recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יירי ולש** (בצ'כית: **Jiří Welsch**; נולד ב־27 בינואר 1980) הוא כדורסלן עבר צ'כי, אשר שיחק בין השנים 1997–2018.

קריירה מקצועית
--------------

### תחילת הקריירה באירופה

ולש החל את קריירת הכדורסל שלו בקבוצת עיר הולדתו, JIP פרדוביצה, בשנת 1997. לאחר עונה אחת עבר לשחק בספרטה פראג, ובשנת 2000 חתם על חוזה באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית. בשתי עונותיו בליובליאנה זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הסלובנית ובגביע הסלובני. בעונת 2001/2002 הוביל את קלעי קבוצתו ביורוליג עם ממוצע של 15.9 נקודות למשחק.

### המעבר ל־NBA

בדראפט ה-NBA‏ 2002 נבחר ולש על ידי פילדלפיה 76' בבחירה ה־16, ומיד נשלח בטרייד לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות. בעונתו היחידה בגולדן סטייט שותף ב־37 משחקים וקלע 1.6 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בקיץ 2003 הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס, ומיד לאחר מכן בטרייד נוסף לבוסטון סלטיקס, במדיה שיחק במשך כעונה וחצי. בעונתו הראשונה בבוסטון פתח כשחקן החמישייה הפותחת החל מהמשחק ה-12 ועד לסיום העונה, ורשם שיאי קריירה ב־NBA של 9.2 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו־2.3 אסיסטים בממוצע למשחק.

במהלך עונת 2003/2004 שלחו הסלטיקס את ולש לקליבלנד קאבלירס, במדיה שיחק עד לסיום העונה, ובעונת 2004/2005 שיחק עבור מילווקי באקס. ב־4 עונותיו ב־NBA השתתף ב־247 משחקים בסך הכול, ורשם ממוצעים כוללים של 6.1 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו־1.5 אסיסטים למשחק.

### החזרה לאירופה

באוגוסט 2006 חזר ולש לשחק באירופה, כאשר חתם על חוזה באוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית. בעונתו הראשונה במאלגה סייע לקבוצתו להעפיל לשלב פיינל פור היורוליג, לראשונה בתולדות המועדון. במשחק חצי הגמר הפסידה מאלגה מול צסק"א מוסקבה (50–62), ובמשחק על המקום השלישי גברה על טאו ויטוריה (76–74). לאורך העונה היה ולש הקלעי הרביעי של קבוצתו ביורוליג, עם ממוצע של 8.5 נקודות למשחק. בשלוש העונות הבאות קלע כ־8.1 נקודות למשחק, ובכולן הודחה מאלגה בשלב שמינית גמר היורוליג ("Top 16").

בעונת 2010/2011 עבר ולש לשחק באסטודיאנטס מדריד, ובעונתו היחידה בקבוצה הודחה אסטודיאנטס בשלב רבע גמר היורוקאפ. בעונת 2011/2012 שיחק עבור ספירו שרלרואה מליגת העל הבלגית, אשר השתתפה גם ביורוליג.

בשנת 2012 חזר לשחק בצ'כיה, כאשר הצטרף לקבוצת נימבורק. בכל 5 עונותיו בקבוצה זכה עמה באליפות ליגת העל הצ'כית, וב־3 מתוכן זכה גם בגביע הצ'כי (2013, 2014 ו־2017). בעונתו האחרונה בקריירה, 2017/2018, חזר ל־JIP פרדוביצה – הקבוצה בה החל את הקריירה.

נבחרת צ'כיה
-----------

לאורך תקופתו כשחקן מקצועי השתתף במשחקי נבחרת צ'כיה בכל טורנירי אליפות אירופה שבהם הנבחרת השתתפה – בשנים 1999, 2007, 2013, 2015 ו־2017. הישג השיא של הנבחרת בתקופה זו היה באליפות אירופה 1999, בה סיימה צ'כיה במקום ה־12.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יירי ולש** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סטטיסטיקות הקריירה של ולש ביורוליג, באתר הרשמי
2. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2002, באתר basketball-reference.com
3. ↑  ולש נשלח בטרייד לגולדן סטייט, באתר mcall.com,‏ 27 ביוני 2002
4. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ולש ב־NBA, באתר basketball-reference.com
5. ↑  פרופיל ביורובאסקט 2017, באתר פיב"א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: js20060714010
* VIAF: 84251916
* WorldCat (עם VIAF): 84251916

 |
בניין המועצה התעשייתית במגדל תפן
**מועצה מקומית תעשייתית** היא רשות מוניציפלית המנהלת אזור תעשייה בין עירוני הכולל מספר מפעלים בעלי תשתית ומערכות ציבוריות משותפות.

כיום ישנן רק שתי מועצות מקומיות תעשייתיות בישראל: נאות חובב בדרום ומגדל תפן בצפון.

מבנה והרכב המועצה
-----------------

המועצה היא בת תשעה חברים. יושב ראש המועצה הוא נציג של שר הפנים, שאינו מקרב עובדי המדינה. כמו כן, יושבים בה נציג שר התעשייה המסחר והתעסוקה, נציג שר הבריאות, שלושה נציגים של הרשויות המקומיות הגובלות באתר התעשייתי ושלושה נציגים של המפעלים במועצה.

מבנה זה נועד ליצור איזון בין האינטרסים השונים של המפעלים ושל הציבור. 9 חברי המועצה לא נבחרים בבחירות, בדומה לרשויות מוניציפליות אחרות, אלא ממונים על ידי משרדי הממשלה.

תפקידים וסמכויות
----------------

* שמירה על כל המערכות הציבוריות הקיימות באתר התעשייתי לרבות מערכות התשתית.
* בניין המועצה ומרכז המבקרים נאות חובבהכשרת קרקעות, כבישים, מערכות ביוב, ניקוז, שפכים, מים, גינון, חשמל, מקלטים ושטחים ציבוריים אחרים.
* שמירה ואחזקה של השטחים והמתקנים הציבוריים באתר התעשייתי.
* פיקוח על קיום חוקים, תקנות וצווים בקשר לבנייה, הפעלה והחזקת מפעלים באתר התעשייתי.
* פיקוח על מיחזור האנרגיה ועל איכות הסביבה באתר התעשייתי.
* ארגון וניהול שירותים משותפים באתר התעשייתי: בטיחות, שירותי כבאות, עזרה ראשונה ותחבורה.

בשונה מרשויות מוניציפליות אחרות, המועצה לא עוסקת בנושאי חינוך, רווחה ודומיהם, אלא רק מטפלת ומפקחת על המפעלים הקיימים בתחומה. מפעלי המועצה אינם משלמים ארנונה ליישובים הסמוכים, אלא משלמים אגרה למימון פעילות המועצה התעשייתית, אגרה זו נמוכה מתשלומי הארנונה המקובלים. המועצה נטולת מענקים ומתפקדת לפי הנחיות משרד הפנים ולפי חוק השלטון המקומי.

ביקורת
------

בקרב ארגוני איכות הסביבה קיימת ביקורת נוספת נגד המועצות התעשייתיות. לטענתם, מועצה תעשייתית היא מועצה של מפעלים שמפקחת על עצמה, ובכך האינטרס שלה הוא לשמור על המפעלים ולא על הסביבה והיישובים שסביבה. בכך היא שונה ממועצה מקומית רגילה שבה תושבי המועצה יכולים לפקח על פעילות המועצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מועצה מקומית תעשייתית** בוויקישיתוף
* צו המועצות המקומיות (מועצה מקומית תעשייתית נאות חובב), התשמ״ט–1989, בספר החוקים הפתוח
* צו המועצות המקומיות (מועצה מקומית תעשייתית מגדל תפן), התש״ן–1990, בספר החוקים הפתוח
* מירב ארלוזורוב, ויכוח על כוח, איכות סביבה וארנונה: האם ניתן היה למנוע את האסון הנורא באשלים?, באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  כינון מועצה מקומית תעשייתית, פקודת הרשויות המקומיות
הרב **יחזקאל משה הלוי** (י"ב בכסלו ה'תקצ"ט, 29 בנובמבר 1838 – ז' בכסלו ה'תרע"ד, 6 בדצמבר 1913) שימש כראש אב בית דין בבגדאד.

ביוגרפיה
--------

בכ"א באלול ה'תרי"א (18 בספטמבר 1851) התייתם מאביו משה. היה אחד מתלמידיו של הרב עבדאללה סומך. בז' בניסן ה'תרי"ז (1 באפריל 1857) בהיותו בן 18 נשא לאשה את הרבנית טובה, ונולדו להם שישה ילדים: חכם ששון, חכם משה, פרחה, כתון, מסעודא, ג'חלא (רחל). בכ"ג בניסן ה'תרל"ח (26 באפריל 1878) התייתם מאמו הרבנית מתנה. בשנת ה'תרמ"א (בגיל 41) החל לכהן במשרת הדיינות כחבר בית דין יחד עם הרב אלישע דנגור והרב אברהם משה הלל. בשנת תרנ"ח החליף את הרב אברהם אברהם משה הלל במשרת ראש אב בית דין, כשעמו מכהנים הרב משה חיים שמאש והרב עזרא צאלח אדם.

