recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גוי של שבת** הוא פזמון שכתב דן אלמגור ללחן של היהודי-רומני ריכרד שטיין, ובוצע על ידי רביעיית מועדון התיאטרון.

רקע
---

בשנות ה-30 של המאה ה-20 הלחין ריכרד שטיין שיר שנקרא "מזחלת עם פעמונים" למילים של המשורר היהודי-רומני ליביו דלאנו. השיר יועד למריה טנאסה, שבחרה לבסוף לא להקליטו.

בשנת 1947 הזמר הרומני ז'אן מוסקופול עזב את המדינה בגלל רדיפות המשטר הקומוניסטי. כמועסק ברדיו אירופה החופשית הוא יצר אוסף של שירים בהם ביקר את הרשויות הסובייטיות, מנהיגי המשטר ברומניה וכנגד ברית המועצות. שהיים מהשירים היו במנגינת "מזחלת עם פעמונים"

בשנת 1949 הקליטה את השיר הזמרת מריה לטרצו בגרסה שונה מהמקור. בהקלטה זו לא ניתן הקרדיט לשטיין. בשנות ה-60 הקליט את השיר בלה הגיטריסט (שמו המקורי ברנרד דולצר) בגרסה הדומה מאוד למקור. גם על עטיפת התקליט הזה לא ניתן הקרדיט לשטיין.

הגיטריסט האמריקאי לס פול הוציא בשנת 1953 את השיר Johnny Is The Boy For Me עם הלחן של שטיין.

רביעיית מועדון התיאטרון ביצעה גרסה עברית לשיר, שכתב דן אלמגור, וידועה בפזמון "ג'וני איז א גוי פור מי". בגרסה זו מסופר על ג'וני אשר מתפקד כגוי של שבת, המבצע מלאכות האסורות על פי ההלכה, עבור יהודים. כך, עובד ג'וני במפעלי נייר בחדרה, אשר פועלים בשבת, בשל אי היכולת להפסיק את פעולת המכונות בסוף השבוע. בנוסף מייצר בשבת סוכר, בשבת חולב פרות, ומכבה את הנרות. פעולה נוספת שמבצע גונ'י היא קניית חמץ לפני חג הפסח.

בשנת 1988 ביצעה ירדנה ארזי את השיר "רוח ואש" ללחן של שטיין, עם מילים שכתב אהוד מנור, עבור אלבומה "נשמה צוענית".

דן אלמגור כתב עבור "מועדון התיאטרון" את רוב ההצגות והפזמונים. השיר הופיע בתוכנית השנייה של הרביעייה שנקראה "דתיאה", ועסקה במתח בין חילונים לדתיים.

הפתיח של השיר בביצוע רביעיית מועדון התיאטרון מתחיל במילים ביידיש.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'וני איז דה גוי פור מי - רביעית מועדון התיאטרון, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:04)
* מילות השיר "גוי של שבת", באתר שירונט
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Story of a Hit, באתר jewishmemory
2. ↑  דן אלמגור, ג'והני איז דה גוי פור מי, באתר פרויקט בן יהודה
**גֶנְג'וֹ גולן** (בטורקית: **Genco Gülan**; ‏‏נולד ב־13 בינואר 1969) הוא אמן קונספטואלי עכשווי ותאורטיקן, שמתגורר ועובד באיסטנבול. עבודתו משתמשת בטכניקות שונות הכוללת ציור, רדי מייד, רישום, פיסול, צילום, ביצועים ווידאו. עבודתו עוסקת לעיתים קרובות בנושאים פוליטית, חברתיים ולעיתים עם מסרים תרבותיים. הוא דוחה את התיוג של כאומן מודרני או מינימלי. הוא מתאר את עבודתו כאמנות רעיון.

ביוגרפיה
--------

גולן למד מדע המדינה ואמנות באוניברסיטת הבוספורוס (Boğaziçi Üniversitesi) באיסטנבול, וקיבל תואר שני בניו מדיה בניו סקול, ניו יורק. גולן הציג במוזיאונים שונים ברחבי העולם. במהלך השנים זכה בפרסים מאת בי פי, ליונס (BP, Lions). הוא מלמד באקדמיה מימאר סינאן (Mimar Sinan Academy) ובאוניברסיטת הבוספורוס (Boğaziçi Üniversitesi).‏

עבודותיו כוללות יצירות פיסול מודרני ו-וידאו ארט מדיה חדשה, אמנות מושגית, אמנות עכשווית ומיצגים שונים, תוך שימוש בחומרים יוצאי דופן כגון מנורות.
גולן מאמין שהעתיד של האומנות מתקשר עם ביו-טכנולוגיה, בינה מלאכותית ותקשורת דיגיטלית.

עבודות האמנות הקונספטואליות שלו חוקרות את היחס בין חברה לתרבות דרך ציור, פיסול, מדיה חדשה ואמנות מיצג. בנוסף לאמנות קלאסית, כתאורטיקן מוצלח, הוא כתב ספר, הוא מפרסם מאמרים ומתן הרצאות

גנג'ו גולן הקים "איסטנבול מוזיאון לאמנות עכשווי" כפרויקט אמנות בשנת 1997. הפרויקט הוא מוזיאון אינטרנט עצמאי שהתפתח במשך שנים מאז הקמתו. לאחרונה הוא הציג בברלין ב"Erste Lebende Kunst המוזיאון" (המוזיאון לאמנות החי הראשון) לצד טים אולריך (Tim Ulrich).‏

לקריאת נוספת
------------

* Graf, Marcus. Concepual Colors of Genco Gulan, Revolver Publishing, 2012. ISBN 978-3868952049
* Gulan, Genco. De-constructing the Digital Revolution, LAP, 2009. ISBN 978-3838320472

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גנג'ו גולן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גנג'ו גולן
* Galerie Artist, Berlin
* Banff Centre, Canada
* Rhizome, New Museum, NY. NY.
* Java Museum, Cologne
* Pg Art Gallery, Istanbul
* Sovereign Art, הונג קונג

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fiachra Gibbons, Fiachra, *Istanbul set to stamp its culture credentials*. International Herald Tribune. 2012-06-01.
2. ↑  Abraham Lubelski, *Contemporary Istanbul" Art Fairs International. 2012-06-01.*
3. ↑  Atakan, Nancy (2006)FROM NEW MEDIA FROM THE PERIPHERY. Journal of the New Media Caucus.
4. ↑  / a r t e f a c t, artefact.mi2.hr (ארכיון)
5. ↑  Pırıl Güleşçi Arıkonmaz - ‘Ben bir müzeyim’ - HABERTÜRK

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1024595137
* ISNI: 0000 0003 7889 6110
* LCCN: nb2013008963
* NLP: a0000003779191
* RKD: 456750
* VIAF: 257146530
* WorldCat: lccn-nb2013008963

 |
המונח "בערבות הנגב (שיר)" מפנה לכאן. לערך העוסק בציור או מחזה בשם זה, ראו דף הפירושונים.

**בערבות הנגב** הוא שיר עברי שנכתב על ידי רפאל קלצקין בימי מלחמת העצמאות ב1948 כעיבוד לשיר הרוסי На опушке леса ("בקצה היער"). הוא מתאר חייל צעיר - על פניו לוחם ההגנה - שנפל בקרב על הגנת הנגב, אמו המקוננת עליו ומבטיחה שלמרות הכל המאבק על התקומה ימשיך, ותגובה מרגשת של חייל נוסף. השיר שוזר בין תיאור האבל וכאב לבין זקיפת גו ופטריוטיות.

לחן השיר גם הוא עיבוד מלחנו של השיר הרוסי. ב1949 שולב השיר במחזה בערבות הנגב של יגאל מוסינזון.

כתיבת השיר
----------

עוד קודם לכתיבת שיר זה תורגם המקור הרוסי בצורה קרובה יותר בשיר "שם הרחק ביער". ב"בערבות הנגב" ישנו חופש יצירה רב יותר: הסיפור שמתאר השיר דומה בבסיסו לזה שבשיר הרוסי המקורי, אך התיאור שונה וכן הדברים שבפי הדמויות, וגם הפרטים הוסבו לאלו של המאבק היהודי על ארץ ישראל: הקרחת של קצה היער שבשיר הרוסי הפך בזה ל"ערבות הנגב", והפרטיזן - לחייל ההגנה ("איש מגן"). גם בחתימת השיר נוסף תוכן עברי מובהק, כאשר קלצקין חותם את המעשה בפניה לקהל החוזרת על אמרתו של תיאודור הרצל בעמוד השער של ספרו אלטנוילנד: "אם תרצו, חבריה, אין זו אגדה". אמנם, על אף השינויים הזיקה למקור ניכרת וברורה ועדיין יש לו ברמה מסויימת מעמד של תרגום.

לאחר כתיבת השיר נתן קלצקין את נוסחו לזמרת יפה ירקוני, שהייתה אז חברה בלהקת החישטרון, וסיפר לה שנכתב על פי השיר הרוסי ואף לחנו של השיר עובד בהתאם למילים החדשות על ידי מנשה בהרב, שהיה חברו ושותף לכתיבה.

