recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ספר השערים** הוא כתב קבורה מצרי עתיק מתקופת הממלכה החדשה.

הספר עוסק בתהליך מעבר נשמת נפטר אל העולם הבא, במקביל למסע השמש בעולם התחתון בשעות הלילה. הנשמה נדרשת לעבור סדרת "שערים" בשלבים שונים של המסע, כשכל שער קשור לאלה שונה, ודורש שהמנוח יכיר באופי המסוים שלה. הטקסט מרמז כי יש אנשים אשר יעברו ללא פגע, ואילו אחרים יסבלו ייסורים באגם האש.

החלק המפורסם ביותר של ספר השערים מתייחס לגזעים השונים של האנושות כפי שנתפסו בראיית המצרים, שחלקו אותם לארבע קבוצות אתניות, "מצרים", אסייתים", "לובים", ו "נובים". אלה מתוארים כנכנסים זה אחר זה לעולם הבא.

הטקסט והתמונות הקשורים לספר השערים מופיעים בקברים רבים של הממלכה החדשה, כולל בקברי הפרעונים חרמחב, ורעמסס השביעי. בנוסף הם מופיעים גם בקברו של סנדג'ם שהיה גר בדיר אל-מדינה, הכפר העתיק של אמנים ובעלי מלאכה, שבנו את קברי הפרעונים בממלכה החדשה.

לאלות המופיעות בספר השערים יש כותרת שונה וצבעי בגדים ייחודיים, אך בשאר ההיבטים הן דומות, וכולן חובשות 5 כוכבים מחודדים מעל ראשיהן. רוב האלות הן ייחודיות לספר השערים, ואינן מופיעות במקומות אחרים במיתולוגיה המצרית, לכן יש הטוענים כי משמעותו של ספר השערים הייתה רק כמערכת לקביעת הזמן בלילה, כשכל אלה ושער מהווים ייצוג של הכוכב הראשי המופיע באותה השעה.

ראו גם
------

* ספר המתים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספר השערים** בוויקישיתוף
* טקסט ספר השערים באנגלית באתר "Sacred-Texts"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hornung, Erik (in German). The Ancient Egyptian Books of the Afterlife. David Lorton (translator). Cornell University Press.

  


| המיתולוגיה המצרית |
| --- |
| הפנתאון המצרי | אוסיריס • איזיס • אכר • אמון • אמונט • אנוביס • אנוקט • אפיס • אפפ • ארבעת בני הורוס • אתום • אתון • באט • בס • בסתת • גב • הורוס • חעפי • הקא • וואדג'ת • ח'ונסו • ח'נום • ח'פרי • חתחור • מות • מונתו • מין • מע'ת • מפדת • נו • נות • נחבת • נית • נפרטם • נפתיס • סאטט • סובק • סופדו • סח'מת • סת (וסת־בעל) • פאחט • פתח • קבוי • קוק • קטש • רע (העין של רע) • רשף • שו • תאורת • תחות • תפנות • סרקת |  |
| אתרים מיתולוגיים | בנבן |
| כתבים דתיים | אמדואט • כתבי הפירמידות • כתבי סרקופגים • ספר האדמה • ספר המערות • ספר המתים (הפפירוס של אני) • ספר הנשימה • ספר השערים |
| פולחן | מקדשים מצריים (מקדש לוקסור • כרנך • מקדשי אבו סימבל) • הפירמידות במצרים (הפירמידה הגדולה של גיזה) • הספינקס הגדול של גיזה • עמק המלכים |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**מלך השירים** הוא משחק חברה העוסק בניחוש של שירים. 

המשחק נהוג לעיתים בתנועות נוער ובמסיבות, ועשוי לשמש גם כמשחק במהלך נסיעות ברכב. המשחק מיועד לבני נוער ומבוגרים, מכיוון שהוא דורש היכרות עם שירים רבים.

מהלך המשחק
----------

מספר המשתתפים במשחק יכול לנוע בין מספר משתתפים בודדים לעשרות משתתפים. בוחרים מנחה למשחק, ויתר המשתתפים נחלקים לשתי קבוצות שוות או יותר.

המנחה חושב על שיר כלשהו, שהוא מכיר את מילותיו היטב. בכל סיבוב של המשחק, המנחה חושף מילה אחת מהשיר. בכל סיבוב מתחילה קבוצה אחרת (בסיבוב הראשון, נקבעת זהות הקבוצה בהגרלה), והיא צריכה לשיר קטע משיר כלשהו המכיל מילה זו. אם הקבוצה מצליחה, על הקבוצה השנייה למצוא שיר מתאים, וחוזר חלילה, עד שאחת מהקבוצות איננה מצליחה למצוא שיר. הקבוצה האחרונה שהצליחה למצוא שיר מנצחת בסיבוב ומקבלת 10 נקודות. בשלב זה מתחיל סיבוב חדש, בו המנחה נותן מילה נוספת מהשיר (הקבוצות אינן מחויבות למצוא שיר המכיל את שתי המילים הקודמות שניתנו, אלא די במציאת שיר המכיל את המילה החדשה בלבד).

אם אחת מהקבוצות שרה במקרה או בכוונה תחילה את השיר שהמנחה בחר, מסתיים המשחק, ואותה קבוצה מקבלת 50 נקודות. הקבוצה שלה יותר נקודות לאחר הוספת נקודות אלו מנצחת.

גרסאות
------

קיימות גרסאות רבות למשחק, הנבדלות במספר נושאים:

* האם מותר לקבוצות למצוא שירים הכוללים את המילה המדויקת שניתנה או גם הטיה של מילה זו? (למשל, אם המילה שניתנה היא "ילדים", האם שיר עם המילה "ילד" מתאים?) בגרסה הפשוטה של המשחק, על המנחה להשמיע את המילה בדיוק כפי שהיא מופיעה בשיר שבחר, ואילו במציאת השירים המתאימים למילה מתקבלת כל הטיה (אם כי לרוב אי אפשר להטות שם עצם לפועל או להפך).
* האם יש צורך בציון שם השיר, בנוסף על שירת החלק בשיר שבו המילה הופיעה? בגרסה הפשוטה של המשחק, אין צורך בכך.
* האם שירים בפרסומות, ג'ינגלים, שירי מוראל של תנועות נוער, שירה וכו', נחשבים כשירים שניתן להשמיעם במסגרת המשחק? בגרסה הפשוטה של המשחק, שירים כגון אלו אינם מתאימים, וכך גם שירה שאין לה לחן.

בתרבות הפופולרית
----------------

גרסאות שונות של המשחק הופיעו בשעשועון הטלוויזיה הישראלי "לא נפסיק לשיר", ששודר בשנים 2002-2006 בערוץ 2.
**מריאם באנמ'ברק-אלויסי** (בערבית: **مريم بنمبارك**; בצרפתית: **Meryem Benm'Barek**;‏ נולדה ב-21 ביולי 1984) היא במאית קולנוע ותסריטאית מרוקאית.

ביוגרפיה
--------

מריאם באנמ'ברק-אלויסי נולדה ב-21 ביולי 1984 ברבאט, עיר הבירה של מרוקו. היא למדה במכון הלאומי לשפות ותרבויות המזרח (אנ') בפריז, שם היא למדה ערבית. מאוחר יותר, בשנת 2010, היא למדה בימוי בבית ספר לקולנוע "אינסאס" שבבריסל. מריאם באנמ'ברק-אלויסי ביימה חמישה סרטים קצרים בבריסל, שני סרטים שקיבלו תשומת לב הם "Nor" (ולא) שביימה בשנת 2013, ו-"Jennah" (ג'ינה) שביימה בשנת 2014. מריאם באנמ'ברק-אלויסי יצרה תערוכה במוזיאון ויקטוריה ואלברט שבלונדון.

בשנת 2017, העניקה קרן גן לקולנוע (the Gan Foundation for Film), התומכת בפרויקטים הראשונים והשני באורך מלא, למריאם באנמ'ברק-אלויסי מענק בסך 53,000 אירו, כאחד מחמשת הזוכים. הקרן מספקת תמיכה ליוצרים הזוכים להפקה ולהפצה של הסרטים שלהם. גם באביב של שנת 2017, קיבלה מריאם באנמ'ברק-אלויסי תמיכה על ידי מכון הסרטים דוחה (Doha Film Institute) (אנ').

קריירה קולנועית
---------------

### ג'נה (2014)

בשנת 2014 יצא לאור הסרט הקצר "ג'נה". הסרט נכתב על ידי מריאם באנמ'ברק-אלויסי, והוא מספר על ילדה בת 13 שגדלה במרוקו. בשנת 2015, זכה הסרט בפרס חבר המושבעים בפסטיבל הסרטים של אטלנטה. הוא גם זכה בפרס בפסטיבל הסרטים של רוד איילנד (אנ').

