recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ריוטרו האשימוטו** (ביפנית: 橋本 龍太郎 ;‏ 29 ביולי 1937 - 1 ביולי 2006) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-82 וה-83. הוא הנהיג את אחת סיעות הגדולות בתוך המפלגה הליברלית-דמוקרטית במהלך רוב שנות ה-90, והיה דמות בעלת השפעה בפוליטיקה של יפן עד שנאלץ לפרוש ב-2004.

ראשית חייו
----------

האשימוטו נולד בעיר סוג'ה שבמחוז אוקיאמה, בנו של ריוגו האשימוטו, שר בממשלתו של נובוסוקה קישי. בדומה לאביו, למד האשימוטו מדע המדינה באוניברסיטת קייו ב-1960, וקיבל מושב בבית הנבחרים של יפן ב-1963.

האשימוטו התקדם בסולם הדרגות בתוך המפלגה הליברלית-דמוקרטית במהלך שני העשורים הבאים, ולבסוף התמנה לתפקיד שר הבריאות והרווחה בממשלתו של מסיושי אוהירה ב-1978, ושנתיים לאחר מכן התמנה למנהל אגף הכספים והציבור של המפלגה. הוא שב להיות שר בממשלה ב-1986, בממשלתו של יסוהירו נקסונה, וב-1989 קיבל את תפקיד המזכיר הכללי של המפלגה, השני רק לראש הממשלה.

האשימוטו הפך לדמות מפתח בסיעתו של קקואיי טנאקה בשנות ה-70. לאחר התפטרותו של טנאקה, הנהיג נובורו טקשיטה את הסיעה, וב-1988 ספגה הסיעה מכה קשה לאחר שנחשפה מעורבותו בשערוריית Recruit. המפלגה הליברלית-דמוקרטית איבדה מכוחה בעקבות התפוצצות בועת הנדל"ן ביפן, ולאחר מכן נחשף שאחד ממזכיריו של האשימוטו היה מעורב בעסקאות לא חוקיות. האשימוטו התפטר מתפקידו כשר האוצר, אך שב כמעט מיידית לממשלה בתפקיד השר לסחר בינלאומי ולתעשייה בממשלתו של טומיאיצ'י מוריאמה.

ראשות הממשלה
------------

כשהתפטר מוריאמה מתפקידו ב-1996 נבחר האשימוטו בבחירות מקדימות בתוך מפלגתו להחליפו בראשות הממשלה. הוא נהנה מפופולריות ציבורית, ולאחר שכלכלת יפן לא הראתה סימני התאוששות מהתפוצצות בועת הנדל"ן, מינה האשימוטו קבוצה של יועצים מהמגזר הפרטי שתפקדים היה למצוא דרך לשקם את הכלכלה היפנית ולפתוח אותה לסחר בינלאומי. מהלך זה זכה לתמיכה נרחבת, ואיפשר להאשימוטו לפזר את הדיאט ולנצח בבחירות הבאות.

בבחירות לבית היועצים של יפן ב-1998 איבדה המפלגה הליברלית-דמוקרטית את הרוב שלה בבית, ובעקבות זאת התפטר האשימוטו. שר החוץ שלו, קייזו אובוצ'י החליף אותו בתפקידו.

לאחר ראשות הממשלה
-----------------

האשימוטו שמר על מעמדו הבכיר במפלגה, והוביל את סיעתו במשך מספר שנים נוספות. הוא היה אחד המועמדים הבולטים להחליף את יושירו מורי בראשות הממשלה ב-2001, אך הפסיד בבחירות המקדימות לג'ונאיצ'ירו קואיזומי.

סיעתו של האשימוטו החל להתפרק ב-2003, בעקבות היבחרו של קואיזומי. בשנה שלאחר מכן פרש האשימוטו מהסיעה לאחר שנמצא שקיבל המחאה על סף 100 מיליון ין מאיגוד רופאי השניים של יפן, והודיע שלא יתמודד פעם נוספת על מושבו בבית הנבחרים.

האשימוטו נפטר ב-1 ביולי 2006 כתוצאה מאיסכמיה של המעיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריוטרו האשימוטו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריוטרו האשימוטו
* ריוטרו האשימוטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007447675105171
* BIBSYS: 3030787
* CiNii: DA00999789
* GND: 132108054
* ISNI: 0000 0000 8291 8077
* LCCN: nr91007339
* NDL: 00008404
* NTA: 162594178
* SUDOC: 133565351
* VIAF: 108683982
* WorldCat: lccn-nr91007339

 |
דגל פורט סאמטר אשר הונף על המצודה
שחזור דיגיטלי של הדגל
**דגל פורט סאמטר** היה גרסה של דגל ארצות הברית אשר הונף על חומות פורט סאמטר בתחילתה של מלחמת האזרחים האמריקנית. עיצובו של הדגל היה עיצוב ייחודי שכן הכוכבים שבקנטון הדגל עוצבו בצורת יהלום ומנו 33 כוכבים, מספר המדינות אשר היו חברות באיחוד טרם פרישת מדינות הדרום. 

הדגל אשר הונף בפתחו של הנמל הדרומי פגע ברגשותיהם של בני קרוליינה הדרומית וכל מדינות הקונפדרציה שכן הקונפדרציה האמינה בעצמאותה ולא יכלה להשלים עם דגל זר המונף בפתחו של אחד מנמליה החשובים ביותר.

ירית הפתיחה של המלחמה הייתה במצור בן מספר חודשים אותו הניחו כוחות הדרום על המצודה אשר שכנה במבואותיו של נמל צ'ארלסטון, מפקד צבא הקונפדרציה שהיה מוצב באזור, בריגדיר גנרל פ.ג.ט. בורגארד קרא לחיילי המבצר להיכנע, אך למרות קריאות חוזרות ונשנות התעלמו מגיניו מהקריאה.

ב-12 באפריל 1861, פתחו סוללות תותחים של צבא הדרום באש על המבצר. התותחים ירו על המבצר 36 שעות ברציפות. חיל המצב השיב אש לא יעילה. ב-13 באפריל נכנע המבצר ופונה. איש לא נפגע במהלך ההפגזה על המוצב, אך כאשר הורד הדגל ונורה מטח כבוד, נהרג חייל אחד ואחר נפצע אנושות מהתפוצצות באחד מהתותחים. חיילי המוצב הורשו לחזור לצפון, ומפקד המוצב, מייג'ור רוברט אנדרסון לקח עמו את הדגל, שהפך לסמל פטריוטי במהלך המלחמה. 

אנדרסון הביא עמו את הדגל לניו יורק לאחר פינוי המצודה, ובעת עצרת המונית בכיכר היוניון בניו יורק הניף את הדגל - הייתה זאת העצרת הגדולה ביותר שנערכה באמריקה הצפונית עד לאותה עת. לאחר העצרת, המשיך הדגל לנדוד בערים ובעיירות של מדינות הצפון כסמל פטריוטי אשר נרכש שוב ושוב במכירות פומביות ונתרם בחזרה לאומה לאחר הזכייה בו.

ב-14 באפריל 1865, 4 שנים לאחר כניעתה של המצודה והורדתו מראש התורן, וכחלק מחגיגות הניצחון של האיחוד במלחמה, הגיע אנדרסון, אז כבר מייג'ור גנרל, והניף את הדגל על חורבות המצודה.

הדגל שמור עד היום במוזיאון שבמבצר.

קישורים חיצוניים
----------------

* דגל פורט סאמטר, באתר דגלי העולם (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוס קאטון, **מלחמת האזרחים האמריקנית**, הוצאת מערכות, עמ' 77
שפרד מאונט, ורד השרון - דיוקן ביתו רות
**שפרד אלונזו מאונט** (באנגלית: **Shepard Alonzo Mount**;‏ 17 ביולי 1804 - 18 בספטמבר 1868) היה צייר אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות דיוקנאותיו, אם כי עבד בכמה ז'אנרים. הוא היה אחיו הגדול של הצייר המפורסם והמוזיקאי, ויליאם סידני מאונט.

שפרד מאונט, ניקול פלויד, 1831

ביוגרפיה
--------

לאחר מותו המוקדם של אביו בשנת 1814, המשפחה עברה לסטוני ברוק. שם לימד אותו ג'יימס ברוסטר, יצרני כרכרות בניו הייבן. בשנת 1827 הוא הלך אחר החברה שעברה לניו יורק והצטרף לאחיו ויליאם והנרי, ששניהם למדו להיות ציירים. עד מהרה החליט ללכת בעקבותיהם ובילה שנתיים באקדמיה הלאומית לעיצוב, לאחר מכן החל להשתתף בתערוכות שם.

הוא וויליאם פתחו סטודיו בשנת 1829 והוא הפך לחבר באקדמיה בשנת 1833.