הרב היה ביחסי ידידות עם הרב יוסף חיים, על כך הוא אמר: "אם יאמר לי ר' יוסף חיים על ימין שמאל ועל שמאל ימין לא אהרהר אחרי דבריו ואקבלם כהלכה למשה מסיני". בשנת ה'תרל"ו (1876) היה בין 27 גדולי ההוראה בבגדד שחתמו על כתב חרם לכל הקהילה נגד המורה יעקב אוברמאיר בעקבות פגיעתו וזלזולו בכבוד הרב יוסף חיים ובענייני הדת. ובנוסף לכך גם פרסמו מכתב תשובה חריף לעורך המגיד ולרבני ירושלים.

הרב יוסף חיים שרים כתב על הרב:

> 
> אתייא ראש ראש, ראש נשיא בית אב בית דין הגדול אב בית דין מקודש, עצום ורב, מופלא ומופלג בתורה, גאון עזנו, דיין סופר ושוקל, קדוש משבט לוי, כמוהר"ר **יחזקאל הלוי** יחי[ה] עד בא לויים בדוכנם וישראל במעמדם, הוא וכל ילדי ביתו.
> 
> 
> 
> — תודות הרב יוסף חיים שרים לקהילת יהודי בגדאד בראשית המאה העשרים.
> 

הרב נפטר בליל ז' בכסלו ה'תרע"ד (יום שבת). ביום ראשון עשו לו דרשה בבית הכנסת הגדול (שם היה נוהג לדרוש מדי יום) והביאו את הרב למנוחות. מבין סופדיו היו הרב משה שמאש והרב שמעון אגסי.

* הרב יחזקאל משה הלוי יושב שני מימין עם רבני עיראקהרב **יחזקאל משה הלוי** יושב שני מימין עם רבני עיראק
* הרב יחזקאל משה הלוי יושב ראשון מימיןהרב **יחזקאל משה הלוי** יושב ראשון מימין
* הרב יחזקאל משה הלוי יושב שלישי משמאלהרב **יחזקאל משה הלוי** יושב שלישי משמאל

לקריאה נוספת
------------

* אברהם טווינה, **גולים וגאולים**, עמ' 47, רמלה: הוצאת בית הכנסת גאולה, 1968.
* הרב יהושע משה, **קץ הימין - תולדות חכמי ורבני בבל ראשונים ואחרונים**, עמ' 54, ירושלים: הוצאת ספרים בקאל, 1966.
* אפרים חדד, **בבל וחכמיה - תולדות רבני בבל בתקופה האחרונה**, עמ' 117, בהוצאת מכון הכתב, 1989.

קישורים חיצוניים
----------------

* חכם יחזקאל משה הלוי, באתר "החכם היומי"

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  **ימה וקדמה**, עמ' 10, מכון ניר דד, ה'תש"ן.
2. ↑  משה שבת, **ישיבות בגדאד**, עמ' 218, ה'תשע"ו.
3. ↑  יליד וינה שבה לבגדד ללמד צרפתית ובאותו זמן בנסותו לשנות את ענייני הדת פרסם בעיתון המגיד דברים קשים ומזלזלים נגד הרב יוסף חיים.
4. ↑  מכתב הרבנים הודפס בהוספה מיוחדת בעיתון הלבנון משנת תרל"ו.
5. ↑  ד"ר אברהם בן יעקב, **השליח הנודד**, עמ' 94, ירושלים: נוריאל שרים, 1998.
**I Shot the Sheriff** (בתרגום חופשי: יריתי בשריף) הוא שיר שנכתב ובוצע לראשונה על ידי זמר הרגאיי בוב מארלי ולהקת הוויילרס. השיר יצא באלבום הרביעי של הלהקה, "'Burnin", בשנת 1973 ונחשב לאחד משירי המחאה המפורסמים של מארלי. לשיר נעשו גרסאות כיסוי רבות.

מארלי נודע בתמיכתו באהבה ובשלום ובקריאותיו כנגד האלימות הפוליטית.
השיר פורסם על רקע קריאותיו של בוב מארלי לשלום, לשוויון ולצדק ודן בצדק שלא נעשה, בחפות מפשע ובמאבקו חסר הסיכוי של אדם אחד כנגד הממסד. השיר קורא תיגר כנגד החברה הצבועה והמקפחת, חסרת הסובלנות ובעלת הדעות הקדומות. 

פרסומו הרב של השיר הגיע רק כשנה מאוחר יותר, כאשר הזמר והגיטריסט אריק קלפטון ביצע לו גרסת כיסוי. בשנת 1974 הוציא קלפטון האלבום "461 Ocean Boulevard" (אנ') שכלל את השיר. קלפטון התוודע לשיר ולסגנון לאחר שגיטריסט להקתו, ג'ורג' טרי (אנ'), הביא את האלבום "Burnin" אל האולפן בו עבדו קלפטון ולהקתו ושכנע את קלפטון להקליטו וצרפו לאלבום. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. הצלחתו של השיר סייעה גם להתפשטות ולפופולריות של סגנון הרגאיי בארצות הברית ובאנגליה. 

גרסת כיסוי נוספת לשיר בוצעה בשנת 1997 על ידי הראפר וורן ג'י. גרסת הראפ של השיר ספגה ביקורת, ולפיה הגרסה עיקרה את השיר מתוכנו והציגה אותו כתומך באלימות, בניגוד לערכים שייצג הכותב והמבצע המקורי בוב מארלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "I Shot the Sheriff" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחם גרנית לוקח אלבום לאי בודד. השבוע עם 461 Ocean Boulevard של אריק קלפטון, באתר כאן 11, 12 בפברואר 2018
2. ↑  Eric Clapton - Overview, באתר allmusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 68746fde-1ee4-3a8a-a44e-1955ce50b8e0

 |
**מועצה אזורית סולם צור** הייתה מועצה אזורית שהתקיימה בגליל המערבי, מהקמתה בשנת 1950 עד שנת 1982, עם הקמת מועצה אזורית מטה אשר, אשר איחדה בתוכה את מועצה אזורית סולם צור, מועצה אזורית געתון ומועצה אזורית נעמן. המועצה נקראה על שם סולמה של צור.

היסטוריה
--------

עם הקמתה, כללה המועצה את הקיבוצים הוותיקים חניתה, מצובה ואילון, את היישובים החדשים: ראש הנקרה וגשר הזיו, ואת המושבים לימן (שנקרא אז "צה"ל"), בצת ושומרה. לראש המועצה הראשון נבחר יהודה בן משה מקיבוץ מצובה. עם השנים נוספו למועצה מושבי עולים שהוקמו בגליל המערבי: גורן (1950), יערה (1950), עבדון (1952), עין יעקב (1951) ואבן מנחם (1960). כן הוכללה שלומי במועצה משנת 1952, אך הוצאה ממנה בספטמבר 1960, עת הפכה שלומי למועצה מקומית. בשנת 1958 הוקמה אדמית שנכללה במועצה. 

לקראת סוף 1962, עם הוצאתה של מעלות-תרשיחא מתחומי מועצה אזורית מעלה הגליל, התקיימו דיונים בשאלה האם לצרף את שאר יישובי מעלה הגליל למועצה אזורית סולם צור או להעביר למועצת מעלה הגליל את יישובי העולים של מועצה אזורית סולם צור. באותה תקופה כללה המועצה כ-4500 נפש בשלושה עשר יישובים ושטח השיפוט שלה הגיע ל-120,000 דונם, מתוכם כ-40,000 דונם היו בשימוש חקלאי. בסופו של דבר הועברו יישובי העולים של מועצה אזורית סולם צור, גורן, יערה, עבדון, עין יעקב ושומרה, ביחד עם אבן מנחם למועצה אזורית מעלה יוסף.

בתחילת 1963 צורפה ערב אל עראמשה למועצה.

ראשי המועצה
-----------

* ברוך מצנע
* אריה לוטן
* שמואל אילן (1968 - 1965, 1971 - 1970)
* דוד קורן (1968-1969, 1979-1981)

הערות שוליים
------------

1. ↑  2 מועצות אזוריות יוקמו בגליל, על המשמר, 17 בינואר 1950
2. ↑  א. ח. אלחנני, ישובי ירושלים מתארגנים למועצות, דבר, 27 במרץ 1950
3. ↑  מועצה מקומית תוקם בשלומי, דבר, 27 בספטמבר 1960
4. ↑  קיבוץ אידמית התנחל בהר, דבר, 17 באוקטובר 1958
5. ↑  מועצה אזורית נפרדת או משותפת - למושבי עולים וליישובים ותיקים, מעריב, 29 בנובמבר 1962
6. ↑  פורסמו ממצאי הביקורת על סולם צור וקריית שמונה, דבר, 23 באוקטובר 1962
7. ↑  ד. יואל, סולם צור ויישוביה - היו למקום קיט, דבר, 2 ביולי 1963
8. ↑  בדווים למועצה אזורית, דבר, 25 בפברואר 1963

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 128376756
* WorldCat: viaf-128376756

 |
**I Talk to the Wind** (בעברית: **אני מדבר אל הרוח**) הוא שיר מאת להקת הרוק המתקדם הבריטית קינג קרימזון שיצא בשנת 1969 כשיר השני באלבום הבכורה פורץ הדרך שלהם, In The Court of The Crimson King.

