recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לאו רַיי** (נולד ב-1950) הוא צייר, פסל, גרפיקאי ומורה לציור ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ריי נולד בווילנה שבליטא הסובייטית. כילד נמשך לציור, ולבקשתו נשלח ללמוד בתיכון לאמנויות. ריי הוא בוגר אוניברסיטת וילנה (פיזיקה תאורטית) והאקדמיה לאמנויות של וילנה (אמנות והוראת אמנות). ב-1991 עלה ריי לישראל. ריי הוא צייר, פסל, רשם ואמן קליגרפיה. הוא הציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות רבות במוזיאונים וגלריות בישראל ובעולם. יצירותיו מצויות באוספים ציבוריים ופרטיים ברחבי העולם, בהם: מוזיאון ישראל שבירושלים, מוזיאון העיר טלשיאי שבליטא, מוזיאון קובנה לספרות שבליטא והמוזיאון לאמנויות זאגרב שבקרואטיה. ב-2000 זכה בפרס ראשון בתחרות הבינלאומית International Small Engraving Salon שברומניה. ריי מלמד ציור וקליגרפיה בבית הספר בסיס לאמנות ותרבות משנת 1995. הוא חי ויוצר בתל אביב.

ריי מצייר בעיקר בצבעי שמן על בד והוא מרבה לצייר בני אדם ובעלי חיים. על אמנות אמר:

> 
> צייר יכול לצייר ציורים, פסל יכול לפסל פסלים ומשורר יכול לחבר שירים. כל זה לא בהכרח אמנות. האמנות נכנסת ליצירות בדרכים מסתוריות ורק אז היוצר הופך לאמן. האמנות היא ערך גבוה, ורוחני נוסף, שהופך יצירה למרגשת ובלתי נשכחת."
> 
> 
> 
>

תערוכות יחיד נבחרות
-------------------

* 1993 - גלריה בינט, תל אביב
* 2001 - גלריה אופאל, תל אביב
* 2006 - המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
* 2010 - גלריית רחוב יוחנן הקדוש, וילנה, ליטא
* 2010 - גלריה חזי כהן, תל אביב
* 2011 - בית האמנים תל אביב, תל אביב
* 2014 - המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
* 2016 - הציור האינסופי, קלייפדה, ליטא
* 2017 - הציור האינסופי, מוזיאון לאומנות של אוניברסיטת סנט לוים, ארצות הברית
* 2017 - קולאז'ים, גלריה חזי כהן, תל אביב
* 2017 - הציור האינסופי מקוטע, בסיס לאומנות ותרבות, הרצליה
* 2018 - אורצל, מרכז גוטסמן לתחריט, כברי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאו ריי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לאו ריי
* ריי מסביר על עבודתו בסרט וידאו קצר ב-YouTube
* לאו ריי באתר בית הספר בסיס לאמנות ותרבות
* דורון בראונשטיין, לאו ריי: "זה כל כך קשה להגיד מה זה אמנות. זה כמו להסביר מה זה קר ומה זה חם…", ריאיון לבלוג "חי תרבות"
* לאו ריי (1950-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 273317
* NLI: 987007266962805171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במושג כלכלי. אם התכוונתם לשטר חוב בהלכה, ראו שטר חוב (הלכה).
**שטר חוב** הוא שטר המהווה הבטחה ללא תנאי ערוכה בכתב מאת אדם לחברו, חתומה בידי עושה השטר, בה הוא מתחייב לפרוע לאדם פלוני או לפקודתו, או למוכ"ז, עם דרישה, או בזמן עתיד קבוע או ניתן לקביעה, סכום מסוים בכסף. בניגוד לשטר חליפין, שטר חוב אינו פקודה מאת אדם א' (המושך) לאדם ג' (הנמשך) הדורשת מהנמשך לשלם סכום כסף לאדם ב' (האוחז). במקום זאת, לשטר חוב יש שני צדדים: אדם א' (העושה, שהוא החייב) ואדם ב' (האוחז, שהוא הנושה). על אלו יכולים להתווסף צדדים נוספים, כגון ערב.

הוראות פקודת השטרות בדבר שטרי חליפין חלות, ככלל, גם על שטרי חוב. לפיכך, מרבית הדינים החלים על שטרות בכלל, לרבות הסחרות, שהיא האפשרות להעביר את השטר מהנושה המקורי (הנפרע) לנושה חדש (אוחז כשורה), חלים גם על שטרי חוב.

אף ששטרי חוב נפוצים פחות מאשר שטרי חליפין (בעיקר שיקים), גם שטרי חוב נפוצים למדי, בפרט בתור בטוחה בעסקאות שונות. באותם מקרים, צד לחוזה מעניק לצד שכנגד שטר חוב. על פי המוסכם בחוזה, יכול האוחז לממש את שטר החוב במקרה של הפרת החוזה. ככל שטר, שטר החוב הוא עסקה עצמאית, שתוקפה אינו תלוי בעסקת היסוד. לפיכך, האוחז יכול לפעול למימוש השטר (בין אם ישירות מול העושה ובין אם, במקרה של קושי במימוש בדרך הראשונה, באמצעות ההוצאה לפועל), מבלי שידרש להוכיח שעסקת היסוד לא קוימה. ייתכן מקרה בו עסקת היסוד קוימה אך האוחז פונה למימוש השטר. במקרה כזה, העושה זכאי להימנע מפרעון השטר ובכלל זאת, הוא רשאי לטעון טענת "פרעתי" בהוצאה לפועל, או להגיש התנגדות לביצוע שטר שתועבר לדיון בבית משפט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שטר חוב** בוויקישיתוף
* שטר חוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שטר חליפין, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  סעיף 84(א) לפקודת השטרות [נוסח חדש], נ"ח תשי"ז 12 (להלן: פקודת השטרות).
2. ↑  סעיף 90(א) לפקודת השטרות.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284622605171
* BnF: cb119801881 (data)
* GND: 4189324-4
* LCCN: sh85014059
* NARA: 10641754
* NDL: 00988900
* NKC: ph125725

 |
**החכם (שוחט) ממוינשט**, ציור של שטפאן לוקיאן
קיימות עדויות לכך שראשיתה של **יהדות מוינשט** היא במחצית הראשונה של המאה ה-18. יעקב פסנתיר מצא בבית העלמין הישן של מוינשט מצבה מ-1840 והאדריכל ע. ארנט מצא שתי מצבות מהשנים 1748 ו-1787. התיישבות היהודים במקום כרוכה במציאת מקורות של נפט גולמי, שהיהודים היו הראשונים בניצולם. היישוב מוינשט עצמו נוסד ב-1781.

העלייה הראשונה
--------------

דוד שוב
בשנת 1882, לאחר קונגרס פוקשאן, הקונגרס הראשון של חובבי ציון, החליטה קבוצה של 30 משפחות חסידים מהעיר מוינשט ברומניה, לעלות לארץ ישראל ולעסוק בחקלאות. הם שלחו את נציגם, דוד שוב, אליו הצטרף האיכר דוד בוקששתר, לאתר מקום מתאים להתיישבות.

ב-24 ביולי 1882 רכש דוד שוב, כנציג חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה, את הקרקעות שהיו חלק מאדמות גיא אוני ואדמות נוספות מהכפר ג'עוני. בחודש אוגוסט 1882, יצאה האוניה "טטיס" מנמל גאלאץ ועליה עשרות משפחות נוספות. במהלך ההפלגה פרץ סכסוך על רקע דתי בין הנוסעים - יהודי מוינשט היו קפדנים יותר במצוות הדת מיהודי גאלאץ - לכן נפרדו הקבוצות. מרבית יוצאי מוינשט ירדו בחוף ביירות ובמסע רגלי בעזרת חמורים ופרדות הגיעו לצפת וממנה לגיא אוני. הם החליטו לשנות את שם המקום לראש פינה וזו הייתה פתיחת העלייה הראשונה.

ארגון הקהילה
------------

הקהילה היהודית במוינשט התארגנה ב-1885 והיא כללה חמישה בתי כנסת, מקווה טהרה, בית ספר לבנים, שנוסד ב-1893 ובית ספר לבנות, שנוסד ב-1896. בשלהי המאה ה-19 נוסדו במוינשט החברות "אהבת אחים" ו"דגל האחווה", שנועדו לסייע לעניים ולחולים. קמו גם שתי חברות סיוע של נשים בשמות Alinarea ו-Sprijinul, שניסו לעזור ליולדות ולכלות עניות

רב הקהילה במאה ה-19 היה הרב יוסף אריה זילברמן. לאחר שבני מוינשט ייסדו את ראש פינה, הם מינו את הרב זילברמן לרבה הראשון. 

בתחילת המאה ה-20 המצב הרוחני בעיר נעשה גרוע. הרב בצלאל זאב שפרן מבכה בתשובתו, שנכתבה בעקבות העובדה שבית הספר היהודי לבנות בעיר פעל גם בשבתות, ולימד בו רווק יהודי חילוני צעיר: "הזאת העיר מוינעשט ששמעתי לאמר בשנים קדמוניות, היתה לתל תלפיות, שממנה יצא תורה ונתגדלו מורי הוראות. ועתה בעוונותינו הרבים ירדה פלאות, הפלא ופלא, הפלאה זו תורה [כשבת קל"ח ע"ב] הולכים חשכים ואין נוגה עליהם אורה, זו תורה [כמגילה ט"ז ע"ב] איכא היתה לזונה קריה נאמנה, עיר הצדק שהיתה לשם ולתפארת בכל המדינה?".

