recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**צלליות ידיים** הם סוג של אמנות שבה סיפור או מחזה מוצג בפני קהל כאשר האמנים משתמשים בידיהם מול מקור אור כדי לייצר צלליות, המופיעות על מסך או על קיר. אמנות זו פופולרית אצל בדרנים שונים ובעיקר אצל קוסמים.

היסטוריה
--------

האמנות המודרנית של צלליות ידיים הפכה פופולרית במאה ה-19 הודות לבדרן הצרפתי פליסיאן טרווי (אנ') וצלליות האישים המפורסמים שיצר. לעומת זאת פופולריות זאת דעכה במידה ניכרת לאחר סוף המאה ה-19, בעיקר לאחר שהקולנוע והטלוויזיה הפכו לאמצעי הבידור הפופולריים בעולם.

אופן ההצגה
----------

על ידי הצבת האצבעות בצורות מסוימות האמן מסוגל ליצור צלליות בצורות שונות המזכירות דמויות בעלי חיים, אישים מפורסמים, כלי רכב, נופים ועוד. ניתן גם לעשות שימוש בחתיכות קרטון קטנות על מנת להדגיש פרטים שונים בדמויות השונות, אותם לא ניתן להציג באמצעות האצבעות בלבד. האמן המציג ומקור האור יכולים להימצא לפני משטח ההצגה או מאחוריו, כאשר לכל מצב יתרונות משלו. בשעת ההצגה על האמן להתבונן בצללית שהוא יוצר ולא בידיו, וכשהוא מניע את ידיו הוא מחייה את הדמויות ויכול לשנות אותן במהירות מפתיעה.

בישראל
------

האמן הישראלי אלברט אלמוזנינו התפרסם בעולם בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 במופע צלליות ידיים, ואף הוציא ספר דוגמאות בשם "The Art of Hand Shadows".

ראו גם
------

* תיאטרון צלליות
* אמנות הבמה
* מיצג
* אלברט אלמוזנינו

לקריאה נוספת
------------

* Almoznino, Albert (1970), **The Art of Hand Shadows**, New York: Stravon Educational Press, מסת"ב 0-87396-027-0 (ספר מאת אלברט אלמוזנינו, זמין באופן חלקי לצפייה אונליין)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צלליות ידיים** בוויקישיתוף
פסלו הסמלי של הכרוניקן האלמוני של המלך בלה של הונגריה, בפארק העירוני של בודפשט. ישנם חוקרים המזהים אותו עם גאלוס אנונימוס
**גאלוס אנונימוס** (בלטינית: **Gallus Anonymus**; בפולנית: **Gall Anonim**) היה כרוניקן והיסטוריון עלום בן המאה ה-12. מחבר הכרוניקה -*Gesta principum Polonorum* ("מעשיהם העיקריים של הפולנים" בלטינית). השם *Gallus* יכול להצביע אולי על מוצאו הצרפתי.
לפי מספר חוקרים פולנים, גאלוס אנונימוס יכול להיות זהה עם "אנונימוס", *Anonymi Bele Regis Notarii* כלומר ה"פקיד האנונימי של המלך בלה" שכתב את הכרוניקה ההונגרית בלטינית *Gesta Hungarorum* ("מעשי ההונגרים" בלטינית), 

לא ידוע כמעט דבר על המחבר. ידוע שלפני שבא לפולין היה בהונגריה, שם פגש במלך פולין בולסלאב השלישי, עקום הפה. לפי דבריו עלה לרגל למקום פולחנו של אגידיוס הקדוש (ליד ארל שבצרפת). כן ניכר בכתביו ידע לגבי סקנדינביה. לפי טיב כתיבתו היה אדם מלומד, המפגין רמת השכלה המתאימה לבן אצולה או לנזיר ומומחיות בכתיבה. סגנונו אופייני לצפון צרפת וארצות השפלה באותה תקופה.

אחד הפסלים הבולטים בפארק העירוני של בודפשט הוא פסלו של הכרוניקן האלמוני ההונגרי, אנונימוס, המפוסל כדמות עוטה ברדס ללא פנים. את הפסל יצר הפסל מיקלוש ליגטי ב-1903.

לקריאה נוספת
------------

* Krzysztof Stopka, Gallus Anonymus and his chronicle, Polska Akademia Umiejętności, 2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאלוס אנונימוס** בוויקישיתוף
* קטעים מתוך הכרוניקה של פולין (באנגלית)
* מעשי ההונגרים קובץ PDF (באנגלית)
* מעשי ההונגרים (בלטינית)
* ערך ביוגרפי באתר academia.edu

הערות שוליים
------------

1. ↑  על הפסל ליגטי ויצירותיו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274172405171
* BIBSYS: 2075591
* BNE: XX1366579
* BnF: cb12770729r (data)
* CiNii: DA05493710
* GND: 118639137
* ISNI: 0000 0001 1850 1274
* LCCN: n87146215
* NKC: jn19981001308
* NTA: 068309600
* RERO: 02-A009072419
* RSL: 7761785
* SELIBR: 187894
* SUDOC: 112703704
* VIAF: 13100620
* WorldCat: lccn-n87146215

 |
הפוניקולר במערך התחבורה המסילתי באיסטנבול (הקו הסגול העליון)
הפוניקולר בתחנת טקסים
**פוניקולר קבאטש-טקסים** (טורקית **Taksim-Kabataş Funiküleri**) הוא קו פוניקולר תת-קרקעי בעיר איסטנבול שבטורקיה. הקו, המסומן כ-F1, נחנך ב-29 ביוני 2006 על ידי ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, והצטרף אל קו הפוניקולר הוותיק המכונה "טונל" (F2). אורכו של הקו 600 מטר, והוא כולל שתי תחנות בלבד, שהפרש הגבהים ביניהן 60 מטר. לאורך הקו נעות שתי רכבות המסוגלות להוביל עד 9,000 נוסעים בשעה, והן יוצאות אחת לחמש דקות במשך רוב שעות היום. משך הנסיעה הוא 110 שניות במהירות של כ-20 קמ"ש. 

הקו מקשר בין תחנת כיכר טקסים, שם הוא נפגש עם קו הרכבת התחתית של איסטנבול, לבין תחנת קבאטש (Kabataş) שלחופי הבוספורוס, הסמוכה לקו החשמלית המודרנית ולרציף אוטובוס הים של קבאטש. 

הקו מופעל על ידי חברת "תחבורת איסטנבול בע"מ" (İstanbul ulaşım a.ş.)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוניקולר קבאטש-טקסים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פוניקולר קבאטש-טקסים (בטורקית)
* הפוניקולר באתר איסטנבול אולשים (טורקית)
* המערכת המסילתית באיסטנבול באתר Urbanrail
* לוח הזמנים של הפוניקולר

| התחבורה הציבורית באיסטנבול |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| החשמלית הנוסטלגית (T3, T5) • טונל (F2) • הרכבת התחתית (M2) • רכבת הפרוורים (B1, B2) • מרמריי • הרכבת הקלה (M1, T4) • החשמלית המודרנית (T1, T2) • פוניקולר קבאטש-טקסים (F1) • נמל התעופה איסטנבול • נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק • נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן • אוטובוס ים • רכבל אייפ-פייר לוטי • רכבל מאצ'קה-טשקישלה • תחנת האוטובוסים המרכזית של איסטנבול • מטרובוס (MB) | טראם |

 |
גבישים תאומים של סטאורוליט
**גבישים תאומים** הוא מונח המתאר מצב בו כמה גבישים נפרדים משתפים חלק מהנקודות בסריג הגבישי שלהם בצורה סימטרית. התוצאה היא צמיחה משולבת של גבישים נפרדים במגוון תצורות ייחודיות. קו גבול, או משטח מורכב משותף, מפריד בין הגבישים. יצירת גבישים תאומים אינה אקראית וכפופה לכללים המכונים על ידי הקריסטלוגרפים "כללי תאומים" (twin laws). כללי תאומים אלו ייחודיים לכל מערכת גבישית. השמות של כללים אלו נלקחים בדרך כלל מסוג המינרל הנפוץ בו מופיעים גבישים תאומים על פי הכלל כדוגמת "כלל ספינל" או "כלל אלביט". סוג הגבישים התאומים עשויים להיות כלי בזיהוי סוג המינרל.

גבישים תאומים פשוטים עשויים להיות "תאומי מגע" או "תאומי חדירה".

* **תאומי מגע** – גבישים תאומים החולקים משטח מורכב אחד ולעיתים קרובות נראים כבבואת ראי כשצופים בהם לאורך קו הגבול. דוגמאות נפוצות של תאומי מגע מופיעות במינרלים פלגיוקלז, קוורץ, גבס וספינל.
* **תאומי חדירה** גבישים תאומים בהם נראה כאילו הגבישים הבודדים חודרים האחד מבעד לשני באופן סימטרי. דוגמאות נפוצות של תאומי חדירה מופיעות במינרלים אורתוקלז, פיריט פלואוריט וסטאורוליט. האחרון קיבל את שמו מצורת הצלב הברורה שיוצרים הגבישים התאומים החודרים שלו. סטאורוס ביוונית פירושו צלב.