זהות הנופל בשיר
---------------

קלצקין לא הזכיר בפירוש שם בשיר מתוך רצון שהשיר יהיה שיר זיכרון כללי, אך ישנן טענות על חייל שבמחשבה על זכרו נכתב השיר, וזהותו שנויה במחלוקת ביניהן. לפי נחומי הרציון השיר נכתב לזכרו של ראובן זלינגר שנפל מירי דו"צ בקרב על קיבוץ גת במרץ 1948. בן דודתו של זלינגר, יעקב אפרת, סיפר כי אביו שהיה קצין מודיעין בכיר בחזית הדרום בירר את העובדות וסיפרן לאמו, זו סיפרה לבעל "דולפין בר" - בר-מסעדה בה נהגו היא ובעלה לשבת וכך גם מנשקה בהרב וקלצקין עצמו. בעל המקום ביקש מבהרב שינסה לשמחה והוא סיפר זאת לקלקצקין, ויחדיו ישבו וכתבו את השיר.

גרסה אחרת נמסרה על ידי ישראל לרמן. לדבריו, הנופל בשיר הוא חניכו שייקה (ישעיהו) ספקטור, שנהרג בקרבות בנגב בגיל 19. לגרסה זו תימוכין מדברי האם בשיר אודות בנה הבכור: "את בכורי שכלתי במצולות הים", היות ואחיו הבכור של שייקה, צבי ספקטור, היה מפקדם של כ"ג יורדי הסירה וטבע. בנו של צבי ואחיינו של שייקה, יפתח ספקטור, תומך גם הוא בגרסה הזו בספרו "רם וברור".
**ניקולה אוליסלאגרס** (באנגלית: **Nicola Olyslagers**; קודם לכן **ניקולה מקדרמוט**; נולדה ב-28 בדצמבר 1996) היא אתלטית אוסטרלית, סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020), אלופת עולם באולם (גאלזגו 2024) באול ושיאנית אוסטרליה (2.03 מטר) בקפיצה לגובה.

ביוגרפיה
--------

אוליסלאגרס (במקור מקדרמוט) התחילה להתאמן באתלטיקה בבית הספר היסודי והתמקצעה בקפיצה לגובה. היא השתתפה באליפות העולם לנוער ב-2014 בה קפצה לגובה של 1.79 מטר. באוניברסיאדת קוואנגג'ו (2015) סיימה רביעית בתוצאה של 1.80 מטר. באוניברסיאדת טאיפיי (2017) סיימה שביעית בתוצאה של 1.88 מטר. באליפות אוסטרליה ב-2018 סיימה שלישית ונכללה בנבחרת למשחקי חבר העמים בהם זכתה במדליית ארד בשיא אישי של 1.91 מטר.

באולימפיאדת טוקיו זכתה במדליית כסף בשיא אוסטרליה של 2.02 מטר לאחר מריה לאסיצקנה (2.04 מטר). באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיימה חמישית בתוצאה של 1.96 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2024 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 1.99 מטר.

ב-2022 נישאה לריס אוליסלאגרס ושינתה את שם משפחתה. היא נוצרית-אוונגליסטית אדוקה, היא ידועה בכתובות דתיות שרושמת על ידייה בזמן תחרויות. היא בעלת תואר ראשון בביוכימיה אותו השיגה ב-2021 באוניברסיטת סידני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולה אוליסלאגרס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקולה אוליסלאגרס (באנגלית)
* ניקולה אוליסלאגרס, ברשת החברתית פייסבוק

* ניקולה אוליסלאגרס, ברשת החברתית אינסטגרם

* ניקולה אוליסלאגרס, באתר olympedia.org

* ניקולה אוליסלאגרס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14455361

 |
**ריהאם יעקוב** (בערבית: **ريهام يعقوب**; 28 בדצמבר 1991 – 19 באוגוסט 2020) הייתה רופאה ופעילה למען זכויות אדם עיראקית. נהגה באופן עקבי לצאת בקמפיינים נגד הפרת זכויות אדם בעיראק, והייתה דמות בולטת במחאה נגד הממשל העיראקי מאז 2018, עד להתנקשות בחייה ב־2020.

הרצח
----

ב-19 באוגוסט 2020, נורתה ריהאם יעקוב בראשה על ידי מתנקש בבצרה. לפי עדויות, אדם הרכוב על אופנוע נצמד למכונית בה שהתה יעקוב, ופתח לעברה באש. יעקוב נהרגה, ועוד שלוש נשים ששהו עמה נפצעו מהירי, אחת הפצועות מתה מפצעיה מאוחר יותר.

### תגובות לרצח

בעקבות הרצח, ראש ממשלת עיראק מוסטפא אל-כאזמי הבטיח לעשות כל שנדרש על מנת שכוחות הביטחון יעשו את המוטל עליהם.

ז'נין הניס-פלאסחארט תיארה את הרצח כ"איום רציני לביטחון וליציבות" בבצרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריהאם יעקוב** בוויקישיתוף
* ריהאם יעקוב, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Iraq: Gunmen attack civil activists in Basra August 19, GardaWorld (באנגלית)
2. ↑  Iraq: Prominent female activist killed by unknown gunmen in Basra, www.aljazeera.com (באנגלית)
3. ↑  "Female Iraqi activist killed in Basra as gunmen target protesters". *BBC News* (באנגלית בריטית). 2020-08-20. נבדק ב-2020-10-27.
4. ↑  Iraq: UN Mission condemns killings of activists in Basra, UN News, ‏21 באוגוסט 2020 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ריהאם יעקוב"**.
**מאמדו אצ'יי** (באנגלית: **Mamoudou Athie**; נולד ב-25 ביולי 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בשל משחקו בסרטים "המעגל", "חנות חדי הקרן", סרטו של ג'ייסון רייטמן "המועמד המוביל" ובסדרת האימה "ארכיון 81" מבית נטפליקס.

ביוגרפיה
--------

מאמדו אצ'יי נולד ב-25 ביולי 1988 במאוריטניה. אביו היה דיפלומט שקיבל מקלט מדיני והיגר לארצות הברית כאשר אצ'יי היה בן שישה חודשים. 

הוא גדל בעיר ניו קרולטון (אנ'), מרילנד והוא בוגר לימודי תואר ראשון בחוג לדרמה של אוניברסיטת ייל.

קריירה
------

בשנת 2015 קיבל את תפקידו הראשונים, בסרט הדרמה הביוגרפי "הנסיין" לצדם של פיטר סארסגארד ווינונה ריידר ותפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה הפוליטית "מזכירת המדינה" מבית CBS. 

את תפקידו הגדולים קיבל שנה לאחר מכן ב-2016 במספר סרטים וסדרות טלוויזיה אמריקאים ביניהם: סדרת הטלוויזיה של נטפליקס "גט-דאון" בתור המוזיקאי גראנדמאסטר פלאש. בשנת 2017 שיחק בסרט המתח "המעגל" לצדם של אמה ווטסון וטום הנקס, המבוסס על ספר בעל אותו שם מאת דייב אגרס, בסרט "פאטי קייקס" ובסרטה של ברי לארסון "חנות חדי הקרן" בדמותו של וירג'יל, כמו כן בסרט "אחוז אחד יותר לח" כג'ק והצטרף לצוות השחקנית הראשי בעונתה השנייה של הסדרה "העיקוף" מבית רשת TBS, בתור סוכן משטרתי בשם קארל. 

בנוסף הוא לוהק לסרט המדע הבדיוני "מתחת למים" שיצא במהלך שנת 2020 ולסרט "עולם היורה: עולם חדש" של קולין טרוורו, בתור המדען ראמזי קול.

בשנת 2022 שיחק את הדמות הראשית בסדרת האימה והמסתורין של נטפליקס "ארכיון 81" בתור דן טרנר, ארכיונאי המשקם קלטות וידאו פגומות.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | הניסוי | איש בוכה |  |
| 2016 | *Jean of the Joneses* | ריי מלקולם |  |
| 2017 | פאטי קייקס | ממזר |  |
| *One Percent More Humid* | ג'ק |  |
| המעגל | ג'ראד |  |
| חנות חדי קרן | וירג'יל |  |
| 2018 | המועמד המוביל | איי.ג'יי פארקר |  |
| 2020 | מתחת למים | רודריגו נגנדה |  |
| בוסר | אלייז'ה |  |
| קופסה שחורה | נולן רייט |  |
| 2022 | עולם היורה: עולם חדש | ראמזי קול |  |
| 2023 | אלמנטלי | וייד ריפל | דיבוב |
| הילד והאנפה | תוכי | דיבוב |
| הקבורה | האל דוקינס |  |
| TBA | סוג של חסד |  |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | מזכירת המדינה | סטאפר | פרק: "The Ninth Circle" |
| 2017-2016 | גט-דאון (אנ') | גראנדמאסטר פלאש | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2017 | העיקוף | קארל | תפקיד ראשי (עונה 2); 11 פרקים |
| 2019-2018 | *Sorry for Your Loss* | מאט גריר | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2019 | *Cake* | ג'רום | 5 פרקים |
| *Oh Jerome, No* | ג'רום | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2022 | ארכיון 81 | דן טרנר | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2023 | עולם מוזר | ביינג | דיבוב; פרק: "Key Change" |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאמדו אצ'יי** בוויקישיתוף

* מאמדו אצ'יי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2018106200
* NKC: xx0310427
* VIAF: 18153470914445081936
* WorldCat (עם VIAF): 18153470914445081936

 |
גופן וילנא שעוצב על ידי שמואל גוטמן. ניתן למצאו יחד עם מערכת אופיס של ווינדוס.
**וילנא** הוא גופן עברי, ונודע בעיקר מהדפסתו של התלמוד בבלי בהוצאת האלמנה והאחים ראם.