האולפן לא הצליח והם עברו להתגורר באתונה, פנסילבניה, אם כי שפרד חזר לניו יורק זמן לא רב אחר כך. שם הוא למד ציור דיוקן עם הנרי אינמן.

בשנת 1837 התחתן עם אליזבת המסטד אליוט, בתו של צייר הפורטרטים צ'ארלס לורינג אליוט.

שפרד מאונט, קתרין ברוק האל
בשנת 1841 הוא התיישב עם משפחתו בסטוני ברוק. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר לאקדמאי באקדמיה הלאומית.

הוא העדיף לצייר נופים, אך המשיך כצייר פורטרטים לפרנס את משפחתו.

בתחילת שנות השישים של המאה ה-19, חייו השקטים יחסית קיבלו תפנית שלילית כאשר בתו הבכורה, רות, נפטרה משחפת. ובנו ויליאם, שגר במיסיסיפי, גויס לצבא הקונפדרציה. לאחר שנלכד ונכלא כמרגל, גייס מאונט את עזרתם של פרנסיס ביקנל קרפנטר ויליאם קלן בראיינט לעתירה לנשיא לינקולן לשחרורו. מאמץ זה הצליח בשנת 1864.

שפרד נפטר מכולרה בספטמבר 1868.

אחיו ויליאם נפטר גם הוא מכולרה, חודש לאחר מכן ובנו, ויליאם, נפטר מדלקת ריאות חודש לאחר מכן.

את עבודותיו ניתן לראות במוזיאון האמנות של דלאוור, במוזיאון המטרופוליטן, במכון דטרויט לאמנויות, בחברה ההיסטורית של ניו יורק ובבית הלבן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפרד אלונזו מאונט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shepard Alonzo Mount (1804-1868), Victorian Art History, www.avictorian.com
2. ↑  Shepard Alonzo Mount, www.oxfordgallery.com
3. ↑  William Shepard Mount, geni\_family\_tree

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119063859
* ISNI: 0000 0000 6678 1840
* LCCN: n84148233
* RKD: 58037
* ULAN: 500025219
* VIAF: 62350139
* WorldCat: lccn-n84148233

 |
**ריוליט** - סלע געשי (סלע פרץ, סלע אקסטרוסיבי) העשוי תרכובת פלסית ("חמוצה") של למעלה מ-69% סיליקה, הנוצר מהתקררות מהירה של לבה.

הסלע ריוליט מופיע בגווני אפור בהיר עד ורדרד עם בועיות אוויר לכודות בתוכו.
השם ריוליט בא מהמילה היוונית "זרם" (rhyax) הבאה לתאר את הצורה היפה שנשמרת בסלע המקורר לאחר זרימתו.

מבנה הריוליט
------------

סלע הריוליט יכול להופיע בצורות רבות, מאפינטי ועד פורפירי. התרכובת המינרלית כוללת בדרך-כלל קוורץ וסוגים שונים של פלדספר (פצלת השדה) כדוגמת פלגיוקלז, ביחס של 2:1. לעיתים מכיל גם ביוטיט ופירוקסן. ריוליט מכיל גם יותר תחמוצת אשלגן מתחמוצת נתרן.

הריוליט נחשב כמקבילה הגעשית של הגרניט הפלוטוני מכיוון שההרכב המינרלי שלהם דומה - עשיר בסיליקה ונמוך בברזל ומגנזיום.

ריוליט נוטה להתגבש מהר וליצור לבה צמיגית מאוד (בגלל אחוז הסיליקה הגבוה שבו). 
הריוליט מופיע הן בלבה שהתקררה מהר געש והן בדייקים.
ריוליט המתגבש מהר מכדי ליצור גבישים, יוצר זכוכית געשית בצבע שחור הנקראת אובסידיאן ואילו ריוליט המתגבש לאט יותר, יוצר גבישים שבירים וספוגיים בצבע לבן (טוף).

הריוליט נוטה להתפרץ בהתפרצויות אלימות עקב צמיגות הלבה הגבוהה שלו (צמיגותו הגבוהה נובעת מאחוז סיליקה גבוה והלבה כולאת בתוכה בועות גז הגורמות לפיצוץ אלים, בעוד שבסוגי לבה אחרים הגז משתחרר מעט לפני ההתפרצות).

תפוצת הריוליט
-------------

הריוליט מופיע הרבה באזורים יבשתיים, בדרך כלל באזורים בהם גם יופיעו בזלת ואנדזיט בעוד שבאוקיינוסים הוא נדיר למדי.
ריוליט ניתן לראות בצורת טוף באיי ליפארי (מצפון לסיציליה), בהונגריה, במחוז ויילס שבאנגליה, באיסלנד ובעמקים נרחבים בניו מקסיקו, ארצות הברית, אך גם בעוד מקומות:

פארק ילוסטון שבמדינת ויומינג בארצות הברית הוא למעשה כיפה ענקית של קלדרה ריוליטית.

"העמק הארוך" במדינת קליפורניה שבארצות הברית הוא אחת מהקלדרות הגדולות ביותר על פני כדור הארץ ונוצר אף הוא מריוליט- אורכו 32 ק"מ ורוחבו 17 ק"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריוליט** בוויקישיתוף
* ריוליט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| סלעים |
| --- |
| סלעי יסוד |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |
| סלעים מותמרים |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |
| סלעי משקע |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |
**ריוטארו אראקי** (ביפנית: **荒木 遼太郎**; נולד ב-29 בינואר 2002 בקוממוטו שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת קאשימה אנטלרס מליגת העל היפנית.

קריירת מועדונים
---------------

ב-12 באוקטובר 2019 פורסם כי אראקי יצטרף לקאשימה אנטלרס מליגת העל היפנית לקראת עונת 2020. ב-16 בפברואר 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לנאגויה גרמפוס במסגרת שלב הבתים של גביע הליגה היפנית. ב-23 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היפנית, בהפסד 3-0 לסאנפרצ'ה הירושימה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020. ב-16 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ויסל קובה במסגרת המחזור העשירי בליגה. בסך הכל ערך אראקי 26 הופעות ליגה בעונתו הראשונה במועדון, בהן הבקיע שני שערים, וקבוצתו סיימה במקום החמישי בליגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריוטארו אראקי, ברשת החברתית טוויטר
* ריוטארו אראקי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  「厳しい道の方が成長できる」。東福岡で競争を勝ち抜く力身につけたMF荒木遼太郎、より成長するために鹿島へ באתר Gekisaka, ‏ 12 באוקטובר 2019 (ביפנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ריוטארו אראקי"**.
**רקמת שומן** (או **רקמה אדיפוזית**, באנגלית: **Adipose tissue**) היא סוג של רקמת חיבור המורכבת מתאים אדיפוציטים – תאי שומן. הרקמה מרכיבה כ-20% מסך המשקל באדם הבוגר. תפקידה המרכזי של הרקמה הוא אגירת שומן, כלומר אגירת מולקולות עתירות אנרגיה. בנוסף, לתאים האדיפוציטים יכולת יצירה ופירוק של טריגליצרידים, תפקיד אנדוקריני, בידוד ושמירה על חום הגוף, הגנה על איברים חיוניים (כמו הלב והכבד) ובלימת זעזועים. רקמת השומן נמצאת בעיקר בתת-עור, מעט בעור (דרמיס), וכן בבלוטות יותרת התריס במבוגרים ובמח העצם הצהוב, שם היא המעניקה לו את צבעו.

מקור תאי השומן הוא ברקמת המזנכימה, לכן רקמה זו מוגדרת כרקמת חיבור. התא המזנכימלי מתמיין לליפובלסט, אשר יכול להתמיין לשני סוגים של תאי שומן: תאים אוניאוקולריים ותאים מולטיאוקולריים. תאים אוניאוקולריים מכילים טיפת שומן אחת גדולה, התופסת את הרוב המוחלט של נפח התא, בעוד גרעין התא נדחק לשולי התא. זהו השומן הלבן באדם הבוגר. התאים המולטיאוקולריים מכילים מספר רב של טיפות שומן. זהו שומן חום אשר נפוץ ברקמות עובריות, וכן אצל בעלי חיים הנכנסים לתרדמת חורף. מטבוליזם של שומן חום מופעל על ידי ההורמון נוראדרנלין שמשפעל ליפאזות אשר מפרקות את השומן.

תפקיד אנדוקריני
---------------

התאים האדיפוציטים מפרישים אדיפוקינים (סוג של הורמונים) ביחס מסוים לכמות השומן האצורה בתוכם.

* לפטין - איבר המטרה שלו הוא ההיפותלמוס שבמוח.
* אדיפונקטין - מופרש ביחס הפוך לכמות השומן האצור בתא. קשור ברגישות הרקמות לאינסולין
* ואזפטין - פעולתו דומה לזו של אינסולין בכך שהוא מעודד כניסת גלוקוז לתאים.
* פקטורים מעוררי דלקת - TNF α, IL6 - איבר המטרה העיקרי הוא הכבד.
* NEFA - חומצות שומן חופשיות - קשורות בפיתוח תנגודת של הרקמות לאינסולין.
* אסטרדיול - הורמון ממערכת המין, קיים בעיקר בנקבות.
* PAI1 - קשור ליכולות הקרישה של טסיות הדם.

