recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פונקציה ממשית** היא פונקציה המחזירה ערכים ממשיים. לעיתים קרובות פונקציה כזו מוגדרת על הישר הממשי או על חלק ממנו.

תכונות
------

תורת הפונקציות הממשיות קרויה אנליזה ממשית, והיא כוללת את החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי. תכונות מרכזיות של פונקציות הנחקרות בתורה זו כוללות חסימות, מונוטוניות, רציפות, גזירות ואנליטיות.

האנליזה הממשית מכירה במשפחות של פונקציות ממשיות. אם I הוא קטע ממשי, מסמנים ב-{\displaystyle D^{n}(I)} את מרחב הפונקציות הממשיות המוגדרות על I, וגזירות n פעמים; וב-{\displaystyle C^{n}(I)} את מרחב הפונקציות הממשיות המוגדרות על I, וגזירות n פעמים כך שהנגזרת ה-n-ית רציפה. הגדרה דומה אפשרית גם כאשר מדובר בהתנהגות בנקודה (כאשר הפונקציות מוגדרות בסביבה פתוחה שלה). המרחבים מקוננים זה בזה: {\displaystyle C^{\infty }\subset \cdots \subset C^{2}\subset D^{2}\subset C^{1}\subset D^{1}\subset C^{0}}, כאשר {\displaystyle C^{\infty }} הוא מרחב הפונקציות הגזירות אינסוף פעמים (אלו נקראות פונקציות חלקות).

דוגמאות
-------

* פולינומים כגון {\displaystyle f(x)=x^{2}}.
* סינוס: {\displaystyle f(x)=\sin x}.
* f(x) = e^x, פונקציית האקספוננט רציפה וגזירה אינסוף פעמים בכל הישר הממשי, בפרט {\displaystyle {\frac {\mathrm {d} }{\mathrm {d} x}}f(x)={\frac {\mathrm {d} }{\mathrm {d} x}}e^{x}=e^{x}}.
* הפונקציה f(x) = 1/x^2 מוגדרת בכל מקום בישר הממשי פרט ל-x=0. הפונקציה איננה חסומה בכל סביבה מנוקבת של נקודה זו.
* פונקציית דיריכלה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פונקציה ממשית** |

* פונקציה ממשית, באתר MathWorld (באנגלית)
שמו של שפססכאף ברשימת המלכים מאבידוס
**שפססכאף** היה פרעה מצרים העתיקה. השישי והאחרון מבין פרעוני השושלת הרביעית. מלך בין 4 ל-7 שנים בסביבות שנת 2510 לפנה"ס.

ביוגרפיה
--------

על משפחתו של שפססכאף לא ידוע דבר ודאי. הוא עלה לשלטון לאחר מותו של מנכאורע, כך שסביר להניח שהיה בנו. בהנחה שהוא אכן היה בנו של מנכאורע, אמו יכולה להיות חאמרנבטי השנייה או רקטר או אשה אחרת ששמה אינו ידוע לנו. בהתאם למנהג הפרעוני, ייתכן ושפססכאף נשא לאשה את אחותו חנטקאוס הראשונה אולם הדבר אינו ודאי כלל. המלכה בונפר נזכרת ככהנת שלו, מה שהוביל חוקרים שונים להנחה שהיא הייתה אשתו. אם כי היא יכולה להיות גם בתו. לא ידוע גם על אף צאצא ודאי שלו, אם כי ידוע כי אציל בן התקופה בשם פאהסהאפס היה נשוי לאשה בשם חמאת' הנזכרת כבת של מלך. ייתכן שהיא הייתה בתו של שפססכאף אולם ייתכן גם שהיא הייתה בתו של אוסרקף.

שפססכאף נחשב לשליט האחרון של השושלת הרביעית. מנתון מכנה אותו סברח'רס ומזכיר מלך נוסף בשם תמפתיס אשר שלט זמן קצר לאחר שפססכאף. עם זאת, בשום מקור אחר לא נזכר שמו של תמפתיס, ולפיכך יש השוללים את קיומו, ואחרים מזהים אותו עם הפרעה דדפרע אשר תקופת שלטונו אינה ברורה. רשימת המלכים מטורינו מזכירה אמנם שליט נוסף אשר שלט זמן קצר לאחר שפססכאף, אולם זהותו אינה ברורה. באשר לסיבות נפילתה של השושלת הרביעית, נותרו בעיקר אגדות, ונראה כי האירוע קשור לסכסוך בין הפרעה לכת כהני רע.

תקופת שלטונו אינה ודאית. ברשימת המלכים מטורינו נכתב כי מלך ארבע שנים. מנתון טוען כי מלך שבע שנים. קיומו ידוע לנו בעיקר מאזכורים אקראיים של כהני דת ששרתו תחתיו. בניגוד לקודמיו, שפססכאף לא בנה לעצמו פירמידה, אם כי שיפץ והשלים את פירמידת מנכאורע אשר בה נקבר אביו. עם זאת, באבן פלרמו צוין כי כבר בשעת שלטונו הראשונה של שפססכאף הוא בחר לעצמו מקום לבנות בו פירמידה. כנראה הוא לא סיים אותה, אולי בשל תקופת שלטונו הקצרה. קברו מזוהה כיום עם מסטבת פאראון. הועלתה השערה כי שפססכאף לא סיים את בניין הפירמידה שלו, ויורשיו החליטו להשלים אותה כמסטבה במקום כפירמידה.

במוזיאון לאמנות בבוסטון נמצא פסל ראש אשר בעבר היה מקבל לזהותו עם שפססכאף, אולם כיום מקובל להאמין כי הוא מנכאורע.

לקריאה נוספת
------------

* Tyldesley, Joyce. Chronicle of the Queens of Egypt. Thames & Hudson. 2006
* Dodson, Aidan and Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt. Thames & Hudson. 2004
* Grajetzki, Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary, Golden House Publications, London, 2005

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפססכאף** בוויקישיתוף
* שפססכאף
* שפססכאף, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ז'ן ורקוטר, **מצרים העתיקה**, הוצאת ספרים מ. מזרחי, 1963. מ' 61.
2. ↑  ג'מס הנרי ברסטד, **דברי ימי מצרים**, הוצאת ש. פרידמן, 1957. חלק א' עמ' 91.
3. ↑  ג'מס הנרי ברסטד, **דברי ימי מצרים**, הוצאת ש. פרידמן, 1957. חלק א' עמ' 90.
**ספירת תאים סומטיים** היא אחת הבדיקות לאיכות החלב.

תאים סומטיים הם תאים ממוינים הקשורים לגוף רב-תאי. בהקשר של בדיקת איכות החלב, תאים סומטיים הם בעיקר תאי דם לבנים (לויקוציטים), שמקורם מהדם וממח העצם. בכל מקרה בחלב יש גם תאים לבנים, בין אם זה חלב פרה, חלב אם, או כל חלב של יונקים.
תאים סומטיים הם בעיקר תאי דם לבנים המצויים באופן טבעי ומצויים גם במוגלה. כאשר יש ספירה גבוהה של תאים סומטיים בחלב ניתן להסיק כי חלה תגובה דלקתית בעטין שהוביל להיווצרות מוגלה, אולם יש להבהיר שההגדרה של מוגלה שונה מזו של תאים סומטיים.

ספירת תאים סומטיים נמדדת ביחידות של מספר התאים למ"ל. בחלב מפרות בריאות נמדדים ערכים של פחות מ-100 אלף תאים למ"ל. ספירת תאים סומטיים של מעל 300 אלף תאים למ"ל מעידה על פרות הנגועות בפתוגנים באופן קשה.

גורמים המשפיעים על ספירת התאים הסומטיים
---------------------------------------

ספירת התאים הסומטיים מעידה על אפשרות דלקות ולכן הספירה עולה במצבים בהם יש יותר חשיפה לדלקות, או כאשר יש פגיעה במערכת החיסונית של הפרה, בפרט:

1. בחשיפה לפתוגנים קשים. פתוגנים קלים גורמים לרוב לעליה של עד 50 אלף תאים למ"ל,
2. לאחר ההמלטה, בזמן יצירת הקולוסטרום ועד שבועיים לאחר ההמלטה,
3. באביב ובקיץ שבהם חשיפה גדולה יותר לזיהומים ולחרקים שמעבירים את הזיהומים,
4. שינויים במהלך היום, בחליבה בבוקר המדידה בדרך כלל נמוכה ב 20% מאשר אחה"צ.
5. מרווח קטן קבוע בין חליבות, דווקא מגדיל את הספירה, בשל הגדלת החשיפה לזיהומים,
6. תזונה לקויה,
7. לחץ פיזי ונפשי (סטרס).
8. ממשק החליבה - רטיבות, חיטוי וכו'.

ביצוע המדידה
------------

ספירת התאים הסומטיים מתבצעת על ידי הזרקת חומר צביעה פלואורסצנטי, אשר צובע את גרעין התא. לאחר מכן, התאים מוארים באור אולטרה-סגול, הגורם לחומר לפלוט אור ונספרים בעזרת מכפיל-אור.

