recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דויד מנגה** (בצרפתית: **David Manga**; נולד ב-3 בפברואר 1989) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ. לזכותו 15 הופעות בנבחרת הרפובליקה המרכז אפריקאית.

קריירה
------

אביו של מנגה נולד ברפובליקה המרכז אפריקאית ואימו נולדה בקמרון. מנגה נולד בפריז, גדל והתחנך באקדמיה לצעירים של מועדון הכדורגל פריז סן-ז'רמן. בשנת 2007 עבר לאייזנשטאדט (אנ') מהליגה השלישית באוסטריה. בשנת 2008 חתם בקבוצת מינכן 1860 והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.

ב-15 באוגוסט 2011 חתם בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-21 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הגביע הסרבי נגד נובי פאזאר. ב-21 באפריל 2012 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בדקה ה-93 נגד סמדראבו. מנגה שותף בתשעה משחקי ליגה בעונה זו, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות.

בספטמבר 2012 הגיע מנגה לישראל, והושאל לקבוצת הפועל רמת גן מליגת העל. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 18 שערים בכל המסגרות וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר ניצחון על עירוני קריית שמונה במשחק הגמר, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-13 ביוני 2013 חתם מנגה לשלוש שנים בעירוני קריית שמונה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 11 שערי ליגה ושלושה שערים במשחקי גביע המדינה, בו זכה עם הקבוצה לאחר ניצחון על מכבי נתניה במשחק הגמר. היה זה הגביע הראשון בתולדות המועדון והשני ברציפות של מנגה. בעונת 2014/2015 כבש שבעה שערי ליגה והיה שותף לעונה מוצלחת נוספת של הקבוצה, אשר סיימה במקום השני בליגה. לאחר שלא הצליח להתאושש מפציעה, בינואר 2016 שוחרר מהקבוצה. בפברואר 2016 עזב את ישראל וחתם בטרגו מורש, אך עזב אותה מיד לאחר מכן וחתם בברואה מליגת העל הבולגרית.

ב-24 בינואר 2017 חזר לישראל וחתם בהפועל אשקלון עד לסיום העונה. בתום העונה עזב את ישראל וחתם בזירה מליגת העל האזרית. ב-11 בינואר 2018 חזר להפועל אשקלון וחתם עד לסוף העונה. ב-15 באוגוסט 2018 חתם מנגה בלבדיאקוס היוונית.

### נבחרת הרפובליקה המרכז אפריקאית

מנגה הוא שחקנה של נבחרת הרפובליקה המרכז אפריקאית. ב-10 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, נגד נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012.

תארים
-----

פרטיזן בלגרד
* אליפות: 2011/2012

הפועל רמת גן
* גביע המדינה: 2012/2013

עירוני קריית שמונה
* גביע המדינה: 2013/2014
* אלוף האלופים: 2015/2016

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דויד מנגה** |

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* יניב טוכמן, דויד מנגה: "יש לי מה להחזיר לקרית שמונה", באתר nrg‏, 13 באפריל 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי זריהן, ‏רשמית: דויד מנגה חתם עד לתום העונה באשקלון, באתר ערוץ הספורט, ‏24 בינואר 2017
2. ↑  אופיר סער‏, הפועל אשקלון: דויד מנגה ודובב גבאי ערכו אימון בכורה במועדון, באתר וואלה!‏, 11 בינואר 2018
**פול ויקטור לואי ציפסר** (בגרמנית: **Paul Victor Louis Zipser**; נולד ב-18 בפברואר 1994) הוא כדורסלן גרמני המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בבאיירן מינכן.

קריירה
------

ציפסר החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2010, בקבוצת העיר בה נולד, היידלברג. ב-18 בינואר 2013 חתם לארבע עונות בבאיירן מינכן.

ב-21 באפריל 2015 נרשם לדראפט 2015 ב-NBA, אך החליט להמתין. בעונת 2015/2016 זכה בתואר השחקן הגרמני הצעיר הטוב ביותר בבונדסליגה. בתום העונה ניגש לדראפט 2016 ב-NBA.

ב-23 ביוני 2016 נבחר על ידי שיקגו בולס בבחירה ה-48 בדראפט. ב-15 ביולי הוא חתם על חוזה בקבוצה. במהלך עונת 2016/2017 ב-NBA שיחק ציפסר 44 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 5.5 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-0.8 אסיסטים ב-19.2 דקות למשחק, והעפיל עם הקבוצה לשלב הפלייאוף, בו הפסידה 2–4 לבוסטון סלטיקס בסיבוב הראשון. במהלך עונת 2017/2018 ב-NBA שיחק ציפסר 54 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 4 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-0.9 אסיסטים ב-15.3 דקות למשחק. את העונה סיימו הבולס במקום ה-13, עם מאזן של 27–55, ולא העפילו לפלייאוף. במאי 2018 עבר ניתוח ברגלו השמאלית עקב שבר. ב-14 ביולי 2018 הבולס סיימו את חוזהו. במהלך שתי עונותיו בקבוצה, ציפסר נשלח מפעם לפעם לווינדי סיטי בולס, קבוצתה של הבולס בליגת הפיתוח של ה-NBA.

לאחר שבינואר 2019 היה קרוב לחתימה בברוקלין נטס, ב-17 בינואר 2019 חתם בסן פבלו בורגוס מליגת העל הספרדית.

ב-5 באוגוסט 2019 שב לבאיירן מינכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול ציפסר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  2016 NBA Draft -- Chicago Bulls draft Paul Zipser, German SF, at No. 48 overall, ESPN.com, ‏2016-06-24 (באנגלית)
2. ↑  Bulls sign Paul Zipser, www.nba.com (באנגלית)
3. ↑  Nets vs. Bulls - Game Recap - April 12, 2017, ESPN (באנגלית)
4. ↑  Bulls F Paul Zipser has surgery to repair broken left foot, www.nba.com (באנגלית)
5. ↑  Bulls sign Jabari Parker, www.nba.com (באנגלית)
**שחיינית רחבת-מקור** או **שחיינית אדומה** (שם מדעי: *Phalaropus fulicarius*) היא מין של עוף מים ממשפחת החרטומניים.

מאפיינים
--------

מידות ממוצעות: אורך: 21 ס"מ. משקל: 63 ג' לנקבה, 50 ג' לזכר. מוטת כנפיים 42 ס"מ.

שלא כמקובל בעולם העופות הנקבה גדולה מהזכר, וצבעונית יותר ממנו בלבוש הקיץ שלה: כיפה שחרחרה, לחיים לבנות, גרון וגחון בצבע אדמדם-חלוד, מקור צהוב עם קצה שחור, גב מפוספס בחום-לבן ורגליים אפורות. לבוש החורף פחות צבעוני, בצבעי לבן, אפור ואפור-תכול. בלבוש זה דומה שחיינית רחבת מקור לשחיינית צרת מקור והאבחנה העיקרית בין המינים נעשית על-פי צורת המקור, שהוא עבה יותר אצל הראשונה.

השחייניות מתאפיינות בקרומי-שחייה נפרדים, כלומר, אחד בכל אצבע. מאפיין זה נמצא אצל מעט עופות מים, ביניהם האגמייה.

תזונה
-----

מין זה ניזון מפלנקטון, חרקי מים וסרטנים ירודים. דרך ליקוט המזון היא ייחודית: השחיינית שוחה במעגלים קטנים, יוצרת מערבולת קטנה, ומלקטת במקורה, תוך כדי סיבוב, את המזון שעולה במערבולת.

תפוצה ואזורי מחיה
-----------------

שחייניות רחבות מקור חיות ודוגרות בחוג הארקטי של אירו-אסיה - גרינלנד, איסלנד, סיביר - ובצפון אמריקה. לקראת החורף הן נודדות לדרום אפריקה ודרום אמריקה בהתאמה (ר' מפת תפוצה קיץ-חורף). בשל עובדה זו הן נחשבות לנודדות ארוכות-טווח.

בישראל הן נחשבות למזדמנות נדירות ביותר, עם תצפיות בודדות בכל שנה.