תהליכים פנים-תאיים
------------------

### פירוק טריגליצריד אגור

מהלך המורכב משני אנזימים המכניסים מולקולת מים בין הגליצרול לחומצת השומן וכך משחררים אותה.
האנזים הראשון נקרא HSL (ליפאז רגיש להורמונים) אשר מפריד 2 חומצות שומן.
ההורמונים המשפעלים אנזים זה הם אדרנלין וגלוקגון.
האנזים השני נקרא MAG שמפריד את חומצת השומן השלישית (והאחרונה).
כאשר חומצות השומן החופשיות יוצאות מן התא הן נקשרות לחלבון אלבומין בזרם הדם.

צפייה במיקרוסקופ
----------------

בעת הכנת תתקין בצביעת המטוקסילין-אאוזין, אשר מתבצע על ידי שיקוע בפרפין, אובדים השומנים, ולכן תאי השומן נראים במיקרוסקופ כמכילים בועה ריקה שבשוליה הגרעין. ניתן לשמר את השומן על ידי שימוש בחתכים קפואים ועל ידי צביעה ב-oil Red-O. לחלופין, ניתן לשמר שומנים בתאים שעברו קיבוע באוסמיום ארבע-חמצני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רקמת שומן** בוויקישיתוף
* רקמת שומן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* רקמת שומן, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292819705171
* BnF: cb11938365t (data)
* GND: 4154224-1
* LCCN: sh85000877
* LNB: 000114913
* NDL: 00570882
* NKC: ph908105

 |
**למבורגיני הורקאן STO** (באיטלקית: **Lamborghini Huracán STO**; ראשי תיבות של "**S**uper **T**rofeo **O**mologato") היא מכונית ספורט המיועדת למסלול במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי למבורגיני משנת 2020. היא נחשפה ב-18 בנובמבר 2020, השיווק ללקוחות החל בין הרבעון הראשון לשני של 2021. היא גרסה המיועדת למסלול של הלמבורגיני הורקאן.

עיצוב והתאמה למרוצים
--------------------

העיצוב הפנימי כמעט ולא שונה מהורקאן הרגילה אך תא הנוסעים עבר התאמה למרוצים, הכולל: מושבי מרוץ, הורדת כל הפריטים המיותרים והחלפתם בסיבי פחמן להורדת המשקל והוספת מערכת מרוצים. העיצוב החיצוני נותר זהה להורקאן אך עם שינויים אווירודינמיים הכוללת: הנמכת המרכב בכמה סנטימטרים, כונסי אוויר גדולים יותר בצידי המכונית והוספת כונס אוויר בגג, כנף אחורית גדולה וקימורים המשפרים את כוח ההצמדה.

מפרט טכני
---------

היא כוללת מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר אטמוספירי המספק 640 כ"ס ב-8,000 סל"ד ומומנט מרבי של 57.6 קג"מ. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.0 שניות ומ-0 ל-200 קמ"ש 9.0 שניות, המהירות המרבית עומדת על 310 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 13.9 ליטר לכל 100 ק"מ.

גלריה
-----

* מבט קדמימבט קדמי
* מבט אחורימבט אחורי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למבורגיני הורקאן STO** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של למבורגיני הורקאן STO (באנגלית)
* למבורגיני הורקאן STO סקירה: מכונית על הארדקור על המסלול, באתר טופ גיר, 4 בנובמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  cartube, נולדה למסלול: למבורגיני הורקאן STO נחשפת - cartube, באתר www.cartube.co.il
2. ↑  Lamborghini Huracan STO Revealed As $328,000 Race Car For The Road, Motor1.com (באנגלית)
**למבורגיני אגואיסטה** (באיטלקית: **Lamborghini Egoista**) היא מכונית קונספט, שתוכננה ויוצרה על ידי חברת למבורגיני לרגל יובל שנים לחברה. היא מבוססת על הלמבורגיני גאיארדו. היא הוצגה ב-12 במאי 2013.

סקירה כללית
-----------

ללמבורגיני אגואיסטה יש תא נהג ייחודי - תא הנהג הוא גם תא הנוסעים שכן רק אדם אחד יכול להיכנס למכונית. תא הנהג מזכיר תא טייס של מטוס קרב, יש לו חופה מיוחדת שניתן להסיר ולהרכיב מחדש וכן יש צורך להוציא ולהרכיב את ההגה כל פעם מחדש כאשר רוצים לנהוג במכונית.

למכונית עיצוב חיצוני מרשים ויוצא דופן. גוף המכונית והגלגלים עשויים מחומרים נוגדי קרינה. חופת תא הנהג היא בעלת צבע אדום עז וכן ישנים פסים וסימונים אדומים נוספים באחורי ובקדמת המכונית, כולם נועדו לשוות לה מראה של מטוס קרב מודרני.

היא כוללת מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר אטמוספירי המספק 608 כ"ס (453 קילוואט).

פירוש השם
---------

באיטלקית פירוש המילה "אגואיסטה" הוא אנוכי. לפי דבריו של מעצב המכונית, וולטר דה סילבה, האגואיסטה מייצגת "הדוניזם שנלקח לקיצוניות".

כיום המכונית מוצגת במוזיאון למבורגיני באיטליה.

ראו גם
------

* רכבי למבורגיני
* למבורגיני טרזו מילניום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למבורגיני אגואיסטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  למבורגיני חושפת את הלמבורגיני אגואיסטה, באתר cartube, ‏12 מאי 2013
2. ↑  "Lamborghini Feeds Their Ego with the Egoista Concept". Automoblog.net. 2013-05-12. נבדק ב-2013-05-12.
3. ↑  למבורגיני אגואיסטה בתצוגה - 16 במאי 2014 Vijay Pattni, *Top Gear*,
**נהר סן מיגל** (באנגלית: **San Miguel River**) הוא יובל של הנהר דולורס, באורך 130 קילומטרים בדרום-מערב מדינת קולורדו שבארצות הברית. מקורותיו בהרי סן חואן מדרום-מזרח לטליורייד (37°55′37″N 107°46′33″W﻿ / ﻿37.926944°N 107.775833°W﻿ / 37.926944; -107.775833). הנהר זורם לצפון-מערב, לאורך המורד הדרומי של רמת אנקומפגרה, דרך היישובים פלייסרוויל (Placerville), נוקלה (Nucla) ונשפך לנהר דולורס, יובל של הנהר קולורדו, במערב מחוז מונטרוז, בערך 24 קילומטרים מזרחית לקו הגבול עם מדינת יוטה (38°22′48″N 108°48′12″W﻿ / ﻿38.38°N 108.803333°W﻿ / 38.38; -108.803333).

הסן מיגל זורם בחופשיות פחות או יותר, עם זאת, סכרי הטיה מנקדים את הנהר ומשנים את הזרמים. שיפוע הנהר סן מיגל משתנה מתלול מאוד בחלקיו העליונים (כשהוא יוצר זרם רדוד, סלעי ובלתי עביר לשיט) לשיפוע מתון בחלקיו התחתיים, הפרש גובה של 9.5-5.7 מטר לקילומטר אורך, המאפשר שיט במים לבנים במגוון אשדות בתחום II+--III. הפרש הגבהים בין מקורות הנהר לשפך הוא 2,100 מטרים, מאזור אלפיני לאזור מדברי. הספיקה הממוצעת היא 17 מטרים בשנייה.

שייטים בקיאקים וברפטינג במים לבנים יכולים ליהנות מקטעים רבים על הסן מיגל. מינימום ספיקה מומלץ לסירות קטנות הוא 7 מטרים בשנייה, כשהנהר ראוי לשיט סמוך לפלייסרוויל בשלהי אפריל או תחילת מאי. נוהגים לשוט בכמה קטעים באורכים שונים משם ועד השפך לדולורס, סמוך לעיירת המכרות אורניום הנטושה יוראוון (Uravan). רוב הנהר נחשב בדרגה 2 עם כמה אשדות בדרגה שלוש שעשויים להיות מאתגרים בזרימות חזקות, כאשר מהירות הזרם מקשה על עצירה לשם בחינת המעבר הטוב יותר. סכנות נוספות בנהר הם שלושת סכרי ההטיה בין נאצ'ריטה (Naturita) לגשר כביש 145 מזרחית לנורווד (Norwood). כולם נוחים לשאת את הסירה מעבר להם. עם זאת, כשהנהר מתפתל דרך העמק החקלאי מזרחית לנצ'וריטה, חוצים כמה גדרות בקר את הנהר.