מילות השיר
----------

השיר נכתב על ידי פיטר סינפילד, כותב השירים של הלהקה. השיר מתאר תמונה לא ברורה, שהיא ככל הנראה התגלות ("אני עומד בחוץ / ומסתכל בפנים / מה אני רואה?"). השיר כתוב בגוף ראשון יחיד ככה שהכותב כאילו מספר על עצמו; הוא מספר על כך שהוא מדבר אל הרוח אל האוויר, מטאפורה לשאולתיו של המספר לגבי ה'רוח' (מהמילה רוחניות), אלא שהוא לא מקבל מענה לשאלותיו ("אני מדבר אל הרוח / מילותיי נסחפות הרחק / אני מדבר עם הרוח / אך הרוח לא שומעת"). הבתים הם מטאפורים ומופשטים, כשלא ברור אל מה התכוון הכותב ("הייתי פה ו... / הייתי שם ו... / הייתי באמצע").

יש המייחסים את מילות השיר דווקא להקשר של סמים (ה"סטרייט מן" הוא מי שאינו על סם). הבנאדם מדבר לרוח, אבל לא שומע אותה. המציאות (outside) מול המבט פנימה (his mind). הוא "רואה" מצבים של מבוכה והתפכחות מאשליה. השיר הוא השיר היחיד באלבום שלאף אחד מהקטעים שלו אין כותרת נפרדת.

סקירה מוזיקלית
--------------

השיר הוא ניגוד מוחלט של השיר הקודם באלבום, "21st Century Schizoid Man", שנגמר בקקופוניה מוחלטת. השיר הנוכחי הוא רגוע הרבה יותר, כשחלילו של איאן מקדונלד הוא התפקיד הדומיננטי ביותר. השיר אורך כשש דקות, אך בניגוד לשירים "21st Century Schizoid Man" ו-"In The Court of The Crimson King" שמופיעים בתחילת ובסוף האלבום, **I Talk to the Wind** הוא פחות אינסטרומנטלי ודומה במבנהו לשיר ממוצע.

על אף שתפקיד החליל הוא הדומיננטי ביותר בשיר, והוא פותח את השיר, מנגן לאורך הבתים והפזמונים, מקבל "C Part" ומנגן שני סולואים - הוא כלל לא היה חלק מהשיר במקור. בהקלטת דמו מקורית שפורסמה לאחר יציאת האלבום ניתן לשמוע כי החליל של איאן מקדונלד כלל לא מנגן. הוא הוסף רק בשיפורים האחרונים שנעשו לשיר לפני הקלטתו השלמה. יתרה על זאת, בהקלטת הדמו הנגנים מנגנים מהר יותר והמוזיקה דומה יותר ויותר לרוק, דבר שכלל לא מאפיין את הגרסה הסופית, שהיא דומה בהרבה למוזיקה קלאסית.

השיר נפתח באקורדים שמנגן מקדונלד על חלילו, ולאחר מכן מצטרפת גם הגיטרה האקוסטית של רוברט פריפ והשירה של גרג לייק. הבית הראשון חולף ואז נכנסים לפזמון, בו התופים והבס נכנסים גם הם. לאחר הפזמון יוצאים חברי הלהקה מיד לבית שני, בו הם כבר מנגנים גרוב מלא. לאחר הבית פזמון שני ולאחריו "C Part". חלק זה בשיר מיועד לסולו חליל ארוך, בו מצטרף גם סולו בס קצרצר ואז פזמון חוזר בפעם השלישית. אחרי פזמון זה מגיעה קודה שבה סולו החליל חוזר לצד הגרוב הג'אזי של התופים. השיר מסתיים לאט לאט ונחלש בהדרגה, כפי שהיה מקובל אז.

קרדיטים
-------

* גרג לייק - גיטרה בס, שירה
* איאן מקדונלד - כלי נשיפה, חליל וסקסופון בפרט
* רוברט פריפ - גיטרה
* מייקל ג'יילס - תופים, כלי הקשה
* פיטר סנפילד - מילים

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "I Talk to the Wind" באתר מיוזיק בריינז
* גרסאות נוספות ל"I Talk to the Wind" באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  קינג קרימסון king crimson - דיברתי לרוח I talk to the wind, באתר יוסמיוסיק, ‏2019-08-15
2. ↑  50 שנה לאלבום הבכורה של קינג קרימזון, באתר Flight Mode - הבלוג של גיל מטוס, ‏2019-10-07

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: cb3da85e-b167-4cd7-ac8b-2d3e8d2435ba

 |
תיאור של מסלול מסונכרן שמש (ירוק) והזווית לשמש במהלך ארבע תקופות בשנה. להשוואה (סגול) מסלול שהוא לא מסונכרן לשמש
**מסלול מסונכרן-שמש**, **מסלול עוקב-שמש** או **מסלול הליו-סינכרוני** (באנגלית: **Sun-synchronous orbit**,‏ **SSO**) הוא מסלול בו לוויין מקיף כוכב לכת (בדרך כלל כדור הארץ) בזווית קבועה לשמש. ללוויין במסלול זה יש צירוף של זווית נטיית מסלול וגובה הלוויין המאפשר חציית קו רוחב באותה זווית שמש מקומית. זהו מסלול מועדף על לווייני צילום בגובה נמוך, שכן זווית השמש במהלך הקפות הלוויין נשמרת יחסית קבועה, והלוויין חוצה את קו המשווה באותה שעה מקומית.

מסלול עוקב שמש משמש בדרך כלל לצילום אזרחי, לתצפיות, לריגול וגם לחיזוי מזג אוויר. רוב לווייני הצילום האזרחיים נמצאים במסלול עוקב שמש בו חציית קו המשווה היא בין השעות 10:00-14:00.
מסלולים מיוחדים הם מסלול **זריחה - שקיעה** (dawn-dusk) בו הלוויין חווה תמיד חשיפה לשמש, (בזווית שמש נמוכה של זריחה או שקיעה) כך שתאי השמש יוצרים חשמל כל הזמן - אלו מסלולים המועדפים עבור לוויינים שיש להם צריכת חשמל גבוהה כמו לווייני מכ"ם.

ראו גם
------

* מסלול לווייני נמוך
* מסלול לווייני בינוני
* מסלול גאוסטציונרי
* מסלול קוטבי
**אלכסנדר חיין** (נולד ב-6 בינואר 1946) הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים. מחקריו עוסקים בפיזיקת העננים והוריקנים.

ביוגרפיה
--------

פרופסור אלכסנדר חיין, נולד במוסקבה, עובד במחלקה למדעי האטמוספירה במכון לחקר מדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים. חיין סיים במוסקבה תואר שני באלקטרוניקה ופיזיקה תאורטית, ותואר שלישי במטאורולוגיה ניסויית בתחום הגיאופיזיקה. חיין עבד במרכז ההידרו-מטאורולוגי כחוקר בכיר ובשנת 1980 מונה לראש צוות מחקר בתחום הדמיית ציקלונים טרופיים, זרימת תאים, עיצוב פרמטרים של זרימה, זרימה בשכבה אטמוספירית גבולית ופיזיקה של עננים. עלה לישראל בשנת 1991.

חיין פיתח תבניות חדשות של עננים, המאפשרות להעריך השפעות אנתרופוגניות על ממטרים. השימוש בתבניות אלו, סייעו לו בחקר עיצוב תופעות כגון סערה, ברק וברד ומיועדות להגברת ממטרים בארץ. כן חקר גורמים המשפיעים על פיזור הממטרים בארץ, עם דגש על תפקידו של מחזור הבריזה החורפית. בעקבות המחקרים, הוצעה שיטה חדשנית להגברת הגשם על ידי עיכוב יצירת הגשם בים עד הגיעו ליבשה באמצעות הוספת ריכוז אירוסולים גבוה במיוחד. הוא פיתח שיטות רבות אשר יושמו בהצלחה בארץ, בארצות הברית, בגרמניה, ביפן ועוד.

בשנת 2008 קיבל את אות המגן לעולים בירושלים. חיין הוא אחיינו של חתן פרס נובל פרופ' ארנסט בוריס צ'יין, והוא בן למשפחת חן.

מספריו
------

* Khain, A. & Pinsky, M. (2018). Physical Processes in Clouds and Cloud Modeling. In Physical Processes in Clouds and Cloud Modeling (pp. I-Ii). Cambridge: Cambridge University Press.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסנדר חיין באתר האוניברסיטה העברית
* שיטה להגברת מטר על ידי חשמול עננים

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007412446005171
* BnF: cb17810101b (data)
* ISNI: 0000 0004 7593 414X
* LCCN: n82256338
* NKC: ntk20191022904
* SUDOC: 231672799
* VIAF: 35817483
* WorldCat: lccn-n82256338

 |
דוגמה למסלול מולניה בהקפה סביב כדור הארץ, ומיקום הלווין המסלול (לפי שעות) במהלך ההקפה
**מסלול מוֹלְנִיָּה** (באנגלית: **Molniya orbit**; מרוסית: Молния = ברק, כשמה של רשת לוויינים סובייטית) הוא מסלול אליפטי גבוה סביב כדור הארץ בו הלוויין נמצא רוב זמן ההקפה מעל אחד מחצאי כדור הארץ, ומיעוט מזמן זה מעל ההמיספירה השנייה.