אזורי המחיה שלהן הם מקווי מים, והן מבלות את רוב זמנן בשחייה (מכאן שמן). הן מותאמות למחיה במים מתוקים ומלוחים כאחת, ומרבות להימצא בלב ים, בעיקר בעונת הנדידה והחורף.

רבייה
-----

מין זה מתאפיין בהתנהגות רבייה יוצאת דופן, שנצפית רק אצל מיני ציפורים מעטים: היפוך תפקידים בין הזכר לנקבה. לא רק שהנקבה היא המחזרת אחרי הזכר אלא שלאחר הטלת הביצים היא עוזבת את הקן ומחפשת בן זוג אחר לרבייה. תופעה זו נקראת רבייה פוליאנדרית - נקבה אחת עם מספר זכרים. הדגירה וגידול האפרוחים מוטלים על הזכר לבדו. גם הנדידה דרומה מתבצעת בנפרד: הנקבות יוצאות מוקדם יותר, מיד לאחר הטלת הביצים האחרונה. הזכרים והצאצאים הצעירים יוצאים דרומה כחודש-חודשיים לאחר מכן.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* Museum specimenMuseum specimen

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחיינית רחבת-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* יום האב הבינלאומי: ציפורי ישראל ששינוי תפקידים אתר ynet.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחיינית רחבת-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אבייל** (באנגלית: **Aweil**; בערבית: **أويل**) היא עיר הבירה של מדינת צפון בחר אל-ע'זאל, אחת מעשר המדינות בדרום סודאן.

מיקום
-----

העיר אבייל נמצאת בנפת מרכז אבייל במחוז צפון בחר אל-ע'זאל שבצפון מערב דרום סודאן ובסמוך לגבול הבינלאומי עם סודאן. העיר נמצאת 800 ק"מ צפונית לעיר הבירה, ג'ובה.   
 הקואורדינטות של העיר הן: 8° 46' 48.00"N, 27° 24' 0.00"E.

סקירה
-----

התשתיות בעיר מפותחות יחסית לשאר הערים בדרום סודאן וכוללות תחנת רכבת פעילה, בית מלון, שדה תעופה, אצטדיון כדורגל, אוניברסיטת צפון בחר אל-ע'זאל ובית חולים ציבורי. העיר משמשת כבסיס מרכזי לצוותים שנשלחים על ידי האו"ם וארגונים פרטיים המספקים עזרה ותמיכה במדינה כולה.

בשל העובדה שהעיר ממוקמת בסמוך להתמזגות של נהר הלול (Lol River) עם נהר הפונגו (Pongo River) והטופוגרפיה המישורית שלה, היא נוטה להצפות. גובהה הממוצע של העיר הוא 425 מטרים מעל פני הים.

דמוגרפיה
--------

כמות האוכלוסייה בעיר אבייל משתנה בהתאם לעונות השנה. במשך עונת הקיץ עוזבים התושבים לבתיהם הסמוכים לשדות המקיפים את העיר ובחורף חוזרים אליה בגלל ההצפות. בנובמבר 2008 העריך ארגון רופאים ללא גבולות את אוכלוסיית העיר בכ-100,000 נפש.

תחבורה
------

לעיר תחנת רכבת פעילה המחברת אותה עם העיר ואו עוד משנות השישים של המאה העשרים. לאחר תקופת מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה שופצה התחנה וחזרה לפעול בשנת 2010. לאחרונה נפתחה דרך חדשה ולא סלולה שעוברת בעיר ומקשרת בין ח'רטום לג'ובה. בנוסף, שדה התעופה אבייל משרת את העיר.

ראו גם
------

* שדה התעופה אבייל
* צפון בחר אל-ע'זאל
* בחר אל-ע'זאל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבייל** בוויקישיתוף
* מיקום העיר אבייל בגוגל מפות
* היסטוריה של העיר אבייל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Map Showing Juba And Aweil With Distance Marker
2. ↑  Aweil Area Prone To Flooding
3. ↑  Average Elevation of 1,394 Feet Above Sea Level
4. ↑  Estimated Population of Aweil In November 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2009054803
* VIAF: 133927100
* WorldCat (עם VIAF): 133927100

 |
מספר חוברות העוסקות בטרזנידים
**טרזנידס** (נגזר מאנגלית: **Tarzanides**; בלשון יחיד: **Tarzanide**, מבוטא "טרזניד") הוא שם כולל למספר רב של דמויות קומיקס בדיונית שיצאו בארצות הברית במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20 בהשראת דמות המפתח המיתולוגית מבית חברת וולט דיסני, טרזן. דמויות הטרזנידים הופיעו כנשים וגברים, ואופיינו בכך שהם מתגוררים בג'ונגלים ונלחמים בבעלי חיים גדולים כגון אריות, גורילות ופילים. ספרים וחוברות שעוסקות בדמות של טרזניד נכתבו על ידי מחברים רבים ושונים, כאשר כל הדמויות דמו זו לזו עד מאוד ולעיתים הופיעו בקבוצות של שניים או יותר בספר אחד (בדומה לקרוסאובר סיפרותי). 

המונח "טרזניד" נטבע במקור על ידי מבקר הספרות הצרפתי פרנסיס לאקאסין (אנ'), שחיבר בעצמו שלושה ספרים העוסקים כולם בדמויות טרזנידיות: "טרזן: מיתוס טריומפנטי, מיתוס הומילי" (1963), "טרזן או לה שבלייה" (1971) ו"לג'נדה טרזן" (2000). על פי הגדרתו של לאקאסין, הטרנזידים הן דמויות של אנשים המתוארים כ"מלכי הג'ונגל", יודעים לדבר עם בעלי חיים ולעיתים מצווים עליהם לעשות כרצונם.

דמויות של טרזנידים הפכו למצליחות עד מאוד בקרב הקהל האמריקאי, והפכו לתת-ז'אנר בפני עצמו בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20. במרוצת השנים הופיעו טרזנידים בעיקר בחוברות קומיקס קצרות ולא בספרים גדולים, והם הלכו והתמעטו מתעשיית הקומיקס האמריקאית מאמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, עד כי בשנות ה-80 כבר כמעט ולא נראו טרזנידים בתעשייה.

לקריאה נוספת
------------

* פרנסיס לקאסין, "Tarzan ou le chevalier crispé", פריז: 1971.
* פרנסיס לקאסין, "La Légende de Tarzan", פריז: 2000.
* רוג'ר בולאי, "Le vaste monde de Tarzan, Editions de L'Étrave", פרץ': 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרזנידס** בוויקישיתוף
* רשימה של דמויות טרזנידים (באנגלית)
**פּוֹל פלקוֹנר פּוּל** (באנגלית: **Paul Falconer Poole**‏; 1807 – 1879) היה צייר ז'אנר אנגלי. אף על פי שהיה אוטודידקט, תחושתו המשובחת לצבע, אהדת שירה וכוחו הדרמטי הביאו את פול למעמד גבוה בקרב אמנים בריטים.

ביוגרפיה
--------

פּוֹל פלקוֹנר פּוּל נולד ב־28 בדצמבר 1807 בבריסטול, אנגליה, בנו הרביעי של ג'יימס פּוּל, סוחר פחם מבריסטול.

פּוּל הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בגיל עשרים וחמש, הנושא היה "הבאר", סצנה בנאפולי. עברו שבע שנים עד שהציג בפעם הבאה את הציור "הפרידה" בשנת 1837, ואחריו הציג את "עזיבת המהגר", ואת "הרמן ודורותיאה". בשנת 1843, מעמדו הובטח על ידי הציור "סלומון איגל", ועל ידי הצלחתו בתערוכת הקריקטורות, בה קיבל פרס של 300 לירות שטרלינג.

לאחר הצגת התמונה "כניעת בית סיון", הוא נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית בשנת 1846, והפך לאקדמאי מלא בשנת 1861. בשנות ה-50 של המאה ה-19 התגורר בקמדן רוד ליד קמדן טאון.

פּוּל היה חבר קרוב של אמן הנוף תומאס דנבי (1818–1886 לערך), איתו חלק בית בהמפסטד, לונדון במשך זמן מה.

פּוּל נפטר ב־22 בספטמבר 1879.