מקור הגופן
----------

מקורו באותיות יצוקות שהופיעו בסידורים ובתלמוד בבלי שהודפסו בדפוס האלמנה והאחים ראם (רוֹם), שפעל בעיר וילנה בסוף המאה ה־18 עד תחילת המאה ה־20.

האותיות נחקקו, נוצקו, ולוטשו במחלקה מיוחדת בבית ראם, והן נחשבו לאותיות חדשניות ומתקדמות לתקופתן.

עם זאת, קשה לטעון כי עיצוב הגופן ייחודי. ייתכן כי מדובר בוואריאציה לאותיות מוקדמות יותר מבתי דפוס שנים, וטיפוסי אות דומים ניתן למצוא בספרי הוצאות שנות.

יש לגופן קשר חזק לאות ה"מרובעת" האשכנזית שרווחה בדפוס היהודי באירופה. הגופן מאופיין בקונטרסט חזק בין הקווים האופקיים לאנכיים, ובמבנה מרובע ומעוטר. אופי הגופן מתקשר לאות העברית האשכנזית בעלת הקונטרסט הגבוה בין הקווים האופקיים לבין הקווים האנכיים של הגופן. במגמה שהחלה במאה ה-18 נוצרו אותיות עבריות לדפוס בעלות קונטרסט גבוה בהשפעת האות האשכנזית והגופנים הלועזיים כגון בודוני ודידו.

וילנא ודרוגולין
---------------

בלבול רב חל בעקבות הדמיון בין שני הגופנים. בשנות השלושים, ד"ר משה שפיצר, שניהל את הוצאת שוקן, גילה בדפוס "דרוגולין" שבעיר לייפציג בגרמניה גופן עברי שעיצובו מבוסס על אותיות וילנא. שפיצר השתמש ושיפר את הגופן שנודע בשם "דרוגולין".

וילנא כגופן מחשב
----------------

ניתן למצוא גרסאות ממוחשבות רבות לגופן וילנא. הנפוצה שבהם אצל המשתמש הביתי היא הגרסה שמגיעה כחלק מחבילת הגופנים ביחד עם תוכנת אופיס תחת השם "Guttman Vilna" (בעיצובו של שמואל גוטמן בשנים 1992–2000), הכוללת שני משקלים - רגיל וכבד.

* צורת הדף של התלמוד הבבלי בדפוס וילנה צורת הדף של התלמוד הבבלי בדפוס וילנה
* השוואה בין גופני "וילנא" ו"דרוגולין" השוואה בין גופני "וילנא" ו"דרוגולין"

הערות שוליים
------------

1. 1 2  גדעון שטרן, **על טיפוגרפיה ואותיות דפוס**, רעננה: אבן חושן, 2004 עמוד 15
2. ↑  חיים דב פרידברג, **תולדות הדפוס העברי בפולניה**, עמוד 130, תל אביב: 1950.

| כתב עברי |
| --- |
| מערכות אלפבית | אלפבית פרוטו-כנעני • אלפבית פיניקי • אלפבית עברי עתיק • אלפבית ארמי • אלפבית עברי |
| וריאציות של אלפבית עברי | כתב רש"י • כתב סת"ם • כתב רהוט • סוליטריאו |
| שונות | כתיב עברי • ליטון של עברית • טעמי המקרא • אותיות מנצפ"ך • גרש • אם קריאה • הגיית העברית • גימטריה |
| ניקוד | ניקוד טברני • ניקוד בבלי • ניקוד ארץ־ישראלי • ניקוד ארצישראלי-טברני • ניקוד שומרוני • ניקוד העברית בת ימינו • כתיב מלא |
| גופנים עבריים | דוד • אריאל • פרנק-ריהל • קורן • מרים • נרקיס • חיים • דרוגולין • הדסה • הצבי • כתב רש"י • סת"ם • שלום • ירושלמי • וילנא • אלף |
| אלפבית עברי | א • ב • ג • ד • ה • ו • ז • ח • ט • י • כ • ל • מ • נ • ס • ע • פ • צ • ק • ר • ש • ת |
| שפות הנכתבות בכתב עברי | עברית • ארמית • יידיש • ערבית יהודית • לאדינו |
בית חב"ד שבאלמטי שמשמש גם כבית הכנסת המרכזי בעיר
**יהדות קזחסטן** היא קהילה יהודית המתקיימת בשטחה של קזחסטן. בשיאה הגיעה לכמעט 30,000 איש, כולל מעל 8,000 יהודים שנמלטו אליה במהלך השואה; ומאז אומדן הקהילה בירידה מתמדת, כאשר רובה עולה לישראל. כיום חיים בקזחסטן כמה אלפי יהודים בודדים.

היסטוריה
--------

ישנן הערכות כי יהודים ישבו בקזחסטן כבר לאחר גלות בבל וכחלק מפיזור היהודים באימפריה הבבלית ע"י מלך בבל נבוכדנצר. כולל יהודים בוכרים. יהודים סוחרים נדדו גם באזורים כמו קזחסטן בדרכם מרוסיה להודו וסין. כמו רוב הקהילות היהודיות במרכז אסיה, לא מנתה הקהילה יהודים רבים.

בשנת 1917 נכבשה קזחסטן על ידי רוסיה. במהלך מלחמת העולם השנייה הגיעו לקזחסטן פליטים יהודים שנמלטו מאירופה. מסוף מלחמת העולם השנייה ועד התפרקות ברית המועצות שימשה קזחסטן אזור מבודד שאליו נשלחו פושעים, מתנגדי השלטון הקומוניסטי וכן משתפי פעולה עם גורמים מחוץ לגוש הקומוניסטי. בין השאר נשלחו יהודים רבים לקזחסטן, אשכנזים וספרדים, והם היוו את רוב יהודי המדינה. חלק אחר של יהודים היגרו מאוזבקיסטן השכנה והשתכנו בשימקנט, אשר היו חלק מיהדות בוכרה.

יהדות קזחסטן כיום
-----------------

רוב היהודים המתגוררים במדינה, ספרדים ואשכנזים, הם צאצאים של יהודים שנמלטו לחבל ארץ נידח זה בשל גזרות הקומוניזם, או שהוגלו לשם. ב-1994 הגיע למדינה שליח חב"ד, הרב ישעיה אלעזר הכהן, ונתמנה לראש הקהילה ורבה הראשי של מדינת קזחסטן. הוא יזם הקמת מרכזים יהודים, רשת בתי כנסת, מוסדות חינוך ומקוואות טהרה לקהילות, מרכזים לבריתות ואספקה של מזון כשר.

כיום מתגוררים בקזחסטן כפי הנראה 2,900 יהודים, הרשומים בעשרות ערים ושבעה מרכזים קהילתיים: בערים אסטנה, אלמטי, שימקנט, פבלודר, קראגנדי, אוסקמן וקוסטנאי (אנ').
בערים אלו מכהנים הרבנים הבאים: הרב אלחנן הכהן, הרב שמואל קרנאוך, הרב שמעון אש, הרב אסף פיינשטיין, הרב אשר תומרקין, הרב מנחם מענדל זלמנוב, הרב מרדכי מרוזוב. עוד בעיר אלמא אטא מכהנים רבנים לשלוחים נוספים המאוגדים כולם בהרבנות הראשית לקזחסטן. 

עם זאת, כמות היהודים שאינם דתיים אינה ידועה. בדומה למדינות אחרות עם עבר סובייטי, המדינה עצמה היא חילונית, ויש הפרדה בין הדת הראשית (אסלאם) למדינה. האזרחים אינם נדרשים להזדהות על פי דת, ואין רישום של יהודים. 

מאז עלייתו של נורסולטן נזרבייב לנשיאות קזחסטן, נהנים בני הקהילה היהודית מסובלנות דתית מלאה ומתמיכה ועידוד ממשלתיים במדינה האסלאמית.

לקריאה נוספת
------------

* רן ישי,  **ידידות בלבה של אסיה** , הוצאת שגרירות ישראל, 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Virtual Jewish History Tour - Kazakhstan

| יהדות אסיה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות • אינדונזיה • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בירוביג'אן • בוכרה • בחריין • גאורגיה • יהודי ההרים • הודו • בני מנשה • הונג קונג • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • טג'יקיסטן • טורקיה • יפן • ירדן • ישראל • כווית • כורדיסטן • לבנון • מונגוליה • מיאנמר • סוריה • סין • סינגפור • סרי לנקה • מלזיה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • חצי האי ערב • פקיסטן • קוצ'ין • קוריאה הדרומית • קזחסטן • קירגיזסטן • רוסיה • תאילנד • תימן (וצפון תימן) | ילדים יהודים עם המורה שלהם בסמרקנדילדים יהודים עם המורה שלהם בסמרקנד |

 |
**קולין פ. גרין** (באנגלית: **Collin P. Green**) הוא קצין בדימוס בדרגת תת אדמירל. בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

גרין נולד בבואי שבמרילנד, הרביעי מבין תשעה ילדים. ב-1986 סיים תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי.

ב-1988 השלים קורס חבלה ימית והכשרה כלוחם ביחידת אריות הים. הוצב בצוות אריות הים 5 ושירת בו עד 1992, בתקופה זו השתתף במבצעים מיוחדים באסיה ובמלחמת המפרץ. לאחר מכן שירת באגף התכנון והמבצעים במטה הצי. ב-1995 הוצב בצוות אריות הים 2 ובכוח הלוחמה הימית המיוחדת של הצי השישי. ב-1997 מונה לסגן מפקד יחידת הלוחמה הימית המיוחדת העשירית המוצבת בבסיס הצי רוטה שבדרום ספרד. לאחר שסיים תואר שני במכללת המלחמה של הצי הוצב בשנת 2000 כקצין לוחמה ימית מיוחדת בצי החמישי. לאחר מכן שירת כראש ענף גזרת פיקוד מרכז במחלקת המבצעים המיוחדים של אגף המבצעים במטות המשולבים.