מסלול זה הוא **מסלול קפוא** שבו נטיית המסלול היא 63.4 מעלות, האקסצנטריות גבוהה, וזמן ההקפה הוא חצי יום סידרי. שילוב אלמנטי המסלול הוא כזה, שסחיפת המסלול הנובעת מפחיסות כדור הארץ מתאזנת והפריגיאה של המסלול נשארת קבועה.

עקבה קרקעית של מסלול מולניה
במסלול זה הלוויינים שומרים על נוכחות גבוהה באחת מן ההמיספרות של כדור הארץ, ושילוב של שלושה לוויינים נותן כיסוי תקשורת רציף בקוי רוחב גבוהים. התקשורת של הלוויינים עם תחנת הקרקע בקוי רוחב אלו יותר טובה מאשר עם לווייני תקשורת במסלול גאוסטציונרי.

שם המסלול נובע מרשת לווייני התקשורת הסובייטים **מולניה** (Molnyia-1), אשר שוגרו לראשונה ב-1965 למסלול ייעודי זה, ונועדו לתקשורת צבאית. לוויני המשך בסדרת מולניה שימושו גם לתקשורת אזרחית והעבירו את שידורי הלוויין של רשת הטלוויזיה Orbita.
סוג מסלול זה שימש גם ללווייני ריגול סובייטים כיוון שהוא מאפשר שהות ואיסוף מודיעין מול ארצות הברית ושידור הנתונים לתחנת הקרקע בזמנים קבועים.

ראו גם
------

* מסלול לווייני נמוך
* מסלול לווייני בינוני
* מסלול גאוסטציונרי
* מסלול קוטבי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות לווין Molniya 1
**המרכז לטניס בישראל - יפו**, הוא אחד מ-14 המרכזים ברחבי הארץ של המרכז לטניס בישראל.

היסטוריה
--------

המרכז לטניס בישראל - יפו נפתח במאי 1979 והיה למרכז השני שנפתח אחרי המרכז לטניס בישראל – רמת השרון. תחילה נבנו שמונה מגרשים ושבע שנים מאוחר יותר נוספו עוד תשעה. המרכז נפתח בעזרתו הרבה של ראש עיריית תל אביב דאז, שלמה להט, שהבין את החשיבות של מרכז טניס ביפו על מנת להעניק לילדים באוכלוסייה חלשה פעילות ספורטיבית גם אם משפחותיהם אינן יכולות לשלם עבורה. 

פתיחת המרכז, שקרוי על שם משפחות נוסדורף ומארק, עוררה התעניינות רבה בקרב תושבי האזור. הספורט הלבן, שבאותם ימים היה סמל הסטטוס של העשירון העליון, הגיע ליפו. המגרשים היו חדשים ויפים, במרכז היו מדשאות ובכל יום הגיעו לשחק עשרות רבות של ילדים ומבוגרים. המנהל הראשון היה זאב מרנשטיין, ואחריו שימשו בתפקיד מרטין גילברט, אילן ארליך ושעיה אזר. משנת 2007 המנהלת היא רקפת בנימיני, לשעבר אלופת ישראל לבוגרות ושחקנית נבחרת הפדרציה של ישראל, שגדלה במרכז לטניס בישראל – רמת השרון.

הפעילות במרכז
-------------

במרכז הטניס קיימים 16 מגרשים מוארים, אצטדיון שמאכלס כ-300 צופים, חדר כושר, חדר אירועים, חדר טלוויזיה, קיר אימון, רחבת דשא, מזנון וחנות ספורט, גישה לנכים, מקלט, שירותים ומקלחות. המרכז מפעיל תוכניות טניס רבות לכל הגילאים: תוכנית לגני ילדים, תוכנית פיתוח מוטורי (גילאים 4–6), תוכנית מיני טניס (6–8), תוכניות טניס לגילאים 8–18, תוכנית תחרותית וחוגי טניס למבוגרים. 

המרכז מקיים תוכניות מיוחדות למען הקהילה שממומנים ברובם על ידי תורמים מחו"ל ומישראל: פרויקט דו קיום בגני הילדים בשעות הבוקר (גן יהודי וגן ערבי מגיעים למרכז ועוברים יחד אימון של יכולת תנועה לגיל הרך), תוכנית דו קיום לילדים אחר הצהרים, פרויקט למען ילדים בסיכון, פרויקט העצמה נשית ותוכנית למען ילדים עם צרכים מיוחדים.

בוגרים מפורסמים
---------------

במהלך השנים גדלו במרכז ביפו שחקנים רבים שזכו באליפות ישראל לבוגרים ולנוער ובתחרויות בינלאומיות וארציות רבות. המפורסמים שבהם: אמיר וינטרוב - שחקן נבחרת הדייוויס של ישראל ופעמיים אלוף ישראל לבוגרים (2010 ו-2012) ושני שחקני נבחרת הדייוויס לשעבר - אמיר חדד (שלוש פעמים אלוף ישראל - 2000, 2001, ו-2004) ואייל ארליך (אלוף ישראל ב-1996).

קישורים חיצוניים
----------------

* המרכז לטניס בישראל - יפו, באתר **המרכז לטניס בישראל**
**פאולו סילביו בוקון** (באיטלקית: Paolo Silvio Boccone; ‏24 באפריל 1633 – 22 בדצמבר 1704) היה בוטנאי איטלקי. על שמו קרוי הסוג בוקוניה ממשפחת הפרגיים ומספר צמחים נוספים.

קורות חייו
----------

בוקון נולד בפאלרמו למשפחה עשירה, ולכן יכל להרשות לעצמו להקדיש את חייו לחקר הצמחים. בניגוד לרוב החוקרים בני זמנו, לא עסק במקביל בתחומי דעת אחרים. פאולו הצעיר הרבה לבקר בהגן הבוטני של העיר מסינה, שנוסד על ידי הרופא יליד רומא, פיאטרו קסטלי. האחרון הפך להיות מדריכו של בוקון, שערך מסעות מחקר בסיציליה, קורסיקה, פריז ולונדון. לאחר מכן החל בלימודי רפואה ומונה לדוקטור בפדובה. בתקופה הזו, פרסם בוקון את פרסומיו הראשונים- Recherches et observations naturelles- 'מחקרים ותצפיות בטבע' (פורסם בפריז, 1671 ומאוחר יותר בגרסה מאוירת ומוגדלת באמסטרדם, 1674). החיבור כלל תאוריות וגילויים רבים בתחומי הטבע, פלאונטולוגיה, רפואה, וטוקסיקולוגיה.

עבודתו הגדולה השנייה נקראת Museo di piante rare della Sicilia, Malta, Corsica, Italia, Piemonte, e Germania - 'תיאור של צמחים נדירים של סיציליה, מלטה, קורסיקה, איטליה, פיימונטה וגרמניה'. היא פורסמה בשנת 1697.

פריחת המין **בוקוניה מעוצה** ממשפחת הפרגיים. הסוג בוקוניה נקרא על שמו של פאולו בוקון
בוקון הועסק כ'בוטנאי החצר' של פרדיננדו השני דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ושל בנו קוזימו השלישי דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. בשנת 1682 הצטרף בוקון למסדר הנזירים הציסטרציאנים, והוסיף לשמו את השם האמצעי **סילביו**.

פאולו היה מוכר ומוערך בקרב הקהילה המדעית, והחליף כתבים ורעיונות עם רבים מבין חוקרי הטבע האירופאים בני זמנו. הבוטנאי שארל פלומיה למד תחתיו ברומא, והוא תלמידו הנודע ביותר.

בוקון נפטר בעת שהותו במנזר של סנטה מריה באלטופונטה, הסמוך לעיר הולדתו פאלרמו.

צמחים הנקראים על שמו
--------------------

*Museo di fisica e di esperienze*, 1697
הסוג בוקוניה ממשפחת הפרגיים נקרא על שמו, על ידי תלמידו שארל פלומיה. קארולוס ליניאוס 'אימץ' שם זה לשיטת הנומנקלטורה שלו לאחר מכן.

מיני צמחי רבים נקראים על שמו של בוקון. רק אחד מהם גדל בר בארץ ישראל- המין **אֶפְזָרִית בּוֹקוֹן** (Spergularia bocconei), השייך לסוג אפזרית ממשפחת הציפורניים.