סגנון
-----

ניתן לסווג את נושאי עבודותיו של פול כאידיליסטים או דרמטיים. הציור "יום במאי" שלו (1852) הוא דוגמה אופיינית ליצירותיו האידיליסטיות. ציורים משני הסגנונות, נראו באוסף הקטן של עבודותיו שהוצגו בבית ברלינגטון בתערוכת החורף של 1883–1884. בין תמונותיו הדרמטיות המוקדמות היה "סולומון איגל המצווה לעם לחזור בתשובה במהלך המגפה של 1665," שצויר בשנת 1843.

לסוג זה של נושאים שייך גם "רוברט, דוכס נורמנדי וארלטה" (1848). דוגמאות נוספות לסגנונו הבוגר בכיוון זה ניתן למצוא ב"בן האובד", שצויר בשנת 1869. ציורים בסגנון שקט יותר הם "שירת הטרובדור" (צויר בשנת 1854) והגותים באיטליה (1851), האחרון הוא יצירה היסטורית חשובה.

בציורים הפסטוראליים הוא מייצג אוירה רכה ונינוחה, כמו ב"נתיב ההרים" (1853), "מלקטי גרגרי המים" (1870). אבל יש כשהוא פונה אל ציורים בסגנון מפואר ונשגב ועבודתו נועזת ונמרצת. דוגמאות יפות לסגנון זה ניתן לראות ב"חזון יחזקאל" מהגלריה הלאומית, "בדידות" (1876), "הכניסה למערת ממון" (1875), "מערת הדרקון" (1877), ואולי הדוגמה הטובה ביותר היא "נתיב האריה" (1873), עם ייצוג ייחודי של צורת הרים והעננים.

גלריה
-----

* סקיצה לחזון יחזקאל סקיצה לחזון יחזקאל
* סקיצה לאופליה (?) סקיצה לאופליה (?)
* סצנה מהסופה סצנה מהסופה
* חסרת בית חסרת בית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול פלקונר פול** בוויקישיתוף
* פול פלקונר פול, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Paintings by Paul Falconer Poole, RA (1807-79), www.victorianweb.org
2. ↑  Paul Falconer Poole | Artist | Royal Academy of Arts, www.royalacademy.org.uk
3. ↑  Paul Falconer Poole, Library of Nineteenth-Century Photography (באנגלית)
4. ↑  S. R. Koehler, H. J. Wilmot-Buxton, **English Painters: With A Chapter on American Painters**, Library of Alexandria, 2012, מסת"ב 978-1-4655-2439-3. (באנגלית)
5. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Poole, Paul Falconer". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1443 4828
* KulturNav: 68769dfc-93d5-422f-946b-b027fc33923f
* LCCN: no2006060338
* NGV: 11665
* NKC: xx0132632
* RKD: 64244
* SNAC: w6ns1sgt
* ULAN: 500029741
* VIAF: 48982256
* WorldCat: lccn-no2006060338

 |
**טֵרָטוֹמָה** היא גידול המופיע על פי רוב באשך או בשחלה ומכיל רקמות שונות שבמצב נורמלי אינן מאפיינות איברים אלה או מופיעות בהם, כגון שיער ושיניים. לעיתים רחוקות מופיעות טרטומות בילדים ואז הן מופיעות בעצם העצה.

טרטומה יכולה להופיע כגידול ממאיר או כגידול שפיר, ייתכן גידול אחד או מספר גידולים כאלה בו זמנית. הטרטומות יכולות להיות גדולות מאוד ולהכיל רקמות מפותחות כמו שיניים, שיער, אזניים, כבד ועוד. טרטומות בזכרים מכילות על פי רוב רקמה פחות ממוינת, כלומר פחות מפותחת.

טרטומות נוצרות למעשה מאוכלוסיית תאים בעלת פוטנציאל להתפתח לכל אברי הגוף. במקרה של טרטומה חל כשל בנדידה של תאים אלה ובבקרה עליהם.

אבחון
-----

באמצעות בדיקת על-קול ובעזרת בדיקות דם לנוכחות חלבון עוברי וגונדוטרופין כוריוני הומני.

גורמי סיכון
-----------

טרטומות נפוצות יותר בטמירות אשכים ובמקרים אלה עולה גם הסבירות לגידול ממאיר שלהן.

בנשים טרטומות יכולות לגרום לפגיעה קשה במערכת הרבייה.

בנשים מסוימות טרטומות מפרישות תירוקסין ואז הן מדמות מצב קליני של יתר-פעילות בלוטת התריס.

טיפול
-----

לרוב מבצעים הסרה כירורגית של הטרטומה. לעיתים יש צורך בהסרת האשך או השחלה בשלמותם.

מעקב
----

טרטומות מפרישות שני חומרים שלרוב רמתם נמוכה או אפסית בדם הבוגר:

* חלבון עוברי אלפא.
* גונדוטרופין כוריוני הומני.

הימצאות אחד או שניים מהחומרים הבאים בדם מאפשר לרופאים לנטר את גודל הגידול, להבחין בחזרתיות לאחר טיפול או בהתפתחות גידול חדש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרטומה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4184742-8

 |
**דויד די אליה אלמו תומאסו** (בצרפתית: **David di Elias Alemu Tommaso**; ‏ 6 באוקטובר 1979 - 29 בנובמבר 2005) היה כדורגלן צרפתי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצות מונקו, סדאן ואוטרכט.

קריירת מועדונים
---------------

די תומאסו החל את הקריירה המקצועית שלו במונקו מליגת העל הצרפתית. ב-16 בינואר 1999 ערך די תומאסו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את ג'ון ארנה ריסה בדקה ה-78 בתיקו 1-1 נגד לאנס במסגרת המחזור ה-21 בליגה. בהמשך הקריירה שיחק בסדאן, ששיחקה בליגת העל הצרפתית ובליגה הצרפתית השנייה, ובאוטרכט מליגת העל ההולנדית. בעונתו הראשונה באוטרכט נבחר על ידי האוהדים לשחקן העונה של המועדון.

מותו והנצחתו
------------

ב-29 בנובמבר 2005 נפטר די תומאסו כתוצאה מדום לב בשנתו, כשהוא בן 26. אוטרכט הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 4 כאות הנצחה, וסדאן הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 29. פרס שחקן העונה של אוטרכט נקרא מאז מותו "פרס די תומאסו".

משפחתו
------

אביו של די תומאסו, פסקל, ודודו, לואי, שיחקו שניהם בשנות ה-80 בגרנובל. אחיו הצעיר, יואן, שיחק במספר מועדוני כדורגל צרפתים. די תומאסו היה נשוי ואב לבן.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**מזמורי רקוויאם** היא יצירה מאת המלחין הרוסי איגור סטרווינסקי, המתבססת על קטעים מתוך הרקוויאם הקתולי. יצירה זו נכתבה בשנים 1965–1966, בתקופה המאוחרת של סטרווינסקי, וכמו היצירות מתקופה זו היא קצרה ונוקשה, אולם בניגוד לרוב היצירות שכתב בתקופה זו, שנכתבו בסגנון סריאלי, במזמורי הרקוויאם יש עירוב סגנונות.

היסטוריה
--------

היצירה הוזמנה מסטרווינסקי על ידי סטנלי סיגר לזכר אמו, הלן ביקונן סיגר, בשנת 1965. הלן סיגר תרמה בצוואתה כסף רב לאוניברסיטת פרינסטון, ומחלקת המוזיקה של האוניברסיטה הייתה אחת הנהנות העיקריות מסכום זה. בנה ביקש שחלק מן הכסף יוקדש ל"אנדרטה מוזיקלית" לזכרה, ולכן פנה לסטרווינסקי. סטרווינסקי השלים את העבודה על היצירה בשנת 1966, וקונצרט הבכורה נערך באוניברסיטת פרינסטון ב-8 באוקטובר, בניצוחו של רוברט קרפט. 

היצירה בוצעה גם בהלווייתו של סטרווינסקי בשנת 1971.