תקופת מלחמת העולם השנייה
------------------------

ב-15 ביולי 1941, לאחר שרומניה, יחד עם גרמניה הנאצית, פתחה במלחמה נגד ברית המועצות, יהודי מוינשט הצטוו לעזוב את היישוב תוך שלושה ימים ולעבור לבקאו. השלטונות לקחו 15 עד 20 גברים מבין יהודי מוינשט כבני ערובה להתנהגות יתר היהודים. בני הערובה העצורים הוחלפו מדי פעם ונשלחו לעבודות כפייה.

בסיום המלחמה שבו למוינשט רק 80 משפחות יהודיות והם מצאו את בתיהם הרוסים ורכושם שדוד.

דמוגרפיה יהודית במוינשט
-----------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **השנים** | **מספר היהודים במוינשט** | **אחוז מתוך האוכלוסייה** |
| 1820 | 42 משלמי מיסים |  |
| 1831 | 193 |  |
| 1885 | 500 משפחות |  |
| 1899 | 2,398 | 50,6 |  |
| 1910 | 2,141 |  |
| 1930 | 1,761 | 26,6 |  |
| 1941 | 1,325 | 19,8 |  |
| 1942 | 1 |  |
| 1947 | 480 |  |
|

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראשונים לחובבי ציון / יעקב גלר
2. ↑  **שו"ת הרב"ז** (מהדורה חדשה), חלק אורח חיים, סימן מח
3. ↑  בנוסף ליהודים משלמי מיסים היו גם יהודים סודיטים, שלא שילמו מיסים
4. ↑  פנקס הקהילות רומניה, כרך א', עמוד 177, הוצאת יד ושם, ירושלים תש"ל
**פומה צפון-אמריקאית** (שם מדעי: ***Puma concolor couguar***) היא תת-מין של פומת ההרים החיה באמריקה הצפונית: בקנדה ובארצות הברית. בעבר היא הייתה נפוצה מאוד על פני כל אמריקה הצפונית, אך היא נכחדה מאזורים רבים במזרח אמריקה הצפונית, ויותר נפוצה במערב ארצות הברית וכן במערב קנדה. זוהי אחת מ-3 תת-מינים של פומות צפון אמריקאיות יחד עם פומת פלורידה והפומה המזרחית (אנ') שנכחדה.

היא חיה במגוון בתי גידול מאזורים ארקטיים ובהרי הרוקי, ועד למדבריות, שפלות, חופים וביצות. הפומה היא יצור מתבודד המצוי במסתורים ומתרחק מפעילות. מסיבה זו היא נמצאת לעיתים נדירות אך מעריכים שאוכלוסייתה נמצאת בעלייה.

הפומה היא טורפת על באזור חיותה. היא טורפת בעיקר פרסתנים קטנים עד בינוניים אותם היא ממיתה בנשיכה בצוואר. פומות יטרפו גם טורפים קטנים יותר וגורי טורפים אחרים, עופות שונים, מכרסמים וארנביים ואף דגים. הפומה יכולה להיות מסוכנת, אך היא לא תתקוף אנשים ללא התגרות.

הפומה היא חיה מוגנת בארצות הברית ובקנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פומה צפון-אמריקאית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
מזלג האבל; גלקסיות עדשה מסומנות באות S ונמצאות בנקודת הפיצול של המזלג
גלקסיה NGC-5866
**גלקסיית עדשה מדוסקת** היא גלקסיה שצורתה כצורת עדשה או דיסקה. גלקסיית עדשה היא אחת משלושת הסוגים העיקריים של גלקסיות לפי הסיווג של אדווין האבל מ-1936. הן מסומנות באות **S0** ומיקומן ב"מזלג האבל" הוא בנקודת המפגש של שיני המזלג, כמתואר בשרטוט משמאל. האבל לא הבחין בין סוגים שונים של גלקסיות עדשה, אף שסיווגים מאוחרים יותר (הרחבות של סיווג האבל) עשו כן.

המאפיין העיקרי של גלקסיות עדשה הוא הכמות המעטה של החומר הבין-כוכבי שבהן, ולכן כמעט לא נוצרים בהם כוכבים חדשים. לכן רוב אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא זקנה. מאחר שאין להן זרועות כמו לגלקסיות ספירליות, לעיתים קשה להבדיל ביניהן ובין גלקסיות אליפטיות, במיוחד אלו מהסוג E0 (גלקסיות אליפטיות שמידת פחיסותן היא הקטנה ביותר, כמעט כדוריות) ובמיוחד אם הזווית שבה נמצאת גלקסיית העדשה היא כלפי כדור הארץ (face-on). לעיתים מתייחסים אליהן כ"גלקסיה ספירלית ללא זרועות".

מבנה וצורה
----------

המבנה הבסיסי של גלקסיית עדשה כולל תפיחה מרכזית וסביבה דיסקה. האבק המועט נמצא ברובו סביב גרעין הגלקסיה.

גלקסיות עדשה אינן מגוונות בצורותיהן כמו גלקסיות ספירליות, ולכן לא הבחין האבל בין סוגים שונים שלהן, אך על פי סיווג דה-וקולר, שהוא הרחבה לסיווג האבל, ניתן לחלקן באופן הבא:

* **מבנה דמוי מוט:** גלקסיות עדשה מתחלקות לשלושה סוגים על פי מבנה המוט של החלק המרכזי; SA0 מסמן גלקסיה ללא צורת מוט כזו, SB0 עבור גלקסיה עם מבנה מוט ברור ו-SAB0 עבור מצב הביניים, שבו צורת המוט אינה ברורה לחלוטין.
* **טבעות**: לחלק מגלקסיות העדשה צורת טבעת ויסומנו על ידי (S0(r אם יש להן טבעת פנימית, (S0(s בהיעדר טבעת ו-(S0(rs במצב הביניים. סימונים אלו מגדירים בעיקר גלקסיות ספירליות וקשה למצוא גלקסיות עדשה שניתן לסמנן כך בוודאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלקסיית עדשה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4253889-0

 |
**גלקסיה אפלה** היא כינוי לשלב היפותטי מוקדם מאוד בתהליך היווצרותה של גלקסיה רגילה, המכילה מעט מאוד כוכבים אם בכלל. הגלקסיה קיבלה את שמה כיוון שאין בה די כוכבים וגרמי שמיים הנצפים לעין, ורוב מסתה מורכבת מחומר אפל אשר לא ניתן לראותו. למרות זאת, ניתן לראות את השפעותיו הכבידתיות בגלקסיה, כגון על תנועות הכוכבים ויצירת עידוש כבידתי. המועמדים הסבירים ביותר לגלקסיות אפלות הם HI1225+01 ,AGC229385 ומספר גדול של ענני גז אשר נתגלו במהלך מחקרים על קוואזרים.

לתהליך היווצרות הגלקסיה האפלה יש תאוריות רבות ועדיין לא נמצאה הוכחה של אף אחת מהן.

היסטוריה
--------

בשנת 2005 גילו אסטרונומים ענן גז מרוחק וניסו לזהותו. לאחר שנים של תצפיות והסברים, קבעו החוקרים שענן הגז הוא גלקסיה אפלה, כיוון שהשפיע על הגלקסיה M99.

מבנה
----

### הרכב

גלקסיות אפלות מורכבות כנראה מחומר אפל ומאבק. חלק מהמדענים בטוחים שחלק מהגלקסיות מכילות כוכבים, למרות שלא ניתן לבדוק ולגלות אותם עקב המרחק הרב של הגלקסיות מכדור הארץ. אסטרונומים מעריכים שצפיפות הגז בגלקסיות אלה גבוה מצפיפות הגז בשמש פי מיליארד. חלק מהמחקרים מצביעים על כך שבגלקסיות יכולים להיווצר קוואזרים יוצאי דופן. בגלקסיה HE0450-2958 למשל זוהה ענן גז צפוף, בו נראתה הגלקסיה כבעלת קוואזר שאינו קשור אליה. תגלית זו עשויה להיות גלקסיה אפלה שבה קוואזר הפך לפעיל. עם זאת, תצפיות מאוחרות יותר גילו כי הגלקסיה אשר נחשבה כאפלה אינה מכילה יותר ענני גז צפופים, נתון השולל את התגלית.

### גודל

לא ניתן למדוד את הגודל המדויק של גלקסיות אפלות כיוון שלא ניתן לראותן באמצעות טלסקופים ומכשירי מדידה אופטיים. למרות זאת, ניתן להעריך את גודלן באמצעות השפעותיהן הכבידתיות על הסביבה. מרבית ההשערות תומכות שגודל הגלקסיות האפלות נע פי 2-3 יותר מגודלו שביל החלב.