### סופיה (2018)

בשנת 2018 פורסם הסרט המלא "סופיה". הסרט נכתב ובוים על ידי מריאם באנמ'ברק-אלויסי, והוא מספר על נערה בשם סופיה, שאינה יודעת שהיא בהיריון עד שהיא נכנסת לעבודה. בת דודתה, לנה, סטודנטית לרפואה מבינה מה קורה לסופיה ולוקחת אותה לבית חולים. במרוץ נגד הזמן, בית החולים מעניק לצעירה 24 שעות כדי לספק תיעוד של אביו של הילד לפני התראה המשטרה. יחד עם בת דודתה, סופיה מנסה לאתר את הבחור שפגשה רק פעם אחת.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן, וזכה בפרס התסריט הטוב ביותר. בנוסף הוא קיבל תשואות טובות מן הקהל בפסטיבל.

פילמוגרפיה
----------

| שם הסרט במקור | שם הסרט בעברית | תפקיד | שנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nor | ולא | במאית, תסריטאית | 2013 | סרט קצר, צולם בבריסל בירת בולגריה |
| Jennah | ג'ינה | במאית, תסריטאית | 2014 | סרט קצר, זכה בפרס בפסטיבל הסרטים של רוד איילנד |
| Sofia | סופיה | במאית, תסריטאית | 2018 | סרט באורך מלא, זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריאם באנמ'ברק-אלויסי** בוויקישיתוף
* מריאם באנמ'ברק-אלויסי, ברשת החברתית LinkedIn
* מריאם באנמ'ברק-אלויסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מריאם באנמ'ברק-אלויסי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meryem Benm'Barek Morocco, באתר "Festival Scope"
2. ↑  Until the Birds Return supported by the Gan Foundation, באתר "Cineuropa"
3. ↑  Doha Film Institute selects 29 film projects from 16 countries for Spring Grants 2017, באתר "Doha Film Institute"
4. ↑  Meryem Benm'Barek-Aloïsi, באתר "IMDb"
5. ↑  Sophia Film Review. Cannes 2018, באתר Hollywood Reporter
6. ↑  Cannes 2018: Morocco’s Meryem Benm’Barek Wins ‘Best Screenplay’, באתר Morocco World News

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 234081392
* VIAF: 4903155769093727880000
* WorldCat: viaf-4903155769093727880000

 |
**מרי קייט'י רודי** (באנגלית: **Mary Kathy Rudy**; נולדה בשנת 1956) היא פרופסור אמריקאית באוניברסיטת דיוק ללימודי נשים, מגדר ומיניות. עבודתה רב תחומית ומשלבת בין פילוסופיה, תאולוגיה, פמיניזם ופוליטיקה. לרודי ארבעה ספרים ומעל ל-30 מאמרים אקדמיים הידועים בשל הדעות החדשניות והשנויות במחלוקת שבהם. בשנת 2012 היא זכתה בפרס דייוויד פלץ לשיפור קורס מאת אוניברסיטת דיוק על עבודתה הפרוגרסיבית.[דרושה הבהרה]

יצירותיה הבולטות
----------------

מחקרה המוקדם של רודי התמקד באתיקת רבייה, אתיקה דתית, מיניות ותאוריית הפמיניזם. עבודותיה הבולטות בשנים המוקדמות למחקרה הן: "מין ומגדר הכנסייה, מיניות והטרנספורמציה של אתיקות נוצריות" (1997) ו"גיוון מוסרי בדיון על הפלות" (1996). בשני העשורים שלאחר מכן (2000-2020) עבודתה התמקדה בעיקר בבע"ח, אתיקה, טבע, תזונה, פוליטיקה ואקופמיניזם. בשנת 2011 היא הוציאה את ספרה "לאהוב חיות" (בשפת המקור: Loving Animals) בו היא טענה כי במטרה להפסיק את הניסויים בבעלי חיים וגידולם בחוות גידול תעשייתיות, על האקטיביסטים בתחום לכוון טוב יותר לרגשות העמוקים, לעיתים אפילו רוחניים שיש לבני אדם עם החיות בחייהם. ספר זה זכה לשיח רב סביבו במגוון פלטפורמות. שנה לאחר מכן, ב-2012 הוציאה רודי את המאמר "LGTBQ..Z?" אשר התייחס גם כן לנושאים כמו החייתיות ואהבת בע"ח אך קישר אותם לנושא הקוויריות ודיונים עכשוויים בנושא. בעקבות מחלה אשר סבלה ממנה רודי במשך שלוש שנים, היא חזרה להתעניין ברפואה ואתיקה ברפואה, במיוחד בנושאי לידה ומוות ובשנים 2020–2022 עסקה בנושאים אלו.

השכלה
-----

בשנת 1989 קיבלה רודי תואר M.Div מאת אוניברסיטת דיוק. ארבע שנים לאחר מכן, בשנת 1993, קיבלה רודי תואר PhD מאוניברסיטת דיוק. בין השנים 1994–2000 הייתה רודי מרצה בכירה (Assistant Professor) ובשנת 2000 מונתה להיות פרופ' חבר (Associate Professor) ללימודי נשים מאת קולג' טריניטי לאומנויות ומדעים.

ספרים
-----

* Loving Animals: Toward a New Animal Advocacy. University of Minnesota Press, 2011.

* Sex and the Church: Gender, Homosexuality, and the Transformation of Christian Ethics. Boston: Beacon Press, 1997.
* Beyond Pro-Life and Pro-Choice: Moral Diversity in the Abortion Debate. Boston: Beacon Press, 1996.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  הפרופיל של קייט'י רודי באתר אוניברסיטת דיוק, באתר אוניברסיטת דיוק
2. ↑  (פרופיל הספר של קייטי רודי "לאהוב חיות" באתר הוצאת אוניברסיטת מינסוטה), באתר הוצאת אוניברסיטת מיניסוטה
3. ↑  פרופיל הספר של קייטי רודי "LGTBQ...Z" באתר אוניברסיטת קיימברידג', באתר אוניברסיטת קיימברידג'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281679505171
* ISNI: 0000 0000 3502 517X
* LCCN: n95107661
* NLK: KAC201229669
* NTA: 18381035X
* SUDOC: 243904363
* VIAF: 16480828
* WorldCat: lccn-n95107661

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרי קייט'י רודי"**.
**סרגיי טימופייויץ' קוניונקוב** (ברוסית: **Серге́й Тимофе́евич Конёнков**; ‏28 ביוני 1874 (יוליאני) – 9 בדצמבר 1971) היה פסל רוסי וסובייטי. זכה בפרס ברית המועצות, פרס לנין בשנת 1957 ובשנת 1964 הוענק לו תואר גיבור העמל הסוציאליסטי.

חייו
----

סרגיי קוניונקוב נולד בכפר קרקוביצ'י במחוז סמולנסק למשפחת איכר. לאור כישרונו לציור נשלח ללימודי ציור ופיסול למוסקבה ואחר כך לסנקט פטרבורג. בשנת 1897 נסע לצרפת, איטליה וגרמניה. במהלך מהפכת 1905 קוניונקוב היה במוסקבה והתרשם מאירועי המהפכה. על בסיס הרשומים הוא צייר מספר דיוקנאות של מהפכנים ומשתתפי הקרבות בעיר. בהמשך הוא עבר על פיסול מעץ על חיי היער וגם יצר מספר פסלים בסגנון יווני-קלאסי.

קוניונקוב תמך באירועי מהפכת אוקטובר ועשה מספר פסלים לפי הזמנת השלטון החדש. יצירותיו הוצבו בכיכר האדומה במוסקבה.

בשנת 1922 הוא התחתן ובשנת 1923 הזוג נסע לארצות הברית להשתתפות בתערוכה. הנסיעה הייתה מתוכננת למספר חודשים אך נמשכה עד לשנת 1945. בתקופה זו קוניונקוב עבר בעיקר בניו יורק אך גם ביקר באיטליה. בשנת 1928 קוניונקוב נפגש באיטליה עם מקסים גורקי. בעקבות המפגש הוא צייר דיוקנות של אשתו, ביתו ונכדתו של הסופר. בהיותו בארצות הברית הוא עשה מספר פסלים על גיבורי תנך ובנושאים הקשורים עם הברית החדשה. בשנת 1935 אוניברסיטת פרינסטון הזמינה אצלו פסל של אלברט איינשטיין.

לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה קוניונקוב היה חבר בוועד עזרה לברית המועצות. בשנת 1945 יוסיף סטלין שלח לארצות הברית אונייה מיוחדת ועליה הועמסו כול העבודות של הפסל לקראת חזרתו לברית המועצות. עם חזרתו לברית המועצות הוא קיבל לרשותו סטודיו לעבודה ואחסון הפסלים במרכז מוסקבה. בשנת 1965 במוסקבה נערכה תערוכה גדולה של עבודותיו.

