recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טלמכוס הקדוש** היה נזיר שחי בסוף המאה החמישית במזרח האימפריה הרומית (ככל הנראה באסיה הקטנה) ושמיוחסת לו פעולה שהביאה להפסקת מלחמות הלודרים ברומא.

המקור היחידי לסיפור אודות טלמכוס נמצא אצל תיאודורט בישוף קירוס (Cyrrhus), שכתב את הדברים כמה עשרות שנים אחרי התרחשותם. 

על פי תיאורו של תיאודורט, אדם בשם טלמכוס שאימץ חיי סגפנות נכנס לאחד האצטדיונים (stadio) ברומא כאשר התקיימה שם מלחמת לודרים, פסע אל תוך הזירה וניסה לעצור את האנשים הנלחמים שם. הצופים הנזעמים התרגזו על ההתערבות הלא רצויה ורגמו את טלמכוס למוות. כאשר נודע על כך לקיסר הונוריוס הוא הורה לצרף את טלמכוס לרשימות המרטירים ושם קץ למלחמות הלודרים.

בחינה של הנסיבות ההיסטוריות מצביעה על כך שהפסקת תחרויות הלודרים, שבאה אכן בתחילת המאה החמישית לא נבעה מפעולתו של טלמכוס, והסיפור כולו נברא ככל הנראה על ידי תיאודורט כדי להעניק סיבה נוצרית טובה להפסקת מלחמות הלודרים. 

סביר להניח כי בשנת 404, במהלך שורה של פלישות לאיטליה שנערכו החל משנת 400 על ידי אלאריק הוויזיגותי, נוצר מצב בו המשך קיום מלחמות הלודרים לא היה אפשרי מבחינות שונות. אחת מהן הייתה התחזקות הנטיות הנוצריות-אריאניות באימפריה בהשראת השליט בפועל באימפריה הרומית המערבית, הגנרל הוונדלי סטיליקו. 

סטיליקו הורה שנה מאוחר יותר (405) על סילוקם של ספרי הסיבילות, וייתכן והפסקת מלחמות הלודרים הייתה שלב מוקדם יותר במסע להגברת נצרותה של האימפריה. עם זאת, קשה להניח כי סטיליקו היה נוטה לנקוט בצעד המנוגד באופן כה מובהק לרצונו של הציבור, וסביר להניח כי ביטולן של המלחמות הוסבר במניעים כלכליים ולא דתיים. 

שילובו של הקיסר הונוריוס, מכל מקום, נעשה קרוב לוודאי במאמץ מצד תיאודורט לשאת חן בעיני שליטי הקיסרות. הונוריוס ישב באותה עת ברוונה, מבוהל מאפשרות של פלישה נוספת של אלאריק, וסביר להניח כי גם אילו ידע על מעשה כזה ברומא, לא היה מעז לנקוט בצעד החלטי כזה, שהיה מנוגד גם לאופיו וגם להגיון הפשוט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טלמכוס הקדוש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיאודורט, "היסטוריה אקלסטית", ספר 5, פרק 26
**בס יפני** (שם מדעי: *Lateolabrax japonicus*) הוא מין של דג גרם מקבוצת דגי הבס, השייך למשפחה בסים אסייתים והוא קרוב ללברקיים. הוא מצוי באוקיינוס השקט שלחופי מזרח אסיה ובעיקר יפן, משם קיבל את שמו. הוא מופיע גם בים סין הדרומי. מין זה הוא קרובו לסוג של בס שחור-סנפיר (*Lateolabrax latus*).

תיאור
-----

דג זה מגיע לאורך ממוצע של 16 סנטימטרים, אך הדג הגדול ביותר שתועד הגיע לאורך 102 סנטימטרים ולמשקל 78.7 קילוגרם. הוא בעל גוף מוארך, מעט שרירי, עם סנפיר גבי המוטה אחורה וזנב שרירי וגדול העוזר לו לנוע במהירות קדימה. ראשו עבה ובעל לסתות חזקות ונוקשות, כשהלסת התחתונה בולטת יותר מהעליונה ויכולה להיפער קדימה במהירות. מאפיינים אלה עושים אותו לטורף רב-כוח של דגים קטנים יותר, לרוב להקות של דגים כמו סרדיניים ועפייניים וכדומה וכן חסילונים וקרילאים. הצעירים ניזונים מזואופלנקטון.

בדומה למספר מיני דגים דג זה בעל דיכוגמיה וזכרים צעירים יכולים עם התבגרותם להחליף את מינם לנקבות, מה שעוזר לדג להתרבות. דגי הבס מפיצים את ביציהם בים הפתוח, שם הם נסחפים כחלק מהפלנקטון עד לבקיעתם, אז הם עולים לשפכי נהרות המכילים פחות טורפים יחסית, עד שהם גדלים. רוב ההזדווגיות מתרחשות לחופי יפן.

הדג נידוג בלהקות גדולות למאכל או לגידול בחקלאות ימית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בס יפני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**אורורה** (באנגלית: **Aurora**) היא העיר המאוכלסת ביותר במדינת אילינוי שבארצות הברית אחרי שיקגו והיא העיר ה-19 בגודלה במערב התיכון. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2012, אוכלוסיית העיר עמדה על 199,932 תושבים.

אורורה גדלה מאוד ב-50 השנים האחרונות, נוסדה במקור בתוך מחוז קיין. בין השנים 2000 עד 2003 לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית דירגה את אורורה במקום ה-34 מבחינת גידול אוכלוסייה בארצות הברית. משנת 2000 עד 2009 לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית דירגה את העיר במקום ה-46 מבחינת גידול אוכלוסייה, אוכלוסייה של מעל 100,000 תושבים.

בשנת 1908, העיר אימצה רשמית את הכינוי "עיר האורות", בגלל שהייתה אחת מהערים הראשונות בארצות הברית אשר יישמה מערכת תאורת רחוב חשמלית מלאה בשנת 1881. מרכז העיר של אורורה ממוקם על אי קטן בשם סטולפ בנהר פוקס, בעיר נמצאים אוספים מרשימים של ארכיטקטורה, כולל מבנים שעוצבו על ידי פרנק לויד רייט, לודוויג מיס ון דר רוהה, ברוס גוף, וג'ורג' גרנט אלמסיל.

היסטוריה
--------

לפני הגעתם של המתיישבים האירופאים, היה שם כפר אינדיאני, מה שהיום הוא מרכז אורורה. בשנת 1834 הגיעו האחים מקרתי לאזור ותחילה לקחו בעלות על שני צדי נהר פוקס אך מכרו את האדמות לאחים לייק. האחים לייק הקימו טחנת מים בצד השני של הנהר. בשנת 1837 הוקם שם סניף דואר. אורורה הייתה במקור שני כפרים, מזרח אורורה שנוסדה בשנת 1845 בצד המזרחי של הנהר, ומערב אורורה אשר נוסדה בצד המערבי של הנהר בשנת 1854. בשנת 1857 התאחדו שני הכפרים והקימו את העיר אורורה.

גאוגרפיה ואוכלוסין
------------------

על פי לשכת האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, השטח הכולל של העיר הוא 118.6 קמ"ר אשר מתוכם 116.4 קמ"ר אדמה ו-2.2 קמ"ר מים. העיר נחשבת באופן מסורתי כעיר בתוך מחוז קיין, אך גבולות העיר מתפרסות לעוד שלושה מחוזות אחרים, דופייג', קנדל וויל.

נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2000, בעיר היו 142,990 תושבים, 46,489 משקי בית ו-34,215 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,433.0 נפש לקמ"ר. בעיר היו 48,797 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 489.0 דירות לקמ"ר.

בעיר התגוררו 68.07% לבנים, 11.06% אפרו-אמריקאים, 0.36% אינדיאנים, 3.06% אסיאתים, 0.03% פאסיפים, 14.52% מגזעים אחרים ו-2.0% משני גזעים או יותר.

גלריה
-----

* פארק פיליפס אשר בעירפארק פיליפס אשר בעיר
* תיאטרון סרטי פרמאונט תחת שיפוץ, מרכז העיר.תיאטרון סרטי פרמאונט תחת שיפוץ, מרכז העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורורה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אורורה (באנגלית)
* אורורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הערך אורורה באנציקלופדיה של שיקגו

| דגל אילינוידגל אילינוי מדינת אילינוי |
| --- |
| בירת המדינה | ספרינגפילד |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של שיקגו • נורת' שור |
| היישובים הגדולים ביותר | שיקגו • אורורה • רוקפורד • ג'ולייט • נייפרוויל • ספרינגפילד • פאוריה • אלג'ין • ווקיגן • סיסרו • שמפיין • בלומינגטון • דאכאטאר • ארלינגטון הייטס • אוונסטון • שאומבורג • בולינגברוק • פאלאטיין • סקוקי • דס פליינס |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566825505171
* GND: 5009359-9
* LCCN: n81143955
* MusicBrainz: e9146861-adbf-4951-a360-f3d963bb97de
* VIAF: 150112235
* WorldCat: lccn-n81143955

 |
נדני ברונזה מ1–200 לספירה בשני צבעיםנדני ברונזה מ1–200 לספירה בשני צבעים
**נדן** הוא בית קיבול עבור החזקת חרב, סכין, או להב גדול אחר. נדנים היו עשויים חומרים רבים במשך אלפי שנים: עור, עץ, ומתכות כגון פליז או פלדה.