טענות והשערות על גלקסיות אפלות
------------------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
מרבית הסיבות להנחת קיומן של גלקסיות אפלות היא למען הבאת הסברים לאירועים אסטרונומים בלתי מפוענחים, כגון היווצרותן של על־גלקסיות וסעיפים בבעיית המסה החסרה. ישנן תאוריות שהגלקסיות האפלות הן שלב מפתח בהתפתחות גלקסיות וליצירת כוכבים, שכן הן נותנות את היסודות להתפתחות הזו ומונעים את התפרקותה עקב הכבידה החלשה שיש לה בזמן היווצרותה.

גלקסיות אפלות פוטנציאליות
-------------------------

### HE0450-2958

גלקסיה בעלת קוואזר יוצא דופן. הוא נקרא בנוסף "קוואזר עירום" או "קוואזר חסר בית", משום שהוא נצפה כאילו אינו חלק מהגלקסיה, אלא מחוצה לה.

### Smith's Cloud

גלקסיית ענן המורכבת בעיקר ממימן, הנעה במהירות גבוהה מאוד. הגלקסיה התגלתה בשנת 1963 על ידי גייל ביגר, סטודנט לאסטרונומיה באוניברסיטת ליידן שבהולנד.

### HVC 127-41-330

גלקסיית ענן הנעה במהירות גבוהה. שלושת המספרים המרכיבים את שמו מציינים, בהתאמה, על קווי האורך והרוחב שלו ביקום.

### VIRGOHI21

גלקסיה מורחבת של מימן נייטרלי (HI) בצביר הבתולה שהתגלה בשנת 2005. ניתוח ההרכב הפנימי שלו מעיד על כך שהוא עשוי להכיל כמות גדולה של חומר אפל. הגלקסיה כנראה לא מכיל כוכבים, דבר המצביע על כך שלא תיתכן מספיק כבידה למען החזקת החומר בה, דבר אשר לא קורה. תגלית זו עשויה להפוך אותה לאחת מהגלקסיות האפלות הראשונות שאי פעם זוהו.

ראו גם
------

* חומר אפל
* הילת חומר אפל

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי בליזובסקי,  באתר הידען.
* אורי קציר,  באתר מגפון.
**פוֹבּוּרְדוֹן** או **פוֹ בּוּרְדוֹן** (Fauxbourdon, בצרפתית "באס מזויף" או "חיקוי באס") היא טכניקת כתיבה מוזיקלית לשלושה קולות, ששימשה במוזיקה של ימי הביניים המאוחרים ותקופת הרנסאנס, במיוחד בין מלחיני האסכולה הבורגונדית. גיום דופאי היה מחשובי המלחינים שנקטו טכניקה זו, וייתכן כי הוא שהמציא אותה. הטכניקה מתייחדת בתנועה של אקורדים מקבילים, והתנועה המקבילה מאפשרת הבנה קלה יותר של הטקסט המושר. השם נובע, כפי הנראה, מכך שהטכניקה הזו משמשת בקטעים בתוך יצירות לארבעה או חמישה קולות, כאשר הקול הנמוך מפסיק לשיר. 

הפובורדון, בצורתו הבסיסית, כולל קנטוס פירמוס ושני קולות נוספים: האחד קווארטה מתחת לקנטוס והשני סקסטה מתחתיו, כך שנוצר אקורד שמאוחר יותר עתיד להיקרא סקסט-אקורד. כדי להימנע ממונוטוניות יתר, הקולות אינם מנגנים לגמרי במקביל: הקול התחתון קופץ מדי פעם מטה, כדי להשלים אוקטבה מול הקנטוס - בעיקר בקדנצות - והקול הפנימי עשוי להכיל קישוטים או חריגות ריתמיות המוסיפות עניין למרקם. על פי רוב כתובים בסגנון פובורדון רק קטעים קצרים ביצירה ארוכה יותר. 

דוגמה לקטע במרקם פובורדון מתוך המזמור Ave maris stella מאת גיום דופאי, בתיווי מודרני. הקול העליון איננו קנטוס פירמוס אלא קטע בהלחנה חופשית. הקול האמצעי (שנקרא בכתב היד "פובורדון") עוקב אחר הקול העליון בהפרש של קווארטה, והתחתון נמצא רוב הזמן במרחק סקסטה מן הקול העליון, אבל בשינויים רבים לשם הגיוון.

היסטוריה של השימוש בפובורדון
----------------------------

הדוגמה המוקדמת ביותר של פובורדון שהגיעה לידינו נמצאת בכתב-יד I-BC Q15 בספריית המוזיקה של בולוניה - זהו אוסף שנערך בסביבות שנת 1440, וכלולות בו כמה דוגמאות של פובורדון, כולל אחת מאת דופאי, שנכתבו קרוב לוודאי בסביבות שנת 1430. מאחר שיצירות רבות מן התקופה הגיעו אלינו ללא שם המחבר וקביעת התאריך המדויק היא בעייתית, קשה לומר בביטחון מי חיבר את הפובורדונים הראשונים. היצירה של דופאי בקובץ זה - "מיסת יעקב הקדוש" -היא הראשונה שעושה שימוש בשם "פובורדון". ייתכן שזהו משחק מילים: "בורדון" פירושו גם "מטה", ומטה רועים הוא אחד האטריבוטים של יעקב הקדוש - מיניאטורה של המטה מצוירת מעל התווים. 

אף על פי שהשימוש הראשון בטכניקה היה כנראה באיטליה, הפובורדון היה לסימן ההיכר של הסגנון הבורגונדי ששגשג בארצות השפלה עד אמצע המאה ה-15. ז'יל בנשואה, אנטואן בינואה ויוהנס בראסארט השתמשו כולם בטכניקה הזאת, כל אחד במסגרת סגנונו האישי הטיפוסי. טכניקה קרובה בשם faburden התפתחה במקביל באנגליה, אלא ששם הקנטוס היה בקול האמצעי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פובורדון** בוויקישיתוף
* פובורדון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567939305171
* BNE: XX4598823
* BnF: cb12214308j (data)
* GND: 4153800-6
* LCCN: sh85047497
* SUDOC: 030801184

 |
**מסר מלגשי** (שם מדעי: *Argyrosomus coronus*) הוא מין דג גרם ממשפחת המסריים, המצוי בדרום-מזרח האוקיינוס האטלנטי שלחופי אפריקה בין אנגולה לדרום אפריקה במים רדודים וסובטרופיים וכן מהגר לעיתים לשפכי נהרות. מין זה תואר רק ב-1995 בידי החוקרים גריפיתס ופיליפ המיסטרה (Griffiths & Heemstra) שתיארו אותו לצד המין *Argyrosomus inodorus*, לאחר פוצלו ממינים קיימים מהסוג.

מאפיינים
--------

דג זה מגיע לאורך מרבי של 2 מטרים ומשקל של 77 ק"ג, מה שהופך אותו למין הגדול בסוג מסר אך לרוב הוא מגיע לאורך של 70 ס"מ. הוא בעל זוג סנפירים גביים נמוכים ופרוקים, גוף רחב ומוגבה וסנפירים משולשים וכהים. לדג זה לסתות גדולות ועיניים גדולות והוא בעל פתחי זימים נמוכים אך בולטים.

הוא מצוי בעומקים רדודים בטווח של עומק 100 מטר סביב חופים חוליים ושוניות בהם הוא מחפש מזון מזון על הקרקעית. הוא צד למחייתו דגים אחרים וסרטנים.

המין לא נחקר ביותר אך נראה שהאוכלוסיות שלו דועכות לאורך חופי אנגולה ודרום אפריקה כתוצאה מדיג יתר, בחלקם הוא עדיין נידוג בקצב מסחרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסר קורונוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסר קורונוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
0אימאם **אבו ג'עפאר, אחמד אבן מחמד אבן סלאמה אבן סלמה אל-אזדי א-טחאווי** (בערבית: **أبو جعفر أحمد بن محمد بن سلامة بن سلمة الأزديّ الطحاوي**), אשר נודע בעיקר כ**אימאם א-טחאווי** (**امام الطحاوي**), היה חכם דת אסלאמי מהאסכולה החנפית (843 – 933).

ביוגרפיה
--------

א-טחאווי נולד בכפר טחא שבמצרים, בשנת 843 (שנת 229 בלוח השנה ההיג'רי).

הוא החל את לימודי אצל דודו מצד אימו, אסמעאיל אבן יחיה אל-מוזאני, שהיה אחד מתלמידיו הבולטים של אמאם א-שאפעי.

בשנת 863, כשאר א-טחאווי היה בגיל 20, הוא עזב את האסכולה השאפעית ועבר אל האסכולה החנפית, וזאת מסיבות אישיות.

אז החל א-טחאווי ללמוד אצל ראש האסכולה החנפית במצרים, אחמד אבן אבו עמראן מוסא, אשר בעצמו למד באופן ישיר משני התלמידים הבולטים ביותר של אימאם אבו חניפה: אימאם אבו יוסף, ואימאם מוחמד א-שיבאני.

בשנת 882, המשיך א-טאחווי אל סוריה, שם המשיך להתעמק ברזי האסכולה החנפית, והיה לתלמידו של הקאדי אבו חאזם עבד אל-חמיד בן ג'עפר, שהיה השופט הראשי של דמשק בזמנו.

אימאם א-טחאווי נפטר ב-5 בנובמבר 933, ונקבר בקהיר, מצרים.