המצב בישראל
-----------

קיימות חמש דרגות לרמת הזיהום בחלב:

1. עדר בריא (עד 100 אלף)
2. נגיעות נמוכה (100-200 אלף)
3. נגיעות בינונית (200-400 אלף)
4. נגיעות גבוהה (400-650 אלף)
5. נגיעות גבוהה מאוד (מעל 650 אלף)

נכון ל-2011, ת"י 55 לחלב פרה גולמי מתיר עד 400 אלף תאים סומטיים למ"ל, כלומר עד נגיעות בינונית. תקן זה מתייחס לממוצע חשבוני של 6 בדיקות במהלך 3 חודשים, כך שייתכן ערך גבוה יותר בבדיקות בודדות.
ממוצע ספירת התאים הסומטיים לשנת 2010 היה 202 אלף למ"ל (נגיעות בינונית).
ב-70% מהבדיקות נמצאו עד 220 אלף תאים סומטיים למ"ל.
ב-24.7% מהבדיקות נמצאו 220 עד 280 אלף תאים סומטיים למ"ל.
ב-5.3% מהמקרים נמצאו מעל 280 אלף תאים סומטיים למ"ל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  David L. Lee, influencing somatic cell count variation in cow milk samples
2. ↑  Advanced Instruments Inc. Somatic Cell Counting
3. ↑  מרינה גיפס ואפרים עזרא, השפעת אכיפת ת"י 55 לחלב גולמי על ספירת התאים הסומטיים בישראל בשנת 2002, מצגת קובץ PPT‏
4. ↑  שנתון מועצת החלב 2010
**תוכנית פלנטרי אובסרבר** (באנגלית: **Planetary Observer program**) היא תוכנית לחקר החלל של נאס"א שבוטלה לאחר שיגור משימה אחת - משימת מרס אובסרבר. התוכנית הייתה לבנות חלליות זולות לחקר מערכת השמש על ידי שימוש בחלקי לוויינים קיימים וטכנולוגיות ופלטפורמות שיגור קיימות.

היסטוריה
--------

אחרי תוכנית פלאגשיפ היקרה של שנות ה-70, חיפשה נאס"א במהלך שנות ה-80 דרך חדשה וסבירה יותר מבחינת המחיר, לחקר החלל במהלך שנות ה-90 ולאחר מכן. וועדת חקר מערכת השמש של נאס"א העלתה שתי תוכניות חדשות ב-1983: תוכנית פלנטרי אובסרבר ומארינר סימן 2. תוכנית פלנטרי אובסרבר החלה עם תוכנית מרס אובסרבר ויועדה לחקור את מערכת השמש הפנימית על ידי בניית חלליות זולות שיתבססו על לוויינים קיימים. לתוכנית מארינר סימן 2 לעומת זאת, תוכננו חלליות גדולות יותר שיחקרו את מערכת השמש החיצונית.

משימת הפלנטרי אובסרבר הראשונה, *מרס אובסרבר*, אושרה ב-1985. משימת לונר אובסרבר שהוצעה לשיגור ב-1997 יועדה לחקור את הירח לזמן רב ביותר במסלול קוטבי והמרקורי אובסרבר שגם כן תוכננה לשיגור ב-1997 יעדה לחקור את כוכב חמה. בעקבות קיצוצי תקציב של שנת 1992-3 נאלצה נאס"א לבטל את מימון הלונר ומרקורי אובסרבר ורק מימון המרס אובסרבר נמשך.

### מארס אובזרבר

 ערך מורחב – **מארס אובזרבר**  

המרס אובסרבר שוגר ב-25 בספטמבר 1992 כדי לחקור את מאדים. שלושה ימים לפני כניסת החללית למסלול סביב מאדים אבד הקשר עימה וניסיונות להתקשר אליה מחדש נכשלו.

### לונר אובסרבר

העלות המתוכננת של הלונר אובסרבר הייתה בין 500 ל-700 מיליון דולרים. החללית תוכננה להישלח אל הירח ולחוג סביבו במסלול של 70 ק"מ מעל פני הקרקע. משימת הלונר אובסרבר משכה התעניינות מצד ברית המועצות שאף הציעה לכלול בחללית מספר כלי מחקר משל עצמה.

ראו גם
------

* תוכנית החלל האמריקאית

| תוכניות נאס"א לחקר מערכת השמש |
| --- |
| פעילות | אקספלורר • וויאג'ר • חקר מאדים • משימות פלנטריות (דיסקברי • גבולות חדשים • חקר מערכת השמש) • פלאגשיפ • חקר עולמות אוקיינוס |  |
| הושלמו | פיוניר • מארינר • לונר אורביטר • ריינג'ר • סרוויור • אפולו • ויקינג • פלנטרי אובסרבר • MESUR • מרס סרוויור 98 • מארס סקאוט • מארס רובר |
| בוטלו | פלנטרי גראנד טור • וויאג'ר (מאדים) • פרומתאוס • קונסטליישן • ניו מילניום • מארינר סימן 2 |
**שני שבילין** הוא פרדוקס הלכתי בדיני ספקות המופיע במשנה במסכת טהרות. דוגמה למקרה זה הוא כאשר דבר טמא (כגון מת) נמצא באחד משני מקומות ציבוריים (רשות הרבים), ושני אנשים עברו בהם. כל אחד מהם באחד מהמקומות. במקרה זה ישנו כלל לפיו ספק טומאה ברשות הרבים - טהור, ועל כן אם אחד מהאנשים בא להישאל על מצבו, הוא יוגדר כטהור. הפרדוקס הוא במקרה ושני האנשים באים אחד אחרי השני, כך שאחד מהם הוא טמא בוודאי.

אופן הפרדוקס
------------

על פי המשנה, אם כל אחד מהאנשים בא לשאול על עצמו, הוא יוגדר כטהור, שכן התשובה שקיבל היא רק כלפי אותו האדם עצמו, ולא על חברו. ברור גם שאם שניהם באו לישאל יחד או שאחד מהם בא לשאול על שניהם יחד, וודאי שעלינו לטמא את שניהם מספק, שכן כאשר שניהם נשאלים יחד יודעים אנו בבירור שאחד מהם נטמא, ולא ניתן לטהרם, מאחר שהדבר תרתי דסתרי. 

על פי הגמרא במסכת פסחים, נחלקו התנאים באופן שאחד מהם בא לשאול על עצמו, ולאחר שטיהרוהו הוא בא לשאול גם על חברו. השאלה היא אם בכך שהוא שואל על שניהם במעמד אחד, נחשב הפסק לפסק הלכתי משותף, ואם כן לא ניתן לסתור את אותו פסק עצמו ולפסוק שגם חברו טהור, ומספק הוא יהיה טמא. או שמכיוון שהפסק לא היה יחד, ניתן לטהר גם את החבר, כיון שהפסק ניתן בנפרד, ונמצא שעדיין יש לו חזקה דמעיקרא האומרת שהוא טהור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרק ה' משנה ה' בדעת רבי יהודה. ועיין בפסחים י. והבנת המשנה שם
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף ב', עמוד א', על פי הסבר התוספות שם.
ספירקולות בגוף זחל
ספירקולות בגוף חיפושית
**סְפּירָקוּל** (מלטינית: Spiraculum, מהמילה Spirare = לנשום) או **סטיגמָה** (Stigma, מיוונית: כתם) הוא פתח בשלד החיצוני של חרקים וחלק מהעכבישים המאפשר כניסת אוויר למערכת הנשימה בעזרת מערכת צינורות הנקראות טרכאות (Tracheae).

בניגוד לבעלי החוליות הנושמים חמצן בעיקר דרך הפה. מערכת הנשימה של חרקים מבוססת על צינורות טרכאה המצויים לרוב בבטן או החזה של בעל החיים. צינורות אלו הן המנגנון העיקרי להעברת חמצן ישירות לרקמות. את הספירקול ניתן לפתוח ולסגור בצורה יעילה, להפחתת אובדן מים, בעזרת כיווץ שרירים הקרובים לפתח הספירקול. לכמה חרקים ימיים יש שיטות סגירה דומות או חלופיות כדי למנוע כניסת מים לטרכאה. העיתוי ומשך סגירת הספירקל יכולים להשפיע על קצב הנשימה של האורגניזם. לעיתים הספירקולות מוקפות בשערות כדי למזער את תנועת האוויר סביב הפתח, וכך למזער את אובדן המים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספירקול** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wilmer, Pat, Graham Stone, and Ian Johnston (2005). *Environmental Physiology of Animals*. United Kingdom: Blackwell Publishing. pp. 171–172.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
**פֵּרוּד** הוא מצב משפחתי של בני זוג נשואים החיים בנפרד זה מזה, מתוך כוונה, לפחות של אחד מהם, להתגרש. במדינות מסוימות מצב זה הוא מצב פורמלי, הכרוך בפנייה של בני הזוג לבית המשפט להכרה במצב זה. באחרות זהו מצב לא פורמלי, הנוצר במעבר של אחד מבני הזוג לדירה אחרת, אך לעיתים יש לו גם השלכות פורמליות.

פרידה אינה מובילה בהכרח לגירושים. בני הזוג שנפרדו עשויים להתפייס, ולחזור לחיות ביחד, בלא שיידרשו לצעד פורמלי כלשהו. אם אינם מתפייסים, ורצונם להתגרש, עליהם לפתוח בהליכי גירושים. במדינות אחדות, ובהן איטליה, אירלנד וספרד, חיים בנפרד הם שלב הכרחי, על-פי החוק, בדרך לגירושים. גם באחדות ממדינות ארצות הברית קיימת חובה כזו.