גבישים תאומים המסודרים על פי אותו חוק תאומים מכונים "תאומים מרובים" או "תאומים חוזרים". אם תאומים מרובים אלו מסודרים במקביל הם מכונים "תאומים פוליסינתטיים". כשתאומים מרובים אינם מסודרים במקביל הם "תאומים מעגליים". ניתן להבחין בתאומים פוליסינתטיים הארוזים בצפיפות כשרטוטים של קווקווים עדינים מקבילים על פאות הגביש. בתאומים מעגליים מופיעים הקווקווים בתבנית של כוכב קורן, כפי שניתן לראות במינרלים כדוגמת רוטיל, ארגוניט, צרוסיט וכריזובריל. הצורה הנפוצה ביותר של תאומים מעגליים היא של שלושה גבישים תאומים היוצרים מעגל והם מכונים טרילינגים, אבל קיימים גם מעגלים המורכבים מארבעה, שישה ואפילו שמונה גבישים.

יש שלושה מצבים של היווצרות גבישים תאומים. "תאומים צומחים" הם תוצאה של הפרעה או שינוי בסריג במהלך היווצרותו או צמיחתו בשל עיוות אפשרי בשל יון מחליף גדול יותר. "תאומים מחושלים" או "תאומי התמרה" הם תוצאה של שינוי במערכת הגבישית במהלך התקררות הסביבה כשצורה אחת הופכת בלתי יציבה, ומבנה הגביש חייב להסתדר מחדש או לעבור "התמרה" לצורה אחרת יציבה יותר. "תאומים מעוותים" או "תאומים מחליקים" הם תוצאה של לחץ על הגביש לאחר שהגביש נוצר. תאומים מעוותים הם תוצאה נפוצה של התמרה אזורית.

מבין שלושת מבני הגביש הנפוצים ביותר קובייתי ממורכז גוף (BCC), קובייתי ממורכז פאה (FCC), והקסגונלי ארוז בצפיפות (HCP), יש לאחרון את הנטייה הגדולה ביותר ליצור תאומים.

גבישים הגדלים האחד בסמוך לשני יכולים להיות מסודרים כך שהם דומים לתאומים. "צמיחה במקביל" זו איננה גבישים תאומים.

לקריאה נוספת
------------

* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed. מסת"ב 0-471-80580-7

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבישים תאומים** בוויקישיתוף
* Stephen A. Nelson, Twinning, Polymorphism, Polytypism, Pseudomorphism
* The Twinned Minerals
* המתמטיקה והתאוריה של גבישים תאומים
* גבישים תאומים במילון המונחים של האיגוד הבינלאומי לקריסטלוגרפיה

ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך *Crystallography* מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558419205171
* LCCN: sh85139042

 |
סופרי "גרמניה הצעירה" הפכו לחלוצים הספרותיים של מהפכת 1848. ציור של פרוץ המהומות בברלין, 13 במרץ 1848
**גרמניה הצעירה** (בגרמנית: **Junges Deutschland**) הוא כינויו של זרם ספרותי שקם בגרמניה לאחר מהפכת יולי 1830, בהשראת המהפכה הצרפתית. הבונדסטאג הגרמני של אותם ימים אסר על פרסום כתביהם של נושאי דגל התנועה: קארל גוצקוב, היינריך לאובה, לודולף וינבארג ותיאודור מונדט. הגם שהתנועה לא פעלה בתוככי החברה היהודית, היא זוהתה על ידי חלק ממתנגדיה כיהודית. היינריך היינה, לודוויג ברנה וגאורג ביכנר נחשבים אף הם כאנשי התנועה.

השם "גרמניה הצעירה" הופיע לראשונה ברומן "אירופה הצעירה" (1833) מאת היינריך לאובה, אך לעיקר פרסומו זכה השם לאחר שתיאודור וינבארג פתח את חיבורו "מסעות אסתטיים" במילים: "לך, גרמניה הצעירה, אני מקדיש את דברי אלה, לא לישנה".

רעיונותיו של חוג ספרותי זה איחדו משוררים, הוגי דעות ועיתונאים, כולם הביעו ביצירותיהם התנגדות לתנועת ההתבוננות והפרטיקולריזם הפנימי של הרומנטיקה הגרמנית. הם התנערו מהתנועה הרומנטית, שנחשבה א-פוליטית, וחסרה את האקטיביזם שתאפשר לה לדרוש את פריחת האינטליגנציה הגרמנית. בהתלהבותה ולוחמנותה הניחה התנועה את הזרעים לגרמניה שאחרי שלטונו של הרודן מטרניך, המאוחדת והמשוחררת מבחינה לאומית ופוליטית. על פי הדוגמה הגרמנית אף צמחו תנועות ליברליות צעירות בארצות נוספות שנטלו ממנה את שמה: "איטליה הצעירה", "וינה הצעירה", "אירלנד הצעירה" ועוד.

בחודש דצמבר 1835 הוציא הבונדסטאג צו בפרנקפורט המורה להחרים את כל כתבי אישי הקבוצה, "ובמיוחד ה. היינה", בכל מדינות האיחוד הגרמני. בנימוק הרשמי לחרם נטען בין היתר כי באמצעות ספרות יפה ניסתה "גרמניה הצעירה" לתקוף באופן החצוף ביותר את הדת הנוצרית, להטיל דופי בתנאים הקיימים ולהרוס את כל המשמעת וחיי המוסר (Sittlichkeit). המניע הסופי לחרם הייתה ככל הנראה הביקורת ההרסנית שפרסם מבקר הספרות המשפיע, וולפגנג מנצל, על "וואלי הספקנית" של קארל גוצקוב. מנצל דרש שהרומן יוכר בזאת כחיבור פורנוגרפי המסכן את החברה והמהווה חילול הקודש. בעקבות זאת פרסם היינריך היינה, שמעולם לא הרגיש שייך לגרמניה הצעירה, את חיבורו "מנצל המלשין", בו הוא תוקף אותו בחריפות רבה.

בהחלטת הבונדסטאג אמנם כונתה גרמניה הצעירה "אסכולה ספרותית" שאליה משתייכים "היינריך היינה, קרל גוצקוב, היינריך לאובה, תיאודור מונדט ולודולף וינבארג", אולם אסכולה או קבוצה כזו כלל לא היו קיימות; החיבור בין יוצרים אלו היה רופף בלבד, ומה שאיחד ביניהם הייתה המחויבות לעקרונות הליברליזם, הקריאות לחופש הדיבור, מאבק על זכויות האדם ונגד כפייה דתית. על פי תיאודור מונדט הושמט שמו של לודוויג ברנה מהרשימה עקב חיפזון יתר. עם זאת, בהיסטוריה של הספרות נחשבים שישה סופרים אלה לליבת התנועה. בהקשרים רחבים יותר שויכו לתנועה גם יוצרים כאדולף גלאסברנר (Glassbrenner), גוסטב קינה (Kühne) ומקס ולדאו (Waldau). גאורג ביכנר מוזכר אף הוא פעמים רבות כמי שמשתייך למה שכונה "גרמניה הצעירה", אך במכתב למשפחתו מינואר 1836 הוא הרחיק את עצמו מגרמניה הצעירה. יחד עם זאת ניתן להבחין במאפיינים משותפים בין שאר המחברים לביכנר, בעיקר במחאתם על מדיניות הריאקציה והרסטורציה של מטרניך.

בין המו"לים הרדיקליים שהוציאו לאור את כתבי סופרי התנועה היה זכריאס לוונטאל (1884-1810).

ראו גם
------

* ספרות גרמנית
* הגליאנים צעירים

קישורים חיצוניים
----------------

* גרמניה הצעירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gutzkow, Laube, Wienbarg, Mundt
2. ↑  נוסח כתב החרם, באתר .heinrich-heine-denkmal.de (בגרמנית)
בגאומטריה, **חזקה** של נקודה ביחס למעגל נתון בעל רדיוס r היא הגודל {\displaystyle h=s^{2}-r^{2}}, כאשר s הוא מרחק הנקודה ממרכז המעגל. החזקה מוגדרת כאשר הנקודה נמצאת במישור של המעגל. החזקה של נקודות הנמצאות מחוץ למעגל היא מספר חיובי, בתוכו שלילי, ועל המעגל - 0. 

החזקה שווה למכפלת אורכי הקטעים המתקבלים מחיתוך ישר דרך הנקודה עם המעגל, כאשר מכוונים את הקטעים כראוי, ואינה תלויה בבחירת הישר. בשרטוט, החזקה היא המכפלה
{\displaystyle h=|PM|\cdot |PN|=|PA|\cdot |PB|}. המושג נטבע ונחקר על ידי יאקוב שטיינר.

