recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דריל בריאן ריקי לחמן** (בהולנדית: **Darryl Brian Ricky Lachman**; נולד ב-11 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן הולנדי-קוראסאואי, המשחק בעמדת הבלם בפרת' גלורי.

קריירת מועדונים
---------------

לחמן התחיל את שלו במחלקת הנוער של אייאקס אמסטרדם ובהמשך עבר לחרונינגן. ב-13 בדצמבר 2009, לחמן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 2–4 נגד ספרטה רוטרדם. בסך הכל, לחמן ערך 8 הופעות במדי חרונינגן.

בקיץ 2011, לחמן חתם בזוולה. בעונת הבכורה שלו, שיחק 90 דקות בכל משחק ליגה במהלך העונה ורשם עליית ליגה בסיומה. ב-25 באוגוסט 2012, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אורטכט. בעונת 2013/2014, זכה עם הקבוצה בגביע.

בקיץ 2014, לחמן חתם בטוונטה. לחמן רשם רק 15 הופעות במדי טוונטה, ובסיום העונה עזב.

ביולי 2015, חתם בשפילד ונסדיי ובינואר 2016 הושאל לקמבור עד לסיום העונה.

בקיץ 2016 שוחרר משפילד ונסדיי, וחתם בווילם II.

בקיץ 2018 חזר לקדנציה שנייה בזוולה.

ב-5 בפברואר 2020, לחמן חתם בהפועל רעננה מליגת העל. ב-23 באוקטובר 2020 חתם לחמן בפרת' גלורי האוסטרלית לשנתיים.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, לחמן זומן לסגל הנבחרת הצעירה של הולנד. בשנת 2015 זומן לסגל נבחרת קוראסאו. ב-27 במרץ 2015, לחמן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד מונטסראט. 4 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 במשחק הגומלין נגד מונטסראט.

לחמן זכה עם הנבחרת בגביע הקריביים 2017 וגביע המלכים 2019. בנוסף, השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע הזהב בשנים: 2017 ו-2019.

תארים
-----

זוולה
* הליגה ההולנדית השנייה: 2011/2012
* הגביע ההולנדי: 2013/2014

נבחרת קוראסאו
* גביע הקריביים: 2017
* גביע המלכים: 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דריל לחמן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל לוין, ‏זר שישי לרעננה: הבלם דריל לחמן חתם, באתר ערוץ הספורט, 5 בפברואר 2020
**ג'נה פורסטר** (באנגלית: **Jenna Forrester**; נולדה ב-14 ביוני 2003) היא שחיינית אוסטרלית, זוכת מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ופעמיים אלופת אוסטרליה (2021 ו-2023) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.

ביוגרפיה
--------

פורסטר מתאמנת בקבוצת מערב סנט פיטרס בקווינסלנד. 

### 2019

באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2019 זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.87 דקות, אחרי ארצות הברית (7:55.49 דקות) וקנדה (8:01.14 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:59.44 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:48.22 דקות ובמקום 16 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:16.52 דקות.

### 2021

באליפות אוסטרליה שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד באפריל 2021 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:39.46 דקות.

במבחנים האוסטרלים לאוליפיאדת טוקיו שנערכו באדלייד, אוסטרליה הדרומית ביוני 2021 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:39.93 דקות. היא לא קבעה את הקריטריון האולימפי ולכן לא השתתפה במשחקים האולימפיים.

### 2022

באליפות אוסטרליה שנערכה באדלייד במאי 2022 היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.77 דקות, אחרי קיילי מקיואן (4:31.74 דקות)

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני אותה שנה היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:42.39 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4:40.20 דקות. 

במשחקי חבר העמים שנערכו בברמינגהאם בתחילת אוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום שישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.80 דקות.

### 2023

#### אלופת אוסטרליה

באליפות אוסטרליה שנערכה בגולד קוסט באפריל 2023 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:35.05 דקות ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:09.32 דקות, אחרי קיילי מקיואן בתוצאה של 2:08.16 דקות.

#### מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:32.30 דקות, אחרי סאמר מקינטוש מקנדה שקבעה שיא אליפות חדש של 4:27.11 דקות וקייטי גריימס מארצות הברית (4:31.41 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.98 דקות (חמישית סיימה אנסטסיה גורבנקו מישראל - 2:10.08 דקות).

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------
**טרמסוס** (ביוונית: **Τερμησσός**) הייתה עיר חשובה בפיסידיה, בשטחי טורקיה המודרנית. טרמסוס נבנתה על הרי הטאורוס בגובה רב ושרידיה קיימים עד היום.

היסטוריה
--------

מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה של העיר. בשנת 333 לפנה"ס נכשל אלכסנדר הגדול בניסיונו לכבוש אותה. אריאנוס אחד הביוגרפים החשובים של אלכסנדר מציין שהעיר דומה לקן נשרים, וטוען שאפילו כוח קטן מאוד יכול להגן עליה בקלות בשל המכשולים הטבעיים שלה. בתקופת מלחמות הדיאדוכים תמכו תושבי העיר בפרדיקס, ולאחר מכן באאומנס.

בשנת 319 לפנה"ס אחיו של פרדיקס, אלקטס, ביקש מקלט בעיר מפני צבאו של אנטיגונוס מונופתלמוס. צעירי העיר העניקו לו מקלט, אולם אנטיגונוס איים בהתקפה אם לא יוסגר לו, וזקני העיר רצו לעשות זאת, אולם אלקטס הסית נגדם את הצעירים והצליח לשכנע אותם להישאר נאמנים לו. הזקנים הציעו לאנטיגונוס לערוך התקפה קצרה על העיר, ובמהלכה בעוד הצעירים יהיו עסוקים, יוכלו הם לשבות את אלקטס ולהביא לו אותו. אנטיגונוס קיבל את ההצעה, ובעוד הצעירים שקועים בקרב, התגנבו המבוגרים אל ביתו של אלקטס שנותר ללא שמירה, כאשר אלקטס ראה אותם הוא מיהר להתאבד. בלית ברירה הביאו את גופתו לאנטיגונוס, זה התעלל בגופה במשך שלושה ימים, ולאחר מכן השליך אותה בביזיון ללא קבורה, אולם צעירי טרמסוס דאגו לו לקבורה מכובדת.

העיר תמכה ברומא במהלך המאבקים השונים שלה באזור, ולפיכך קיבלה אוטונומיה מסוימת תחת השלטון הרומאי. בתאריך לא ברור העיר ננטשה, ככל הנראה בשל מפולת סלעים שרמסה את הצינור שהוביל אספקת מים אליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרמסוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרמסוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריאנוס 1.26
2. ↑  דיודורוס, ספר שמונה עשר, 46-45.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4059493-2
* VIAF: 247638641
* WorldCat (עם VIAF): 247638641

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במכשיר למדידת אותות חשמליים. אם התכוונתם לממציא המכשיר, ראו נורמן הולטר.
מוניטור הולטר
 פרפור עליות ברישום של הולטר
**מוניטור הולטר** (באנגלית: **Holter monitor**) המכונה גם **הולטר** הוא מכשיר נישא שמבצע רישום פעילויות חשמליות שונות דרך מערכת העצבים המרכזית במשך זמן רב - 24 שעות ויותר. לרוב משמש לניטור פעילות חשמלית של הלב (זיהוי קצב לב לא סדיר) כמו ECG אך לעיתים משמש גם כ-EEG (רישום הפעילות החשמלית במוח).

משך ההקלטה הארוך מאפשר לחשוף הפרעות קצב קשות לתיעוד כמו: הפרעות קצב שהנבדק אינו חש בהם או הפרעות קצב המתרחשות בזמן שינה או באירועים אפילפטיים המופיעים לפרקי זמן קצרים ביותר המקשים על תיעודם. הבדיקה אינה תלויה בתחושותיו ותגובותיו של הנבדק.

המכשיר נקרא **הולטר**, על שם ביופיזיקאי אמריקאי בשם נורמן הולטר, ממציא המכשיר, שהמציא אותו בשנת 1949. החלו להשתמש בו כמכשיר רפואי רק בשנות ה-60 המוקדמות.

המכשיר הישן היה בנוי קלטת שמע סטנדרטית C120 שמקליטה את הנתונים במהירות 2 מ"מ לשנייה. לאחר ההקלטה היא נותחה לאחור במהירות גדולה פי 60 כך ש-24 שעות ההקלטה נותחו ב-24 דקות.

עם ההתפתחות הטכנולוגית הוחלפה הקלטת בשבב זיכרון דיגיטלי. הנתונים מועלים למחשב שבאופן אוטומטי מנתח את המידע, בודק את ה-א.ק.ג. מחשב נתונים סטטיסטים כמו: קצב ממוצע, קצב מרבי וקצב מינימלי של הלב; ומוצא חלקים בבדיקה שראויים לעיון נוסף על ידי טכנאי.