פרידה עדיין איננה גירושים, ולכן, במדינות האוסרות ביגמיה, פרוד אינו יכול להתחתן.

בישראל
------

בישראל חיים בנפרד של בני זוג אינם מצב פורמלי, אלא מצב שנוצר במעבר של אחד מבני הזוג לדירה אחרת. יחד עם זאת, אחדים מחוקי מדינת ישראל, כמו גם פסיקתם של בתי המשפט, מתייחסים למצב זה בעת קביעת זכויותיהם של בני הזוג.

פרוד ופרודה אינם רשאים להתחתן כל עוד לא התגרשו, אך בקרב יהודים אין סימטריה במעמדם, מאחר שבתלות בנסיבות הפרידה, הבעל עשוי להמשיך להיות מחויב במזונות אשתו גם לאחר פרידתם. מאידך, ילדהּ של פרודה מגבר אחר ייחשב לממזר, ויהיה פסול חיתון בבגרותו. צאצאי הפרוד, לעומת זאת, אינם ממזרים.

אחדים מחוקי מדינת ישראל מבדילים בין נשואים לפרודים:

* בפקודת מס הכנסה מוגדר בן זוג - "אדם נשוי החי ומנהל משק בית משותף עם מי שהוא נשוי לו". בהתאם לכך, פרוד אינו נחשב לבן זוג. פנייה לפקיד השומה תאפשר לפרוד לקבל זכויות זהות לאלה של גרוש.
* בחוק סיוע למשפחות שבראשן הורה עצמאי (לשעבר, "חוק משפחות חד-הוריות"), אחד התנאים לראייתו של אדם כהורה יחיד הוא: "חי בנפרד מבן זוגו תקופה של שנתיים לפחות ופתח בהליך על פי דין להשתחרר מקשר הנישואין ופעל במסגרת הליך זה שנתיים לפחות".

ראו גם
------

* עגינות
**כביש A6** (באנגלית: **A6 road**) הוא כביש ראשי הממוקם באנגליה ומחבר בין לוטון (צפונית ללונדון) לקרלייל בצפון-מערב אנגליה סמוך לגבול עם סקוטלנד.

הכביש הוא אחד מצירי התנועה ההיסטוריים החשובים בבריטניה אשר חיבר בין דרום לצפון אנגליה, במקביל לכביש ה-A1 המזרחי יותר שהגיע עד לאדינבורו. ה-A6 הוא הכביש הממוספר הרביעי באורכו בממלכה המאוחדת, אחרי ה-A1, ‏A38 וה-A31. כאשר קיבל את מספורו ב-1922 נקודת התחלתו הייתה ברנט בלונדון אז היה לכביש השני באורכו, אך עם הקמת ה-‏M25 בשנת 1986, נקודת התחלתו הוזזה ללוטון כ-27 ק"מ צפונה.

נתיב ה-A6
---------

כביש ה-A6 מתחיל במעגל תנועה על כביש ה-A505 שבעצמו מתחבר מערבית משם לכביש ה-A5 והכביש המהיר M1 כחלק מכביש הטבעת של לוטון. משם הכביש ממשיך צפונה ועובר את כביש הטבעת החיצוני של לוטון (B655), משם עובר את נהר הפליט וממשיך לאורך מחוז בדפורדשייר כשהוא עובר במרכז העיר בדפורד. הכביש עוקף את ראשדן ממערב וחוצה את נהר הנין אל תוך מחוז נורת'האמפטונשייר, דרומית לקיטרינג הוא מתחבר ל-A14 שמחליף אותו בציר התנועה עוקף קיטרינג, כשני קילומטרים צפון-מערבית לעיר הוא שוב יוצא ממחלף מה-A14 סמוך לרודרינג. משם הוא ממשיך ועובר את מרקט הרבורו ממזרח ומגיע אל תוך העיר לסטר, הוא מתחבר לכביש הטבעת הפנימי של העיר (A594) סמוך לתחנת הרכבת המרכזית, כאשר נתיב הכביש הופך לרחובות גרנבי, גלוטרי גייט וצ'רץ' גייט החוצים את מרכז העיר ובצד השני של כביש הטבעת הכביש הופך לדרך סינט מרגרט.

צפונית למרכז העיר לסטר ה-A6 עובר במחלף את ה-A563 (כביש הטבעת החיצוני) וה-A46 כהוא ממשיך צפונה לאורך נתיב נהר הסור. באזור קגוורת' הוא מתחבר במחלף רחב לכביש המהיר ה-M1 שממשיך צפונה לנוטינגהאם וה-A50 (עוקף דרבי) לכיוון מערב שמחליף את נתיבו, במחלף הבא ה-A6 יוצא צפון-מערבה לתוך העיר דרבי שם הוא חוצה את מרכז העיר ומשם ממשיך צפונה לאורך נתיב נהר הדרוונט כ-25 ק"מ עד שנכנס לפארק הלאומי אזור הפסגות סמוך לרוזלי. הכביש חוצה את חלקו הדרומי של הפארק הלאומי, עובר את בקסטון ומשם לסטוקפורט וללב העיר מנצ'סטר, נתיבו חוצה את מרכז העיר במספר רחובות בהם רחוב פיקדילי וצ'אפל, הוא יוצא מצידו השני של כביש הטבעת הפנימי סמוך לתחנת הרכבת סלפורד וממשיך לכיוון מערב אל מחוץ לעיר. 

כשמונה קילומטרים משם הוא חוצה את מחלף החיבור של ה-M60 וה-M61, אך לא מתחבר אליהם באופן ישיר אלא באמצעות ה-A580. נתיבו ממשיך מערבה במקביל לכביש ה-M61 כאשר הם מתעקלים לכיוון צפון, הוא עובר דרך צ'ורלי וממשיך מספר קילומטרים צפונה במקביל ל-M61 וה-M6 כאשר השלושה מתחברים עם ה-M56 דרומית לבמבר ברידג'. משם ממשיך ה-A6 צפונה, חוצה את נהר הריבל ונכנס לפרסטון, הוא ממשיך בנתיבו צפונה במקביל ל-M6 ועובר במרכז לנקסטר. 

הכביש חוצה את נהר הקנט ועולה צפונה לאורך גבול הפארק הלאומי אזור האגמים דרך קנדל, באזור פורסט הול הוא עובר דרך הפארק הלאומי לאורך מספר קילומטרים ואז נפגש שוב עם ה-M6 ומקביל אליו כאשר הוא עובר את פנרית' ומגיע לסיומו במחלף מספר 42 על ה-M6. נתיב ה-A6 ממשיך באמצעות דרך לונדון אל תוך מרכז העיר קרלייל ולאחר חציית נהר האידן הוא הופך ל-A7 אשר מחבר אותו ואת קרלייל לכיוון צפון-מזרח לעיר אדינבורו (באמצעות חיבור ל-A1 מדרום לעיר).

ראו גם
------

* כביש A1
* כביש A2
* כביש A3
* כביש A4
* כביש A5

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כביש A6** בוויקישיתוף
* כביש ה-A6 באתר 'כבישי סאייבר'.
**דוקיקיינוס** (שם מדעי: ***Dukecynus***) הוא סוג נכחד של יונק טורף מסדרת הספרסודונטה, הקרובה ליונקי הכיס. יונק זה חי באמריקה הדרומית במהלך אמצע המיוקן שלפני 13.8 עד 11.8 מיליון שנה מזמננו. הוא הוגדר ב-1997 בידי החוקר. משמעות שמו המדעי הוא: ה"כלב של אוניברסיטת דיוק". המאובנים התגלו בתצורות קבוצת הונדה (אנ') שבוילה ובטולימה שבקולומביה וכללו שרידי גולגולת שבורה, לסתות וכן עצם הירך ועצם הזרוע והוא נחשב לסוג היונק הטורף הגדול באזור בו נמצא וכן לבן סדרת הספרסודונטה הגדול ביותר שנמצא באזור. סוג זה כולל מין יחיד - *Dukecynus magnus* שפירושו: "גדול".

יונק זה היה טורף גדול בעל ניבים ארוכים בקדמת פיו ובעל זרועות רחבות שדמו לזרועות דובים. הוא הילך על כפותיו כמו דוב ואומנם היה איטי אך חזק מאוד עם לסתות בעלות עוצמת נשיכה גדולה.

הוא נחשב לקרובם של המשפחות הבוריהאיניים והתיילוקוסמיים אך היה בעל קשר פרפילטי איתם והשתייך לקבוצה הגדולה Borhyaenoidea, כשהיה בעל מאפיינים של לסוגים קטנים יותר שהיו קרובים אליו כמו *Prothylacinus* ו-*Lycopsis*. סוגים אלה היו בעלי חוטם מוארך ולסתות צרות יחסית ורובם היו קטנים אך הדיוקקיינוס היה גדול מהם בהרבה והוא הגיע לאורך של 2 מטרים ולמשקל 50–70 ק"ג, כך שהוא היה יכול להוות איום גדול על הפרסתנים הקדומים של האזור כמו האסטרפותריום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיוקקיינוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**מועדון הכדורגל פרוגרס נידרקורן** הוא מועדון כדורגל מהעיר נידרקורן, שבדרום מערב לוקסמבורג. המועדון נוסד בשנת 1919 וכיום משחק בליגת העל הלוקסמבורגית.