בנוסף לפסלים קוניונקוב גם צייר דיוקנות של אנשי תרבות ומדע רוסי וסובייטי.

קוניונקוב נפטר בשנת 1971 בגיל 97 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

לזכר קוניונקוב ופעילותו נפתחו מוזיאונים במוסקבה ובסמולנסק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי קוניונקוב** בוויקישיתוף
* אתר עם קורות חיים וצילומי עבודות של קוניונקוב
* סרגיי קוניונקוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תאריך הלידה לפי הלוח היוליאני הוא 28 ביוני

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301023505171
* BNE: XX908553
* BnF: cb14582808p (data)
* GND: 118565052
* ISNI: 0000 0001 1488 5135
* LCCN: n81108133
* NKC: jx20060117057
* NTA: 073554952
* RKD: 299881
* SELIBR: 67981
* SNAC: w6737fhs
* SUDOC: 133398765
* Trove: 1287635
* ULAN: 500049110
* VIAF: 20472386
* WorldCat: lccn-n81108133

 |
**שטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה** (בגרמנית: **Sowjetische Besatzungszone (SBZ) or Ostzone**, רוסית: **Советская зона Германии**, היה שטחה המזרחי של גרמניה שנכבש על ידי ברית המועצות בשנת 1945, בסופה של מלחמת העולם השנייה. ב-1949 הוקמה בשטח הכיבוש הסובייטי "הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית" (גרמניה המזרחית), מדינה גרורה קומוניסטית של ברית המועצות.

שטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה היה אחד מארבעת שטחי הכיבוש שנוצרו לאחר מלחמת העולם השנייה. לפי הסכם פוטסדם (אנ'), הממשל הצבאי הסובייטי בגרמניה קיבל אחריות על חלקה המזרחי של גרמניה, פרט לחלק המערבי של הבירה ברלין שנמסר לבעלות הברית המערביות. מיד לאחר מכן, הממשל הצבאי הסובייטי בגרמניה הורשה לפתח ארבע מפלגות פוליטיות, למרות שהדבר חייב אותן לעבוד ביחד בתנאי ברית שנודעו כ"בלוק הדמוקרטי". באפריל 1946, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה והמפלגה הקומוניסטית של גרמניה התאחדו ליצירת מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה שהייתה המפלגה השלטת בגרמניה המזרחית רוב שנות קיומה.

תחילה, יוסיף סטלין רצה להביא את כל שטחה של גרמניה תחת השפעה סובייטית, אך כשהמערב התנגד לרעיון, הוא ביקש להפוך את כל גרמניה ליחידה אחת ונייטרלית. כשהמערב התנגד גם לרעיון הזה, סטלין החליט למקד את מאמציו בשטח הכיבוש הסובייטי.

שטח הכיבוש הסובייטי הכיל בעיקר את שטחיה המרכזיים של פרוסיה. לאחר שפרוסיה פורקה על ידי בעלות הברית בשנת 1947, השטח חולק בין המדינות הגרמניות (גרמנית: Länder) ברנדנבורג, מקלנבורג, סקסוניה, סקסוניה-אנהלט ותורינגיה. ב-7 באוקטובר 1949 הסתיים הכיבוש הסובייטי הישיר ובשטחו הוקמה מדינה בשם הרפובליקה הגרמנית הדמוקרטית (נקראה לרוב גרמניה המזרחית). מדינה זו הייתה גרורה סובייטית, וחיילי הצבא האדום נשארו בשטחה לאורך שנות קיומה. בשנת 1952 פורקו המדינות שהרכיבו את מזרח גרמניה ושטחה חולק ל-14 מחוזות (גרמנית: Bezirke), כולל המחוז של מזרח ברלין.

התנהלות ברית המועצות בשטח הכיבוש
--------------------------------

בספרו של נורמן מ. ניימארק "The Russians in Germany: A History of the Soviet Zone of Occupation, 1945-1949", מעריך המחבר ב-2 מיליון את מספר הנשים הגרמניות שנאנסו בידי חיילים סובייטיים. 

הסובייטים שאפו לקבל שילומים מגרמניה, ולצורך כך הפקיעו מפעלים שונים והעבירו אותם לברית המועצות, וכן בזזו מכל הבא ליד. ניימארק מעריך את השווי הכולל של השלל ב-10 מיליארד דולר.

ברית המועצות השקיעה מאמצים בהשגת טכנולוגיה צבאית גרמנית, במיוחד בתחום הגרעין, ולכדה מספר מדענים.

הסובייטים הקימו משטרה חשאית אשר ב-1950 הפכה לשטאזי הידוע לשמצה. במקביל עסק האמ וה דה בכליאת נאצים ואלמנטים אנטי-סובייטים במחנות, בהם מצאו את מותם עשרות אלפים.

קריאה נוספת
-----------

* ולדימיר גלפנד Deutschland-Tagebuch 1945–1946. Aufbau-Taschenbuch-Verlag 2008, ISBN 3746681553

ראו גם
------

* היסטוריה של גרמניה המזרחית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 35102-7
* NKC: ge549317
* VIAF: 240340402
* WorldCat (עם VIAF): 240340402

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשחמטאי יהודי. אם התכוונתם לאטימולוג שעסק בחקר מילים עבריות, ראו ארנסט קליין.
**ארנסט לודוויג קליין** (בגרמנית: **Ernest Ludwig Klein**;‏ 1910–1990), שחמטאי יהודי-אוסטרי-בריטי ומחבר ספרי שחמט.

קליין נולד בווינה למשפחה יהודית, והיגר לאנגליה בשנות השלושים. בשנת 1930 חלק מקום שלישי-רביעי בתחרות גיור (ניצח: יצחק קשדן), הפסיד דו-קרב לסבלי גריגורייביץ' טרטקובר 1:3.

בתחרות מרגייט בפריז בשנת 1935, הגיע קליין למקום הרביעי-חמישי עם 4.5/9, וסיים בתיקו עם שלושת המנצחים בתחרות.

תחרות מרגייט 1935|  |  | 01 | 02 | 03 | 04 | 05 | 06 | 07 | 08 | 09 | 10 | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שמואל רשבסקי | x | 1 | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | 7.5 |
| 2 | חוסה ראול קפבלנקה | 0 | x | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | 1 | 7 |
| 3 | ג'ורג' אלן תומאס | ½ | 0 | x | ½ | 1 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 5 |
| 4 | **ארנסט לודוויג קליין** | ½ | ½ | ½ | x | ½ | 0 | 1 | 0 | 1 | ½ | 4.5 |
| 5 | אדוארד סרג'נט | 0 | 0 | 0 | ½ | x | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | 4.5 |
| 6 | בריין פטריק ריילי | 0 | 0 | ½ | 1 | ½ | x | 1 | ½ | 0 | ½ | 4 |
| 7 | ויליאם פיירהורסט | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 | x | ½ | 1 | 1 | 4 |
| 8 | סטיוארט מילנר ברי | ½ | 0 | 0 | 1 | 0 | ½ | ½ | x | 0 | 1 | 3.5 |
| 9 | ורה מנצ'יק | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | x | 0 | 2.5 |
| 10 | ז'ק מיזס | 0 | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 | 0 | 1 | x | 2.5 |
|

קליין היה עוזרו הבלתי רשמי של אלכסנדר אלכין בדו-קרב לקביעת אלוף העולם נגד מקס אויבה.

קליין חלק מקום חמישי-שישי בתחרות הייסטינגס 1938/39 (ניצח: לאסלו סאבו) וחלק מקום שני עם סאלו פלור בתחרות בורנמוט בשנת 1939 (ניצח: מקס אויבה).

לאחר מלחמת העולם השנייה חלק מקום תשיעי-עשירי בתחרות בירמניגהם 1951 (תחרות לזכרו של הווארד סטאונטון ניצחו: פטר טריפונוביץ' ווסיה פירץ). קליין ניצח באליפות אנגליה בשנת 1951.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארנסט לודוויג קליין, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* מידע כללי
מלון מדיסון בממפיס, טנסי
**מלון בוטיק** הוא מונח רווח ופופולרי בארצות המערב לתיאור בתי מלון קטנים יחסית המצטיינים באינטימיות, ייחודיות ומגע של יוקרה.

המילה בוטיק בצרפתית מציינת חנות קטנה, בדרך כלל בתחום האופנה, המציעה סחורה ייחודית של פריטי ביגוד, הנעלה או תכשיטים בעיצוב אישי ובכמות מוגבלת, וזאת בהבדל מובהק מסניף של רשת שיווק גדולה או חנות כלבו המציעים סחורה מתועשת ואחידה. המונח אומץ לתחום המלונאות לאפיון מלון קטן וייחודי המנסה להציג אנטיתזה למלון סטנדרטי, אחיד ורשתי הדומה למלונות אחרים.