סוגים
-----

בדרך כלל, נדנים היו מתוחים מהחגורה או מחגורת כתף שנקראת baldric.

נדנים קדומים
------------

נדני עץ היו מכוסים בדרך כלל בבד או עור, וגרסאות העשויות רק מעור בדרך כלל נשאו חלקי מתכת להגנה נוספת ונוחות. להבים יפניים, לעומת זאת, בדרך כלל הלהב שלהם מוגן על ידי נדן עץ שנקרא saya. נדנים רבים של היוונים והרומאים היו קטנים וקלים. הם נועדו להחזיק את החרב ולא להגן עליה. הנדנים היו פריטים פופולריים להצגה של עושר בקרב האליטות בתקופת הברזל האירופית, ולעיתים קרובות מעוטרים בצורה מסובכת. מעט ידוע על נדנים מתקופת הברזל המוקדמת, משום שהיו עשויים מעץ. עם זאת, בתקופת הברזל המאוחרת והאחרונה, הפך הנדן לחשוב במיוחד ככלי דקורטיבי. לאחר שנת 200 לפנה"ס, כבר היו נדנים מעוטרים ממתכת. מספר נדנים עתיקים נמצאו עם ביטנת פרווה מבפנים. הפרווה שמרה נראה שמרה על הלהב מחלודה. הפרווה איפשרה גם שליפה חלקה ומהירה יותר[דרוש מקור].

נדנים מודרניים
--------------

חרב מונגולית עם נדן משובץחרב מונגולית עם נדן משובץ
ציור של סמוראי יפני לובש חרב על הגבציור של סמוראי יפני לובש חרב על הגב
נדני מתכת הפכו פופולריים באירופה של תחילת המאה ה-19, ובסופו של דבר החליפו את רוב סוגי האחרים. מתכת הייתה עמידה יותר מאשר עור והחזיקה מעמד טוב יותר בעת שימוש בשטח, במיוחד בקרב חיילים הרכובים על סוסים. בנוסף, מתכת הציגה מראה צבאי יותר, כמו גם קישוט. אף על פי כן, נדני עור מעולם לא איבדו את חינם בקרב המשתמשים הצבאיים שהשתמשו בהם עד מאוחר מאוד, גם במלחמת האזרחים האמריקאית (1861–1865).
כמו כן כמה כוחות משטרה צבאיים, פטרולים של חיל הים, אוכפי חוק וקבוצות אחרות השתמשו בנדני עור כסוג של אלתור.

נדנים על הגב לא היו מצויים והיו בשימוש רק על ידי קומץ שבטים קלטיים, ורק בחרב קצרה מפני שכמעט בלתי אפשרי לשלוף חרב בשתי ידיים, וקשה להפליא לשלוף את החרב ביד אחת מתוך נדן על הגב. תיאורים נפוצים של חרבות ארוכות נמשכות מאחור הם המצאה מודרנית, ונהנו מפופולריות רבה בספרות ובפנטזיה, משום שמאמינים באופן לא נכון כי היו נפוצים בימי הביניים. יש ממצאים מצומצמים מחיתוכי העץ ושברי טקסטיל, שהפרשים המונגוליים, והחיילים הסינים, הסמוראים היפנים והאבירים האירופיים לבשו חרב על הכתף, ואפשרו להבים ארוכים יותר שיהיו קשורים לאורך הגב.

בספר "הקלטים הקדומים" של ברי קונליף, בעמ' 94, כותב קונליף: "כל חלקי הציוד [מגן, חניתות, חרבות, דואר] המוזכרות בטקסטים, משתקפים בתיק הארכאולוגי ובאיקונוגרפיה ששרדה, לפעמים אפשר לזהות וריאציות אזוריות: למשל, החרב הייתה תלויה לפעמים על הגב, ולכן היה צורך למשוך אותה מעבר לכתף מאחורי הראש".

מונחים נפוצים
-------------

החלק שבו הלהב נכנס לעור או לנדן המתכת נקראת **הגרון**, שהוא לעיתים קרובות החלק שמעל **הר הנדן**, או **התליון**, הנושא את טבעת הנשיאה. נקודת הלהב בנדני עור מוגנת בדרך כלל על ידי קצה מתכת.

ראו גם
------

* חרב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נדן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4228519-7

 |
**בנק תאילנד** (בתאית: **ธนาคารแห่งประเทศไทย**) הוא הבנק המרכזי של תאילנד. נגיד הבנק הנוכחי (נכון ל-2016) הוא ויראטאי סנטיפרבוב.

הבנק הוקם ב-28 באפריל 1942 והחל את פעילותו ב-10 בדצמבר 1942. הוא הוגדר בחוק רק עשרות שנים אחר כך, ב-4 במרץ 2008.

היסטוריה
--------

חוק "בנק תאילנד" תוקן שנים לאחר חקיקתו וזאת במטרה לשים דגש על האחריות הכלכלית של הבנק, ליצור מנגנון שיגונן על תאילנד מפני משבר כלכלי. כמו כן תיקון החוק מגדיר בצורה ברורה יותר את תהליך קבלת ההחלטות של הבנק על מנת להבטיח מדיניות כלכלית ושקיפות בארגון. תיקון החוק נרשם ב-4 במרץ 2016.

תפקידים ואחריות
---------------

המשימה העיקרית של הבנק היא לספק סביבה פיננסית יציבה לצמיחה כלכלית בת קיימא על מנת להשיג שיפור מתמיד ברמת החיים של העם התאילנדי.

ראו גם
------

* בנק מרכזי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנק תאילנד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בנק תאילנד
* מידע על נגיד בנק תאילנד (ארכיון)
* האתר הרשמי של בנק תאילנד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300461105171
* ISNI: 0000 0004 0646 3989
* LCCN: n82036166
* SUDOC: 149523734
* VIAF: 122361973
* WorldCat: lccn-n82036166

 |
**איי חוף קיסריה** הם קבוצת איים בקרבת חוף קיסריה.

האיים מהווים חלק מרכס הכורכר המערבי שנפרד מהחוף בשל תהליכי גידוד. אחד מן האיים הללו הוא **האי הצפוני**, המרוחק כ-400 מטר מן החוף, צפונית לנמל קיסריה, והוא אחד האזורים היפים לצלילה באזור קיסריה. אל האי ניתן להגיע עם סירה ממועדון קיסריה, או בשחייה ארוכה מחוף הקשתות שנמצא צפונית לגן הלאומי, ליד אמת המים העתיקה. האי הצפוני עשיר בדגה ובבעלי חיים אחרים ביחס לשאר האתרים של קיסריה. מאפיינת אותו טופוגרפיה תת-ימית מעניינת: מערות שחודרות אל מתחת לאי, נקיקים מפותלים וקניונים ארוכים, וכן מאפיינת אותו טבלת גידוד מרשימה המהווה את פני האי.

כתבה במעריב בשנת 1961 דווח ב"מעריב" על תחרות שיט מסורתית שנערכה בקיסריה מול איים אלו:

> 
> "המראה המתגלה מחוף קיסריה לעבר שפת הים הוא נהדר, עשרות מפרשים לבנים, סירות משוט, ו'צי' שלם של סירות-קטנות נע מנקודת הזינוק אל כיוון **האיים הטבעיים** שבמרחק כדי להקיפם ולחזור לנקודת-הסיום."
> 
> 
> 
> — ר' פלס, 'סלפית' של מבואות-ים ניצחה בשיוט השומרון, מעריב, 10 באפריל 1961
>

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמיר גור, 'צלילה בקיסריה - העיר העתיקה שמתחת למים'.
**נורם מקדונלד** (באנגלית: **Norm Macdonald**; 17 באוקטובר 1959 – 14 בספטמבר 2021) היה קומיקאי, סופר, שחקן, סטנדאפיסט ומפיק קולנוע קנדי.

ביוגרפיה
--------

מקדונלד נולד בקוויבק, לפרסי ופרן מקדונלד יש לו אח בשם ניל מקדונלד שהוא עיתונאי ברשת החדשות CBS. הופעותיו הראשונות היו במופעי סטנד-אפ במועדונים באוטווה וב-1987 הופיע בפסטיבל "Just for Laughs". ב-1993 הוא לוהק לתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ושם ביצע חיקויים של דמויות שונות במשך 5 עונות, עד שפוטר ב-1998. באותה שנה כיכב בסרט "עבודה מלוכלכת" של בוב סאגט.

בשנת 1992 הצטרף מקדונלד לצוות הכותבים של התוכנית רוזאן והופיע בהופעת אורח בתוכניות "המופע של דרו קארי" ו-"news Radio".

ב-1999 יצר את הסדרה בכיכובו "המופע של נורם". ב-2000 השתתף בשעשועון "מי רוצה להיות מיליונר", וזכה בחצי מיליון דולר שאותם תרם לצדקה.