ב-2005 מונה למפקד צוות אריות הים 3 ובתקופת פיקודו מונה למפקד כוח לחימה ימית מיוחדת שהשתתף במלחמת עיראק. ב-2007 מונה למפקד יחידת הלוחמה הימית המיוחדת המוצבת בבחריין. ב-2008 מונה לעוזר קצין תכנון ומבצעים במטה פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי.

ביוני 2011 מונה למפקד קבוצת הלוחמה המיוחדת הראשונה שבסיסה בקורנדו שבקליפורניה ושירת בתפקיד עד יוני 2013. שימש קצין מבצעים בפיקוד המשותף של נאט"ו באפגניסטן ועוזרו של מפקד כוחות נאט"ו ומפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית.

במרץ 2016 מונה למפקד המבצעים המיוחדים של פיקוד דרום של ארצות הברית. בספטמבר 2018 מונה למפקד פיקוד הלוחמה המיוחדת של צי ארצות הברית. ב-2020 מונה לראש מטה פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. בדצמבר 2021 מונה לסגן מפקד הפיקוד במקום טים סימנסקי. הוא פרש מהשירות ב-2024.

גרין בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה, ובעל תואר שני בהצטיינות בלימודי אסטרטגיה וביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולין גרין** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר הצי
* Commander, Naval Special Warfare Group ONE - The Commodore

הערות שוליים
------------

1. ↑  Naval Special Warfare Group One Completes Change of Command, אתר צי ארצות הברית, 28 ביוני 2013
2. ↑  Navy SEAL takes helm at SOCSOUTH, ‏dvidshub.net, ‏4 במרץ 2016

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קולין גרין"**.
**מארק אלן** (באנגלית: **Mark Allen**; נולד ב-22 בפברואר 1986) הוא שחקן סנוקר מקצועני צפון אירי. נכון למרץ 2024, מדורג במקום השלישי בעולם.

קריירה
------

בשנת 2003 זכה אלן בתחרות הראשונה שלו, אליפות צפון אירלנד בסנוקר לחובבים. בשנת 2004 זכה אלן באליפות אירופה בסנוקר לחובבים ובאליפות העולם בסנוקר לחובבים. שנה לאחר מכן נכנס לסבב הסנוקר המקצועני העולמי. הוא הגיע לרשימת 16 המדורגים הראשונים בעולם תוך שלוש עונות בלבד.

למרות כישרונו והעובדה שנמצא באופן קבוע במקומות גבוהים בדירוג העולמי, ניצח אלן רק בשנת 2009 את תחרות המקצוענית הראשונה שלו, כשזכה בטורניר ג'יאנגסו קלאסיק.

כעבור שלוש שנים נוספות הצליח לבסוף אלן לזכות בתואר הדירוג הראשון שלו, כשהביס בגמר הטורניר העולמי הפתוח (World Open) לשנת 2012 את סטיבן לי מאנגליה בתוצאה 1–10.

בשנת 2018 זכה אלן בטורניר המאסטרס, לאחר שניצח בגמר את קיירן וילסון מאנגליה בתוצאה 7–10.

בשנת 2022 זכה אלן באליפות בריטניה, לאחר שניצח בגמר את דינג ג'ונווי בתוצאה 7–10.

הישגים
------

עד כה זכה אלן ב-11 תוארי דירוג, חמישה תוארי דירוג מינוריים, ארבעה תארים ללא דירוג, ובתואר אחד קבוצתי, בהם זכייה בטורניר המאסטרס בשנת 2018, וזכייה באליפות בריטניה בשנת 2022.

בשנת 2023 הגיע לדירוג השיא שלו, כשהגיע למקום השלישי בדירוג העולמי.

כמו כן, ביצע 609 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, וכן השלים שלושה רצפים מקסימליים רשמיים של 147 נקודות.

רווחיו של אלן מענף הסנוקר עומדים על מעל 4 מיליון פאונד.

סגנון משחק
----------

אף על פי שהוא ימני באופן טבעי, משחק אלן עם יד שמאל, אך כשהוא משתמש במקל העזר, הוא מחליף לידו הימנית.

בשל סגנון משחקו המהיר וההתקפי, מכונה אלן "האקדח" (The Pistol). בשנת 2022 שינה אלן את סגנון משחקו למשחק סבלני ויעיל יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארק אלן** בוויקישיתוף
* מארק אלן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מארק אלן, באתר ה-WST
ג'נה מרבלס מדברת באירוע ויד-קון ב-2014
**ג'נה ניקול מורי** (באנגלית: **Jenna Nicole Mourey**; נולדה ב-15 בספטמבר 1986), המוכרת יותר בכינויה **ג'נה מרבלס** (באנגלית: **JennaMarbles**), היא יוטיוברית, ולוגרית, קומיקאית ושחקנית אמריקאית. נכון ל-דצמבר 2018, לערוץ הראשי שלה יש 18.9 מיליון משתמשים רשומים, ו- 2.9 מיליארד צפיות. הוא הערוץ ה-44 עם המספר הרב ביותר של משתמשים רשומים ביוטיוב, והערוץ ה-8 עם המספר הרב ביותר של משתמשים רשומים המופעל על ידי אישה.

חייה המוקדמים והשכלתה
---------------------

מרבלס נולדה ברוצ'סטר, ניו-יורק, שם גם סיימה את לימודיה בתיכון ברייטון בשנת 2004. לאחר מכן עברה לבוסטון, שם למדה באוניברסיטת סאפוק, וקיבלה תואר ראשון בפסיכולוגיה. לאחר זמן מה עברה ללמוד באוניברסיטת בוסטון, שם קיבלה תואר מאסטר בפסיכולוגיה בספורט, וייעוץ.

קריירת היוטיוב
--------------

מרבלס הוציאה סרטון ב-2010 תחת הכותרת "איך לעבוד על אנשים כך שיחשבו שאתם נראים טוב". לסרטון זה היו יותר מ-5.3 מיליון צפיות בשבוע הראשון. הסרטון שלה "איך להימנע מלדבר עם אנשים שאתה לא רוצה לדבר איתם" הגיע לכתבות ב"ניו-יורק טיימס" ול"חדשות ABC" באוגוסט 2011. בסרטון טענה כי "נמאס לי מבחורים שחושבים שרק בגלל שבאתי למועדון, או נשף, או בר, אומר שאני רוצה שאיברי המין שלהם יגעו בי מאחורה". לסרטון יש כ-35 מיליון צפיות נכון ל-19 באפריל 2016. היא מעלה סרטונים חדשים כל רביעי או חמישי. הכינוי שלה "ג'נה מרבלס" באה מהתלונה של אמה שכשמחפשים את שם המשפחה "מורי" בגוגל, מוצאים רק סרטונים של ג'נה. אמה של ג'נה הייתה מובטלת בתקופה שהסרטון הראשון של בתה החל להיות ויראלי, והיא הייתה מודאגת שתידחה על ידי מעסיקים בחיפוש עבודה, כי הם לא יאהבו את תוכן הסרטון. השם מרבלס בא מהשם של הכלב שלה, מר. מרבלס.

נכון ל-3 ביוני 2017, לערוץ הראשי שלה יש 17.3 מיליון משתמשים רשומים וכ־2.3 מיליארד צפיות, בעוד שבערוץ הווידאו-בלוג היומי שלה יש כ־1.5 מיליון משתמשים רשומים וכ-133 מיליון צפיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'נה מרבלס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'נה מרבלס (באנגלית)
* ג'נה מרבלס, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'נה מרבלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'נה מרבלס, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'נה מרבלס, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'נה מרבלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'נה מרבלס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ערוץ הווידאו-בלוג היומי ביוטיוב JennaMarblesVlog

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2018071349
* MusicBrainz: 67b68c69-3302-4e09-a3a3-8ef4dbf597b1
* VIAF: 9300154622419144710001
* WorldCat: lccn-n2018071349

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'נה מרבלס"**.
**אלן ברסה** (באלפבית לטיני: **Alain Berset**; נולד ב-9 באפריל 1972) הוא פוליטיקאי שווייצרי,שכיהן כנשיא שווייץ בשנים 2018 וב-2023, וכיהן גם כחבר המועצה הפדרלית של שווייץ בין השנים 2012 ועד 2023.

ביוגרפיה
--------

ברסה נולד בפריבור ב-9 באפריל 1972, בנם של מוֹרֶה ומוכרת ספרים. הוא למד מדע המדינה וכלכלה באוניברסיטת נשאטל, שם היה למוסמך אוניברסיטה במדע המדינה ב-1996 וקיבל תואר דוקטור בכלכלה ב-2005. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בנושא השפעתה של ההגירה בינלאומית על תנאי העבודה המקומיים.

ברסה עבד כעוזר מרצה וחוקר במכון לכלכלה אזורית באוניברסיטת נשאטל מ-1996 ועד 2000, כשעבר למכון למחקר כלכלי בהמבורג שבגרמניה בהמשך שנה זו. באותה השנה היה חבר באספה המכוננת של הקנטון פריבור וכיהן כנשיא הקבוצה הפרלמנטרית הסוציאל-דמוקרטית של הקנטון עד 2004. הוא כיהן גם בפרלמנט הקהילתי של בלפאקוס בשנים 2001–2003. ב-2002, נתמנה ליועץ אסטרטגי עבור המחלקה לעניינים כלכליים של נשאטל.