מבנה היצירה
-----------

היצירה מורכבת מתשעה פרקים, שישה פרקים ווקאלים ושלושה אינסטרומנטליים, המסודרים באופן סימטרי: פרק אינסטרומנטלי ראשון (Prelude), שלושה פרקים ווקאלים (Exaudi ,Dies Irae, Tuba mirum), פרק אינסטרומנטלי אמצעי (Interlude), שלושה פרקים ווקאלים (Rex tremendae, Lacrimosa, Libera me) ופרק אינסטרומנטלי אחרון (Postlude). כל אחד משלושת הפרקים האינסטרומנטליים מדגיש סוג אחר של כלי נגינה: הראשון - כלי קשת, האמצעי - כלי נשיפה מעץ והאחרון - כלי הקשה. בכך יש ביצירה רציפות בין הפרקים.

הטקסט של הפרקים הווקאלים מורכב מקטעים מתוך הרקוויאם הקתולי, הExaudi הוא מתוך הפתיחה "רקוויאם", ארבעת הקטעים הווקאלים הבאים הם מתוך ה"דיאס אירה, והקטע האחרון הוא המזמור "ליברה מה" כמעט בשלמותו. היצירה משתמשת רק בחלק קטן מהטקסט השלם של הרקוויאם. בחירת הקטעים מתוך הרקוויאם נעשתה על ידי רוברט קרפט, שגם ניצח על הבכורה של היצירה. 

המוזיקה של היצירה איננה סריאלית, כמו יצירות אחרות של סטרווינסקי מאותה התקופה, אך היא משתמשת במוטיבים א-טונאליים בהם סטרווינסקי הרבה להשתמש כמו שיטת שנים-עשר הטונים.

הרכב וביצוע
-----------

היצירה הולחנה לשני סולנים: אלט ובס, מקהלה מעורבת ולתזמורת הכוללת: 3 חלילים (השלישי מוכפל בפיקולו), חליל אלט, 2 בסונים, 4 קרנות, 2 חצוצרות, 3 טרומבונים, טימפני (עם שני נגנים), שני נגני כלי הקשה המנגנים על: קסילופון, ויברפון ופעמונים צינוריים, נבל, פסנתר, צ'לסטה ומחלקת כלי קשת.

ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-15 דקות (פרקי היצירה קצרים מאוד).

סדר הפרקים
----------

* Prelude
* Exaudi
* Dies Irae
* Tuba mirum
* Interlude
* Rex tremendae
* Lacrimosa
* Libera me
* Postlude

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 108d5925-e86b-4cd8-951c-8b605cb6dcf7

 |
**יחידה חוזרת** (באנגלית: **Repunit**, הלחם בסיסים של repeated unit) הוא מספר טבעי שכל ספרותיו הם אחדות, כגון 1, 11 ו-11111. המספרים שהם יחידות חוזרות משתנים מבסיס ספירה אחד למשנהו. היחידה החוזרת בבסיס b שלו n ספרות מסומן {\displaystyle \ R\_{n}^{(b)}}.

הגדרה והצגה
-----------

לפי ההגדרה של ייצוג מספר בבסיס ספירה b יחידה חוזרת הוא סכום הטור ההנדסי:

{\displaystyle \ R\_{n}^{(b)}=\sum \_{i=0}^{n-1}b^{i}=1+b+b^{2}+\ldots +b^{n-1}}
כאשר הבסיס הוא בסיס אונרי (b=1) כל מספר הוא יחידה חוזרת ומתקיים {\displaystyle \ R\_{n}^{(b)}=n}. לפי הנוסחה לסכום טור הנדסי, לכל בסיס {\displaystyle \ b>1} מתקיים:

{\displaystyle \ R\_{n}^{(b)}={\frac {b^{n}-1}{b-1}}}
למשל בבסיס עשרוני הנפוץ יחידות חוזרות הם מספרים מהצורה:

{\displaystyle \ R\_{n}^{(10)}={\frac {10^{n}-1}{9}}}
לדוגמה:

{\displaystyle \ R\_{3}^{(10)}={\frac {1000-1}{9}}=111}
מקרה פרטי חשוב הוא בבסיס בינארי (b=2), אז מתקבל:

{\displaystyle \ R\_{n}^{(2)}={\frac {2^{n}-1}{2-1}}=2^{n}-1}
כלומר היחידות החוזרות בבסיס בינארי הם מספרי מרסן.

מחלקים וראשוניות
----------------

אם \ n מתחלק ב-\ m אז {\displaystyle \ R\_{n}^{(b)}} מתחלק ב-{\displaystyle \ R\_{m}^{(b)}}. זאת בהסתמך על הזהות האלגברית הבסיסית:

{\displaystyle \ R\_{m}^{(b)}\cdot \sum \_{i=0}^{n/m-1}b^{im}=(1+b+b^{2}+\ldots +b^{m-1})(1+b^{m}+b^{2m}+\dots +b^{n-m})=1+b+b^{2}+\ldots +b^{n-1}=R\_{n}^{(b)}}
לכן {\displaystyle \ R\_{n}^{(b)}} פריק אם \ n פריק ו-{\displaystyle \ R\_{n}^{(b)}} יכול להיות ראשוני רק אם \ n ראשוני. המשפט ההפוך אינו נכון - ייתכן כי \ n ראשוני ו-{\displaystyle \ R\_{n}^{(b)}} פריק. למשל: {\displaystyle \ R\_{3}^{(10)}=111=3\times 37}.

בשל העניין הרב בבדיקת ראשוניות ופירוק לגורמים חוקרים רבים חיפשו יחידות חוזרות ראשוניים. היחידות החוזרות הראשוניים הראשונים בבסיס עשרוני הם {\displaystyle \ R\_{2}^{(10)},R\_{19}^{(10)},R\_{23}^{(10)},R\_{317}^{(10)},R\_{1031}^{(10)},\ldots }. נכון לשנת 2010 היחידה החוזרת הגדול ביותר החשוד כראשוני הוא {\displaystyle \ R\_{270343}^{(10)}} ולא נמצא חשוד אחר עד ל-{\displaystyle \ R\_{1300000}^{(10)}}. 

משערים כי בבסיסים מסוימים (למשל עשרוני ובינארי) ישנם אינסוף יחידות חוזרות ראשוניים, אולם טרם הוכח מקרה כזה. ידועים בסיסים בהם יש רק מספר סופי של יחידות חוזרות ראשוניים. למשל ידוע כי לכל n מתקיים ש-3 תמיד מחלק את 2n+1 או את 2n-1 (כי הוא בוודאי לא מחלק את 2n והוא חייב לחלק אחד מבין שלושה עוקבים) ולכן בבסיס 4: {\displaystyle \ R\_{n}^{(4)}={\frac {4^{n}-1}{3}}={\frac {(2^{n}+1)(2^{n}-1)}{3}}} הוא תמיד פריק למעט במקרה {\displaystyle \ R\_{2}^{(4)}=5}. בדרך דומה מראים כי {\displaystyle \ R\_{3}^{(8)}=73} הוא היחידה החוזרת הראשוני היחיד בבסיס 8, ושאין כלל יחידות חוזרות ראשוניים בבסיס 9.

מקרה חשוב במיוחד הוא מציאת יחידות חזרות ראשוניים בבסיס בינארי, הלו הם מספרי מרסן ראשוניים. ראשוניים כאלה משמשים למציאת מספרים משוכללים (מכל מספר מרסן ראשוני ניתן לבנות מספר משוכלל), ובאופן יחסי, קל לבדוק את הראשוניות שלהם. לכן המספרים הראשוניים הגדולים ביותר הידועים כיום הם מספרי מרסן.

השערת גורמאגטיג
---------------

השערת גורמאגטיג היא ההשערה שהמספרים היחידים שהם יחידות חוזרות עם יותר משלוש ספרות בשני בסיסים שונים (לא כולל בסיס אונרי), הם 31 (בבסיס 2 ו-5) ו-8191 (בבסיס 2 ו-90).

קישורים חיצוניים
----------------

* יחידה חוזרת, באתר MathWorld (באנגלית)
**יחידה ליתוסטרטיגרפית** - (lithostratigraphic unit) מכונה גם יחידת סלע - (rock unit). היחידה משמשת לתיארוך רצף סלעים הקיים באזור מסוים, זאת על-פי המסלע ומיקומו בטור הסלעים. כלומר, היא מציינת את סוג הסלע שהורבד באזור מסוים בפרק זמן נתון ואת מיקומו בחתך. 
יחידות הסלע מחולקות:

* ל**חבורות-על** (Supergroup)
* לחבורות (Group)
* לתצורות (Formation)
* לפרטים (Memeber)
* ולעדשות (Len)

בהכנת  מפות גאולוגיות מקומיות ומפורטות נעשה שימוש ביחידות הסלע.