ב-2003 לוהק לתפקיד הראשי בקומדיית המצבים "A Minute with Stan Hooper" של רשת פוקס שבוטלה אחרי שישה פרקים.

ב-2010 לוהק לסדרה "מקום טוב באמצע" כאחיו של אב המשפחה. בקולנוע הוא דיבב בין היתר בשני סרטים בסדרת "ד"ר דוליטל" ובסרט "הצד הגס של הפינגווינים" מ-2007.

מקדונלד בין היתר ידוע גם בהופעות אורח שלו בסרטי אדם סנדלר: "אנשים מצחיקים", "ג'ק וג'יל", "מגודלים", "בילי מדיסון, ו-"the ridiculous 6".

בין 2014–2018 השתתף מקדונלד בסדרה המצוירת "Mike Tyson mysterys".

ב-2013 התחיל מקדונלד פודקאסט ביוטיוב "Norm Macdonald live". שבו הוא מראיין מפורסמים במשך שעה. ב-2017 נטפליקס רכשה את הזכויות לפודקאסט וחדשה את התוכנית בשם norm Macdonald has a show שעלתה ב-2018 ל-10 פרקים.

ב-2016 דיבב דמות של חוצן ג'לטיני בעונה הראשונה של "האורוויל", סדרת דרמה קומית מדע בדיונית אמריקאית שנוצרה על ידי סת' מקפרלן, ועלתה לשידור ברשת פוקס בעונת 2017–2018.

מקדולנד נפטר ב-14 בספטמבר 2021, בגיל 61, בתום תשע שנים בהן נאבק במחלת הלוקמיה. הוא הקפיד על פרטיותו, ולא גילה את דבר המחלה למשפחתו, חבריו ומעריציו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נורם מקדונלד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נורם מקדונלד (באנגלית)
* נורם מקדונלד, ברשת החברתית פייסבוק

* נורם מקדונלד, ברשת החברתית טוויטר

* נורם מקדונלד, סרטונים בערוץ היוטיוב

* נורם מקדונלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* נורם מקדונלד, באתר AllMovie (באנגלית)

* נורם מקדונלד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* נורם מקדונלד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* נורם מקדונלד, באתר Discogs (באנגלית)

* נורם מקדונלד, באתר Songkick (באנגלית)

* נורם מקדונלד, באתר בילבורד (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד מורן שריר, גאון, ילדותי, קומיקאי בנשמה: פרידה מנורם מקדונלד, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  Evans, Greg (September 14, 2021). Norm Macdonald Dies: Influential Comedian & Former ‘SNL’ Weekend Update Anchor Was 61. Deadline Hollywood. Retrieved September 14, 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14534157d (data)
* ISNI: 0000 0001 1483 4899
* LCCN: no98126050
* MusicBrainz: 52ef5f20-f8b0-46b8-b6d5-d9dfa183daa9
* NLP: A12557043
* VIAF: 165546663
* WorldCat: lccn-no98126050

 |
איי חוף דור, ספטמבר 2020
איי חוף דור, ספטמבר 2020
**איי חוף דור ומעגן מיכאל** הם קבוצה של חמישה איים שמהווים חלק מרכס הכורכר המערבי שנפרד מהחוף בשל תהליכי גידוד. שמות האיים הם **שחפית**, **דור**, **טפת** ו**חופמי** הממוקמים ממערב למושב דור ו**אי היונים** הממוקם ממערב למעגן מיכאל. האיים משמשים כאתר קינון לעופות מים ובהם שחפית ים ושחף צהוב רגל. על האיים צומח אוכם חופי, צמח בר בסכנת הכחדה בישראל.

שמורת טבע איי חוף דור-מעגן מיכאל כוללת את חמשת האיים הללו. השמורה הוכרזה ב-26 בנובמבר 1964 ושטחה 21 דונם. העליה על האיים אסורה בהחלט בכל ימות השנה לכל מטרה שהיא, לרבות דיג ושיזוף. איסור זה נובע מחשש לפגיעה בערכי הטבע הנדירים בהם: קינון ציפורים וצמחים ייחודיים. אנשים שנתפסים על האי ביום או בלילה מובאים לדין, ציודם מוחרם והם עשויים להקנס באלפי שקלים. 

על האי שחפית שגודלו 120 על 60 מטר לערך, נמצאו שרידים ארכאולוגים הכוללים שרידי רצפת פסיפס, יסודות של מבנים, שמונה גומות שנחצבו בסלע וחרסים מהתקופה הביזנטית.

בנוסף למערכת האקולוגית השלמה שמתקיימת על האיים, סביבתם ידועה גם בממצאים הארכאולוגים שנמצאו מתחת לים. התגלית המפורסמת ביותר הייתה הספינה העתיקה ממעגן מיכאל מלפני כ-2,400 שנים, שהתגלתה בשנת 1985 באקראי על ידי חבר משק מעגן מיכאל שצלל בקרבת אי היונים, במרחק של פחות משבעים מטרים מהחוף. ארבע שנים אחרי שנחשפה, נשלתה הספינה מהים והובאה למכון ללימודי ים ע"ש ליאון רקנאטי שבאוניברסיטת חיפה.

מול האיים על החוף נמצא תל דור, אתר ארכאולוגי שהיה מיושב מתקופת הברונזה התיכונה ועד התקופה הרומית.

מוזיאון המזגגה שבקיבוץ נחשולים מציג רבים מהממצאים של האזור: עוגנים, אילי ניגוח, תותחים וחלקי ספינות שנטרפו במימי המפרצים הרדודים שבקרבת האיים, בנוסף לממצאים מחפירות תל דור.

אי היונים
---------

אי היונים, הגדול מבין חמשת האיים, משמש כאתר קינון ליוני בית ובשנים האחרונות גם לברווזי ברכייה. שטחו של אי היונים הוא כשלושה דונמים והוא מרוחק כ-150 מטרים מהחוף. על האי עצמו נצפו מספר ממצאים ארכאולוגיים, הכוללים בין היתר מחצבה ובסמוך לה מבנה מלבני בעל רצפת פסיפס וגרם מדרגות חצוב שייתכן ושימש ככנסייה. בנוסף למבנים נמצאו במקום כלי חרס ביזנטיים המתוארכים למאות החמישית והשישית ושברי כלי זכוכית מטיפוסים המופיעים בתקופה הביזנטית ובתקופת בית אומיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אי שחפית, באתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
* סרטונים צפרות בשמורת הטבע מעגן מיכאל, 1968, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  גידוד הוא תהליך כרסום כורכר על ידי גלי הים
2. ↑  אי היונים 2005 - חפירות יישומיות, המכון ללימודי ים על שם רקנאטי
**נהמא דכיסופא** (ארמית: "לחם של בושה") הוא משל המבטא רעיון מרכזי בהגות היהודית שנועד להסביר את מטרת בריאת העולם וקיום המצוות.

משמעות הביטוי
-------------

המונח נותן מענה לשאלה מפורסמת; מכיוון שהנשמה חצובה מתחת כסא הכבוד ושם היא כבר נהנית מזיו השכינה, מה הטעם שתישלח לעולם הזה לתוך הגוף, שם תתחייב בשמירת מצוות, כל זאת רק כדי שתחזור לעולם הנשמות ממנו היא באה. למעשה, המצב חמור אף יותר, שכן ייתכן שהאדם יחטא ואז נשמתו עלולה שלא לחזור לשם כלל.

התשובה לכך היא במשל לעני שמקבל לחם מנדיב לב, שלמרות שהוא נהנה באכילתו, הוא מתבייש בכך שהוא אוכל לחם חסד. לעומת זאת, אדם שעמל לפרנסתו והרוויח את לחמו ביגיע כפיו, אינו חש באכילתו רגש בושה כלשהו. והנמשל הוא שמתן שכר על לא דבר הוא בבחינת "נהמא דכיסופא", לחם חסד שכרוך בחוסר נעימות, ולפיכך נצטווה האדם לשמור תורה ומצוות, ובכך הנאתו מהשכר על עבודתו תהיה רבה יותר, וללא תחושת בושה.

מקור
----

רעיון זה מופיע בהרחבה בספר "מגיד מישרים" של רבי יוסף קארו, שכתב בספרו מה שגילה לו המלאך השלוח אליו ממרומים, ליישב על פיו את המחלוקת בין בית הלל לבית שמאי: האם נוח לו לאדם שלא נברא משנברא, או נוח לו לאדם שנברא משלא נברא. על בסיס עניין זה, ניתן לענות שלפי הדעה הראשונה עדיף לו להאדם לא להיברא משום הסיכון שיקלקל את מעשיו ויאבד אפילו את המצב בה הייתה שרויה נשמתו טרם ביאתו לעולם, ולפי הדעה השנייה עדיף שנברא משלא נברא עקב הסיכוי לעלות מדרגת "נהמא דכיסופא" לדרגה העליונה של "נהמא בלא כיסופא". עניין זה מובא רבות בספרות הקבלה, וספרים העוסקים בהגות יהודית.