ב-2011 נבחר לכהן במועצת הברית (ממשלת שווייץ) והחל בכהונתו בה ב-2012, בתפקיד שר הפנים (ראש המחלקה לענייני פנים) במקומו של דידייה בורקהלטר, שנתמנה לשר החוץ.

ב-2017 כיהן כסגן נשיאת שווייץ דוריס לויטהרד ובשנת 2018 היה נשיא שווייץ, במקביל לתפקידו כשר הפנים. כיהן כנשיא שווייץ גם בשנת 2023. ביוני 2023, הודיע כי בסוף השנה יפרוש מחברותו במועצה הפדרלית. הוא סיים את תפקידו ב-31 בדצבמבר 2023.

חיים אישיים
-----------

ברסה נשוי למוריאל זנדר-ברסה ואב לשלושה ילדים. המשפחה מתגוררת בביפו (Belfaux), כפר השוכן ליד עיר הולדתו פריבור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן ברסה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלן ברסה
* אלן ברסה, ברשת החברתית פייסבוק

* אלן ברסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אלן ברסה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם אלן ברסה, באתר Blick‏, 18 בדצמבר 2011 (בגרמנית)
2. ↑  Frau Bundesrat, באתר Tages-Anzeiger‏, 15 בדצמבר 2011 (בגרמנית)

| נשיאי שווייץ (משנת 2000) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 2000: אוגי ‏•‏‏ 2001: לאואנברגר ‏•‏‏ 2002: ויליגר ‏•‏‏ 2003: קושפאן ‏•‏‏ 2004: דייס ‏•‏‏ 2005: שמיד ‏•‏‏ 2006: לאואנברגר ‏•‏‏ 2007: קלמי-רה ‏•‏‏ 2008: קושפאן ‏•‏‏ 2009: מרץ ‏•‏‏ 2010: לויטהרד ‏•‏‏ 2011: קלמי-רה ‏•‏‏ 2012: וידמר-שלומפף ‏•‏‏ 2013: מאורר ‏•‏‏ 2014: בורקהלטר ‏•‏‏ 2015: סומרוגה ‏•‏‏2016: שניידר-אמאן ‏•‏‏ 2017: לויטהרד ‏•‏‏ 2018: ברסה ‏•‏‏ 2019: מאורר ‏•‏‏ 2020: סומרוגה ‏•‏‏ 2021: פרמלן ‏•‏‏ 2022: קאסיס ‏•‏‏ 2023: ברסה ‏•‏‏ 2024: אמהרד |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1028971370
* HDS: 059615
* ISNI: 0000 0003 8587 0971
* MusicBrainz: e85ff9dd-1c58-464e-83c6-7436c9d8fdda
* SUDOC: 052298760
* VIAF: 247673265
* WorldCat: viaf-247673265

 |
**הפיגוע בשכונת בקעה** היה פיגוע דקירה שבוצע ב-21 באוקטובר 1990, ב' בחשוון ה'תשנ"א בשכונת בקעה בו נרצחו 3 יהודים, החיילת איריס אזולאי, האמן אלי אלטרץ והשוטר צ'רלי שלוש ששירת כלוחם בימ"מ.

הפיגוע
------

המחבל עומר סעיד סאלח אבו סירחן יצא מביתו שבכפר עובידייה שבנפת בית לחם מזרחית לבית לחם והגיע לשכונת בקעה כשהוא מצויד בסכין בשעה 5:30 בבוקר. אבו סירחן, בן 18 וחצי, עבד כמה חודשים כטייח בשכונת תלפיות.

כאשר הגיע לשכונת בקעה דקר בזה אחר זה למוות שלושה יהודים ופצע קל נער בן 13. מסע הרצח החל בסביבות השעה 6:45 ברחוב יאיר 2, אז נתקל המחבל בחיילת איריס אזולאי שהייתה בדרכה לתחנת האוטובוס, הוא קרא 'אללה אכבר' התנפל עליה ורצח אותה. משם המחבל המשיך דרומה, ופצע פציעה שטחית את ראשו של הילד עמיקם קובנר, בן 13 נכדו של הסופר אבא קובנר.

לאחר זמן קצר יצא מביתו ברחוב אפרים 4 האמן אלי אלטרץ. וברחוב גדעון נתקל בו המחבל צעק 'אללה אכבר' ודקר אותו מספר דקירות למוות תוך שאלטרץ צועק לעזרה.

השוטר צ'רלי שלוש, צוער ביחידה המיוחדת למלחמה בטרור, שמע את הצעקות, ורץ מביתו שברחוב שמשון כשהוא חמוש באקדח לרחוב גדעון הסמוך.

בצומת הרחובות גדעון ואפרים, הבחין צ'רלי שלוש במחבל הערבי מולו כשהסכין שלופה בידו. שלוש צעק לעברו להוריד את הסכין. אך המחבל המשיך להתקרב לעברו, בשלב זה ירה שלוש שתי יריות באוויר. אך המחבל המשיך לרוץ לעברו. הוא ירה ברגלו הימנית של המחבל. אך הוא המשיך להתקרב לצ'רלי. הוא ירה שוב, ברגלו השמאלית, מעל הברך. המחבל המשיך להתקרב לשלוש והשניים החלו להאבק. הם נפלו ארצה ותוך כדי המאבק, נשמט אקדחו של צ'רלי מידו. בשלב זה המחבל דקר את צ'רלי סמוך ללבו, וצ'רלי נרצח במקום.

מייד לאחר הרצח מספר אזרחים וחייל בחופשה שהיו במקום השתלטו על המחבל.

לאחר הפיגוע
-----------

אנדרטה לזכר נרצחי הפיגוע ברחוב אפרים פינת רחוב גדעון.
במקום הפיגוע הוקמה אנדרטה וגן קטן לזכר 3 הנרצחים.

פעולותיו של השוטר צ'רלי, שלא חיסל את המחבל בעל ה"אמצעי וכוונה", אלא עם זאת ירה לעבר רגליו, העלו באותם ימים באינתיפאדה הראשונה את השאלה מתי נכון וראוי להשתמש בנשק מול מחבלים, המקרה של שלוש נלמד כדוגמא בכל התנהלות של נוהל מעצר חשוד כאשר יש סכנה ממשית כמו שהיה לשלוש, ללא ספק שיש לבצע ירי לעבר המחבל בכדי לנטרלו לפלג גוף עליון, כאשר יש ברשותו אמצעי קר או חם וכוונה לפגוע. שלוש קיבל את עיטור האומץ של משטרת ישראל.

הג'יהאד האסלאמי וכוח 17 לקחו אחריות על הפיגוע.

בחקירת המחבל הודה כי ביצע את הפיגוע כנקמה על מהומות הר הבית ב-1990.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  יוסי לוי ואילנה באום, הרוצח דקר וזעק 'אללה אכבר', מעריב, 22 באוקטובר 1990
2. ↑  יהודה גולן, צ'רלי שלוש. לוחם הימ"מ: פתח באש לפי ההוראות, מעריב, 22 באוקטובר 1990
3. ↑  אמנון סטרשנוב, "צדק תחת אש - המערכת המשפטית באינתיפאדה", הוצאת ידיעות אחרונות, 1994, עמ' 170-169
4. ↑  שי לוי, ‏זאת הסיבה שסיפור הגבורה מהאינתיפאדה הראשונה חזר לכותרות, באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2015
5. ↑  נינה פוקס, הלוחם שנרצח כי לא וידא הריגה: "שילם בחייו כדי שאחריו לא יקרו מקרים כאלה", באתר ynet, 9 בדצמבר 2021
6. ↑  אורן כהן, הגי'האד האיסלאמי מחוץ לחוק, חדשות, 30 באוקטובר 1990
7. ↑  יוסי לוי, 'החלטתי לנקום ביהודים' אמר הרוצח לחוקריו, מעריב, 22 באוקטובר 1990
כרזת פרסומת. עיצוב: פסח עיר-שי
"**אָלֶד - אפנת סריגים עילית**" (**Aled**) היה בית חרושת לסריגים, מחלוצי תעשיית הטקסטיל בישראל. בית החרושת הוקם בשנת 1898 על ידי אלפרד אדלשטיין בבוהמיה שבצ'כוסלובקיה. 

בשנת 1938, מיד לאחר ה"אנשלוס" (סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית), עלו ארבע האחיות מרתה, אילזה, טרודה ולילי, בנותיו של אדלשטיין, לארץ ישראל תוך שהן נוטשות את רכוש המשפחה. הן הצליחו להביא לישראל מספר מכונות סריגה ותפירה והקימו מחדש את המפעל בבית שכור בפרדס כץ. המפעל פתח את שעריו ב-1939 והתמקד בייצור סריגים איכותיים (בעיקר אפודות וקרדיגנים) לייצוא, בעבודה משפחתית. המפעל קיבל הזמנות ממצרים, לבנון, סוריה, עיראק וטורקיה כמו גם מהצבא הבריטי ומשטרת המנדט.

לאחר קום מדינת ישראל היה המפעל גם ספק של צה"ל ובמהלך מבצע קדש קיבל הזמנה מיוחדת מן הוועד למען החייל לסרוג כובעי גרב לחיילים בחזית, הזמנה שסופקה תוך יום עבודה אחד. עם התקדמות עולם האפנה התרחבה פעילות החברה גם לשמלות ולחצאיות מסריג. 