שייט מסיע סירה מעבר לסכר ההטיה הראשון בסמוך לנורווד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סן מיגל** בוויקישיתוף
אחת מרקטות ההאצה של המשגר דלתא 2 ששיגר את הגשושית פגיעה עמוקה
**רקטת האצה** (באנגלית: Booster Rocket) הוא אמצעי הנעה בעל דחף חזק, המשמש בשלב הראשון של משגר רב־שלבי. משמש בעיקר להאצת טילי שיוט, מטוסי קרב ומעבורת חלל. 

לאחר שהדלק ברקטת ההאצה אוזל, היא עתידה להינטש וליפול בחזרה לכדור הארץ, מכיוון שהיא מהווה תוספת משקל מיותרת ואינה מפיקה עוד דחף. רגע ההיפרדות של רקטת ההאצה מן הגוף הראשי של הכלי הממונע נקרא באנגלית "Booster engine cut-off"‏ (BECO). החל ממנו, שאר הכלי הממונע ממשיך לנוע באמצעות המנועים הראשיים שלו.

השימוש ברקטת ההאצה נועד להביא את הגוף המשוגר למסלול הרצוי, תוך התגברות על מחסום מסוים – שילוב השפעות כוח הכובד הפועל על הגוף, והתנגדות האוויר לתנועתו. במרבית המקרים התנגדות האוויר היא גורם משמעותי יותר, שכן צפיפות האוויר דועכת באופן מעריכי עם העלייה בגובה, ועל כן, על מנת להגיע לגובה מסוים בזמן קצר יש לעשות שימוש במנוע בעל עוצמה חזקה יותר במשך זמן זה, כאשר לאחר נקודת המקסימום אין בו יותר צורך. במקרה של מעבורות חלל, נקודה התנגדות האוויר המקסימלית (לחץ דינמי מרבי) מכונה "Max Q", ומשך הבעירה של רקטת ההאצה מתוכנן כך שהיא תפיק דחף עד למרחק מסוים לאחר נקודה זו, למטרות יתירות.

תכנון פרופיל הדחף (thrust profile) של רקטת ההאצה, כלומר פונקציית הדחף שהיא מפיקה לפי הזמן, עושה שימוש בשיטות של אופטימיזציית מסלול (trajectory optimization) כדי להגיע לביצועיים מרביים. שיטות כאלו, שמתבססות על חשבון וריאציות, בוחרות בפרופיל דחף מסוים, מתוך פרופילים רבים, שמשיג את הגובה המרבי שאליו יגיע הגוף באמצעות כמות דלק נתונה. 
פרופיל דחף אופטימלי עומד ביסוד התכנון של כל רקטות ההאצה המודרניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רקטת האצה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568367405171
* LCCN: sh2013001059

 |
**למבורגיני אסטריון** **LPI 910-4** (באיטלקית: **Lamborghini Asterion LPI 910-4**) היא מכונית קונספט במרכב קופה, שהוצגה על ידי למבורגיני בתערוכת הרכב של פריז ב-1 באוקטובר 2014.

מנכ"ל למבורגיני סטפן וינקלמן אמר על האסטריון כי "מדובר יותר במכונית שיוט יוקרתית ליום יום יותר מאשר מכונית המחוות להציע ביצועי מסלול אולטימטיביים".

מפרט טכני
---------

היא כוללת מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר המספק 610 כ"ס ומומנט מרבי של 57.0 קג"מ עם שלושה מנועים חשמליים המספקים 300 כ"ס, יחד ארבעת המנועים יוצרים מערכת הנעה המספקת 910 כ"ס. סוללת ליתיום-יון המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 50 ק"מ עד למהירות של 125 קמ"ש. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.0 שניות והמהירות המרבית עומדת על 320 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 23.8 ק"מ לליטר.

גלריה
-----

* מבט קדמימבט קדמי
* מבט אחורימבט אחורי
* מבט לצדמבט לצד
* מבט לפנים האסטריוןמבט לפנים האסטריון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למבורגיני אסטריון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של למבורגיני אסטריון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lamborghini Asterion hybrid concept powers into Paris with 910 HP, Motor1.com (באנגלית)
2. ↑  מאת cartube, למבורגיני אסטריון: 910 סוסים היברידיים - cartube, באתר www.cartube.co.il
**ילנה יאקובלבה** (ברוסית: **Елена Яковлева**; ‏ 5 במרץ 1961) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע סובייטי ורוסי רוסייה, זוכת תואר אמן העם. לילנה יאקובלבה הוענקו מספר עיטורים רוסיים ופרסים בתחום התיאטרון לרבות ניקה בשנת 1990 ופרס הפדרציה הרוסית בשנת 2001.

ביוגרפיה
--------

ילנה יאקובלבה נולדה בעיירה במחוז ז'יטומיר (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחת קצין בצבא ברית המועצות. לאור שרותו של אביה המשפחה עברה מספר רב של מקומות מגורים. בשנת 1978 יאקובלבה סיימה בית הספר בחרקוב ועבדה בעבודות שונות. מטרתה הייתה לחסוך כסף ולנסוע למוסקבה ללימודי תיאטרון.

בשנת 1980 יאקובלבה התקבלה ללימודים באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון במוסקבה וסיימה אותה בשנת 1984. לאחר סיום הלימודים היא התקבלה לתיאטרון סוברמניק. בשנת 1986 יאקובלבה קיבלה הזמנה לעבור לתיאטרון אחר. לאחר מספר שנים, בשנת 1989 היא חזרה לתיאטרון סוברמניק ועבדה בו עד לשנת 2011.

את העבודה הראשונה שלה בקולנוע הייתה עוד בשנת 1983 בהיותה סטודנטית. במהלך שנות ה-80 יאקובלבה הצטלמה רבות, אך תהילה כלל-ארצית הגיעה לאחר גילום תפקיד ראשי בסרט אינטרדבוצ'קה של הבמאי פיוטר טודורובסקי בשנת 1989. עבור תפקיד זה שחקנית זכתה בפרסים רבים. בהמשך היא הצטלמה בסרטים רבים נוספים.

במקביל תיאטרון וקולנוע ילנה יאקובלבה מצטלמת עבור סדרות טלוויזיה. הסדרה הידוע ביותר - "קמנסקי" בה היא מגלמת דמות של בלשית לצד סרגיי גרמש. העונה הראשונה הייתה בשנת 1999 ומאז הוקרנו כבר 6 עונות.

יאקובלבה התחתנה בשנת 1990 לשחקן תיאטרון סוברמניק ולזוג יש בן שלומד בימוי.

ב-2004 שיחקה בסרטו של ואלרי טודורובסקי "אחי החורג, פרנקנשטיין".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ילנה יאקובלבה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ילנה יאקובלבה

* ילנה יאקובלבה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ילנה יאקובלבה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* ילנה יאקובלבה, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 14389403X
* ISNI: 0000 0001 1615 3886
* LCCN: no2005075505
* VIAF: 31732525
* WorldCat: lccn-no2005075505

 |
**אנחות מהלב** (בספרדית: **Suspiros del corazón**) הוא סרט קולנוע ארגנטינאי בבימויו של אנריקה גבריאל, שיצא לאקרנים בשנת 2007.

תקציר העלילה
------------

הסרט מתרחש בארגנטינה ומסופר מנקודת מבטו של סופר, המתגורר מעל דירתו של פרננדו, איש עסקים צעיר (בגילומו של רוג'ר קומה) המגיע לארגנטינה. הסופר כותב למעשה את הסיפור שמהווה את תסריט הסרט בעקבות מכתב שקיבל מפרננדו, ובו פרננדו מספר את שאירע לו.

בראשית הסרט לוקה פרננדו בקלקול קיבה, והסופר מפנה אותו לרופא שכונתי. במרפאה קוראת האחות לפרננדו את ההורוסקופ החודשי שלו מתוך הירחון "אנחות מהלב". בהורוסקופ נאמר שילקה בקלקול קיבה, שכלבים יתקפו אותו וש"אופקים חדשים" יחליפו את "החברה הוותיקה". בצאתו מהמרפאה תוקפת אותו להקת כלבים, והוא נאלץ לקבל טיפול לשיכוך כאבים בעת שפצעיו נתפרים.

בהגיעו למשרדו, מבולבל בהשפעת משככי הכאבים, חוזר פרננדו באוזני מזכירתו המחליפה על דברי ההורוסקופ, והיא סבורה שמדובר בהוראה לפרננדו לקנות את המניות של "אופקים חדשים" – חברת בנייה כושלת, ולמכור את המניות של חברת הביטוח הוותיקה שברשותו. בדיעבד מתברר שהייתה זו החלטה נבונה, שכן חברת הבנייה חתמה על הסכם גדול ומניותיה עלו, בעוד בחברת הביטוח הוותיקה התגלתה מעילה.