הגדרות נוספות
-------------

אם הנקודה מחוץ למעגל, החזקה שלה שווה לריבוע אורך המשיק למעגל היוצא ממנה. עובדה זו נובעת ממשפט פיתגורס: המשולש PTO ישר-זווית, ולכן {\displaystyle |PT|^{2}+|TO|^{2}=|PO|^{2}}.

המקום הגאומטרי של כל הנקודות בעלות אותה חזקה במרחב: פרבולואיד
אם נסתכל על המעגל במערכת צירים קרטזית כמעגל קנוני שרדיוסו r, נקבל שהחזקה של נקודה (x,y) היא:
{\displaystyle ({\sqrt {(x-0)^{2}+(y-0)^{2}}})^{2}-r^{2}=x^{2}+y^{2}-r^{2}}.
מכך ניתן לראות שאם נשרטט במרחב את המקום הגאומטרי של כל הנקודות שחזקתן שווה, נקבל פרבולואיד.

שימושים
-------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
ניתן להשתמש בחזקה כדי להגדיר מקומות גאומטריים הקשורים למעגל. לדוגמה, ציר רדיקלי הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שחזקתן ביחס לשני מעגלים נתונים היא שווה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חזקה של נקודה** |

* חזקה של נקודה, באתר MathWorld (באנגלית)
* יאקוב שטיינר וחזקה של נקודה (באנגלית)
**מרחב הזרימה** הוא הפשטה תרבותית ברמה גבוהה של המרחב והזמן, ותפיסה מחדש של צורות חדשות בתוך הסדרים מרחביים.        

סוג חדש של מרחב המאפשר אינטראקציה סינכרונית מרוחקת בזמן אמת.

בעזרת מרחב הזרימה אפשר לתקשר בין מקומות רחוקים בחלל בזמן אמת בניגוד לתפיסה הטוענת שמהירות האור היא המהירות המקסימלית לתנועה במרחב.

עקרונות
-------

מרחב הזרימה הוא שילוב של מרחב התנועה ומרחב הזמן ("מרחב המקומות") והוא מורכב משלושה יסודות עיקריים:

1. תווך זרימה תקין.
2. פריטים המתאימים לזרימה בתווך זה.
3. הצמתים שדרכם מנווטת זרימה זו.

מרחב הזרימה מציג את הפעולה האנושית ואת האינטראקציה המתרחשת באופן דינמי ומבוצע מרחוק. הזרימה מתבצעת באמצעות טכנולוגיית תקשורת שמכילה זרימה רציפה של תקשורת רגישה לזמן, ושל צמתים של מערכות גלובליות (כנראה טכנולוגיות או מחשב). זרמי מידע אלה מחברים בין אנשים לקהילה קיברנטית מתמשכת, בזמן אמת, השונה מהכפר הגלובלי, שכן מקום הקבוצות בזמן הופך לחשוב יותר ממיקומם הגאוגרפי.

היסטוריה
--------

הרעיון של מרחב הזרימה הועלה לראשונה על ידי הפילוסוף היווני הרקליטוס, אשר סיכם את הנושא וקרא לו πάντα ρεί (panta rei, "הכל זורם" ביוונית) שאמר שהכול זורם, שכל דבר כל הזמן עובר ממקום למקום. כמו שלא תיכנס לאותם מים בנהר פעמיים.

הנושא התחיל להיחקר בשנת 1996 על ידי הסוציולוג מנואל קסטלס אשר חקר את הנושא של אפשרות תקשורת בין אנשים מכל מקום שהוא בזמן אמת על ידי מעגלים חשמליים בחלל המרחב והזמן. הוא הוציא בנושא ספרים רבים.

כיום, אין עדויות לאנשים אשר ממשיכים לחקור את הנושא אך יש אנשים אשר מאמינים בו.

לקריאה נוספת
------------

* קסטל, מנואל, "**מבוא לעידן המידע**" של חברת המידע הקורא, פרנק וובסטר, ריימו בלום, ארקי קרוון, הארי מלן, קארל נורדנשטרנג ואנסיו פוסקרי, עורכים. לונדון וניו יורק: Routledge, 2004. עמ '138-49.
* סטלדר, פליקס. הסטטוס של חפצים בתוך חלל הזרמים, Diss. אוניברסיטת טורונטו (2013). 13 בפברואר 2006. http://felix.openflows.org/html/objects\_flows.
* אנדרו באלנטיין וכריס .ל. סמית', **אדריכלות במרחב הזרימה**, רוטלדג', 2012
**נחל ציחור** או (בערבית: وادي صخير, תעתיק: ואדי סוח'יר, פירוש: נחל האבנים הקטנות) הוא נחל אכזב שזורם בדרום הארץ והוא אחד מיובליו של נחל פארן. אורך הנחל הוא כ-35 ק"מ.

תיאור הנחל
----------

תצורת מנוחה בנחל ציחור
נחל ציחור הוא מאחד מיובליו של נחל פארן הזורם בדרום הארץ. נחל ציחור נמצא באזור הר הנגב, הערבה ובמישורי הנגב. מוצאו בפסגת הר צניפים והוא זורם עד נחל פארן הדרומי. בשל תנאי השטח שבהם זורם הנחל הוא קשה להגעה של מטיילים.

בעלי חיים וצמחייה באזור הנחל
----------------------------

באזור הנחל חיים מבחר מיני בעלי חיים גדול:

עדרים גדולים של צבאי הנגב הנאמדים בכמה מאות פריטים וזהו אזור מחייתם העיקרי. מכיוון שכמות המשקעים באזור נמוכה מאוד, החיות שותות מהצמחים בעזרת תהליך שנקרא "ליחוך".

הטורפים הנפוצים באזור הם שועלים, תנים, צבועים, וזאבים. בנוסף נמצאו מספר מועט של נמרים באזור[דרוש מקור]. נפוצים גם מספר סוגים של עופות דורסים, ביניהם ניתן למנות את הנשר המקראי ואת עוזניית הנגב שנכחדה מנוף הנגב בעקבות ציד לא חוקי. בעבר היו רואים באזור גם את יען הנגב שנכחד בעקבות ציד.

צמחיית הנחל
-----------

נתיב המסלול עובר דרך עצי שיטה וצמחים מיוחדים כמו: שיחי אשל, רותם וסילון הקוצני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחל ציחור, באתר www.kotar.co.il
2. ↑  שביל ישראל במקטעים - מנחל פארן עד שיטים | שביל ישראל, באתר meny.co.il (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007407788805171

 |
כד, 530 לפנה"ס
**המשחקים הפאן-אתנאיים** היו תחרויות ספורט שנערכו מדי ארבע שנים באתונה שביוון העתיקה. משחקים אלה היו חלק מפסטיבל הפאנאתנאיה שנערך מדי שנה, אולם בכל שנה רביעית נערך פסטיבל מיוחד שנקרא **הפנאתנאיה הגדולה** שכלל את תחרויות הספורט, וארך 4 ימים יותר מהפסטיבל השנתי.

משחקים אלה היו בעלי חשיבות רבה עבור אזרחי אתונה, אולם נחשבו משניים למשחקים האולימפיים ולמשחקים הפאן-הלניים האחרים.

היסטוריה
--------

הפאנאתניה הראשונה אורגנה על ידי פייסיסטראטוס בשנת 566 לפנה"ס, בניסיון לחקות את המשחקים האולימפיים. פיסיסטרטוס הוסיף לתחרויות גם תחרויות שירה ומוזיקה, בדומה לתערוכות שהיו חלק מהמשחקים הפיתיים.

התחרויות חולקו לתחרויות בהן הורשו להשתתף רק אזרחי אתונה, ותחרויות בהן הורשו להשתתף גם בני ערים יווניות אחרות. התחרויות, בדומה למשחקים האולימפיים, כללו תחרויות איגרוף, היאבקות, פאנקרטיון, פנטאתלון, ומרוצי מרכבות - שהיו התחרות החשובה ביותר (בניגוד למשחקים האולימפיים בהם ה**סטאדיון** - תחרות הריצה, הייתה החשובה ביותר).
הזוכים במרוץ המרכבות קיבלו כפרס 140 אמפורות פאן אתנאיות, מלאות בשמן זית.

