע הוא מוקף באין ספור מיני חיידקים בעלי יכולות שונות והדבר מקשה מאוד את הלימוד אודותיו. מאידך, לא ברור לחלוטין אם אותם מיני חיידקים המצליחים לבודד במעבדות הם באמת בעלי החיים העיקריים בטבע ומייצגים הלכה למעשה את כלל או עיקר בני מינם.

פוטוסינתזה
----------

חיידקי ה-*Chloroflexus* מסוגלים, כמו חיידקי גפרית ירוקים, לסנתז תרכובות פחמן אורגניות בעזרת אנרגיית האור. את האנרגיה הזאת הם לוכדים, בדומה לחיידקי הגפרית הירוקים, בעזרת גופיפים שנקראים "כלורוזומים". אותם כלורוזומים מכילים עד 200,000 יחידות של בקטריוכלורופיל (כלורופיל של חיידקים), כך שכל חיידק בסוג זה מסוגל להכיל כ-50 מיליון יחידות כלורופיל חיידקי. יכולת גבוהה ביותר של דחיסה וסידור זו מאפשרת לחיידקי ה-*Chloroflexus* לקצור אור באורך גל של 740 ננומטר למטרת פוטוסינתזה (שלא יוצרת חמצן). 
חיידקי ה-*Chloroflexus* יכולים לבצע פוטוסינתזה ולנשום בעזרת חמצן. זאת בניגוד לחיידקים הירוקים הגפרתיים, אשר לא מסוגלים לסבול חמצן כלל. הדבר מקנה להם, ככל הנראה, יתרון תחרותי.

חיידקי ה-*Chloroflexus*, מהווים יחידה בפני עצמה בעולם החיידקים הפוטוסינתטיים: את היחידה הזו מרכיבות הכחוליות, החיידקים הירוקים הגפרתיים, החיידקים הסגולים, ההאלו-בקטריות וה-*Chloroflexus*.

מבחינה גנטית הסוג *Chloroflexus* נחשב לעתיק מאוד ויש הסוברים שהוא מעין אב קדמון שמתוכו התפתחו החיידקים הירוקים הגפרתיים מחד, והחיידקים הסגולים מאידך. סברה זאת נשענת על סמך הממצאים הפיזיולוגיים בחיידקי ה-*Chloroflexus* המראים תכונות מקבילות בשני היחידות הללו.

סוגים קרובים
------------

בודדו עד היום בסך הכול 5 סוגים של חיידקים הדומים ל-*Chloroflexus*. הללו כולם דמויי צינור גמיש, פוטוסינתטיים, אם כי לא לכולם יש כלורוזומים. חלקם חיים גם כן במעיינות חמים (בטמפרטורה של עד 79 מעלות צלזיוס) וחלקם במים קרירים יותר. חיידקים אשר נראים כמו אלה שבסוג *Chloroflexus* נראים כמעט בכל סביבה: במעיינות מלוחים במיוחד בדומה לים המלח, במעיינות חמים במיוחד, במקומות של זהום רב, בים, באדמה, בסביבה שיש בה חמצן ובסביבה שאין. נראה כי חיידקים אלה יודעים להסתגל לסביבות קיצוניות בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**פרנצ'סקו מולין** (באיטלקית: **Francesco Molin**; ‏ 21 באפריל 1575 - 27 בפברואר 1655) היה הדוכס ה-99 של ונציה. מולין כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-20 בינואר 1646 ועד פטירתו.

בתקופת כהונתו כדוג'ה לחמה לה סרניסימה באימפריה העות'מאנית על השליטה בכרתים. הלוחמה החלה בתקופת קודמו של מולין, פרנצ'סקו אריצו והסתיימה בשנת 1669.

קורות חיים
----------

פרנצ'סקו מולין נולד בוונציה למארינו מולין ולפאולה בארבאריגו. פרנצ'סקו פנה בצעירותו לקרירה צבאית, ושירת בצי של לה סרניסימה. מולין כיהן כפרוודיטורה והצלחתו במעשיו ובכישוריו הדיפלומטיים הביאה לבחירתו כפרוקורטור. בראשית מלחמת כרתים נבחר מולין למפקד צי לה סרניסימה. אולם בשל מחלת הצינית התקשה לעיתים בביצוע תפקידיו.

ב-20 בינואר 1646 בתום 23 סבבי הצבעה, נבחר מולין לתפקיד הדוג'ה. בשנים הראשונות של כהונתו פעל מולין לחזק את הצי ואת כוחות הצבא הוונציאנים באזור ונציה ודלמטיה במטרה להגן על הרפובליקה מפני האימפריה העות'מאנית. ונציה זכתה במספר ניצחונות ואף כבשה את מצודת קליז. הצי הוונציאני פשט על הדרדנלים והביס את הצי העות'מאני. בין השנים 1654–1656 צר הצי הוונציאני, שבראשו האדמירל לאצארו מוצ'ניגו על הדרדנלים. האדמירל מוצ'ניגו נהרג בקרב ימי במיצרים בשנת 1657.

עלות המלחמה הממושכת הביאה את מולין למכור תוארי אצולה בעיר במחיר של 100,000 דוקטים (כאשר 60,000 דוקטים נחשבו ל"מתנה" שנתנה ללה סרניסימה, ו-40,000 כהלוואה). בעקבות מכירות אלה מספר משפחות סוחרים עשירות הפכו למשפחות אצולה.

מולין נפטר ב-27 בפברואר 1655.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו מולין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1013363531
* SUDOC: 23543650X
* VIAF: 173169919
* WorldCat: viaf-173169919

 |
**ז'אקמל** (בקריאולית האיטית: **Jakmèl**) היא עיר בדרום האיטי, בירת מחוז דרום מזרח.

אוכלוסיית העיר מונה כ-137,966 תושבים (נכון ל-2019).

העיר הייתה הראשונה שהיה לה חשמל, בשנת 1925, ולכן היא מכונה "עיר האור".

העיר ידועה בארכיטקטורה הקולוניאלית הצרפתית השמורה היטב, שנבנתה בתחילת המאה ה-19. העיר הוכרזה באופן זמני כאתר מורשת עולמית.

העיר היא יעד תיירותי פופולרי בהאיטי.

היסטוריה
--------

העיר נוסדה על ידי הספרדים בשנת 1504 ואוכלסה מחדש על ידי הצרפתים בשנת 1698. במאה ה-18 הפכה העיר למרכז גדול לייצור וסחר בקפה.

בשנת 1896 התחוללה שרפה גדולה בעיר ששרפה את רוב מבני העיר. העיר נבנתה מחדש, לעיתים קרובות באמצעות עמודי ברזל יצוקים ומרפסות שנשלחו מצרפת.

אחוזות מקושטות רבות של סוחרי קפה עשירים מתקופה זו נשמרו עד היום ללא הרבה שינוי וכל החלק המרכזי של העיר השתנה מעט במהלך 100 השנים האחרונות. האחוזות בעיר השפיעו רבות על הארכיטקטורה בניו אורלינס.

### רעידת האדמה ב-2010

ב-12 בינואר 2010 חוותה האיטי רעידת אדמה בעוצמה של 7.0 שגרמה לנזקים כבדים ולנפגעים בז'אקמל. תחנת הרדיו של ז'אקמל העריכה כי נהרגו לפחות 5000 תושבים בז'אקמל מרעידת האדמה, אף על פי שראש העיר העריך כי נהרגו 300–400 תושבים, ונפצעו 4,000.

כ-70 אחוז מהבתים ניזוקו, כאשר רוב הנזקים הכבדים יותר היו בשכונות העניות.

בניין העירייה ניזוק עד כדי כך שהיה צריך להרוס אותו ולבנותו מחדש.

ערים תאומות
-----------

* צרפתצרפת שטרסבורג, צרפת (מ־1996)
* ארצות הבריתארצות הברית פאלם ביץ', פלורידה, ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אקמל** בוויקישיתוף
* ז'אקמל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leeder, Jessica (2010-08-04). "Lighting the way forward in Haiti". *The Globe and Mail* (בCanadian English). נבדק ב-2021-09-26.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552834105171
* BnF: cb135467746 (data)
* GND: 4338931-4
* LCCN: n82088342
* NARA: 10037328
* VIAF: 147769553
* WorldCat: lccn-n82088342

 |
**יוזף בלהה** (בצ'כית: **Josef Bleha**;‏ 17 ביולי 1894 – לא ידוע), צ'כי, מחסידי אומות העולם, אשר סיכן את חייו כשפעל להקל על חיי היהודים בגטו טרזין בזמן השואה. על פועלו זה זכה בתואר חסיד אומות העולם בשנת 1994.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

יוזף בלהה נולד בשנת 1894 ליוזף ואנה בלהה. אביו היה מורה. הוא חי בעיר טרזין, שם הייתה בבעלותו חנות טבק. עוד לפני הפינוי המלא של התושבים הארים מהשטח שיועד לגטו היהודי, בלהה שימש כמתווך בין היהודים שכבר שהו בגטו לבין בני משפחותיהם מחוץ לו, שהעבירו לאסירים כסף ומזון. הקשר נוצר בעזרת תושב יהודי בגטו אשר הורשה לקנות אמצעי מחייה מחוץ לגטו. היהודי ניצל את הרשות לעזוב את הגטו על מנת לרכוש ציוד וכן להתעדכן אצל בלהה בדבר התקדמות כוחות בעלות הברית ולהעביר באמצעותו הודעות מתושבי הגטו. כל יום כחמש-עשרה הודעות נשלחו מתוך הגטו; בלהה קרא את ההודעות בנוכחות המקשר תושב הגטו, קרע את המסרים והשליך אותם. בזכות זכרונו המופלא, בלהה זכר את ההודעות שקרא בעל-פה בלי לשכוח דבר. גם ארוסתו, שחיה בפראג, הייתה מעורבת וביתה הפך למוקד איסוף ההודעות שנשלחו מתוך הגטו.