היסטוריה
--------

במהלך הכיבוש הגרמני של לוקסמבורג במלחמת העולם השנייה, המועדון שיחק בליגת מיטלריין.

השנים המוצלחות ביותר של המועדון היו בשלהי שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. מאז, הם לא זכו בתואר.

בעונת 06–2005, נידרקורן סיימה במקום השני בליגת המשנה בלוקסמבורג. משום הרחבתה של ליגת העל הלוקסמבורגית מ-12 קבוצות ל-14 קבוצות, נידרקורן עלו ליגה ביחד עם דיפרדנג' 03.

בעונת 17–2016, נידרקורן רשמה את כמות האוהדים הגדולה ביותר בליגה באותה השנה, עם 1,820 אוהדים. ממוצע כמות האוהדים במשחקי הבית שלה עמד על 710 אוהדים.

ב-4 ביולי 2017, נידרקורן ניצחה את גלאזגו ריינג'רס 2-1 בסיכום שני המשחקים במסגרת שלב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית לעונת 2017/18. הקבוצה הפסידה במשחק החוץ באצטדיון אייברוקס של ריינג'רס בתוצאה 0–1, אך הצליחה לנצח בביתה 0–2 ולהעפיל לשלב הבא על חשבונם של הסקוטים. ניצחון זה היה ניצחון הבכורה של הקבוצה במסגרת מפעל אירופי. בשלב המוקדמות השני, נידרקורן הודחה מהמפעל על ידי א.א.ל. לימסול לאחר הפסד 1–3 בסיכום שני המשחקים. נידרקורן הצליחה לרשום קמפיין יותר מוצלח בליגה האירופית לעונת 2018/19, כשהצליחה לגבור בשלב המוקדמות הראשון על גבאלה מאזרבייג'ן בתוצאה 1–2 בסיכום שני המשחקים ובשלב המוקדמות השני על בודפשט הונבד מהונגריה, גם באותה תוצאה, 2-1. בשלב המוקדמות השלישי נידרקורן פגשה את אופה. במשחק הראשון, אופה ניצחה בביתה בתוצאה 1–2, ובמשחק השני בבית של נידרקורן, כשהתוצאה הייתה 1–2 לזכות נידרקורן ושנראה שהמשחק היה אמור להישלח להארכה, שער בדקה ה-93 ושוויון 2-2 לזכות אופה, גרם להדחת הקבוצה מלוקסמבורג, ולמעשה מנע ממנה מפגש חוזר מהעונה הקודמת נגד ריינג'רס, בשלב הפלייאוף.

תארים והישגים
-------------

* **ליגת העל הלוקסמבורגית:**

**זכייה (3):** 1952-53, 1977-78, 1980-81
סגנות (6): 1931-32, 1936-37, 1976-77, 1978-79, 1981-82, 2017-18
* **הגביע הלוקסמבורגי:**

**זכייה (4):** 1932-33, 1944-45, 1976-77, 1977-78
סגנות (3): 1945-46, 1955-56, 1979-80

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרוגרס נידרקורן
* פרוגרס נידרקורן, ברשת החברתית פייסבוק

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
ציור של אישה אוחזת חבל קפיצה, תחילת המאה ה-19
חבל קפיצה
**דִּלְגִּית** (**קפיצה בחבל**) או **חבל קפיצה**, היא משחק ילדים. 

הדלגית היא בעצם חבל אשר מצויד בדרך כלל בידיות החזקה קלות, אשר עשויות להיות מחוברות באופן רופף בלבד לחבל, זאת כדי להתיר את סיבובו בתוכן.

הדלגית משמשת כמשחק ילדים תחרותי, כדוגמת גומי, וכן כאמצעי לשיפור קואורדינציה וסיבולת לב-ריאה במסגרת ספורטיבית בלתי תחרותית. 

ניתן לקפוץ בחבל לבד או בשיתוף פעולה. בשני המקרים, השימוש מאופיין בסיבוב החבל כך שהוא מקיף את הגוף, ובקפיצה במקום המתחילה כאשר החבל "מצליף" ברצפה. שימוש נוסף לחבל הוא המשחק "**הנחש בא**".

סוגי קפיצות
-----------

### קפיצה לבד

קפיצה לבד מאפיינת בעיקר את השימוש בחבל כאמצעי ספורט, או משחק בתורות המיועד לשני שחקנים - כאשר שחקן מחזיק בתורו וזכאי לקפוץ בחבל כל עוד לא נכשל. השיטה הקלאסית כוללת סיבוב החבל כאשר הידיים נותרות מקובעות במקום (ביחס לגוף), ורק פרקי הידיים נעים. שיטות מתוחכמות יותר כוללות הצלבת הידיים במהלך סיבוב החבל, קפיצה לאחור, או הצמדת הידיים.

### קפיצה בשיתוף פעולה

קפיצה בשיתוף פעולה היא משחק המיועד לשלושה שחקנים לפחות, ואינו בשימוש כאמצעי ספורטיבי. שני שחקנים מסובבים את החבל בתיאום תוך הנעת ידיהם במעגל גדול. על יתר השחקנים לחדור לתוך התחום המוקף בחבל, ולקפוץ בו מספר ספור של מחזורי סיבוב חבל. המספר נספר בדרך כלל באמצעות שיר משחק, המושר בפי כל המשתתפים, למשל:

א**ני** מזמי**נה** או**תך** לח**גוג** אי**תי** ב**יום** הולד**תי**"; "שתיים וארבע, ארבע ושתיים"; "אחד בזמן לפי שורה בהפסקות לראשונה לאורך כל המגילה";
הסיבוב והקפיצות מתוזמנות על פי ההברות המודגשות. במשחק המערב יותר משלושה שחקנים, מהווה נקודה מסוימת בשיר סמן לכניסתו של שחקן נוסף לתוך המרחב התחום בחבל. למשך פרק זמן מסוים קופצים שני שחקנים יחד, ובתום השיר הקבוע מראש, פורש השחקן הראשון (עדיין, בלי להפריע לתנועת החבל), כאשר השחקן הבא מתחיל לקפוץ לפי השיר מחדש.

הראשון בטור קובע את הסדר ואת צורת הקפיצות, ההולכת ונעשית מורכבת יותר ויותר. מי שעוצר את תנועת החבל תוך כדי קפיצותיו נפסל ומחליף את אחד הילדים המסובבים את החבל.

בדרך כלל הכניסה למתחם הקפיצה מתבצע מן הצד בו החבל יורד לכיוונך, ואולם מתקדמים נכנסים גם מן הצד ההפוך ומשלבים כניסות משני הצדדים.

בגרסה מורכבת יותר של המשחק מסובבים שני חבלים בשתי ידיים של כל מסובב לכיוונים מנוגדים, מה שמצריך מיומנות רבה יותר בקפיצה מבלי להיפסל.

### הנחש בא

משחק זה, המהווה אף הוא אימון ספורטיבי, ניתן למשחק באמצעות דלגית, אך גם באמצעות חבל פשוט. שחקן אחד עומד במרכז שטח פנוי, כאשר יתר השחקנים עומדים סביבו. השחקן, האוחז בקצה אחד של חבל, מסובב את החבל בגובה מסוים מעל פני הקרקע בקוראו "הנחש בא!". אם הצליף את החבל ברגלי אחד מן השחקנים, נפסל השחקן.

ראו גם
------

* גומי (משחק ילדים)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דלגית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חבל קפיצה** |

* סרטון פעלולים בקפיצה על חבל, מתוך אתר יוטיוב
* אתר למנויים בלבד ליזה פודראדו, הניו יורק טיימס, דאבל דאץ': הקפיצה בחבל עוברת מרחובות ניו יורק לאוניברסיטה בטוקיו, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2016
* דלגית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4221325-3
* NDL: 00568059
* NKC: ph569180

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בממייסדי דובק ותורם למוזיאון הארץ. אם התכוונתם לרופא ילדים, ראו שמעון מוזס.
ד"ר **ולטר מוזס** (1892 - 2 באפריל 1955) היה ממייסדי דובק ואספן ציפורים ועתיקות שהוריש את רכושו לעירית תל אביב להקמת מוזיאון ארץ ישראל.

ביוגרפיה
--------

מוזס נולד בגרמניה והיה ממייסדי אגודת בלאו-וייס בברלין. הוא גם היה פעיל בהסתדרות הציונית בגרמניה. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1925 עם רכוש רב וניהל את בית החרושת הראשון לסיגריות בבעלות יהודית, ש. לובלינר. בהמשך הקים עם נחום וסקביץ חברת תוצרת של סיגריות מבית חרושת לובלינר, שנודע גם תחת המותג מוזס-וסקביץ. באמצע שנות ה-30 הם התאחדו עם שותפים נוספים להקמת "דובק". בשנות ה-30 הוא היה פעיל בהנהלת הבנק הישראלי לתעשייה והיה ממקימי חוג עולי גרמניה.

מוזס התגורר בגפו ברחוב בוגרשוב בדירה בה אסף ציפורים בתור תחביב. הוא היה יו"ר אגודת הציידים של תל אביב. בשנת 1942 הוא הכין צוואה בה הוריש את כל רכושו, כולל אוסף הציפורים שלו, לעירית תל אביב לצורך הקמת מוזיאון לידיעת המולדת ומינה את פנחס רוזן וישראל רוקח כנאמנים. בסביבות שנת 1943 עבר לאסוף עתיקות, במיוחד כלי זכוכית, חרס ומטבעות.