הרעיון של "נהמא דכיסופא" משמש להסביר את הרצון של האלוהים לברוא את העולם, ואלו דבריו של הרמח"ל בספרו דעת תבונות:

> 
> כי האל יתברך שמו הוא תכלית הטוב ודאי, ואמנם מחוק הטוב הוא להטיב, וזה הוא מה שרצה הוא יתברך שמו לברוא נבראים כדי שיוכל להטיב להם, כי אם אין מקבל הטוב אין הטבה. ואמנם כדי שתהיה ההטבה, 'הטבה שלימה' ידע בחכמתו הנשגבה שראוי שיהיו המקבלים אותה מקבלים אותה ביגיע כפם, כי אז יהיו הם בעלי הטוב ההוא, ולא ישאר להם בושת פנים בקבלם הטוב כמי שמקבל צדקה מאחר, ועל זה אמרו (תלמוד ירושלמי, מסכת ערלה, פרק א', הלכה ג') מאן דאכיל דלאו דיליה בהית לאסתכולי באפיה (= מי שאוכל מזון שאינו שלו, מתבייש להסתכל בפניו)
> 
> 
> 
>

הערות שוליים
------------

1. ↑  מדוע אלוקים ברא את העולם?, באתר מוסדות התורה - בית אל, ‏2018-11-05
2. ↑  מגיד מישרים על פרשת בראשית מתוך ויקיטקסט
3. ↑  דעת תבונות יח
**הפנון** הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים), השייך יחד עם הזירקון והתוריט לקבוצת הזירקון.

תכונות
------

נוסחת המבנה הכימי של הפנון היא Hf,Zr)SiO4). אף על פי שהקטיון העיקרי במינרל הוא בעיקר הפניום, כמעט תמיד נוכח בו בטבע גם זירקוניום, ולעיתים גם תוריום, אורניום או איטריום. הפנון יכול להכיל עד 45% זירקוניום במבנה. אחוז גבוה יותר של זירקוניום ישנה את שם המינרל לזירקון. הפנון טהור קיים רק מייצורו באופן מלאכותי במעבדה. ההפנון יוצר תמיסה מוצקה (שורה איזומורפית, כלומר תרכובות דומות בהרכבן) עם המינרל זירקון העשיר בזירקוניום (ZrSiO4).

כמו שאר המינרלים בקבוצת הזירקון, ההפנון מתגבש במערכת הטטרגונלית (חבורת סימטריות מרחבית *I4*1/amd). הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=6.57‏, c=5.96Å.

ההפנון מופיע בטבע בדרך כלל בגבישים פריזמתיים מפותחים למחצה קצרים המסתיימים בקצוות בצורת פירמידות, חתך הרוחב של הגביש מרובע ואורכו המקסימלי עד 1 ס"מ. כמו כן כמסה חסרת צורה, מוטמע כגרגירים חסרי צורה במסת אם ובצורת כליה. הקשיות של המינרל בינונית גבוהה, 7.5 בסולם מוס, הקשיות יורדת עד 6.5 ככל שיש יותר זיהומים בהפנון, והמשקל הסגולי הוא 6.97.

אופטית המינרל הוא חד-צירי חיובי. מקדם השבירה של ההפנון נע בין 1.93 ל-2.03. צבעם של גבישי ההפנון הוא בדרך כלל אדום-כתום, אבל גם צהוב, חום, ולעיתים רחוקות חסר צבע.

המינרל נתגלה לראשונה ב-1974 בכמה מכרות במחוז אלטו ליגונה (Alto Ligonha) בפרובינציה זמבזיה (Zambézia) שבמוזמביק, והתפרסם לראשונה במאמר שכתבו נאבס, ונוניז (J. M. Correia Neves, J. E. Lopes Nunes) מהמעבדה למינרלוגיה באוניברסיטת לורנצו מארקש (כיום מפוטו) שבמוזמביק יחד עם שאמה (Th. G. Sahama), חוקר מהמכון לגאולוגיה באוניברסיטת הלסינקי שבהלסינקי פינלנד. שם המינרל משקף את תכולת ההפניום שבו מצד אחד (תחילת השם), ואת העובדה כי הוא שייך לקבוצת הזירקון (סיומת השם).

מקור ותפוצה
-----------

בזמבזיה (Zambézia) שבמוזמביק ההפנון נוצר בפגמטיטים של גרניט המכילים טנטלום. בהר הולנד (Mt. Holland) שבאוסטרליה המערבית ההפנון נוצר בפגמטיטים שעברו בליה. ההפנון משמש כבצר להפניום.

הפנון הוא מינרל נדיר מאוד, המקומות לדוגמה בהם ניתן למצוא הפנון כוללים כמה מכרות במחוז אלטו ליגונה (Alto Ligonha ) בפרובינציה זמבזיה (Zambézia) שבמוזמביק (שם נתגלה המינרל); בביקיטה (Bikita ) שבזימבבווה; סמוך להר הולנד (Mt. Holland) שבמדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה; במקומות שונים בקנדה ובצפון קרולינה שבארצות הברית.

לקריאה נוספת
------------

* Emsley, John. *Nature's Building Blocks.* Oxford, 2001. מסת"ב 0-19-850341-5

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפנון** בוויקישיתוף
* אתר WebMineral
* הפנון באתר Mindat
* אתר Minerals net
* פרויקט rruf
* J. A. Speer, B. J. Cooper,  *Crystal structure of synthetic hafnon, HfSiO4, comparison with zircon and the actinide orthosilicates"* מתוך American Mineralogist, כרך 67 עמ' 904-808, 1982

הערות שוליים
------------

1. ↑  Correia Neves, J.M. J.E. Lopes Nunes, and T.G. Sahama ,*High hafnium members of the zircon-hafnon series from the granite pegmatites of Zambézia, Mozambique* , Amer. Mineral. 61, 175
2. ↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
**ואדים אלברטוביץ' טיולפאנוב** (ברוסית: **Вадим Альбертович Тюльпанов**;‏ 6 במאי 1964, לנינגרד - 4 באפריל 2017, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, חבר במועצת הפדרציה של רוסיה מדצמבר 2011 ועד למותו. בעבר עמד בראש האספה המחוקקת של סנקט פטרבורג בשנים 2003-2011.

ביוגרפיה
--------

ואדים טיולפאנוב נולד במאי 1964 ולמד בבית הספר בעיר הולדותו לנינגרד.

בשנת 1986 הוא סיים את לימודיו במכון להנדסה ימית ע"ש אדמירל מקארוב. לאחר לימודיו עבד בחברת הספנות הבלטית והיה למכונאי ומהנדס בכיר. ב-1993 הקים את חברת "מרקורי תחבורה" (Меркурий транспорт компани),

ביולי 1997 נבחר לראש מועצת הקרן האזורית להגנת זכויות הפנסיונרים ומעוטי היכולת.

בפברואר 1998 היה לחבר המועצה העירונית של המחוז המוניציפלי מס' 27 של רובע קירוב בסנקט פטרבורג ואחר כך התמנה לחבר במועצה המחוקקת של סנקט פטרבורג.

ביוני 2001 מונה לסגן יושב ראש המועצה המחוקקת, וב-2002 נבחר שוב לחבר המועצה המחוקקת של סנקט פטרבורג. בשנת 2011 עזב את התפקיד ומונה לחבר במועצת הפדרציה של רוסיה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2014 כאשר במקומו מונתה ליודמילה קוסטקינה.

ב-20 בספטמבר 2014 מונה לחבר מועצת הפדרציה של רוסיה מטעם המחוז האוטונומי של הניינץ.

עמדתו הפוליטית
--------------

ואדים טיולפאנוב היה מדינאי שמרן שתמך באופן נלהב בהקמת אוחטה סנטר, מרכז העסקים החדש של סנקט פטרבורג, שלפני ביטולו היה מיועד להוות כמשרד ראשי של חברת גזפרום, אף שהפרויקט זכה לביקורת קשה מצד תושבי סנקט פטרבורג, על כך שהפרויקט היה עלול לפגוע במרקם התרבותי והאדריכלי של העיר.

הוא יצא בביקורת נוקבת נגד השלטונות האסטוניים, כאשר אלה העבירו את אנדרטת החייל הסובייטי ממרכז העיר טאלין לבית העלמין הצבאי בעיר; הוא טען כי אסטוניה סובלת מ"רוסופוביה" (פחד מרוסים) נטול תקנה.

מותו
----

ב-4 באפריל 2017 נפטר במפתיע והוא בן 52 בלבד. טיולפאנוב שהה במרחץ ברובע קירוב בסנקט פטרבורג, הוא החליק ונפל על ראשו במכה שהייתה לקטלנית והביאה למותו. הוא נקבר ב-7 באפריל בבית העלמין נובודוויצ'יה בסנקט פטרבורג.

טיולפאנוב היה נשוי ולו בן ובת, מילנה, שנישאה לכדורגלן אלכסנדר קרז'אקוב.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ואדים טיולפאנוב** |

* ואדים טיולפאנוב, ברשת החברתית טוויטר
* טיולפאנוב בכנס של מפלגת רוסיה המאוחדת(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיולפאנוב: לא נסכים למשאל עם על פרויקט אוחטה סנטר, דיווח רוסי
2. ↑  טיולפאנוב: הציניות של השלטון האסטוני רק פוגעת, דיווח רוסי
3. ↑  Сенатор Тюльпанов умер, поскользнувшись в питерской бане
**גוג'וזאורוס** (שם מדעי: ***Gojirasaurus***; מילולית: "לטאת גודזילה") הוא סוג של דינוזאור קדום מקבוצת הצלופיזואידים שהתקיים באמריקה הצפונית של שלהי הטריאס שלפני 210 עד 201.3 מיליון שנה מזמננו. הסוג מכיל מין אחד - *Gojirasaurus quayi*, על שם מחוז קואיי (אנ') שבניו מקסיקו, בו התגלו הממצאים.