היסטוריה
--------

"מלונות בוטיק" הופיעו לראשונה בתחילת שנות השמונים של המאה ה-20 בערים גדולות כמו ניו יורק, סן פרנסיסקו ולונדון, מתוך כוונה להעניק חוויית אירוח שונה, איכותית ומפתיעה, מעבר לרק פתרון אכסון נוח המאפיין בתי מלון רגילים רבים.

מלונות הבוטיק הראשונים היו כאלה שהופעלו על ידי בעלים פרטיים המעורבים אישית בניהולם, עובדה שהדגישה את ייחודיותם לעומת מלונות בניהול רשת או חברת ניהול. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 הפכו מלונות הבוטיק יותר ויותר לבחירתם המועדפת של רבים מהנוסעים בעלי האמצעים, שמאסו במלונות היוקרה הסטנדרטיים וחיפשו חוויות אירוח חדשות ושונות. הפופולריות לה זכו מלונות הבוטיק גרמה לרשתות לאומיות ובינלאומיות רבות ליזום ולהקים, כענף בפעילותם, מותגי משנה יוקרתיים המדמים באופיים את מלונות הבוטיק הפרטיים, לעיתים קרובות תוך צירוף המילה "בוטיק" לשמם או לתיאורם של בתי המלון. כניסת רשתות אלו לתחום הביאה לעלייה במספר מלונות הבוטיק ובהיקף פריסתם בעולם, אך גם לשחיקה מסוימת בייחודם של מלונות אלה ובמשמעותו של המושג "מלון בוטיק".

מאפיינים
--------

אין תקן רשמי ומחייב להגדרתו של מלון בוטיק, ועל פי רוב זוהי הגדרה סובייקטיבית של בעלי של המלון ומנהליו. עם זאת, מקובל לצפות שמלון בוטיק יתאפיין במספר פרמטרים המיוחדים לו לעומת מלונות רגילים:

1. מלון קטן המכיל מספר חדרים מועט יחסית (בודדים עד כמה עשרות)
2. אינו מיועד למשפחות, במקרים רבים ישנו גיל מינימום לשהייה במלון.
3. ממוקם לעיתים קרובות במבנה היסטורי משומר, או לעיתים במקום מבודד ופראי כדי להוסיף לאווירה המיוחדת של המלון.
4. דגש על עיצוב פנים ייחודי, על פי רוב סביב נושא מובהק. במקרים רבים חדרי המלון עצמו שונים זה מזה וכל אחד בעל ייחוד לעצמו.
5. מחירו של מלון בוטיק יהיה יקר יותר ללילה מול מלון רגיל, בשל ייחודיותו.
6. תשומת לב רבה ליחס אישי מצד צוות המלון לאורחים, וקשב לצרכיהם ולפינוקם.

למרות הגדרת הגודל לעיל, ישנם גם מלונות בני מאות חדרים המגדירים עצמם או נחשבים בעיני אחרים "מלון בוטיק" משום עמידתם בסטנדרטים גבוהים של עיצוב ייחודי, יוקרה מפנקת ושירות אישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלון בוטיק** בוויקישיתוף
* עינת טורס, החדר האינטימי שלי: מלונות הבוטיק כובשים את תל אביב, באתר nrg‏, 9 באוקטובר 2012
* משה גלעד, המלונות הקטנים של לב תל אביב, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2012
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, עתיד התיירות בתל אביב: 700 שקלים ללילה ומכונת אספרסו צמודה, באתר הארץ, 10 ביוני 2018
* אתר למנויים בלבד  נווית זומר וגואל בנו, חדרי ליבם, באתר "ידיעות אחרונות", 2 במאי 2019
* אתר למנויים בלבד רינה רוזנברג קנדל, תור הזהב של מלונות הבוטיק, באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Definition of Boutique Hotels - Written By: Lucienne Anhar - HVS International". 2007-04-24
דיים **מלווינה מייג'ור** (באנגלית: **Dame Malvina Lorraine Major** נולדה ב-28 בינואר 1943) היא זמרת אופרה ניו זילנדית.

חייה
----

מייג'ור נולדה בהמילטון, ניו זילנד למשפחה מוזיקלית גדולה. כילדה הופיעה בקונצרטים שונים, בעיקר בשירת קאנטרי ופופ מערבי ומוזיקה מתוך מחזות. את הכשרתה בתחום המוזיקה הקלאסית החלה בשנת 1955, בפיתוח קול ונגינה בפסנתר. בהמשך נסעה מדי שבוע לאוקלנד, שם למדה בבית הספר למוזיקה של סנט מרי קולג', אצל הנזירה מרי לאו, מורה בעלת שם בינלאומי למוזיקה, שהייתה לאחר זמן גם למורתה של עוד זמרת סופרן ניו זילנדית מפורסמת, קירי טה קאנאווה.

מייג'ור נסעה לאנגליה להמשיך שם את לימודיה ב"מרכז האופרה הלונדוני" אצל רות פקר. בשנת 1963 זכתה בתחרות שירה בניו זילנד. (טה קאנאווה הגיעה אותה שנה למקום השני, אך זכתה במקום הראשון בתחרות של 1965). מייג'ור ניצחה גם בתחרות במלבורן שבאוסטרליה בשנת 1965 וזכתה בפרס היוקרתי על שם קתלין פרייר בלונדון בשנת 1966. מלווינה מייג'ור הופיעה בין השאר עם התזמורת הסימפונית של קהיר בקונצרט בפירמידות של מצרים. במשך השנים ביצעה יותר מ-30 תפקידי אופרה בשפות המקור והקליטה מספר רב של תקליטים ותקליטורים.

בשנת 1991 קיבלה תואר אצולה בריטי על תרומתה למוזיקה ובשנת 2008 קיבלה תואר כבוד ניו זילנדי על תרומתה לאופרה.

בשנת 1992 ייסדה קרן לקידום חינוך באמצעות פרסים ומתן הכשרה לילדי ניו זילנד באמנויות הבמה. בין הזוכות בהכשרה כזו זמרת הסופרן היילי וסטנרה. לאחרונה יצאה להופעות קונצרטים בינלאומיות באסיה, במזרח התיכון, בארצות הברית, אוסטרליה ובריטניה. כיום מכהנת מייג'ור כפרופסור לפיתוח קול באוניברסיטת קנטרברי בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד. בשנת 2008 שרה את "מה גדול הנך" ( How Great Thou Art) בהלווייתו של סר אדמונד הילרי. ב-18 במרץ 2011 שרה מייג'ור בטקס הזיכרון הלאומי לנפגעי רעידת האדמה, שהכתה בכרייסטצ'רץ' בפברואר 2010. בטקס נכחו הנסיך ויליאם, ראש הממשלה ג'ון קי, ראש עיריית כרייסטצ'רץ' בוב פארקר, היילי וסטנרה, מקהלת הקתדרלה של כרייסטצ'ץ', מכובדים, צוותי הצלה בינלאומיים ועשרות אלפי ניו זילנדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלווינה מייג'ור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מלווינה מייג'ור (באנגלית)

* מלווינה מייג'ור, באתר AllMusic (באנגלית)

* מלווינה מייג'ור, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מלווינה מייג'ור, באתר Discogs (באנגלית)

* Facility directory information at the University of Canterbury


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007317416605171
* BNE: XX5018175
* BnF: cb13998429r (data)
* GND: 120542625
* ISNI: 0000 0001 0718 5077
* LCCN: no96005551
* LNB: 000104648
* MusicBrainz: 0894e541-f845-4147-b905-79ea94073fdb
* NKC: xx0087470
* ORCID: 0000-0002-9730-9316
* SUDOC: 165131586
* TePapa: 10793
* VIAF: 46956569
* WorldCat: lccn-no96005551

 |
**שיפוט אסתטי** הוא הקביעה כי למושא מסוים ערך אסתטי נתון.

לצורך השיפוט האסתטי דרושים טעם והבחנה המאפשרים את מציאת הערך האסתטי במושא. לדוגמה: נקודה אדומה בתחתית התמונה, מילה מדויקת בשיר ומרקם של דמויות במחזה, לדידו של בעל כושר השיפוט האסתטי, אינן מסתכמות בתכונה נייטרלית "לא אסתטית" ותו לא. אלא, בזכות ניסיונו, בשלותו והאינטליגנציה שלו, 
הוא מגלה דרכן את הערך ה"אסתטי" שביצירות - את "תכונותיהן האסתטיות"; את ה"מאוזן", ה"כבד" וה"מתפתח" שבהן.
בשל חמקמקותו של הערך האסתטי, קמו תאוריות רבות של שיפוט אסתטי והציעו דרכים שונות למציאתו; האוטונומיסטים יחפשו את הערך בתוך היצירה בלבד, בגבולות צורתה ומרכיביה הבסיסיים, לעומתם ההטרונומיסטים; בוחנים את השלכותיה מחוץ לגבולותיה; ההבעתיות של היצירה, מוסריותה, רמת המימזיס שלה וכדומה. 