השפעתו
------

ספרו "אל-עקידה א-טחאוויה" (*יסודות האמונה של א-טחאווי)* נחשב בעיני רבים מגדולי חכמי הדת באסלאם ליצירת מופת בתחום התאולוגיה האסלאמית. הספר הפך לכלי המרכזי ללימוד תאולוגיה אסלאמית ברבים מבתי הספר והמכללות האסלאמיות ברחבי העולם.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Revolvy LLC, "Al-Tahawi" on Revolvy.com, www.revolvy.com (באנגלית)
2. ↑  **Islamic legal thought : a compendium of Muslim jurists**
3. ↑  **Islamic legal thought : a compendium of Muslim jurists**
4. ↑  Tahāwism, IlmGate, ‏2010-08-05 (באנגלית)
5. ↑  fajeetas (2011-12-16), *Hamza Yusuf - Creed Of Imam al-Tahawi*, נבדק ב-2019-06-06

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257151905171
* BIBSYS: 1070032
* BnF: cb10747881x (data)
* CiNii: DA06670017
* GND: 119311917
* ISNI: 0000 0001 1897 8187
* LCCN: n84173631
* NTA: 073486035
* SELIBR: 200013
* TDVİA: tahavi
* VIAF: 10653417
* WorldCat: lccn-n84173631

 |
הטסלה רודסטר של אילון מאסק מחוץ לאטמוספירה
**טסלה רודסטר של אילון מאסק** היא מכונית ספורט חשמלית ששימשה כמטען הדמה של טיסת המבחן "פאלקון כבד" בפברואר 2018, והפכה מאז ללוויין מלאכותי של השמש. במושב הנהג הוצבה "סטארמן", בובת אדם הלבושה בחליפת חלל. המכונית והטיל יוצרו על ידי טסלה ו-SpaceX, שתיהן חברות בראשות אילון מאסק. מודל הרודסטר משנת 2008 הוא בבעלותו האישית של מאסק, ושימש אותו בעבר בחיי היום יום. זו המכונית הראשונה ששוגרה לחלל והקיפה את השמש.

המכונית, שהורכבה על השלב השני של הרקטה, צברה מספיק מהירות כדי להימלט מכוח המשיכה של כדור הארץ ולהיכנס למסלול הליוצנטרי אליפטי שחוצה את מסלול מאדים. המסלול מגיע למרחק מרבי מהשמש באפסיד של 1.66 יחידות אסטרונומיות. בתחילת השיוט מחוץ לאטמוספירה של כדור הארץ, וידאו בשידור חי שודר בחזרה למרכז בקרת המשימה למשך מעט יותר מארבע שעות.

אנליסטים לפרסום ציינו את תחושת ניהול המותג של מאסק ושימוש במדיה חדשה להחלטתו לשגר טסלה לחלל. מאסק הסביר שהוא רוצה לעורר את הציבור לגבי "האפשרות שמשהו חדש יקרה בחלל" כחלק מחזונו הגדול יותר להפיץ את האנושות לכוכבי לכת אחרים.

השפעה תרבותית
-------------

המכונית בחלל הפכה במהירות לנושא לממים באינטרנט.

משטרת מערב אוסטרליה הפיצה תמונה של אקדח מד מהירות מכוון לרודסטר בעודה מעל אוסטרליה.

סקודה הפיקה סרטון פארודי על סקודה סופרב שנוסעת ל"מארס", כפר במרכז צרפת, בעל שם זהה לכוכב מאדים.

"דונאט מדיה" ניסתה לשגר טסלה מודל X באמצעות בלון לחיזוי מזג אוויר.

ToSky, סטארט-אפ רוסי, שיגר לגובה של 20 ק"מ דגם מוקטן של לאדה מתקופת ברית המועצות, הנושאת בובת תצוגה של ראש רוסקוסמוס, דמיטרי רוגוזין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הטסלה רודסטר של אילון מאסק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  LaMonica, Martin (21 בספטמבר 2009). "Tesla Motors founders: Now there are five". *CNet*. נבדק ב-18 בספטמבר 2018. agreed-upon "founders" of Tesla. [...] Eberhard, [...] Elon Musk, [...] JB Straubel, Marc Tarpenning, and Ian Wright. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Harwood, William (8 בפברואר 2017). "'Starman' puts Earth in the rearview mirror". *CBS News* – via Spaceflight Now. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  *Live Views of Starman*.
4. ↑  Mosher, Dave (13 במרץ 2018). "Elon Musk explains why he launched a car toward Mars — and the reasons are much bigger than his ego". *Business Insider*. נבדק ב-19 בספטמבר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**הטמרייר הלוחמת** (באנגלית: **The Fighting Temeraire**) היא יצירה בצבעי שמן של הצייר האנגלי ויליאם טרנר משנת 1838. היצירה הוצגה לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1839. בציור מתוארת ספינת מלחמה אה"מ טמרייר (אנ'), אחת מהספינות שהשתתפו בקרב טרפלגר.

הציור מוצג בגלריה הלאומית שבלונדון, וטרנר הוריש אותו למדינה בשנת 1851. ב-2005, בסקר שנערך על ידי רדיו BBC, היצירה נבחרה כציור הבריטי האהוב ביותר. בשנת 2020, הציור נוסף לגב שטר ה-20 פאונד הבריטי.

אודות היצירה
------------

טרנר השלים את הציור בשיא הקריירה שלו, והציור הוצג באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון במשך כ-40 שנה. הצייר נודע בציורי הנוף שלו שבהם הוא עשה שימוש בים, במזג האוויר ובאור. טרנר חיי רוב חייו ליד נהר התמזה, ורוב יצירותיו נסובו על סצנות של סירות ומים. הוא נהג להשתמש בצבעי שמן ומים, לעשות סקיצות של יצירותיו ולהשלימם בסטודיו.

טרנר חזה בטמרייר בביצות בגריניץ' ביחד עם הצייר קלארקסון סטנפילד בצהריי 5 בספטמבר 1838. הטמרייר, אוניית מפרש ידועה אך מיושנת, נגררה למעגן רות'רהית' (Rotherhithe) שם הייתה מיועדת לפירוק, לאחר שהצי המלכותי מכר אותה לטובת הצטיידות באוניות חדישות יותר, ושיט זה היה איפוא בבחינת דרכה האחרונה. לא ידוע אם בעת הזו טרנר הספיק ליצור סקיצות של האונייה, אך מאוחר יותר הוא הספיק לתפוס את הספינה במעגן ברות'רהית', שם הוא יצר מספר סקיצות ליצירה. מזג האוויר באותו יום היה שמשי, והרקע המעונן הוא פרי המצאתו של הצייר. בציור נראית ספינת גרר מונעת בקיטור המושכת את הטמרייר, אף על פי שבמציאות היו שתי גוררות כאלו. ניתן לראות את טרנר ואת סטנפילד בסירה קטנה בצידו הימני של הציור.

הצייר היה בן 28 כאשר בריטניה נכנסה למלחמות הנפוליאוניות, ותקופה זו חיזקה אצלו את רגש הפטריוטיזם כלפי המדינה. הטמרייר הייתה ידועה מאוד עקב ההצלחה שלה בקרב בטרפלגר, ומכירתה לפירוק עוררה התעניינות וסיקור תקשורתי נרחב. ייתכן כי זאת הסיבה שהביאה את האונייה לידיעתו של טרנר ולרצונו לצייר אותה.

### סמליות

הקומפוזיציה בציור היא ייחודית מפני שהנושא המרכזי בה, האונייה, מופיע רק בחלקו השמאלי. הספינה מודגשת על רקע השמים הכחולים והערפל שמסביבה. יופייה של הטרמרייר הישנה מנוגד לספינת הגרר החדישה אך מכוערת, המוציאה עשן מארובתה. טרנר יצר משולש של ארבע ספינות התוחמות את רקע השמים הכחולים. הספינה הגדולה שבהן היא הטרמייר, והשלוש האחרות קטנות יותר באופן היוצר את המשולש.

בצידו האחר של הציור, בדיוק באותו מרחק של הטמרייר מהקצה, שוקעת השמש. קרני השמש השוקעת מתפרסות על רחבי העננים מעליה, וניתן לראות את השתקפותה על המים. ההשתקפות של השמש על המים והעשן המיתמר מהגוררת דומים מאוד בצבעם. שקיעת השמש מסמלת סופה של תקופה עבור הצי המלכותי הבריטי. מעל התורן של הטמרייר מגיח הירח, המסמל את תחילתה של תקופת המהפכה התעשייתית. היצירה מסמלת את סוף עידן הגבורה של אוניות המפרש, ואולי גם חששות מסוף הקריירה המפוארת של הצייר עצמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הטמרייר הלוחמת** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Turner wins 'great painting' vote", BBC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4458346-1

 |
**אי היופי, אי הפאר** (באנגלית: **Isle of Beauty, Isle of Splendour**) הוא ההמנון הלאומי של דומיניקה, הוא נכתב בידי **וילפרד אוסקר מורגן פונד**, והולחן בידי *למואל מקפרסון כריסטיאן* בשנת 1967.