לנוכח הצלחת התחזית שבהורוסקופ יוצא פרננדו לגלות את הורוסקופ החודש הבא, שכן עומדת בפניו עסקה חשובה במדריד, ועליו להחליט אם לעשותה. פרננדו מגלה שהירחון יוצא לאור בידי חבורה של זקנים אקנסצנטריים ספרדים ואיטלקי אחד שמטרתם להביא את יצירות הספרות הקלסיות לידיעת הציבור בחינם על מנת לחנכו. החבורה סבורה שהוא שחקן, ומבהירה לו שבהיעדר נובלה מצולמת לא יצא הירחון ולא יהיה הורוסקופ.

פרננדו מעמיד פנים שהוא אכן שחקן, מצלם את "אנה קארנינה" עבור הגיליון של החודש הבא, ובתוך כך מתאהב בנכדתו של אחד הזקנים. לבסוף מתברר שהיא הכותבת את ההורוסקופ, ומשהיא מגלה שהוא מתחזה היא עוזבת אותו ונוסעת ללמד בבית ספר בספר, אך משאירה לו את ההורוסקופ, בו היא ממליצה שלא לעשות את העסקה. פרננדו, המבין שהוא מאוהב בה, מחליט לעשות את העסקה בידיעה שייכשל על מנת להוכיח לה את אהבתו. בדיעבד מתברר שדיוק ההורוסקופ הראשון היה מקרי, וגם בעסקה זו הוא מרוויח מיליונים – אותם הוא משקיע בהקמת בתי ספר בספר, בו הוא מתגורר עם אהובתו שהפכה להיות אשתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אנחות מהלב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אנחות מהלב", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אנחות מהלב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אנחות מהלב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**סן מיגל דה קוסומל** (בספרדית: **San Miguel de Cozumel**) היא העיר המרכזית באי קוסומל במדינת קינטנה רו במקסיקו. העיר ממוקמת על חוף הים הקריבי בצדו המערבי של האי, מול העיר פלאיה דל כרמן. רובם המוחלט של תושבי האי מתגוררים בסן מיגל, ואוכלוסייתה מונה 77,236 תושבים (נכון ל-2010). העיר והאי הם מרכז תיירותי גדול והם חלק מאזור תיירותי בקינטנה רו הידוע כריביירת המאיה.

היסטוריה
--------

הספרדים הגיעו בפעם הראשונה לאזור בו נמצאת העיר ב-3 במאי 1518, במשלחת בפיקוד הקפטן חואן דה גריחלבה. תוך זמן קצר הוקמה התיישבות בשם "לה סנטה קרוס" שהפכה למרכז אזורי ששימש את הספרדים כשהחלו לכבוש את חצי האי יוקטן ואת שאר מקסיקו. ככל שהספרדים התקדמו לתוך יבשת אמריקה חשיבותה של ההתיישבות ירדה בהדרגה עד שבמאה ה-19 לא נותרו בה כמעט תושבים.

ב-1847 פרץ מרד של אנשי המאיה בחצי האי יוקטן כנגד השלטון וכנגד התושבים ממוצא אירופאי במסגרת מלחמת הקאסטה. חלק מהתושבים המקסיקנים במזרח יוקטן הצליחו להימלט מפני המורדים והגיעו אל קוסומל, שם ייסדו תוך זמן קצר את סן מיגל דה קוסומל.

ההתיישבות החדשה נותרה קטנה יחסית עד שבשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 נוסדה בה תעשיית תיירות ענפה שהתבססה על שיט תענוגות שעבר בנמל של העיר.

ב-2005 סן מיגל דה קוסומל נפגעה קשות, כמו יתר מהאזור, מהוריקן וילמה, אבל היא הצליחה להשתקם תוך שנה.

תחבורה
------

את העיר ואת כלל האי משרת נמל התעופה הבינלאומי קוסומל, המציע טיסות ליעדים בתוך מקסיקו וכן בארצות הברית ובקנדה. בנוסף יש קו מעבורות הפועל בין סן מיגל ובין פלאיה דל כרמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סן מיגל דה קוסומל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סן מיגל דה קוסומל

הערות שוליים
------------

1. 1 2  המועצה האזורית קוסומל, קטלוג המיקומים, המזכירות לפיתוח חברתי של מקסיקו (בספרדית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562069405171
* BnF: cb11986957d (data)
* LCCN: n80142234
* VIAF: 139557257
* WorldCat: lccn-n80142234

 |
**הקורפוס החמישי** (בגרמנית: **V. Armee-Korps**) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919.

היסטוריה
--------

### מלחמת אוסטריה–פרוסיה

הקורפוס הוקם ב-18 במרץ 1815 וכמפקדו מונה אוגוסט פון טאומן. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. מפקדו באותה עת היה קרל פרידריך פון שטיינמץ. ב-27 ביוני הביס הקורפוס כוח אוסטרי גדול ממנו בקרב נאחוד. למחרת הוא זכה בניצחון נוסף בקרב סקאליץ ויום לאחר מכן בניצחון נוסף. הקורפוס השתתף בהצלחה גם בקרב קניגרץ.

### מלחמת צרפת–פרוסיה

בין השנים 1870-1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. מפקדו במהלך המלחמה היה הוגו פון קירכנבאך. הקורפוס לחם בקרב וייסמבורג, קרב וורת, קרב סדאן והמצור על פריז. עם סיום המלחמה אוחד הצבא הפרוסי עם צבאותיהן של שאר מדינות גרמניה ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית, אולם הקורפוס החמישי שמר על זהותו הפרוסית. בסיסו היה בפוזן.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד הרמן פון שטרנץ. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה החמישית של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הקורפוס נטל חלק בקרב הארדנים. ב-18 בספטמבר 1914 מונה פון שטרנץ למפקד פלגת הארמייה C - שטרנץ (שכלל גם את הקורפוס החמישי). אדולף פון אובן מונה למפקד הקורפוס במקומו, עד מאי 1915 עת חזר שטרנץ לפקד עליו בנוסף לתפקידו כמפקד פלגת הארמייה. ב-1916 השתתף הקורפוס בקרב ורדן. שטרנץ פרש מהצבא בפברואר 1917, ואדוארד פון בלו נקרא להחליפו. הקורפוס המשיך להילחם בקרבות החזית המערבית ובין היתר בקרב סן-מייל. הוא פורק עם סיום המלחמה לאחר יותר מ-100 שנות שירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקורפוס החמישי** בוויקישיתוף
* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
**במב"ח** (ראשי תיבות של **"בן משק בשנת חופש"**) הוא עובד שכיר צעיר, לרוב מיד לאחר שירות סדיר בצה"ל, אשר גדל בקיבוץ ועובד בקיבוץ אחר. אף על פי כן, במשך השנים התקבלו כבמב"חים גם מכלל ההתיישבות העובדת, ומתקבלים גם תושבי ערים במקרים מסוימים. הבמב"ח מועסק במגוון ענפי המשק הקיבוציים, כגון חקלאות, תעשייה וגם בחינוך ובענפי שירות כגון חדר האוכל והמכבסה. המושג מתייחס לשני המינים.  

להבדיל ממתנדבים אשר הגיעו לעבוד בקיבוץ במסגרת הרפתקה עבור צעירים מחו"ל, הבמב"חים הם צעירים ישראלים אשר מגיעים לעבודה בקיבוץ לצורכי פרנסה מעבודה לצורך מימון של טיול אחרי צבא או של לימודים לתואר אקדמי. מדיניות הקיבוצים המסורתית הייתה כי צעירים מהקיבוץ יכולים לעבוד בקיבוצם שלהם, אך הם לא יכלו לקבל על כך שכר בגלל עקרון שוויון ערך העבודה. כתוצאה מתהליכי ההפרטות בקיבוצים בשנות התשעים ואילך, במיוחד ככל שהקיבוץ היה עמוק בתוך מודל העצמאות הכלכלית והפסיק להתנהל בשיטות המסורתית, עלה הצורך של הצעירים לכלכל את עצמם והם נזקקו לדרכים יצירתיות לשם כך. הדרך, אם כך, הייתה נוחה לאותם צעירים ממספר סיבות:

* סביבה חברתית מוכרת. לדרך החיים הקיבוצית יש מגוון של מאפיינים משותפים מבחינה חברתית, היחס לכסף, מכנה משותף פוליטי במקרים רבים, השקפת עולם חילונית ואפילו ביטויי סלנג משותפים.
* אווירה של "ביחד" רחוק מהבית, מקום בו אפשר למצוא חברים חדשים, המשך של החוויה מהשירות הצבאי ואף מציאת אהבה.
* דרך נוחה להשיג סכום כסף מיועד במאמץ ממוקד של תקופה מוגבלת, כאשר הדיור הוא יחסית זול ואין צורך להתמודד עם חוזה שכירות ועוד התמודדויות עירוניות אשר בני קיבוץ אינם מורגלים בהן.