מוזס נקבר ב-3 באפריל 1955 בבית הקברות נחלת יצחק. בהלווייתו השתתפו, בין השאר, ראש עירית תל אביב, חיים לבנון ושר המשפטים, פנחס רוזן. עזבונו, בשווי של 2-3 מיליון לירות, הועברה על פי צוואתו לידי עיריית תל אביב, עבור מוזיאון ארץ ישראל. בפרוץ מבצע סיני, הגיעו מהעירייה לדירתו לפנות את האוספים למרתף של ביתן הזכוכית במוזיאון תל אביב, מחשש שיפגע בהפצצה מצרית.

קישורים חיצוניים
----------------

* גרשום שוקן, על ולטר מוזס שאיננו, הארץ, 4 באפריל 1955

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר ולטר מוזס, דבר, 3 באפריל 1955
2. ↑  אשכנז, העולם, 23 ביולי 1920
3. 1 2  עזבון לשם יצירת מוזיאון לידיעת המולדת, ידיעות עיריית תל אביב, 15 בדצמבר 1942
4. ↑  ראש פינה, הארץ, 4 בינואר 1926  
במקצוע הטבק, הארץ, 14 במרץ 1926
5. ↑  זכריני, דבר, 31 בינואר 1928
6. ↑  דובק,  הירדן, 1 במאי 1936  
בבית חרושת דובק,  הירדן, 15 בינואר 1937
7. ↑  בבנק לתעשיה בע"מ, הארץ, 21 בדצמבר 1938  
האספה השנתית של הבנק לתעשיה, הַבֹּקֶר, 14 ביוני 1940  
בנק התעשיה משלם דיבידנדה, הארץ, 30 ביוני 1942
8. ↑  ברית הציונים הכלליים, הַבֹּקֶר, 17 ביולי 1939
9. ↑  ארנון מגן, המוזיאון של האספן התמהוני, למרחב, 9 בספטמבר 1959
10. ↑  ישראל רוקח, עזבונו של ד"ר ו. מוזס ז"ל, הַבֹּקֶר, 14 באפריל 1955
11. 1 2  מיכאל אוהד, הצייד שהפך לאספן, דבר, 3 בינואר 1958
12. ↑  אהבת המולדת ע"י הכרת המולדת, המשקיף, 22 במאי 1947
13. ↑  לויית ד"ר ו. מוזס, הצופה, 4 באפריל 1955
14. ↑  רכושו של ד"ר מוזס ז"ל - להקמת מוזיאון, הַבֹּקֶר, 10 באפריל 1955  
עזבון מוזס - 2-3 מליון ל"י, מעריב, 21 באפריל 1955
**דירק יאן דה חיר** (בהולנדית: **Dirk Jan de Geer**;‏ 14 בדצמבר 1870 – 28 בנובמבר[דרושה הבהרה] 1960) היה מדינאי ופוליטיקאי אשר כיהן כראש ממשלת הולנד בשתי קדנציות, השנייה במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא שימש בתפקידו עד למערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, במסגרתה הקרב על הולנד הביא לכיבוש ארצות השפלה בידי גרמניה הנאצית ולארגון מחדש של ארצות השפלה לתוך קומיסריון הרייך ארצות השפלה.

ביוגרפיה
--------

דירק היה בן בית האצולה דה חיר, יליד חרונינגן. לאחר שקיבל את הדוקטורט במשפטים בשנת 1895, עבד כעיתונאי ופעל כחבר מועצת העיר ברוטרדם (1901–1907).

הוא כיהן כחבר במפלגת האיחוד הנוצרי ההיסטורי בפרלמנט של הולנד (1907–1921, 1933–1939), שר האוצר (1921–1923, 1926–1933, 1939–1940), ושר הפנים (1925–1926). הוא המשיך את כהונתו השנייה כראש ממשלת הולנד של הממשלה ההולנדית הגולה (אנ') בלונדון לאחר המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה במסגרתה התרחש הקרב על הולנד בו הולנד נכבשה בידי הוורמאכט, צבא גרמניה הנאצית.

עם נפילת צרפת ביוני 1940 והקמת משטר צרפת של וישי פעל דה חיר בניסיון להביא להסדר בין האימפריה הבריטית לגרמניה, ניסיון ממנו התנערה המלכה וילהלמינה (גם היא בגלות בבריטניה), ועל כן הוא התפטר ב-3 בספטמבר 1940. הוא הופקד אז במשימה לאיי הודו המזרחית ההולנדיים, אך במקום זאת חזר להולנד, גונה והוקע ברדיו אוראניה, שידורי הממשלה הגולה מלונדון, ב-6 בפברואר 1941.

בגלל מאמצי התיווך שלו בשנת 1940 הוא הודח בשנת 1947 מכל תפקידיו הפוליטיים, הושת עליו קנס של 20,000 גילדנים, והוא נידון למאסר של שנה. עונש המאסר שלו הושעה בגלל מצב בריאותו הלקוי וגילו המבוגר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דירק יאן דה חיר** בוויקישיתוף
* דירק יאן דה חיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הפלישה הגרמנית להולנד, באתר בית אנה פרנק (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb156113632 (data)
* BPN: 80773688
* GND: 120200848
* ISNI: 0000 0003 7407 9594
* LCCN: n98016501
* NTA: 072457449
* VIAF: 79433691
* WorldCat: lccn-n98016501

 |
**פרודנסיו סאנצ'ס ארננדס** (בספרדית: **Prudencio Sánchez Hernández**;‏ 1 בספטמבר 1916 – 25 בפברואר 1998), שכונה **פרודן**, היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. שיחק במשך רוב הקריירה שלו בריאל מדריד.

קריירת משחק
-----------

פרודן החל את הקריירה שלו בקבוצה סלמנקה, בעונה הראשונה אי פעם של המועדון בליגה הבכירה בספרד, עונת 1934/35. הוא לא שיחק במשך שלוש שנים עקב מלחמת האזרחים בספרד, והוא חזר לשחק בעונת 1939/40, כאשר סלמנקה הייתה בליגה השנייה.

לאחר מכן עבר לשחק באתלטיקו מדריד, עימה זכה בעונת 1940/41 באליפות והוא גם הוכתר כמלך השערים של אותה עונה, עם 33 שערים. הוא חזר לשחק בסלמנקה, אך לאחר שלא הצליח לקדם את המועדון הוא עבר לשחק בריאל מדריד.

במשך חמש שנים לא הצליח לזכות עם ריאל מדריד באליפות, אם כי הוא זכה עימה פעמיים ברצף בגביע הספרדי, כשהוא כובש בשני הגמרים. בחצי גמר הגביע של 1943 פרודן כבש שלושער במשחק ההיסטורי בו ריאל מדריד ניצחה 1–11 בקלאסיקו. הוא סיים את הקריירה שלו בריאל סרגוסה, שם שיחק במשך עונה אחת בליגה השלישית.

תארים
-----

אתלטיקו מדריד
* אליפות ספרד: 1940/41

ריאל מדריד
* הגביע הספרדי (2): 1946, 1947

אישיים
* תואר הפיצ'יצ'י: 1940/41

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
**חוליו אנדרס ארקה** (בספרדית: **Julio Andrés Arca**; נולד ב-31 בינואר 1981 בקילמס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי או הקשר המרכזי. הוא מחזיק בדרכון איטלקי.

קריירת מועדונים
---------------

ארקה החל את הקריירה במחלקת הנוער המשובחת של ארחנטינוס ג'וניורס הידועה בייצור כישרונות ובה גדלו חלק מגדולי שחקני ארגנטינה. ב-1998 הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת בה שיחק עד שנת 2000.

בשנת 2000, אחרי שהרשים את מגלי הכישרונות של סנדרלנד בתום משחקה של ארגנטינה הצעירה עם מקבילתה האנגלית, הוחתם ארקה על חוזה תמורת 3.5 מיליון ליש"ט. כבר בעונתו הראשונה סחט ארקה מחמאות ואף נבחרת לשחקן הצעיר המצטיין של העונה. בעונתו השנייה נפצע לתקופה ארוכה וחווה פציעות חוזרות אשר גרמו לו להיעדר מהמגרשים ברוב חלקי העונה. ארקה העדיף להישאר בקבוצה גם עם ירידתה לליגה הראשונה, הוא היה משחקניה המצטיינים של הקבוצה אשר זכתה בעלייה בעונת 2004/2005. במהרה הפך ארקה לחביב הקהל גם לנוכח יכולתו, סגנון משחקו ההתקפי והטכני ונאמנותו לקבוצה.

בעונת 2005/2006 סנדרלנד ירדה שוב לליגה הראשונה וארקה הועבר למידלסברו תמורת 1.75 מיליון ליש"ט. בהופעת הבכורה שלו במדי מידלסברו, שבר ארקה אחד מאצבעות כף רגלו והושבת לתקופה קצרה. עם חזרתו מהפציעה, הפך ארקה לשחקן הרכב. כמו בסאנדלרנד, ארקה הוא אחד השחקנים האוהבים של הקהל. יכולתו במדי הקבוצה הביאה את מאמנו גארת' סאות'גייט להצהיר שלארקה מגיע זימון לנבחרת. ארקה מונה כקפטן הקבוצה בעונתו השנייה בקבוצה.