דוגמה לשימוש במושגים
--------------------

באתר הספרייה הווירטואלית של מטח מופיע הקטע הבא של ד"ר אבי בורג ופרופ' יהושע קולודני בנושא סטרטיגרפיה בהרי יהודה. באמצעותו נבהיר את המושגים:  

הסלעים אלה החשופים במערבה של ירושלים, מאוגדים יחדיו בתוך **יחידה ליתוסטרטיגרפית** המכונה חבורת יהודה. החבורה מחולקת בחלוקת משנה לתצורות, כאשר כל תצורה מתאפיינת בסוג סלע אחר משכנתה.  

מעל חבורת יהודה מונחת חבורה נוספת – חבורת הר הצופים. זו בנויה בעיקרה מסלעים רכים – קירטון, חוואר ואולם גם משכבות צוֹר קשה וכהה. גם חבורה זו מחולקת לתצורות, כאשר כל תצורה מתאפיינת בסוג סלע שולט אחר. בחלק העליון של החבורה תצורת ע'רב ותצורת טקיה סלעי הקירטון והחוואר עשירים בחומר אורגני – פצלי שמן. חבורת עבדת מונחת על חבורת הר הצופים והיא מורכבת שוב מסלעי גיר וקירטון. כל הסלעים שתוארו עד כה שקעו בסביבה ימית ולכן מכילים מאובנים ימיים. מעליהם מופיע רצף של חולות וחלוקים ששקעו באגמים ובנחלים, כלומר בסביבה יבשתית.

מקורות
------

* סטרטיגרפיה בהרי יהודה
**קו 1** או בשמו המלא **קו מאסף ברודוויי–השדרה השביעית** (באנגלית: **Broadway–Seventh Avenue Local**) הוא קו רכבת תחתית באגף A של הרכבת התחתית של ניו יורק סמל המסלול של הקו הוא בצבע אדום והוא אחד מארבעת הקווים שמרכיבים את אגף IRT במערכת הרכבת התחתית. הקו נקרא "קו מאסף" שכן הוא עוצר בכל התחנות במנהטן ומשלים את השירות של הקווים האחרים במחלקה.

היסטוריה
--------

כאשר הרכבת התחתית הראשונה נפתחה בין 1904 ו -1908, אחד מדפוסי השירות העיקריים היה במסלול ווסט סייד, שבו קו 1 המודרני משתמש. הרכבות אז היו נוסעות ממנהטן תחתית לפארק ואן קורטלנד דרך המסלול שנקרא עכשיו "IRT לקסינגטון אווניו קו". באותה תקופה היה גם שירות אקספרס עם רכבות מהירות באמצעות מסלולים מהירים מדרום לרחוב 96. כמה מהרכבות המהירות היו נוסעות לאטלנטיק אווניו בברוקלין דרך מנהרת רחוב ג'ורלימון בשעות העומס, בעקבות העומס הרב בקווי הרכבת החליטה הנהלת החברה לפתוח קו חדש שיסע מכיכר טיימס אל ברוקלין, חלקו הראשון של הקו עד לתחנת פנסילבניה נפתח ב־3 ביוני 1917. ב־1 ביולי 1918 הורחב מסלול הקו דרומה אל דרום-פרי. וב־1 באוגוסט באותה השנה נקרא "קו H", בשנת 1959 תוקצב הפרויקט ב־100,000,000 $ על מנת להרחיב ולשפץ את הקו, ההרחבה הסתימה בשנת 1989 עם עשרות תחנות ורכבות חדשות מה שאיפשר להוסיף עוד הרבה נסיעות לקו. באותה השנה שונה גם שם הקו ל- קו 1.

לאחר פיגועי 11 בספטמבר, היה צורך להעביר את הרכבות לתחנות הרכבת תחתית של ה-IRT בברודוויי-השדרה השביעית. מכיוון שהתחנות מתחת לאתר מרכז הסחר העולמי נפגעו קשות בהתמוטטות מגדלי התאומים. ושירות הקו נותב דרך מנהרת קלארק סטריט, רק ב־8 בספטמבר כאשר נבנתה תחנת מרכז הסחר העולמי החדש חזר הקו לנסוע דרך שם.

רכבת של קו 1 מסדרה R62

מסלול הקו
---------

הקו יוצא מתחנת ואן קורטלנדט פארק שבשכונת קינגסברידג' הצפונית, נכנס למנהטן מצפון ומדלג על כל התחנות שבמערב הארלם. ברחוב ברודוויי הוא הופך למאסף ועוצר בכל התחנות שברחוב, גם ברחוב השדרה השביעית הוא ממשיך להיות מאסף ועובר גם דרך תחנת הרכבת התחתית כיכר טיימס/רחוב 42, הקו ממשיך לדרום מנהטן, חוצה אותה ומגיע עד למנהטן תחתית שם הוא גם עוצר בתחנת הרכבת התחתית מרכז הסחר העולמי החדש. מסלולו של הקו מסתיים בתחנת הרכבת התחתית דרום פרי שהיא התחנה הדרומית ביותר במנהטן.

ראו גם
------

* הרכבת התחתית של ניו יורק
* קו N של הרכבת התחתית של ניו יורק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו 1 של הרכבת התחתית של ניו יורק** בוויקישיתוף

| קווי הרכבת התחתית של ניו יורק |
| --- |
| IRT | קו מאסף ברודוויי–השדרה השביעית (1) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (2) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (3) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (4) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (5) • קו מאסף שדרת לקסינגטון (6) • קו מאסף/מהיר פלאשינג (7) |  |
| IND | קו מהיר השדרה השמינית (A) • קו מהיר השדרה השישית (B) • קו מאסף השדרה השמינית (C) • קו מהיר השדרה השישית (D) • קו מאסף השדרה השמינית (E) • קו מאסף השדרה השישית (F) • קו מאסף חוצה-עיר (G) |
| BMT | קו מאסף/מהיר רחוב נאסו (J/Z) • קו מאסף קאנארסי (L) • קו מאסף השדרה השישית (M) • קו מהיר ברודוויי (N) • קו מהיר ברודוויי (Q) • קו מאסף ברודוויי (R) • קו השדרה השנייה (T) • קו מאסף ברודוויי (W) |
| Shuttle | קו רחוב 42 (S) • קו שדרת פרנקלין (S) • קו פארק רוקאווי (S) |
**ג'וליוס יגו** (באנגלית: **Julius Yego**; נולד ב-4 בינואר 1989) הוא אתלט קנייתי, אלוף העולם (בייג'ינג 2015), סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), אלוף חבר העמים הבריטי (גלאזגו 2014), פעמיים ברציפות אלוף אפריקה (פורטו נובו 2012 ומרקש 2014), שיאן אפריקה ומדורג במקום החמישי בכל הזמנים בהטלת כידון.

ביוגרפיה
--------

יגו נולד בקניה, הרביעי מבין שבעה אחים. כנער התאמן בהטלת כידון כשהוא לומד את הטכניקה מצפייה באינטרנט קפה בסרטוני YouTube של מטילי כידון מקצועניים. ב-2006 גויס למשטרת קניה, התאמן והתחרה בנבחרת המשטרה. הוא זכה באליפות קניה בהטלת כידון בשנים 2009 וב-2010. ב-2010 סיים שלישי באליפות אפריקה באתלטיקה שהתקיימה במולדתו, בתוצאה של 74.51 מטר. ב-2011 ניצח במשחקים הכל-אפריקאיים בשיא לאומי של 78.34 מטר. בהמשך השנה נסע לפינלנד להתאמן על הטכניקה שלו. 

הוא זכה באליפות אפריקה ב-2012, באותה שנה היה לאפריקאי הראשון שמעפיל לגמר אולימפי כשסיים במקום ה-12 באולימפיאדת לונדון. באליפות העולם באתלטיקה 2013 סיים רביעי עם שיא לאומי של 85.40 מטר. ב-2014 זכה במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בגלאזגו בתוצאה של 83.87 מטר וזכה שוב באליפות אפריקה בתוצאה של 84.72 מטר. 