מנהל אגף הטקסטיל במשרד המסחר והתעשייה לאחר הקמת המדינה, פנחס מורגנשטיין, שבח את המוצרים של מפעל "אלד" ואף את מודעות הפרסומת שלהם

המפעל עבד עם טובי מעצבי האפנה של ישראל הצעירה כגון נאוה ודורין פרנקפורט ושיתוף פעולה גם עם "משכית". למרות שרוב התוצרת הופנתה לייצוא, נמכרו סריגי אלד בחנויות יוקרה ברחוב דיזנגוף כ"איווניר", פנשט ומצקין וכן בירושלים ובחיפה.

החברה חדלה להתקיים ב-1985.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אלד" בת השלושים, מעריב, 16 בפברואר 1970
* אילה רז, **חליפות העתים : מאה שנות אופנה בארץ-ישראל**, הוצאת ידיעות אחרונות, תל אביב 1996

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיוויד סלע, הצלחה ביצוא הטקסטיל, באתר ישראל היום, 28 פברואר 2020
2. ↑  ארכיון דורין פרנקפורט
3. ↑  לפי מרשם החברות
**ג'פרי ישי** (נולד ב-10 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי ששיחק בעמדת הבלם וכיום עוזר מאמן קבוצת הנוער של מכבי תל אביב.

קריירה
------

ישי החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ובעונת 1997/1998 עלה לקבוצה הבוגרת אך לא שיחק בעונה זו. בעונת המשחקים הבאה, ב-6 במאי 1999, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כשפתח נגד מכבי פתח תקווה. במהלך תקופתו במכבי תל אביב שיחק 8 משחקים בסך הכל, כולם במסגרת הליגה הראשונה, והיה חלק מהסגל שזכה בגביע הטוטו בעונת 1998/1999. במהלך עונת 1999/2000 עבר ישי למכבי נתניה.

לקראת עונת 2000/2001 עבר ישי לבני יהודה תל אביב שם שיחק 3 עונות והופיע 71 משחקים במסגרות השונות. בעונתו הראשונה ירד ישי לליגה השנייה עם הקבוצה, ועונה לאחר מכן הצליח לעלות איתה חזרה לליגה הראשונה. במהלך תקופתו בבני יהודה כבש 2 שערים במסגרת משחקי הליגה, ב-1 במרץ 2002 נגד הפועל רעננה וב-30 בנובמבר 2002 נגד הפועל פתח תקווה. ב-2003 נאלץ ישי לפרוש לאחר שעבר פציעה קשה.

כיום ישי עוזר מאמן קבוצת הנוער של מכבי תל אביב.

חיים אישיים
-----------

ישי נשוי למיכל אמדורסקי משנת 2014 ולזוג בת, ולישי ישנם שלושה ילדים נוספים מנשואים קודמים. ישי ואמדורסקי השתתפו בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי זוג מנצח VIP.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* גביע הטוטו: 1998/1999

הערות שוליים
------------

1. ↑  משפחה מנצחת: מיכל אמדורסקי וג'פרי ישי הורים לבת, באתר וואלה!‏, 23 במרץ 2015
**שש עם** (בעבר נקראה **חמש עם** - להבדיל מחמש עם רפי רשף, המשודרת לפניה) היא תוכנית חדשותית המשודרת בשעה 18:00 (ומכאן שמה) על ידי חברת החדשות. מגיש התוכנית המזוהה איתה כיום הוא עודד בן-עמי, ומחליפה אותו בעיקר סיון רהב-מאיר. בין מגישי התוכנית לשעבר ניתן למנות את רפי רשף (מגיש כיום את התוכנית המקדימה לה) ואת גדי סוקניק.
החל מ-1 בנובמבר 2017, שודרה התוכנית בקשת 12 וברשת 13 בעקבות פיצול ערוץ 2. ב-15 בינואר 2019, שודרה התוכנית האחרונה ברשת 13 והחל מיום למחרת משודרת התוכנית רק בקשת 12.

היסטוריה
--------

עד אמצע שנות התשעים הובילה בנתוני המדרוג התוכנית "ערב חדש", המשודרת בשעה 17:00. לפיכך, לערוץ 2 נרשם אחוז צפייה קטן. לחברת החדשות הצטרף באותה התקופה רפי רשף וחדשות 2 החליטו לשבצו בשעה 17:00 לתוכנית חדשה. התוכנית שזכתה לשם "חמש עם" הגיעה ליותר מעשרים אחוזי מדרוג.

רשף עזב את הגשת התוכנית לקראת סוף שנות התשעים. מחליפו היה גדי סוקניק ובהנחייתו התוכנית הפכה לפופולרית עוד יותר. סוקניק הגיש את התוכנית עד לשנת 2001, עת נבחר להיות מגיש המהדורה המרכזית של החברה לצידה של מיקי חיימוביץ'. עם עזיבתו של סוקניק את הגשת התוכנית, התחלקו אושרת קוטלר, שלי יחימוביץ' ועודד בן-עמי בהגשתה. ב-2002 הרגישו חדשות 2 צורך בשיפור התוכנית המוכרת והסטנדרטית, בעוד רשף כבר החל לשדר בערוץ 10 בשעה חמש, ולפיכך, שינו את "**חמש עם**" ל"**שש עם**". עודד-בן עמי הרבה להגיש את התוכנית ולפיכך "חמש עם גדי סוקניק" שונה בהתחלה ל "שש עם אשרת קוטלר" ובהמשך שונה ל "שש עם עודד בן-עמי".

את נעימת הפתיחה של התוכנית ליוותה נעימת חדשות של (CBS KYW (News 3.

את שלי יחימוביץ' שהפכה לפוליטיקאית בשנת 2005, החליפה סיון רהב-מאיר. אל צוות המנחים של התוכנית הצטרפו בהמשך רינה מצליח וערד ניר. בשנת 2017, מעט לאחר פיצול ערוץ 2, הצטרף לצוות ההנחיה של התוכנית אחד מהפרשנים הפוליטיים של חברת החדשות, עמית סגל.

מכיוון שצוות המגישים רב, ובעיתים רבות מגישים מחליפים את עודד בן-עמי, שונה שם התכנית ל"שש עם", ללא ציון שם המגיש.

מגישים
------

### שש עם - היום

* עודד בן-עמי
* סיון רהב-מאיר
* עמליה דואק
* ירון אברהם

### שש עם - בעבר

* אשרת קוטלר
* תמר איש-שלום
* שלי יחימוביץ'
* דנה וייס
* עופר חדד
* עמית סגל
* ערד ניר
* דפנה ליאל
* בן מיטלמן (2022)
* רינה מצליח (2011-2020)

### חמש עם - בעבר

* רפי רשף
* גדי סוקניק
* עודד בן-עמי
* שלי יחימוביץ'

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של שש עם

* "שש עם", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתמר סיידא‏, אושרת קוטלר עוברת לשש בערב, באתר וואלה!‏, 17 בדצמבר 2001
2. ↑   News Themes - KYW 1994, סרטון באתר יוטיוב
**סדר עולמי** היא תוכנית טלוויזיה בהפקת חברת החדשות המשודרת בקשת 12 ועוסקת בענייני אקטואליה מסביב לעולם (חדשות חוץ). מיומה הראשון היא מוגשת בדרך כלל על ידי ערד ניר. התוכנית שודרה בעבר בערוץ 2 וברשת 13.

היסטוריה וסיבת הקמה
-------------------

באוקטובר 2001, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר והסדר העולמי החדש שנלווה אליהם, גייסה חברת החדשות את עורך חדשות החוץ ערד ניר והעלתה את התוכנית "סדר עולמי" העוסקת בחדשות העולם. התוכנית באה לשמש משקל נגד לתוכנית החדשות שהעלה הערוץ הראשון בשעה 19:30, כהקדמה למהדורת החדשות "מבט לחדשות" בשעה 20:00.

לאחר כמה שנים, כשהועברה התוכנית שש עם מהשעה 17:00 לשעה 18:00, היו "שש עם" ו"סדר עולמי" משודרות זו אחר זו: "שש עם" החלה את שידוריה ב-18:00 וסיימה אותם בשעה 19:30, ומיד לאחר מכן, ללא הפסקת פרסומות, הייתה סדר עולמי עולה לאוויר. בשנים 2005–2006, פחתה התחרות על משבצת השידור של השעה 19:30,[דרוש מקור] ו"סדר עולמי" ירדה מהמסך. מאידך, רצו בחברת החדשות ליצור תוכנית שתמשוך את נתוני המדרוג של השעה 17:00, מהמתחרה של ערוץ 10, "חמש עם רפי רשף".[דרוש מקור] חברת החדשות העלתה לשידור את "חדשות בחמש" עם דני קושמרו ונטשה מוזגוביה, אך הניסיון לא צלח. בשנת 2006 הועלתה "סדר עולמי" מחדש, משעה 17:00 עד 17:30, אך ערוץ 10 היה עדיין עם ידו על העליונה במדרוג. 11 בנובמבר 2007 היה יומה האחרון של "סדר עולמי" במתכונת הזו. החל מ-12 בנובמבר 2007 משודרת בשעת שידור זו התוכנית "מהדורה ראשונה", שמימשה את החזון להגיע לרמה של ערוץ 10 במסגרת השידורים הזו, ואילו "סדר עולמי" עברה מיתוג מחדש לשם "**סדר עולמי - השבוע**", ובשנים 2007 - 2010 היא שודרה בימי שישי משעה 16:45 עד 17:25, כשכל שנה הפיקה התוכנית את תוכנית "סיכום השנה העולמי", בהנחיית ערד ניר. החל מ-2011, עקב עליית העונה השלישית של "האח הגדול", נתפסו 45 הדקות על ידי קשת ששיבצה בשעות אלו תוכנית בשם "שלום האח הגדול", אשר הפכה לימים לתוכנית "דיבור ישיר". סדר עולמי עברה לשדר בימי שבת משעה 16:20 עד 17:00.
במאי 2013 שונה פורמט התוכנית עם מעברה לשידור בערב שישי בשעה 19:15 יחד עם פינות חדשות.
כיום התוכנית משודרת בכל יום שבת בין השעות 17:00 עד 18:00.