נבחרת
-----

ארקה שימש כקפטן הנבחרת הצעירה וזכה איתה גם במונדיאל הנוער ב-2001. עם זאת, ארקה טרם ערך הופעת בכורה במדי הנבחרת הבוגרת למרות יכולתו הטובה והמחסור במגנים שמאליים בנבחרת.

בדצמבר 2007 דחה ארקה את הרעיון לקבל דרכון בריטי ולשחק עבור נבחרת אנגליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוליו ארקה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של חוליו ארקה

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר BDFutbol

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* ארקה דוחה את האפשרות לייצג את אנגליה
**מנקין זהוב-צוואר** (שם מדעי: ***Manacus vitellinus***) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים אשר חיה ביערות הגשם הטרופיים והסובטרופיים של צפון אמריקה הדרומית בין קולומביה לפנמה. תפוצתו ביערות נמוכים שופעי שיחים למורדות הרי האנדים. מין זה נחקר לראשונה בידי החוקר ג'ון גולד ב-1843.

המנקין הוא עוף קטן באורך 11 ס"מ ומשקל 17.1 גרם בנקבות ו-19.3 גרם בזכרים. הזכר בעל נוצות בצבע אפור-זית עם כתפיים וחלק עליון של הכנפיים שחורים וחזה ועורף צהובים עד הפנים. הכיפה והחלק העליון של הראש שחור והמקור קטן וכהה. המנקין מושך נקבות בידי נוצותיו המרשימות וזקירת נוצות הסנטר הגדולות שלו. כמו כן הוא קורא קריאות נעימות ומבצע ריקוד על הענפים במטרה למשוך את הנקבות הפשוטות ודהויות יותר.

בניגוד להרבה ציפורי שיר, המנקין עוזב את בת זוגו לאחר ההזדווגות ומחפש נקבה אחרת בלי לעזור לגוזלים. המנקין ניזון ביער השופע מפירות ומחרקים.

**תת-מינים**:

* Manacus vitellinus vitellinus
* Manacus vitellinus amitinus
* Manacus vitellinus milleri
* Manacus vitellinus viridiventris

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנקין זהוב-צוואר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנקין זהוב-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599869205171

 |
**מנקין לבן-זקן** (שם מדעי: *Manacus manacus*) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים אשר חי באמריקה הדרומית מקולומביה, ונצואלה וטרינידד ודרומה עד ברזיל, בוליביה וצפון ארגנטינה.

תיאור
-----

המנקין הוא עוף קטן באורך 10.7 סנטימטרים ומשקל של 16.5 גרם בקירוב. הוא בעל רגליים כתומות וכסות נוצות לבנות אצל הזכרים, כאשר הכיפה הזנב והכנפיים שחורים וכך גם העיניים והמקור בעוד צבע הנקבות הדהויות ירקרק-מנומר, דומות מאוד למין מנקין זהוב-ראש.

הזכרים ידועים בניפוח ציצות הצוואר הרחבות שלהם בעת החיזור בזירות עם זכרים אחרים, מה שנראה מהצד כמו זקן לבן ונתן למין את שמו.

המנקינים חיים ביערות גשם, מטעים וביערות משניים. הם נפוצים ביותר סביב אגן האמזונאס, כאשר הם נעדרים רק מנהר פורוס שבדרום-מערב המדינה אמזונאס שבברזיל. הם פעילי יום הניזונים מפירות וחרקים בין הענפים הנמוכים והבינוניים ומקננים באותו אזור.

תפוצת המנקין רחבה בטבע אך כי הוא עלול להיפגע מבירוא יערות בעתיד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנקין לבן-זקן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנקין לבן-זקן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ארמון אל פאו** (בערבית: **قصر الفاو**; מכונה גם ארמון המים) ממוקם בבגדאד במרחק של כ-5 ק"מ (3.1 מייל) מנמל התעופה הבין-לאומי של בגדאד, עיראק. סדאם חוסיין הזמין את בנייתו בשנות ה-90 כדי להנציח את ההשתלטות מחדש של הכוחות העיראקים על חצי האי אל-פאו במהלך מלחמת איראן–עיראק.

ארמון אל-פאו ממוקם על מתחם נופש לשעבר במרחק של כ-5 קילומטרים מהאזור הירוק, אשר מכונה כיום האזור הבינלאומי או "IZ"[דרושה הבהרה]. במתחם וילות רבות וארמונות קטנים יותר, וכיום הוא אחד מבסיסי ארצות הברית/קואליציה הגדולים בעיראק (Camp Victory / Camp Liberty). הארמון מכיל למעלה מ-62 חדרים ו-29 חדרי רחצה. רבים מהחדרים הוסבו לשמש כמשרדים, ולאחר 2004 שימש הארמון כמפקדה של הכוח הרב-לאומי – עיראק (MNF-I), יחד עם מרכז המבצעים המשותף (JOC), ששימש במשך שנים כמרכז המבצעים המשותף ועבור החיל הרב-לאומי – עיראק (MNC-I) וכל ההיבטים המבצעיים של מלחמת עיראק. יבמתחם אגם מלאכותי המקיף את הארמון שבו גדל זן מיוחד של דג בס גדול המכונה בס סדאם, וכן קרפיונים גדולים. סדאם השתמש בעבר בארמון למסעות ציד ברווזים.

בגלל הנזק הקל מאוד לארמון אל-פאו ולמבנים אחרים שנמצאים במה שהיה מחנה ויקטורי, ההנחה הרווחת היא שמתכנני הפלישה ב-2003 התכוונו שאזור זה ישמש כמפקדה ושטח בסיס ראשי לאחר הלכידה כיבוש בגדאד. הארמון מוקף בחומות גבוהות עם מגדלי ביטחון שנבנו מראש, מה שתורם בקלות רבה יותר לשמירה ואבטחה עבור אתר הנופש לשעבר.

בשנת 2009, הקומיקאי סטיבן קולבר אירח שבוע של תוכניתו הקולבר ריפור מהארמון בשיתוף עם United Service Organizations.‏

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון אל-פאו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Newman, Bart (2008). *Because of Baghdad*. USA: Xulon Press. p. 48. ISBN 9781606470114.
2. 1 2  Williams, Brian. "Saddam's Al Faw Palace Not At All What It Seems." *NBC Nightly News,* 8 May 2007.
3. ↑  Hutchinson, Kristin "Members of B Company, 3rd Battalion, 144th Infantry Regiment, Pose Before Al-Faw Palace (אורכב 02.06.2008 בארכיון Wayback Machine)." *The Dispatch,* February 2007 (page 18).
4. ↑  "Stephen Colbert films show in Iraq". *www.army.mil* (באנגלית). נבדק ב-14 ביולי 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Colbert in fine form in Iraq". *Los Angeles Times*. 10 ביוני 2009. נבדק ב-14 ביולי 2022. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 140786852
* WorldCat (עם VIAF): 140786852

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ארמון אל-פאו"**.
**מחלף קישון** הוא מחלף ראשי באזור הצ'ק פוסט שבמזרח חיפה, הקרוי על שם נחל קישון. חלק מהמחלף הוא צומת "**צומת לב המפרץ**", הקרוי בשם זה על שם הקניון הסמוך.

מבנה המחלף
----------

מחלף קישון וצומת לב המפרץ מהווה מפגש דרכים המחבר בין:

* כביש 4 - עורק התחבורה העיקרי בכיוון צפון-דרום, קרוי באזור זה **שדרות ההסתדרות**, ומוביל צפונה לעבר הקריות, עכו, ודרומה לעבר מחלף הצ'ק פוסט, חיפה ונשר.
* כביש 22 - נתיבי המפרץ - דרך פרוורית מהירה המחברת בין מרכז העיר התחתית של חיפה, אזור התעשייה של חוף שמן, הקריות ופאתי עכו ("עוקף קריות").
* כביש 75 - במזרח הצומת, הקרוי **דרך העמקים** - עורק תחבורה בינעירוני בכיוון מערב-מזרח, המוביל לעבר מחלף יגור, יוקנעם, נצרת, עפולה וטבריה.

המחלף מאפשר נסיעה ללא מעבר בצמתים מכביש 22 מערב לכיוון כביש 75 מזרח, ובכיוון ההפוך. בעתיד מתוכנן חיבור של המחלף עם מנהרות הכרמל. המחלף אינו שלם ואינו מאפשר חיבור בכל הכיוונים בין הדרכים השונות. כך למשל אין חיבור בין כביש 4 וכביש 22 (כך שאין אפשרות נסיעה מאזור לב המפרץ לכביש 22 מערב או מזרח), וכן אין חיבור בין כביש 22 מזרח לכביש 75 מזרח, כך שלנוסעים מהקריות לכיוון מחלף יגור (ובכיוון ההפוך) מתחייב סיבוב פרסה דרך מחלף גשר פז.

גשר המחלף חולף מעל מסילת החוף, מרכזית המפרץ וצומת לב המפרץ, שהיא הצומת המחברת בין כביש 4 וכביש 75, ובנוסף מחברת בין כבישים אלו ובין קניון לב המפרץ, ומרכזית המפרץ.

מחלף קישון סמוך מאוד לשני מחלפים אחרים על כביש 22, מחלף מבוא כרמל המחבר בין כביש 22 מערב ודרך יגאל ידין (שהיא המשך של ציר אורך ראשי בקריות), ומחלף גשר פז המחבר את כביש 22 עם אזור הדר, החלק המזרחי של העיר התחתית, אזור נווה שאנן ודרך נחל הגיבורים.