מבחינת העסקים הקיבוציים, המפעלים התעשייתיים, החקלאות וענפי השירות, היה יתרון בהעסקת בני קיבוץ מאחר שאלה היו רגילים למנטליות הקיבוצית והיה נוח ליצור הבנה בין הדרג הניהולי לבין העובדים, שיקול נוסף הוא מערכת הקשרים בין חברי קיבוצים שונים שמאפשרת לברר פרטים על מועמד בשיחת טלפון. באותה תקופה בה החלו הבמב"חים לא היה נהוג כמעט כלל להעסיק עובדים שכירים (עובדים שאינם חברי אותו קיבוץ), למעט בעלי מקצוע ייחודיים שלא נמצאים בקיבוץ עצמו וכך כמעט כל כח האדם היה מבוסס על מה שקיים באותו משק קיבוצי. כתוצאה מכך, גם תשלום שכר לאדם זר נתפש כדבר בזוי המוריד מערך העבודה. 

בני הקיבוץ אשר נזקקו לכסף למטרות שהוזכרו נתפסו בעיני הקיבוצים האחרים כבעלי חריצות, יוזמה וראיית העבודה כערך מחייב וגם היה נדמה שבאופן זה הם יעדיפו להישאר בקיבוצים ולא לעבור לעיר ולכן, תשלום לצעירים בני קיבוץ נראה כפשרה לגיטימית כדי לפתח את העסקים המקומיים וגם לעזור לדור הצעיר. מבחינת הקיבוצים, שהם בעלי אותם עסקים, היה משתלם לבצע אף "החלפות" בין קיבוצים כך שכל קיבוץ שלח במב"חים לקיבוץ האחר.

קישורים חיצוניים
----------------

* **צור קרמר**, במב"ח, מתוך "עינהשופטופדיה" של קיבוץ עין השופט.
* המדריך לבמב"ח הפעור, מתוך אתר "במקום".

הערות שוליים
------------

1. ↑  WiKibbutZ קיבוץ בארי, במב"חים
**הקורפוס ההררי ה-36** (בגרמנית: **XXXVI. Gebirgs-Armeekorps**) היה קורפוס הררי של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

ב-15 באוקטובר 1939 הוקם הקורפוס ה-36, והועמד בפיקוד הנס פייגה. הקורפוס לחם במערכה על צרפת כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן הועבר לדרום נורווגיה, ומשם לצפון פינלנד.

ב-18 בנובמבר 1941, הוסב הקורפוס לקורפוס הררי, וב-30 בנובמבר הוחלף פייגה על ידי קרל וייזנברגר.

הקורפוס לחם לצד פינלנד כחלק מארמיית נורווגיה, שהפכה ב-14 בינואר 1942 לארמייה ההררית ה-20, והשתתף בקרבות השונים במלחמת ההמשך. ב-10 באוגוסט 1944 מונה אמיל פוגל למפקד הקורפוס, ופיקד עליו במהלך מלחמת לפלנד עד סוף המלחמה.

מפקדים
------

* הנס פייגה (18 בנובמבר 1941 - 30 בנובמבר 1941)
* קרל וייזנברגר (30 בנובמבר 1941 - 10 באוגוסט 1944)
* אמיל פוגל (10 באוגוסט 1944 - 8 במאי 1945)

סדר הכוחות
----------

### מלחמת ההמשך

במלחמת ההמשך כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-163
* הדיוויזיה ה-169

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוס ההררי ה-36 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-36 (Höheres Kommando z.b.V. XXXVI)
**פרידייש** **קוראני** הבן, (פוליטיקאי), הברון מטולצ'ווה (בהונגרית: Tolcsvai báró Ifjabb **Korányi Frigyes,** פשט, 21 ביוני 1869 – בודפשט, 26 בדצמבר 1935) היה כלכלן הונגרי ממוצא יהודי, שר האוצר של הונגריה מספר פעמים, סופר, בנו של פרידייש קוראני (רופא).

ביוגרפיה
--------

הוא בנו של הברון פרידייש קוראני (מקודם קורנפלד), שהיה פרופסור לרפואה פנימית באוניברסיטת בודפשט. גם בנו פרידייש קוראני הבן למד באוניברסיטאות בבודפשט ומחוצה לה כלכלה. הוא הצטרף למשרד האוצר בשנת 1892, עד מהרה הפך ליועץ אגף, ומשנת 1912 היה המנהל הכללי של "קואופרטיב האשראי המרכזי הלאומי". מ 12 בספטמבר 1919 ועד 16 בדצמבר 1920 כיהן כשר האוצר. לאחר התפטרותו מהתפקיד זה שב לכהן כראש קואופרטיב האשראי הלאומי המרכזי. לאחר סיום כהונתו כשר האוצר הצטרף לקבוצת נציגי מתנגדים גולים לממשלה, ובשנת 1922 הצטרף למפלגה המאוחדת. בין מרץ 1923 לנובמבר 1924 היה שוב שר האוצר בממשלת הרוזן אישטוואן בתלן, אך מונה באותה שנה לשגריר הונגריה בפריז. בשנת 1928 התמנה לנשיא המרכז למוסדות פיננסים. בין 1931 לבין 1932 עד ה-1 באוקטובר, מונה שוב לשר האוצר בממשלת דיולה קרואי. עוצר הונגריה האדמירל מיקלוש הורטי מינה אותו כחבר לכל ימי חייו בבית העליון של הפרלמנט ההונגרי. הוא נפטר בשנת 1935 בגיל 66.

יצירותיו הספרותיות
------------------

קוראני עסק גם בספרות וכתב רומנים ומחזות:

* שחר השחר (דרמה חברתית, 1900)
* גאבור סרדי (רומן, 1902)
* תלתל של זהב (רומן, 1904)
* גני אירנה (1906)
* מכתבי אישה חדשה (סיפור קצר)
* דייג המתים (סיפור קצר)
* וידוי (סיפור קצר)

### תרגומיו

* גונקור: קרולי באופן דמילי (רומן קלאסי),
* גי דה מופאסאן: מונט-אוריול (רומן קלאסי)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ספרותי הונגרי. (szerk.) Dézsi Lajos – Pintér Jenő – Ványi Ferenc (szerk.): *Magyar irodalmi Lexikon*, "Studium" kiadása, Budapest, 1926, 479. o.
* *לקסיקון ביוגרפי הונגרי. פרידייש קוראני (פוליטיקאי) Magyar életrajzi lexikon I–IV.* Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967–1994

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידייש קוראני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ebből az időszakból származó írása: *A kommün pénzügyi mérlege*. In: *A vörös rémuralom Magyarországon.* Szerk. Huszár Károly. New York, 1920. (54-66. old.)
**הקורפוס ה-5** (בגרמנית: **V. Armeekorps**) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### הקמה ראשונה

הקורפוס הוקם בשטוטגרט ב-1 באוקטובר 1934, וכמפקדו הראשון מונה הרמן גייר. במהלך המערכה בפולין שהה הקורפוס בחזית המערבית, כחלק מהארמייה החמישית. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס בתחילה כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות A, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך **מבצע אדום** כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית, והשתתף בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה לחם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר השלישית, ואף הצליח להגיע לכביש הטבעת של מוסקבה. ביולי 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-17, ולחם עמה בקרב על קווקז. במהלך מתקפת קרים ספג הקורפוס אבדות כבדות, וב-19 ביולי 1944 פורק הקורפוס.

### הקמה שנייה

ב-26 בינואר 1945 הוקם הקורפוס מחדש, והועמד תחת פיקוד קורט וגר. הקורפוס לחם תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית במהלך הקרב על ברלין, וספג אבדות כבדות ברמת זיילו. במהלך הנסיגה, התערבב הקורפוס שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית ביחידות הארמייה התשיעית ונוצר פקק תנועה ענק דרומית לרמת זיילו. בהמשך כותרו הארמייה התשיעית והקורפוס ה-5, והושמדו על ידי הסובייטים בקרב האלבה.

מפקדים
------

### הקמה ראשונה

* גנרל חיל הרגלים הרמן גייר (1 באוקטובר 1934 - 1 במאי 1939)
* גנרל חיל הרגלים ריכרד רואוף (1 במאי 1939 - 12 בינואר 1942)
* גנרל חיל הרגלים וילהלם וצל (12 בינואר 1942 - 1 ביולי 1943)
* גנרל חיל הרגלים קרל אלמנדינגר (1 ביולי 1943 - 1 במאי 1944)
* גנרל לוטננט הרמן בהמה (1 במאי 1944 - 4 במאי 1944)
* גנרל לוטננט פרידריך-וילהלם מילר (4 במאי 1944 - 2 ביוני 1944)
* גנרל חיל הרגלים פרנץ בייר (2 ביוני 1944 - 19 ביולי 1944)

### הקמה שנייה

* גנרל חיל התותחנים קורט וגר (26 בינואר 1945 - 8 במאי 1945)

סדר כוחות
---------

### המערכה בצרפת

במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-211
* הדיוויזיה ה-251
* הדיוויזיה ה-263

### מבצע ברברוסה

בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-5
* הדיוויזיה ה-35

### הקרב על מוסקבה

במהלך הקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-5
* הדיוויזיה ה-35
* הדיוויזיה ה-106

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוס ה-5 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**פרידל דזובאס** (בגרמנית: **Friedel Dzubas**;‏ 20 באפריל 1915, ברלין, הקיסרות הגרמנית – 10 בדצמבר 1994, אובורנדייל, מסצ'וסטס) היה צייר מופשט אמריקאי יליד גרמניה.