מאפיינים
--------

הגוג'וזאורוס ידוע מתצורה בודדת שהשתמרה בניו מקסיקו באבן בוץ פחמנית והיא התגלתה ב-1994 בידי החוקר אדריאן האנט, אף שהוא ראה בממצאים אלה שרידים שמבוטלים מספק. עם זאת ב-1997 הסוג הוגדר מחדש בידי החוקר היפני קנת' קרפטנטר (אנ') על שם מפלצת הקאייג'ו היפנית (על פי ההגיה המקורית - "גודזירה"), זאת עקב המאובנים שהיו חריגים בגודלם ביחס לתקופתו של הדינוזאור.

ממצאיו של הדינוזאור כללו שרידי שיניים חדות ומשוננות, צלעות וחוליות ושרידי אגן ושוקיים ועצמות רגליים קטנות וללא גולגולת מלאה. מבנה הדינוזאור היה פרימיטיבי מאוד, דמה לזה של הצלופיזיים או של הדילופוזאוריים וכמה חוקרים סברו שלא היה כלל דינוזאור אלא קרוב של השובוזאוריים. עם זאת מחקר מ-2004 העריך שמבנה השוקיים והאגן מקביל לאלה של הצלופיזיס והוחלט להעבירו לקבוצת הצלופיזואידים הקדומה.

דינוזאור זה היה לצד הליליינשטרנוס אחד מהגדולים בבני קבוצתו והן בדינוזאורים הטורפים מהטריאס, כאשר הוא היה בעל שוקה באורך 469 מ"מ, ממנה מוצג שגודלו של הפרט הגיע לאורך 5.5 מטרים ולמשקל 150 עד 200 ק"ג, מה שאולי הפך אותו לטורף-על הדומה לדילופוזאורוס. מספר חוקרים רואים בממצאיו שרידים המעידים שפרט זה היה צעיר ואולי בבגרותו היה גדול עוד יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוג'וזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  K. Carpenter, 1997, "A giant coelophysoid (Ceratosauria) theropod from the Upper Triassic of New Mexico, USA", Neues Jahrbuch für Geologie und Paläontologie, Abhandlungen 205 (#2): 189-208
2. ↑  Strauss, Bob. "Gojirasaurus". About.com:Dinosaurs. Retrieved 17 January 2010.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשעשועון שבו המשתתפים מתחרים ביניהם במתן תשובות נכונות לשאלות המוצגות להם על ידי מנחה החידון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו חידון (פירושונים).
**חידון** הוא שעשועון שבו המשתתפים מתחרים ביניהם במתן תשובות נכונות לשאלות המוצגות להם על ידי מנחה החידון, ובכך מפגינים את בקיאותם, שנינותם וזריזות מחשבתם. חידונים נערכים בבתי ספר, במפגשים חברתיים וכדומה, מודפסים בכתבי עת ומוצגים כן בשידורי רדיו וטלוויזיה, שבהם החידון פונה אל משתתפים באולפן ולעיתים גם אל המאזינים. חידונים מוצעים גם כמשחק קופסה. בנוסף למטרה התחרותית והבידורית, חידון משמש לעיתים כאמצעי חינוכי, להגברת הבקיאות בתחום מסוים. 

החידון עשוי לכלול שאלות טריוויה, שאלות בקיאות (כגון חידון התנ"ך) וחידות. חידון מוזיקלי הוא חידון שבו נדרשים המתמודדים לזהות יצירה מוזיקלית על פי קטע קצר ממנה. 

המתחרים בחידון פועלים כיחידים, המתמודדים זה נגד זה, כקבוצות, שבהן כל קבוצה מורכבת מבני משפחה אחת, בני כיתה אחת וכדומה, וגם בהתמודדות של מתחרה יחיד מול קבוצה גדולה של מתחרים. לעיתים מוקצב זמן קצר למענה על כל שאלה, ולעיתים מוקצב זמן מסוים למענה על כל השאלות, והישגו של המתחרה נקבע לפי מספר השאלות שעליהן הספיק לענות בזמן זה.

בישראל
------

חידונים מסוגים שונים הם שעשוע מקובל בישראל. דוגמאות:

* חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי מתקיים מדי שנה, מאז 1963, ביום העצמאות, בהשתתפות שר החינוך וראש ממשלת ישראל. משתתפי החידון העולמי מגיעים אליו לאחר מבחני מיון אזוריים.
* במשך שנים רבות, בחצי השני של המאה העשרים, הנחה שמואל רוזן תוכניות חידונים ב"קול ישראל", ובהן "עשרים מי יודע", "קפד ראשו" ו"בתקווה שתבין את הרמז". הוא פרסם גם שלושה ספרי חידונים ומשחק קופסה בשם "128 מי יודע?"
* מנחי חידונים נוספים הם מרדכי פרימן, שהנחה ב"קול ישראל" את חידון הידע "טובים השניים" ובטלוויזיה הישראלית את החידון "מה הקשר"; אורי זוהר, שהנחה את שעשועון הטלוויזיה "תשע בריבוע"; יצחק שמעוני, שהנחה את "החידון המוזיקלי" ב"קול ישראל" את שעשועון הידע "מקבילית המוחות" בטלוויזיה הישראלית, ואת החידון המוזיקלי "אלגרו", אף הוא בטלוויזיה הישראלית.
* חידוני טריוויה נפוצים כשעשועוני טלוויזיה, ובהם "מי רוצה להיות מיליונר?", "1 נגד 100" ו"לעוף על המיליון".
* פרודיה מפורסמת על חידון התנ"ך שודרה במסגרת תוכנית הטלוויזיה "לול".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חידון** בוויקישיתוף
* שאילת שאלות ותשובות, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוגמה: 20 שאלות, באתר "הארץ"
2. ↑  "128 מי יודע?", באתר "נוסטלגיה אונליין"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553436405171
* BnF: cb126514852 (data)
* GND: 4048095-1
* LCCN: sh85109826
* NDL: 00566954

 |
**עופר פינקלר** (נולד בשנת 1982), הוא שחיין עבר, אלוף ישראל בשחייה. בעל 4 מדליות כסף מהמכביה השבע עשרה (2005).

ביוגרפיה
--------

פינקלר התאמן בקבוצת השחייה של הפועל בת ים בהדרכתו של מאיר לויה. מאיה, אחותו הצעירה של עופר, גם הוא שחיינית מצטיינת. בהיותו בן 21 נסע ללמוד ולשחות באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ("פן סטייט" - Penn State). בארץ הוא שחה עבור קבוצת השחייה של הפועל ירושלים.

### 2003

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2003 זכה פינקלר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.85 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.01 שניות, לפני גלעד קאופמן מהפועל עמק חפר (25.05 שניות) והשיאן הישראלי אלכסיי מנז'ולה מירושלים רבתי (25.22 שניות) מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 51.88 שניות, אחרי שי לבנת (51.67 שניות).

### 2004

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2004 זכה פינקלר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.77 שניות, אחרי ויטלי פושקר (23.62 שניות) ולפני שי לבנת מכבי חיפה (23.99 שניות) מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:54.20 דקות, אחרי שי לבנת שקבע שיא בינלאומי חדש של 1:50.62 דקות ושילו איילון מהפועל ירושלים (1:53.87 דקות).

### 2005

בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 זכה פינקלר ב-4 מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.22 שניות, אחרי דשייל רותברג מארצות הברית (23.60 שניות) ולפני אהוד סגל מישראל (24.37 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מיקי מלול, אופיר סוריאס וויטלי פושקר בתוצאה של 3:33.86 דקות, אחרי ארצות הברית (3:27.24 דקות) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם שילו איילון, אופיר סוריאס ומיקי חליקה בתוצאה של 7:51.86 דקות, אחרי ארצות הברית (7:30.58 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יואב גת, דני מלניק ונדב כוכבי בתוצאה של 3:49.79 דקות, אחרי ארצות הברית (3:45.47 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

* עופר פינקלר, באתר *swimrankings* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי שטיפט, עפר פינקלר חתם במכללת פן סטייט, באתר ONE‏, 7 בפברואר 2003
2. ↑  אורי שטיפט, שיא ישראלי לשליחות הפועל עמק חפר, באתר ONE‏, 8 באוגוסט 2003
3. ↑  שחייה: פינקלר ואיילון מצטייני אליפות ישראל, באתר ynet, 31 ביולי 2004
4. ↑  אורי שטיפט, שיא ישראלי למאיה פינקלר ב-200 מטר חופשי!, באתר ONE‏, 30 ביולי 2004
**ואדים ארקדייביץ' מנזון** (ברוסית: **Вади́м Арка́дьевич Манзо́н**; נולד ב-5 בדצמבר 1994 במוסקבה) הוא כדורגלן רוסי ממוצא יהודי.