קיים פולמוס בנוגע לכתיבת שמו של בוקון עקב כך שלא ברור איך כתב את שמו בלטינית, ובוקון חי לפני המצאת שיטת המיון של קארולוס ליניאוס. הגרסאות השונות הן Boccone (כשם שמו האיטלקי), bocconi ו- bocconii.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולו בוקון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX859963
* BnF: cb12559235q (data)
* Botanist: Boccone
* GND: 128475862
* ICCU: SBLV201381
* ISNI: 0000 0000 7777 8014
* LCCN: n85114828
* NKC: ola2009507648
* NLA: 35854018
* NTA: 091500656
* RERO: 02-A003016851
* SELIBR: 305808
* SUDOC: 067721230
* Trove: 1116886
* VcBA: 495/92256
* VIAF: 12293491
* WorldCat: lccn-n85114828

 |
קפה ברוינרהוף בווינה: קריאת עיתון יומי היא חלק אינטגרלי מחוויית בית הקפה הווינאי
קפה צנטרל בווינה
**בית קפה וינאי** הוא מוסד וינאי טיפוסי, ולו חלק חשוב במסורת התרבותית של וינה ובהתפתחותה הספרותית והאמנותית. הסופר בן־העיר פטר אלטנברג תיארו כמקום שהוא "לא לגמרי בבית וגם לא ממש בחוצות העיר". 

לפי התיאור המסורתי, הקפה הופיע בעיר לעקבות קרב וינה שבסיומו נמצאו כמה שקים עם פולי קפה. בשנת 1891 באותו מקום הוקם מפעל של יוליוס מיינל. עדויות היסטוריות מוכיחות שבית קפה ראשון הוקם בעיר בשנת 1685 על ידי יורי פרנץ קולצ'יצקי.

ייחוד
-----

בניגוד למקובל בבתי קפה אחרים, בבית קפה וינאי זהו עניין שבשגרה שסועד יישב במקומו משך שעות רבות בעודו קורא בעיתוני היום, וזאת לאחר שהזמין כוס קפה אחת בלבד. עובדה זו היא שאפשרה לאמנים, סופרים ואנשי רוח ליצור בבתי הקפה של וינה את אחת מפסגות התרבות האירופאית, בעיקר בתקופת מפנה המאה העשרים.

### עשייה תרבותית

בשלהי המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים פקדו כמה מאנשי הרוח המובילים של אוסטריה באופן קבוע את בתי הקפה בווינה, ואלה שימשו בעבורם לא רק מקום למפגש ולשיחה, כי אם מקום עבודה ממש. כתב העת הנודע הלפיד (Die Fackel) שערך ופרסם העיתונאי, הסופר והמשורר המשפיע קרל קראוס נכתב ברובו בבתי קפה בווינה. בין אנשי הרוח האחרים שיצירתם נקשרה בתרבות בתי הקפה ניתן למנות את ארתור שניצלר, ליאו פרוץ, יוזף רות, אלפרד פולגר, פרידריך טורברג ואגון ארווין קיש. סצנת בתי קפה התקיימה באותה העת גם בפראג.

### צורת הגשת הקפה

לפי המקובל בבתי קפה וינאיים, ביחד עם הקפה מגיש המלצר כוס מים קרים וטריים, אשר נשתים ביחד עם הקפה או לאחריו. בבתי קפה אחדים מביא המלצר מים לסועדים המאריכים בביקורם, אפילו כשלא נתבקש. הסיבה המקורית להגשת המים כמעט ונשכחה בינתיים: בעבר, כאשר היה הקפה יקר מאוד וההנאה ממנו הייתה שמורה לבני אצולה בלבד, לא היה זה לפי כבודם ללקק את הכפית או להניח אותה פשוט בצלוחית, ליד כוס הקפה. משום כך הגישו עם הקפה כוס מים, שבה הונחה הכפית.

בבתי הקפה הווינאים הומצא האיינשפנר, וריאציה של המוקה המוגש בכוס זכוכית, עם חלב ובתוספת קצפת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית קפה וינאי** בוויקישיתוף
**קורט לנדאואר** (בגרמנית: **Kurt Landauer**; ‏28 ביולי 1884 – 21 בדצמבר 1961) היה שחקן כדורגל יהודי-גרמני, שכיהן בשלוש תקופות שונות, כנשיא קבוצת הכדורגל באיירן מינכן, סך הכל במשך כעשרים שנה, הזמן הרב ביותר בו כיהן מישהו בתפקיד זה אי פעם.

קורות חייו
----------

לנדאואר נולד בפלנאֵג (Planegg) שליד מינכן למשפחה יהודית עשירה. בשנת 1901 הצטרף לבאיירן מינכן כשחקן. הוא עזב ללוזאן, שם התמחה כבנקאי, אך בשנת 1905 שב לבאיירן מינכן. בשנת 1913 נבחר לכהן בתור נשיא המועדון, אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, תמה תקופת כהונתו הראשונה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת לנדאואר כחייל בצבא גרמניה.

לאחר המלחמה שב לנדאואר למינכן ונבחר לתקופת כהונה שנייה בתור נשיא המועדון, תפקיד בו כיהן עד 1933, להוציא כשנתיים, בין 1921–1922. בתקופת כהונתו זכתה באיירן מינכן באליפות הראשונה בתולדותיה, כשניצחה את איינטרכט פרנקפורט במשחק הגמר של 1932. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה אולץ לנדאואר להתפטר ממשרתו, ב-20 במרץ 1933.

ב-10 בנובמבר 1938, יום לאחר פרוץ פרעות ליל הבדולח ביהודים, נעצר לנדאואר ונכלא במחנה הריכוז דכאו. עקב שירותו כחייל גרמני במלחמת העולם הראשונה הורשה לעזוב את דכאו לאחר 33 ימי מעצר, וב-15 במרץ 1939 היגר לשווייץ. כל אחיו להוציא אחד נרצחו בשואה.

בשנת 1940 שיחקה באיירן מינכן במשחק ידידות בז'נבה נגד נבחרת שווייץ בכדורגל. כשזיהו שחקני באיירן מינכן את לנדאואר ביציע, בין הצופים, ניגשו לברך את מנהלם לשעבר. עקב כך זכו לאזהרת הגסטפו, שסוכניו היו מודעים לאירוע.

בשנת 1947 שב לנדאואר למינכן ומונה לכהונה שלישית בתור נשיא מועדון הכדורגל של באיירן מינכן. בשנת 1951 נבחר מחליפו והוא פרש מהתפקיד. באוקטובר 2013, 52 שנים לאחר מותו מינתה באיירן את לנדאואר לנשיא הכבוד שלה, האדם השני בלבד בתולדותיה, שזכה לתואר זה.

לנדאואר נפטר בשנת 1961 במינכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורט לנדאואר** בוויקישיתוף
* על קורט לנדאואר, באתר דר שפיגל (בגרמנית)
* על קורט לנדאואר בבלוג הכדורגל הגרמני של רועי סיני
* סרטון שהפיקה באירן מינכן על נשיא הכבוד שלה קורט לנדאואר, באוקטובר 2014 (4 דקות, גרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על קורט לנדאואר, נשיא הכבוד של הקבוצה, באתר הרשמי של באירן מינכן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526538505171
* GND: 140351779
* ISNI: 0000 0000 7672 6909
* LCCN: no2016036529
* SUDOC: 253624800
* VIAF: 103876633
* WorldCat: lccn-no2016036529

 |
**לוי אריה אריאלי (אורלוף)** (יום הכיפורים ה'תרמ"ז, 9 באוקטובר 1886 – ט' בשבט ה'תש"ג, 1943) היה סופר ומחזאי עברי. נולד באוקראינה, עלה לארץ ישראל וממנה היגר לארצות הברית.

קורות חיים
----------

לוי אריה אורלוף נולד בשישאק שבאוקראינה לקלמן אורלוף ולחנה בת יצחק סמילנסקי. אביו היה סוחר תבואה וחוכר אחוזות.

קיבל חינוך מסורתי, ובגיל 13 עבר למירגורוד להמשך לימודיו. רכש השכלה כללית וידיעת רוסית וצרפתית. עסק בהוראה במושבות יהודיות במחוז חרסון והשתתף בהגנה העצמית היהודית. בגיל 21 גויס לצבא ונשלח לטולה. עקב קשריו עם המהפכנים הרוסים הועמד למשפט צבאי. בעזרת ידידיו נמלט מהכלא ובשנת תרס"ט עלה לארץ ישראל. עבד בשמירה ברחובות ובכפר סבא. בשנת 1911 נשא לאישה את חיה-בלה ואגר מירושלים (בת אשר זאב וואגער). היה מורה בבית הספר לבנים של כי"ח ובבית הספר לספרדים.

בעידודו של יוסף חיים ברנר פרסם סיפורים ונובלות בכתבי עת עבריים: "הפועל הצעיר", "האחדות", "השילוח" ועוד. פרסם גם מחזה בשם "אללה כרים", הדן בשאלת הזהות היהודית בארץ ישראל, ביחסי היישוב עם הערבים והגשמת חיים ציוניים באדמה הנכספת, ומגולל סיפור אהבה יהודי-ערבי בלתי אפשרי.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה התעתמן כדי לא להיות מגורש מהארץ. הוא גויס לצבא הטורקי ושירת בתזמורת צבאית. לאחר המלחמה היה מורה בטבריה ובירושלים.