ב-2015 ניצח בתחרות ליגת היהלום בברמינגהאם עם שיא אפריקאי חדש של 91.39 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2015 זכה במדליית זהב, הוא קבע בתחרות שיא אפריקאי ושיא חבר העמים הבריטי חדש של 92.72 מטר. תוצאה זו דירגה אותו באותה עת במקום השלישי בכל הזמנים לאחר יאן ז'לזני ואקי פרוויאינן. 

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית כסף בתוצאה של 88.24 מטר, אחרי תומאס רולר מגרמניה (90.30 מטר) ולפני האלוף היוצא קשורן וולקוט מטרינידד וטובגו (85.38 מטר). ההטלה הראשונה של יגו הייתה ההטלה החוקית היחידה שלו באותה תחרות, ולאחר מכן ביצע יגו שתי הטלות נוספות שנפסלו. בהמשך, נאלץ יגו לפרוש מהתחרות בגין פציעה, ותומאס רולר הטיל את הכידון למרחק 90.30 מטר בהטלה החמישית וסיים במקום הראשון, כאשר ליגו לא התאפשר להגיב על הטלה זו בגין פציעתו.

באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים במקום ה-13 בתוצאה של 76.29 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וליוס יגו** בוויקישיתוף

* ג'וליוס יגו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'וליוס יגו, באתר olympedia.org
* ג'וליוס יגו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* ג'וליוס יגו, באתר ליגת היהלום
* ג'וליוס יגו, באתר Track and Field (גברים)
* I, JULIUS, כתבת פרופיל באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית

| אלופי עולם באתלטיקה – הטלת כידון (גברים) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 1983: דטלף מיכל מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 1987: ספו ראטי פינלנדפינלנד • 1991: קימו קינונן פינלנדפינלנד • 1993: יאן ז'לזני צ'כיהצ'כיה • 1995: יאן ז'לזני צ'כיהצ'כיה • 1997: מריוס קורבט דרום אפריקהדרום אפריקה • 1999: אקי פרוויאינן פינלנדפינלנד • 2001: יאן ז'לזני צ'כיהצ'כיה • 2003: סרגיי מקרוב רוסיהרוסיה • 2005: אנדרוס וארניק אסטוניהאסטוניה • 2007: טרו פיטקמקי פינלנדפינלנד • 2009: אנדראס תורקילדסן נורווגיהנורווגיה • 2011: מתיאס דה צורדו גרמניהגרמניה • 2013: ויטזסלב וסלי צ'כיהצ'כיה • 2015: ג'וליוס יגו קניהקניה • 2017: יוהנס פטר גרמניהגרמניה • 2019: אנדרסון פיטרס גרנדה (מדינה)גרנדה (מדינה) • 2022: אנדרסון פיטרס גרנדה (מדינה)גרנדה (מדינה) |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 250164

 |
קהליתנו, עיצבה: רות בית-אור 
**קְהִליתנו** הוא קובץ ספרותי שהוציאו לאור אנשי תנועת הנוער "השומר הצעיר" בארץ ישראל בשנת תרפ"ב 1922.

ב"קהיליתנו" נפרש מנעד הרעיונות, הדעות, הרגשות והחוויות המייצגות של הכותבים, עולים חדשים וחלוצים, כמו של רבים מבני דורם אנשי העלייה השלישית. על כן, הוא מוקד למחקר ענף בהיסטוריוגרפיה הישראלית.

השתתפו בקובץ חניכי "השומר הצעיר" וחבריהם, בהם: אליהו רפפורט, דוד כהנא, דוד שמטרלינג, נתן ביסטריצקי, מיכאל אסף, יהושע בירר, הוגו ברגמן, ודוד הורוביץ.

### פרקים

אזכרה
I. המעגל המצלצל
II. אנחנו בארץ
III. מיומן הקיבוץ
IV. מהרהורינו
V. מכתבים
VI. באוהלים

### מקורות ותכנים

משתתפי הקובץ היו צעירים בשנות העשרים לחייהם, וחבריהם בשנות השלושים לחייהם, אשר ביטאו בקובץ קשת של דעות ורעיונות, שנשמעו באותה תקופה במערב. הם הכירו את ארון הספרים היהודי, את הספרות היוונית הקלאסית, ספרות עברית חדשה והגות ציונית בת זמנם.

### הד ציבורי

הקובץ זכה בעת יציאתו לאור, לתשומת לבם ולהתייחסותם, בעל פה ובכתב, של אישי רוח חשובים ביישוב, בהם המשורר חיים נחמן ביאליק, הוגה הדעות הוגו ברגמן ורבי בנימין. מהדורת פקסימיליה של "קהליתנו" ראתה אור (עם שינויים זעירים אחדים) על ידי אנשי "השומר הצעיר" בשנת תשכ"ד 1964, ובמהדורה מהודרת בעריכתו של מוקי צור בהוצאת יד יצחק בן-צבי בירושלים בשנת תשמ"ח 1988.

לקריאה נוספת
------------

* קשת שולה, **נקודת הבראשית : גלגולו של מיתוס ביתניה בספרות העברית**, (הביאה לדפוס: ורדה בכור), אפעל: הוצאת יד טבנקין, תשס"ט 2009.
* עופרה מצוב-כהן, **בין שיח חברתי לשיח ספרותי** : הקבצים "קהליתנו" ו"מחיינו" מול "רומן רוסי" ו"כימים אחדים" של מאיר שלו, עבודת דוקטור, רמת גן, אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ד-2004.
* עופרה מצוב-כהן, "הווידוי ככלי שיחני בקובצי פועלים של חברי העלייה השלישית, 'קהליתנו' ו'מחיינו', מול הווידוי במבדה, 'רומן רוסי', של מאיר שלו, **מורשת ישראל**, 7 יולי 2010, עמ' 135–168.
* עופרה מצוב-כהן, "בין שיח חברתי לשיח ספרותי: עיצוב השיח הפמיניסטי בקובצי פועלים מול עיצובו ברומן על התקופה החלוצית", **מורשת ישראל** 4, אוקטובר תשס"ח, עמ' 185–209.
* יעל ויילר (ישראל), הקסם של השומר הצעיר, **קתדרה**, 88, תשנ"ח-1998, עמ' 73–94.
* תמר הס, כלום תשאל מהו שעור-קומה של מרבד - דימויים של נשיות בקובץ קהליתנו וברומן ימים ולילות מאת נתן ביסטריצקי, עבודת דוקטור, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קהליתנו** |

* אביבה אופז, עולם הסמלים של קובץ "קהליתנו", **קתדרה**, 59, תשנ"א-1991, עמ' 126–143.
**תסחיף אוויר** (באנגלית: **Air embolism**) הוא מצב שבו נחסם כלי דם על ידי בועה אחת או יותר של אוויר (או של גז אחר) שחדרו למערכת כלי הדם.

כשבועת האוויר מגיעה למפגש כלי דם או לאזור מוצר יותר היא עלולה לעצור את זרם הדם ולגרום לו להיקרש. במקרה אחר בועת האוויר תזרום עם זרם הדם אל העלייה הימנית שבלב והתערבותה עם הדם תיצור קצף שעלול לגרום לקריש דם.

גורמים
------

אוויר יכול לחדור למערכת בעקבות חשיפת וריד לאוויר, לדוגמה במהלך פעולות כירורגיות או הרכבת עירוי, ועקב לחץ שלילי היונק אוויר פנימה.

מכיוון שלצורך חדירת אוויר לווריד יש צורך בלחץ שלילי שכמעט אינו קיים במערכת הוורידים ההיקפית, הסיכוי לסיבוך כזה בעקבות פתיחת וריד שגרתית נמוך. הסיכון גדל ככל שהווריד קרוב ללב והלחץ השלילי גובר.

כמות האוויר הנשאבת תלויה בעובי המחט, בהפרש הלחצים ובמשך זמן החשיפה לאוויר. (לדוגמה, כאשר ההפרש בין הלחץ האטמוספירי ללחץ בווריד הוא 5cmH2O, ועובי המחט הוא 14G, נשאבים 100 מ"ל אוויר בשנייה).