ביוגרפיה
--------

פרידל דזובאס למד אמנות בארץ מולדתו לפני שנמלט מגרמניה הנאצית בשנת 1939 והתיישב בעיר ניו יורק. בתחילת שנות ה-50, הוא חלק סטודיו במנהטן עם הציירת הלן פרנקנטלר. בשלב זה החל להציג את ציוריו האקספרסיוניסטיים המופשטים.

עבודותיו נכללו במופע רחוב תשיעי בניו יורק בשנת 1951, ובתערוכות קבוצתיות בגלריה ליאו קסטלי, גלריית "האורווה" וגלריית טיבור דה נאגי, בין היתר. לאחר התערוכה ברחוב תשע נערכו בגלריית "האורווה" לאורך כל שנות החמישים תערוכות שנתיות אשר יועדו למוזמנים בלבד.

בשנות ה-60 הוא התחבר לציור שדות הצבע ולמופשט לירי. הוא נכלל במופשט פוסט-ציורי, תערוכה משנת 1964 שאצר קלמנט גרינברג. דזובאס היה חבר של קלמנט גרינברג, אשר הציג בפניו את ג'קסון פולוק ואמנים אחרים.

עבודותיו הגדולות (עד 24 רגל (7.3 מטרים) לרוחב) הפכו נזילות יותר. במהלך שלושת העשורים האחרונים של הקריירה שלו, היו לדזובאס יותר משישים תערוכות יחיד ברחבי העולם. הוא היה מיוצג על ידי הגלריה אנדרה אמריך ונודלר אמנויות עכשוויות בניו יורק במשך יותר משלושים שנה. עבודותיו הוצגו בגלריות ובהן גלריית אניטה שפולסקי וגלריית ג'ייקובסון האוורד בניו יורק. בשנת 1976 התיישב במסצ'וסטס, אך גם צייר והתגורר בעיר ניו יורק, שם הוצגו ציוריו באופן קבוע.

### טכניקה

משנת 1966 ואילך השתמש דזובאס בצבעי מגנה, צבע אקרילי שרבים מן הקולגות שלו העדיפו על פני צבע שמן. האמן היה מורח שכבות צבע עבות על שטיפות, מקרצף את הצבע לתוך קנבס לא מיושר. דזובאס השתמש בכתמים, צחצוח ודרכי יישום צבע שונות. ציוריו היו בדרך כלל גדולים בקנה המידה שלהם, אבל הוא עשה גם ציורים קטנים מאוד.

### הוראה

הוא היה מורה ומרצה ב:

* 1962 – דארטמות' קולג', האנובר, ניו המפשייר;
* 1965–1966, המכון למחקרים הומניסטיים, אספן (כיום מכון אספן);
* 1968–1969, אוניברסיטת פנסילבניה, פילדלפיה;
* שנות ה-1969–1970, אוניברסיטת קורנל, איתקה, ניו יורק;

היה לו קשר ארוך ביותר עם בית הספר של המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון, שם לימד בין השנים 1976–1983.

ראו גם
------

* אמנות שדות הצבע
* מופשט לירי
* אסכולת ניו יורק
* אקספרסיוניזם מופשט

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Post Painterly Abstraction". *sharecom.ca*.
2. ↑  "Friedel Dzubas". Art Net. אורכב מ-המקור ב-25 במאי 2011. Sudden (acrylic on canvas) 54.3 x 152 inches `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Andre Emmerich Gallery records and Andre Emmerich papers, 1930–2008". *Research collections*. Archives of American Art. 2011. נבדק ב-17 ביוני 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  *Art Now Gallery Guide*. 2005.
5. ↑  AEF. "Anita Shapolsky Gallery – NEW YORK ART GALLERIES". *artuose.com*.
6. ↑  "Judith Rothschild and Friedel Dzubas". *artcritical.com*.
7. ↑  Patricia L. Lewy. "Friedel Dzubas: A Short Biography". Estate of Friedel Dzubas. נבדק ב-3 באפריל 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  "Untitled (Sketch), 1979". Art Net. 9.81 x 20.38 inches

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007506119505171
* GND: 119331888
* ISNI: 0000 0000 8163 9666
* LCCN: n50030498
* RKD: 25272
* SNAC: w6ks7h37
* ULAN: 500033074
* VIAF: 91366315
* WorldCat: lccn-n50030498

 |
**הקורפוס האוסטרלי** היה קורפוס במלחמת העולם הראשונה שהכיל את כל חמש הדיוויזיות האוסטרליות שפעלו בחזית המערבית. זה היה הקורפוס הגדול ביותר של האימפריה הבריטית בצרפת.  בשיאו כלל הקורפוס האוסטרלי 109,881 חיילים.  הקורפוס הוקם ב-1 בנובמבר 1917 והחליף את קורפוס אנזא"ק ה-1, ואילו קורפוס אנזאק ה-2, שהכיל את הדיוויזיה הניו זילנדית, הפך לקורפוס ה-22 הבריטי.

היסטוריה
--------

בעקבות הלחימה הקשה ב-1917, שבה סבלו הדיוויזיות האוסטרליות קשות בבולקור, מסין וקרב איפר השלישי, עמד הכוח האימפריאלי האוסטרלי (AIF) בפני משבר כוח אדם. הגיוס מרצון היה בירידה, ואילו משאל העם על גיוס חובה נכשל. תוכניות להקים את הדיוויזיה האוסטרלית ה-6 בוטלו, ועל מנת לספק את כוח האדם הדרוש, הוצע לפרק את הדיוויזיה האוסטרלית ה-4, החלשה ביותר, אולם חברי ה-AIF התנגדו לכך מאוד. 

הגנרל ויליאם בירדווד, מפקד AIF, הציע כי בהקמת הקורפוס האוסטרלי, הדיוויזיה החלשה ביותר יכולה לשמש כעתודה, ולספק עתודות לחטיבות הלוחמות. פילדמרשל דאגלס הייג, מפקד חיל המשלוח הבריטי, קיבל את ההצעה הזו. במקור הוא התנגד לשלב בין חמש הדיוויזיות האוסטרליות לקורפוס יחיד מכיוון שהוא החשיב את זה כלא יעיל. אופיו האוסטרלי של הקורפוס שופר באמצעות תוספת של טייסת AFC ה-3 וסוללות ארטילריית מצור אוסטרליות. כמו כן, נחשב לנכון למנות קצינים אוסטרלים לכל תפקידים פיקודיים בכירים. עם זאת, בירדווד נשאר בפיקוד על הקורפוס.

הגנרל יוברט גוף פוטר מפיקוד על הארמייה החמישית הבריטית בעקבות כישלונו במתקפת האביב הגרמנית בשנת 1918. כשהחליט הייג על רפורמה בארמייה החמישית, הוא הציע את הפיקוד לבירדווד. זה סלל את הדרך לאוסטרלי לקבל את הפיקוד על הקורפוס, פיקוד השדה הגבוה ביותר שהחזיק אוסטרלי במלחמה. שני המועמדים היו סיריל ברודנל וייט (ראש המטה של בירדווד) וג'ון מונש (מפקד הדיוויזיה האוסטרלית ה-3). מונאש, שהיה מבוגר, התנסה בפיקוד על כוחות בקרב והועדף על ידי הייג ופירווד, קיבל את התפקיד במאי 1918 והועלה לדרגת לוטננט גנרל. הקורפוס האוסטרלי ביצע פעולות רבות במהלך מתקפת מאה הימים וזכה להצלחה רבה. 

הדיוויזיה הרביעית ראתה מנוחה מועטה בתפקידה כ"עתודה". בדצמבר 1917 היא הועברה לעתודה ליד פרונה בעקבות מתקפת הנגד הגרמנית בקרב קמברה. בינואר 1918 הוחזרה האוגדה לקו החזית דרומית לאיפר כאשר הייג נעתר לדרישות הצרפתיות להשתלט על יותר חלקים מהחזית. מרגע זה עד שנסוגו האוסטרלים מהלחימה בראשית אוקטובר, כל דיוויזיות הקורפוס ראו פעולה מתמשכת כמעט. במקום לפרק דיוויזיות שלמות, כל איחוד כוח נעשה תחת המערכת הבריטית של צמצום חטיבות מארבעה גדודים לשלושה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Edmonds 1937, p. 30.
2. 1 2 3  Fleming 2012, p. 7.
פארק עמודי הזית - מערך השבילים ועצי הזית סביב הפסל המרכזי. באופק הרחוק, כהמשך לשביל, ההרודיוןפארק עמודי הזית - מערך השבילים ועצי הזית סביב הפסל המרכזי. באופק הרחוק, כהמשך לשביל, ההרודיון
**עמודי הזית** הוא פסל סביבתי השוכן במרכזו של פארק עמודי הזית, ממזרח לקיבוץ רמת רחל.