"השיפוט האסתטי" הוא סוג של "שיפוט תפיסתי", ומשותף להם, כי המקור הראשוני לשיפוט הוא ההתנסות האישית ולא שיקול דעת. השיפוט כרוך בחוויה תפיסתית ישירה וסובייקטיבית ולפיכך, אינה ניתנת להנמקה מבוססת לוגית. אך מכיוון ששיפוט על ערך אסתטי ניתן לבחינה והוכחה באמצעות חוויה דומה של הזולת והסכמתו על שיפוט הערך, הרי שהוא אובייקטיבי ורציונלי. 
גם ל"פסק הדין הכולל", המשקלל את הערכים האסתטיים של היצירה בכללותה, לכדי טענה גורפת על טיבה, דרושה הפעלת שיפוט אסתטי אישי, שאינה יכולה להיגזר דדוקטיבית או אינדוקטיבית מן המרכיבים הלא אסתטיים ביצירה.

ראו גם
------

* רלטיביזם אסתטי

קישורים חיצוניים
----------------

* ניק זנגוויל, שיפוט אסתטי, האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד (באנגלית)
שיח מלוח במדבר יהודה.
**מַלּוּחַ קִפֵּחַ** (שם מדעי: ***Atriplex halimus***) הוא מין של שיח רב שנתי בסוג מלוח, ממשפחת הסלקיים.

מאפיינים
--------

גובה השיח 50-200 ס"מ, העלים ביצתיים ובשרניים מעט. צבע העלים ירוק אפרפר, ועליהם שערות דקיקות. 

הליבלוב באביב ובקיץ, הפריחה בסתיו. הפרחים הזכריים נפרדים מהנקביים. הפרחים קטנים מאוד, ירקרקים, ומואבקים על ידי הרוח.

תפוצה
-----

משרעת התפוצה ים-תיכונית וסהרו-ערבית. צומח בערוצי נחלים במדבר, ובמלחות. 

בישראל נפוץ בנגב, במדבר יהודה, בבקעת הירדן ובמישור החוף.

מנגנון הישרדות
--------------

הצמח עמיד ביותר למליחות הקרקע, בין היתר בזכות מנגנון המאפשר לו להוציא את עודפי המלח לשערות שעל פני העלה. לאחר זמן, מתות השערות, והמלח נשאר בהן. השערות המתות הנשארות על העלה, מגנות על הצמח מהתייבשות.

שימושים
-------

עלי המלוח הקיפח משמשים כמאכל לדרי המדבר. העלים הטריים משמשים כמרכיב בסלטים, והמבושלים משמשים במרקים. ערכו התזונתי הרב, גרם למלוח שישמש אף כצמח מרעה חשוב, ולעיתים זורעים אותו במיוחד למטרה זו.

אלרגניות
--------

מלוח קיפח הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלוח קיפח** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* מלוח קיפח, באתר טיולי
"**רוח מזרחית**" הוא כתב עת אלקטרוני שפורסם לראשונה בינואר 2005 על ידי החברה המזרחית הישראלית. במתכונתו הראשונה נערך כתב העת על ידי מזכיר החברה דאז, אסף דוד. 

נכון ל-2010 כתב העת מתפרסם מטעם האגודה הישראלית ללימודי המזרח התיכון והאסלאם (ממשיכתה של החברה המזרחית הישראלית) ומרכז דיין ללימודי המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב. העורכים הנוכחיים (נכון ל-2010) הם שני תלמידי מחקר: עידן בריר (עורך ראשי, אוניברסיטת תל אביב) ושי זהר (עורך משנה, האוניברסיטה העברית בירושלים). 

מתכונתו של כתב העת דומה לזו של גיליונות "המזרח החדש" משנותיו הראשונות כרבעון. הוא כולל מאמרים העוסקים בהיסטוריה על גווניה השונים, בהיבטים תרבותיים בחיי החברות המאכלסות את המזרח התיכון, בדגש על מאמרי דעה ומאמרים היסטוריוגרפיים קצרים. במקביל, הוא מכיל מדורים שונים ובהם קולנוע, ספרות, אינטרנט, תרגום מערבית לעברית.

שאיפתו של כתב העת היא לנצל את מתכונתו האינטרנטית הדינמית כדי לקדם פרסומים פרי עטם של כלל בעלי העניין בתחום לימודי המזרח התיכון, האסלאם ותרבויות האזור. נשמר כאן מקום מיוחד לתלמידים לתארים מתקדמים כעורכי מדורים וככותבים, לצדם של אנשי סגל בכיר המרבים לכתוב בו אף הם. 

החל מסוף שנת 2010 מתפרסמת מטעם מרכז דיין ואילמ"א הגרסה האנגלית של כתב העת, Sharqiyya, ובמסגרתה מתורגמים מאמרים ומדורים נבחרים מעברית לאנגלית. 

הגיליון האחרון של "רוח מזרחית", גיליון 14, פורסם בדצמבר 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארכיון כתב העת
**מור פליישמן** (נולדה בשנת 1990) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל במשחה ל-400 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

פליישמן התאמנה בקבוצת השחייה של מכבי וייסגל רחובות בהדרכתו של ארנון אבני.

### 2002

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכתה פליישמן במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 12 של 2:31.30 דקות, אחרי שרי מצרי ממכבי תל אביב כפר המכביה (2:19.76 דקות) ומירב פינקלשטיין מהפועל ירושלים (2:28.18 דקות).

### 2003

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2003 זכתה פליישמן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.21 דקות, אחרי ורד בורוכובסקי ממכבי אשדוד (59.90 שניות) ולפני שרי מצרי (1:05.52 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:22.47 דקות, אחרי שרי מצרי (2:20.25 דקות) ולפני יבגניה בבין מהפועל ירושלים (2:28.12 דקות).

### 2004

#### שיאנית ישראל

בתחרות השחייה "גביע קומן" (תחרות שחייה לנוער של מדינות אגן הים התיכון) שנערכה בטירנה, אלבניה ביוני 2004 זכתה פליישמן ב-5 מדליות. שתי מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש ובשיא משחקים חדש של 4:20.03 דקות, שיפור לשיא בן 6 שנים של עדי ביכמן (4:21.14 דקות), ובמשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 2.18.97 דקות, שתי מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4.26.56 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:45.84 דקות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.76 דקות.

### 2005

#### אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה ב-2005 זכתה פליישמן במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:21.01 דקות, לפני ירדן שר (2:22.25 דקות).

### 2006

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפלמה דה מיורקה, ספרד ביולי 2006 סיימה פליישמן במקום 19 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:30.84 דקות ובמקום 22 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:27.50 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:23.47 דקות. 

באליפות ישראל בשחייה שנערכה ב-2006 זכתה פליישמן בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:22.10 דקות, לפני ירדן שר ממכבי קריית אונו (2:22.60 דקות) ועמית בכר ממכבי פארק מים רעות (2:22.96 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.54 דקות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (1:01.96 דקות) ולפני ירדן שר (1:05.79 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

* מור פליישמן, באתר Swimrankings
* מור פליישמן, באתר *Swimrankings* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחייה: מור פליישמן בת ה-14 קבעה שיא ישראלי חדש, nrg, ‏26 ביוני 2004.
2. ↑  שחיה: הישגים לנבחרת הנוער בתחרות משחקי הים התיכון, nrg, ‏28 ביוני 2004.
3. ↑  אורי שטיפט, ערב של שיאים באליפות, באתר ONE, ‏10 באוגוסט 2006
4. ↑  אורי שטיפט, שני שיאים ישראלים בסיום אליפות ישראל, באתר ONE, ‏12 באוגוסט 2006
ד"ר **פרידריך פּוֹפְּס** (בסרבו-קרואטית: **Fridrih Pops**;‏ 25 בנובמבר 1874, בלגרד, נסיכות סרביה - 25 במאי 1948, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי, משפטן ופוליטיקאי יוגוסלבי אשר כיהן כנשיא איגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה ונשיא הקהילה היהודית-אשכנזית של יהודי בלגרד.

קורות חיים
----------

פרידריך פופס נולד בבלגרד לשמואל וקרולינה פופס. אביו שנולד בדרוהוביץ' היה רופא שהגיע לבלגרד מלבוב ב-1865. הוא כיהן כנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד במחצית השנייה של המאה ה-19 ובהמשך כסגן יו"ר האגודה הציונית "ציון". פרידריך רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת בלגרד. לאחר תום לימודיו הועסק כמשפטן במשרד החוץ של ממלכת סרביה. ב-1901 פתח משרד פרטי לעריכת דין בבלגרד. ב-1910 נבחר לנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד. פופס נמנה עם מייסדי הסניף הסרבי של ארגון בני ברית.