לבוש המכשיר
-----------

האלקטרודות ממוקמות על העצמות ככל האפשר על מנת למזער את השפעת פעילות השרירים.
את מכשיר ההקלטה ניתן להניח על החגורה או ללבוש אותו בעזרת רצועה.

גלריה
-----

* מכשיר מדידה המולבש ברצועה מכשיר מדידה המולבש ברצועה
* הולטר המולבש על כלבהולטר המולבש על כלב
* מכשיר המדידה מכשיר המדידה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוניטור הולטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הולטר לב, מנחם מאיר, יוני 2021, אתר קופת חולים כללית
2. ↑  הולטר, מילון מונחים רפואי, אתר קופת חולים מכבי
3. ↑  מכשיר האק"ג: 112 שנה של הצלת חיים, באתר ynet, 2 באוגוסט 2007
4. ↑  At the Heart of the Invention: The development of the Holter Monitor, נובמבר 2011, אתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקאית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1190791

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אסי (אסף) שמלצר** (נולד ב-5 בינואר 1970) הוא איש עסקים ישראלי. שמלצר משמש כיו"ר קבוצת שלמה החזקות וכדירקטור במספר חברות פרטיות ובורסאיות בשוק הישראלי.

ביוגרפיה
--------

### נעוריו ותחילת דרכו

שמלצר נולד בפתח תקווה לעתליה ושלמה שמלצר, מייסדי קבוצת שלמה. לאחר זמן עבר עם משפחתו לסביון.

בשירותו הצבאי שימש שמלצר בתפקיד קצין יחידת קישור לבנון וכקצין חונך צד"ל בלבנון.

לשמלצר תואר שני במנהל עסקים (1999) ותואר ראשון בניהול (1995) שניהם מאוניברסיטת ריצ'מונד באנגליה.

### תחילת הקריירה ב"קבוצת שלמה"

שמלצר החל לעבוד תחת אביו בשנת 1995, ולאחר מכן החל לנהל את תחום ההשכרה ותחום הליסינג בחברה. בהמשך היה אחראי על כל מגזר הליסינג וההשכרה של שלמה אחזקות והצטרף לדירקטוריון של קבוצת גולד בונד.

לאורך השנים, שימש שמלצר בתפקידי ניהול רבים בקבוצת שלמה החזקות, והיה שותף יחד עם אביו, שלמה, להחלטות אסטרטגיות רבות שהובילו לצמיחת הקבוצה.

בשנת 2011 מונה שמלצר לסגן יו"ר של קבוצת שלמה.

### מינויו ליו"ר "קבוצת שלמה"

החל מאוגוסט 2014, לאחר מותו הפתאומי של יו"ר הקבוצה שלמה שמלצר, מונה אסי שמלצר ליו"ר הקבוצה, ומשמש גם היום כיו"ר שלמה החזקות, המחזיקה במותג שלמה Sixt, חברה ישראלית בתחום אספקת שירותי רכב באמצעות חברות-בנות.

בנוסף, משמש שמלצר כיו"ר ש.י.ר שלמה יבוא רכב, יבואנית המותג אופל, מקבוצת GM, לישראל. כמו כן, משמש שמלצר כדירקטור בקבוצת גולד בונד, המתמחה באחסנה, בשינוע ובמתן פתרונות לוגיסטיים למטענים והמכולות ויו"ר דירקטוריון נמל במספנות ישראל.

חברות נוספות בהן משמש אסי שמלצר כדירקטור: אפקון טכנולוגיות בע"מ, בת יפתח ייעוץ בע"מ, קבוצת טוביאס (נדל"ן וכן שירותי ניהול וייעוץ בע"מ), חברת יומן אקסטנשנס ועוד.

חיים אישיים
-----------

שמלצר מתגורר בשכונת צהלה בתל אביב, נשוי ואב לארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* גולן חזני ודיאנה בחור-ניר, "החוסר של אבא יצר ואקום, אבל ואקום תפקידו להתמלא", באתר כלכליסט, 3 באפריל 2015
* מיכל רז-חיימוביץ', ‏"להרוויח זו מילה גסה. רווח מתפרש ממקום של ניצול", באתר גלובס, 11 בדצמבר 2016
* מיכל רז חיימוביץ, ‏אסי שמלצר: הצמיחה הולכת בכיוון הנכון. ישראלה שטיר: כשייגמר האשראי יהיה כאוס, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2016
* "על המדינה לפעול לפתיחת שוק הרכב לייצוא רכבים משומשים", באתר ספונסר, 11 בדצמבר 2016
* דוד אדלר, שלמה סיקסט קוטפת פרסים, באתר פספורטניוז, 30 בנובמבר 2016
* אודות אסי שמלצר, אתר קבוצת שלמה
* אתר למנויים בלבד מיכאל רוכוורגר, אסי שמלצר: "אין לנו כוונה להנפיק את קבוצת שלמה בבורסה", באתר TheMarker‏, 25 בינואר 2015
* אתר למנויים בלבד מיכאל רוכוורגר, קבוצת שלמה הודיעה על מינויים חדשים: אסי שמלצר ימונה ליו"ר שלמה החזקות, באתר TheMarker‏, 21 ביולי 2014
* אסי שמלצר, אתר הדירקטורים(הקישור אינו פעיל), דן אנד ברדסטריט ישראל
* שמלצר אסי, אתר bdicode israel

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוכוורגר, מיכאל (2016-07-21). "קבוצת שלמה הודיעה על מינויים חדשים:אסי שמלצר ימונה ליו"ר שלמה החזקות". *TheMarker*. נבדק ב-2017-01-04.
2. ↑  דן אנד ברדסטריט ישראל, אסי שמלצר - דירקטורים, באתר www.israel-directors.co.il(הקישור אינו פעיל)
**מדיניות מקסיקו סיטי** (Mexico City Policy), היא מדיניות שנקטה בעבר ממשלת ארצות הברית, המגבילה את הזכות לקבל סיוע מהתקציב הפדרלי (בעיקר מהסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי - USAID), לארגונים התומכים בהפלות. 

המדיניות נקראת על שם מקסיקו סיטי, העיר בה התקיימה הוועידה האמריקנית לענייני אוכלוסין, בה הוכרזה המדיניות לראשונה, על ידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, בשנת 1984. בעקבות ההחלטה, ארגוני בריאות בינלאומיים שלא שינו את דרך הפעולה שלהם בהתאם להנחיות המדיניות איבדו את התמיכה הכספית מטעם ממשלת ארצות הברית, שלעיתים הגיעה לחמישית מהתקציב הכולל שלהם. 

המדיניות בוטלה ושוחזרה מספר פעמים:

* הנשיא ביל קלינטון ביטל את המדיניות בשנת 1993, בטענה שהיא פוגעת בניסיון לספק תוכנית יעילה ובטוחה לתכנון משפחתי בארצות זרות.
* בשנת 2001 הנשיא ג'ורג' בוש הבן החזיר את המדיניות לקדמותה בטענה כי לא ראוי שכספי משלם המיסים האמריקני ישמשו להפלות או לעידודם.
* עם היבחרו של ברק אובמה לנשיאות בינואר 2009 בוטלה המדיניות.
* עם היבחרו של דונלד טראמפ לנשיאות בינואר 2017 הוחזרה המדיניות.
* עם היבחרו של ג'ו ביידן לנשיאות בינואר 2021 בוטלה המדיניות.

הוויכוח על המדיניות
-------------------

מתנגדי המדיניות מכנים אותה "סתימת פיות עולמית" ("global gag rule"), בטענה כי בנוסף לפגיעה בתקציב של ארגוני בריאות מסוימים, המדיניות גם מונעת מהם אספקה של קונדומים ואמצעי מניעה אחרים. בעקבות זאת, מספר ההריונות הלא רצויים עולה ואיתו גם כמות ההפלות. בנוסף, המבקרים טוענים כי המדיניות מנוגדת לחופש הביטוי ומונעת מאנשים לקבל מידע רפואי מדויק ומלא. הפורום הפרלמנטרי האירופי לענייני אוכלוסייה ופיתוח הגיש לקונגרס האמריקני עצומה חתומה על ידי 233 חברים המגנה את המדיניות. 

תומכי המדיניות מביאים את הפיליפינים כדוגמה מוצלחת בה הפעלת המדיניות מנעה מארגוני הבריאות להשתמש בתקציבים אמריקנים כדי לעקוף את חוקי ההפלה המקומיים. כמו כן, הם טוענים כי המדיניות מונעת מארגוני בריאות להשתמש בהפלות כתחליף לאמצעי מניעה אחרים.

ישנה גם התנגדות למדיניות מצד מחנה המתנגדים להפלות (pro life) הטוענים כי חידוש המדיניות מהווה מחווה סמלית בלבד עבורם וכי הגדרתה עמומה מדי. לטענתם ארגוני בריאות עדיין יכולים לתמוך בהפלות אם הם טוענים שהם נעשים שלא למטרת "תכנון המשפחה" אלא לצרכים רפואיים, וכך לעקוף את האיסור.