ישראל פלוס
----------

היות שבזמן הקמת ערוץ ישראל פלוס שודרה התוכנית, והיות שמערכת החדשות המקומית הייתה בשליטת חדשות ערוץ 2, מהדורת חדשות החוץ של הערוץ נקראה גם היא "סדר עולמי" (מירבוי פורידוק, мировой порядок). גם לאחר ניתוק המערכת מחדשות ערוץ 2, התוכנית שמרה על שמה ושודרה מדי שבת משעה 16:05 עד 16:50 ומ-17:05 עד 17:50.

מגישי התוכנית
-------------

* מגיש ראשי - ערד ניר
* מגישים מחליפים - ירון אברהם, אדוה דדון, בן מיטלמן
* מגישים בעבר - תמר איש שלום, ליאור פרידמן

ראו גם
------

* רואים עולם

הערות שוליים
------------

1. ↑  הארץ, 2001 - שנת החדשות בטלוויזיה הישראלית, באתר TheMarker‏, 31 בדצמבר 2001
2. ↑  יהושע סימון, ‏החו"ל מש תלם, באתר גלובס, 20 בדצמבר 2005
**מקג'ורג' "מאק" באנדי** (באנגלית: **McGeorge "Mac" Bundy**,‏ 30 במרץ 1919 - 16 בספטמבר 1996) היה מומחה אמריקאי במדיניות חוץ וביטחון, ששימש יועץ לביטחון לאומי בשנים 1961–1966 תחת הנשיאים ג'ון פיצג'רלד קנדי ולינדון ג'ונסון. בשנים 1966–1979 שימש כנשיא קרן פורד. למרות הקריירה של באנדי כאינטלקטואל, מחנך ופילנתרופ, הוא זכור במיוחד כאחד האדריכלים המרכזיים של הסלמת של המעורבות האמריקאית במלחמת וייטנאם במהלך ממשל קנדי וג'ונסון.

ביוגרפיה
--------

באנדי נולד בשנת 1919 וגדל בבוסטון, מסצ'וסטס. בונדי היה הבן השלישי מתוך חמישה במשפחה אמידה ומעורבת בפוליטיקה של המפלגה הרפובליקנית. אביו היה עורך דין בולט בעיר אשר מונה בשנת 1931 לעוזרו של מזכיר המדינה הנרי סטימסון. בהתבגרותו, למד באנדי באוניברסיטת ייל מתמטיקה, שם סיים את לימודיו בשנת 1940.

במלחמת העולם השנייה כיהן בונדי כקצין מודיעין. הוא התעקש להתגייס, למרות ראייתו הלקויה. ב-1946 הוא שוחרר בדרגת סרן וחזר ללימודיו לתואר שני באוניברסיטת הרווארד. בתקופה סייע להנרי סטימסון (אשר זה עתה סיים את כהונתו כמזכיר המלחמה) לכתוב את האוטוביוגרפיה שלו. בשנת 1948 עבד עבור המועמד הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית תומאס דיואי. בשנת 1949 באנדי היה חלק מצוות אשר חקר את יישומה של תוכנית מרשל. הוא התמנה לפרופסור לממשל בהרווארד. שם, באנדי הרצה על ההיסטוריה של מדיניות החוץ של ארצות הברית והיה פופולרי בקרב התלמידים. בשנת 1953,כאשר היה בן 34, הפך באנדי לדיקן הצעיר ביותר בפקולטה לאמנויות ומדעים. כשנה לאחר מכן, בשנת 1954, הוא נבחר להיות עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

באנדי נכנס לחיים הציבוריים בשנת 1961, כאשר מונה על ידי ג'ון קנדי לשמש כיועץ לביטחון לאומי. באנדי שימש כעמוד תווך מרכזי בקביעת מדיניות החוץ והביטחון של ממשל קנדי. הוא היה מעורב לעומק במשבר הטילים בקובה, הפלישה למפרץ החזירים ובתחילת מלחמת וייטנאם, אשר בה הוא תמך נחרצות. בשנת 1966 עזב את הממשל על מנת לשמש כנשיא קרן פורד. לאחר סיום כהונתו כנשיא הקרן בשנת 1979, חזר באנדי לאקדמיה כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת ניו יורק.

בשנת 1950 התחתן עם מרי בוקמינסטר לות'רופ, שהגיעה ממשפחה בוסטונית בולטת ועשירה. במהלך השנים נולדו להם ארבעה בנים. הוא נפטר בגיל 77 בשנת 1996 מהתקף לב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקג'ורג' באנדי** בוויקישיתוף
* מקג'ורג' באנדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מקג'ורג' באנדי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| היועצים לביטחון לאומי |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| רוברט קאטלר • דילון אנדרסון • ויליאם ה. ג'קסון • רוברט קאטלר • גורדון גריי • מקג'ורג' באנדי • וולט רוסטו • הנרי קיסינג'ר • ברנט סקוקרופט • זביגנייב בז'ז'ינסקי • ריצ'רד ו. אלן • ויליאם פ. קלארק • רוברט מקפרלן • ג'ון פוינדקסטר • פרנק צ. קרלוצ'י • קולין פאוול • ברנט סקוקרופט • אנתוני לייק • סנדי ברגר • קונדוליזה רייס • סטיבן הדלי • ג'יימס ג'ונס • טום דונילון • סוזן רייס • מייקל פלין • הרברט ריימונד מקמאסטר • ג'ון בולטון • רוברט אובריאן • ג'ייק סאליבן | החותם של הבית הלבן |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259272305171
* BIBSYS: 90271034
* BnF: cb12310329q (data)
* CiNii: DA03461713
* GND: 121405559
* ISNI: 0000 0001 0917 3483
* LCCN: n50040470
* NARA: 10580924
* NDL: 001267555
* NKC: jx20120830001
* NTA: 074834142
* SNAC: w62c0pw5
* SUDOC: 031989136
* VIAF: 76384193
* WorldCat: lccn-n50040470

 |
**האספה הכללית של ניו המפשייר** (באנגלית: **New Hampshire General Court**) הוא בית המחוקקים הדו-ביתי של מדינת ניו המפשייר בארצות הברית. הבית התחתון הוא בית הנבחרים של ניו המפשייר ובו 400 חברים, והבית העליון הוא הסנאט של ניו המפשייר ובו 24 חברים.

במהלך מושב 2018–2020, בית המשפט הכללי בניו המפשייר היה בשליטת הדמוקרטים, עם רוב של 10–14 בסנאט ורוב של 230-156-1 בבית, עם 13 מושבים פנויים בסוף המושב. ב־3 בנובמבר 2020 זכו הרפובליקנים בשליטה בבית המשפט הכללי בניו המפשייר על ידי זכייה ברוב 10–14 בסנאט וברוב 187–213 בבית.

בית המשפט הכללי מתכנס בבית מדינת ניו המפשייר (אנ') במרכז העיר קונקורד. בית המדינה נפתח בשנת 1819. בית הנבחרים ממשיך להיפגש במקומו המקורי, מה שהופך את אולם הנציגים לחדר העתיק ביותר בארצות הברית שעדיין נמצא בשימוש חקיקתי מתמשך.[דרוש מקור] כאשר הותקנו מושבים ממוספרים בהיכל הנציגים, המספר שלוש עשרה הושמט בכוונה בגלל הטריסקיידקפוביה.

השכר השנתי למחוקק,הנקבע על פי החוק, הוא 100,000 דולר.

בית נבחרים
----------

בית הנבחרים מורכב מ-400 חברים המגיעים מ-204 מחוזות ברחבי המדינה שנוצרו מחטיבות של מחוזות המדינה – כ-3,000 תושבים לכל מחוקק.

בניגוד לתאי חקיקה רבים, אין מעבר "מרכזי". במקום זאת, ישנם חמישה קטעים וביניהם מעברים. לעיתים קרובות הישיבה נקבעת על העדפתו האישית של המחוקק, למעט במקרה של החלק השישי שהוא מושב הדובר בראש האולם.

יושב ראש הבית התחתון, בית הנבחרים, החל מחודש דצמבר 2022 הוא ג'ב ברדלי הרפוליקני. 

### הרכב בית הנבחרים

החל מפברואר 2024, הרכב בית הנבחרים הוא :

|  |  |
| --- | --- |
| **שיוך** | **חברים** |
|  | המפלגה הרפובליקנית | 201 |
|  | המפלגה הדמוקרטית | 193 |
|  | עצמאים | 2 |
|  | מושבים לא מאוישים | 4 |
| סך הכל | 400 |
| רוב |  |

הסנאט של ניו המפשייר
--------------------

הסנאט של ניו המפשייר נפגש מאז 1784. הוא מורכב מ-24 חברים המייצגים מחוזות סנאט על פי אוכלוסייה. נכון למושב החקיקה 2023–2022יהיו בסנאט 14 רפובליקנים ועשרה דמוקרטים.