מילות ההמנון
------------

### אנגלית

Isle of beauty, isle of splendour,
Isle to all so sweet and fair,
All must surely gaze in wonder
At thy gifts so rich and rare.
Rivers, valleys, hills and mountains,
All these gifts we do extol.
Healthy land, so like all fountains,
Giving cheer that warms the soul.
Dominica, God hath blest thee
With a clime benign and bright,
Pastures green and flowers of beauty
Filling all with pure delight,
And a people strong and healthy,
Full of godly reverent fear.
May we ever seek to praise Thee
For these gifts so rich and rare.
Come ye forward, sons and daughters
Of this gem beyond compare.
Strive for honour, sons and daughters,
Do the right, be firm, be fair.
Toil with hearts and hands and voices.
We must prosper! Sound the call,
In which ev'ryone rejoices,
"All for Each and Each for All."
### תרגום לעברית

אי היופי, אי הפאר,

אי כה מתוק והוגן.

בוודאי כולם בפליאה מתבוננים,

איך כה עשירות ונדירות מתנותיך .

נהרות, עמקים, גבעות והרים,

כל מתנות אלו אנחנו מהללים.

אדמה בריאה, כמו כל המעיינות,

מעודד ומחמם את הנשמה.

דומיניקה, יברך אותך אלוהים,

עם חיוך שפיר ובהיר.

מרעה ירוק ופרחי יופי,

בתענוג טהור ימלאו הכל,

ואנשים חסונים ובריאים,

בפחד ויראת כבוד אלוהים מלאים,

הלוואי ונבקש להללך,

על כל מתנות עשירות ונדירות אלו.

בואו קדימה בנים ובנות,

מפנינה זאת שאין להשוות.

השתוקקו לכבוד, בנים ובנות,

עשו את הנכון, היו תקיפים והוגנים.

עמלו עם לבבות, ידיים וקולות,

אנו חייבים לשגשג, להשמיע את הקריאה,

שבה כולם שמחים,

"אחד בשביל כולם - וכולם בשביל אחד".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המנון דומיניקה** בוויקישיתוף
* ההמנון ביוטיוב

| המנוני מדינות אמריקה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אורוגוואי • אל סלוודור • אנגווילה • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית • בהאמה • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרינלנד • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מרטיניק • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה | אמריקה |

 |
**גבול ירדן–עיראק** הוא גבול שנמשך לאורך 179 קילומטרים ממשולש הגבולות ירדן-סוריה-עיראק בצפון ועד למשולש הגבולות ירדן-עיראק-ערב הסעודית בדרום.

תיאור
-----

הגבול מתחיל בצפון במפגש בין הנקודה המערבית ביותר בעיראק לבין הנקודה הנמצאת בקצה הצפון-מזרחי של ירדן. הוא מסתיים בדרום במפגש עם גבול ערב הסעודית, לא רחוק מהנקודה המזרחית ביותר בירדן ומבסיס חיל האוויר העיראקי "רשיד" (אנ'). הגבול כולו מורכב משישה קווים ישרים.

היסטוריה
--------

בתחילת המאה ה-20 שלטה באזור האימפריה העות'מאנית. בזמן מלחמת העולם הראשונה, הצליחו ערביי האזור, בתמיכת בריטניה, לסלק את העות'מאנים ממרבית אזור המזרח התיכון. לאחר מכן, בעקבות הסכם סייקס–פיקו ב-3 בינואר 1916, שהיה הסכם סודי בין בריטניה וצרפת, השיגו הבריטים את השליטה באזור. בשנת 1921 הכריזו הבריטים מנדט על האזור. הבריטים לא קבעו גבול בין עיראק המנדטורית לבין אמירות עבר הירדן, אך מיקומו נחשב לאסטרטגי בעקבות תכנון הבנייה של צינור הנפט הטרנס-ערבי. הגבול נקבע לראשונה ב-2 בדצמבר 1922 במהלך הסכם ניוקמב-פולה. הבריטים ומלך ירדן, עבדאללה הראשון, הסכימו על גבול המורכב מקו ישר אחד בשנת 1932. הגבול תוקן בשנת 1984 והורכב משישה קווים ישרים. גבול זה נותר על כנו עד היום.

מעבר הגבול כראמה
----------------

מעבר הגבול כראמה הוא מעבר הגבול היחיד בין ירדן לעיראק. הוא ממוקם בערך באמצע קו הגבול, ונפתח ב-4 בנובמבר 1991, כשמונה חודשים לאחר סיום מלחמת המפרץ. בשנת 2010 עברו בו כ-800,000 נוסעים. ב-22 ביוני 2014, תקף ארגון הטרור "המדינה האסלאמית" את מעבר הגבול וניסה לכבוש אותו מידי צבא עיראק.

ראו גם
------

* גבול ירדן–סוריה
* יחסי ירדן–עיראק
* הסכם סייקס–פיקו
* הסכם ניוקמב–פולה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבול ירדן–עיראק** בוויקישיתוף
**גבול גרמניה–צרפת** (בגרמנית: **Grenze zwischen Deutschland und Frankreich**; בצרפתית: **Frontière entre l'Allemagne et la France**) הוא הגבול המפריד בין גרמניה לצרפת. אורכו 448 קילומטרים, וכמחצית ממנו עובר לאורך הריין.

היסטוריה
--------

ראשיתו של גבול גרמניה–צרפת במאה ה-17 והאמנות השונות בעקבות מלחמת שלושים השנים (1618–1648), החל משלום וסטפליה (1648) והסכמי ניימכן (1678–1679), מסמנות את הריין כגבול בין ממלכת צרפת למדינות גרמניה השונות. הגבול בפועל נקבע בקונגרס וינה ב-1815. הגבול השתנה לאחר התבוסה הצרפתית במלחמת צרפת–פרוסיה (1870–1871), אז נאלצה הרפובליקה הצרפתית השלישית למסור את אלזס-לורן לקיסרות הגרמנית החדשה. השטח הוחזר לאחר מכן לצרפת 48 שנים מאוחר יותר לאחר חוזה ורסאי ב-1919, לאחר תבוסתה של הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הגבול השתנה שוב בשנת 1941 כאשר גרמניה הנאצית סיפחה דה פקטו את האזור (לא מתוקף אמנה כלשהי וללא הכרה משפטית בין-לאומית). הגבול הנוכחי הוקם מחדש לאחר תבוסת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.

מסלול
-----

הגבול עוקב אחרי הריין העליון (אנ') מנקודת מפגש הגבולות עם הגבול הצרפתי–שווייצרי והגרמני–שווייצרי בבזל (47°35′24″N 7°35′20″E﻿ / ﻿47.590°N 7.589°E﻿ / 47.590; 7.589), ועובר בין שטרסבורג לאופנבורג. הריין מהווה את הגבול המזרחי של אלזס בצד הצרפתי ואת הגבול המערבי של מדינת באדן-וירטמברג בצד הגרמני.

במעלה הזרם בקרלסרוהה (48°58′01″N 8°14′02″E﻿ / ﻿48.967°N 8.234°E﻿ / 48.967; 8.234)עוזב הגבול את הריין, חותך מערבה ויוצר את הגבול הצפוני של אלזס ולורן בצד הצרפתי ואת הגבול הדרומי של ריינלנד-פפאלץ וחבל הסאר בצד הגרמני. הוא חולף על פני זארבריקן, פטיט-רוסל, פריימינג-מרלבך, קרוצוולד, אוברהרן, ופוגש את כביש E29 של האיחוד האירופי לפני שהוא מסתיים בנקודה המשולשת הגרמנית–צרפתית–לוקסמבורגית על המוזל ליד העיירה שנגן (49°27′36″N 6°22′08″E﻿ / ﻿49.460°N 6.369°E﻿ / 49.460; 6.369). בשל מיקומה בין שלוש המדינות נבחרה העיירה כאתר הסמלי לחתימת הסכם שנגן בין צרפת, גרמניה ומדינות בנלוקס ב-1985.

ראו גם
------

* גאוגרפיה של גרמניה
* גאוגרפיה של צרפת
* יחסי גרמניה–צרפת
* משמר הריין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבול גרמניה–צרפת** בוויקישיתוף
**התיבה של אבא נוח** (באנגלית: **Father Noah's Ark**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי שיצא לאקרנים ב-8 באפריל 1933, כחלק מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות". הסרט מבוסס על תיבת נח המוזכרת בספר בראשית. הפרטיטורה המוזיקלית של הסרט היא עיבוד לריקוד הראשון ב-12 הקונטרדנסות של לודוויג ואן בטהובן.

עלילה
-----

הסרט מתחיל בבניית התיבה, האב נח מכין את תוכניות התיבה ונותן פקודות לבנייתה. בניו, שם, חם, ויפת "בונים את התיבה מבוקר ועד חשכה ומרעישים הרבה", תוך שהם מקבלים מעט עזרה מהחיות, בעוד נשותיהם מעמיסות אספקת מזון כדי שישרדו את המבול, ואשת נח מכבסת בגדים.

בסופו של דבר, מתחיל המבול והחיות נקראות, זוגות זוגות לתיבה, כשהן משאירות בכוונה שני בואשים מאחור. עד מהרה התיבה מטולטלת על ידי הסערה, ודיירי התיבה משבחים את ה'. בשלב מסוים נמלא פיו של נח מי גשמים הדולפים דרך התקרה, והוא נאלץ לפתוח אשנב כדי לירוק אותם החוצה, ואז הוא נרדף על ידי ברק תועה, אותו הוא מוציא דרך אשנב אחר.