בתרבות
------

פרק בסדרת הטלוויזיה בוסטון ליגל ("Squid Pro Quo"), עוסק באישה נפאלית התובעת את ממשלת ארצות הברית על מות בנה, בעקבות הפסקת התקציב למרפאה בה טופלה במסגרת מדיניות מקסיקו סיטי.

ראו גם
------

* הפלה מלאכותית
* פסק דין רו נגד וייד הקובע כי איסור על הפלה מנוגד לחוקת ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל רוזנר, הכל בגלל אפריקה, באתר הארץ, 26 ביוני 2007 - כתבה על חידוש מדיניות מקסיקו סיטי
* מדיניות מקסיקו סיטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**טהיט ז'וזה גיריגוריו דיורקייף צ'ונג** (נולד ב-4 בדצמבר 1999) הוא כדורגלן הולנדי-קוראסאואי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת לוטון טאון מהפרמייר ליג.

קריירה
------

צ'ונג הצטרף לאקדמיה של מנצ'סטר יונייטד בגיל 16, לאחר שהיה במחלקות הנוער של פיינורד. צ'ונג ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-2019, במסגרת גביע ה-FA נגד רדינג. ב-2020 הושאל לורדר ברמן מהבונדסליגה בהשאלה לעונה אחת, אך ההשאלה שלו הופסקה בינואר 2021 מה שאיפשר לו להצטרף בהשאלה לקלאב ברוז' מהליגה הבלגית. הוא בילה את עונת 2021/2022 בהשאלה לברמינגהאם סיטי. בתחילת עונת 2023/2024, חתם צ'ונג בלוטון טאון.

נבחרת לאומית
------------

צ'ונג שיחק עבור נבחרות הנוער של הולנד בגילאי 21-15. ואף יצג את נבחרת הנוער של הולנד עד גיל 17, באליפות אירופה עד גיל 17 וכבש את השער היחיד בניצחון ברבע הגמר על נבחרת שוודיה. צ'ונג קיבל קריאה לנבחרת קוראסאו לקראת מוקדמות גביע הזהב 2021, אך לא נכלל בסגל הסופי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טהיט צ'ונג** בוויקישיתוף
* טהיט צ'ונג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* טהיט צ'ונג, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------
**מיטשל פילדס** (באנגלית: **Mitchell Fields**;‏ 28 בספטמבר 1901 – 6 באוקטובר 1966) היה פסל יהודי אמריקאי-ישראלי. עבודותיו שהשתייכו לסוגת הריאליזם היו ידועות במיוחד בפסלים בגודל טבעי ובדיוקנים.

קורות חיים
----------

פילדס נולד בעיירה ליד יאשי, כמנדל פלדמן, בן שלישי מתוך חמישה ילדים של מרקוס וטובה פלדמן. הוא היגר עם משפחתו לניו יורק בשנת 1907. הוא למד בתיכון סטויווסאנט ((אנ')), בית ספר למדעים והנדסה, בה הראה כישרון בציור ופיסול. לאחר שנה באוניברסיטת סטיבנס בהובוקן הוא עבר לאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק ((אנ')) ולמד גם במכון לעיצוב של דה בוז-אר בניו יורק, בשנים 1917–1927. לימודיו התמקדו בציור ורק בהמשך הוא עבר לפיסול. לאחר לימודיו הוא המשיך להתגורר בניו יורק והשתייך לחוג של אמנים שכלל בין השאר את אלכסנדר ארכיפנקו, ז'אק ליפשיץ, חיים גרוס, דה-הירש מרגוליס, בן שאן ורפאל סויאר. הוא גם השתייך למועדון ג'ון ריד, שאיגד אמנים עם נטייה מרקסיסטית. בשנת 1929 הוא זכה בפרס ראשון על שם הלן בארנאטובשנת 1930 הוא קיבל את עיטור הזהב של ווידנר, מטעם האקדמיה לאמנות של פנסילבניה, על פסלו "נעמי".

בתקופת השפל הגדול הוא עבד בפרויקט האמנים של הממשל הפדרלי. בשנת 1932 הוא קיבל מלגה מקרן גוגנהיים שאפשרה לו לעבוד שנתיים בפריס. מלגה נוספת של הקרן אפשרה לו לעבוד בשנת 1935 במוסקבה. פסלים שלו הוצבו בפארק גורקי ובמוזיאון פושקין.

בשנת 1938 שב פילדס עם אשתו ביטריס ובנו מיכאל דוד לניו יורק. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד במפעל שלקח חלק במאמץ המלחמתי. לאחר המלחמה הוא שב לפיסול ובין השאר הכין דמות ראש של אלברט איינשטיין שהוצב במוזיאון ההגירה באליס איילנד.

בשנת 1957 עלה לישראל ועבר להתגורר בבית ברודצקי. בתערוכת אמני ישראל בתל אביב ביוני 1958 הוצג דיוקן שלו של נחום נרדי. בספטמבר 1961 הוא הציג תערוכה של יצירותיו בבית וילפריד ישראל. בין השאר הוצגו בתערוכה דיוקנאות של רומן רולן, שלום עליכם ויחיאל די-נור.

פילדס נפטר ב-6 באוקטובר 1966 לאחר מחלה קצרה. נקבר בקיבוץ הזורע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיטשל פילדס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  פ. עזאי, הפסל היהודי האמריקאי מיצ'ל פילדם, הארץ, 12 ביולי 1957
2. ↑  גרשון הל, עולים חדשים מארצות הברית יערכו הערב סדר ראשון בישראל, הַבֹּקֶר, 4 באפריל 1958
3. ↑  אריה לרנר, התערוכה השנתית של אמני ישראל, דבר, 6 ביוני 1958
4. ↑  תערוכת מיטשל פילדס, על המשמר, 7 בספטמבר 1961
5. ↑  מיטשל פילדס, על המשמר, 1 באוקטובר 1961
הברון **ויקטור גוטמן** (בסרבו-קרואטית: **Viktor Gutmann**;‏ 3 באוקטובר 1891, בּלִישְצֶ'ה (אנ'), האימפריה האוסטרו-הונגרית – 17 בפברואר 1946, זאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה תעשיין ואיש אצולה יהודי מקרואטיה, אשר הוצא להורג על ידי שלטונות יוגוסלביה לאחר שהורשע בשחיתות כלכלית ושיתוף פעולה עם שלטון האוסטאשה.

קורות חייו
----------

ויקטור גוטמן נולד בעיירה בלישצ'ה שבאזור קרואטיה לאלפרד גוטמן, בן למשפחת אצולה יהודית אשר הקימה את היישוב, ולאוטיל לבית פולאק. דודו היה הברון אדמונד גוטמן (אנ'). למשפחה הוענק תואר האצולה ברון גלס ובלישצ'ה (בגרמנית: Baron von Gelse und Belišće).

גוטמן רכש תואר מהנדס מכונות באוניברסיטה הטכנית בווינה. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בשורות הצבא האוסטרו-הונגרי בקרבות החזית המזרחית וזכה לעיטור פור לה מריט. לאחר המלחמה השתלב בחברה המשפחתית "H.S. Gutmann" לה הייתה רשת מפעלים לעיבוד עץ. ויקטור גוטמן ואחיו ארנסט, ניהלו את החברה אשר העסיקה מאות עובדים.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת ממשלת הבובות של האוסטאשה הוחל ברדיפות יהודים. מפעליו של ויקטור גוטמן הולאמו על ידי המדינה העצמאית של קרואטיה. במרץ 1943 נעצרו גוטמן ומשפחתו ונכלאו בזאגרב. לאחר השואה שבו לבלישצ'ה וניסו לחדש את העסקים המשפחתיים. לאחר כינון יוגוסלביה תחת המשטר הקומוניסטי נקט הממשל במדיניות של כלכלה מתוכננת וגוטמן נקלע לעימות מול המשטר. ב-17 בנובמבר 1945 נעצר ויקטור גוטמן על ידי מנגנון ביטחון הפנים היוגוסלבי. הוא הועמד לדין באשמת שחיתות כלכלית ושיתוף פעולה עם שלטון האוסטאשה וב-23 בנובמבר 1945 נדון למוות וכל רכושו הוחרם. גזר הדין אושר על ידי בית המשפט העליון וב-17 בפברואר 1946 הוצא גוטמן להורג בזאגרב על ידי כיתת יורים.

ממסמך שהוצג במשפט אייכמן עולה, כי ב-6 במאי 1943, כתב אברהרד פון טאדן(גר') מהמשרד הראשי לביטחון הרייך מכתב לאדולף אייכמן המציין, כי לבקשת אייכמן מועברים אליו פרטים אודות גוטמן ומשפחתו שנעצרו בזאגרב. עוד מצוין, כי גוטמן היה בעל מפעל גדול לעיבוד עץ בשותפות עם הגרמנים וכי שלטונות הונגריה מבקשים לשחררו משום שהוא נתין הונגרי. ממסמך נוסף מ-2 ביולי 1943, עולה, כי אדולף אייכמן הורה לשחרר את גוטמן ומשפחתו ממעצרם, להוציאם מחזקת האוסטאשה ולשכנם בתנאים משופרים בטרזיינשטט.