צוללים יכולים לסבול מתסחיף גז כתוצאה מהפרשי לחצים (נפחו של גז קטן עם הגדלת הלחץ בהעמקה וגדל עם הפחתת הלחץ בעליה לפי חוק בויל), הצולל נושם אוויר בעומק ולאחר מכן עולה, נפח האוויר בריאותיו גדל והוא עלול לחדור למחזור הדם (או לגרום לקרע בריאות).

תסמינים
-------

תסמיני תסחיף אוויר דומים לתסמינים בתסחיף ריאתי. החולה חש כאב בזמן הנשימה, רמת הסטורציה נמוכה, יש קוצר נשימה ונשימה מהירה, הלם (ירידה בלחץ הדם ודופק מואץ), והוא עלול להגיע לאובדן הכרה.

אבחון
-----

בנוסף על התמונה הקלינית של החולה, ניתן לאתר את בועת האוויר באמצעות אקו לב.

טיפול
-----

ראשית יש לעצור מיד את המשך כניסת האוויר למערכת הדם. לעיתים ניתן יהיה לשאוב את בועת האוויר באמצעות החדרת צנתר ורידי מרכזי.

לקריאה נוספת
------------

* תסחיף אוויר עורקי מסיבי בעקבות פציעה בגפיים התחתונות, הרפואה הצבאית, אוגוסט 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תסחיף אוויר** בוויקישיתוף
* תסחיף אוויר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537663305171
* BnF: cb165049082 (data)
* LCCN: sh2006007525

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**דיאן ויליאמס** (באנגלית: **Diane Williams**; נולדה ב-14 בדצמבר 1960) היא אצנית עבר אמריקאית. היא אלופת עולם (רומא 1987) בריצת שליחות 4x100 מטר, זוכת מדליית ארד באליפות עולם (הלסינקי 1983), סגנית אלופת פאן אמריקה (אינדיאנפוליס 1987) ואלופת ארצות הברית (1987) בריצת 100 מטר.

ביוגרפיה
--------

ויליאמס נולדה וגדלה בשיקגו אילינוי.

### 1980

ויליאמס ניבחרה לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת מוסקבה (1980), אך לא השתתפה בה, בשל החרם שהובילה מדינתה על המשחקים, במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן.

### 1983

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד זכתה ויליאמס במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.06 שניות, אחרי מרליס גר (10.97 שניות) ומריטה קוך (11.02 שניות), שתיהן ממזרח גרמניה. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי בריצת שליחות 4x100 מטר.

### 1987

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה בתחילת אוגוסט 1987 היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה שך 11.25 שניות, אחרי בת ארצה גייל דיברס (11.14 שניות) ולפני פולין דייוויס מאיי בהאמה (11.47 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 10.94 שניות במהירות רוח גבית של 3.7+ מטר/שנייה מעל המותר.

חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בתחילת ספטמבר 1987 זכתה ויליאמס במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם אליס בראון, פלורנס גריפית' ג'וינר פאם מרשל בתוצאה של 41.58 שניות, לפני מזרח גרמניה (41.95 שניות) וברית המועצות (42.33 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.07 שניות, 3 מאיות איטי ממדליית הארד שבה זכתה מרלין אוטי מג'מייקה.

### 1988

במבחנים האמריקאים לאולימפיאידת סיאול שנערכו באינדיאנפוליס ב-16 ביולי 1988 קבעה ויליאמס בשלב רבע הגמר בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 10.86 שניות.

אמרוץ
-----

ויליאמס הודתה כי השתמשה בסמים משפרי ביצועים במהלך הקריירה שלה בשנים 1981 - 1984. עם זאת, בשנת 1987 היא רצה מהר מתמיד, ללא שימוש בסמים. מאמנה צ'אק דה-באס הושעה מאימון לכל חייו.

כעת היא מרצה בבתי ספר בהם היא מתייחסת לנזק שנגרם לה משימוש בסטרואידים והמאבק שלה להשבת הבריאות שלה.

היא כתבה אוטוביוגרפיה, *True to Me*, המתעדת את מאבקה להישאר נקייה מאימרוץ ברמה הגבוהה ביותר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 10.86 שניות (1988)
* ריצת 200 מטר: 22.60 שניות

קישורים חיצוניים
----------------

* דיאן ויליאמס, באתר olympedia.org
* דיאן ויליאמס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* דיאן ויליאמס, באתר Track and Field (נשים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 62067

 |
ה**תנשמיתיים** (שם מדעי: Noctuidae) הם משפחה של פרפראים. ישנם יותר מ-25,000 מינים בעולם, עם כמה מאות מינים ידועים בישראל.

מאפיינים
--------

מוטת הכנפיים של רוב המינים נעה בין 50-30 מ"מ. הכנפיים הקדמיות צרות וארוכות יותר מהכנפיים האחוריות לרוב, והן צבועות בצבעי הסוואה כהים. בחלק מהמינים (תנשמית הצפצפה למשל) הכנפיים האחוריות הן בעלות צבעים עזים: כחול, צהוב או אדום. בזמן המנוחה הכנפיים הקדמיות מקופלות כגגון מעל גב התנשמית ומכסות את האחוריות.

רוב התנשמיתיים פעילים בלילה או בשעות הדמדומים.

איברי השמיעה של התנשמיות נמצאים בחלק החזה האחורי.

בעלי חדק מפותח לרוב וניזונים מנוזלים מתוקים (צוף, טל דבש).

הביצים לרוב מוטלות בקבוצות או בבודדים על צמח ממנו הזחל ניזון, או קרוב אליו. אצל רוב המינים הזחלים קרחים, אך יש מינים בהם הזחלים שעירים מאוד. לזחלים שלושה זוגות רגליים אמיתיות וחמישה זוגות רגליים מדומות, אך יש מינים בהם חסר זוג או שניים מן הזוגות הקדמיים של הרגליים המדומות. אצל מינים מסוימים הזחלים מסתתרים באדמה במהלך היום, ורק בלילה עולים על הצמח וניזונים ממנו. הזחלים מתגלמים בתוך מטווה או ללא מטווה על צמח, בקרקע או במקום מוסתר על פני הקרקע.

הזחלים מזיקים בצורה חמורה לחקלאות ולהשמדתם משתמשים בקוטלי חרקים למיניהם.

### רשימת המינים בישראל (רשימה חלקית)

זחל תנשמית מהמין *Cucullia calendulae* במועצה אזורית ברנר, פברואר 2021
* פרודניה *Spodoptera littoralis*
* לפיגמה *Spodoptera exigua*
* אגרוטיס איפסילון *Aprotis ipsilon*
* אגרוטיס השורשים *Agrotis segetum*
* אגרוטיס כתום *Noctua pronuba*
* זיפית הכותנה *Earias insulana*
* תנשמית המורכבים *Heliothis peltigera*
* תנשמית האביב *Helicoverpa armigera*
* פלוסית גמה *Autographa gamma*
* פלוסית זהובה *Chrysodeixis chalcites*
* תנשמית יהודה *Acronicta aceris judaea*
* תנשמית החומעה *Acronicta rumicis*
* תנשמית הצפצפה *Catocala elocata*
* תנשמית הבוצין *Cucullia verbasci*
* תנשמית הלוענית *Cucullia scrophulaiae*
* תנשמית הרותם *Apopestes spectrum*
* תנשמית השושניים *Polytela cliens*

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תנשמיתיים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Noctuidae** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* תנשמיתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533854005171
* BnF: cb12233609w (data)
* GND: 4153145-0
* LCCN: sh85092161
* NKC: ph123142

 |
לוגו אפליקציית YO
**Yo** היא אפליקציה חברתית שפועלת על מכשירי אנדרואיד, אייפון וווינדוס פון. האפליקציה פותחה בישראל על ידי אור ארבל. בראשית דרכה, האפליקציה אפשרה למשתמשים לשלוח בתור הודעת טקסט את המילה Yo בלבד, או הקלטה קולית בה נאמרת מילה זו בלבד. מאז השדרוג האחרון, ניתן לשלוח לחברים גם את המיקום הנוכחי וגם קישורים להודעה.