בשנת תרפ"ג (1922) ירד לארצות הברית והיה מורה בסנט לואיס ובערים אחרות. מונה למורה לספרות בבית המדרש למורים שליד ישיבת רבי יצחק אלחנן ובבית המדרש למורות עבריות בניו יורק.

בארצות הברית המשיך לפרסם סיפורים בכתבי עת עבריים, ובהם "התורן", "הדואר" ואחרים.

מחזהו "אללה כרים" הועלה בשנת 1982 בפסטיבל עכו, בבימויו של אורי פסטר.

לקריאה נוספת
------------

* גילה רמרז-ראוך, **ל"א אריאלי (אורלוף) - חייו ויצירתו**, פפירוס, 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "לוי אריה אריאלי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 452
* לוי אריה אריאלי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* רשימת הפרסומים של לוי אריה אריאלי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* יוסף ליכטנבוים, סיפורי ל. א. אריאלי, דבר, 7 בנובמבר 1958
* לוי אריה אריאלי (1886-1943), דף שער בספרייה הלאומית

**מיצירתו**:

* כתבי לוי אריה אריאלי בפרויקט בן-יהודה
* שברירי קולות מעבר לגיא, הפועל הצעיר, 29 ביולי 1909, המשך, המשך, המשך, המשך (לקריאת הסיפור כולו ניתן לדפדף קדימה ואחורה בכל אחד מחלקיו באמצעות החצים שבקצה השמאלי התחתון של הדף)
* לאור הוונוס, הפועל הצעיר, 15 בינואר 1911, המשך, המשך, המשך, המשך, המשך, המשך, המשך, המשך, המשך, המשך (לקריאת הסיפור כולו ניתן לדפדף קדימה ואחורה בכל אחד מחלקיו באמצעות החצים שבקצה השמאלי התחתון של הדף)
* מתים מחלד, הפועל הצעיר, 14 בנובמבר 1913, המשך, המשך (לקריאת הסיפור כולו ניתן לדפדף קדימה ואחורה בכל אחד מחלקיו באמצעות החצים שבקצה השמאלי התחתון של הדף)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו עליו בדוד תדהר (עורך), "אשר זאב וואגער", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 452

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257964305171
* BnF: cb15101050t (data)
* ISNI: 0000 0000 6662 2073
* LCCN: no91006590
* VIAF: 42136609
* WorldCat: lccn-no91006590

 |
| ספציפיקציות הדגם |
| --- |
|
|
|
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  משקל גוף הסירה (מאובזרת)  | 135 ק"ג  |
| שטח המפרש הראשי המקורי  |  15.6 מ"ר  |
| שטח מפרש החלוץ המקורי |  5.4 מ"ר  |
| שטח המפרש הראשי החדש (שנת 2000) | 17 מ"ר  |
| שטח מפרש החלוץ החדש (שנת 2000)  |  7 מ"ר  |
| שטח מפרש הספיניקר  | 25 מ"ר  |

 |
| ***דגם אולימפי*** |

טורנדו מפליג על בידון אחד
ה**טורנדו** (אנגלית: Tornado) היא סירת מפרש אולימפית מדגם קטמרן, עם צוות של שני אנשים. היא משתתפת במשחקים האולימפיים מאז 1976. הסירה עוצבה ב-1967 על ידי רודני מארץ' האנגלי, ובעזרתם של טרי פירס ורג וייט, במיוחד להפיכתה לדגם אולימפי. בפדרציית השיט העולמית (IYRU), מוקדמות המשחקים האולימפיים מדגם קטמרן, ניצחו את המשתתפים האחרים.

כדי להגביר עוד יותר את ביצועי הסירה, ה"טורנדו" שונתה שוב בשנת 2000, עם עיצוב מפרש חדש שאיפשר שימוש במפרש ספינקר ומוט ספיניקר, וכמו כן הגדלת שטח המפרשים המקוריים. הוסיפו גם כן טרפז נוסף, ושינו את החלוץ כך שבסיבובים יעבוד באופן אוטומטי. 

הטורנדו באופן טיפוסי שטה כאשר בידון אחד בלבד נמצא במים, והצוות מאזן את הסירה עם משקלם ובעזרת כיוון המפרשים. כאשר בידון אחד בלבד נמצא במים, החיכוך קטן במידה רבה. לטורנדו יש גם תורן מתכוונן ומסתובב, דבר שלא רק מגביר באופן משמעותי את האווירודינמיקה של החלק הקדמי החשוב של המפרש, אלא גם מוסיף שליטה במידת כיפוף התורן, מה שמוסיף למידת השטיחות של המפרש. עבור המהירות הגבוהה ומידת הרוח המדומה שמייצרת הסירה הזאת, נחוץ מפרש שטוח לעיתים קרובות.

הטורנדו מסוגלת לשוט במהירות מעל 30 קשר (56 קמ"ש) ברוח צד, ו-18 קשר (33 קמ"ש) ברוח קדמית. היא מכונה "הפורמולה 1 של השיט".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טורנדו** בוויקישיתוף
* חוקי הדגם העולמיים של הטורנדו
* איגוד הטורנדו העולמי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* KulturNav: b8d761d6-9578-4080-b7d3-2ad1940c8991

 |
**גרשון (קורט) וינד** (1887–1951) היה אדריכל ישראלי, מראשוני המתכננים של העיר רמת גן, חבר בית הדין של סניף תנועת החרות ברמת-גן והשתתף בפעילות תנועת בני ברית ברמת-גן.

ביוגרפיה
--------

וינד נולד ב־1887 בעיר רטיבור במחוז שלזיה (כיום חלק מפולין). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בצבא הגרמני.

בשנת 1919 סיים בהצטיינות לימודי אדריכלות בברלין. לאחר סיום לימודיו עבד כאדריכל וכבר בגרמניה הוציא לפועל פרויקטים גדולים.

עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 עזב את גרמניה והגיע לארץ ישראל כתייר. הצליח להישאר בארץ על אף שהוגדר כשוהה בלתי חוקי על ידי שלטון המנדט הבריטי. עם עלייתו לארץ הוא הצטרף לתנועה הז'בוטינסקאית. עם קום מדינת ישראל בשנת 1948 קמה תנועת החירות, מונה לחבר בית הדין של סניף התנועה ברמת גן. בנוסף, היה חבר בארגון בני ברית ברמת גן.

לפני שעלה לארץ תכנן מספר פרויקטים בגרמניה. לאחר עלייתו, בארץ עסק בעיקר בפרויקטים בתחום המגורים. הוא תכנן בתים וילות בעיר רמת גן וסביבתה. את התכנון של חלק מהפרויקטים של האדריכל ברמת גן עשה בשיתוף פעולה עם האדריכל הרברט טוכלר. במסגרת שיתוף הפעולה בין האדריכלים, תכננו מבנים בסגנון הבינלאומי. וינד למד עם עלייתו לארץ עברית, וסירב לכתוב ולדבר בשפה אחרת. אף על פי שלא היה חלק בתנועה הציונית בנעוריו בגרמניה, עם הגיעו לארץ, הוא הצטרף לתנועה הז'בוטינסקאית והפך לתומך נלהב שלה עד יום מותו.

נפטר ב-30 בספטמבר 1951 ונקבר בבית הקברות קריית שאול.

עבודות נבחרות
-------------

* ביאליק 38 פינת צומת לבבי 2, תכנן יחד עם אינג' ע. גינזבורג: בית אלברסון וזרח מרושק, שנת 1934.
* השוטרת 4: בית גיטל ואשר-אוסקר גולדבלט, שנת 1939.
* שפירא 4 פינת עיר גנים: בית מאשה ושמחה קרסיק, שנת 1939.
* ביאליק 58 א': בית מיכאל ודינה דוחוביץ', שנת 1942.
* קלאוזנר 8: בית אברבך, שנת 1949.