התחרויות בהן הורשו רק תושבי אתונה להשתתף כללו מרוץ לפיד אל הפרתנון (המקור למרוץ הלפיד של האולימפיאדה המודרנית), קרבות רגלים וקרבות פרשים מדומים, זריקת חנית מגב סוס, **אפובאטאי** - מרוץ מרכבות בו צריך הנהג לקפוץ מהמרכבה ולשוב אליה, ה**פיריכה** - אימון צבאי בליווי מוזיקה, וה**אאואנדריון** - תחרות יופי בין האתלטים. במהלך השונים נוספה גם תחרות חתירה בסירה.
תחרויות השירה והמוזיקה כללו תחרות דקלום של שירת הומרוס, ניגון באאולוס וקיתרה, ותחרות שירה.
בראשית התחרות נערכה צעדה אל הפרתנון, שהייתה חשובה מהתחרויות עצמן. במהלך צעדה זו הובא אל פסל האלה אתנה חלוק מיוחד (ה**פפלוס**) שנארג על ידי נשות אתונה עבור האלה, וכן הוקרבו **הקאטומב** - מאה שוורים - לאלה. מבשר שוורים אלה נערך משתה בלילה האחרון של הפסטיבל (ה**פאניכאיס**).

התחרויות נערכו באצטדיון פאנאתינאיקו הקיים עד ימינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המשחקים הפאן-אתנאיים** בוויקישיתוף
* המשחקים הפאן-אתנאיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| תרבות יוון העתיקה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **תרבות יוון העתיקה**: מיתולוגיה | אמנות | פיסול | קדרות | הומוסקסואליות | זנות | חקלאות | כלכלה | מטבח | משפט | עבדות | פדרסטיה | רפואה | מלחמה
**פילוסופיה ביוון העתיקה**: פיתגורס | הרקליטוס | פארמנידס | פרוטגורס | אמפדוקלס | דמוקריטוס | סוקרטס | אפלטון | אריסטו | זנון מכתיון | אפיקורוס
**מתמטיקה**: ארכימדס | אוקלידס | תאלס | פיתגורס | דיופנטוס | ארטוסתנס | תלמי
**ספרות**: הומרוס | האיליאדה | האודיסאה | הסיודוס | פינדארוס | הרודוטוס | תוקידידס | קסנופון | פוליביוס
**תיאטרון**: אייסכילוס | סופוקלס | אוריפידס | אריסטופאנס | מושגים
**ספורט**: המשחקים האולימפיים | תרבות הגוף | המשחקים הפיתיים | המשחקים האיסתמיים | המשחקים הנמאיים | המשחקים הפאן-אתנאיים | גימנסיון
**אדריכלות**: מקדש יווני | הסדרים הקלאסיים | הפרתנון | מקדש ארטמיס | אקרופוליס | האגורה | מקדש זאוס באולימפיה | מקדש הפייסטוס | מקדש ארטמיס
**ראו גם: פורטל יוון העתיקה** |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558639105171
* LCCN: sh92002762

 |
**אנדרו אוורט** (באנגלית: **Andrew Everett**; נולד ב-9 ביולי 1992 בצפון קרולינייה), הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות Evolve.

תחילת קריירת ההיאבקות
---------------------

אביו של אוורט היה אחד ממייסדי ליגת היאבקות בשם OMEGA ביחד עם מאט וג'ף הארדי, שלמעשה אימנו אותו.

אוורט התאבק לרוב בסצנת ליגות ההיאבקות העצמאיות, בליגות כמו OMEGA, PWG, CZW, GFW ו-AAW. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת ההיאבקות TNA בשנת 2015.

בזירה העולמית, אוורט התאבק בעבור ליגת ההיאבקות הבריטית RPW.

קריירת היאבקות מקצועית
----------------------

### TNA‏ (2015–2018)

אוורט ערך את הופעת הבכורה שלו באירוע הגדול ביותר של הארגון "נועד לתהילה" (באנגלית: *Bound for Glory*) בקרב אולטימייט X בעבור אליפות ה-X דיוויז'ן, אך הפסיד בקרב לטיגרה אונו המקסיקני. הוא ערך את ההופעה המחודשת שלו בחודש מרץ לאחר שניצח את DJ Z עם עזרה של טרבור לי וגרגורי שיין הלמס, מעשה זה קבע את דמותו של אוורט על המרקע כ"רע" בפעם הראשונה בקריירה שלו. הוא התחרה בקרב מרובע באירוע Slammiversary על אליפות ה-X דיוויז'ן, אך הפסיד. ב-28 ביוני בפרק של Impact Wrestling, אוורט השתתף בקרב באטל רויאל (שמטרתו להדיח את המתאבקים האחרים מעל החבל העליון) על המועמדות לאליפות ה-X דיוויז'ן, אבל הודח על ידי המנצח בקרב ברקסטון סוטר. שבוע לאחר מכן, הוא השתתף בקרב האולטימייט X השני שלו על האליפות ושוב הפסיד. באירוע דסטיניישן X הוא הפסיד בקרב סולם שמטרתו הייתה לקבוע את הטוען לכתר לאליפות ה-X דיוויז'ן.

אליפויות והישגים
----------------

* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI**
	+ PWI דירג אותו במקום ה-78 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2017

* **הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Guerilla - PWG**
	+ אליפות הצעירים במשקל כבד של PWG (פעם אחת) - עם טרבור לי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרו אוורט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרו אוורט
* אנדרו אוורט, ברשת החברתית פייסבוק

* אנדרו אוורט, ברשת החברתית טוויטר

* אנדרו אוורט, ברשת החברתית אינסטגרם

* אנדרו אוורט, באתר Online World of Wrestling
**נחל ערוד** (בערבית: **ואדי אלערוד, ואדי ע'דיד, ואדי אם צאלח**) הוא נחל גדול, הזורם באזור הר הנגב וחוצה את קמר עריף בקניון.

תוואי הנחל
----------

ראשיתו של הנחל במעלה ערוד, בצידו הדרומי של מכתש רמון. ממיקום זה זורם הנחל לכיוון דרום - מזרח וממשיך לכיוון מזרח. הנחל חוצה את הקער בין קמר רמון לקמר עריף. בהמשכו של הנחל, כמה בארות, בארות עודד. במקום זה נשפך הנחל אל קמר עריף. מנקודה זו מתחתר הנחל בקניון. בהדרגה לקניון עמוק. שיא עומקו של הנחל הוא כ-200 מטרים. בנקודה זו הוא חוצה את קמר הר עריף. במקום זה על הגדה הדרומית סלע ענק, שעליו חרותים המילים "פלמ"ח" ו"חמד ג"'. סמל הפלמ"ח נחקק כדי להנציח את מסעה חטיבת הנגב בדרכה למפרץ אילת במבצע עובדה. נחל ערוד זורם מאזור קמר עריף דרומית -מזרחית לבארות עודד. מכאן הוא ממשיך וזורם לכיוון נחל פארן.

צמחייה באזור הנחל
-----------------

באזור המפריד בין הקמרים ניתן לחזות בריכוזים של אלה אטלנטית. לאורכו של שדרות של שיחי אשל ורותם. כמו כן בעונה צומחים לאורך הגדה של הנחל ריבס וצבעוני המדבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* נחל ערוד השטח שלנו 09.03.18, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:13)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מנחם מרקוס, **מדריך ישראל החדש : אנציקלופדיה, מסלולי טיול - כרך 15 : הר הנגב והערבה**, ירושלים, כתר, 2001, עמ' 169
2. ↑  אתר מסלולים, להתאהב בארץ מחדש
**אַנְדְרֶה מָארִי שֶנְיֶיה** (בצרפתית: **André Marie Chénier**;‏ 30 באוקטובר 1762 – 25 ביולי 1794) היה משורר צרפתי. נחשב למבשר תנועת הרומנטיקה בשירה הצרפתית. הוצא להורג במהפכה הצרפתית.

קורות חייו
----------

אנדרה שנייה נולד בקונסטנטינופול לאם יוונייה (אליזבת סאנטי-לומאקה) ולאב צרפתי (לואי שנייה). אביו בילה שנים רבות במזרח התיכון כסוחר בדים. כאשר אנדרה היה בן שלוש, משפחתו שבה לצרפת. הוא למד בקולז' דה נוואר בפריז והצטיין בתרגום של שירת יוון העתיקה לצרפתית. ב-1783 התגייס לצבא הצרפתי והוצב בשטרסבורג, אך עד מהרה שב לפריז. הוא השתתף בחוג הספרותי שקיימה אמו בביתה, שבו התיידד, בין היתר, עם הצייר ז'אק-לואי דויד ועם הכימאי אנטואן לבואזיה.

בהשפעת שירת העת העתיקה החליט להיות משורר. ב-1784 ביקר בשווייץ, ברומא, בנאפולי ובפומפיי, ושב לפריז מלא רשמים ותוכניות לעתיד. במשך שלוש שנים (1784–1787) ניסה את כוחו בכתיבת חרוזים, ובתקופה זו כתב את הפואמות הראשונות שלו, ובהן "בכחוס" ו"העיוור". בתקופה 1787–1790 שימש כמזכיר שגרירות צרפת בלונדון. עם שובו לפריז התקרב לתנועה המהפכנית והמליץ בפני האספה המכוננת הלאומית על חופש הפולחן הדתי ועל הפרדת הדת מן המדינה.