משפחתו
------

גוטמן היה נשוי ללואיז לבית בלוך-באואר (1874–1961), אחותה של מריה אלטמן אשר נודעה במאבקה המשפטי מול ממשלת אוסטריה, להשבתם לחזקת משפחתה של חמש יצירות אמנות של הצייר גוסטב קלימט אשר נבזזו על ידי הנאצים. לזוג נולדו שני ילדים בן-פראניו ובת נלי. הבת נלי (-1928–2023), היגרה לקנדה, כיהנה כפרופסור באוניברסיטת קולומביה הבריטית ולימדה ביולוגיה של התא. ב-2016 קיבל בית המשפט המחוזי בזאגרב את עתירתה של נלי, בתו של ויקטור גוטמן לבחון מחדש את החלטת בית המשפט מ-1946.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משפט אייכמן - החקירה המשטרתית (לשכה 06) - יוגוסלביה כרך א', מסמך מספר 84, באתר ארכיון המדינה.
2. ↑  מסמכים ועדויות על שואת יהודי בולגריה ויוון, על המשמר, 23 במאי 1961.
3. ↑  משפט אייכמן (תיק פלילי 40/61) - מכתב של אייכמן אל פון טאדן בדבר העברתו של היהודי גוטמן מאגרם לאזור הרייך, באתר ארכיון המדינה.
4. ↑  הנסיכה מקנדה שהצליח לערער על גזר הדין שלאחריו הוצא להורג אביה, יהודי עשיר מבלישצ'ה, באתר telegram.hr (בקרואטית).
**פנינת דובאי** (בערבית: **لؤلؤة دبي**; באנגלית: **Dubai Pearl**) היה פרויקט של גורד שחקים בן 73 קומות, בגובה 300 מטרים (984 רגל), שהחל להבנות למטרת מגורים. הפרויקט היה ממוקם לאורך כביש אל סופאו בדובאי, איחוד האמירויות הערביות.

פרויקט הבניה של "הפנינה" הוכרז לראשונה בשנת 2002. בין השנים 2006 ל־2022 הופסקה בנייתו. ועבודות ההריסה של הבניין נמשכות באתר החל ב־23 בינואר 2023. הבניין היה מורכב מארבעה מגדלים המחוברים זה לזה בבסיסם ועל ידי גשר בחלקם העליון. התכנון המבני בוצע על ידי חברת ההנדסה e-Construct שבדובאי, והפרויקט עלה 4 מיליארד דולר אמריקאי. אילו הושלם, הייתה מאכלסת פנינת דובאי 9,000 תושבים והאזור המסחרי שלה היה מעסיק 12,000 עובדים.

בעיות השקעה
-----------

פנינת דובאי הושקה לראשונה על ידי Omnix Group בשנת 2002. הפרויקט נרכש אז על ידי קבוצת Tecom ב-2007 ונמכר לקבוצת אבו דאבי אל-פחים מאוחר יותר באותה שנה, אך מאז נעצרה ההתקדמות בפרויקט. בשנת 2014, על פי הדיווחים, צ'או טאי פוק, המבוססת בהונג קונג, רכשה נתח של 1.9 מיליארד דולר אמריקאי מהפרויקט, תוך הבטחה להפעיל מחדש את הפרויקט מאוחר יותר באותה שנה, אם כי זה מעולם לא קרה.

הריסה ופיתוח מחדש
-----------------

ביולי 2016 דיווחו כמה משתמשים בטוויטר שמנופי הבנייה באתר הפרויקט הוסרו, והמתחם נותר נטוש.

איש העסקים הקנדי מייקל הנדרסון החל להקים במקום את "פרויקט מון"/"הירח של דובאי", בגובה של 300 מ' של העתק של הירח שיוקם על ידי Moon World Resorts Inc. השאיפה הייתה שהפרויקט יהיה ממוקם על הבניין והוא יכלול מלון בן 4,000 חדרים ואזור המכיל 10,000 מקומות ישיבה, ואולי קזינו, ויעניק לאנשים את החוויה המדמה הליכה על הירח. הוא היה מואר בלילה וכמות האור יכולה להשתנות, כמו בשלבים של הירח.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פנינת דובאי
* הוושינגטון פוסט, ‏"אומרים שהוא שוקע": למה הגלגל הענק בעולם הפסיק להסתובב, בעיתון מקור ראשון, 24 ביולי 2023
* פנינת דובאי בצרות

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Dubai Pearl demolition revealed in exclusive pictures, videos".
2. ↑  "Diving for answers: What's happened to Dubai Pearl?". *ArabianBusiness.com*. נבדק ב-2018-10-24.
3. ↑  "Investors still fighting for answers over long-stalled Dubai Pearl". *Arab News* (באנגלית). 2017-03-31. נבדק ב-2020-10-15.
4. ↑  El Hajj, Nick (19 במאי 2023). "Dubai's next big thing? Perhaps a $5 billion man-made 'moon' as the city's real estate market booms". *Associated Press*. נבדק ב-8 ביוני 2023. `{{cite news}}`:  (עזרה)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פנינת דובאי"**.
**קבוצת Aix** היא קבוצת חשיבה משותפת ישראלית-פלסטינית אשר מטרתה לחבר ולהפיץ ניירות עמדה, כדי להציע תרחישים כלכליים ולגבש המלצות כלכליות שיקדמו תוצאות רצויות לשני הלאומים. הקבוצה מורכבת ממומחי כלכלה, אקדמיה, אנשי ממשל בהווה ובעבר, ואנשי המגזר הפרטי. הקבוצה כוללת פלסטינים, ישראלים וכן מומחים בינלאומיים.

היסטוריה
--------

קבוצת Aix נוסדה בשנת 2002, בחסות אוניברסיטת פול סזאן (בצרפתית: Université Paul Cézanne Aix-Marseille III) בצרפת, בתיאום עם מרכז פרס לשלום בישראל ומרכז DATA ללימוד ומחקר ברשות הפלסטינית. ראש הקבוצה בצד הישראלי הוא פרופסור אריה ארנון, שהיה פרופסור מן המניין באוניברסיטת בן-גוריון, עמיתו בצד הפלסטיני הוא סאיב במיה, לשעבר סגן שר הכלכלה הלאומית ברשות הפלסטינית.

ועדת ההיגוי
-----------

עבודת הארגון מנוהלת על ידי ועדת היגוי דרך ארגון ללא מטרות רווח (NGO) צרפתי. הוועדה מורכבת מכלכלנים, אקדמאים ומומחים ישראלים, פלסטינים ובינלאומיים בארגונים כלכליים שונים המבקשים לזהות תרחישים כלכליים אופטימליים ולספק למקבלי ההחלטות המלצות שייטיבו עם שני הצדדים, הישראלי והפלסטיני.

ועדת ההיגוי כוללת את

* פרופ' זילבר בן חיון- (יושב ראש הקבוצה, החוג לכלכלה, אוניברסיטת פול סזאן- איקס מרסיי)
* סאיב במיה- (ראש צוות המחקר הפלסטיני, לשעבר סגן שר הכלכלה ברשות הפלסטינית והמתאם הרשמי מהצד הפלסטיני)
* פרופ' אריה ארנון- (ראש צוות המחקר הישראלי המחלקה לכלכלה אוניברסיטת בן-גוריון בנגב והמתאם של הקבוצה בצד הישראלי).
* ד"ר רון פונדק
* ד"ר סמיר חזבון

Aix כקבוצת מחקר
---------------

קבוצת Aix החלה את פעולתה בחודש יולי 2002, בעקבות סמינר שהתקיים באקס אן פרובנס, ומכאן שמה. מטרת הסמינר הייתה לכנס תחת קורת גג אחת את העמדות הישראליות והפלסטיניות בשאלות כלכליות הנוגעות להסדרי הקבע העתידיים בין שני הצדדים, וליצור פורום משותף לניתוח תרחישים והצעות שונות.

גישת ה"הנדסה לאחור"
-------------------

"בשנת 2003, הגיעה קבוצת Aix למסקנה שאחת הטעויות שנעשו והתקבעו על ידי שני הצדדים, הישראלי והפלסטיני, הייתה ביסוס תהליך השלום על 'הדרגתיות', בעוד שהדרך הנכונה להתקדם הייתה לאמץ גישה של 'הנדסה לאחור'. בגישה של הנדסה לאחור, הצדדים מסכימים תחילה לאן הם מעוניינים להגיע, כלומר מהם קווי המתאר להסדר הקבע, ורק לאחר מכן מחליטים אילו שלבים ותהליכים יהיו מיטביים להשגת היעד. הדרגתיות, לעומת זאת, היא גישה מצטברת, הדוגלת בהתקדמות של שלב אחד (ונושא אחד) בכל פעם, ללא כל הסכם וללא כל התייחסות, גם לא מועטה, לתוצאה הסופית. גישה זו אינה נכונה, בייחוד לאור חוסר האיזון בכוחות בין שני הצדדים, ופעם אחר פעם תרמה לכישלון. בעקבות זאת, ותוך הצמדות לגישת 'הנדסה לאחור', יצאה קבוצת Aix במסמך עמדות פלסטיני ישראלי המשותף הראשון שלה, שכותרתו "מפת הדרכים הכלכלית" (2004). במקום לסייע בשלב שלישי של מפת הדרכים לשלום שהציע הקוורטט, מציעה הקבוצה להשתמש בשלב זה כנקודת מוצא קונספטואלית לסדרה של מודלים לקשרים כלכליים בין ישראל ופלסטין." מתוך הספר:"היבטים כלכליים של הסכם קבע בין שתי מדינות ישראל ופלסטין".