ביוגרפיה
--------

מנזון הוא בנו של ארקדי מנזון, מסעדן שעבד כסגן ראש מחלקת הספורט בהתאחדות הכדורגל הרוסית. הוא התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של טורפדו מוסקבה, ולאחר מכן שיחק גם בקבוצות הנוער של דינמו מוסקבה וצסק"א מוסקבה, במדיה עלה לקבוצה הבוגרת במחצית השנייה של עונת 2011/2012. לקראת עונת 2013/2014 חתם בקבוצת סטרוגינו מהליגה הרוסית השנייה, במדיה שיחק במשך שנתיים וכבש שבעה שערים ב-45 הופעות. מנזון שיחק בכל הנבחרות הצעירות של רוסיה, ובמדי הנבחרת הצעירה ערך עשר הופעות בין 2013 ל-2016, בהן כבש שער אחד.

במאי 2015 חתם מנזון על חוזה לשלוש שנים בקבוצת קרלסרוהה מליגת המשנה בגרמניה. בעונת 2015/2016 הופיע ב-10 משחקים, ואת שערו היחיד במועדון כבש ב-4 באוקטובר 2015, בתוספת הזמן במשחק נגד פרייבורג שהסתיים בתיקו. באוגוסט 2016 הושאל לקבוצת בודה/גלימט מליגת העל הנורווגית עד סוף השנה. בפברואר 2017 הושאל לקבוצת אוסנה ברגן מליגת העל הנורווגית. לקראת עונת 2017/2018 חתם בקבוצת אולימפץ ניז'ני נובגורוד מהליגה השנייה ברוסיה.

ב-31 בינואר 2018 הגיע מנזון לישראל והושאל לקבוצת הפועל באר שבע. מנזון שותף בשני משחקי ליגה עד תום העונה, בה זכה עם הקבוצה באליפות. בתום העונה הסתיימה השאלתו ובהפועל באר שבע הוחלט לא לממש את האופציה על רכישתו. באוגוסט 2018 חתם בקבוצת טרקאי מליגת העל הליטאית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואדים מנזון** בוויקישיתוף
* ואדים מנזון, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* מיכאל יוכין‏, אבא בישל דייסה: היכרות עם ואדים מנזון, חלוץ הרכש של הפועל באר שבע, באתר וואלה!‏, 1 בפברואר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  איציק כלפי ומאור רחמני, ‏"החלוץ היהודי ואדים מנזון חתם בהפועל ב"ש", באתר ONE‏, 31 בינואר 2018
2. ↑  שלמה וייס‏, טוני וואקמה חתם בטרבזונספור. באר שבע תקבל מיליון יורו בשני תשלומים, באתר וואלה!‏, 20 באוגוסט 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ואדים מנזון"**.
**מינה בן צבי** (**רוגוז'יק**) (29 בפברואר 1909 – 23 בדצמבר 2000) הייתה ממקימי חיל הנשים של צה"ל (**ח"ן**) והמפקדת הראשונה שלו, בדרגת סגן-אלוף. היא כיהנה בתפקיד זה משנת 1948 ועד 1949, ולאחריו מילאה שורת תפקידים ממלכתיים וציבוריים.

ביוגרפיה
--------

מינה רוגוז'יק נולדה בשנת 1909 בעיירה מזריץ' שבפלך ווהלין (כיום ברובנו באוקראינה). בשנת 1921 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה. היא למדה בבית הספר הריאלי בחיפה, בבית הספר הטכני "מונטיפיורי" בתל אביב (1928–1929) ובאוניברסיטת ניו יורק (1930–1933).
בשנת 1933 שבה לארץ והצטרפה ל"הגנה". ב-1942, בזמן מלחמת העולם השנייה, הייתה בין 66 המתגייסות הראשונות לחיל העזר לנשים של הצבא הבריטי (ATS). בצבא הבריטי עברה קורס קצינות ופיקדה על פלוגה מעורבת של חיילות בריטיות וארץ-ישראליות.

בשנת 1946 פעלה בשליחות ההגנה בניו יורק. בשנת 1947 מונתה לניהול מחלקת קליטת העלייה של מועצת הפועלים בצפון הארץ. באותה שנה נישאה לאליהו בן צבי.
עם הקמת צה"ל ב-1948 ביקש דוד בן-גוריון מאבא חושי לשחררה מתפקידה, וביקש ממנה להתגייס להקמת חיל הנשים של צה"ל. כמקובל בצה"ל אז, עִברתה את שמה על ידי שאימצה את שם בעלה, והייתה למינה רוגוז'יק-בן צבי. היא מונתה למפקדת הראשונה של החיל וכיהנה בתפקיד במשך שנה, בה עוצבה דמותו של החיל ונקבעו הקריטריונים לשיבוץ נשים במערך צה"ל.

בהמשך הקריירה הייתה קונסול בפינלנד (1953-1955), נציגת ישראל בוועדה למעמד האישה של האו"ם (1956-1958) וראש המחלקה לכלכלת בית במשרד החקלאות.
בשנים 1959-1969 נמנתה על מועצת העיר חיפה. בשנת 1961 ייסדה המרכז הבינלאומי לעבודה קהילתית "כרמל" מטעם משרד החוץ ועמדה בראשו עד שנת 1987.
בשנת 1978 קיבלה אזרחות כבוד של העיר חיפה.

מינה בן צבי נפטרה בשנת 2000, בגיל 91, ונטמנה בבית העלמין בכפר יהושע לצד בעלה.

על שמה כיכר בחיפה בקרבת המרכז שהקימה.

לקריאה נוספת
------------

* 'Ben Zvi, Mina,' in: *The World Who's Who of Women*, vol. 3, 1975, p. 77.

קישורים חיצוניים
----------------

* אסתר הרליץ, **מינה בן-צבי**, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
* קורות חייה באתר יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים של אגף כוח האדם בצה"ל (דרך ארכיון האינטרנט)
* נאוה איזין, מינה בן-צבי, דבר, טור 2, 12 בדצמבר 1977
* פעם מפקדת – תמיד מפקדת, מעריב, 25 בפברואר 1986

הערות שוליים
------------

1. ↑  תארי כבוד ל-23 תושבי חיפה, דבר, 1 ביוני 1978.

| קצינות ח"ן ראשיות  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מינה בן צבי • שושנה ורנר • שושנה גרשונוביץ • דינה ורט • סטלה לוי • דבורה תומר • רות מושכל • דליה רז • עמירה דותן • חדוה אלמוג • יהודית בן נתן • ישראלה אורון • אורית אדטו • סוזי יוגב |

 |
ארבע ההחלטות העיקריות של ועידת ארזורום
**ועידת ארזורום** (טורקית **Erzurum Kongresi**) הייתה ועידה של התנועה הלאומית הטורקית שהתכנסה בעיר ארזורום במזרח טורקיה בעקבות חוזר אמסיה מ-22 ביוני 1919, ואשר קיבלה ארבע החלטות עיקריות לניהולה של מלחמת העצמאות של טורקיה - המולדת היא אחת ואינה נתנת לחלוקה, האומה תהא חופשית מכל שלטון זר, יש להפעיל את מלוא כוחו של העם אגב אחדות, וכן כי לא ניתן יהיה לצפות לפיקוח או להגנה מצד אחרים. 

בוועידה שהתכנסה החל ב-23 ביולי 1919 וננעלה ב-4 באוגוסט 1919, השתתפו נציגיהם של חמישה מחוזות במזרח טורקיה - ביטליס, ארזורום, סיוואס, טרבזון וואן - והיא נוהלה בידי מוסטפא כמאל ומוסה קזם קראבקיר (Musa Kâzım Karabekir), מפקד הצבא המזרחי העות'מאני לקראת סופה של מלחמת העולם הראשונה. הוועידה שימשה כוועידה מכינה לקראת ועידת סיוואס שהתכנסה כחודש לאחר מכן.

ראו גם
------

* חוזר אמסיה
* ועידת סיוואס

קישורים חיצוניים
----------------

* החלטות ועידת ארזורום (בטורקית)

| מלחמת העצמאות של טורקיה |
| --- |
| התגבשות התנועה הלאומית הטורקית | חוזר אמסיה • ועידת ארזורום • ועידת סיוואס • האספה הלאומית הגדולה של טורקיה |
| הסכמים בינלאומיים | הפסקת האש של מודרוס • ועידת סן רמו • הסכם סוור • הסכם אלכסנדרופול • הסכם קארס • הסכם מוסקבה • הסכם אנקרה • שביתת הנשק של מודניה • הסכם לוזאן |
| מאבקים מזוינים | מלחמת יוון–טורקיה • מלחמת טורקיה–צרפת • מלחמת טורקיה–ארמניה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: erzurum-kongresi

 |
***Thermus aquaticus*** הוא מין חיידק אקסטרמופילי המסוגל לסבול טמפרטורות גבוהות. חיידק זה הוא המקור לאנזים Taq DNA פולימראז העמיד בחום, אחד האנזימים החשובים ביותר בביולוגיה המולקולרית בשל השימוש הנעשה בו בשיטת ה-PCR. החיידק קרוי גם ***Thermophilus aquaticus***.