ביוני 1942, עקב פינוי כל התושבים האריים הנותרים מהעיר טרזין, עבר בלהה לגור בעיר בוֹאוּשׁוֹוִיץ (אנ'), הצמודה לטרזין, ומשם המשיך לתמוך בתושבי הגטו. בלהה היה מתגנב למעברים התת-קרקעיים מתחת לגטו ומבריח אוכל לתושביו.

מבין תושבי הגטו, בלהה עזר לבני משפחת כץ אשר גורשו לגטו במאי 1942: האב זיגפריד - שהתחבר עם בלהה לאחר שעבדו יחד במשרד הכלכלה, האם אלזה, ובנותיהן אוה וּורה. המשפחה הכירה את בלהה היטב, והוא דאג לרווחתם. מלבד העזרה החומרית, הוא עזר להם להגיע להבדק אצל רופא הגטו, ד"ר רוברט טאריאן (Tarian), לארינגולוג(אנ') בבית החולים "הוהנלב" (Hohenelbe), שעזר להם להשיג פטור מגירוש למזרח תוך שניצל את קשריו עם ראש האלטסטנראט בגטו טרזין - יעקב אדלשטיין. מבין כל בני משפחת כץ, רק ורה שרדה את השואה.

באביב 1943 ערכו אנשי הגסטפו בפראג חיפוש מפתיע בביתה של ארוסתו של יוזף בלהה. הארוסה נלקחה לחקירה שבמהלכה חשפה את פעילותו של בלהה. בלהה נאסר ונכלא במבצר טרזין, משם נשלח למחנה אורניינבורג שבגרמניה. באפריל 1945 נשלח שוב לעיר ניורופין(אנ'), גם היא בגרמניה. הוא היה אדם חולה ושבור כאשר הצלב האדום לקח עליו חסות, ולאחר החלמתו שב לעיר בואושוויץ. אין מידע על קורותיו לאחר מכן.

לאחר המלחמה
-----------

ורה כץ (לאחר נישואיה - ורה שיף), היחידה ששרדה את השואה מבין המשפחה שבלהה עזר לה, עברה לגור בקנדה. לא ידוע על אודותיו של יוזף בלהה עצמו לאחר המלחמה.

הכרה והנצחה
-----------

כאות תודה מהעם היהודי על תמיכתו באוכלוסייה היהודית בגטו טרזין, הוכר בלהה על ידי מדינת ישראל ויד ושם כחסיד אומות העולם בתאריך 10 באוגוסט 1994, בטקס אשר נערך בפראג בירת צ'כיה, לא בנוכחותו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Bleha Josef, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. 1 2 3  תיק חסיד אומות העולם ביד ושם.
3. ↑  litomerice לפי ורה שיף, מסמכים אחרים מצביעים על בואושוויץ.
פרנצ'סקו טאמאניו
**פרנצ'סקו טאמאניו** (באיטלקית: **Francesco Tamagno**;‏ 28 בדצמבר 1850, טורינו - 31 באוגוסט 1905, וארזה) היה זמר אופרה איטלקי.

ביוגרפיה
--------

טאמאניו, הטנור הדרמטי המפורסם ביותר בזמנו, נודע בעוצמה היוצאת מן הכלל של קולו - בעיקר ברגיסטר העליון - עד כדי כך, שלא פעם השוו את קולו לחצוצרה. הסוגה המיוחדת של קולו נקראת "טנורה רובוסטו".

טאמאניו נודע בעיקר כאותלו הראשון של ורדי, בהצגת הבכורה בלה סקאלה, מילאנו, בשנת 1887. כמו כן היה **גבריאלה אדורנו** הראשון בגרסת 1881 של "סימון בוקאנרה", תפקיד לירי פי כמה. עוד אופרות חשובות שבהן שר בביצועי הבכורה היו "הבן האובד" ו"מריון דלורמה" של פונקיילי. כמו כן התפרסם בהופעותיו כ**ראדאמס** באאידה, בתפקיד הראשי ב"פוליוטו" וכ**ארנולד** בוילהלם טל של רוסיני.

הפריצה הראשונה של אמאניו הייתה בהופעתו הסנסציונית כ**ריקרדו** בנשף המסכות של ורדי, בפאלרמו, בשנת 1874. כעבור שלוש שנים הופיע לראשונה בלה סקאלה. במהלך שתים-עשרה השנים האחרונות של המאה ה-19 הופיע טאמאניו לא רק באיטליה, חצי האי האיברי ודרום אמריקה אלא גם בניו יורק, שיקגו ולונדון. בהופעותיו הציב אמת מידה לשירה, שעודנה תקפה גם כיום. מבין הטנורים האיטלקים בעלי הקול ההרואי, שביצועיהם השתמרו על גבי תקליטים, הוא נחשב גם כיום לגדול מכולם. בריאותו התערערה בראשית המאה ה-20 בגלל בעיות בלבו והוא פרש מן הבימה. 

פרנצ'סקו טאמאניו נפטר בגיל 54.

הקלטות
------

מכלול הקלטותיו של טאמאניו יצאו לאור בתקליטורים בחברת פרל/אופאל (cd 9846). התקליטים המקוריים נעשו בחברת גרמופון & טייפרייטר בשנים 1903 ו-1904 לאחר פרישתו של טאמאניו. הם כוללים קטעים מתוך אותלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו טאמאניו** בוויקישיתוף
* פרנצ'סקו טאמאניו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* Biography from Stanford University
* Francesco Tamagno includes his 1903 recording of the Death of Othello


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007395558105171
* BNE: XX959582
* BnF: cb13900275k (data)
* CiNii: DA12028415
* GND: 117198897
* ICCU: INTV005643
* ISNI: 0000 0000 8387 6534
* LCCN: n82075461
* MusicBrainz: e09a5b69-eb88-478f-8b81-44c334d148ca
* NKC: pna2006370558
* SNAC: w6959v77
* SUDOC: 243940319
* VcBA: 495/195792
* VIAF: 61733209
* WorldCat: lccn-n82075461

 |
**דיוויזיית הפאנצר השלישית** (בגרמנית: **3. Panzerdivision** או בקיצור **3. PzDiv**) הייתה דיוויזיית שריון של הבונדסוור. הדיוויזיה הוצבה במישור הצפון-גרמני ופורקה ב-1994.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה הוקמה ב-2 ביולי 1956 - יום לאחר הקמתו הרשמית של הבונדסוור. הדיוויזיה כיסתה את המישור הצפון-גרמני, והייתה כפופה לקורפוס הראשון של הבונדסוור. במקרה של מתקפה מצד ברית ורשה, נועדה הדיוויזיה השלישית להיות חוד החנית של מתקפת הנגד של הבונדסוור. לפיכך חייליה נדרשו להימצא בכוננות מתמדת, ולהיות מוכנים למתקפה תוך 48 שעות.

בפועל, חיילי הדיוויזיה לקחו חלק רק במספר תמרונים של ברית נאט"ו, ונכנסו לכוננות כמה פעמים בעקבות משברים בינלאומיים. עם זאת, חיילי הדיוויזיה סייעו במספר אסונות גדולים באזור. בין היתר במהלך סופות ב-1962, הצפת נהר האלבה ב-1976, ואסונות שלגים ב-1979. ב-1993 הוצבו חלק מחיילי הדיוויזיה בסומליה במסגרת כוח שמירת השלום של האו"ם. ב-1994, בעקבות איחוד גרמניה מחדש וסיום המלחמה הקרה, פורקה הדיוויזיה והיחידות שהרכיבו אותה שולבו במסגרות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיוויזיית הפאנצר השלישית** בוויקישיתוף
* Die 3. Panzerdivision der Bundeswehr auf www.relikte.com
* Die Geschichte der Division im Bundesarchiv

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kapitel: Führung - Ausbildung - Technik

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 5512386-7

 |
experts-exchange, הוא אתר אינטרנט חילופי מומחים,אתר לימודים אינטרנטי לכל מבקשי לימודים בכל הרמות,נותן מענה לכל השכבות:אתר אינטרנט,www.experts exchange.com בעלים: Yakov melese

היסטוריה
--------

אתר Exchange Experts עלה לאוויר באוקטובר 1996. השאלה הראשונה שנשאלה הייתה לגבי "Case sensitive Win31 HTML Editor".