יושב ראש הבית העליון, הסנאט, החל מחודש ינואר 2021 הוא שרמן פאקרד הרפוליקני. 

### הרכב הסנאט

|  |  |
| --- | --- |
| **שיוך** | **חברים** |
|  | המפלגה הרפובליקנית | 14 |
|  | המפלגה הדמוקרטית | 10 |
| סך הכל | 24 |
| רוב | 4 |

סיקור תקשורתי
-------------

העיתונות של מדינת ניו המפשייר מכסה את בית מדינת ניו המפשייר עבור עיתונים, שירותי חדשות ופעולות אחרות לאיסוף חדשות. באתר בית המשפט הכללי של ניו המפשייר יש לוחות שנה וכתבי עת הן לבית והן לסנאט.

מרכז המחקר פיו דיווח בשנת 2014 כי בניו המפשייר היה אחד מחיל העיתונאים הקטן ביותר במדינה, עם חמישה כתבים במשרה מלאה ותשעה כתבים במשרה חלקית נוספת.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האספה הכללית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  "Stateline". *www.stateline.org*. נבדק ב-3 באפריל 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "America's Shifting Statehouse Press" (PDF). *Pew Research Center*. 10 ביולי 2014. נבדק ב-29 בדצמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011288774005171
* SNAC: w6t47jx1
* VIAF: 126519254
* WorldCat (עם VIAF): 126519254

 |
**אגודת הספורט של האס-אס בשטרסבורג** (בגרמנית: **Sportgemeinschaft SS Straßburg**) הייתה מועדון כדורגל גרמני שפעל בעיר שטרסבורג, אלזס (חבל ארץ שכיום נמצא בצרפת).

תולדות המועדון
--------------

הקבוצה נוסדה בשנת 1900 בשם "מועדון כדורגל פרנקוניה 1900 שטרסבורג (*FC Frankonia 1900 Straßburg*) על שם האזור שהיה בשליטה גרמנית. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה הוחזר שטח אלזס לצרפת והקבוצה הפכה לחלק מהליגה בצרפת, בשם "מועדון הספורט הכוכב האדום שטרסבורג" (Sport-Club Red-Star Straßbourg - כך במקור הגרמני). באוגוסט 1940, לאחר כיבוש המחוז בידי גרמניה הנאצית, קבוצת פרנקוניה התמוטטה, אך מיד הוקמה מחדש עקב חברותה קודם לכן בליגה הגרמנית, והפעם הוקמה תחת השם "אגודת הספורט של האס-אס בשטרסבורג" (Sportgemeinschaft Schutzstaffel Straßburg) בספטמבר. 

הקמת מועדוני ספורט צבאיים הייתה נפוצה בגרמניה באותה תקופה, אך יצירת מועדון אס-אס דרשה את אישורו של מנהיג האס-אס היינריך הימלר. מועדון זה הפך לחלק מליגת הגאו אלזס (Gauliga Unterelsass), חטיבה מנהלית אזורית ראשונה שהוקמה בשטח אלזס, מבלי שתצטרך להעפיל תחילה אל הליגה במשחקי הכרעה. הקבוצה התחזקה במהירות על ידי צירופם של חברי אס-אס אחרים שנדרשו לעזוב את המועדונים המקוריים שלהם כדי לעטות את מדי הלבן-שחור הנושאים את סמל האס-אס (ראו Esoteric insignia of the *Schutzstaffel,* (אנ')).

בעונתה השנייה של הקבוצה, שהפכה ל"אגודת ספורט" (Sportgemeinschaft) בליגה של הגאו אלזס (Gauliga Elsaß), זכתה הקבוצה בקלות בראשות הליגה ועלתה דרך הפלייאוף הלאומי לרבע הגמר, שם הודחה על ידי שאלקה 04, שבהמשך זכתה באליפות והייתה הקבוצה הדומיננטית בהמשך התקופה. אגודת הספורט של האס-אס בשטרסבורג גם השתתפה בטורניר צ'מרפוקל ב-1942, קודמה ל-DFB-Pokal של היום (הגביע הגרמני), והגיעה עד לסיבוב השלישי לפני שנמחצה 1:15 על ידי מינכן 1860 בדרכה של זו האחרונה לזכייה בגביע. מסעה של אגודת הספורט של האס-אס בשטרסבורג בפלייאוף הלאומי היה נקודת השיא בהיסטוריה של קבוצה זו. בעונות הבאות זכו רק במקום השלישי והשני. ליגת הגאו אלזס המשנית (Gauliga Unterelsass) לא החלה בעונת 1944–1945, כאשר צבאות בעלות הברית החלו את התקדמותם דרך אירופה אל גרמניה. אגודת הספורט של האס-אס בשטרסבורג התפרקה ב-1944.

אותות כבוד
----------

* אלופי גאוליגה אלזס (I): 1942

קישורים חיצוניים
----------------

* טבלאות הליגה המקומית הגרמנית ההיסטורית Das deutsche Fußball-Archiv (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Grüne, Hardy (1996). Vom Kronprinzen bis zur Bundesliga. Kassel: AGON Sportverlag מסת"ב 3-928562-85-1
2. ↑  Grüne, Hardy (2001). Vereinslexikon. Kassel: AGON Sportverlag מסת"ב 3-89784-147-9
**סמי הורי** (נולד ב-9 באוקטובר 1968 בבאר שבע) הוא שחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בצבא שירת כלוחם בשריון [דרוש מקור] והשתחרר לאחר כשנתיים. לאחר מכן עבד בצוותי בידור בבתי מלון באילת כשנתיים וחצי.

הורי החל את דרכו בעולם המשחק בגיל צעיר מאוד, כבר ב-1973 בגיל חמש לוהק לסרט ישו כוכב עליון – קו-פרודוקציה ישראלית-אמריקאית[דרוש מקור].

סרטים נוספים בהם השתתף: "זיכרונות אהבה" (1982) קו-פרודוקציה בכיכובו של קירק דאגלס, "בעל בעל לב" (1997), "ספסיבה קינג ג'ורג'", "אהבה ממבט שני", "קדוש", "צומת וולקן" (1999), "חוץ לארץ", "כבוד" ו"סודות המסדר" (2001).

סדרות בהן הופיע: "קפה פריז", "פלורנטין", "המשאית", "אהבה מעבר לפינה", "עולם מושלם", "אגדת דשא", "חמישה גברים וחתונה", "כתב פלילי", "הנפילים", "מסכים", "השועלים", "הכבוד של מרציאנו" ו"חמש-עשרה דקות".

בתיאטרון השתתף בהצגות: "פאטי דיפוזיה" על פי סיפור מאת פדרו אלמודובר – "הבימה", "פוקר" – "תיאטרון הרצליה", "שלושה בחצי דירה", "עליזה מזרחי", המחזמר "אוליבר טוויסט" בבימויו של מנחם גולן, "עלי באבא וארבעים השודדים" וב"תפוז המכני", בבימויו של בני יזרעאל.

פרסומות בהן השתתף במסעות פרסום שונים: "שמנת תנובה", "קסטרו", "זוגלובק", "ביתילי", "בירה גולדסטאר" ו"עונות".

בשנת 1999 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "זאיה", בבימויו של יונתן פז. הסרט לא הופץ ונערך שוב בשנת 2016 בשם "מבחן החלב"

בשנת 2000 השתתף בפסטיבל הזמר עם השיר "לשיר באהבה" אשר זכה במקום השלישי.

בשנת 2002 שיחק לצד זאב רווח במיני-סדרה הדרמטית "המשאית" של ערן ריקליס.

בשנת 2005 השתתף בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" ביחד עם הרקדנית אנה ארונוב והשניים הגיעו למקום השני בגמר.

בשנת 2007 השתתף בסדרת המדע בדיוני "הנפילים" בתור "אבי בר-לב".

השתף גם בתוכנית דוקוסלב בפרק שעשו על שלום אסייג ששודרה בערוצים HOT בידור ישראלי, ערוץ 8

בשנת 2010 שיחק בסדרה הקומית הפיג'מות בתפקיד אורח בתפקיד דותן סוכן מכירות. באותה שנה התארח גם בסדרה מנדלבאום בלש פרטי בתפקיד מנחה שעשועון.

בשנת 2011 שיחק בסדרת הנוער אליפים בתור חוקר במספר פרקים בודדים.

בשנת 2013 שיחק בתפקיד אורח בעונה הרביעית של "הבורר".

ב-2015 עסק בצילום סטילס. 

בשנים 2017–2018 שיחק בסדרה "שנות ה-80".

בשנת 2021 שיחק בסדרת דרמת הפשע "מלכות".

חיים אישיים
-----------

הורי גרוש ואב לשניים. אשתו לשעבר אורלי הופיעה ביחד איתו בפרק של "רוקדים עם כוכבים". אחותו הצעירה היא השחקנית עמנואל הורי.

מאז שנת 2012 בקירוב עיקר פרנסתו היא כצלם סטילס וצלם אירועים

קישורים חיצוניים
----------------

* סמי הורי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* סמי הורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סמי הורי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דודי פטימר, ‏מכוכב קולנוע וטלוויזיה לצלם אירועים: לאן נעלם השחקן סמי הורי?, באתר מעריב אונליין, 8 בפברואר 2021