הוא שירת כקצין מילואים בצבא הסרבי, לחם במלחמת העולם הראשונה ונפצע בקרבות. פופס נסוג ביחד עם כוחות הצבא הסרבי דרך אלבניה ובהמשך נשלח לטיפול רפואי בציריך אשר בשווייץ. לאחר החלמתו רכש דוקטורט במשפטים באוניברסיטת ציריך וב-1919 שב לבלגרד. הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית של יוגוסלביה (אנ') ולאורך שנות העשרים כיהן כסגן נשיא המפלגה. במקביל, השתתף בניסוח תקנון "איגוד הקהילות הדתיות היהודיות בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים", שאושר בהמשך על ידי נציגי השלטון.

במישור הקהילתי פעל פופס בהצלחה לשיתוף פעולה בין הקהילה הספרדית לאשכנזית בבלגרד למען הקמת בית כנסת אשכנזי בעיר. ב-1925 נחנך בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד. פופס נמנה עם יוזמי הקמת "איגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה", כיהן כסגן נשיא האיגוד תחת הוגו שפיצר ולאחר פרישתו של שפיצר מונה ב-1933 לנשיא האיגוד. במסגרת תפקידו פעל לסייע לפליטים יהודים שהגיעו ליוגוסלביה מגרמניה הנאצית, אוסטריה וצ'כוסלובקיה. כן כיהן כסגנו של אלכסנדר ליכט בהנהגת התנועה הציונית בממלכה.

באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. פופס הצליח למלט את משפחתו לשטח הכיבוש האיטלקי. הוא שב לבלגרד ונעצר על ידי הגסטפו ביחד עם נכבדים מהקהילה. מבלגרד הועבר למעצר בגראץ. לאחר מספר חודשים שוחרר פופס, שב לבלגרד, ירד למחתרת והשתמש בזהות בדויה ובמסמכים מזויפים. לאחר שחרור יוגוסלביה התמנה פופס מחדש לנשיא איחוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה ופעל לסייע בשיקום שארית הפליטה.

פרידריך פופס נפטר בבלגרד ב-1948 והוא בן 73. היה נשוי לרוז'ה (1961-1883), ואב לשלוש בנות ובן.

קישורים חיצוניים
----------------

* לקראת יריד המזרח 1934, דואר היום, 16 באוקטובר 1933
* פרידריך פופס-ביוגרפיה, באתר makabijada.com (בסרבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **הקהילה היהודית בבלגרד**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 81.
2. ↑  מנחם שלח (עורך), **תולדות השואה - יוגוסלביה**, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמוד 11.
3. ↑  **מבוא**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 16.
4. ↑  **הקהילה היהודית בבלגרד**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 62.
5. ↑  מנחם שלח (עורך), **תולדות השואה - יוגוסלביה**, עמוד 81.
6. ↑  מנחם שלח (עורך), **תולדות השואה - יוגוסלביה**, עמוד 133.
**סרגיי צ'פליגין** (24 במרץ (5 באפריל) 1869 - 8 באוקטובר 1942) היה פיזיקאי ומתמטיקאי רוסי וסובייטי. הוא תרם רבות לחקר אווירודינמיקה והידרודינמיקה. על תרומתו לקידום תחומים אלו הוענקו לו מספר עיטורים ותואר גיבור העמל הסוציאליסטי. בשנת 1925 לצ'פליגין הונקה מדליית ז'וקובסקי עבור עבודות בתחום מחקריו ובשנת 1929 הוא התקבל כחבר מלא באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

ביוגרפיה
--------

סרגיי צ'פליגין נולד בעיירה במחוז ליפצק שלאחר מותו נקראה על שמו. כאשר צ'פליגין היה בין שנתיים אביו נפטר, אימו התחתנה שנית והמשפחה עברה לוורונז'. כבר בתקופת לימודים בבית הספר היה ברור שיש לו כישרון למדעים מדויקים. בגיל 14 הוא התחיל לתת שיעורים פרטיים. בשנת 1886 צ'פליגין סיים את בית הספר בהצטיינות והתקבל ללימודים באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1890 הוא סיים את הלימודים בפקולטה ללימודי פיזיקה ומתמטיקה ולפי בקשת ניקולאי ז'וקובסקי הושאר להמשך לימודים להכנה לפרופסורה. לצורך כך הוענקה לו מלגה בגובה של 50 רובל.

החל משנת 1893 צ'פליגין היה מלמד במוסדות להשכלה גבוה במוסקבה כולל אוניברסיטת מוסקבה ובשנת 1909 התקדם לדרגת פרופסור. בשנת 1911 הוא עזב את האוניברסיטה מסיבות פוליטיות אך המשיך ללמד מתמטיקה במוסדות אחרות.

לאחר מהפכת אוקטובר צ'פליגין המשיך בעבודת מחקר והרצאות לסטודנטים. בשנת 1918 לפי בקשת ניקולאי זוקובסקי הוא עבר לעבוד במכון לחקר תעופה החדש שהוקם על ידי השלטון הסובייטי. צ'פליגין עבד במוסד זה עד סוף חייו וגידל בו שורה של מתמטיקאים ופיזיקאים צעירים כולל מסטיסלב קלדיש לאוניד סדוב ומיכאיל לברנטייב.

בשנת 1942 צ'פליגין נפטר ממחלת לב בנובוסיבירסק ונטמן בנובוסיבירסק שטח מכון לחקר תעופה שנקרא על שמו. החל מאותה שנה אקדמיה למדעים מעניקה מדליה על שמו עבור המחקר בתחום המכניקה.

תחומי מחקר עיקריים
------------------

* הידרודינמיקה כולל חקר חוקי התנועה בסביבה נוזלית.
* מחקר בתחום עקרון המילטון.
* חקר אווירודינמיקה כולל חקר הכנף, כוח עילוי
* חקר משוואה דיפרנציאלית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי צ'פליגין** בוויקישיתוף

* סרגיי צ'פליגין, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* סרגיי צ'פליגין, באתר MacTutor (באנגלית)
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007440799405171
* BNE: XX1267701
* BnF: cb10059292d (data)
* GND: 122475321
* ISNI: 0000 0001 1036 6119
* LCCN: n84803154
* MGP: 102057
* NKC: uk20201067757
* NLG: 244283
* SUDOC: 083809538
* Trove: 1150610
* VIAF: 5815272
* WorldCat: lccn-n84803154

 |
**סרגיי קורובין** (ברוסית: **Серге́й Коро́вин**;‏ 19 באוגוסט 1858 – 26 באוקטובר 1908) היה צייר ריאליסטי רוסי; אחיו של קונסטנטין קורובין.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחת סוחרים אמידה. אמו הייתה מהאצולה, למרות שהם נרשמו רשמית כ"איכרים" ממחוז ולדימיר.

מ-1876 עד 1886 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה אצל וסילי פרוב, אלכסיי סאווראסוב ואילריון פריאנישניקוב, קרוב משפחה רחוק. 

מ-1888 עד 1894, ושוב מ-1898 עד 1907, לימד בבית הספר והיה חבר ב"איגוד האמנים הרוסים". הוא גם היה חסיד של הנודדים.

החל במחצית השנייה של שנות ה-90, הוא התרחק מגישתו הריאליסטית ואימץ סגנון סקיצה שהיה קרוב יותר לאימפרסיוניזם. הוא גם נטה להעדיף נופים.

בשנת 1900 הוא יצר איורים עבור הספר "האדרת" של גוגול. כמו כן יצר כמה ציורים יחד עם אחיו קונסטנטין, כולל אחד של קרב קוליקובו, במוזיאון ההיסטורי הממלכתי (1908).

הוא מת לפתע מאוחר יותר באותה שנה, מאי-ספיקת לב.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי קורובין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kenneth, Sergei Korovin, www.rusartnet.com (באנגלית)
2. ↑  Sergey Korovin Russian genre painter:: people:: Russia-InfoCentre, russia-ic.com
3. ↑  Pyotr Suzdalev, Сергей Алексеевич Коровин, Художник РСФСР (Artists of the RSFSR), 1967

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1013292871
* ISNI: 0000 0001 2103 2405
* NKC: jx20120406002
* RKD: 211933
* ULAN: 500120619
* VIAF: 96571186
* WorldCat: viaf-96571186

 |
המטוס במוזיאון התעופה של פרל הארבור בהוואי
**רוח הרפאים מהביצה** (באנגלית: **Swamp Ghost**) הוא כינוי שניתן למפציץ אמריקאי מדגם B-17E ששירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. בפברואר 1942, לאחר גיחת תקיפה של בסיס יפני במערב האוקיינוס השקט, אזל הדלק במטוס וטייסיו הנחיתו אותו בנחיתת חירום בביצה בפפואה גינאה החדשה. צוותו ניצל. בשנת 1965 התגלה המטוס הנטוש מחדש. בשנת 2006 הוצא ממקומו ומאז 2013 הוא נמצא במוזיאון התעופה של פרל הארבור שבהוואי.