Exchange Experts פשט את הרגל בשנת 2001 לאחר שמשקיעי הון סיכון העבירו את החברה לסן מטאו, קליפורניה, והוחזר במידה רבה על ידי מאמצים של מתנדבים ללא תשלום.

מאוחר יותר, אוסטין מילר ורנדי רדברג לקחו בעלות על Experts Exchange, והחברה הפכה לרווחית שוב. מומחי Exchange טוענים כי יש להם יותר מ-3 מיליון פתרונות. משתמשיה הם בעיקר גברים צעירים עד גיל העמידה בתחום ה-IT.

Paywall
-------

בעבר האתר השתמש בעוגית HTTP ובדיקת מפנים (referer) של HTTP כדי להציג תוכן באופן סלקטיבי. הדף המוצג השתמש ב-JavaScript כדי להציג תשובות לבני אדם לאחר תוכן המראה כיצד להיות חבר. לאחר מכן, כאשר המשתמש לחץ על קישור פנימי, הוא נחסם מלצפות במידע התשובה עד להפיכתו לחבר בתשלום או אם זוהה זיוף של מחרוזת סוכן המשתמש של הדפדפן שלו באופן דומה לזה של זחלן רשת מנועי חיפוש כגון GoogleBot.

בתגובה לטכניקות ערפול אלה, שמנעו ממשתמשים אנונימיים לראות תוכן תשובות, כמה מחברי הקהילה כתבו מאמרים על איך לעקוף את הערפול על ידי זיוף מפנה לדפדפן האינטרנט באמצעות תוסף כמו Smart Referrer והגדרת המפנה כמקור מגוגל.

ג'ף אטווד, מייסד Stack Overflow, ציטט את המוניטין והדירוג הלקוי של Experts-Exchange כמניע ליצירת Stack Overflow.

ראו גם
------

* BBS
* פורום (אינטרנט)
* קהילה מקוונת

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Case sensitivite Win31 HTML Editor". Experts Exchange. 1996-10-08.
2. ↑  Young, Greg. "Patterns aren't just for software. (Copy of Experts Exchange's newsletter on 2005/10/04)". נבדק ב-2008-02-24.
3. ↑  "Expert-Exchange's Topic". Experts-Exchange. 2003-01-18. אורכב מ-המקור ב-2012-07-29. נבדק ב-2007-02-12.
4. ↑  "Experts-Exchange 3 million solutions". אורכב מ-המקור ב-26 באפריל 2011. נבדק ב-2011-04-04. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Audience profile for Experts-Exchange". Quantcast. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2012. נבדק ב-2008-09-22. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Experts Exchange Sucks Now? Make It Work For You Again!". Walkernews.net. 2007-08-18. נבדק ב-2012-11-27.
7. ↑  "Desuckifying Experts Exchange". Coffeepowered.net. 2009-02-07. אורכב מ-המקור ב-26 בנובמבר 2012. נבדק ב-2012-11-27. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  Haddad, Jon. "Experts Exchange should be removed from Google search results – Rustyrazorblade". *rustyrazorblade.com*.
9. ↑  "Smart Referer".
10. ↑  "Introducing Stackoverflow.com". *blog.codinghorror.com*. נבדק ב-2019-11-24.
11. ↑  "Who's Your Arch-Enemy?". *blog.codinghorror.com*. נבדק ב-2019-11-24.
**אצבעות פטישון** (באנגלית: **hammer toe**) הוא מצב רפואי בו יש עיוות של השרירים והרצועות במפרקי האצבעות, הגורם להן לכיפוף המדמה צורת פטיש. בשלב המוקדם של אצבעות פטישון, ניתן עוד להניע את מפרקי האצבעות, אך מצב מתקדם בו המפרק כבר נוקשה, דורש ביצוע של ניתוח. אנשים מבוגרים הם בעלי נטייה מוגברת לפתח אצבעות פטישון, כמו כן נשים נמצאות בסיכון גבוה יותר. אצבעות פטישון נובעת לרוב מנעילת נעליים לא מתאימות שיכולות לאלץ את הבוהן למצב כפוף, כגון נעלי עקב או נעליים קצרות או צרות מידי לכף הרגל. כיפוף האצבעות לפרקי זמן ארוכים עלול לגרום להתקצרות השרירים בהן, וכתוצאה מכך לעיוות האצבעות. תופעה זו קיימת לעיתים קרובות בשילוב עם בוהן קלובה, היכולה לאלץ את הבוהן הגדולה להסתובב פנימה ולדחוף את האצבעות האחרות, או בעיות אחרות בכפות הרגליים. בנוסף לכך, פציעות באצבעות הרגליים, אנשים שנולדים עם אצבע שנייה ארוכה יותר, דלקת פרקים וסוכרת עלולים גם להגביר את הסיכון לעיוותים בכף הרגל.

שרירי הבוהן עובדים בזוגות, אם השרירים המושכים לכיוון אחד חלשים בהרבה מאלה המושכים לכיוון השני, חוסר האיזון יכול לכופף את הבוהן. אם הכיפוף נמשך, כאשר הגידים והרצועות מתהדקים, הוא עשוי להיות קבוע. עיוותים בבוהן יכולים להיגרם גם כתוצאה מנזקים בשרירים, עצבים או מפרקים, כתוצאה ממצבים כמו דלקת מפרקים ניוונית, דלקת מפרקים שגרונית, שבץ מוחי, מחלת שארקו-מארי-טות, תסמונת כאב אזורי מורכב או סוכרת. במקרים רבים מספיק טיפול שמרני המורכב מפיזיותרפיה ונעילת נעליים חדשות עם קופסאות אצבעות רכה ומרווחות כדי לפתור את המצב, בעוד שבמקרים חמורים יותר או ארוכי טווח ייתכן שיהיה צורך בניתוח כדי לתקן את העיוות. בנוסף, ניתן לבצע תרגילי אצבעות שניתן לעשות בבית כדי למתוח ולחזק את השרירים. לדוגמה, האדם יכול למתוח בעדינות את האצבעות באופן ידני, או להשתמש בהונות כדי להרים דברים מהרצפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצבעות פטישון** בוויקישיתוף
* אצבעות פטישון, באתר כללית
* אצבעות פטישון, באתר Medico
* אצבעות פטישון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Sabrina Felson. "Understanding Hammertoes - the Basics". *WebMD*. Reviewed March 31, 2019
2. 1 2 3 4  "Hammer toe and mallet toe - causes". Mayo Clinic. נבדק ב-2009-01-30.
3. ↑  Benefits and Risks of Hammertoe Surgery (ארכיון)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**פרנצ'סקו מריה גרימלדי** (2 באפריל 1618 – 28 בדצמבר 1663) היה כומר איטלקי ישועי, מתמטיקאי ופיזיקאי. גרימלדי הוא שטבע את המונח "דיפרקציה" (עקיפת אור) בהתייחס לתכונות של התקדמות האור, ולתעד את התצפיות המדויקות הראשונות של התופעה.

עבודתו
------

גילוי העקיפה על ידי גרימלדי.
גרימלדי היה אחד המדענים הראשונים שהציעו כי האור מתקדם כגל, רעיון אליו הגיע כשצפה בדמיון בין התקדמות האור להתקדמות של גלי מים מסביב למכשול או דרך פתח.

גרימלדי טבע את המונח דיפרקציה (diffraction), אותו גזר מהמילה הלטינית diffringere, שפירושה "להישבר לחתיכות", בהתייחס להתקדמות של קרני אור אשר מתפשטות להרבה כיוונים. מנקודת מבט מודרנית, הבחירה בשם נכונה - חזיתות גלים אכן מתפרקות לחתיכות (חזיתות גלים חדשות) במהלך התקדמותן. כריסטיאן הויגנס מאוחר יותר העניק לאינטואיציה של גרימלדי צביון מדעי מבוסס יותר כשניסח את עקרון הויגנס. 

הוא היה הראשון לערוך תצפיות מדויקות של התופעה, ובתיעוד מפורסם הראה שכאשר עצם מסתיר את התאורה ממקור אור לא נקודתי, מתקבל אפקט הצללה - צל מלא וצל חלקי, בו הצל החלקי רחב יותר ונחלש בחדות פחותה מזו שמנבאת ההנחה שהאור מתקדם בקווים ישרים. באמצעות תצפית זאת וניסויים מדויקים אחרים הוא הדגים שהתקדמות האור הנצפית לא יכולה להיות מיושבת עם הרעיון של התקדמות ליניארית של האור. במקום זאת, קרן אור ישרה שחלפה דרך חור במסך קיבלה צורה של חרוט. פיזיקאים מאוחרים יותר השתמשו בעבודתו כעדות ברורה לכך שהאור הוא גל, ואייזק ניוטון, ששחזר בעצמו רבים מהניסויים של גרימלדי, נעזר בה כדי לנסח את הרבדים המעמיקים יותר של התאוריה שלו על האור, אותם הציג בחלק השני של ספרו אופטיקה. גרימלדי היה גם הראשון שצפה בפסי עקיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו מריה גרימלדי** בוויקישיתוף

* פרנצ'סקו מריה גרימלדי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* פרנצ'סקו מריה גרימלדי, באתר MacTutor (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262054305171
* BnF: cb13326913s (data)
* CiNii: DA16001793
* DSI: 9680
* GND: 123408571
* ISNI: 0000 0000 8110 2113
* LCCN: no2006033245
* MGP: 234669
* NKC: xx0117478
* NTA: 157011119
* RERO: 02-A016341043
* SUDOC: 035646608
* VcBA: 495/149355
* VIAF: 30444390
* WorldCat: viaf-24747267

 |
חותך זכוכית עם מכל שמן
חותך זכוכית עם ידית מעץ וחריצים בעוביים שונים המשמשים לשבירת הזכוכית
חותך זכוכית עם חריצים לביצוע השבירה, וקצה עגול לטפיחה על הזכוכית
**חותך זכוכית** הוא כלי ידני המשמש ליצירת חריץ על גבי פלטת זכוכית. החריץ מאפשר את שבירת הפלטה לאורך הקו הרצוי. בצורה זו ניתן לחתוך זכוכית רגילה, אולם לא זכוכית מחוסמת, שכן היא מתנפצת, במקום להיבצע לשני חלקים מדויקים.