היצירה
------

הפסל עוצב על ידי הפסל רן מורין בשנת 1991. הוא עשוי משלושה עמודים שגובהם 15 מטרים והוא נראה היטב מרחבי ירושלים. בראש כל עמוד צומח עץ זית בן עשרות שנים וענפי שלושת העצים מתחברים זה לזה. בבסיס העמודים שלוש מדרגות המובילות אליהם, ומתחת להן מערך ממוחשב הדואג לדישון עצי הזית שבראש העמודים ולהשקייתם.

בכניסה לרחבת הפסל נצבים שני עצי זית נוספים הצומחים מתוך פירמידות עשויות אבנים לא מסותתות. ענפי שני העצים מתחברים זה לזה ויוצרים מעין שער כניסה לאתר.

סביב הפסל נטועים כ-200 עצי זית ב-27 שורות בתוכנית מעגלית המובילה לעמודי הזית, ושלושה שבילים מרכזיים מובילים ממנו בצירים
המכוונים לאתרים משמעותיים בנוף: "ציר ההרודיון", "ציר בית לחם" ו"ציר ים המלח". לדברי יוצר האתר, עץ הזית הוא "סמל לחוסן, לפוריות ולשלום". למאפיינים השונים של הפסל ישנן פרשנויות שונות: יש[דרוש מקור: מי?] הרואים בשלושת עצי הזית שבראש העמודים את שלוש הדתות – יהדות, נצרות ואסלאם, וכן[דרושה הבהרה] אלגוריה לעם ישראל, שעל אף שגורש מהארץ הוא שב לחיות בה. יש[דרוש מקור: מי?] הרואים בפסל המחשה לניתוק השורשים מהקרקע, והחייאתם באמצעות הטכנולוגיה - סמל לציונות. ישנם[דרוש מקור: מי?] המצביעים על המיסטיות של הספרה 3, כמתווה דרך-אמצע בין כוחות מנוגדים ומביאה לידי הרמוניה ושלום.

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **ירושלים, מבט ארכיטקטוני**, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמודי הזית** בוויקישיתוף
* תצלומים של הפסל
* פסל עמודי הזית - אתר קיבוץ רמת רחל
* אודות הפסל באתר של הפסל רן מורין
* אתר למנויים בלבד איתן לשם, בין תלפיות לצור באהר ממתין פארק שלו ודי נדיר באזור ירושלים, באתר הארץ, 6 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ran morin, Olive columns& the park of olives. ramat rachel- jerusalem ,1991
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "קאן (כדורגל)".

**סטאד מאלרב קן** (צרפתית: Stade Malherbe Caen) הוא מועדון כדורגל צרפתי מקצועני, המשחק בעיר קן שבנורמנדי תחתית.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד ב-17 בנובמבר 1913 לאחר איחד בין שני המועדונים - "קלאב מאלרב קן" ו-"קלאב ספורטיף קן". הקבוצה נקראת על שמו של פרנסואה דה מאלרב (1555-1628), שהיה משורר, מבקר ומתרגם, יליד העיר קן.

במרבית שנותיו המועדון נחשב לאחד ממועדוני החובבנים הטובים ביותר בצרפת. ב-1985, הפך המועדון באופן רשמי למועדון מקצועני. בסוף שנות ה-80 ובראשית שנות ה-90, עברה קן לשחק בליגות הבכירות בצרפת, ושינתה את מעמדה למועדון צרפתי מקצועני בכיר במדינה. בשנת 1988, העפילה הקבוצה לליגה הצרפתית הבכירה. בשנת 1992, מספר חודשים לאחר שהמועדון ניצל מפשיטת רגל, הקבוצה סיימה במקום החמישי בליגת העל הצרפתית והעפילה לגביע אופ"א. בסיבוב הראשון בגביע אופ"א הקבוצה הפסידה לריאל סרגוסה והודחה מהטורניר. בשנת 1993, הקבוצה עבר לשחק במגרש המודרני סטאד מישל ד'אורננו. שנתיים לאחר מכן, ירדה הקבוצה לליגת המשנה הצרפתית. על אף שזכתה באליפות ליגת המשנה ב-1996, הקבוצה חזרה במהרה להיות קבוצה אלמונית בליגת המשנה הצרפתיות.

בסוף שנות ה-2000, השיגה הקבוצה הישגים שהקנו לה את הזכות לשחק מספר עונות בליגת העל הצרפתית. בשנת 2005, קן אף העפילה לגמר גביע הליגה הצרפתית.

בסוף עונה 2011/2012 ירדה קן לליגה הצרפתית השנייה לאחר שסיימה במקום ה-18, נקודה אחת מתחת ללוריאן שנשארה בליגה. בסיום עונת 2013/2014 שבה הקבוצה לליגת העל הצרפתית לאחר שסיימה במקום ה-3 בליגה השנייה. אך ירדה שוב בתום עונת 2019/2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קן (בצרפתית)
* קן, ברשת החברתית פייסבוק

* קן, ברשת החברתית טוויטר

* קן, ברשת החברתית אינסטגרם

* קן, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| צרפתצרפת ליגת המשנה הצרפתית בכדורגל, עונת 2022/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אמיין • אנסי • בורדו • בסטיה • גנגאן • גרנובל פוט •דיז'ון • ואלנסיין • לה האבר • מץ • נים • סושו • סטאד לאבאל • סנט אטיין • פו • פריז • קוויווילי-רואן • קן • רודז • שאמו ניור |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 029201950
* VIAF: 197714698
* WorldCat: viaf-197714698

 |
**קטבוליזם** (בעברית: **יְרִידַת חֳמָרִים** או **תהליך פירוק**) הוא רצף של תהליכים מטבוליים אשר מפרקים מולקולות גדולות. תהליכים אלו כוללים פירוק וחמצון של רכיבי התזונה. מטרת התגובות הקטבוליות היא הפקת אנרגיה ואספקת המרכיבים הדרושים לתהליכים אנאבוליים.

המילה *קטבוליזם* היא מלטינית חדשה, שקיבלה את השורשים מיוונית : κάτω *kato*, "למטה" ו-βάλλειν *ballein*, "לזרוק". כלומר, פעולה המורידה את רמת האנרגיה.

תגובות אלו שונות מאורגניזם אחד למשנהו. אצל הכמוהטרוטרופים מולקולות אורגניות משמשות מקור אנרגיה. אצל הכמואוטוטרופים יש שימוש בתרכובות לא-אורגניות, ואילו אצל הפוטואוטוטרופים קרינת השמש משמשת כמקור אנרגיה לאגירת אנרגיה כימית.

למרות הצורות השונות לכאורה של התהליכים המטבוליים, בכולן יש שימוש בתגובות חמצון-חיזור להעברת אלקטרונים מתורם מחזר (לדוגמה, מולקולה אורגנית, מים, אמוניה, מימן סולפידי או יוני ברזל) למקבל האלקטרון, המחמצן (לדוגמה: חמצן, חנקה או גופרה). בבעלי חיים, בתגובות אלו מעורב קומפלקס של מולקולות אורגניות, שמפורקות למולקולות פשוטות יותר כגון פחמן דו-חמצני ומים.

ניתן לחלק את הרצף הנפוץ ביותר של תהליכים קטבוליים (בבעלי חיים) לשלושה חלקים:

* תרכובות אורגניות גדולות כמו חלבונים, פחמימות מורכבות ושומנים מעוכלות ומפורקות לאבני הבניין המרכיבות אותן, חומצות אמינו, חד-סוכרים, חומצות שומן וכו'.
* אבני הבניין הללו עוברות שלב נוסף של פירוק ומומרות למרכיבים קטנים יותר כגון אצטיל קואנזים A. בשלב הזה משתחררת אנרגיה.
* קבוצת האצטיל עוברת תהליך חמצון והופכת לפחמן דו-חמצני ומים. במעגל הציטראט ובשרשרת מעבר האלקטרונים האנרגיה משתחררת באמצעות חיזור של הקואנזים +NAD, והפיכתו למולקולת NADH.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קטבוליזם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קטבוליזם** |

* קטבוליזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תַּהֲלִיךְ פֵּרוּק במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283288705171
* GND: 4234092-5
* LCCN: sh85012016
* NKC: ph170675

 |