אחרי הפיכת היעקובינים (10 באוגוסט 1792) גינה את הטבח שערכו אנשי הקומונה הפריזאית באסירים המלוכנים בספטמבר של אותה שנה. הוא כתב אל האספה המחוקקת וביקש לאפשר למלך לואי השישה עשר לערער בפני העם על גזר דין המוות שהוטל עליו. כתוצאה מכך נחשד אנדרה שנייה בבגידה. אחרי שהמלך הוצא להורג (21 בינואר 1793) הוא הסתגר בביתו בעיר ורסאי ולא יצא משם אלא בלילות. הוא העריץ את שארלוט קורדה, שרצחה את ז'אן-פול מארה (13 ביולי 1793), וכתב שיר הלל לכבודה.

ב-7 במרץ 1794 נעצר והושם בכל שבו כתב המשיך לכתוב. שם התאהב בעצירה מאדאם דה קואני וכתב לכבודה את הפואמה "העצירה הצעירה", הנחשבת ליצירת המופת שלו. הוא הובא למשפט אך סירב להגן על עצמו והלך אל מותו, שבו ראה הימלטות מן האכזריות ומן העריצות. הוא הוצא להורג באמצעות גיליוטינה שלושה ימים בלבד לפני מפלת רובספייר.

בחייו הקצרים הספיק אנדרה שנייה לפרסם שתי פואמות בלבד: "משחק הטניס" (1791) ו"שיר תהילה לשווייצרים" (1792). ב-1819, עשרים וחמש שנה אחרי מותו, חבריו הוציאו לאור את קובץ שיריו. המלחין האיטלקי אומברטו ג'ורדאנו כתב לזכרו את האופרה "אנדריאה שנייה", שהועלתה על הבמה בתיאטרון "לה סקאלה" במילאנו ב-28 במרץ 1896.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אנדרה שנייה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנדרה שנייה** |

* כתבי אנדרה שנייה בפרויקט בן-יהודה
* אנדרה שנייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אנדרה שנייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי אנדרה שנייה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296878005171
* BIBSYS: 90186346
* BNC: 000456463
* BNE: XX1061217
* BnF: cb12094849t (data)
* CiNii: DA03480773
* GND: 118520326
* ICCU: RAVV059126
* ISNI: 0000 0001 2128 8574
* LCCN: n85279732
* MusicBrainz: 03d300b0-f8d5-49b2-95f6-0d62f7b33c7d
* NDL: 00709100
* NKC: jn19990003832
* NLA: 36529066
* NLG: 116722
* NLP: A12006300
* NSK: 000012395
* NTA: 069607060
* RERO: 02-A003106703
* SELIBR: 182809
* SNAC: w6b27zq8
* SUDOC: 029290589
* Trove: 1274735
* VcBA: 495/127030
* VIAF: 39404970
* WorldCat: lccn-n85279732

 |
**אנדרו בל** (באנגלית: **Andrew Bell**;‏ 1726 – 1809) היה חרט ומדפיס סקוטי, שייסד את האנציקלופדיה בריטניקה יחד עם קולין מקפרקוהר.

בל היה דמות ססגונית. הוא התנשא לגובה של 54 אינצ'ים (כ-1.35 מ') בלבד, היו לו רגליים עקומות ואף ענקי, ולעיתים, כאשר מישהו היה בוהה באפו, הוא היה מדגישו בעזרת מסכת-נייר. בל החל את הקריירה שלו כחרט סמלים ושמות על קולרי כלבים. בניגוד גמור לקומתו הנמוכה, הוא בחר במכוון לרכוב על הסוס הגבוה ביותר שניתן היה למצוא באדינבורו, ממנו היה נוהג לרדת בעזרת סולם, לקול תשואות העוברים והשבים.

בל הכין בעצמו כמעט את כל לוחות הנחושת המחורטים בעבור המהדורות הראשונה עד הרביעית של האנציקלופדיה בריטניקה: 160 בעבור הראשונה, 340 בעבור השנייה, 542 בעבור השלישית ו-531 בעבור הרביעית. בניגוד לכך, את 50 לוחות התוסף למהדורה השלישית הכין החרט D. Lizars. בעבור המהדורה הראשונה של האנציקלופדיה בריטניקה יצר אנדרו בל שלושה עמודי-תחריט מלאים ומדויקים אנטומית המתארים אגן נשי מבותר ועוברים ברחם, לאיור ערך המיילדות; איורים אלה זעזעו את ג'ורג' השלישי מלך בריטניה והוא ציווה על תלישתם מכל עותקי האנציקלופדיה.

לאחר מותו של מקפרקוהר בשנת 1793, רכש בל את שארית אחוזי השליטה בשותפות מיורשיו ונעשה לבעלים היחיד של הבריטניקה עד למותו בשנת 1809. בינו לבין בנו החורג, תומאס בונאר, נתגלעו חילוקי דעות קשים, ובל סירב להחליף עמו מילה בעשר השנים האחרונות לחייו.

לקריאה נוספת
------------

* Kogan, Herman (1958). **The Great EB: The Story of the Encyclopædia Britannica.** Chicago: The University of Chicago Press. Library of Congress catalog number 58-8379.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרו בל** בוויקישיתוף
Andrew Bell  באתר אנציקלופדיה בריטניקה

* אנדרו בל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1018213
* DSI: 302
* GND: 132258382
* ISNI: 0000 0000 6320 6592
* LCCN: nr90022783
* NKC: jo20191023320
* NLA: 35398395
* RERO: 02-A020045426
* SNAC: w67f59c1
* Trove: 938842
* VIAF: 3628435
* WorldCat: lccn-nr90022783

 |
**השיטפונות בפטרופוליס** הם אסון טבע שאירע בעיר פטרופוליס, הנמצאת במדינת ריו דה ז'ניירו, ברזיל בחודש פברואר 2022. גשמים עזים שירדו באזור גרמו לשיטפונות ולמפולות בוץ. לפחות 171 אנשים מתו כתוצאה מהאסון.

רקע
---

פטרופוליס היא עיר תיירות פופולרית בברזיל, ועם התרחבותה, נבנו בצידי ההרים הסמוכים שכונות עוני. בנייה הובילה לכריתת יערות ולפגיעה בניקוז הגשמים באזורים אלה של העיר. הרשויות המקומיות ביצעו בשנת 2017 סקר סיכונים וזיהו 15,240 בתים עם סיכון גבוה להיהרס עקב גשמים כבדים, כ-18% מהעיר. למרות הממצאים לעירייה לא היו את המשאבים לפעול לתיקון הליקויים.

המרכז הלאומי לניטור התראות אסונות טבע (Cemaden) פרסם התראה על עוצמת הסופה יומיים לפני השיטפונות ב-15 בפברואר. לדברי מומחים, האזהרה הייתה אמורה לעורר את הרשויות להתגייס לפינוי התושבים.

האירוע
------

ב-15 בפברואר 2022, ירדו בעיר פטרופוליס 258 מילימטרים של גשם בתוך 3 שעות. כמות הגשם הייתה גבוהה מסך הגשמים שירדו ב-30 הימים הקודמים ביחד. לפי המרכז הלאומי לניטור התראות אסונות טבע זייתה זו הסופה הגדולה ביותר בתולדות העיר, מאז החלו המדידות בשנת 1932. השיא הקודם של הגשמים התרחש ב-20 באוגוסט 1952, כאשר ירדו 168.2 מ"מ של גשמים ב-24 שעות.

רמת המשקעים הגבוהה גרמה להצפות בתוך העיר וכן ערערה את יציבות האדמה בצלע ההר, וגרמה למפולות בוץ. סרטונים של האסון שותפו בהרחבה ברשתות החברתיות, בהם נראים מכוניות ובתים נגררים תחת המפולות. לפחות 231 אנשים מתו באירוע, חמישה אנשים הוגדרו כנעדים. תושבים המתגוררים באזורים שהוגדרו בסיכון גבוה פונו לבתי ספר מקומיים שהוסבו למקלטים זמניים. כשבוע לאחר האירוע נפתחו באזור 14 מקלטים זמניים בהם התאכסנו כ-850 תושבים שנותרו ללא קורת גג.