חותך זכוכית הוא לרוב כלי מתכת באורך של כ-10 ס"מ עם גלגל חיתוך בצורת V העשוי מפלדה מוקשחת או תערובת כימית של טונגסטן ופחמן. קוטרו של הגלגל מעט קטן יותר מקוטרו של עיפרון. לחלק מחותכי הזכוכית יש תא ובו מוחדרת כמות קטנה של שמן חיתוך, כדי שהגלגל ישומן באופן אוטומטי.

מכשיר נוסף המשמש לחיתוך, הוא שולחן לחיתוך זכוכית חצי אוטומטי שבעזרת מחשב CNC חורץ משטחים גדולים של זכוכית, שלאחר מכן שוברים באופן ידני למשטחי זכוכית קטנים יותר. (התהליך ידוע בשם "lites" בתעשיית הזכוכית).

תהליך החיתוך
------------

משמנים היטב את חותך הזכוכית או הזכוכית עצמה לאורך קו החיתוך עם שמן עדין (שמן חיתוך) או פרפין. מצמידים בחוזקה את החותך לזכוכית וחורצים קו בעזרת סרגל .החריץ עשוי להתרחב על ידי הקשה בזהירות בצד השני של הזכוכית עם כלי או מכשיר קשה, אבל זה מקטין את החדות והשלמות של מקום חיתוך הזכוכית. לבסוף, הזכוכית שבורה לאורך החריץ. לאחר השבירה, ניתן ללטש את הקצה החתוך של הזכוכית כדי להחליק את הקצוות החדים והמסוכנים. אם השבר חורג מאזור החריצה, ניתן לתקן את השבירה על ידי שימוש בצבת מיוחדת או בעזרת החריצים שבחותך הזכוכית, כדי לכרסם ממנו את החלקים המיותרים. 

עובי הזכוכית משפיע על היכולת לחתוך ולשבור אותה. באופן כללי, זכוכית עבה יותר קשה לחיתוך ושבירה. נדרשת הפעלת כוח רב כדי לחתוך זכוכית של 6.4 מ"מ. אולם זכוכית דקה במיוחד, בעובי של 1.6 מ"מ, עלולה להישבר בצורה לא אחידה ולא לאורך החריץ.

שיטות חיתוך
-----------

קיימות שלוש שיטות המשמשות בדרך כלל לשבירת זכוכית לאורך חריץ:

1. השיטה הראשונה בה האדם שחותך את הזכוכית משתמש בשתי הידיים ומחזיק את קצה הזכוכית, בניצב לחריץ, כאשר האצבעות המורות מתחת הזכוכית והאגודלים מעל. המפעיל מסובב את שתי ידיו כלפי חוץ כדי לשבור את הזכוכית לאורך הקו.
2. השיטה השנייה מורכבת מהנחת אצבע אחת מתחת למשטח הזכוכית, ישירות מתחת לקו החירוץ, ובתנועה חלקה אחת, מרימים את שולי הזכוכית ונותנים לה דחיפה קטנה אופקית. השיטה השנייהמהירה יותר מהראשונה, אך דורשת תרגול נוסף. ובשתי השיטות הראשונות משתמשים בדרך כלל כאשר שבירת הזכוכית מתבצעת על שולחן לחיתוך זכוכית המרים אותה בעדינות בעזרת אוויר היוצא מן השולחן.
3. השיטה השלישית היא להשתמש ביריעות קטנות של זכוכית, וכוללת את הצבת אזור החירוץ במקביל לשולי השולחן ושבירת החלק הבולט של הזכוכית בתנועה אחת כלפי מטה, כך שהשבר יעקוב אחרי החריץ המסומן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חותך זכוכית** בוויקישיתוף
* איך לחתוך זכוכית, באתר WikiHow (באנגלית)
* חותך הזכוכית שלך (באנגלית)
* וידאו של חיתוך זכוכית בסיסי  (באנגלית)
* טכניקות מוכחות לחיתוך זכוכית (באנגלית)
**חוש-חש הבלש: הסרט** (באנגלית: **Inspector Gadget's Last Case: Claw's Revenge**, בתרגום לעברית: "המקרה האחרון של המפקח גאדג'ט [חוש-חש הבלש]: נקמתו של קלאו [ד"ר רשע]") הוא סרט הנפשה טלוויזיוני אמריקאי, מסוגת קומדיה, אקשן והרפתקאות, אשר מבוסס על סדרת ההנפשה "חוש חש והחושחשים". הסרט בוים על ידי מייקל מליאני, והופק על ידי DIC Entertainment כחלק מסדרת הסרטים "DIC Movie Toons", כאשר הסרט הוא הראשון בסדרה.

הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ ניקלודיאון ב-6 באוקטובר 2002. בישראל הסרט הופץ לראשונה בשנת 2014 בדיבוב לעברית. אורך הסרט הוא כ-73 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.

תקציר העלילה
------------

עלילת הסרט מתרחשת מספר שנים לאחר עלילת הסדרה "חוש-חש הבלש", ניתן להסיק זאת לפי התבגרותה של קרן, האחיינית של חוש-חש. בסרט, חוש-חש נאלץ להיפרד מהרכב האהוב שלו, אשר מתחיל להראות סימני עייפות. במקום רכבו הקודם, חוש-חש מקבל מהבוס שלו, המפקח שפמון, מכונית חדשה המצוידת בטכנולוגיות חדישות. תוך כדי, בלש חדש אשר לא נראה מעולם, מחליף את חוש-חש כגיבור העיר, דבר הגורם לו לקנא.

מדבבים
------

### מדבבים מקוריים

* **מוריס לאמרץ'** - חוש-חש הבלש
* **טיגן מוס** - קרן
* **בריאן דראמונד** - ד"ר רשע
* **ג'ים בירנס** - המפקח שפמון

### מדבבים בעברית

דיבוב הסרט בעברית נעשה על ידי עמי מנדלמן, והופק על ידי יעל אללוף ודן שצברג.

* **עמי מנדלמן**
* **אורלי תגר**
* **גדי לוי**
* **דן שצברג**
* **רועי קקון**
* **טליה ברקאי**
* **יונתן מנדלמן**

הפקה
----

אף על פי שעיצובי הדמויות בסרט זהים לסדרת הטלוויזיה, SIP Animation, האולפן שעיצב את הדמויות בסדרה, לא היה מעורב בהפקת הסרט.

קישורים חיצוניים
----------------

* "חוש-חש הבלש: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חוש-חש הבלש: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* חוש-חש הבלש: הסרט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Inspector Gadget's Last Case, באתר MGM Movie Database
ציור חלל זה נקרא התחנה ההבאה
**תוכנית אורורה**, המכונה באנגלית "תוכנית החקר", היא תוכנית חקר החלל ומערכת השמש. התוכנית נוסדה בשנת 2001 על ידי סוכנות החלל האירופית, ושנת סיומה טרם פורסמה.

מטרת התוכנית
------------

מטרת התוכנית לייסד תוכנית אירופית ממושכת לחקר מערכת השמש בעזרת חללית רובוטית וטיסת אסטרונאוטים, כדי לחקור גופים המעידים על קיום חיים מחוץ לכדור הארץ.

יזמי התוכנית
------------

יוזמי התוכנית הם סוכנות החלל האירופית לאחר שהגיעו למסקנה כי חקירת מערכת השמש על ידי בני האדם היא אחת מההתחייבויות של אירופה במאה ה־21. היא פותחה בשיתוף פעולה עם ארצות רבות וביניהן אוסטריה, בלגיה, קנדה, איטליה ועוד. איטליה תרמה את מרבית הכסף ליישום התוכנית.

הקהילות המדעיות, אקדמיות ותעשייתיות האירופאיות התבקשו להצביע על יעדים ועל המשימות המועדפות של תוכנית חקר חלל ומערכת השמש שעשויה להתקיים בעתיד.