ראו גם
------

* מרכז פרס לשלום

קישורים חיצוניים
----------------

* http://aix-group.org
* 
* 
* 
* 
* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Prof. Arie Arnon, www.bgu.ac.il
2. ↑  ." מתוך הספר:"היבטים כלכליים של הסכם קבע בין שתי מדינות ישראל ופלסטין".
**ג'סיקה כהן** (נולדה ב-1973) היא מתרגמת אמריקאית-ישראלית ילידת בריטניה. עיקר עבודתה עוסק בתרגום ספרים מעברית לאנגלית. זוכת פרס מאן בוקר הבינלאומי לשנת 2017 על תרגום הספר "סוס אחד נכנס לבר" של דויד גרוסמן לאנגלית.

ביוגרפיה
--------

כהן נולדה בקולצ'סטר שבאנגליה בשנת 1973, בתם של רות וסטנלי כהן, שהיה פרופסור לסוציולוגיה. בשנת 1980 עלתה עם הוריה לירושלים, שם החלה ללמוד בעברית. בירושלים היא למדה בתיכון בגימנסיה העברית רחביה וספרות אנגלית באוניברסיטה העברית. בשנת 1997 היגרה יחד עם בעלה לארצות הברית, שם גרה במקומות שונים ולבסוף התיישבה בדנוור. היא בעלת תואר שני בשפות המזרח הקרוב ותרגום מאוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון. היא החלה לתרגם בצורה מקצועית חומרים מסחריים מעברית לאנגלית ולהפך בשנת 1998 והספר הראשון בתרגומה יצא לאור ב-2003 והחל מ-2012 היא עוסקת אך ורק בתרגום חומרים ספרותיים.

תרגומיה כוללים ספרים של חלק מהבולטים בסופרים הישראליים, ביניהם דויד גרוסמן, אתגר קרת, אמיר גוטפרוינד, רותו מודן ודורית רביניאן.

כהן הייתה מועמדת פעמיים לפרס הסיפורת הזרה של האינדיפנדנט (אנ') (פרס שאוחד בהמשך לתוך פרס מאן בוקר הבינלאומי) על תרגומיה לספרים של דויד גרוסמן. היא הופיעה פעמיים ברשימה הארוכה לפרס - ב-2006 על תרגומה ל"בגוף אני מבינה" שמכיל שתי נובלות של גרוסמן וב-2011 על תרגומה ל"אשה בורחת מבשורה".

בנאום הזכייה שלה בפרס מאן בוקר, הודיעה כהן שתתרום מחצית מכספי הפרס לארגון בצלם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'סיקה כהן
* ג'סיקה כהן, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר למנויים בלבד דרור שרון, האלכימאים: ריאיון עם המתרגמים הבולטים של הספרות העברית, באתר הארץ, 27 ביולי 2017
* אתר למנויים בלבד עלית קרפ, המתרגמת ג'סיקה כהן מסבירה למה קשה מאוד לתרגם ספר שכתוב רע, באתר הארץ, 18 ביולי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  גילי איזיקוביץ, דויד גרוסמן הוא הזוכה בפרס מאן בוקר הבינלאומי, באתר הארץ, 14 ביוני 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259969105171
* BIBSYS: 13033179
* BnF: cb144112294 (data)
* GND: 1135802157
* ISNI: 0000 0000 8145 3861
* LCCN: n2002057763
* NKC: xx0243636
* NTA: 226380505
* SUDOC: 136736408
* VIAF: 65831143
* WorldCat: lccn-n2002057763

 |
**פמפלונה** (ספרדית: **Pamplona**; בסקית: **Iruña** או **Iruñea** אירוּניה, "העיר") היא עיר הבירה של הקהילה האוטונומית נווארה שבצפון ספרד. היא שוכנת על גדות נהר הארגה (Arga), ואוכלוסייתה מונה כ-196,000 תושבים (2006). פמפלונה התפרסמה בעולם כולו בזכותו של ארנסט המינגוויי, אשר כתב על פסטיבל סן פרמין (אנ') המתקיים בה מדי שנה ושבמהלכו מתקיימת ריצת הפרים ברחובות העיר. העיר היא גם תחנה בדרך סנטיאגו.

קבוצת הכדורגל של פמפלונה היא אוסאסונה המשחקת בליגת העל הספרדית.

היסטוריה
--------

פמפלונה נוסדה על ידי המצביא הרומי פומפיוס הגדול בשנת 75 לפנה"ס. העיר נקראה בתחילה פומפאלו (Pompaelo) על שמו של המצביא, ושם זה השתנה במרוצת הזמן לפמפלונה. בתקופת האימפריה הרומית פמפלונה הייתה עיר חשובה בשל מיקומה האסטרטגי, ונבנו בה מבני ציבור רבים כגון פורום ובתי מרחצאות.

במאה הרביעית לספירה פמפלונה הייתה תחת שלטון הוויזיגותים עד שבמאה השישית נכבשה על ידי הפרנקים. במאה השמינית העיר נכבשה על ידי המורים, אשר שלטו בה עד שבמאה העשירית הם הובסו על ידי מלכי נווארה. ב-1512 נווארה סופחה לממלכת קסטיליה, ופמפלונה הפכה מוצב מבוצר ומוקף חומות להגנה מפני פלישות אפשריות. בתקופת המלחמות הנפוליוניות, העיר נכבשה ב-1808 על ידי צבא צרפת ששלט בה עד 1813.

במאה ה-20 פמפלונה החלה להתרחב ולשגשג - החומות שהקיפו אותה נהרסו, נבנו שכונות חדשות, הוקמו בה מבני חינוך ותעשייה, אוכלוסייתה גדלה ורמת החיים בה עלתה.

פסטיבל סן פרמין
---------------

**פסטיבל סן פרמין** (ספרדית: Sanfermines) הוא מסורת עתיקה המתקיימת מדי שנה בין 6 ביולי ל-14 ביולי. הפסטיבל נערך לכבודו של פרמין מאמיין, הקדוש הפטרון של פמפלונה, שיום חגו חל ב-7 ביולי. הפסטיבל מתקיים כבר 400 שנה, אך הוא התפרסם בעולם כולו רק במאה ה-20, כאשר הסופר האמריקאי ארנסט המינגוויי תיעד את הפסטיבל בספרו "וזרח השמש". במשך הפסטיבל נהוג ללבוש חולצה לבנה ולקשור מטפחת אדומה סביב הצוואר.

במסגרת הפסטיבל מתקיימים אירועים וטקסים שונים, אך גולת הכותרת של הפסטיבל היא ללא ספק ה**אנסיירו** (encierro) - ריצת הפרים ברחובות העיר. האנסיירו מתקיים בכל אחד מימי הפסטיבל (למעט ב-6 ביולי), ומשתתפים בו בין 2,000 ל-3,500 אנשים. האנסיירו מוזנק באמצעות רקטה הנורית בשעה 8 בבוקר בדיוק; אז משוחררים שישה פרים ומתחילים לשעוט בעקבות משתתפי המרוץ. האנסיירו מסתיים כאשר כל הפרים מוכנסים למכלאות שבזירת מלחמת השוורים הנמצאת בסוף מסלול הריצה, שם ימתינו עד שישתתפו במלחמת השוורים המתקיימת מאוחר יותר באותו היום. אורך מסלול הריצה הוא כ-800 מטר, והריצה נמשכת בדרך כלל ארבע דקות. מאז 1925 נהרגו חמישה עשר בני אדם במהלך ה"אנסיירו". האחרון שבהם נהרג בפסטיבל שהתקיים ביולי 2009.

ערים תאומות
-----------

* צרפתצרפת באיון, צרפת
* יפןיפן ימאגוצ'י, יפן
* גרמניהגרמניה פאדרבורן, גרמניה
* קולומביהקולומביה פמפלונה, קולומביה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **פמפלונה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פמפלונה** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פמפלונה
* sanfermin.com, אתר המוקדש לפסטיבל סן פרמין
* גיא רייפנברג, ‏חגיגות סן פרמין וריצת השוורים של פמפלונה, באתר GoTravel
* פמפלונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559652505171
* BnF: cb12229049q (data)
* GND: 4115835-0
* LCCN: n79043239
* MusicBrainz: 078cbaa5-c185-47da-a98f-69cecc8d48d7
* NKC: ge392258
* VIAF: 144950140
* WorldCat: lccn-n79043239

 |
"עיר המתים", 1904
רחוב ב"עיר המתים", 2008
**עיר המתים** הוא כינוי לבית קברות גדול בצפון קהיר המכיל בתוכו רשת צפופה של מבני קבר ומאוזוליאה רבים, שביניהם חיים למעלה ממיליון בני אדם.