בעקבות האירוע הכריזה עיריית פטרופוליס על שלושה ימי אבל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השיטפונות בפטרופוליס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Chuvas em Petrópolis, no Rio de Janeiro, deixam ao menos 171 mortos, CNN Brasil, 20 February 2022
2. ↑  Petrópolis sabia de 15 mil imóveis em risco na área da tragédia desde 2017, noticias.uol.com.br, 17 February 2022
3. ↑  Petrópolis teve chuva de um mês em poucas horas; veja como medição funciona, www.uol.com.br, 17 February 2022
4. ↑  Petrópolis: More than 120 still missing in Brazil flood-hit city, BBC, 21 February 2022
5. ↑  Brazil: Death toll from rains in Petrópolis rises to 231, The Rio Times, 1 March 2022
6. ↑  רויטרס‏, שיטפונות קטלניים בברזיל: לפחות 104 הרוגים באזור ריו, באתר וואלה!‏, 17 בפברואר 2022
**השייטת הבריטית בים הכספי** (באנגלית: **British Caspian Flotilla**) הייתה כוח של הצי המלכותי הבריטי שהוקם בים הכספי ב-1918. השייטת הייתה חלק מכוחות התערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה.

היסטוריה
--------

ההחלטה על הקמת הכוח התקבלה ב-11 ביולי 1918 על ידי המפקדה הצבאית הבריטית בבגדאד. מטרותיו של הכוח היו:

* השתלטות על  קרסנובודסק, הקצה המזרחי של המסילה הטרנס-כספית ועל ידי כך לסייע לחיל המשלוח בפיקודו של מייג'ור גנרל וילפריד מלסון שהייתה מעורבת בלחימה בטורקמניסטן.
* מניעת נפילתם של באקו ושל שדות הנפט סביבה לידי הקיסרות הגרמנית או לידי האימפריה העות'מאנית.

השייטת הוקמה תחת פיקודו של קומודור דייוויד נוריס בספטמבר 1918. נוריס נסע דרך היבשה מבגדאד לעיר הנמל אנזאלי שבצפון איראן בראש שיירת משאיות שהובילה את תותחי השייטת. בינואר 1919 תוגבר הכוח ב-12 סירות מנוע שנשלחו באמצעות רכבות מעיר הנמל בתומי שעל חוף הים השחור. לאחר מכן חומשו כלי שיט אלו בתותחים, מונו להם מפקדים מהצי הבריטי והם אובטחו על ידי חיילים מחיל הנחתים המלכותי.

השייטת החזיקה בסיסים באנזאלי ובקרסנובודסק ובנוסף סייעה לפעולת קווי האספקה שנעו בין היחידות הקרקעיות הבריטיות בבאקו, פטרובסק שעל החוף המערבי של הים הכספי ופורט אלכסנדרובסק שעל חופו המזרחי.
על כלי השיט של השייטת נמנו:

* אה"מ קרוגר (HMS Kruger, אוניית הדגל)
* אה"מ ונצ'ר (HMS Venture)
* אה"מ אסיה (HMS Asia)
* אה"מ טירת וינדזור (HMS Windsor Castle)
* אה"מ אמיל נובל (HMS Emile Nobel)
* אה"מ אורלינוך (HMS Orlionoch), שלתקופה מסוימת המריאו מסיפונה מטוסי טייסת 266 של חיל האוויר המלכותי הבריטי.

ספינות השייטת סייעו לצי הלבן במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stratford, Stephen. "British Military & Criminal History 1900 to 1999". Retrieved 10 October 2013.
2. 1 2  Clifford Kinvig (November 23, 2007), Churchill's Crusade, Hambledon & London, page 15.
3. ↑  The Royal Navy on the Caspian, 1918–1919". Naval Review, 7/8 1919-20. pp 218-240
4. ↑  Guard, John. "The Royal Navy in the Caspian Sea 1918-1920". Great War Primary Document Archive. Retrieved 12 October 2013.
1. השילד האוקראיני בצהוב
**השילד האוקראיני** הוא שילד יבשתי ואחד מהמבנים הגאולוגיים העתיקים בעולם. הוא משתרע מים אזוב בדרום, באזור העיר מריופול, עד לגבול בלארוס בצפון, בסביבת העיר פינסק. אורכו הוא כאלף קילומטר ורוחבו מגיע ליותר משלוש מאות קילומטרים באזורו הצפוני. השילד האוקראיני הוא החלק הדרומי של הקראטון האירופי ומתוארך לתקופת הארכאיקון. האזור שנמצא מצפון לו נקרא לוח וורונז'. מצידו הדרומי נמצא האופיוליט של צפון הים השחור, שגם הוא נוצר באותה תקופה גאולוגית. בשילד האוקראיני ישנם מחשופים של סלעים המתוארכים לתקופת הארכאיקון התחתון, כלומר לתקופה של לפני 3.2 מיליארד שנה.

האזור הצפוני של השילד נקרא בשם מגהבלוק דניסטר-בוגסקי. באזור זה ניתן למצוא כמות גדולה של סלעים מגמטיים נדירים, כדוגמת מיגמטיט ואנארתוזיט.

השילד האוקראיני מהווה מקור לחומרי בניה, בעיקר לוחות וגושי גרניט שמשמשים לריצוף ולחיפוי מבנים וכן לייצור חצץ לכבישים ולתעשיית הבטון. ליד העיר קורוסטן, קיימת מחצבה של מונזודיוריט, שבה מיוצר חצץ בחוזק גבוה במיוחד.

אזור השילד עשיר במים, בנהרות ובנחלים שהמפורסמים בהם הם הדנייפר, הדניסטר והבוג הדרומי. הצירוף של נהרות עזים וסלעים מגמתיים קשים, יוצר באזורים מסוימים, נוף של נקיקים, אגמים קטנים וקניונים, כגון באזור העיר פרבומייסק, שבנפת מיקולאייב.

האזור עשיר גם במתכות נדירות ומצויים בו מכרות ברזל, טיטניום, אורניום ומנגן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  B.V.Borodynya, I.L.Knyazkova, K.Yu.Esypchuk, E.B.Glevaskiy,
Zh.V.Chubar, T.Ya.Ivanenko, **CENTRAL-UKRAINIAN SERIES
MAP SHEET L-37-VIІ (BERDYANSK)
EXPLANATORY NOTES**, קייב, אוקראינה: MINISTRY OF ECOLOGY AND NATURAL RESOURCES OF UKRAINE
STATE GEOLOGICAL SURVEY, 2004

| טקטוניקת הלוחות |
| --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח הלבנטיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה | טראם |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • העתק צפון אנטוליה • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4580135-6
* NKC: ge1152574

 |
**פרח הקקטוס** (באנגלית: **Cactus Flower**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1969 בהשתתפות אינגריד ברגמן, גולדי הון ווולטר מתאו בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על מחזה בשם זה שהועלה בהצלחה בברודוויי ב-1968 בהשתתפות לורן באקאל וברנדה ואקרו. מחזה זה מבוסס על מחזה צרפתי בשם Fleur de cactus.

ב-2011 הופק הסרט לזרום עם זה המבוסס על אותו מחזה, עם אדם סנדלר וג'ניפר אניסטון בתפקידים הראשיים.

המחזה "פרח הקקטוס" הועלה בישראל בתיאטרון זווית ב-1968 בבימויו של פיטר פריי עם עדנה פלידל ושמואל עצמון בתפקידים הראשיים.

זה היה תפקידה הגדול הראשון של גולדי הון ועליו הוענק לה פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1969. היא זכתה על תפקידה בסרט גם ב-פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

אינגריד ברגמן הייתה מועמדת על משחקה בסרט לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי לשנת 1969.

תקציר העלילה
------------

ד"ר ג'וליאן וינסטון (וולטר מתאו) הוא רופא שיניים מצליח בניו יורק. חלק מהצלחתו נזקף לזכותה של מזכירתו סטפאני דיקינסון (אינגריד ברגמן), רווקה מבוגרת המנהלת את המרפאה וסדר יומו של הרופא.

ג'וליאן הוא רווק מבוגר מבוקש ונשים רבות, צעירות ומבוגרות נמשכות אליו אבל הוא רוצה להישאר חופשי ולא להתחייב לנישואין. סטפאני מאוהבת בחשאי בדוקטור אבל אינה מסוגלת לבטא זאת. הוא מצדו אינו רואה אותה כאובייקט מיני אלא כמזכירה יעילה אבל מבחינת אישה היא יבשה לדעתו כמו הקקטוס היבש והקוצני הנמצא על שולחנה במרפאה והיא מקפידה להשקותו מדי יום. הם אינם פונים אחד לשנייה בשמותיהם הפרטיים.

בת זוגו הנוכחית של הדוקטור היא צעירה חיננית בת עשרים ואחת בשם טוני סימונס (גולדי הון). היא רוצה למסד את הקשר ביניהם על ידי נישואין אבל הוא אומר לה שהוא נשוי ויש לו שלושה ילדים.

טוני מחליטה להתאבד בשאיפת גז אך שכן צעיר בשם איגור סאליבן (ריק לנץ) מציל אותה. ג'וליאן מרגיש אשמה ומבטיח לטוני שייתגרש מאשתו ויישא אותה. טוני מבקשת ממנו לפגוש את אשתו כדי לשוחח אתה ולהבהיר שאינה כזאת שמפרקת משפחות.