משימות
------

Exomars rover
### משימת הדגל

בעשור הראשון של התוכנית מתוכננת התמקדות במשימות רובוטיות, כלומר חלליות לא מאוישות אשר יהיו תחת שליטה של אסטרונאוטים ומדענים מומחים. סוכנות החלל האירופית מתארת כמה משימות בתוכנית כ"משימות הדגל", והמשימה הראשונה מסוג זה נקראת "Exomars", שהיא משימה רובוטית כפולה שנועדה לספק מידע ממאדים אשר התקיימה בשנת 2016 בשיתוף פעולה עם הסוכנות החלל הרוסית. בשנת 2020, במסגרת משימה זו תישלח למאדים מעבורת בשם "Exomars rover"(אנ') במטרה לחקור לעומק את מאדים תחת שימוש בטכנולוגיה מתקדמת. באמצע שנות ה־2030 תתחיל המשימה האנושית הראשונה למאדים, במסגרת תוכנית אורורה.

חברי התוכנית והמצטרפים אליה מחויבים להישאר בה לפרק זמן של 5 שנים, לאחר מכן חופשיים לעזוב אותה או להמשיך להיות חלק ממנה ומהמשימות שמתקיימות במסגרתה.

* exomars, תטוס עם חללית ללא אנשים וציוד נחיתה שתחובר עם החללית הרוסית ב־2016
* והחללית תטוס ביחד אם החללית הרוסית ב־2020
* המשימה הרובוטית שתדגים את תוכנית החזרה ממאדים
* והמשימה האנושית תצא ב־2030

#### משימת החץ

משימת החץ תתרכז בשיפור ובדיקת הטכנולוגיה לקיום התוכנית של מאדים.

ציר זמן מתוכנן
--------------

החללית ששוגרה ב־2016
* 2014 – הטכנולוגיה האנושית למשימות תוודא שהציוד לטיסה סביב האטמוספירה תקין
* 2016 ו־2020 – מעבורת "Exomars Rover" תבצע משימת טיסה למאדים לחקר המשטח והסביבה של מאדים
* 2024 – משימה אנושית לירח
* 2026 – משימה אוטומטית למאדים
* 2030 – המשימה האנושית הראשונה למאדים, כמשימה חצויה. ייתכן שמעבורת Ariane M תשמש לנחיתה.

ראו גם
------

* אסטרוביולוגיה
* תוכנית קונסטליישן
* חקר החלל
* האדם בחלל

הערות שוליים
------------

1. ↑  תכנית האורורה
2. ↑  תוכנית האורורה (2)
חתכי חרוט
במתמטיקה, **אקסצנטריות** של חתך חרוט היא ערך מספרי המודד עד-כמה העקום רחוק מלהיות מעגל. בפרט,

* האקסצנטריות של מעגל היא 0.
* האקסצנטריות של אליפסה גדולה מ־0 וקטנה מ־1.
* האקסצנטריות של פרבולה היא 1.
* האקסצנטריות של היפרבולה גדולה מ־1.
* האקסצנטריות של קו ישר היא אינסוף.

לאקסצנטריות חשיבות גבוהה מאוד במכניקה מסלולית, מכיוון שתנועת גרמי שמיים סביב השמש היא תמיד בחתכי חרוט; לפי החוק הראשון של קפלר תנועה של כוכב לכת היא אליפסה שהשמש נמצאת באחד המוקדים שלה. 

באסטרונומיה הוא מהווה אחד מאלמנטי מסלול.

אליפסה
------

אליפסה, עם סימון המוקדים, הצירים והאקסצנטריות הליניארית שלה
באליפסה, מגדירים אקסצנטריות כיחס בין מרחק המוקדים ({\displaystyle F\_{1}} ו־{\displaystyle F\_{2}}) לבין הציר הראשי, כלומר:
{\displaystyle \left({\frac {\overline {F\_{1}F\_{2}}}{\overline {AB}}}\right)}.

אם אורך חצי הציר הראשי של האליפסה הוא *a*, ואורך חצי הציר המשני שלה הוא *b*, האקסצנטריות נתונה בנוסחה:
{\displaystyle e={\sqrt {1-{\frac {b^{2}}{a^{2}}}}}}.

לגבי אליפסה יש מדד נוסף שנקרא פחיסות המוגדר כ: {\displaystyle f={\frac {a-b}{a}}}. קיים קשר פשוט בין הפחיסות לבין אקסצנטריות של אליפסה או פני שטח הספרואיד על פי נוסחת המעבר:
{\displaystyle f=1-{\sqrt {1-e^{2}}}}.

היפרבולה
--------

אם אורך חצי הציר הראשי של ההיפרבולה הוא *a*, ואורך חצי הציר המשני שלה הוא *b*, האקסצנטריות נתונה בנוסחה:
{\displaystyle e={\sqrt {1+{\frac {b^{2}}{a^{2}}}}}} .

ראו גם
------

* וקטור האקסצנטריות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקסצנטריות** בוויקישיתוף
* אקסצנטריות, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4340863-1

 |
**האי האצג** (**Hațeg Island**) היה אי פרהיסטורי בים טתיס הקדום. אי זה היה קיים בסוף הקרטיקון בין הקנומן למאסטריכט כשנוצר מהתקמטות של הלוח האדריאטי מעלה. כתוצאה מטקטוניקת הלוחות סגר הלוח האפריקאי על ים טתיס, והאזור בו היה האי הפך לחלק מיבשת אירופה, כיום באזור העיר האצג (Hațeg), טרנסילבניה שברומניה.

כמה חוקרים ובראשם החוקר הונגרי פרנץ נופצ'ה (Franz Nopcsa) גילו באזור האצג מאובני דינוזאורים ויצורים נוספים עליהם חל חוק האי. קיומו של חוק האי האומר שיצורים הופכים לגמדים או לענקיים יותר באיים הוביל להשערה על קיום האי.

אי זה ככל הנראה הגיע לגודל של כ-80,000 קמ"ר, גודל דומה לזה של היספניולה של היום.

הצמחייה והפאונה באי
-------------------

איור מדומיין של הטצגופטריקס טורף פרט של זלמוקסס.
באי זה היו מגוון יצורים שחלקם היו גמדיים וחלקם ענקיים יותר מקרוביהם שביבשת. הם כנראה הגיעו לאי המבודד מעל רפסודות בדומה ליצורים שהגיעו לאיים מבודדים שונים כמו איי גלאפגוס, גינאה החדשה או ניו זילנד. באי זה היה אקלים לח וטרופי, אולי יותר מהיבשת שהייתה יותר יבשה. ייתכן שגם היה בו מונסונים קבועים. האי כוסה ביערות שופעים והיו מכוסה בנהרות ואגמים.

רבים מהחיות האנדמיות באי עברו גמדות והפכו לקטנים יותר כדי למלא את החלל החסר. אחרים דווקא הפכו לענקיים ובראשם אחד מהגדולים שבפטרוזאורים - ההטצגופטריקס שהיה בעל מוטת כנפיים באורך 10–12 מ'. גם כמה יונקים אוכלי חרקים מהסדרה מולטיטוברקולטה הפכו לגדולים בהרבה מקרוביהם של היבשת.

**יצורים שונים שחיו באי**:

* דמויי תנינאים כמו אלודפוסוכוס ו*Theriosuchus*
* יונקים קדומים מהסדרה מולטיטוברקולטה
* אזדרקיים כמו הטצגופטריקס ואורזדרכו וכן סוג חדש ללא שם
* אורניתופודים כמו תלמטוזאורוס, רבדודון וזלמוקסס
* הנודוזאור סטרותיוזאורוס
* הטיטאנוזאורים מגיארוזאורוס ופאלודיטיטאן.
* התרופודים באלאור בונדוק, אלופטריקס ובריידיקנם. כמו כן נמצא המין Megalosaurus hungaricus, שכנראה היה מין של טאראסקוזאורוס
* העוף הקמאי הגדול גרגנטואוויס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האי האצג** בוויקישיתוף
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

יום היציאה מהארון הבינלאומי נקבע ל-11 באוקטובר והוא מצוין על ידי ארגוני זכויות אדם ולהט"ב במטרה להעלות מודעות לנושא. הלוגו עוצב על ידי קית' הרינג עבור הארגון "הקמפיין לזכויות אדם"
**יום היציאה מהארון הבין-לאומי** (באנגלית: **National Coming Out Day**, בקצרה **NCOD**) הוא יום מודעות שנתי של הקהילה הלהטבפא"קית אשר מצוין ב-11 באוקטובר. התאריך נקבע ב-1988, מתוך אמונה כי הצורה הבסיסית ביותר של אקטיביזם למען מתן שיוון זכויות לקהילה הגאה היא יציאה מהארון בפני משפחה, חברים ומכרים, לחיות בתור להטבפא"ק מוצהר - מתוך התפיסה שהיסוד של להט"בפוביה היא עננת טאבו, התעלמות ושתיקה, כי ברגע שאנשים ידעו כי הקרובים אליהם להטבפא"קים, הסבירות שהם יטפחו עמדות להט"בפוביות נמוכה. המונח "יציאה מהארון" מתייחס לחשיפה של נטייה מינית או זהות מגדרית החורגת מההטרונורמטיבית.