היסטוריה
--------

מתחם בית הקברות מוקף חומה ומצויים בו קברים ממאה ה-14 ועד היום. במשך מאות שנים התגוררו בבית הקברות אנשים מדלת העם שלא יכלו לרכוש מגורים רגילים בעיר, פושעים נמלטים או פליטים. אולם מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 גדלה מאוד אוכלוסיית בית הקברות בעקבות תהליכי העיור המואצים שעברו על קהיר בתקופת שלטונו של גמאל עבד אל נאצר. על פי מחקר של הבנק העולמי משנת 1990 התגוררו במקום למעלה ממיליון בני אדם.

תושבי "עיר המתים" חיים במאוזוליאומים המפוארים ובמבנים שהוקמו לצד הקברים. חלקם משלמים דמי שכירות מועטים למשפחות המשכירות את מתחם הקבר של קרוביהם. השבילים הצרים בין הקברים מונעים כניסה של כלי רכב לבית הקברות. ברוב המאוזוליאומים קיימות בארות מים, וחיבור לחשמל מתבצע בדרך כלל באופן פיראטי לשכונות הסמוכות. 

בצפון המתחם הוקם בית קברות לחללי מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיר המתים** בוויקישיתוף
* Cairo - The City of The Dead (תמונות)
* "עיר המתים" של קהיר מלאת חיים. לא-סיסי יש תוכניות אחרות לגביה, באתר הארץ, 28 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מארק מקינון, מתים לחיות, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2008   
יהודה בלנגה, "הילודים למות והמתים להחיות" (אבות ד:כב') - "עיר המתים" בקאהיר, בתוך: אוריינט אקספרס - גיליון 8 - מנחם אב תשס"ט, יולי 2009, אוניברסיטת בר-אילן. (מהדורת אינטרנט)
2. ↑  און וינקלר, **דמוגרפיה פוליטית במדינות ערב במאה ה-20**, האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ט 2008, עמ' 120
**לואיס הרננדס רודריגס** (בספרדית: **Luis Hernández Rodríguez**; נולד ב-14 באפריל 1989) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הבלם בקדיס.

קריירה
------

הרננדס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של ריאל מדריד, ואף שיחק בקבוצות המילואים שלה. באוגוסט 2011, היה מועמד להצטרף לגנט מליגת העל הבלגית, אך המעבר לא יצא לפועל.

בינואר 2012, חתם לשנה וחצי בספורטינג חיחון ב'. ב-2 בספטמבר 2012, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בתיקו 0-0 נגד ראסינג סנטנדר במסגרת הליגה הספרדית השנייה. ב-24 בנובמבר 2013, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד לוגו.

ב-23 באוגוסט 2015, הרננדס ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בתיקו 0-0 נגד ריאל מדריד.

ב-21 ביוני 2016, הרננדס חתם לארבע שנים בלסטר סיטי, אלופת הפרמייר ליג. ב-7 באוגוסט, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 למנצ'סטר יונייטד במסגרת מגן הקהילה. ב-14 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת ליגת האלופות, בניצחון 3–0 נגד קלאב ברוז'.

ב-24 בינואר 2017, חתם לשלוש וחצי עונות במאלגה. 3 ימים לאחר מכן, הרננדס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אוסאסונה.

ב-5 באוקטובר 2020, הרננדס חתם במכבי תל אביב מליגת העל. את שער הבכורה כבש ב-7 בדצמבר בהפסד קבוצתו 2-3 למ.ס. אשדוד. ב-2 ביוני 2021 כבש שער ניצחון בהארכה בגמר גביע המדינה נגד הפועל תל אביב.

ב-31 בינואר 2022 הרננדס חתם בקדיס בלה ליגה.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* גביע המדינה: 2020/2021
* גביע הטוטו: 2020/2021
* אלוף האלופים: 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיס הרננדס רודריגס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב טוכמן‏, מכבי תל אביב: הבלם לואיס הרננדס חתם לעונה אחת, באתר וואלה!‏, 5 באוקטובר 2020
2. ↑  תודה לואיס הרננדס, באתר מכבי תל אביב, ‏31 בינואר 2022
פירוש נוסף ערך זה עוסק במין ביולוגי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו זכר (פירושונים).
סמלו של מארס המשמש לסימול זכר
דמות גבר זכר, כפי שצוירה על הדיסקית של פיוניר
**זָכָר** (♂) בבעלי החיים הוא הזוויג המייצר את תאי הזרע. בצמחים, הזכר הוא הזוויג המייצר את האבקה שבאבקנים.

הזכר והנקבה יוצרים יחדיו את מנגנון הרבייה הזוויגית (בניגוד לרבייה אל-זוויגית).

התופעה שבה קיימים הבדלים חיצוניים בין זכר ונקבה מאותו מין נקראת דו צורתיות זוויגית. עם זאת, יש מינים שבהם לא קיימים הבדלים בולטים בין הזכר מהנקבה.

המושגים זכר ונקבה משמשים גם לתיאור מנגנוני רבייה בעולם הצומח.

במין האנושי קרוי הזכר הבוגר "איש" (אף שכיום המילה איבדה ממשמעותה הזוויגית והיא מילה נייטרלית יותר, בעוד "גבר" תפסה את מקומה כמילה זכרית במופגן).

בביולוגיה מקובל לסמן זכר באמצעות מעגל שממנו יוצא חץ, סימון השאול מהסימון המקובל לכוכב מאדים באסטרולוגיה ובאסטרונומיה. מקובל לקשר את מאדים לאל מלחמה הרומי מרס, ולפיכך רואים בו סמל לתכונות גבריות.

הזוויג זכר נקבע בבני האדם וביונקים הודות לקבלת כרומוזום Y מהאב, כרומוזום זה וכרומוזום X נקראים כרומוזומי זוויג, כך שהקריוטיפ של הזכר יהיה XY ואילו של הנקבה יהיה XX. בחרקים ובעופות קביעת המין הפוכה מביונקים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **זכר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זכר** |

**גלריית חיות**:

* פיל ים דרומיפיל ים דרומי
* דג קרב סיאמידג קרב סיאמי
* איגואנה ימיתאיגואנה ימית
* תוכי אקלקטוסתוכי אקלקטוס
* יחמור אירופייחמור אירופי
* מנדרילמנדריל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph987133

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באלת המזל במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם לכוכב לכת משוער בשם זה, ראו טיכה (כוכב לכת משוער).
טיכה בבית שאן על ראשה כתר של חומות בית שאן
טיכה מחזיקה את פלוטוס בפסל שיש עם פוליכרום מהמאה ה-2 במוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול
**טיכה** (ביוונית: **Τύχη**) היא אלת המקרה והמזל במיתולוגיה יוונית, מקבילתה של פורטונה במיתולוגיה הרומית.

דמותה
-----

פירוש השם ביוונית הוא מזל. טיכה מסמלת את התגלמות המקרה הטראגי והמזל הטוב. היא מיוצגת על יד מספר מאפיינים: עם גלגל בידה היא מסמלת את ניהול ענייני העולם, וככזאת היא נחשבת לאחת מהמוירות; עם כדור היא מסמלת את העולם המשתנה והבלתי צפוי; עם קרן השפע היא מסמלת את המזל הטוב והשופע.

בתקופה ההלניסטית עלתה קרנה של טיכה ודמותה מופיעה על מטבעות רבים, בעיקר בערים האגאיות. היא נחשבה לאלה הפטרונית של ערים רבות, והוקמו לכבודה מקדשים רבים בערים כמו קיסריה, אנטיוכיה, אלכסנדריה וקונסטנטינופול. לכל עיר הייתה גרסה מקומית לאלה, כשהיא חובשת לראשה כתר בדמות חומות אותה העיר.

קיימות גרסאות שונות בנוגע לאילן היוחסין שלה. יש הרואים בה את בתם של הרמס ואפרודיטה. על פי הסיודוס טיכה היא אחת מבנות האוקיינידים. על פי פינדארוס, ביצירתו "האודה האולימפית השתים-עשרה", היא בתו של זאוס. על פי אלקמן, היא בתו של פרומתאוס. בשירים של הומרוס היא מתוארת כאחת מבנות הלוויה של פרספונה.

בשל היותה הסיבה לתפניות בלתי צפויות של המזל, השתמשו בה הסופרים כדמות האחראית לתנודות ושינויים בחיי הגיבורים במחזותיהם. כך, למשל, בעלילות רומנטיות מהתקופה ההלניסטית, "קליטופון ולאוקיפה" או "דפניס וקלואה". טיכה מסמלת את היצירתיות, בשל כך היא נעשתה פטרוניתם של סופרים, משוררים ופילוסופים ביוון העתיקה.