ג'וליאן מחליט לבקש ממזכירתו שתתחזה לאשתו. הוא מזמין אותה למסעדה והיא נענית לו ברצון ומתחילה לספר לו שם על עצמה וכי שמה הפרטי הוא סטפאני. כשג'וליאן מבקש ממנה שתתחזה לאשתו היא נעלבת ובורחת מהמסעדה.

לאחר זמן מה היא מחליטה בכל זאת לשתף פעולה. ג'וליאן "משדך" לה אחד מחוליו ושני הזוגות נפגשים "במקרה" במועדון לילה. סטפאני מחליטה לזרז את ההתחזות הזו. בפעם השנייה היא מגיעה עם שמלה מהודרת ולאחר שתיית מספר כוסות היא נלהבת ורוקדת ביחד עם טוני כשג'וליאן מביט בהם וספק מתחיל לכרסם בו. במקום המזכירה הקקטוסית היבשה הוא רואה אישה יפה ומושכת.

העניינים מסתבכים וסטפאני מחליטה להתפטר. ג'וליאן מגיע לחדרה של טוני ומוצא שם את איגור. רק אז הוא מבין כמה מגוחך הקשר אתה וכי האישה המתאימה לו היא סטפאני.

כשסטפאני חוזרת למרפאה לקחת את חפציה הוא ממתין לה ומגלה את רגשותיו. הם מתחבקים ואז שמים לב שהקקטוס היבש הפריח פרח יפהפה בדיוק כמו שסטפאני "הקקטוס" פורחת, זה שם הסרט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרח הקקטוס** בוויקישיתוף

* "פרח הקקטוס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פרח הקקטוס", באתר נטפליקס
* "פרח הקקטוס", באתר AllMovie (באנגלית)
* "פרח הקקטוס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "פרח הקקטוס", באתר אידיבי
* "פרח הקקטוס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט "פרח הקקטוס", באתר יוטיוב
**ההמון** (באנגלית: **The Crowd**) הוא סרט אילם אמריקאי משנת 1928 בבימויו של  קינג וידור. בסרט משחקים ג'יימס מוריי, אלינור בורדמן וברט רואצ'. הסרט הוא בעל גוונים אקזיסטנציאליסטים, מתאר את האדם הפשוט והקטן, בתוך ההמון הגדול בעולם המודרני.

הסרט הוא בעל השפעה וזכה לשבחים רבים. הוא היה מועמד בטקס פרסי אוסקר ה-1, שהתקיים באותה שנה.

ב-1989, הסרט היה אחד מ-25 הסרטים הראשונים שנבחרו לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות "מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית משמעותית".

עלילה
-----

הגיבור, ג'ון סימס מתייתם מאביו בהיותו ילד. בבגרותו הוא מגיע לניו יורקי עם חלומות ותקוות להגשמה עצמית, אבל מוצא עצמו במשרה פקידותית משעממת, בורג קטן במערכת מסואבת, חלק מההמון. ג'ון פוגש במרי, השניים מנהלים רומן שמתפתח לנישואין אך הוא הם נקלעים לחילוקי דעות ומריבות בלתי פוסקות, שרק הריון מצליח לשכך. לזוג נולדים ילד וילדה, כאשר האחרונה נהרגת בתאונת דרכים. ג'ון ההלום מתקשה לתפקד בעבודתו ולכן מפוטר ובלית ברירה מתפרנס כליצן.

טריוויה
-------

זהו הסרט האמריקאי הראשון בו נראה בית שימוש, דבר אשר עורר שערורייה בזמנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההמון** בוויקישיתוף

* "ההמון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ההמון", באתר נטפליקס
* "ההמון", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ההמון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ההמון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ההמון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
**ההמנון ההומרי לארס** הוא המנון (שיר שבח) בן 17 שורות מתוך אוסף של שלושים ושלושה המנונות הומריים (המנון מספר 8), הכוללים הלל ושבח לאלים בתקופת יוון העתיקה.

מחבר ההמנונות אינו ידוע, והם נקראים "הומריים" משום שנחשבו לפרי עטו של הומרוס (החל מההתייחסות הקדומה ביותר אל מכלול ההמנונות ההומריים, אצל תוקידידס).

תוכן ההמנון
-----------

שורותיו הראשונות (1–8) של ההמנון מהללות את ארס עז הלבב כמציל ערים וכחומת האולימפוס. ארס מתואר כאבי ניקי וכבן ברית של תמיס. בהמשך ההמנון מוזכר כוכב הלכת הקרוי על שמו של האל (המוכר לנו ככוכב מארס, בעקבות שמו הרומאי של ארס) וסוסי האש שמרכיבים את ארס בשמי האתר.

בהמשך ההמנון (9–17) מתוארת תפילה של הכותב לארס: הוא מבקש חסד מאת האל, אומץ לב עד כדי מיגור הפחד מליבו וסילוק מחשבת הבריחה מהמלחמה, ביטול יצר המעל והשקר, כיבוש החמה והכעס. התפילה מסתיימת בבקשת כוח ואומץ להתמיד בחוקי השלום.

אישיותו של ארס ותארוך ההמנון
----------------------------

מבין כל אלי הפנתאון היווני, ארס - אל המלחמה והמדון, בדרך כלל זוכה לתשומת לב מועטת ביותר. הוא נחשב לאל צמא דם, התגלמות הריב והטבח, ושונה במידת מה מהאל המקביל בפנתאון הרומי - מארס. ההמנון שופך אור חדש על דימוי זה של ארס.

בניגוד לדימויו המלחמתי, מתואר ארס בהמנון כמציל ערים (בדומה לאלה אתנה) ולא כמחריבן. הוא מתואר כמגן האולימפוס ואף יותר מכך - כבן ברית של תמיס, אלת הצדק והסדר.

ביטוי נוסף לניגודיות בדמותו ניתן לראות בבקשת המחבר מארס לעזרה בריסון עצמי ונקיטה באמצעי שלום וסדר.

תכונות אלו של ארס, המתאימות יותר לדמותו של מארס, גרמה לחוקרים - הסבורים שריבוי התארים הוא תכונה של ההמנונות המאוחרים - לתארך את ההמנון לתקופה מאוחרת משאר ההמנונות: החל מהמאה ה-3 לפני הספירה ועד המאה ה-5 לספירה .

תרגומים לעברית
--------------

* המנון אל ארס, שלמה שפאן, ירושלים תשט"ז. תרגום זה התפרסם בפרויקט בן-יהודה (ראו קישורים חיצוניים להלן).

ראו גם
------

* ארס (מיתולוגיה)
* תמיס (מיתולוגיה)
* המנונים הומריים
* ההמנון ההומרי לאפרודיטה
* ההמנון ההומרי לדמטר
* ההמנון ההומרי לאפולו
* ההמנון ההומרי להרמס

קישורים חיצוניים
----------------

* ההמנון ההומרי לארס, מתורגם בפרויקט בן-יהודה.
* The Homeric Hymn to Ares, Josho Brouwers. Article from ancientworldmagazine.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  Diane Rayor, *The Homeric Hymns: A Translation, With Introduction and Notes* (2004), p. 139.
2. ↑  M.L. West, "The eighth Homeric Hymn and Proclus", *The Classical Quarterly* 20.2 (1970), pp. 300-304.
**גרנאים** (שם מדעי: Geraniales) הם סדרה קטנה של צמחים דו־פסיגיים. המשפחה הגדולה בסדרה היא משפחת הגרניים המונה מעל 800 מינים. בנוסף, כוללת הסדרה עוד שלוש משפחות קטנות, Melianthaceae, Ledocarpaceae, Vivianiaceae שסך מיניהן אינו עולה על 40. על פי המיון המסורתי שייכת לסדרה גם משפחת הזוגניים, אשר אחד מפרטיה, זוגן השיח, נפוץ בישראל. רוב הגרנאים הם עשבוניים, אך ישנם גם שיחים ועצים קטנים.

לגרנאים חשיבות כלכלית מעטה. מינים אחדים בסוג *Pelargonium* (משפחת הגרניים) משמשים להפקת שמנים לתעשיית הבשמים. למספר מינים, בעיקר בקרב גרניים, חשיבות כצמחי נוי ומרפא.

מיון
----

סדרת הגרנאים כוללת על־פי המיון המודרני 4 משפחות (ראו טבלה), והחשובה שביניהן היא משפחת הגרניים (Geraniaceae).

באופן מסורתי נהגו לכלול בתוך סדרת הגרנאים מספר גדול יותר של משפחות, ובהן פשתיים וחמציציים. אולם כיום החמציציים מסווגים בסדרה משלהם, והפשתיים שייכים לסדרה חדשה מלפיגאים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרנאים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* Tropicos
 |

* גרנאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565442505171
* BnF: cb12255324v (data)
* LCCN: sh85054280
* NKC: ph262460

 |
**קיריל פולוחין** (ברוסית: **Кирилл Алексеевич Полухин**; נולד ב-3 במאי 1969) הוא שחקן טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע רוסי.