היסטוריה
--------

היום נקבע ב-1988 על ידי רוברט איצ'ברג, פסיכולוג מניו מקסיקו, וג'ין אולירי, פעילה לסבית למען זכויות להט"ב. התאריך 11 באוקטובר נקבע על יום השנה להפגנה גדולה למען זכויות להט"ב שנערכה ב-1987 בוושינגטון.

"רוב האנשים חושבים שהם לא מכירים אדם הומוסקסואל ולמעשה, כולם מכירים. יציאה מהארון חיונית בפני אנשים שאנו מכירים, לתת להם לדעת מי אנחנו ולשחרר אותם מהפחדים והסטריאוטיפים שלהם" (רוברט איצ'נברג, 1993)

הציטוט מלמד על אסטרטגיה פסיכולוגית המבקשת ליצור הזדהות מתוך היכרות.

תחילה יום היציאה מהארון הבינלאומי מנוהל על ידי המשרד לזכיות משפטיות של הקהילה גאה במערב הוליווד, ובפעם הראשונה לציונו הוא מקבל הכרה משמונה עשרה מדינות ארצות הברית. בשנה השנייה לציון יום זה, המטה של יום היציאה מהארון הבינלאומי עבר לסנטה פה והוא מקבל הכרה מעשרים ואחת מדינות בארצות הברית. אחרי אזכורים במדיה של יום זה ב-1990, הוא מוכר בכל חמישים המדינות בארצות הברית באותה התקופה (כיום חמישים ואחת) ואף בעוד שבע מדינות אחרות. החל מ-1990 המטה החל לשתף פעולה יחד עם הקמפיין לזכויות אדם להכרה ומודעות.

ציון
----

יום היציאה מהארון הבינלאומי מצוין אחת לשנה על מנת לחגוג יציאה מהארון, העלאת מודעות לקהילה הגאה ולזכויות הלהט"ב. בעשורים הראשונים לציון יום זה, יום היציאה מהארון הבין לאומי צוין על ידי אנשים פרטיים או ציבוריים, לרוב באמצעות המדיה. בשנים האחרונות בהן נושאים העוסקים בקהילה הגאה עולים יותר על סדר היום הציבורי ומקבלים יותר מודעות, יום היציאה מהארון הבינלאומי מצוין כיום חג של הקהילה הלהט"בית, החוגגים את היום מציינים אותו לרוב באמצעות סמלי להט"ב כגון דגל גאווה או משולש ורוד.

בארצות הברית הקמפיין לזכויות אדם תומך ביום היציאה מהארון הבינלאומי דרך ה"פרויקט ליציאה מהארון" בחסותם המציע משאבים לזוגות, משפחות להט"ביות ולמכריהם, על מנת לקדם מודעות למשפחות להט"ביות החיות אורח חיים כנה, פתוח ונורמטיבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום היציאה מהארון הבין-לאומי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "History of National Coming Out Day". Human Rights Campaign.
סמליל תוכנית 863
**תוכנית 863** (בסינית: **863计划**) היא תוכנית שנוסדה ומנוהלת על ידי ממשלת הרפובליקה העממית של סין, ומיועדת להמריץ את הפיתוח של טכנולוגיות מתקדמות, בקשת רחבה של תחומים. מטרת התוכנית היא להפוך את סין עצמאית ובלתי מחויבת לטכנולוגיות זרות.

בין התוצרים הידועים שיצאו מהתוכנית, הם משפחת מעבדי המחשב לונגסון, תוכנית החלל שנג'ואו, ומערכת ההפעלה קילין.

היסטוריה
--------

שם התוכנית ניתן לה על שם תאריך היווסדה על פי לוח השנה הסיני 86/3. התוכנית הוצעה במכתב לממשלת סין, על ידי המהנדסים וונג וונצ'ן, וונג דאהנג, יאנג ג'יאשי, וצ'ן פנג'יון, ואושרה על ידי דנג שיאופינג. לאחר יישומה במשך תוכנית החומש השביעית, המשיכה התוכנית להתבצע בשתי תוכניות החומש שבאו אחרי השביעית. תקציב התוכנית מטעם המדינה עמד על כ-11 מיליארד רנמינבי, ותפוקתה הסתכמה בכ-2,000 פטנטים, חלקים מקומיים וחלקם בינלאומיים.

תחת התוכנית 200 מיליארד דולרים אמריקאיים הושקעו בטכנולוגיות מידע ותקשורת, מתוכם שוריינו כ-150 לטכנולוגיות טלקומוניקציה. ב-1996 הוסף הנושא של טכנולוגיות ספנות. יישום התוכנית ארך זמן, במשך תוכנית החומש השביעית, ועדכון התבצע לה בתוכנית העשירית, שהייתה בין השנים 2001 -2005.

ב-2011 בית משפט בארצות הברית האשים מדען יליד סין בשם הואנג קשואה, בגנבת סודות מסחריים מתאגידים אמריקאיים, ולפחות את חלקם העביר לתוכנית 863.

שטחי פעולה
----------

התוכנית בתחילתה התמקדה בשבעה שדות מחקר שונים:

* ביוטכנולוגיה
* חלל
* טכנולוגיית המידע
* טכנולוגיות לזירה
* מיכון
* אנרגיה
* חומרים חדשים

מ-1986 נוספו שני תחומים חדשים

* טלקומוניקציה (1992)
* מדעי הספנות (1996)

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור התוכנית על ידי משרד המדע והטכנולוגיה של סין

הערות שוליים
------------

1. ↑  בשמה המלא **תוכנית המדינה לפיתוח ההיי-טק** בסינית **国家高技术研究发展计划**
2. ↑  Loongson, נקרא במקור גודסון - Godson
3. ↑  מקביל למרץ 1986
**יום הידידות** (באנגלית: **Friendship Day**) הוא יום שנועד על מנת לחגוג חברויות. היום נחוג בכמה מדינות בדרום אמריקה במשך שנים רבות, במיוחד בפרגוואי, שבה הוצע ב-1958 יום החברות העולמי הראשון - יום החברות הבינלאומי.

חג זה נוצר על ידי חברת כרטיסי הברכה Hallmark ב-1919.

רקע
---

מאתרים ברשתות חברתיות עולה שההתעניינות בחג גדלה עם התפשטות האינטרנט, במיוחד בהודו, בנגלדש, ומלזיה. התקשורת הדיגיטלית כגון האינטרנט והטלפונים הניידים מסייעים בהפצת המנהג, שכן כיום קל יותר לשלוח ברכה המונית לחברים מאשר קודם.

האנשים המקיימים את החג בדרום אסיה מייחסים את המסורת של הקדשת יום לכבוד החברים שמקורה בארצות הברית ב-1935, אבל זה למעשה התחיל מ-1919.

יום החברות נועד להזכיר לחברים את קשרי החברות על ידי שליחת כרטיסי ברכה. מטרתו לעודד את היחסים הקרובים בין אנשים, יחסים של אהדה, נתינה, עזרה ואכפתיות, כדי להפוך את כדור הארץ למקום טוב יותר.

חגיגות יום החברות מתרחשות בתאריכים שונים בארצות שונות. יום החברות העולמי הראשון הוצע ב-30 ביולי 1958, על ידי "מסע הידידות העולמי" (World Friendship Crusade) ששידלו את האו"ם במשך שנים רבות להכיר ב-30 ביולי כיום החברות העולמי ובסופו של דבר ב-20 במאי, החליטה האספה הכללית של האו"ם לקבוע את 30 ביולי כיום החברות הבינלאומי ולעודד את כל המדינות החברות באו"ם לקיים את יום החברות הבינלאומי בהתאם לתרבות ולמנהגים של הקהילות המקומיות, הלאומיות והאזוריות, לרבות באמצעות חינוך ופעילות ציבורית. עם זאת, כמה מדינות, כולל הודו, ממשיכות לחגוג את יום החברות ביום הראשון של חודש אוגוסט. ובאוברלין, אוהיו, יום החברות נחגג ב-8 באפריל.

לכבוד יום החברות ב-1998, קופי אנאן, מזכ"ל האו"ם, מינה את פו-הדוב כשגריר יום החברות העולמי באו"ם. האירוע נערך בחסות מחלקת המידע של דיסני בארצות הברית, ושיתוף פעולה עם קאתי לי גיפורד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום הידידות** בוויקישיתוף
* יום החברות באתר פרינטיים

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Cruzada Mundial de la Amistad, cruzadamundialdelaamistad.blogspot.co.il
**אצבעונית ארגמנית** (שם מדעי: *Digitalis Purpurea*) הוא צמח נוי השייך למשפחת הלחכיים (בעבר שויכה ללועניתיים) הגדל בתנאי אקלים ממוזג של אירופה, אסיה וצפון אמריקה.

לאצבעונית יש מחזור חיים מוגדר של שנתיים: בשנה הראשונה הצמח מפתח רק שושנת עלים ולקראת האביב של השנה השנייה הוא מפתח גבעול ועמוד תפרחת וצומח עד לגובה של 1.2 מטר לכל היותר.
בישראל מוכרת האצבעונית בעיקר כצמח נוי בשל פרחיה בגווני הוורוד-סגלגל, אולם עיקר תרומתה של האצבעונית הארגמנית היא בערכה הרפואי הרב.