פעם נוספת, עלתה חשיבותה בסוף המאה הרביעית, בזמנם של הקיסרים יוליאנוס הכופר ותאודוסיוס הראשון. בתקופה זו התאפיינה באי-יציבות ושינויים פתאומיים, שיוחסו לעיתים לרצונה ולגחמותיה.

אחת היצירות המפורסמות שמתארות אותה הוא פסל אגתה טיכה מעשה ידי פרקסיטלס. יצירה אחרת היא דמות טיכה שלראשה כתר דמוי מגדלים וחומה שנעשה עבור העיר אנטיוכיה בידי הפסל אוטיכידוס (Eutychides) מסקיון. העתק רומי של הפסל נמצא כיום במוזיאון הוותיקן. כן מופיעה טיכה בתבליט שנגלה בוויה אפיה, שם מופיעות שלוש דמוית של האלה עם כתר עיר על ראשן. התבליט נמצא כיום באוסף בורג'יה שבמוזיאון הלובר. לפי המשוער מקורו במבנה שבנה הרודס אטיקוס לזכר אשתו.

האסטרואיד 258 Tyche (אנ') שהתגלה על ידי רוברט לות'ר נקרא על שמה, וכך גם כוכב לכת משוער שקיומו הופרך.

לקריאה נוספת
------------

* **המיתולוגיה היוונית**, אהרן שבתאי ספרי תל אביב 2000

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיכה** בוויקישיתוף
* Tyche
* Greek Myths & Greek Mythology
* Tyche: Greek mythology the goddess of fortune; identified with Roman Fortuna
* אוניברסיטת חיפה, ‏אלת המזל נמצאה בסוסיתא, באתר "הידען", 9 באוגוסט 2010
* טיכה-ניסה
* הגן הלאומי בית שאן מתעורר לחיים
* טיכה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tyche
2. ↑  האודה האולימפית השתים-עשרה, שמה מתורגם שם כ"פורטונה"
3. ↑  TYKHE
4. ↑  Τύχη
5. ↑  Pagan reveries

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565907305171
* BnF: cb12535665c (data)
* GND: 118763288
* LCCN: n2014070345
* SUDOC: 034619739
* VIAF: 37712011
* WorldCat: viaf-37712011

 |
**המערך הלוגיסטי** הוא מונח המתאר את המעטפת הצבאית הרב זרועית התומכת את הצבא ויחידותיו בשגרה ובחירום. שיאו של המערך הלוגיסטי נבחן בעת מלחמה, בה יסופקו המרכיבים הלוגיסטיים הנדרשים באמצעות פתיחת נתיב יבשתי, אווירי או ימי המגיע עד לעומק שטח האויב, באופן המוכוון כלפי הכוחות ומותאם לצרכים של הכוחות הלוחמים והיחידות. המערך הלוגיסטי במלחמה מורכב מתחומי הספקה (דלק, תחמושת, מים, מזון, ציוד וסוללות), רפואה (טיפול רפואי, פינוי נפגעים ותברואה), טכנולוגיה ואחזקה (תיקון אמצעי לחימה, גרירה וחילוץ), בינוי ותשתיות והיסעים.

היסטוריה
--------

משחר ההיסטוריה הצבאית האנושית המתועדת מנהלים צבאות שונים מאמצי לחימה ממושכים, הנמשכים מפרקי זמן של ימי קרב בודדים ועד לשנות מלחמה ארוכות. קרבות רבים לאורך ההיסטוריה הוכרעו בהתאם ליכולתו של צבא לאפשר אספקה סדירה לכוחות הלוחמים – מזון, מים ואמצעי לחימה. היו מקרים בהם הביאו צבאות לוחמים את כלי נשקם ומזונם מהבית, על מנת להתמודד עם אתגרי הלוגיסטיקה בקרב ובמקומות בהם לא היה ניתן להעביר אספקה סדירה. הלוחמים בעת העתיקה הלכו רגלית לשדה הקרב, והיו מוצאים את מזונם בדרך או לוקחים אותו כשלל וביזה. עדות לכך אנו מוצאים בדברי הרמב"ם בהלכות מלחמה (המאה ה-12):

> 
> ולוקח השדות והזיתים והכרמים לעבדיו, כשילכו למלחמה ויפשטו על מקומות אלו, אם אין להם מה יאכלו אלא משם, ונותן דמיהן שנאמר 'ואת שדותיכם ואת כרמיכם וזיתיכם, הטובים ייקח ונתן לעבדיו
> 
> 
> 
> — רבי משה בן מימון (הרמב"ם), משנה תורה, הלכות מלכים ומלחמות, פרק ד'
> 

הצבא האשורי היה הראשון שעשה שימוש במערך לוגיסטי צבאי.[דרוש מקור][מפני ש...] בשל גודלו הרב, עשרות אלפי חיילים רגלים, אלפי מרכבות ואלפי פרשים, נדרשו האשורים לתחזק את מערכי הלחימה על ידי יצירת קווי הובלה לוגיסטיים, בימי מלחמה ובעת שלום. מאוחר יותר - צבא מוקדון, שהתפרסם בעיקר על-ידי אלכסנדר הגדול, ערך מסע כיבושים גדול מאוד שהגיע עד להודו, ונדרש לוודא רציפות אספקתית לאורך כל מסעו על מנת לצלוח את הקרבות שבדרך. המילה 'לוגיסטיקה' המוכרת כיום, הגיעה כנראה מצבא זה, במקור 'לוגיסטיקוס'  - λογιστικός .

קפיצת המדרגה הגדולה ביותר בלוגיסטיקה הצבאית התרחשה רק לאחר כ-1,500 שנים על-ידי הגרנד ארמה של המצביא נפוליאון בונפרטה, שהכיר במרכזיותם של נשק חם ותותחים אשר דרשו התארגנות לוגיסטית מיוחדת. נפוליאון רכש סוסים ופרשים רבים כדי להוביל תחמושת ולגרור את התותחים אל עומק שדה המערכה. בנוסף, הקים מצבורי אספקה קדמיים בסמוך לשדה הקרב על מנת לאפשר את רציפות הלחימה. קצין שווייצרי ששירת בצבא נפוליאון, אנטואן-אנרי ז'ומיני, כתב ספר חשוב בנושא הלוגיסטיקה הצבאית - "אמנות המלחמה". בספרו הוא הגדיר את הלוגיסטיקה הצבאית: האמנות המעשית של הנעת צבאות.

ראו גם
------

* המערך הלוגיסטי של צה"ל בעת לחימה

לקריאה נוספת
------------

* מרטין ון קרפלד, **מלחמה ותחזוקה: הלוגיסטיקה מוואלנשטיין עד פטון**, הוצאת מערכות, 1983
**תרנגולי הודו** (שם מדעי: *Meleagridini*) הוא שבט של עופות ממשפחת הפסיוניים המכילה את המינים הגדולים ביותר בסדרת התרנגולאים. בעבר שבט זה השתייך לתת-משפחה עצמאית (Meleagridinae), אך לאחרונה הועבר לתת-משפחת הפסיונים לאחר בדיקות פילוגנטיות חדשות.

תרנגול ההודו קיבל את שמו בעברית עקב הטעות של מגלים אמריקה שחשבו שהגיעו להודו. באותו אופן הכינוי האנגלי "turkey", התפתח בשל בלבול בין תרנגול ההודו לבין הפנינייה, שמקורה באפריקה והיא נודעת כנראה לאנגלים דרך סוחרים טורקיים.

עופות אלה קיימים החל מהמיוקן והם אנדמיים לאמריקה הצפונית. הגדול שבהם הוא תרנגול הודו מצוי, אשר בפרטים המבויתים יכול להגיע למשקל 40 ק"ג. הזנים המבויתים אינם מסוגלים לעוף אך פרטי הבר הם זריזים הן על הקרקע והן באוויר.

בעונת הרבייה הזכרים מגדלים נוצות זנב ארוכות המזכירות זנבות טווסים ונועדו להתפאר לנקבות.

מיון
----

* סוג תרנגול הודו (*Meleagris*)
	+ מין תרנגול הודו מצוי (*Meleagris gallopavo*)
	+ מין תרנגול הודו עינוני (*Meleagris ocellata*)
	+ מין תרנגול הודו קליפורני (*Meleagris californica*) - נכחד
	+ מין *Meleagris crassipes* - נכחד
* סוג ומין יחיד *Proagriocharis kimballensis* - נכחד
* סוג ומין יחיד *Rhegminornis calobates* - נכחד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תרנגולי הודו** בוויקישיתוף
* תרנגולי הודו, באתר ITIS (באנגלית)
* תרנגולי הודו, באתר NCBI (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקרקס. אם התכוונתם לספר מאת מרדכי הורוביץ, ראו מרדכי הורוביץ.
מרוץ פרעושים
 **קרקסי פרעושים** היו קרקסים נודדים באירופה של המאה ה-19 והיו תופעה נפוצה באותה תקופה. הקרקסים הראשונים מסוג זה היו כבר לפני כ-300–400 שנה.
התכלית המקורית הייתה דווקא להציג את השכלול ביצירת כבלי מתכת דקים יותר ויותר, ותצוגה טכנית של אמני צורפות ושעונים. הדרך להראות זאת הייתה ביצירת כלי תחבורה קטנים אך עובדים, שהכוח המניע בהם היו הפרעושים הכבולים באותם כבלים. בשנות ה-40 של המאה ה-19 הבין האיטלקי לואיס ברטולוטו שהוא יכול להפוך זאת למיצג בידורי מניב כסף.