המטוס
-----

המטוס, שמספרו 41–2446, נמסר לחילות האוויר של צבא ארצות הברית בדצמבר 1941. בפברואר 1942 יצא המטוס מהוואי והגיע דרך פיג'י לבסיס אוויר בקווינסלנד שבאוסטרליה. טייסיו היו סרן פרדריק איטון (Frederick C. Eaton, ‏1917-‏1994) וסרן הנרי הרלו (Henry Maynard Harlow, ‏1916-‏1976).

### המשימה

ב-23 בפברואר 1942 יצא המטוס ביחד עם חמישה מפציצים נוספים לגיחת ההפצצה האמריקאית הראשונה של הבסיס היפני ברבאול שבמזרח פפואה גינאה החדשה. לפי התכנית היה על המטוסים לנחות לאחר ההתקפה בשדה תעופה שליד פורט מורסבי כדי לתדלק ולהמשיך משם בחזרה לבסיסם באוסטרליה.

חמישה מפציצים בלבד הגיעו ליעדם ברבאול. מעל המטרה ספג המטוס נזק קרבי ממטוסי קרב יפנים. בדרכו חזרה לבסיסו אזל בו הדלק שדלף מחורים שניבעו במכליו. טייסיו ערכו נחיתת גחון במה שנראה להם כשדה פתוח. למעשה הייתה זו ביצת אגאיאמבו (Agaiambo) בצפון-מזרח פפואה גינאה החדשה.

המטוס נחת מבלי שגופו נשבר. תשעת אנשי צוות המטוס שרדו את הנחיתה. הם יצאו מהמקום במסע רגלי מפרך. נדרשו להם שלושה ימים וארבעה לילות על מנת לעבור שמונה קילומטר בביצה ולהגיע לשטח יבש. הם הסתייעו בכפריים ובפקיד אוסטרלי שנשלח לחפשם. הם הגיעו לחוף הים והמשיכו לפורט מורסבי, אליה הגיעו דרך הים 36 ימים לאחר הנחיתה בביצה. הם חזרו לאוסטרליה והמשיכו בשירות קרבי.

### חילוץ המטוס

בשנת 1965 נערך ביקור בשרידי המטוס לראשונה מאז שנחת וננטש בביצה. בשנת 1972 התגלה המטוס מחדש על ידי חיילים אוסטרלים שהתאמנו באזורו ונמצא במצב טוב יחסית, עם נזק ללהבי המדחפים וחלונות הפרספקס שלו בלבד. כל המיכשור, המקלעים והתחמושת שלו נמצאו במקומם. אז זכה לכינוי "רוח הרפאים מהביצה". במהלך השנים הגיעו מבקרים מספר פעמים אל המטוס במסוקים ונטלו עמם פריטים מציודו. פורסמו אודותיו ידיעות בעיתונים ואף במגזין נשיונל ג'יאוגרפיק. הרעיון לחלצו ולהציג אותו לראווה במוזיאון הועלה מספר פעמים.

בשנת 2006 חולץ המטוס מהביצה במבצע שמומן על ידי תרומות פרטיות. המטוס פורק למספר חלקים שהוטסו מהביצה באמצעות מסוק, הועמסו על דוברה והובאו לנמל לאה. שלטונות פפואה גינאה החדשה קבעו כי הוא חולץ מהביצה ללא רשות. כעבור ארבע שנים, ב-2010, הושג הסכם שבמסגרתו התירו השלטונות את הוצאת המטוס מפפואה גינאה החדשה כנגד תמורה כספית.

המטוס הובא בדרך הים דרך ניו זילנד לארצות הברית והוצג במוזיאון תעופה בעיר צ'ינו שבקליפורניה. בשנת 2013 נמסר המטוס למוזיאון התעופה של האוקיינוס השקט בפרל הארבור. הוא מוצג שם ועובר תהליכי שימור.

ראו גם
------

* Lady Be Good

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוח הרפאים מהביצה** בוויקישיתוף
* אתר The Swamp Ghost
* על המטוס, באתר Pcific Wrecks
* על המטוס, באתר Aero Archaelogy
* צילום אוויר של המטוס בביצה, באתר גוגל מפות
* המטוס (אורכב 21.03.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר מוזיאון התעופה של פרל הארבור
	+ הודעה לעיתונות על מסירת המטוס למוזיאון
גנרל **פרידריך מית** (בגרמנית: **Friedrich Mieth**;‏ 4 ביוני 1888 – 2 בספטמבר 1944), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

מית נולד ב-4 ביוני 1888 באברסוולדה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1906 התגייס מית לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לגדוד היגר ה-2. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם מית עם גדודו, וכיהן כמפקד פלוגה וכקצין מטה גדודי. על פעולותיו בקרבות קיבל מית את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף מית לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1933 הועלה מית לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1935 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-6 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-27, וב-1 באפריל 1938 הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-12.

### מלחמת העולם השנייה

ב-26 באוגוסט 1939 מונה מית לראש מטה הארמייה הראשונה, והשתתף עמה במהלך המערכה על צרפת. ב-10 בדצמבר 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-112, ובמהלך מבצע ברברוסה הוא לחם עמה כחלק מהקורפוס ה-35 כעתודת קבוצת ארמיות דרום, ולאחר מכן במסגרת הארמייה השנייה, עמה לחם בקרב קייב. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, והשתתפה בקרב הקשה על טולה. ב-24 בדצמבר 1941 הוא קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-24 בנובמבר 1942 הוא מונה למפקד יחידת האבטחה האחורית של קבוצת ארמיות דון. בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד קבוצת הקרב מית, שהשתייכה לפלגת הארמייה הולידט, שהפכה בהמשך להארמייה השישית החדשה, וב-21 ביולי 1943 הפכה קבוצת הקרב לקורפוס ה-4 החדש, יום לאחר שמית הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. מית לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרבות באוקראינה, וב-2 בנובמבר 1943 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, שעליו התווסף לו תוספת עלי האלון ב-1 במרץ 1944. בקיץ 1944 לחם הקורפוס ברומניה במהלך מבצע יאשי-קישינב, וב-2 בספטמבר נהרג מית כתוצאה מהתקף לב.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרידריך מית באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-35 (Höheres Kommando z.b.V. XXXV)
**מור פרידמן** (בהונגרית: **Friedmann Mór**; הראבוץ, 7 במרץ 1827 – בודפשט, 29 באוגוסט 1891) היה החזן הראשי של הקהילה היהודית של פשט.

ביוגרפיה
--------

מור פרידמן נולד כילד להורים אמידים שהתכוונו שבנם יהיה רב. הוא למד בבתי ספר לתלמוד תורה, אך עד מהרה בלט בקולו היפה, סופרן ידוע, וכבר בגיל שתים עשרה הוא פרנס את עצמו בתפילות בבית הכנסת. בבודפשט, הונגריה, קיבל אותו החזן דוד ברודר כחבר במקהלתו. לאחר לימודים בישיבה בפאפה ובברטיסלאבה, הוא היה מורה בברזובה, תוך המשך לימודיו במדעים החילונים והדתיים. בשנת 1844 למד חזנות אצל אביו של קרל גולדמארק, שהיה אז החזן של דויטשקרויץ (אז בתחומי ממלכת הונגריה. בתקופה זו הוא נסע לעיתים קרובות לשופרון הסמוכה כדי ללמוד קורס פדגוגי (להוראה). פרידמן היה הראשון שלימד בהונגרית בבית הספר היהודי בנמטקרסטור (דויטשקרויץ).

בשנת 1848 נבחר לחזן בשופרון. הוא הצטרף אז למורדי העם נגד יוסיפ ילאצ'יץ' (רוזן ממוצא קרואטי, גנרל בצבא הקיסרי האוסטרי) אך נקע את זרועו ושוחרר. מאוחר יותר למד בקונסרבטוריון של וינה והיה תלמידו של החזן הוינאי הנודע סולצר. בשנת 1850 הפך רשמית לחזן וגם למחנך, מזכיר ודרשן באחד מפרברי וינה בשל זכויותיו הרבות הוענק לו תואר "מורנו" על ידי הרבנות הוינאית.

ב-23 ביוני 1857 הוזמן להיות החזן הראשי של הקהילה היהודית של פשט, אך לפני שנכנס לתפקידו החדש, ערך סיור ארוך ברחבי העולם כדי להכיר על הקהילות היהודיות הגדולות. בפשט החל מיד לארגן את טקסי התפילות בבתי הכנסת על פי סדר התפילה של סולצר ובחלקו עם שיריו ופיוטיו הדתיים. הוא התפלל ושר כחזן לראשונה בפשט בחנוכת בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני (6 בספטמבר 1859).