ב-1969 דיווחו תומאס ברוק והדסון פריז מאוניברסיטת אינדיאנה על מין חדש של חיידק תרמופילי שלו קראו *Thermophilus aquaticus*.‏ החיידק נתגלה באזור פארק לאומי ילוסטון ומאז נמצא במספר בתי גידול חמים ברחבי העולם.

הטמפרטורה האופטימלית עבור החיידק היא בסביבות 70 מעלות צלזיוס, אך הוא מסוגל לשרוד בטווח טמפרטורות מ-50 °C עד 80 °C. חיידק זה הוא כימוטרופי, כלומר כדי להשיג את מזונו הוא מבצע כימוסינתזה. עם זאת, מאחר שטווח הטמפרטורות בו הוא חי חופף במידת מה לזה של כחוליות פוטוסינתטיות המשתפות איתו את הסביבה האידיאלית, הוא חי לעיתים בעזרת שכניו ומשיג את האנרגיה הנחוצה לו לגידול מהפוטוסינתזה שלהן.

אנזימים מ-*T. aquaticus*
------------------------

*T. aquaticus* הוא מקור חשוב למספר אנזימים יציבים בחום, שהמפורסם בהם הוא ה-Taq DNA פולימראז. האנזים בודד לראשונה מ-*T. aquaticus* ב-1976‏. היתרון הראשון שנמצא בפולימראז זה, היציב בטמפרטורה גבוהה (טמפרטורה אופטימלית של 80 °C), היה שניתן לבודדו בצורה נקיה יותר מאשר DNA פולימארז ממקורות אחרים. באנזים זה נעשה שימוש רב ב-PCR. אנזימים נוספים שמקורם ב-*T. aquaticus*:

* **אלדולאז**: מחקרים בחיידק תרמופילי זה שיכול לגדול בתרביות תאים התרכזו בתחילה בניסיונות להבין כיצד אנזימים, שבדרך כלל אינם פעילים בטמפרטורות גבוהות, יכולים לתפקד בטמפרטורה גבוהה אצל תרמופילים. ב-1970 פרסמו ברוק ופריז מאמר המתאר את האנזים אלדולאז היציב בחום מחיידק *T. aquaticus*.
* **RNA פולימראז**.
* אנזים ההגבלה **Taq I**.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Thermus aquaticus** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thomas D. Brock and Hudson Freeze, Thermus aquaticus gen. n. and sp. n. a Nonsporulating Extreme Thermophile
2. ↑  Chien, A; D B Edgar, and J M Trela. "Deoxyribonucleic acid polymerase from the extreme thermophile Thermophilus aquaticus". Journal of Bacteriology 127 (3): 1550–1557.
**תומאס דאוסגור** (בדנית: **Thomas Dausgaard**, נולד ב-4 ביולי 1963 בקופנהגן) הוא מנצח דני.

ביוגרפיה
--------

מאז 1997, דאוסגור הוא המנצח הראשי של התזמורת הקאמרית השוודית. בשנים 2004-2001, היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק (DNSO), והיה למנצחה הראשי בשנת 2004, המנצח הדני הראשון בתפקיד זה. במרץ 2006 הוארך החוזה ההתחלתי שלו עם התזמורת עד 2010. הוא סיים את כהונתו בתזמורת הדנית הלאומית עם תום עונת 2011-2010, ולאחר זאת היה למנצח כבוד (æresdirigent) שלה.

מחוץ לדנמרק, ניצח דאוסגור לראשונה כאורח על תזמורת סיאטל במרץ 2013. באוקטובר 2013 מינתה תזמורת סיאטל את דאוסגאר למנצח אורח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2015-2014, בחוזה התחלתי לשלוש שנים במרץ 2016 הודיעה תזמורת סיאטל על הארכת החוזה של דאוסגאר כמנצח אורח ראשי עד עונת 2020-2019, אז התחיל את תפקידו כמנהל המוזיקלי של תזמורת זאת. בינואר 2022 התפטר מתפקידו בתזמורת סיאטל. 

במרץ 2015 הודיעה התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC על מינוי דאוסגור למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2017-2016. בשנת 2022 סיים את תפקידו בתזמורת.

דאוסגור מנצח בקביעות על המוזיקה של פר נורגארד, שהקדיש לו את יצירתו "Terrains Vagues". דאוסגור ניצח על כמה הקלטות של מוזיקה דנית וסקנדינבית, לחברות התקליטים צ'אנדוס ודה קאפו, בהן יצירות מאת פר נורגארד.

חיים אישיים
-----------

לדאוסגור ואשתו, הלה הנצר, שלושה בנים.

הקלטות
------

דאוסגור הקליט מוזיקה דנית וסקנדינבית אחרת לחברות צ'אנדוס ודה קאפו. כמו כן החל בהקלטת סדרה של יצירות מאת בטהובן וסימפוניות של ושומאן.

קישורים חיצוניים
----------------

* תומאס דאוסגור, באתר ספוטיפיי
* תומאס דאוסגור, באתר AllMusic (באנגלית)
* תומאס דאוסגור, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* תומאס דאוסגור, באתר Discogs (באנגלית)
* תומאס דאוסגור, באתר Songkick (באנגלית)

<Biography

* Biographical information
* DNSO Danish-language biography of Dausgaard
* תומאס דאוסגור, באתר BBC Music
* Chandos page on recording of Per Nørgård's Symphony No. 6 and *Terrains vagues*

הערות שוליים
------------

1. ↑   תומאס דאוסגור מאריך את החוזה עם התזמורת הדנית הלאומית עד 2010 24 במרץ 2006
2. ↑   "מנצח דני מניף שרביט נועז ונמרץ" 14 במרץ 2013
3. ↑   סיאטל טיימס, "מאסטרו דני למנצח אורח ראשי, 2 באוקטובר 2013
4. ↑   "מנצח ראשי חדש הוכרז בפתיחת עונת 2016-2015 של התזמורת" 11 במרץ 2015
5. ↑   אנדרו קלמנטס, הגרדיאן: נורגארד, "Terrains Vagues" סימפוניה מס' 6
התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק, 20 בספטמבר 2009
6. ↑   אנדרו קלמנטס, הגרדיאן, הסימפונית מס' 3 ו-7 של נורגארד, 3 באפריל 2009
7. ↑   קריסטליגט דאגבלאט, 9 בספטמבר 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007461587905171
* BIBSYS: 1097091
* BnF: cb140529252 (data)
* GND: 123902029
* ISNI: 0000 0000 8130 7442
* LCCN: no97017112
* MusicBrainz: 25ddcee5-ed5b-42bb-a0a2-9a4937b2c432
* SELIBR: 280626
* SNAC: w6tf3662
* SUDOC: 151151598
* VIAF: 51892142
* WorldCat: lccn-no97017112

 |
פרשים כבדים בשריון לוחות מלא; סוף ימי הביניים
שחזור של תחרות הפלה ברומח בין שני אבירים הלבושים בשריון לוחות כבד
**פרש כבד** הוא לוחם המוגן בשריון כבד (שריון גוף, קסדה ומגן) שנלחם על גבי סוס. המונח "כבד" מתייחס בראש ובראשונה לסוג השריון ולמשקלו. ככל שהשריון כבד יותר, כך החייל נחשב לכבד יותר. הפרשים הכבדים התפתחו מהפרשים הקלים בעת העתיקה.

השאיפה להגן על החייל בשריון הייתה קיימת בצבאות השונים משחר ההיסטוריה. הבעיה במיגון הפרש נעוצה בכושר הנשיאה של הסוס וציוד רכיבה מתאים שבעזרתו החייל עוטה השריון יכול לשבת על הסוס. כשהופיעו הפרשים הראשונים לא היה בנמצא ציוד רכיבה בסיסי כמו ארכוף ואוכף. העדר ציוד הרכיבה המתאים והסוסים הקטנים מנעו מהפרשים ללבוש שריון כבד. עם הזמן, התפתחויות בציוד רכיבה וגידול גזעי סוסים גדולים יותר אפשרו את הופעת הפרש המשוריין, העוטה שריון מכף הרגל ועד הראש. 

הראשונים שהצליחו להוציא את הרעיון מהכוח אל הפועל היו הפרתים במאה ה-3 לפנה"ס. פרשיהם הכבדים המכונים קטפרקטים היו מוגנים בשריון שרשראות ארוך, לראשם קסדה וחימושם כלל רומח פרשים כבד וחרב. גם לפני הופעת הקטפרקטים הפרתיים היו פרשים עוטי שריון. כך למשל ההיטיירוי המוקדונים ששירתו תחת אלכסנדר הגדול ופיליפוס השני. יחד עם זאת, לפני הופעת הקטפרקטים לא היו פרשים מוגנים בשריון כבד כל כך.