יכולת זו של הפרעוש נובעת מכמות הכוח המתפרץ שהוא יכול להפיק, השקולה לכך שאדם היה מזיז מטוס ג'מבו.

הקרקסים הציגו תחרויות ריצה של פרעושים, שהיו רתומים למרכבות מיניאטוריות מגולפות וצבועות. הפרעושים היו מסיעים את המרכבות לאורך המסלול, והצופים שהתגודדו מסביב לקרקס הזעיר היו מהמרים על הפרעוש המהיר ביותר, בדומה להימורים במרוצי סוסים. 

בעליהם של הפרעושים ענבו לפרעוש לולאה זעירה ורתמו אותו לכרכרה זעירה. הפרעושים שלא הצליחו לנתר הוסיפו לנוע בהליכה בלבד. בסוף המופע היה בעל הקרקס מרשה לפרעושים להרוות את צימאונם מדמו לעיני כל. 

מופע נוסף כלל תחרות קפיצה בין הפרעושים. כדי למדוד את קפיצת הפרעוש, החזיקו אותו בעדינות באמצעות מלקחיים וטבלו את רגליו בצבע נוזלי. אחר כך הניחו את הפרעוש על השולחן, אפשרו לו לנתר ומדדו את המרחק בין טביעות רגליו בין קפיצה לקפיצה.

בסרטו של צ'ארלי צ'פלין "אורות הבמה" יש קטע עם מופע של קרקס פרעושים.

לקראת אמצע המאה ה-20 עבר מן העולם קרקס הפרעושים. בין הסיבות לכך – ההיגיינה שאנו שומרים וקוטלי החרקים הנפוצים, הגורמים לכך שפחות ופחות פרעושי אדם נמצאים בבתים. פרעושי אדם הם גדולים וחזקים יותר מפרעושי כלבים וחתולים, שאינם מצליחים לעמוד בדרישות הקרקס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרקס פרעושים** בוויקישיתוף
* Is there really such a thing as a flea circus?, באתר "The Straight Dope"
* סרטונים המציגים קרקסי פרעושים, באתר British Pathé
* Secrets of the Flea Circus, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:01)
* Watch | David Attenborough’s Natural Curiosities: The Flea Circus, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:47)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כוח מתפרץ, באתר האנציקלופדיה של הטיפוס.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558741005171
* GND: 4496336-1
* LCCN: sh95007516

 |
**אורחות צדיקים** הוא אחד מספרי המוסר החשובים ביהדות, הגם כי זהות מחברו אינה ידועה. לפי השערות שונות וכתבי יד, הספר חובר בסביבות שנת ה'ר' (1440). הספר מעמיד במרכזו את העבודה על תיקון המידות, דהיינו על תכונות האדם והנהגותיו, כבסיס לחיי תורה ומצוות. יש בספר פרקים עבור למעלה מ-20 מידות, וכן על הנהגות בסיסיות כגון לימוד תורה, יראת שמים ותשובה.

בהקדמתו מסביר המחבר במשל את נחיצותו של הספר גם לתלמידי חכמים: כמו שאם יהיה בחבית יין משובח חור קטן, כל היין יישפך דרך אותו חור, כך גם תלמיד חכם שאין בו מידות טובות, כל תורתו תאבד.

הספר "אורחות צדיקים"

המבנה הרעיוני של הספר
---------------------

הספר, המבוסס במתכונתו על "ספר תיקון מידות הנפש" של ר' שלמה אבן-גבירול, מחלק כמוהו את המידות בצורה של ניגודים, כשלכל מידה מוקדש פרק נפרד. הגאווה לעומת הענווה, הבושה לעומת העזות, האהבה לעומת השנאה, הרחמים לעומת האכזריות וכו'. בכל פרק כזה המחבר מביא את המידה המדוברת באסוציאציות חיוביות ושליליות. אף במידת האכזריות יש צד טוב (כשאדם מסרב לתת לבנו דבר מה שיזיק לו, הרי זה סוג מסוים של אכזריות, אך חיובית) וגם באהבה יש צד רע (אוהב כסף יותר מדי, שהוא עלול לקום ולגזול). בכך, אחד המסרים הכוללניים הבולטים בספר הוא, שאין תכונה שהיא חיובית או שלילית לגמרי אלא על האדם לאזן את חלקי האישיות שלו ולתת לכל חלק את מקומו הרצוי.

הספר משלב את דבריו במובאות רבות מ"מבחר הפנינים", מובאות רבות מהרמב"ם, ותקציר של קטעים או פרקים רבים מ"חובות הלבבות" (כך למשל "שער חשבון הנפש", המבוסס כולו על זה שבספר חובות הלבבות) ומ"שערי תשובה" (שגם הוא עצמו כנראה השתמש בשער התשובה של חובות הלבבות כבסיס לספרו).תבנית:דרושה מקור

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אורחות צדיקים** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **אורחות צדיקים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אורחות צדיקים** |

* **ספר המידות - אורחות צדיקים** – צילומי כתבי-יד ודפוסים ישנים של הספר; העתק של "סימני ספר המידות" (חלק מ"אורחות צדיקים" שנעדר מהדפוסים ונדפס כאן מתוך כתב-יד) יחד עם הערות על כתבי היד ועל תקופת חייו המשוערת של המחבר. כל החומר באתר ברישיון חופשי.
* הספר אורחות צדיקים טקסט מלא וערוך באתר דעת.
* אפליקציית אורחות צדיקים לאנדרואיד.
* סדרת שיעורים ב'ארחות צדיקים' | הרב בועז שלום | אתר 'טעמו וראו'
**מחסני תאורה** היא רשת קמעונאות ישראלית המשווקת מוצרי תאורה. הרשת נוסדה בשנת 1997 ונכון לשנת 2018 היא מונה 46 סניפים.

היסטוריה
--------

מחסני תאורה הוקמה על ידי האחים איציק ונרי חיימוב. האחים חיימוב הקימו בשנת 1994 את חברת "פאן טוז" שעסקה ביבוא ושיווק גופי תאורה לחנויות בתחום ולחנויות עשה זאת בעצמך. בשנת 1997 פתחו השניים את חנותם הראשונה בראשון לציון ובמקביל המשיכו לשמש כיבואנים בתחום. בשונה מחנויות תאורה שהיו קיימות אז בישראל וגודלן היה עד 50 מ"ר בממוצע, החנויות של הרשת החדשה השתרעו על שטח של 400 מ"ר בממוצע. מוצרי הרשת יוצרו בסין, זאת בניגוד למתחרים, מה שהעניק לרשת יתרון תחרותי במחיר.

בשנת 2002 רכשה מחסני תאורה את רשת התאורה "מטאור". שמנתה אז חמישה סניפים, מתוך כוונה להפעיל את מטאור כרשת חנויות הפונה לצד היוקרתי יותר. לאחר שרעיון זה לא צלח, הוסבו בהמשך חנויות מטאור לחנויות של מחסני תאורה. בשנה זו רכשו בעלי הרשת את חברת "דגן תאורה" שעסקה ביבוא ושיווק של מוצרי תאורה המיועדים למבנים כגון פארקים, אולמות ספורט, מרכזים מסחריים ועוד, תמורת 2.36 מיליון שקל.

בשנת 2002 מנתה הרשת 12 סניפים, בשנת 2014 מנתה הרשת 43 סניפים. נכון לשנת 2021 מונה רשת מחסני תאורה 49 סניפים ברחבי ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מחסני תאורה
* כתב גלובס, ‏"העתקנו בלי בושה", באתר גלובס, 27 בפברואר 2002
* כתב גלובס, ‏גילו את האור, באתר גלובס, 22 בינואר 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  נווית זומר, איחוד בענף התאורה: מחסני-תאורה רכשו את מטאור, באתר ynet, 5 בנובמבר 2002
2. ↑  סיון קלינגבייל, בעלי מחסני תאורה: "אין בעולם רשתות תאורה - אצלנו השוק עדיין בתולי", באתר דה מרקר, 17 בדצמבר 2007
3. ↑  מירב לוי, רשתות תאורה רכשה גם את דגן תאורה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 בדצמבר 2002
4. ↑  שי פאוזנר,רשת מחסני-תאורה מתכננת הנפקה בת"א לפי שווי של 25–30 מיליון דולר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 30 ביולי 2002
5. ↑  רשת מחסני תאורה פותחת סניף נוסף בירושלים ב-3.5 מיליון שקל, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2014