"ספר השירים היהודי הדתי" שלו קידום מאוד את ה"הונגריזציה" של הקהילות היהודיות. חיבורי פיוטיו ושיריו שימרו את אופי של השירה הדתית היהודית תוך כיבוד כללי המוזיקת האמנותית. כדי להגן על האינטרסים המוסריים והחומריים של פקידי הקהילה הקים פרידמן עמותה וערך כתב עת משנת 1882 וכיהן כסגן נשיא "התאחדות המורים היהודים" מאז הקמתה. הוא הגיש כבר בשנת 1868 תזכיר לקונגרס היהודי ההונגרי לגבי הקמת בית ספר לחזנות. מפתיחת בית הספר התיכון של בית המדרש לרבנים בבודפשט הפך למורה שלו לשירה. מלך הונגריה פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה העניק לו את מדליית "צלב הזהב".

יצירותיו
--------

* שירים דתיים יהודיים לתפילות בבית הכנסת, לתפילות בבתי ספר, ארגן וערך לספר תפילה והוציא אותו עם תווי מוזיקה מור פרידמן, עידכן ותיקן אנדראש טטאי. פשט, 1861.
* הספד לזכרו של הברון יוז'ף אטווש. פשט, 1871.

70 תפילות ופיוטים שלו נותרו בכתב יד.

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ערך פטר אויווארי. מור פרידמן
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים
* פאל גוליאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים, איגוד הספרנים והארכיונאים ההונגרים, 1939–2002.
* מוסף ללקסיקון המוזיקה. עורך בנצה סאבולצ'י, אלאדר טוט. 1935

הערות שוליים
------------

1. ↑  מור פרידמן-במוזיאון העם היהודי בבית התפוצות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 97827560
* WorldCat: viaf-97827560

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מור פרידמן"**.
בית הממשלה הישן בשנות ה-70 של המאה ה-19.
המבנה בשנות ה-80 של המאה ה-19.
**בית הממשלה הישן** (באנגלית: **Old Government House**) הממוקם באוקלנד שבניו זילנד שימש כבית ממשלה - בית המגורים הרשמי של המושל הכללי של ניו זילנד מאז שהושלם בשנת 1856 ועד שנת 1966 עת הוחלף בבית הממשלה הנוכחי.

בית הממשלה הישן היה בית הממשלה השני בעיר אוקלנד. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ויליאם מייסון ובניתו הושלמה בשנת 1856. באותה עת הייתה אוקלנד בירה בפועל של ניו זילנד. לאחר שבשנת 1865 נבחרה העיר ולינגטון כבירת המדינה, הפך המבנה למבנה משני, והמושל התגורר בעיקר בבית הממשלה שבבירה.

המלכה אליזבת, מלכת ניו זילנד ובני משפחתה התגוררו במבנה שש פעמים, ובשנת 1953 שידרה אליזבת השנייה את נאום חג המולד שלה לכל ממלכותיה.

בשנת 1969 הועבר המבנה לידי אוניברסיטת אוקלנד, המשמשת בו כחדר לצוות המרצים, וכחדר הרצאות.

ראו גם
------

* בית הממשלה
* בית הממשלה בוולינגטון
* מבנים נוספים המכונים "בית הממשלה הישן"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הממשלה הישן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית הממשלה הישן
**תוכנית וויאג'ר מאדים** (באנגלית: **Voyager Mars Program**) הייתה תוכנית לחקר החלל של נאס"א לשליחת גשושיות לא מאוישות אל מאדים. המשימות תוכננו כחלק מתוכנית יישומי אפולו בין 1966 ל-1968 ותוכננו לשיגור ב-1974-5. מטרת שיגורן היה ביצוע משימות מקדימות לנחיתה מאוישת על המאדים.

במקור הציעה נאס"א להשתמש בנחתת שתוכנס לתוך תא פיקוד של חללית אפולו ותשוגר על גבי סטורן IB בעל שלב קנטאור. אולם מארינר 4 גילתה ב-1965 שאטמוספירת מאדים דלילה ביותר ולכן היה אפשר להסתפק במגני חום פשוטים יותר ולפיכך תוכננה חללית חדשה שכללה מקפת ונחתת. התכנון החדש הצריך משגר סטורן 5 לשיגור הנחתת והמקפת. המקפת תוכננה להיות גשושית מארינר משופרת, זהה לגשושיות מארינר 8 ו-9, בעוד הנחתת תהיה נחתת סרוויור שתשופר ויתווספו לה מצנחים ומנועי האטה נוספים.

תקצוב התוכנית יחד עם כל תוכנית יישומי אפולו הופסק ב-1968 והמשימה בוטלה לגמרי ב-1971, בעיקר בגלל ששיגור שתי הגשושיות על גבי משגר אחד היה מסוכן ויקר מדי.

למרות ביטול התוכנית, התכנונים והפיתוחים שיועדו לוויאג'ר - מאדים שימשו בסופו של דבר בתוכנית ויקינג של אמצע שנות ה-70.

השם **וויאג'ר** שימש לאחר מכן את חלליות מארינר 11 ו-12 שנקראו בשמות וויאג'ר 1 וויאג'ר 2 שנשלחו לחקור את כוכבי הלכת החיצוניים. גם חלליות הוויאג'ר אלו הגיעו מתוכנית גדולה יותר שתוכננה ובוטלה - הפלנטרי גראנד טור.

ראו גם
------

* פלנטרי גראנד טור
* תוכנית וויאג'ר
* תוכנית ויקינג
* תוכנית סרוויור
* תוכנית מארינר
* תוכנית החלל האמריקאית


| תוכניות נאס"א לחקר מערכת השמש |
| --- |
| פעילות | אקספלורר • וויאג'ר • חקר מאדים • משימות פלנטריות (דיסקברי • גבולות חדשים • חקר מערכת השמש) • פלאגשיפ • חקר עולמות אוקיינוס |  |
| הושלמו | פיוניר • מארינר • לונר אורביטר • ריינג'ר • סרוויור • אפולו • ויקינג • פלנטרי אובסרבר • MESUR • מרס סרוויור 98 • מארס סקאוט • מארס רובר |
| בוטלו | פלנטרי גראנד טור • וויאג'ר (מאדים) • פרומתאוס • קונסטליישן • ניו מילניום • מארינר סימן 2 |
היכל הספורט **ג'ינאסיו ג'ילברטו קרדוסו** (בפורטוגזית: **Ginásio Gilberto Cardoso**) הוא שמו של אולם ספורט שהוקם בעיר ריו דה ז'ניירו ב-1954 בסמוך לאצטדיון מרקנה ולכן מכונה גם **מרקנזיניו** (**Maracanãzinho**) שמשמעותו מרקנה הקטן. האולם שימש במשך שנים בתור אולמה הביתי של נבחרת ברזיל בכדורעף. 

ההיכל נבנה ב-1954 תוך חמישה חודשים בלבד והאירוע הראשון שאירח היה אליפות העולם בכדורסל של 1954 בה השתתפה לראשונה גם נבחרת ישראל בכדורסל. באותו טורניר שיא נוכחות הצופים באולם היה 35,000 צופים ביציעים שהיו אז יציעי עמידה. מאז אירח היכל הספורט תחרויות ספורט נוספות לצד מופעים ואירועים אחרים. בין תחרויות הספורט החשובות שאירח ניתן למנות את אליפות העולם בכדורסל 1963 (בה גם זכתה נבחרת ברזיל בכדורסל בטורניר הביתי), אליפויות העולם לגברים ולנשים בכדורעף ב-1960 ואליפות העולם לגברים בכדורעף ב-1990. במשך השנים ביציעי העמידה הותקנו מושבים וקיבולת האולם ירדה ל-13,163 מושבים. 

לקראת המשחקים הפאן-אמריקאיים שאירחה העיר ריו דה ז'ניירו ב-2007 עבר היכל הספורט שיפוץ מקיף שכלל התקנת מערכת מיזוג מרכזית, התקנת קוביית מסכים בגג האולם המשמשים גם כלוח תוצאות, נפערו פתחים בכיפת האולם המאפשרים חדירת אור יום טבעי וכן הוסדרו מחדש היציעים במטרה לשפר את זוויות הצפייה ומספר המקומות הוקטן בהם ל-12,300 מושבים (11,800 קבועים והשאר הסמוכים למגרש, הם טריבונות ניידות הניתנות להסרה). במהלך המשחקים אירח האולם את משחקי הכדורעף.

ב-2013 אירח האולם את אליפות העולם בג'ודו.

גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) אירח ההיכל את תחרויות הכדורעף ולאחריה את תחרויות הכדורעף בישיבה לנכים במשחקים הפאראלימפיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקנזיניו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרקנזיניו
* מרקנזיניו באתר הרשמי של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו

| מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 

לחצו על המיקום המתאים במפה לניווט |

 |