### במסגרת השותפות עם הרברט טוכלר

* ביאליק 59 פינת נורדאו 1: בית החנויות והדירות של פינקוס, שנת 1934.
* מעג"ל 45: בית הדירות של משה וצפורה מנדלסון, שנת 1935.
* הרצל 68: בית מנדלסון-שמואלביץ, 1935.
* נחלת יוסף 4: בית יאהר-בלקינד, שנת 1936.
* הרא"ה 35: בית יקימובסקי, שנת 1936.
* מעג"ל 39-ביאליק 11א'-ביאליק 11ב': בית זיגפריד כנוביץ', שנת 1938.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מועצת סניף חדשה ברמת גן, חרות, 19 במאי 1950
2. 1 2  כתבות סרוקות על קורט וינד באתר JPRESS, ארכיון עיתונות יהודית היסטורית, הספרייה הלאומית.
3. 1 2  י. פלד, שלושים למותו של האדריכל קורט וינד ז"ל, חרות, 29 באוקטובר 1951
4. ↑  נעה שק, סקר עבור עיריית רמת-גן.
5. ↑  קורט וינד באתר GRAVEZ
**אויגן אוטו פרייהר פון היגל** (בגרמנית: **Eugen Otto Freiherr von Hügel**;‏ 20 בספטמבר 1853 – 4 בינואר 1928) היה גנרל גרמני, ומפקד קורפוס המילואים ה-26 במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

פון היגל נולד ב-20 בספטמבר 1853 בשטוטגרט. אביו, אלברט פרדיננד פון היגל, היה אוברסט בצבא ממלכת וירטמברג, ואילו סבו, ארנסט פון היגל, היה גנרל לויטננט ושר המלחמה הווירטמברגי. בשנת 1870 הוא התגייס לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-122 (וירטמברג ה-4 - פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ומלך הונגריה), עימו לחם במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה. בשנת 1908 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-2, ובשנת 1912 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא מונה לסגן מפקד הקורפוס ה-13, וב-25 באוגוסט 1914 מונה היגל למפקד קורפוס המילואים ה-26, אשר הוקם כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובאפריל 1915 לחם בקרב איפר השני. בשנת 1916 לחם הקורפוס במהלך הקרב על הסום כחלק מהארמייה השנייה, ובאפריל 1917 תפס עמדות באזור שמפאן בשם "קבוצת דורמואז". על פעולותיו במלחמה קיבל היגל את עיטור הפור לה מריט ואת עיטור מסדר העיט האדום, וב-6 במרץ 1918 הוא פרש לביתו. לאחר המלחמה התגורר היגל בנוננאו, עד מותו ב-4 בינואר 1928.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו פון היגל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1019478330
* VIAF: 232142318
* WorldCat: viaf-232142318

 |
**אוטו לודביג סינדינג** (בנורווגית: **Otto Ludvig Sinding**‏; 20 בדצמבר 1842 – 22 בנובמבר 1909) היה צייר, מאייר, משורר ומחזאי נורווגי. נושאיו התבססו על הטבע הנורווגי, החיים העממיים וההיסטוריה.

חיים אישיים
-----------

אוטו סינדינג נולד בקניגסברג כבן למפקח מיכרות מתיאס וילהלם סינדינג (1811–1860) וססילי מארי מיידל (1817–1886). הוא היה אחיהם הבכור של הפסל סטפן סינדינג והמלחין כריסטיאן סינדינג. הוא היה אחיינו של ניקולאי מיידל (1822–1899) ותורוולד מיידל (1824–1908), ובאמצעותו של בן דודו הראשון של גלור תורוולד מיידל, שהתחתן עם אחותו של אוטו תורה קתרין סינדינג. אוטו סינדינג היה גם בן דודו הראשון של אלפרד סינדינג לארסן ושלושת האחים ארנסט אנטון הנריק סינדינג, אליזבת סינדינג וגוסטב אדולף סינדינג.

באפריל 1874 בקארלסרוהה התחתן אוטו סינדינג עם אנה כריסטין נילסן (1855–1914), בתם המאומצת של הנס גודה ובטי אנקר. בנם זיגמונד סינדינג הפך לצייר.

קריירה
------

אוטו סינדינג למד בבית ספר לאמנויות בכריסטיאניה (אוסלו) שם למד משפטים ושימש כעובד מדינה. ניסיונותיו הראשונים לציור נוף זיכו אותו במלגה, בה נסע לקרלסרוהה בגרמניה שם המשיך את לימודיו. הוא למד אמנות אצל הנס גודה בבית הספר לאמנות באדן בקרלסרוהה. שם גם סינדינג בא במגע עם וילהלם לודוויג פרידריך ריפשטאל וקרל תיאודור פון פילוטי.

בשנת 1876 חזר לנורווגיה ואז צייר את מזבח המשיח על הצלב לכנסיית פול בכריסטיאניה (אוסלו) וכמה תמונות של סיפורי עם נורווגיים, וציורים של קווי חוף דרמטיים. בשנת 1880 הוא עשה טיול באיטליה ואז התיישב במינכן.

בחורף 1886 הוא ערך מסע לימודי באיי לופוטן. כמה מיצירותיו הידועות ביותר היו ציורי הנוף שלו מלופוטן.

בשנת 1891 הוא הקים בית מגורים בליזקר.

משנת 1903 ואילך התגורר האמן במינכן, שם היה פרופסור באקדמיה לאמנות במינכן.

הוא נפטר במינכן בנובמבר 1909.

גלריה
-----

* באיי לופטן באיי לופטן
* דייגת בחוףדייגת בחוף
* אביב בלופטן אביב בלופטן
* חורף בלופטןחורף בלופטן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו סינדינג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Knut Ljøgodt, Otto Sinding, **Norsk biografisk leksikon**, 2020-02-25
2. ↑  Ebbell, Chr. (1940). "Mejdell, Glør Thorvald". In Brøgger, A. W.; Jansen, Einar (eds.). *Norsk biografisk leksikon* (in Norwegian). **9** (1st ed.). Oslo: Aschehoug. pp. 137–140.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90566341
* GND: 117401285
* ISNI: 0000 0000 7148 1682
* KulturNav: 8d92086d-a273-4c18-a8a6-d56bf42fc4d3
* LCCN: n97863526
* NKC: xx0104959
* NTA: 086891081
* RKD: 72796
* SUDOC: 05758012X
* ULAN: 500081191
* VIAF: 57391201
* WorldCat: lccn-n97863526

 |
הרוזן **אֵדוּאַרְד טָאפֶה, הוויקונט ה-11 מטָאפֶה** (בגרמנית: **Eduard Taaffe**;‏ 24 בפברואר 1833 – 29 בנובמבר 1895) היה מדינאי אוסטרי וראש ממשלת האימפריה האוסטרו-הונגרית בין 1868 ל-1870 ובין 1879 ל-1890.

ביוגרפיה
--------

טאפה, שהיה בן למוצא אצולה פרוטסטנטית אירי והיה חבר ילדות של פרנץ יוזף הראשון, מאוחר יותר קיסר אוסטריה, נכנס לשירות המדינה האוסטרי בשנת 1852 ועלה בדרג המדיני במהירות. לאחר שכיהן כמושל על אוסטריה עילית, שר הפנים ושר הביטחון והביטחון הציבורי.

הוא הפך לראש ממשלה (תפקיד אשר נודע נכון לאותה העת בתור השר-הנשיא של אוסטרו-הונגריה) של האימפריה בשנת 1868 אך התפטר בשנת 1870 מכיוון שתמיכתו בוויתורים מדיניים מהממשל הריכוזי למען אוטונומיה לצ'כים גרמה למשבר ממשלתי ממושך.

שוב שירת כשר הפנים (1870–1871 ו-1879) ומושל טירול משנת 1871, שב להיות ראש ממשלה באוגוסט 1879, ומשל במשך 14 השנים הבאות בתמיכת אנשי דת שמרנים ובעלי אדמות פולנים וצ'כים, קואליציה שהפכה להיות המכונה טבעת הברזל של טאפה הודות להצלחתה הממושכת שאופיינה בכמות הזמן אשר התמשכה.

הצלחתו הגדולה ביותר הייתה השבת שיטת סדר על ידי מתן ויתורים לשאיפות הלאומיות של הפולנים והצ'כים והבאתם לשירות המדינה תחת שלטון בית הבסבורג. אולם דרישותיהם של הלאומנים הצ'כיים נעשו רדיקליות יותר ויותר, וטאפה איבד לבסוף את השליטה בקואליציה שלו, והתפטר בשל דחייתו של הרייכסראט (הבית התחתון של הפרלמנט) להצביע בנובמבר 1893 על הצעת חוק להאריך את שלטונו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד טאפה, הוויקונט ה-11 מטאפה** בוויקישיתוף
* אדוארד טאפה, הוויקונט ה-11 מטאפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282790805171
* GND: 118620428
* ISNI: 0000 0000 4015 2915
* LCCN: no98082330
* NKC: pna2012678252
* NTA: 071332251
* VIAF: 15562505
* WorldCat: lccn-no98082330

 |
**אוטו קורפס** (בגרמנית: **Otto Korfes**‏; 23 בנובמבר 1889 – 24 באוגוסט 1964) היה גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שירת כגנרל במשטרת העם בגרמניה המזרחית ותקופה קצרה בצבא העם הלאומי.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

קורפס נולד ב-23 בנובמבר 1889 בוונצן. בשנת 1909 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-66 (מגדבורג ה-3), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואף השתתף בקרב לייז'. ב-25 בפברואר 1915 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-18 בדצמבר 1917 הוא הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.

בשנת 1920 פרש מהצבא, והחל ללמוד מדעי המדינה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בשנת 1923 סיים את לימודי הדוקטורט, ובשנת 1929 התחתן עם גודרון מרץ פון קירנהיים, בתו של הגנרל הרמן מרץ פון קירנהיים, ממנה נולדו לו שתי בנות.

בשנת 1935 הצטרף קורפס לוורמאכט, ושירת ברגימנט הרגלים ה-66. ב-1 באוקטובר 1937 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט, וב-1 בפברואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה לחם קורפס עם גדודו, כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-13, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין. ב-5 בפברואר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-518, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-295, וב-1 בינואר 1941 הועלה לדרגת אוברסט. ב-16 בנובמבר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-295, וב-1 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. קורפס לחם עם הדיוויזיה בקרב סטלינגרד, וב-31 בינואר 1943 נכנע עם שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום ונלקח בשבי.