ביוגרפיה
--------

קיריל פולוחין נולד ב-3 במאי 1969 בלנינגרד למשפחת דיילת אוויר. זמן קצר לאחר לידתו ההורים התרגשו ולמעשה פולוחין גדל עם אב חורג שהיה רופא שיניים. לאחר סיום בית הספר, פולוחין שירת בצבא. תוך זמן קצר לאחר שחרורו הוא התקבל ללימודי רפואה בבית ספר לאחיות. במהלך הלימודים קיריל פולוחין החל להשתתף בהצגות תיאטרון לחובבים שפעל ליד בית הספר בו הוא למד. באחד ההצגות ביקר מורה למשחק והוא המליץ לקיריל הצעיר ללמוד משחק באופן מקצועי. בעקבות כך, פולוחין עזב לימודי רפואה והחל ללמוד משחק תיאטרון בבית הספר לשחקנים בלנינגרד.

פולוחין סיים את לימודיו בשנת 1999 ובאותה שנה התקבל לצוות של תיאטרון הדרמה הגדול בו עובד עד היום.

בתחילת המאה ה-21 קיריל פולוחין החל להצטלם בסדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע. בין הסרטים בהם הוא השתתף המייג'ור (2013), השוטה (2014) ושוגאליי והמשכו (2020). השתתף גם בצילומי הסדרה טופי.

במהלך הלימודים קיריל פולוחין הכיר את אשתו לעתיד, גם היא שחקנית. הם מגדלים בן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיריל פולוחין** בוויקישיתוף
* קיריל פולוחין, ברשת החברתית פייסבוק
* קיריל פולוחין, ברשת החברתית אינסטגרם
* קיריל פולוחין, ברשת החברתית VK
* קיריל פולוחין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קיריל פולוחין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 8253 5617
* LCCN: no2015030320
* SUDOC: 242769764
* VIAF: 265088425
* WorldCat: lccn-no2015030320

 |
איור גרפי של קבוצות השפות הכלולות בהיררכיית חומסקי
**ההיררכיה של חומסקי**, היא מיון משפחות של דקדוקים על פי כללי השכתוב שהם מתירים.
ההיררכיה נקראת על שם נועם חומסקי, שהיה הראשון אשר ניסה למיין משפחות דקדוקים לפי כוחם היחסי.

ההיררכיה שחומסקי הציע מסווגת דקדוקים פורמליים לקבוצות שונות על פי כוח הבעה עולה. כלומר, כל קבוצה עוקבת יכולה ליצור מערך רחב יותר של שפות פורמליות מזו שקדמה לה. לטענת חומסקי, מודליזציה של הבטים מסוימים בשפה טבעית דורשת דקדוק פורמלי מורכב יותר (כפי שהוא נמדד בהיררכיית חומסקי) מאשר מודליזציה של שפות אחרות. לדוגמה, בזמן ששפה רגולרית חזקה מספיק לתאר מורפולוגיה אנגלית, היא אינה חזקה מספיק כדי לתאר תחביר אנגלי. בנוסף להיותה רלוונטית לבלשנות, יש להיררכיית חומסקי שימוש במדעי המחשב, ויש לה קשרים חשובים גם לתורת האוטומטים.

באופן כללי, כל משפחה מתקבלת על ידי הוספת אילוץ על כללי השכתוב של המשפחה הקודמת, ועל-כן יש יחס של הכלה בין קבוצות הדקדוקים.

כמו כן, כל משפחה מתאימה למשפחת אוטומטים מטיפוס מסוים. כלומר, יש שקילות בין קבוצת השפות שנוצרות על ידי דקדוקים ממשפחה מסוימת לבין קבוצות השפות המתקבלות על ידי אוטומטים מהמשפחה המתאימה.

חלוקה למשפחות
-------------

המיון מתחלק ל-4 טיפוסי משפחות:

1. דקדוקים בלתי-מוגבלים
2. דקדוקים תלויי-הקשר
3. דקדוקים חופשיי-הקשר
4. דקדוקים רגולריים

לקריאה נוספת
------------

* שמואל זקס ונסים פרנסיז, ‏**אוטומטים ושפות פורמליות ב**, האוניברסיטה הפתוחה, 2000 (**הספר** במיזם פא"ר), יחידה 6

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **אוטומטים ושפות פורמליות** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4529323-5

 |
**יוסי לב** (נולד ב-1 בפברואר 1945) הוא מוזיקאי ישראלי ועורך ומבצע ערבי שירה בציבור.

ביוגרפיה
--------

יוסי לב נולד בנשר וגדל בהרצליה. למד בתיכון פנימיית הכפר הירוק.

לקראת הגיוס לצה"ל עבר בהצלחה מבחני כניסה ללהקת הנח"ל כנגן אקורדיון, אך התנדב לשרת בחיל השריון. הוא היה אורח קבוע ב"חוג הזמר" של המלחין והמשורר עמנואל זמיר ובהדרגה הצטרף לנגן אתו ברחבי הארץ.

בכפר הירוק פגש לב את גיל אלדמע, אריה לבנון ודרורה חבקין שחשפו אותו לסגנונות מוזיקה שונים.

בגיל צעיר החל להופיע כמוזיקאי ברחבי הארץ כמנחה שירת רבים (שירה בציבור) ב-1974 הוא הקים מועדון ראשון לשירה בציבור בבאר שבע, מועדון שפעל במשך 15 שנה. בשנות ה-70 הקים הרכב נגנים."תזמורת מחולות עם באר שבע" שהקליטה ריקודי עם נגינה במרתונים, בפסטיבלים והושמעה ברדיו.

עם הזמן החל להשתתף באירועים ופסטיבלים גדולים ואירח אמנים שונים בהופעותיו.  לב היה חלק מצוות ההקמה של פסטיבל ערד הראשון ב-1983 והיה שותף פעיל בפסטיבלי כרמיאל, טבריה, צפת ונהלל. עד היום הוא מפיק תוכניות נושא ואירועים בזמר העברי, כמו כן הוא פעיל במסגרות כמו "תרבות לישראל" ואמ"י.

לב ערך והפיק ערב לזכרו של מורו, עמנואל זמיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יוסי לב
* יעקב בר-און, ‏"ישראל היא ייחודית בתחום השירה בציבור": דני כץ בראיון מיוחד, באתר מעריב אונליין, 5 ביוני 2021
* יוסי לב באינדקס בידור ובמה

* יוסי לב, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי לב מארח את נורית הירש
2. ↑  יוסי לב מארח את דודו זכאי 3/8/2012
3. ↑  יוסי לב וחבורת האש במחרוזת עמנואל זמיר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007440954005171
* LCCN: n2008003625
* VIAF: 319148874357449620387
* WorldCat (עם VIAF): 319148874357449620387

 |
**יארי מאנפה** (**Jari Mäenpää**; נולד ב-23 בדצמבר 1977) הוא זמר וגיטריסט פיני, מייסד להקת וינטרסן (Wintersun), בה הוא משמש כסולן וכגיטריסט. ניגן באלבום וינטרסן הראשון בגיטרה בס ובקלידים, לפני שהרכב הלהקה היה יציב.

לפני שייסד את וינטרסן, היה חלק מלהקת הפולק מטאל, אנסיפרום (Ensiferum). הוא הצטרף לאנסיפרום בשנת 1996, לאחר שעזב את להקתו הקודמת איממוריאל (Immemorial).

את וינטרסן תכנן בתחילה כפרויקט מקביל לצד אנסיפרום, אך בינואר 2004 נאלץ לעזוב את אנסיפרום עקב התנגשויות בין זמני ההופעות של שתי הלהקות ותאריכי ההקלטות של וינטרסן.

בשנת 1997, היה על מאנפה לעזוב באופן זמני את הקריירה המוזיקלית שלו כדי לשרת בצבא הפיני. בראיון, אמר שלא אהב את הזמן בו שהה בצבא וחשד ששם נדבק בשחפת.

מאנפה היה גם חבר בלהקה ארתמסיה (ArthemesiA), והשתתף בפרויקט הצדדי של קימו מיטינן (Kimmo Miettinen) – לוסט אלאון (Lost Alone).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יארי מאנפה** בוויקישיתוף
* יארי מאנפה, ברשת החברתית פייסבוק
* יארי מאנפה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יארי מאנפה, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)
* יארי מאנפה, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* יארי מאנפה, באתר Discogs (באנגלית)
* אתר להקת וינטרסן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14577982c (data)
* GND: 135382149
* ISNI: 0000 0000 5520 6349
* MusicBrainz: 884439c2-019f-474a-816c-2055be82d58e
* SUDOC: 081715889
* VIAF: 27310917
* WorldCat: viaf-27310917

 |