התפתחויות נוספות בציוד רכיבה והופעת גזעים גדולים יותר של סוסים היוו את הקרקע הפורייה עליה צמח האביר האירופאי, שהיה מוגן בשריון כבד במיוחד: שריון שרשראות ומאוחר יותר שריון לוחות, קסדה כבדה ולעיתים קרובות מגן כבד. נשקם העיקרי של האבירים, בדומה לקטפרקטים לפניהם, היה הרומח הכבד. לצד הרומח היו חמושים בחרבות, אלות, פגיונות וכלי נשק נוספים. צורת הלחימה של האבירים הייתה אופיינית לכל הפרשים הכבדים - הסתערות כגוש מלוכד לעבר האויב במטרה למוטט את שורותיו.

התפתחויות בכלי הירי הביאה להפחתה בכמות השריון ומשקלו, אך הפרשים הכבדים המשיכו לשרת בצבאות אירופאיים עד סוף המאה ה-19. בתקופה זו השריון כלל בדרך כלל קסדה וקיראס (סוג של שריון גוף) בלבד. פרשים אלו מוכרים בשם קירסירים.

הפרשים במזרח הרחוק לא השתמשו בשריון כבד כמו האירופאים. המונגולים העדיפו שריון עור או שריון מתכת קל ואילו הסמוראים היפנים שילבו בין עור למתכת ליצירת שריון קל ונייד.

ראו גם
------

* חיל הפרשים
* פרש קל
* פרש (מקצוע)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרש כבד** בוויקישיתוף
**מכון המחקר העירוני ע"ש סקליפוסובסקי** (ברוסית: **Московский городской научно-исследовательский институт скорой помощи имени Н. В. Склифосовского**) הוא מוסד ממלכתי לבריאות של העיר מוסקבה. זהו מרכז מדעי ומעשי רב-תחומי, אחד הראשונים ברוסיה והגדול ביותר במוסקבה. עוסק בבעיות רפואת חירום, ניתוחי חירום, החייאה, טראומה גופנית, קרדיולוגיה דחופה והרעלה חריפה

המכון הוקם בשנת 1923 על בסיס בית החולים הוותיק ביותר במוסקבה, בית החולים שרמטבסקאיה. הוא הוקם כמכון לרפואה דחופה ונקרא על שם המנתח הרוסי המצטיין, דוקטור לרפואה, מדען חדשני, מארגן ההשכלה הרפואית הגבוהה ניקולאי סקליפוסובסקי.

המכון כפוף למחלקת הבריאות של העיר מוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכון המחקר העירוני ע"ש סקליפוסובסקי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מכון המחקר העירוני ע"ש סקליפוסובסקי (ברוסית)
* מכון המחקר העירוני ע"ש סקליפוסובסקי, ברשת החברתית פייסבוק

* מכון המחקר העירוני ע"ש סקליפוסובסקי, ברשת החברתית VK

* מכון המחקר העירוני ע"ש סקליפוסובסקי, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  .
**נפטכימיק ניז'נקאמסק** (ברוסית: **Футбольный клуб „Нефтехимик" Нижнекамск**) הוא מועדון כדורגל מקצועני רוסי מהעיר ניז'נקאמסק. נוסד במתכונתו הנוכחית בשנת 1991.

היסטוריה
--------

מועדון נפטכימיק ניז'נקאמסק נוסד לראשונה בשנות הששים של המאה העשרים בחסות המפעל הכימי של ניז'נקאמסק (שברבות השנים הפך למפעל נפטכימיק ניז'נקאמסק) והתמודד במסגרות חובבניות עד 1990 כשהעפיל לליגה השנייה. ברם, תקופת קיומו באותה תקופה אינה נספרת. המועדון פורק ב-1990 והוקם מחדש ב-1991 והחל להתמודד בליגה הרוסית השלשיית. את הופעת הבכורה בליגה השנייה המועדון סיים במקום התשיעי מתוך 22.עונה לאחר מכן סיימה במקום הראשון והעפילה למחוז מרכז של הליגה השנייה שאוחדה עונה לאחר מכן לליגת המשנה הרוסית שם הייתה עונת 1997/1998 שם ירדה בחזרה לליגה השנייה. 

עונת 1993 הייתה קשה מאוד בעקבות האיחוד של הליגה, עם זאת המועדון העפיל עד לשלב 16 האחרונות בגביע רוסיה שבו הקבוצה נפגשה עם ספרטק מוסקבה, והפסידה בתוצאה 0:5.

הישג השיא של המועדון היה המקום השישי בליגת המשנה הרוסית בעונת 1994 ושיחק בליגה השנייה במשך 3 עונות לפני שירד לליכה השלישית.

בעונת 2000 הקבוצה סיימה במקום הראשון עם מאזן נטול הפסדים לחלוטין לאורך כל העונה וחזרה לליגת המשנה. בארבעת השנים הבאות התמודד בליגה השנייה אך לא עבר את המקום ה-11.

ב-2004 המועדון נשר שוב לליגה השלישית.

ב-2009 המועדון חתם על חוזה שיתוף פעולה עם רובין קאזאן, שבמסגרתו המועדון הפך לקבוצת המילואים של רובין.

ב-2011 הקבוצה העפילה חזרה לליגת העל בה התמודדה עד עונת 2013.

בעונת 2017 חזרה לליגת המשנה, אך לאחר עונה אחת נשרה חזרה לליגה השלישית. בעונת 2018/2019 העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי ונצמדה לצמרת הטבלה בליגה השנייה ולאחר שתי עונות בליגה השנייה חזרה שוב לליגה הלאומית.

אצטדיון הקבוצה
--------------

הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון נפטכימיק המכיל 3,200 מושבים ונחנך באוגוסט 1978. בשנת 2000 נערך בו שיפוץ ונוספו לו מושבים. כמות שיא של צופים באצטדיון הייתה במשחק נגד וולגה ניז'ני נובגורוד במסגרת הליגה השנייה, שנערך ב-26 באוקטובר 2015, בו נכחו 15,470 צופים, רובם עמדו. בשנת 2019 נסגר לשיפוצים והקבוצה עברה לארח משחקים באצטדיון רובין בסוצגורוד בקאזאן.

ראו גם
------

* נפטכימיק ניז'נקאמסק (הוקי קרח)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפטכימיק ניז'נקאמסק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נפטכימיק ניז'נקאמסק
* נפטכימיק ניז'נקאמסק, ברשת החברתית טוויטר

* נפטכימיק ניז'נקאמסק, ברשת החברתית אינסטגרם

* נפטכימיק ניז'נקאמסק, ברשת החברתית VK

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Соломоново решение // Официальный сайт ФК «Нефтехимик». — 2012. — 5 октября.
2. ↑  Вассальные государства Бердыева
3. ↑  «Луч-Энергия», «Мордовия», «Сокол», «Спартак-Нальчик» и «Нефтехимик» вылетели из ФНЛ «ТАСС», 20.05.2017

| רוסיהרוסיה הליגה הראשונה, עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אלניה • אקרון • ארסנל • דינמו מחצ'קלה • וולגר אסטרחן • טיומן • טורפדו מוסקבה • חימקי • לנינגראדץ • רודינה • יניסיי • נפטכימיק • סק"א חברובסק • קאמאז • קובאן • סוקול סראטוב • שיניק • צ'רנומורץ נובורוסיסק |

 |
**פָּרָשׁ** הוא אדם שמקצועו הוא רכיבה על סוסים שמקורו עוד בעת העתיקה.

פרשי מרוצים
-----------

פרשים בעת מרוץ סוסים
בעולם כיום מתקיימים תחרויות של פרשים ואף קיימים הימורים חוקיים במדינות מסוימות. ישנם שני סוגי תחרויות:

* תחרות פרשים בה הפרש מפגין את מיומנותו ושליטתו בסוס על ידי רכיבה במסלול ודילוג מעל מכשולים.
* מרוצי סוסים - תחרות שמטרתה להשלים מספר הקפות בזמן הקצר ביותר, תוך התחרות בסוסים אחרים.

פרשי משטרה
----------

פרש משטרה חולף על פני ארמון בקינגהאם, לונדון
 ערך מורחב – **פרש משטרה**  

**פרש משטרה** הוא שוטר רכוב על סוס או גמל. אלה משרתים עדיין במקומות נידחים וכן באזורים עירוניים בהם פעילותם היומיומית טקסית, אך הם משרתים גם בפעילות בתוך המון אדם. במצבים כאלה יש להם יתרון על שוטרים רגליים, מכיוון שיש להם מסה גדולה יותר והם נראים למרחוק, ובכך מפחיתים התפרעויות ומקלים על אזרחים הזקוקים להם למצוא אותם. גם הראות שלהם עצמם משופרת בגלל עמדתם הגבוהה. פרשים מועסקים גם בסיורים בפארקים ובטבע, מקומות בהם ניידות משטרה עשויות להיות רועשות מדי או בלתי מעשיות. פרשים משרתים גם כחלק מיחידות חיפוש והצלה.

פרשי מלחמה
----------

 ערך מורחב – **חיל פרשים**  

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ראו גם
------

* חיל פרשים
* פרש כבד
* פרש קל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533715505171
* BnF: cb11965319j (data)
* GND: 4593692-4
* LCCN: sh85070593
* LNB: 000295630
* NDL: 00566020
* NKC: ph138102

 |