בשנת 2013 נבנה מעט מדרום לגשר המחלף גשר נוסף, אשר משמש כחלק מ"מסילת העמק".

היסטוריה
--------

עד לפתיחת הצומת, עברה כל התחבורה מזרחה דרך צומת הצ'ק פוסט וכביש 752 המוביל לנשר, שהיה התוואי הקודם של כביש 75. בראשית שנות ה-90 נפתח בסמוך לצומת קניון "לב המפרץ", ונסלל כביש 75 בחלק שבין צומת יגור וצומת לב המפרץ, שחסך את הצורך במעבר דרך נשר ואזור המסחר והתעשייה הסמוך לה. בשנת 2002 נחנכה ליד הקניון תחנת "מרכזית המפרץ".

אל הצומת התנקזה מדרום תחבורה מחיפה, אזור הצ'ק פוסט ונשר, המגיעה מצומת הצ'ק פוסט. עד לסוף 2009 עברה דרך צומת קישון כל תנועת האוטובוסים אל מסוף מרכזית המפרץ וממנו. עקב עומס התחבורה שנוצר, הוחלט לסלול כביש גישה עוקף כמחצית הקילומטר לפני הצומת, אליו מתנקזים כל האוטובוסים המגיעים מהעיר (מדרום) וחלק מהאוטובוסים המגיעים מנשר (ממזרח) דרך צומת הצ'ק פוסט. השימוש בדרך זו נפסק, עם שדרוגה של מרכזית המפרץ בקיץ 2013.

בשנים 2010–2011 נבנה גשר חיבור מעל הצומת, שחיבר בין כביש 75 מזרח וכביש 22 מערב, ואיפשר חיבור ישיר בין אזור העיר התחתית וכביש 75. בכך צמצם מעט את נפח התנועה בצומת.

גלריה
-----

* צומת הקישון בהצטלבות שדרות ההסתדרות ודרך העמקים, מבט מדרוםצומת הקישון בהצטלבות שדרות ההסתדרות ודרך העמקים, מבט מדרום
* הצומת טרם תחילת בניית המחלף. מבט לדרום-מערב, אפריל 2009הצומת טרם תחילת בניית המחלף. מבט לדרום-מערב, אפריל 2009

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחלף קישון** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מחלף חוף שמן** | **מחלפים בכביש 22** | **הבא**:**מחלף מבוא כרמל** |
**מנקין ארוך-זנב** (שם מדעי: ***Chiroxiphia linearis***) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים, מיערות הגשם במרכז אמריקה.

אורכו של המנקין עד 10 ס"מ ומשקלו 18 גרם בממוצע. הוא בעל צבעים שחורים עם כנפיים כחולות וכיפה ורגליים אדומים. הזנב בעל 2 אברות ארוכות ודקות העוזרות לזכר להרשים את הנקבה. הנקבות והצעירים חיוורים יותר וצבעם ירוק זית. המנקין דומה מאוד למינים אחרים מהסוג *Chiroxiphia*.

הזכרים מבצעים ריקוד חיזור מורכב הכולל 2 מחזרים - מבצע ומתלמד המושכים יחדיו נקבה ומלהטטים זה מול זה באוויר ואחד מול השני במטרה למשוך אותה. ואולם רק הזכר המבצע יכול להזדווג עם הנקבה בסוף הריקוד. המתלמד צריך לחכות שמורו ימות או יסתלק לפני שיוכל בעצמו להזדווג עם נקבות.

זהו מין פוליגמי והנקבות מסתדרות בבניית הקן והטיפול בצאצאים ללא עזרת הזכרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנקין ארוך-זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנקין ארוך-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מאיאצטוס** (שם מדעי: ***Maiacetus***; מילולית: "אמא לווייתן") הוא סוג של לווייתן נכחד מהמשפחה פרוטוצטיים. הוא חי בתקופת האאוקן שלפני 47.5 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בפקיסטן בחבל בלוצ'יסטן לצד סוגי לווייתנים דומים. הסוג הוגדר ב-2009 ונכלל בו מין אחד - *Maiacetus inuus*.

מאפיינים
--------

המאיאצטוס הוא סוג לווייתנאי קדום שהגיע לאורך 2.6 מטר ולמשקל של 280 עד 390 קילוגרמים. בדיקה של מבנה השלדים שהתגלו הראתה הבדלים בין הזכרים לנקבות, שהיו כבדים יותר ב-12% בערך. הוא היה בעל ארבע גפיים מתפקדות ובעל זנב ארוך ללא אונות סנפיר. החרטום שלו היה רחב והלסתות היו מלאות בשיניים חדות שעוצבו לתפיסת דגים. הוא דמה במראהו לאמבולוצטוס מאותו אזור וכנראה חי באורח דומה.

ממצאי לווייתן זה שימרו נקבה עם עובר מתקדם בבטנה, הגילוי הראשון של עובר לווייתן קדום. ממצא זה הוכיח שהמאיאצטוס המליט את צאצאיו ביבשה, מאחר שפניהם הופנו קדימה דבר שיכול לגרום לטביעת הצאצא הנולד מתחת למים. כך הלווייתנים והדולפינים המודרניים ממליטים כשזנב העובר כלפי חוץ ורק לבסוף מגיח ראשו. מספר חוקרים חלקו על המסקנה וטענו שמדובר בפרט שנטרף בידי הבוגר, אך מאחר שאין עליו סימני שיניים אין הוכחות חותכות לכך.

בצורתו הלווייתן הותאם לאורח חיים אמפיבי וחי כמו לוטרה או תנין הן על היבשה והן במים, אך ככל הנראה הוא ניזון מדגים אחריהם רדף בתוך המים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאיאצטוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

  

השרידים שהשתמרו במאובן המאיאצטוס
מבט על ארמון דולמאבהצ'ה מכיוון הבוספורוס
מדרגות הבדולח המפורסמות
האולם הראשי (פרט)
**ארמון דולמאבהצ'ה** (בטורקית: **Dolmabahçe Sarayı**) הוא ארמון הממוקם באיסטנבול שבטורקיה, על הגדה האירופית של הבוספורוס.
הארמון שימש מקום מגורי הסולטאנים ומרכז השלטון של האימפריה העות'מאנית מ־1856 עד 1923.

מקור השם
--------

המקום בו נמצא הארמון היה במקור מפרץ על גדת הבוספורוס. במהלך המאה ה-18 מולא המפרץ על מנת לשמש גן מלכותי. שמו של הארמון מתאר תהליך זה: דולמה (**dolma**) פירושו ממולא, ובהצ'ה (**bahçe**) פירושו גן.

היסטוריה
--------

במהלך המאות ה־18 וה־19 עברו הסולטאנים הטורקים מארמון טופקאפי המיושן לארמונות שנבנו בגן זה, בשל היותם מודרניים. היו בהם מים זורמים ותאורת גז ובשלב מאוחר יותר גם חשמל וטלפון. במהלך השנים נבנו במקום מספר ארמונות. הארמון הנוכחי נבנה בשנת 1856 על ידי הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, בתכנונם של האדריכלים הארמניים קאראבט באלייאן ובנו ניקוגוס באלייאן.

ב־3 במרץ 1924 נחקק חוק שהעביר את הארמון לבעלות הרפובליקה הטורקית. מייסד הרפובליקה ונשיאה הראשון, מוסטפא כמאל אטאטורק, השתמש בו כארמון הנשיא ונפטר בו ב־10 בנובמבר 1938.

כיום הארמון משמש לעיתים לקבלת פנים של ראשי מדינות המבקרים בטורקיה.

חלקי הארמון
-----------

בארמון שלושה חלקים עיקריים:

* ה־**Mabeyn-i Hümâyûn** או **Selamlık** הוא האזור המיועד לסולטאן.
* **Muayede Salonu** - אולם הטקסים.
* ההרמון - **Harem-i Hümâyûn** - אזור נשות הסולטאן.

שטחו של הארמון כ־45,000 מ"ר, ובו 285 חדרים, 46 אולמות, 6 חדרי אמבטיה (חמאמים) ו־68 חדרי שירותים.

המפורסם בחדרי הארמון הוא חדר מדרגות הבדולח - בו כל מעקי המדרגות והמנורות עשויים בדולח באקארה.

בארמון מוצג אוסף תמונות שכולל מעל ל-200 יצירות. האוסף כולל 23 יצירות של איוואן אייווזובסקי ויצירות של ציירים נוספים כמו גוסטב בולאנז'ה, ז'אן-לאון ז'רום, אז'ן פרומנטן ועוד.