40 יום לאחר מכן המבול נגמר ויונה, נושאת ענף זית, עפה חזרה אל נוח ומשפחתו כדי לסמן כי נמצאה אדמה. הם מורידים את הכבש, והחיות חוזרות כולן אל היבשה (התיבה, במקרה זה, נחה על גבי עץ).

ביקורת
------

הקטע המוזיקלי "גאווה וזוהר טקס" מתוך הסרט "פנטסיה 2000", המבוסס גם הוא על סיפור תיבת נח, מביא התייחסויות קטנות לסרט זה.

מדיה ביתית
----------

הסרט ראה אור פעם נוספת ב-4 בדצמבר 2001, ב"אוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות - הקלאסיקות המוזיקליות ההיסטוריות". וצורף כסרטון בונוס לגרסת ה-VHS הבריטית של הסרט "דמבו הפיל המעופף".

מדבבים
------

* נח: אלן ווטסון
* אשת נח: לוסיל לה ורן
* "מי בנה את התיבה?": ג'סי דלוס ג'ווקס

קישורים חיצוניים
----------------

* "התיבה של אבא נוח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "התיבה של אבא נוח", באתר AllMovie (באנגלית)
* "התיבה של אבא נוח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Silly Symphonies: The Historic Musical Animated Classics DVD Review". *DVD Dizzy*. נבדק ב-20 בפברואר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
המגן הישן של כביש 1 באוסטרליה. קיימים שלטים חדשים עם סמלים שונים
מפת הכביש
כביש הנסיכים, שהוא חלק מכביש 1, במורויא בניו סאות' ויילס
**כביש 1 באוסטרליה** הוא כביש לאורך חופה של היבשת אוסטרליה, המקיף אותה ומקשר בין הערים העיקריות בכל המדינות. אורכו של הכביש יותר מ-24 אלף ק"מ, והוא הכביש הלאומי הארוך בכל העולם. קיים כביש נפרד במערכת כביש 1 באי טסמניה.

היסטוריה
--------

המערכת למספור כבישים לאומיים באוסטרליה נקבע ב-1955. כביש 1 היה הכביש הלאומי האמיתי היחיד, אבל לא תמיד הדרך הקצרה בין שתי עיירות. רוב הכבישים הלאומיים האחרים הם ענפים של כביש 1.
בשנות ה-1990, מדינות ויקטוריה ודרום אוסטרליה שינו את שמות רוב הכבישים לאותיות, אך השאירו את כביש 1 על מספרו יחד עם האות M, A, B, C, או D לפי תנאי הכביש במקומות השונים.

תוואי הכביש
-----------

הכביש מקשר בין הערים בריזביין, סידני, מלבורן, אדלייד, פרת' ודרווין. הכביש כולל כבישים אזוריים עיקריים, ביניהם כביש ברוס מצפון לבריזביין, כביש פסיפיק מבריזביין לסידני, כביש הנסיכים מסידני למלבורן ומשם לאדלייד, וכביש איר.

הכביש מתחיל בסידני והולך דרומה למלבורן ומשם לאדלייד על כביש הנסיכים. משם הוא ממשיך מערבה לפרת' על דרך פורט וייקפילד וכביש איר, כביש קולגרדי-אספרנס, כביש החוף הדרומי, וכביש הדרום-מערבי. מפרת' הכביש יוצא לדרווין על כביש ברנד, כביש החוף הצפוני-מערבי, כביש הצפוני הגדול, כביש ויקטוריה וכביש סטוארט.

תנאי הכביש
----------

באזורים המיושבים, כביש 1 הוא דרך דו-מסלולית עם כמה נתיבים, אבל במקומות שכמעט אין בהם תושבים, למשל בקצה הטריטוריה הצפונית, הכביש הוא חד-מסלולי או אפילו רק דרך עפר.

תיירות
------

ניתן לטייל ולהגיע בכביש 1 לרוב האתרים התיירותים באוסטרליה. מי שיקיף את אוסטרליה דרך כביש 1 יחד עם פנייה לאולורו וחזרה שוב לכביש 1 יוכל לראות את רוב האתרים המעניינים באוסטרליה.

ראו גם
------

* כביש 1 (איסלנד)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כביש 1** בוויקישיתוף
שופט כיסא יושב על הכיסא המיוחד לשופטי כיסא במהלך שפיטת משחק בווימבלדון
בטניס, ה**שופט** הוא האדם ששומר שהמשחק/טורניר הטניס יתנהל לפי הכללים של הפדרציה הבינלאומית לטניס וכללים אחרים של תחרויות טניס.

השופטים מחולקים לקטגוריות שמבוססת על אחריותם במשחק.

ברמות הגבוהות ביותר יכולים להיות על המגרש צוות של עד עשר שופטים. לעומת זאת משחקים רבים משוחקים כשאין אף שופט על המגרש.

אישור
-----

שופטי טניס מאושרים על ידי איגוד הטניס של המדינה שלהם, הפדרציה הבינלאומית לטניס יכולה גם כן לאשר שופטים ברמות של שופטי-כיסא ושופטים ראשיים. כל אישור של הפדרציה הבינלאומית מחולק לחמש רמות. התג הראשון, התג הירוק, הוא תג שאיתו אפשר לשפוט בטורנירים חשובים אבל רק עם הם נמצאים באותה אומה. התג השני, התג הלבן, מחולק לשלוש קטגוריות (שופט כיסא, שופט ראשי, שופט) ואיתו אפשר לשפוט רק באותה מדינה. השלושה הבאים, ברונזה (בברונזה יש רק קטגוריה אחת שהיא שופט כיסא), כסף וזהב, נחשבים אישורים בינלאומיים שאיתם אפשר לשפוט בתחרויות הגדולות ביותר לדוגמה: טורנירי הגראנד סלאם, תחרויות הסבב העולמי לגברים (ATP) והסבב העולמי לנשים (WTA) וגביע דייוויס.

שופט כיסא
---------

**שופט הכיסא** הוא הסמכות הסופית של כל השאלות במשחק, שאלות האם הכדור היה בפנים או בחוץ. במשחקים שיש בהם שופטי קו, שופט הכיסא יכול לקבוע אחרת ממה שהם חושבים אם הוא בטח שהם עשו טעות.

שופט הכיסא יושב לרוב על כיסא גבוה מאחד מהצדדים של הרשת (נגד כיוון השמש), ספסלי השחקנים ממוקמים כל אחד מהם בצד אחר של שופט הכיסא.

שופט הכיסא אחראי לקריאת מצב הנקודות לאחר כל נקודה.

שופטי קו
--------

שופט הקו
**שופטי הקו** נמצאים קצת מאחורי הגבול האחורי של מגרש הטניס, הם שופטים בקבוצת של בין שופט אחד לבין תשעה שופטים. כל שופט אחראי לקו במגרש, במידה ומספר שופטי הקו נמוך וצריך לבדוק האם חבטת ההגשה של היריב נכנסה לריבוע האלכסוני ממנו צריך אחד מהשופטים לזוז כדי שיראה לאן ההגשה מגיעה ולאחר מכן הוא צריך לחזור למקומו.

שופטי הקו צועקים "out" כאשר הכדור יוצא החוצה בחבטה רגילה וכאשר הכדור יוצא החוצה בהגשה הם צועקים "fault" ולאחר מכן הם מצביעים בזרועם לכיוון המקום שבו נחת הכדור. כאשר הכדור בפנים שופטי הקו מחזיקים את שתי ידיהם ביחד. שופט קו שלא יכול לראות את הכדור (לרוב בגלל שחקן שחוסם את שדה הראייה שלו), מסמן זאת בהצמדת היד לראש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שופט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007549065705171
* LCCN: sh90001365

 |
**סיימון קספה** (1909–1933) היה יהודי תושב חרבין, מנצ'וריה, שנחטף לצורך כופר נפש, עונה ונרצח על ידי כנופיית פושעים פשיסטים בהשפעת המנהיג הרוסי הלבן הגולה קונסטנטין רודזייבסקי (אנ'). החקירה על היעלמותו ומותו של סיימון בוצעה למראית עין על ידי השלטונות היפניים, שחיזרו אחרי הקהילה הרוסית הלבנה במטרה שיעודדו את האידאולוגיה האנטי-קומוניסטית שלהם, דבר שעורר סנטימנט אנטי-יפני בקרב הקהילה היהודית של מנצ'וקאו ואת בריחתם של כמעט 70% מהיהודים בחרבין.

קספה היה בנו של ג'וזף קספה, הבעלים של "בית המלון מודרנה" (Hôtel Moderne) שבחרבין, יחד עם רוב בתי הקולנוע והתיאטראות של העיר. ג'וזף קספה נמלט מרדיפות ברוסיה, ועבר לחרבין ב-1907. בתחילה ג'וזף היה חסר אזרחות, לאחר מכן הוא השיג אזרחות צרפתית עבור משפחתו. סיימון קספה גדל בחרבין, נסע בקביעות לצרפת כדי ללמוד בקונסרבטוריון של פריז, והיה פסנתרן מוכשר.