המחקר על האצבעונית
------------------

אצבעונית ארגמנית היה הצמח הראשון בהיסטוריה שבו הוכחה סגולתו הרפואית, אולם הדרך להוכחה זאת הייתה ארוכה.
הראשון שעסק בחקר האצבעונית היה רופא ובוטנאי ממוצא גרמני בשם לאונרד פוקס. בספרו מן המאה ה-17 אודות צמחי מרפא שונים כלל לראשונה את האצבעונית והתייחס לסגולותיה הרפואיות הבאות לידי ביטוי בטיהור גוף האדם, שחרור הפרשות והרזיה. ייתכן מאוד שמחקר זה תרם לכך שמספר שנים מאוחר יותר נכלל הצמח לראשונה בלקסיקון התרופתי של לונדון (הפרמקופיאה של לונדון) ובה כתוב שתמצית מהאצבעונית מועילה כנגד תופעת ה"גודש" - Congestion (מונח רפואי שנקבע במאה ה-17 ותיאר מצב גופני המתבטא בהצטברות נוזלים בגוף וקשיי נשימה). עם זאת, על אף הכנסת הצמח ללקסיקון הרפואי לא הייתה בו שום התייחסות לכמויות ולמינונים הנכונים שעל החולה לקחת, למרות שכמויות גדולות של הצמח יכולות להוביל להרעלה ובסופו של דבר אף לגרום למוות. חוסר הבקרה בנטילת הצמח הביאה בסופו של הדבר להוצאתו מהלקסיקון הרפואי הלונדוני ולזניחתו.

לקראת המאה ה-18 רופא בריטי בשם ויליאם וית'רינג (William Withering) חידש את המחקר על האצבעונית תוך מתן דגש על כמויות מדודות לחולים בהם הוא טיפל.
ווית'רינג היה הראשון אשר הגיע למסקנה כי שימוש נכון בצמח מרפא את תסמיני ה"גודש", אולם לא יכול היה לומר בוודאות מהו האיבר עליו משפיעה האצבעונית.

רק במאה ה-20 כשהצליחו לבסוף לבודד את החומרים הפעילים בצמח הגיעו למסקנה שהאיבר עליו משפיע מיצוי הצמח הוא הלב.

שימוש ברפואה
------------

שני החומרים הפעילים באצבעונית הארגמנית שייכים לקבוצת התרכובות הסטרואידיות בשילוב עם תרכובות סוכרים ונקראים גליקוזידים של הלב הם הדִיגוֹקְסִין והדִיגִיטוֹקְסִין, שהצמח מייצר בתור מטבוליטים שניוניים לצורך הגנתו. נטילת חומרים אלה מתבטאת בכיווץ חזק של שריר הלב שיכול לגרום בסופו של הדבר למוות. אולם נטילת החומרים הללו בתור תרופה המופקת מעליו של הצמח מסייעת כיום לחולי מחלות אי ספיקת לב והפרעות קצב הלב.

* שושנת עלי אצבעונית ארגמנית בשנתו הראשונה.שושנת עלי אצבעונית ארגמנית בשנתו הראשונה.
* צמח אצבעונית ארגמנית בשנתו השנייה.צמח אצבעונית ארגמנית בשנתו השנייה.
* אצבעונית ארגמנית ביער אירופאי טיפוסי.אצבעונית ארגמנית ביער אירופאי טיפוסי.
* גידול אצבעונית ארגמנית לצורכי נוי.גידול אצבעונית ארגמנית לצורכי נוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצבעונית ארגמנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

אצבעונית ארגמנית במרכז גרמניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555314305171
* BnF: cb145301443 (data)
* GND: 4178522-8
* LCCN: sh85037989

 |
יום היצירתיות והחדשנות- 21 באפריל
**יום היצירתיות והחדשנות העולמי** (באנגלית: World Creativity and Innovation Day) מצוין מדי שנה ב-21 באפריל. היום מצוין שישה ימים לאחר יום הולדתו של לאונרדו דה וינצ'י, ויום לפני יום כדור הארץ. תאריך זה נקבע כדי לעודד חשיבה יצירתית רב תחומית, ולעזור לנו להשיג את העתיד שאנו רוצים. מטרת היום היא להעלאת המודעות לתפקידם החשוב של היצירתיות והחדשנות בפתרון בעיות.

רקע
---

יום היצירתיות והחדשנות נקבע בהחלטה A/RES/71/284 משנת 2017, שבה העצרת הכללית קראה להצהרה והכרה ב-21 באפריל כיום היצירתיות והחדשנות העולמי. היום נקבע כדי להעלות את המודעות לתפקידם של יצירתיות וחדשנות בפתרון בעיות וביישום יעדים. בהחלטה תמכו יותר מ-80 מדינות.

ציון היום
---------

בשנת 2002, השנה שבה היום צוין לראשונה בלמעלה מ-50 מדינות ברחבי העולם. בשנת 2006, ביום היצירתיות והחדשנות צוינה שבוע היצירתיות והחדשנות. יומו הראשון של שבוע היצירתיות והחדשנות נקבע ב-15 באפריל, שהוא גם יום הולדתו של לאונרדו דה וינצ'י, סמל של יצירתיות בינתחומית באמנות ובמדעים. ביום היצירתיות והחדשנות קוראים לאנשים לפעול בשותפות עולמית, ולקדם סביבות יצירה, תהליכים ומוצרים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  World Creativity and Innovation, UNITED NATIONS (באנגלית)
**תוכנית אל עריש** היא תוכנית מדינית שהועלתה לראשונה על ידי הרצל בינואר 1903, לאחר שנכשלו הניסיונות להשיג צ'ארטר מן השלטון העות'מאני להתיישבות יהודית בא"י. היוזמה יצאה לראשונה מגורמים בריטיים לנוכח השליטה הבריטית דה-פקטו במצרים דאז. התוכנית הייתה להתיישבות יהודית בטריטוריה שבשליטה אנגלית בסמוך לארץ ישראל - קפריסין או חצי האי סיני, לאור הקרבה לא"י. הרצל גם כינה את סיני בשם "פלשתינה המצרית".

מקור שמה של התוכנית הוא בעיר אל עריש המצרית בחצי האי סיני לחוף הים התיכון.

קרבתו הגאוגרפית של ואדי אל עריש לגבולות ארץ ישראל שימשה בידי הרצל נימוק מכריע במאמציו לשכנע את חבריו בוועד הפועל הציוני, כי עדיף להסתפק בתחליף ארעי, עד שיבשילו התנאים לצ'רטר על ארץ ישראל. כדי לבדוק את אפשרות ההתיישבות בסיני נשלחה משלחת סקר מטעם ההסתדרות הציונית, שכללה מומחים לחקלאות, השקיה וכיוצא בזה. הרצל גם יצא לביקור מיוחד במצרים במהלכו נפגש עם הלורד קרומר (הנציב הבריטי) ועם שר החוץ המצרי בוטרוס ראלי.

הרעיון ליישב את הפליטים היהודיים ממזרח אירופה בחצי האי סיני בחסות בריטית לא יצא לפועל מכמה סיבות:

* התברר כי הרעיון להעביר מים מן הנילוס לסיני אינו מציאותי ואפשרי, וללא מים אין סיכוי לחקלאות אינטנסיבית.
* נסיגה בריטית מן הרעיון, בעיקר התנגדותו של לורד קרומר שלא ראה הגיון אימפריאלי בתמיכה בתוכנית.
* אי הנכונות של הממשלה המצרית להענקת צ'רטר על חבל ארץ כלשהו בשטח מצרים.
* קשיים גאוגרפיים, אקלימיים, וטכניים רציניים היו בעוכרי התוכנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי אילן, הרצל מזמין לבזל שייח מהנגב לדיון על ברית יהודית בדואית, עת־מול, גיליון מס' 12, מרץ 1977.
* צבי אילן, תוכנית אל-עריש, באתר יד יצחק בן-צבי
**האי הגדול של בחריין**, **בחריין** (בערבית: **جزيرة البحرين**, תעתיק מדויק: **ג'זירת אלבחרין**) או **אוואל** (בערבית: **جزيرة أوال**) הוא האי הגדול ביותר (כתשעים אחוז משטח המדינה) בארכיפלג המרכיב את מדינת האי בחריין. זהו האי המרכזי ביותר במדינה, ורוב האוכלוסייה מתגוררת בו.

גאוגרפיה
--------

רוב האי מוקף מפרץ יחסית רדוד של המפרץ הפרסי, שמכונה "המפרץ של בחריין". קרקעית הים הסמוך לאי היא בעיקרה סלעית, בעיקר בצפון האי, ומכוסה בשוניות אלמוגים נרחבות. רוב שטחו של האי הוא מדבר צחיח ושטוח, והוא נמוך, רק מעט מעל גובה פני הים. מחשופי הגיר יוצרים גבעות נמוכות, מדרונות קצרים ועמקים רדודים. הגיר מכוסה במקומות רבים בחול המכיל מלח בצפיפויות שונות, שרק צמחייה מדברית מסוימת, דוגמת עצים בעלי קוצים וצמחייה נמוכה. רצועת חוף באורך חמישה קילומטרים בצפון האי היא רצועה רחבה של אדמה פורייה, וגדלים שם עצי תמר, שקד, תאנה ורימון. בחלקו הפנימי של האי מצוי צוק שמגיע לגובה של 134 מטרים, הנקודה הגבוהה ביותר באי. הוא קרוי "גַ'בֶּל אַ-דוּחָן" ("הר העשן", בערבית: **جبل الدخان**), ובקרבתו שוכנות רוב בארות הנפט באי.