### שהותו בשבי

במהלך השהייה בשבי הוא הצטרף אל ליגת הקצינים הגרמנים והיה אחד החברים הפעילים בה, ובעקבות כך נשלחו בני משפחתו למחנה ריכוז על ידי הגסטפו.

גיסיו אלברכט מרץ פון קירנהיים ווילהלם דיאקמן השתתפו בקשר ה-20 ביולי, והוצאו בעקבות כך להורג.

### לאחר המלחמה

בשנת 1948 שוחרר קורפס מהשבי, ועבר להתגורר בפוטסדאם. הוא שימש כראש הארכיון הממלכתי של פוטסדאם (1948–1952) ומחלקת הארכיון במשרד הפנים (1949–1952), הוא יצר את היסודות של ארכיון המדינה בגרמניה המזרחית. הוא הפך לחבר פעיל של המפלגה הלאומית דמוקרטית של גרמניה, אולם השטאזי עדיין חשדו בו. בשנת 1952 גויס למשטרת העם וקיבל דרגת גנרל מאיור. בין השנים 1952 ל-1956 הוא כיהן כראש המחלקה ההיסטורית של משרד הפנים וסגן ראש המטה של אגף המבצעים של המשטרה. ב-31 במרץ 1956 פרש מהמשטרה. משנת 1958 עד מותו ב-24 באוגוסט 1964 הוא כיהן כיו"ר איגוד הקצינים לשעבר. בשנת 1959, כהוקרה על שירותו למען מזרח גרמניה, עוטר ב"עיטור ההצטיינות למען המולדת").

קישורים חיצוניים
----------------

* אוטו קורפס באתר feldgrau (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 11919936X
* ISNI: 0000 0000 8362 9277
* LCCN: nr95028694
* SUDOC: 11816693X
* VIAF: 20485358
* WorldCat: lccn-nr95028694

 |
**פאול אוטו פליקס פרייהר קרס פון קרסנשטיין** (בגרמנית: **Otto Kreß von Kressenstein**;‏ 13 בספטמבר 1850 – 19 בפברואר 1929) היה גנרל אוברסט בבוואריה ושר המלחמה הבווארי מ-16 בפברואר 1912 עד 7 בדצמבר 1916.

ביוגרפיה
--------

קרס פון קרסנשטיין נולד בגרמרסהיים. לאחר הצטרפותו לצבא המלכותי הבווארי הוא שימש כמועמד לקצונה ברגימנט הפרשים הקלים ה-2 הבווארי (טקסיס). הוא שירת במלחמת מלחמת צרפת–פרוסיה בדרגת לויטננט, ובמהלך השנים 1874–1877 הוא למד באקדמיה הצבאית הבווארית במינכן. בדרגת אובר לויטננט הוא הועבר לפיקוד הכללי של הקורפוס הבווארי השני, ובשנת 1888 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר. בשנת 1891 הוא הועלה לדרגת מיור, והועבר לרגימנט הפרשים הכבדים ה-1 הבווארי (קרל, נסיך בוואריה) בשנת 1893, שם הועלה לדרגת אוברסט לוטננט בשנת 1896. בשנה שלאחר מכן הוא מונה למפקד רגימנט הפרשים הקלים המלכותי ה-6 (אלברכט, נסיך פרוסיה), בשנת 1898 הועלה לדרגת אוברסט, ובשנת 1901 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1902 הוא קיבל את הפיקוד על חטיבת הפרשים המלכותית הבווארית הרביעית. בדרגת גנרל לוטננט קיבל את התפקיד כמפקח על חיילי הפרשים בשנת 1904. בשנת 1906 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-1, ופיקד עליה עד לשנת 1910. לאחר כניסתו לתפקיד שר המלחמה בשנת 1912, הוא הועלה לדרגת גנרל אוברסט ב-1 באוגוסט 1914. קרס פון קרסנשטיין היה הנציג הבווארי באימפריה הגרמנית. הוא התפטר מתפקידו בשנת 1916 ומת במינכן ב-19 בפברואר 1929. אחד מבניו היה הגנרל פרנץ אוטו פרייהר קרס פון קרסנשטיין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו קרס פון קרסנשטיין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Kreß von Kressenstein, Otto Freiherr von* (אורכב 24.02.2019 בארכיון Wayback Machine), House of the Bavarian history (HdBG).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116524235
* ISNI: 0000 0000 0978 1625
* VIAF: 35210600
* WorldCat: viaf-35210600

 |
**אלסנדרו באלאן** (באיטלקית: **Alessandro Ballan**; ב-6 בנובמבר 1979) הוא לשעבר רוכב אופני כביש איטלקי. באלאן ידוע בעיקר בזכות ניצחונו באליפות העולם (2008) וברונדה ון פלנדרן (2007).

קריירה
------

### למפרה (2004–2009)

באלאן במדי למפרה, טור דה פראנס 2007
באלאן הפך למקצוען בשנת 2004 עם הצטרפותו לקבוצת למפרה. 

ב-2005 סיים במקום השני במרוץ שלושת הימים של דה פאנה-קוקסייד. לאחר מכן, סיים במקום השישי ברונדה ון פלנדרן. באוגוסט באותה העונה השיג את הניצחון המקצועני הראשון שלו, כאשר ניצח בקטע הרביעי באנקו טור. 

בעונת 2006 ניצח באלאן במרוץ החד יומי "טרופאו לאייגויילה" וסיים רביעי במילאנו–טורינו. הוא סיים שמיני במילאנו - סן רמו וסיים שני בE3 פרייס פלנדרן, לאחר שהגיע 2 שניות אחרי תום בונן המנצח. באלאן המשיך להצטיין בקלאסיקות האביב, כשסיים חמישי ברונדה ון פלנדרן ושלישי בפריז - רובא, לאחר שהגיע 1:49 אחרי פביאן קנצ'לרה המנצח. באלאן ערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס, וסיים שני בקטע ה-12. הוא סיים שלישי בטור של פולין. 

ב-8 באפריל 2007, רשם באלאן את אחד מהישגי השיא בקריירה שלו, כאשר ניצח ברונדה ון פלנדרן, לאחר שגבר על ליף הוסט הבלגי בספרינט סיום. לפני זה, ניצח במרוץ שלושת הימים של דה פאנה-קוקסייד. באותה עונה, ניצח את קלאסיקת ואטנפול. 

ב-2008, סיים באלאן במקום השני במונטה פאשי ארויקה, לאחר שהפסיד לפביאן קנצ'לרה בספרינט סיום. הוא סיים רביעי ברונדה ון פלנדרן ושלישי בפריז - רובא. הוא סיים שני בגרנד פרי דה פלואה. באלאן השיג את הניצחון הראשון שלו בקטע בגרנד טור, כאשר עשה זאת בהופעת הבכורה שלו בוואלטה אספנייה. אולם שיא העונה של באלאן הגיע בסוף ספטמבר, כאשר ניצח את אליפות העולם.

ב-2009 ניצח בטור של פולין וגם בקטע החמישי במרוץ.

### BMC (2010–2014)

באלאן במהלך פריז - רובא 2011, במדי BMC
באלאן הצטרף ל-BMC ב-2010. באותה עונה הוא סיים שישיי בגרנד פרי קוויבק וחמישי בטור של פולין. 

ב-2011 באלאן הראה שוב את היכולות שאפיינו אותו בקלאסיקות האביב, כאשר סיים שני בסטראדה ביאנקה, לאחר שהפסיד לפיליפ ז'ילבר בספרינט מתוך דבוקת רוכבים מצומצמת. הוא סיים רביעי במילאנו - סן רמו, ושישי בפריז - רובא. 

ב-2012, סיים במקום ה-4 בסטראדה ביאנקה ובמקום ה-8 במילאנו - סן רמו. באלאן המשיך להיראות טוב, אבל לא הצליח לנצח כאשר סיים תשיעי בE3 פרייס פלנדרן, שלישי בפריז - רובא וברונדה ון פלנדרן. הוא ניצח במרוץ החד יומי, ג'ירו דל טוסקנה ובקטע השביעי באנקו טור. הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם בנגד השעון קבוצתי, לאחר שקבוצתו (BMC) סיימה שנייה, אחרי אומגה פארמה קוויק סטפ זכתה בזהב. 

בלאן התחרה במעט מרוצים ב-2013, ופרש רשמית רק בעונת 2016 לאחר שלא הצליח למצוא קבוצה.

פרשיות סמים
-----------

באלאן הושעה לשנתיים בינואר 2014, בעקבות כך בוטל חוזהו עם BMC.

בסוף 2015, ההאשמות כנגד באלאן בוטלו והוא נוקה מכל האשמה. הוא ניסה לחפש קבוצה ב-2016 ללא הצלחה, ובעקבות כך פרש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלסנדרו באלאן** בוויקישיתוף

* אלסנדרו באלאן, באתר Cycling Archives

הערות שוליים
------------

1. ↑  World Championship 2008, procyclingstats.com