חטיפה ורצח
----------

באוגוסט 1933 נחטף סיימון קספה, כשחזר מטיול עם חברתו. התוקפים שלו התקרבו מאחור, תפסו אותו ולקחו אותו לאתר במרחק של כ-36 מיל (58 קילומטרים) ממערב לעיר.

למחרת, ג'וזף קספה קיבל שטר כופר בדרישה של 100,000 דולר. הוא יצר קשר עם הקונסול הצרפתי המקומי, ששכנע אותו לעכב את תשלום הכופר והבטיח לשתף פעולה עם החקירה של השלטונות היפניים. חודש לאחר מכן, הוא קיבל חצי אוזן מדממת, אך שוב הומלץ לו שלא לשלם את הכופר. גופתו של סיימון קספה נמצאה על ידי המשטרה ב-3 בדצמבר. החוטפים הרעיבו והכו אותו, חתכו את אוזניו, תלשו את ציפורניו והכריחו אותו להחזיק את ראשו בתוך חור חשוך וקר באדמה כשהטמפרטורות ירדו ל-20 ו-30 מעלות מתחת לאפס. הוא הוצא להורג בירייה בראשו.

אחרית דבר
---------

אלפי מפגינים מקהילות רבות השתתפו בהלווייתו של קספה. להפגנות של הקהילות היהודיות בחרבין ושנגחאי בפני סגן שר החוץ היפני, ממורו שיגמיטסו, לא הייתה השפעה.

החוטפים נעצרו אך שוחררו למחרת. לאחר הרשעותיהם, הובא השופט הסיני באשמת בגידה. החוטפים נשפטו מחדש, נמצאו אשמים ונידונו ל-15–20 שנות מאסר. מספר שבועות לאחר מכן, השלטונות נענו בחיוב לבקשת רודזייבסקי לשחרורם בטענה שהמזימה, שהגה הסגן שלו מרטינוב, הונעה רק על ידי אג'נדה "פטריוטית".

עד אמצע שנות ה-30, האוכלוסייה היהודית של חרבין ירדה בחצי בגלל שפל כלכלי ואירוע החטיפה של סיימון קספה. תושבים אלה עברו לשנגחאי, לערים סיניות אחרות שאינן בשליטת יפן, או אפילו חזרה לברית המועצות, למרות העובדה שרבים הגיעו לסין כשהם נמלטים מהרדיפות שם.

ראו גם
------

* קהילת יהודי חרבין

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Strangers always: a Jewish family in wartime Shanghai' by Rena Krasno. Published by Pacific View Press, 1992. מסת"ב 1-881896-02-1,
2. 1 2  MY CHINA: Jewish Life in the Orient 1900-1950 by Yaacov Liberman. Gefen Publishing House, Ltd.
3. ↑  Dubois, Thomas David, Rule of Law in a Brave New Empire: Legal Rhetoric and Practice in Manchukuo. Law and History Review 26.2 (2008): 48 pars. 1 May 2009
4. 1 2 3 4 5 6 7  Tokayer, Marvin and Mary Schwartz. *The Fugu Plan*. New York: Weatherhill Inc. 1979. pp53-55.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחידה בשם תפזורת. אם התכוונתם לחומרים בתפזורת, ראו מטען בתפזורת.
תפזורת
תפזורת מספרים
**תפזורת** היא חידת חיפוש וסימון במסגרת נתונה.

בחידת תפזורת הפותר צריך לחפש, לאתר ולסמן, בתוך בליל האותיות שבמסגרת הנתונה, רצפים של אותיות המרכיבים את המילים הנתונות מתחת למסגרת. כיוון קריאת המילים יכול להיות מימין לשמאל, משמאל לימין, מלמעלה למטה ומלמטה למעלה. בתפזורות מסוימות (לא בכל התפזורות) יש גם מילים שכיוון קריאתן הוא באלכסון, משמאל לימין או מימין לשמאל, כלפי מעלה או כלפי מטה.

יש תפזורות בהן כל המילים המבוקשות קשורות לנושא מסוים, למשל: הלבשה, כלי נשק, פרחים וכדומה.

בהוראות הפתרון מקובל לציין מה הם כיווני הקריאה (האם כוללים אלכסונים או לא) או לסמן אותם על ידי צומת חיצים.

תפזורת מספרים
-------------

לפי אותו עיקרון בו פועלת חידת התפזורת הרגילה, יש גם חידת תפזורת מספרים. בתפזורת מספרים, להבדיל מהתפזורת הרגילה, צריך למצוא מספרים (במקום המילים) בתוך בליל של ספרות (במקום אותיות). את המספרים החבויים בתוך בליל הספרות קוראים לפי אותם הכיוונים, כמו המילים בתפזורת רגילה.

ראו גם
------

* תשבץ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תפזרת** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תפזורת** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph117249

 |
**תפילה עושה מחיצה** הוא ביטוי המופיע בויקרא רבה לפיו תפילה מסייעת לאדם רק בקבלת מחצית התוצאה בה חפץ, כדברי רבי יהושע בן לוי, ובניגוד לדברי רבי יהודה, לפיו התשובה עושה מחצה והתפילה עושה כולה. עניין זה עולה גם בנדידת בני ישראל במדבר. בזכות תפילתם של בני ישראל, הם זכו לשבת י"ט שנים במדבר קדש וי"ט שנים נדודים.

השלמת מחצית התפילה
------------------

פני יהושע בלב אריה על פרשת וארא פרש את פנייתו של דוד המלך, "למנצח על השמינית", לפיו האדם מבקש סליחה שלוש פעמים - בשלוש תפילות העמידות בהם אומרים "סלח לנו". ולאור זאת התפילה של האדם אחרי תפילת שחרית הופכת למחצה. אחרי תפילת מנחה נותרת רביעית (מחצית מהנותרת בשחרית) ובתום תפילת ערבית נותרת שמינית. הואיל וכך, ככל שאדם ירבה בתפילה כך תגדל ישועתו. עניין זה מופיע גם בפנים יפות לפיו משה כופל בקשתו כפלים על מרים שנצטרעה.

לפי ביאור של הרה"ק רבי נפתלי מרופשיץ, מסיבה זו כופלים ומבקשים שנמצא חן בעיני אלוהים ואדם (ברכות יז א). על פניו, אם נמצא חן בעיני האל, אין לאדם צורך שישא חן בעיני אדם אלא נצרכת הכפילות לוודא כי לכל הפחות תתקיים מחציתה הראשונה של הבקשה.

המלצה נוספת להשלמת מחצית התפילה היא לבקשה בתוך שאר ישראל.

הסיבה שתפילה עושה מחציתה
------------------------

על סמך פירוש בדרש משה על תהילים סא, שתי פרשנויות לעניין:

1. התפילה מועילה רק עבור מידת הרחמים וכן כאשר ה' ישמע את רינת האדם, לפי הפסוק, תתקבל מלוא הבקשה.
2. בגלות האדם זקוק לסיוע ממונים שיעלו את התפילה לשמים ולכן כוחה פוחת.

הסבר אחר טוען כי טבעו של האדם לדרוש כפלים מהנצרך ולכן ממילא כשמחצית התפילה מתקבלת היא עושה חלקה.

ההסבר אחרון טוען כי לתפילה שני חלקים. מחציתה הראשון ניתן בידי הקה"ב ומחצית השני ניתן על ידי האדם - המקבל אותה. כאשר האדם אינו ממלא את תפקידו כראוי בעולם, הוא הופך לכלי קיבול שאינו יכול לקבל את התוכן האלוקי לתוכו. התפילה עוזרת לאדם להפוך לכלי ראוי וכך הוא מקבל תוכנו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויקרא רבה, פרשה י', פסקה ה'. מעין זה מופיע גם בדברים רבה, פרשה ח', פסקה א': "אמר ר' אלעזר, רצונך לידע כחה של תפלה, אם אינה עושה כולה, חציה היא עושה".
2. ↑  ויקרא רבה, פרשה ז', פסקה א'; ויקרא רבה, פרשה י', פסקה ה'.
3. ↑  פנים יפות על דברים, א', מ"ו.
4. ↑  פנים יפות על ויקרא יג ו
5. ↑  זכרות אבות על זמירות לש"ק, עמ' רח
6. ↑  ב'פנים יפות' לבעל ההפלאה (פרשת תולדות) ע"פ דברי חז"ל (ברכות ל א)
7. ↑  דרש משה, נעים זמירות ישראל, תהלים סא ב
8. ↑  יחיאל מרדכי גורדון, נתיב ים, חב, תולדות המחבר. כמו גם, רבי אברהם המגיד מטריסק חסידים מספרים ח"ג עמ' 266
9. ↑  זכרונם לברכה פרלוב, חא עמ' תפב וגם רד"מ מטשורטקוב, דברי דוד, ליקוטים, עמ קה
**Engadget** הוא בלוג טכנולוגיה, המפרסם ידיעות טכנולוגיות באופן יומיומי. אתר זה מופיע בשפות: אנגלית, גרמנית, ספרדית, סינית מסורתית, סינית פשוטה, יפנית, פולנית וקוראנית.

היסטוריה
--------

Engadget הוקם על ידי אחד ממקימי האתר "גיזמודו", פטר רוג'ס. Engadget הייתה חברה ברשת בלוגים אשר AOL רכשו ב-2005, מאז האתר ברשות החברה.