מנאמה, בירת בחריין, ממוקמת בצפון־מזרח האי. הנמל המרכזי, מינא סלמאן (בערבית: **ميناء سلمان**, תעתיק מדויק: מינאא' סלמאן), ממוקם בעיר הבירה מנאמה. מתקני זיקוק הנפט המרכזיים נמצאים גם הם באי.

האי מחולק לשלושה מחוזות. גשרים ומסילות רכבת מחברים בין האי לאיים האחרים המרכיבים את בחריין וליבשה של ערב הסעודית. הגשר הוותיק ביותר, שנבנה ב-1929, מחבר את בחריין עם האי מוחארק. ישנם גם שלוש מסילות בין האי מוחארק לבירה מנאמה. מחופה המזרחי מחובר בחריין לאי סיתרה, כשביניהם רק ערוץ צר. בצדו המערבי מחובר לאום א-נעסאן, שמחובר לאחר מכן, באמצעות גשר המלך פהד לאל-ח'ובר (בערבית: **الخبر**, תעתיק מדויק: אלח'בר) שבערב הסעודית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האי הגדול של בחריין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מפת בחריין באתר מפה
בהלכה, **עדים בצד אסתן ותאסר** הוא כלל האומר שאם לדבר מסוים יש חזקת כשרות, אין צריך לחשוש שקיימים עדים היודעים שהוא אסור.

דין זה אמור רק בחפץ או אדם שיש לו חזקת כשרות, האומרת שהוא מותר כל עוד לא יתברר אחרת, אבל בשר בהמה או עוף שאין לו חזקת כשרות, אלא הוא בחזקת איסור אבר מן החי, אין לאכלו עד שיתברר שנשחט כראוי.

הכלל
----

אמרה זו שנאמרה על ידי רבי חנינא נאמרה בשבויה, שבאה לפניו, והוא התירה מכח הפה שאסר הוא הפה שהתיר. אף על פי שהדין אומר שאם אשה נשבתה בידי אויבים קיים חשש שמא באו עליה באונס ומכאן שהיא פסולה מלהנשא לכוהן, ניתן להתיר את נישואיה מכח הדין "הפה שאסר הוא הפה שהתיר" האומר כי אם מסתמכים על עדותה שלה עצמה לגבי העובדה שנשבתה, יש להסתמך גם על עדותה האומרת שהיא טהורה ולא נאנסה מעולם, ומכאן שיש להתיר את נישואיה. אמרו לפניו, שיש עדי טומאה בעיר ששמה "אסתן" שיודעים שהיא אסורה מכיוון שהיא נאנסה, על כך התבטא רב חסדא: "עדים בצד אסתן ותאסר", וכי אשה נאסרת על סמך עדים שעדיין לא באו לבית דין להעיד שהיא טמאה?

במקרה אחר, המוזכר במסכת קידושין אדם קידש אשה בדבר ששוויו פחות מפרוטה, כך שעל פי ההלכה היא לא מקודשת. אמרה לפניו שיש עדים היודעים, כי הדבר היה שווה פרוטה באותו יום שקידשה, במדי, ולכן היא מקודשת. אמר רב חסדא: עדים בצד אסתן ותאסר?

הגמרא מספרת, על יהודית, אשתו של רבי חייא, שילדה תאומים וסבלה מכך, לכן ביקשה לאסור את עצמה על בעלה. היא אמרה לרבי חייא, שאמה אמרה לה, שאביה קיבל עבורה מעות קידושין בהיותה קטנה, ולכן היא נחשבת לאשת איש ואסורה על רבי חייא. על כך אמר רבי חייא: אין לאמך נאמנות להעיד בדבר, שכן היא פסולה להעיד, שהרי היא אשה הפסולה להעיד, וכן קרובה הפסולה לעדות. אמרו לפניו: והלא יש עדים שאביה אכן קיבל עבורה קידושין, הגיב רבי חייא: עדים בצד אסתן, כלומר: כל עוד לא יתברר הדבר, אין לי לחשוש לכך.

אמוראים אחרים במסכת קידושין חלוקים על רב חסדא, וטענו שהדין "עדים בצד אסתן ותאסר" אמור רק בשבויה, המותרת מהתורה, וגם מפני שישנה סברא נוספת להתירה, שכן היא מנוולת ומכערת את עצמה על השובים אותה כדי שלא יחשקו בה, ולכן יש לנו להניח שהיא טהורה, ומה שאסרוה לכוהן היא רק חומרא מדרבנן, אך באיסור אשת איש שהוא מהתורה אין לנו להקל אם נודע לנו שיש עדים במקום אחר.

התייחסויות אקטואליות
--------------------

בסערה שהתחוללה בשנת תשס"ד אודות הפאות הנכריות, לאחר שהתעורר חשש שמייבאים אותן ממרכזים בהודו שם נחתכו לשם עבודה זרה ונאסרו מדין אביזרייהו של עבודה זרה האסורים בהנאה, פסק הרב מנחם מנדל שפרן כי כל עוד אין עדות ברורה שהפיאות אסורות אין סיבה לאסור אותן ויש להעמידן על חזקת כשרות, וזאת על פי הכלל עדים בצד אסתן ותאסר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף כ"ג, עמוד א'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף י"ב, עמוד א'.
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף י"ב, עמוד ב'.
4. ↑  שתי הסיבות מובאות בתוספות שם בשם י"מ
**בבינוביצ'י** (בבלארוסית: **Бабінавічы**, בבינביצ'י; ברוסית: **Бабиновичи**) הוא כפר במחוז ויטבסק במזרח בלארוס.

היסטוריה
--------

הכפר נוסד במאה ה-16. שמו לקוח ככל הנראה משמו של יישוב קדום יותר, בשם בבין. במאות ה-17 וה-18 היה הכפר רכושם של הנסיכים לבית אוגינסקי (אנ'). חלק מהכפר השתייך למנזר אורתודוקסי. עקב היותו של היישוב על דרך ויטבסק - אורשה נוצר במקום שוק. לאחר חלוקת פולין הראשונה ב-1772 נכלל בבינוביצ'י בשטח האימפריה הרוסית ומספר תקופות הוגדר הכפר "עיירת מחוז". 

היישוב היה מקור לאספקת עצים שהושטו בנהרות בלארוס, בהם נהר דווינה, עד ריגה שבלטביה, ולכן סמל היישוב הוא שדה כחול ושני תרנים. כמו כן התקיימה במקום תעשיית קדרות.

בתחילת המאה ה-19 עבדו ביישוב עשרות אמני קדרות. ב-1860 היו ביישוב 1,271 תושבים ו-159 בתים. בסוף המאה ה-19 היו ביישוב בית ספר כנסייתי, כנסייה שנבנתה בסוף המאה ה-18 ומוסדות ציבור נוספים.

לאחר מהפכת אוקטובר איבדה בבינוביצ'י את מעמד העיר והפכה לכפר בתחומי רוסיה הקומוניסטית. ב-1924 הורחבה הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית ובבינוביצ'י נכללה בתחומיה.

### במלחמת העולם השנייה

עם הפלישה הגרמנית לברית המועצות ניטשו קרבות כבדים באזור היישוב, במשך מספר ימים ביולי 1941. האזור היה מקום מושבם של פרטיזנים סובייטיים.

ביוני 1944 נכבשה בבינוביצ'י בידי יחידות בלארוסיות בצבא האדום במסגרת מתקפת ויטבסק-אורשה (אנ'). הגרמנים שרפו את הכפר לפני נסיגתם. 

### כיום

כיום יש בכפר כ-600 תושבים, בית ספר, מרכז תרבות, שתי ספריות, בית מרקחת וסניף דואר. ליד הכפר אתרי חפירות ארכאולוגיות מהתקופה הנאוליתית ומתקופת רוס של קייב. במרכז הכפר, ליד בית הספר התיכון, קיים בית קברות צבאי ובו קבורים כ-1,300 חיילים ופרטיזנים סובייטיים. בשנת 1966 נחנכה במקום אנדרטה לזכר החייל הסובייטי.

יהודים
------

היישוב היהודי בבנוביצ'י החל במאה ה-18. בסוף המאה ה-19 חיו ביישוב כ-550 יהודים. בתקופת השלטון הסובייטי ירד מספר היהודים בשליש. 

באוקטובר 1941, שלושה חודשים לאחר הכיבוש הגרמני, נרצחו חלק מיהודי הכפר בירי. בפברואר 1942 נרצחו יתר היהודים בכפר בירי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בבינוביצ'י** בוויקישיתוף
* בבינוביצ'י במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)