ראו גם
------

* ארמון טופקאפי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון דולמאבהצ'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארמון דולמאבהצ'ה (בטורקית)
* סיור צילומי בארמון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007600043005171
* GND: 7541746-7
* LCCN: nr2001022215
* TDVİA: dolmabahce-sarayi
* VIAF: 295310768
* WorldCat: lccn-nr2001022215

 |
**ג'ון קונור** (באנגלית: **John Connor**) הוא דמות בדיונית והפרוטגוניסט הראשי בסדרת סרטי "שליחות קטלנית". הדמות הומצאה על ידי ג'יימס קמרון והוזכרה בסרט שליחות קטלנית ב-1984, ב-1991 הוצגה לראשונה כנער על ידי השחקן אדוארד פרלונג בסרט ההמשך שליחות קטלנית 2. ב-2003 הופיעה הדמות בגילומו של ניק סטאל בסרט שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות, ב-2008 בסדרת הטלוויזיה שליחות קטלנית: יומני שרה קונור על ידי השחקן תומאס דקר. השחקן כריסטיאן בייל מגלם את דמותו של קונור בסרט שליחות קטלנית: התעוררות וג'ייסון קלארק בסרט שליחות קטלנית: ג'נסיס משנת 2015, שם דמותו של קונור היא האנטגוניסט.

סדרת סרטי "שליחות קטלנית"
-------------------------

בסיפר של העולם הבדיוני בו הוא נמצא, ג'ון קונור הוא דמות משיחית, אשר תוביל את המחתרת לניצחון על הרובוטים המחסלים הנשלטים על ידי סקיינט (מחשב העל הצבאי) שגורם ליום הדין (השתלטות הרובוטים והמחשבים על העולם, המהווים סיכון קיומי לאנושות). כאשר אמו, שרה קונור, הופכת למטרה לרובוט מחסל שנשלח אחורה בזמן בסרט הראשון, ג'ון שולח את לוחם המחתרת קייל ריס במטרה להגן עליה, בידיעה שבשלב מאוחר יותר שרה תכנס להריון מקייל, וג'ון עצמו ייוולד. ג'ון הודף את ניסיונות המחסל להרוג אותו בסרט השני והשלישי, לפני יום הדין. בסרט הרביעי, ג'ון הוא לוחם מחתרת לאחר שסקיינט השתלט והתרחשו אירועי יום הדין.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון קונור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

| סדרת שליחות קטלנית |
| --- |
| סרטים | שליחות קטלנית (1984) • שליחות קטלנית 2: יום הדין (1991) • שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות (2003) • שליחות קטלנית: התעוררות (2009) • שליחות קטלנית: ג'נסיס (2015) • שליחות קטלנית: גורל אפל (2019) |
| דמויות | המחסל • T-1000 • שרה קונור • ג'ון קונור • קייל ריס • סקיינט |
| שחקנים | ארנולד שוורצנגר • לינדה המילטון • מייקל ביהן • אדוארד פרלונג • רוברט פטריק • ניק סטאל • קלייר דיינס • קריסטנה לוקן • לנה הידי • תומאס דקר • כריסטיאן בייל • אנטון ילצ'ין • סאם וורת'ינגטון • אמיליה קלארק • ג'ייסון קלארק • ג'יי קורטני • לי ביונג-הון • ג'יי קיי סימונס |
| סדרות טלוויזיה | שליחות קטלנית: יומני שרה קונור |
| שונות | T2 3-D: Battle Across Time • משחקי וידאו • קומיקס • ספרים |
**באקה-ג'ת** (בערבית: **باقة جت**) הייתה עיר בנפת חדרה של מחוז חיפה. היא כללה בתוכה את העיר **באקה אל-גרבייה** ואת המועצה המקומית **ג'ת** שאוחדו בשנת 2003 כחלק מחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל. 

בנובמבר 2006 מונתה לעיר ועדה קרואה בראשות יצחק ולד. בנובמבר 2008 דנה הכנסת בהצעת חוק שנועדה לבטל את איחוד הרשויות ולהשיב את המצב לקדמותו. ההצעה זכתה בקריאה השנייה לתמיכה של 49 חברי כנסת, לעומת מתנגד אחד, ואולם מאחר שמדובר בהצעת חוק תקציבית, לפי חוק יסוד: משק המדינה נדרשו 50 חברי כנסת לשם אישורה, ולכן לא התקבלה. ההצעה נדונה מחדש בכנסת ה-18 ואושרה ביולי 2010. ביטול האיחוד נכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 2010.

באקה אל-גרבייה
--------------

 ערך מורחב – **באקה אל-גרבייה**  

**באקה אל-גרבייה** (ערבית: **باقة الغربية**, תעתיק מדויק: "באקה אלע'רבייה", משמעות השם: "באקה המערבית") הוכרזה כעיר בשנת 1996 ואוחדה עם המועצה המקומית ג'ת בשנת 2003. באקה היא אחד משלושה כפרים פלסטיניים שחולקו לשניים ב-1949, עם קביעת הקו הירוק לאחר מלחמת העצמאות: באקה אל-גרבייה (באקה המערבית) היא החלק שנשאר בצד הישראלי של הגבול ובאקה אל שרקייה (באקה המזרחית) היא החלק שנשאר בצד הירדני של הגבול. בתקופת המנדט הבריטי הייתה באקה יישוב במחוז טולכרם.

באקה נחשבת למרכז עירוני עבור הכפרים השכנים, ויש בה מוסדות חינוך ובריאות. תושבי באקה מתפרנסים בעיקר מתעשייה ומעט מחקלאות, ורוב תושביה עובדים בערים הסמוכות או במפעלים בתל אביב, חיפה, גוש דן והשרון.

ג'ת
---

 ערך מורחב – **ג'ת**  

הכפר **ג'ת** (בערבית: **جت**) שוכן על גבעה בסמוך לקו הירוק, ודרומית לבאקה אל-גרביה. זקני הכפר יודעים לספר שהכפר נוסד על ידי 5 אחים, שכל אח הפך למשפחה במרוץ הימים, ונוספו משפחות ממקומות אחרים. ג'ת הייתה מועצה מקומית עצמאית מ-1959 ועד האיחוד ב-2003.

תושבי ג'ת מתפרנסים בעיקר ממקצועות חופשיים, כשכירים, ביניהם הרבה עובדי הייטק ומעט מתפרנסים מחקלאות ותעשייה. רוב תושביה עובדים בערים הסמוכות או במפעלים בתל אביב, חיפה, גוש דן והשרון. בג'ת שיעור גבוה של תושביה הם בעלי תארים גבוהים. מצבם הכלכלי של תושבי ג'ת טוב יחסית לאוכלוסייה הערבית במדינה.

אוכלוסייה
---------

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לדצמבר 2010, מתגוררים בבאקה-ג'ת 35,162 תושבים. האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.6%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תש"ע (2009-2010) היה 57.2%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2009 היה 5,115 ש"ח (ממוצע ארצי: 7,070 ש"ח).

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מפות של באקה-ג'ת** |

* עיריית באקה-ג'ת

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יוני 2023 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2021.
2. 1 2 3 4  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2021
3. ↑  חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה אל גרבייה וג'ת) התש"ע-2010, ס"ח 2256 מיום 29.7.2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574021905171
* VIAF: 6089147270611335700002
* WorldCat (עם VIAF): 6089147270611335700002

 |
המכובד ד"ר **ג'ון עמנואל קורטס** (באנגלית: *John Emmanuel Cortes*) הוא אקולוג, זואולוג, שופט שלום וחבר הפרלמנט של גיברלטר מטעם מפלגת העבודה הסוציאליסטית של גיברלטר. קורטס נשוי, ויש לו 2 ילדים.

ביוגרפיה
--------

ב-1976, נעשה קורטס למזכיר הכללי של החברה לידיעת הטבע ואורניתולוגיה של גיברלטר (GONHS), ומאז 1991 כיהן בתפקיד המנהל של הגנים הבוטניים של גיברלטר עד לכניסתו לפרלמנט בשנת 2011. 

קורטס למד אקולוגיה בלונדון. בשנת 1983 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה באקולוגיה של בעלי חיים מאוניברסיטת אוקספורד. כסטודנט, הקים קורטס את התאחדות הסטודנטים של גיברלטר. קורטס בעל דרגת חבר (MBE) במסדר האימפריה הבריטית.

בין 1983 ו-1991, היה קורטס גם עובד מדינה, עד הגיעו למשרת המנהל הכללי של רשות הבריאות של גיברלטר. נוסף על כך, היה קורטס שופט שלום במשך 17 שנים, ובשנת 2009 נבחר לנשיא התאחדות שופטי השלום של גיברלטר (Gibraltar Magistrates' Association).

בדצמבר 2011, עם בחירתו לפרלמנט של גיברלטר, התפטר קורטס מכל תפקידיו הציבוריים האחרים, ומונה על ידי ראש השרים פביאן פיקארדו לתפקיד שר הבריאות והסביבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון קורטס** בוויקישיתוף
* שר הבריאות והסביבה - אתר המידע של ממשלת גיברלטר.
* משרד הבריאות והסביבה - אתר המידע של ממשלת גיברלטר (עם קורות חיים קצרים).

הערות שוליים
------------

1. ↑  "John Cortes" (באנגלית).
2. ↑  "Profiles of UKOTCF Council Members and other Officers" (באנגלית).
3. ↑  "John Cortés nuevo candidato a las listas del GSLP de Picardo", אתר "campodegibraltar.es", מ-21 באוקטובר 2011 (בספרדית).
4. ↑  "Picardo Announces New Govt. Ministerial Portfolios", גיברלטר כרוניקל, מ-13 בדצמבר 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1077955
* BnF: cb142677378 (data)
* ISNI: 0000 0000 5927 2693
* LCCN: n92102697
* SUDOC: 127197869
* VIAF: 74064453
* WorldCat: lccn-n92102697

 |