ב-21 במרץ 2011, פרש יהושוע טופולסקי מתפקידו כעורך האתר והודיע כי הוא מוריש את תפקידו כעורך לטים סטיבנס. ב-15 ביוני 2013, הודח טים סטיבנס מתפקידו כעורך האתר על ידי AOL, סיבות הדחתו עדיין לא ברורות. AOL מינו את מארק פרטון מהאתר "gdgt" כעורך האתר.

אפליקציה
--------

ב-30 בדצמבר 2009, שחרר האתר את האפליקציה הראשונה שלו למכשירי האייפון והאייפוד טאצ'. האפליקציה בשביל מערכת ההפעלה WebOS שוחררה ב-1 בינואר 2010, בטענה שזוהי האפליקציה ה-1,000 בחנות האפלקציות של WebOS. כשבוע לאחר מכן, ב-8 בינואר 2010, שוחררה אפליקציה בשביל מערכת ההפעלה של בלאקברי. אפליקציה בשביל מערכת ההפעלה אנדרואיד, שוחררה ב-25 במרץ 2010. ב-15 בדצמבר 2010, התאים האתר את אפליקציית האייפון והאייפוד טאצ' גם למכשיר האייפד. מאוחר יותר, ב-28 ביולי 2011, התאים האתר גם את אפליקציית האנדרואיד לטאבלטים הפועלים של מערכת ההפעלה אנדרואיד. לאחר שחרורן של אפליקציות אלו, לאתר הייתה אפליקציה כמעט לכל מערכת הפעלה ניידת. האפליקציה מאפשרת לקרוא כתבות, לשתף כתבות באמצעות פייסבוק, טוויטר או בדואר אלקטרוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Engadget** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Engadget (באנגלית)
* Engadget, ברשת החברתית פייסבוק

* Engadget, ברשת החברתית טוויטר

* Engadget, ברשת החברתית אינסטגרם

* Engadget, ברשת החברתית LinkedIn

* Engadget, סרטונים בערוץ היוטיוב
* הבלוג (באנגלית)
* חיים הנדוורקר, גן העדן של הטכנו-גיקים, באתר TheMarker‏, 21 בדצמבר 2011
**פומה פרדואידס** (שם מדעי: ***Puma pardoides***) הוא מין נכחד של חתול גדול. חתול זה ידוע בשם העממי **פנתר אוון**, אף שאינו שייך לסוג פנתר אלא לסוג פומה לצד פומת ההרים המודרנית. החתול התגלה בחפירות באנגליה וצרפת ונקרא בשמו ב-1846 בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון, ממנו קיבל את שמו העממי. תחילה החתול הוגדר כמין דומה לנמר מהסוג פנתר (*Panthera*) ובהמשך הועבר לסוג *Viretailurus*. בהמשך הגולגולת נבדקה והתקשרה לגולגולות של פומות והוא הועבר לסוג פומה.

פומה פרהיסטורית זו חיה במשך הפליסטוקן של אירופה לפני 2,100,000 עד 800,000 שנים מהיום. פומה זו היא היחידה בסוגה שהתקיימה בעולם הישן, כאשר הפומה המודרנית והמין פומה פומואידס (*Puma pumoides*) חיו ביבשת אמריקה לצד מינים דומים כמו ברדלס אמריקני. ייתכן שקרוביה עברו את גשר היבשה של ברינגיה לעולם החדש.

הפומה הגיעה לגודל של 60 עד 100 קילוגרם והיא צדה מיני פרסתנים בינוניים כמו איילים, חזירי בר או סוסיים שחיו באזור. הניבים הגדולים בקדמת לסתה עזרו לה להרוג את הטרף ביעילות בדומה לפומה המודרנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פומה פרדואידס** בוויקישיתוף
**שמלת כלולות** הוא שיר שאת מילותיו כתב דודו ברק, הולחן על ידי נחום היימן, עובד על ידי אריה לבנון (כולל ההקדמה וקטעי המעבר) ובוצע על ידי שלישיית המעפיל בפסטיבל הזמר והפזמון תש"ל (1970).

השיר לא זכה באחד המקומות הראשונים, אך הוא מבין השירים היותר מוכרים ומושמעים לאורך השנים מפסטיבל זה; ואף זכה למספר ביצועים נוספים (צחי ויעל, ריקה זראי, הגבעטרון ועוד).

מילות השיר מנוסחות בגוף ראשון זכר ובהן הדובר מציע "שמלת כלולות" המסמלת בהדרה את אהבתו לבת הזוג שלו.

השיר הולחן על ידי נחום היימן במקצב של 6/8 כשכל תיבה רביעית היא ב-4/8
; ומכאן שמדובר לכאורה במקצב של 22/8.
היימן עצמו טוען שמדובר במקצב שמשתנה, אך מציין שמקצבים שבורים כאלו שאופייניים לסגנונות שונים של מוזיקה מזרחית כמו שירת יהודי ספרד ותימן השפיעו עליו
.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שמלת כלולות" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "שמלת כלולות" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרך ארץ השקד - שירי הלחן של דודו ברק, עמוד 94.
2. ↑  יש לנחום היימן מספר שירים במקצב של 7/8, למשל: ערב על גגות, ארץ שבעת המינים, ריח תפוח ואודם שני ועוד.

*
**לורנס "לורי" סקוט** (אנגלית: **Lawrence "Laurie" Scott**;‏ 23 באפריל 1917 - 7 ביולי 1999) היה כדורגלן אנגלי.

קריירה
------

סקוט נולד בשפילד, ובגיל 18 הצטרף לברדפורד סיטי, שם השתתף ב-39 משחקים בעיקר בעמדת הקיצוני. בפברואר 1937 הוא הוחתם על ידי ארסנל, כאשר בשתי עונותיו הראשונות במועדון הוא השתתף אך ורק במשחקי קבוצת המילואים. בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא התגייס לחיל האוויר המלכותי כמדריך כושר, אך המשיך להשתתף במשחקים הלא רשמיים בזמן המלחמה במדי חיל האוויר, ארסנל ונבחרת אנגליה.

לאחר המלחמה הוא זכה למוניטין כאחד הבלמים הקדמיים הטובים ביותר במדינה, והתפרסם בזכות קצב המשחק שלו ותנוחתו ביחס לכדור. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית בארסנל במשחק גביע ה-FA מול וסטהאם יונייטד ב-1946, ואת הופעת הבכורה בליגה במשחק הפתיחה של עונת 1946/1947; בספטמבר של אותה שנה הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית במדי הנבחרת במשחק מול נבחרת אירלנד. סקוט זכה עם ארסנל באליפות הליגה בעונת 1947/1948, אך זמן קצר לאחר מכן הוא נפצע; ב-1948 הוא לקה בהתקף של דלקת התוספתן, ובנוסף לכך נפצע בברכו במשחק של אנגליה מול נבחרת ויילס ב-10 בנובמבר 1948.

סקוט נעדר מיתר המשחקים של עונת 1948/1949, ובעונות הבאות הוא השתתף במשחקים מעטים במדי ארסנל. אולם, הוא נכלל בסגל לקראת גמר גביע ה-FA של 1950, ולאחר מספר משחקים טובים במדי נבחרת אנגליה ב' הוא זומן לסגל של הנבחרת הבכירה לקראת מונדיאל 1950. בתקופה זו הוא היה בן 33, ובשנתיים שלפני כן לא שיחק עבור נבחרתו; המגן הימני הבכיר של אנגליה בטורניר היה אלף ראמזי, וסקוט לא זכה לשחק ולו במשך דקה אחת. בעונת 1950/1951 הוא השתתף ב-17 משחקים במדי ארסנל, אך בעקבות פציעה חוזרת הוא כבר לא היה שחקן קבוע בהרכב ונאלץ לחלוק את עמדת המגן הימני עם וולי ברנס. הוא השתתף ב-127 משחקים רשמיים במדי ארסנל, וב-17 משחקים במדי אנגליה. בזמן המלחמה הוא השתתף ב-191 משחקים לא רשמיים עבור ארסנל וב-16 משחקים לא רשמיים במדי אנגליה.

באוקטובר 1951 הצטרף סקוט לקריסטל פאלאס כמאמן-שחקן. הוא אימן את פאלאס במשך שלוש שנים, אך לא זכה להצלחה רבה, ובסיום עונת 1953/1954 נאלץ המועדון להגיש בקשה להיכלל מחדש בפוטבול ליג. לאחר מכן הוא שיחק במשך זמן קצר במועדונים החובבנים הנדון והיצ'ין טאון, עמו הגיע פעמיים לחצי גמר גביע ה-FA לחובבים.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (מסת"ב 1-899429-03-4)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת אנגליה – מונדיאל 1950** |
| --- |
| 1 דיטשברן • 
2 ויליאמס • 
3 אסטון • 
4 אקרסלי • 
5 רמזי • 
6 סקוט • 
7 טיילור • 
8 רייט • 
9 ביילי • 
10 קוקברן • 
11 דיקינסון • 
12 הוגס •
13 ניקולסון • 
14 ווטסון •
15 בנטלי •
16 פיני •
17 מניון •
18 מתיוס •
19 מילברן •
20 מורטנסן •
21 מולן •
מאמן: וינטרבוטום | אנגליהאנגליה |