פיתוח
-----

אור ארבל, מפתח האפליקציה ובעליה, כתב את הקוד לאפליקציה במשך 8 שעות. האפליקציה הושקה ביום השוטים, ה-1 באפריל 2014 הן למכשירי אנדרואיד והן למכשירי אייפון. היישום זכה להשקעה של מיליון דולרים ממשה חוגג, הבעלים של אתר mobli. ביולי 2014 האפליקציה הושקה גם למכשירי ווינדוס פון. שווי האפליקציה נאמד בין 5 ל-10 מיליון דולרים ביולי 2014 והיא זכתה במימון נוסף לשיווק ופיתוח בסך 1.5 מיליון דולרים. 

ארבל התעניין בפיתוח האפליקציה ושדרוגה, ובין התפקודים שהוספו לה ניתן למנות את היכולת לשלוח את המילה Yo לקבוצה של עוקבים אחר בלוג עם קישור לאותו בלוג. השדרוג הראשון של האפליקציה עלה לאוויר באוגוסט 2014 והוא כלל את היכולת לשלוח קישורים לדפי אינטרנט, להוסיף האשטאג לטקסט וליצור פרופיל משתמש.

ב-20 ביוני 2014, קבוצה של סטודנטים מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה פרצו לאפליקציה, השיגו מידע רגיש על משתמשים ושלחו הודעות Yo תחת זהות בדויה. לאחר שהפרצה התגלתה, ארבל החליט להעסיק את אחד מההאקרים בחברתו.

באוקטובר 2014 נוסף פיצ'ר חדש - המשתמשים יכולים להקיש בלחיצה כפולה על שמם וכך לשלוח מידע על המיקום שלהם בהודעות.

ביוני 2015 שוחררה הגרסה השנייה של אפליקציית YO. מגרסה זו ניתן להפעיל את האפליקציה ממסך הבית, וכן התווספה היכולת ליצור קבוצות ולשלוח הודעת "YO" למספר אנשים בבת אחת.

פופולריות
---------

מאז השקתה הראשונה, אפליקציית Yo הותקנה על יותר מ-3 מיליון מכשירי סמארטפון ומעל 100 מיליון הודעות Yo נשלחו. בשיאה, האפליקציה דורגה במקום ה-3 ברשימת רבי המכר ב-App Store של אפל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Yo
* Yo, ברשת החברתית טוויטר
**דיאן (סינג) צ'אנד** (באנגלית: **Dhyan (Singh) Chand**;‏ 29 באוגוסט 1905 – 3 בדצמבר 1979) היה שחקן הוקי שדה מהודו. אלוף אולימפי בעל 3 מדליות זהב (אמסטרדם 1928, לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936). נחשב לאחד משחקני ההוקי שדה הגדולים בכל הזמנים. הכינוי שלו היה "הקוסם".

במהלך הקריירה שלו (1926–1949) הבקיע צ'אנד 570 שערים ב-185 משחקים במסגרת משחקי נבחרת הודו בהוקי שדה. ממשלת הודו העניקה לו ב-1956 את הפדמה בהושאן (אנ'), העיטור האזרחי השלישי בחשיבותו. יום ההולדת שלו, 29 באוגוסט, נחוג כיום הספורט הלאומי בהודו מדי שנה.

ביוגרפיה
--------

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה צ'אנד עם חבריו לנבחרת בפעם הראשונה במדליית זהב בטורניר ההוקי שדה. הוא היה מלך השערים בטורניר עם 14 שערים, הרבה לפני המקום השני אחריו, 3 שחקנים שהבקיעו 5 שערים כל אחד.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הוא זכה עם חבריו לנבחרת בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בטורניר ההוקי שדה. הוא הבקיע 12 שערים, אחרי חברו לנבחרת, אחיו הצעיר רופ סינג (אנ') שהבקיע 13 שערים.

באולימפיאדת ברלין (1936) זכה צ'אנד עם חבריו לנבחרת בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בטורניר ההוקי שדה. במשחק הגמר גברה נבחרת הודו על גרמניה 8–1. לאחר המשחק, אדולף היטלר הציע לו משרה בכירה בצבא הגרמני.

חייו האישיים
------------

רופ סינג, אחיו הצעיר של צ'אנד אף הוא אלוף אולימפי בהוקי קרח בעל 2 מדליות זהב (לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936) ואשוק קומאר (אנ'), בנו של צ'אנד אף הוא היה שחקן הוקי שדה מצטיין זוכה מדליית ארד באולימפיאדת מינכן (1972).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיאן צ'אנד** בוויקישיתוף

* דיאן צ'אנד, באתר olympedia.org
* דיאן צ'אנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n89209792
* VIAF: 43435393
* WorldCat: lccn-n89209792

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דיאן צ'אנד"**.
**תנשמת מסכה אוסטרלית** (שם מדעי: ***Tyto novaehollandiae***) הוא מין של עוף דורס לילי ממשפחת התנשמתיים, החי בטבע בצפון אוסטרליה ובגינאה החדשה.

תיאור
-----

תנשמת זו בעלת דו-צורתיות זוויגית, כאשר הנקבות גדולות וגם כהות יותר מהזכרים. משקל הזכרים הממוצע הוא 420 עד 800 גרם בעוד הנקבות שוקלות 545 עד 1,260 גרם בממוצע. אורכם 330 עד 410 מילימטרים בזכרים ו-390 עד 500 מילימטרים בנקבות, אשר בעלות מוטת כנפיים מרבית של 1,280 מילימטרים. לרוב עופות מהאזורים הטרופיים קטנות יותר מאשר קרוביהם מאזורים קרים וממוזגים.

תנשמות אלה כהות מסורטטות בשחור, אך החזה והבטן לבנים. אזור הכנפיים וטבעת נוצות מסביב הפנים בעלי צבע כתום-אפרסק והפנים לבנות עם מקור אפור מעוקל.

תפוצת התנשמת בטבע היא באזורים עם עצים פזורים או שיחיות פתוחות וכרי מרעה, אך לא עמוק ביערות או בסביבות מדבר. התנשמות הן טריטוריאליות וחוזרות לקנן בחלל עץ קבוע, דבר שפגע בכמה מהתנשמות.

התנשמת היא פעילת לילה המחפשת בעזרת שמיעתה המצוינת עכברים, נמיות כיס קטנות, בנדיקוטיים, פוסומים, ארנבים, עטלפים, עופות, זוחלים ליליים וחרקים גדולים. היא משתמשת בטפריה הגדולות כדי לחטוף ולהרוג את טרפה, לרוב מצלילה לקרקע אך גם מבין ענפים או מהאוויר.

אוכלוסיית התנשמת ביבשת אוסטרליה נמצאת בירידה, ובחלק מהמדינות, כגון ניו סאות' ויילס ווויקטוריה, הוכנסה לרשימת המינים המוגנים האסורים לציד.

תת-מינים
--------

* *Tyto novaehollandiae calabyi*
* תנשמת טסמנית (*Tyto novaehollandiae castanops*) - תת-המין הגדול ביותר
* *Tyto novaehollandiae galei*
* *Tyto novaehollandiae kimberli*
* *Tyto novaehollandiae melvillensis*
* *Tyto novaehollandiae novaehollandiae*
* *Tyto novaehollandiae troughtoni*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תנשמת מסכה אוסטרלית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תנשמת מסכה אוסטרלית באתר הרשימה האדומה של IUCN

תנשמת בנחיתה
**טניה גוטמן** (בגרמנית: **Tanja Gutmann**; נולדה ב-3 באפריל 1977) היא שחקנית ודוגמנית שווייצרית.

ביוגרפיה
--------

גוטמן נולדה בעיירה ארברג שבקנטון ברן, היא זכתה בתחרות מיס שווייץ לשנת 1997. השתתפה כנציגה השווייצרית במיס עולם 1997 ומיס תבל 1998.

היא למדה בבית הספר האירופאי למשחק (European Film Actor School) שבציריך.

בשנת 2004 שיחקה תפקיד משנה בסרט הטלוויזיה "Kalter Frühling" העוסק בבת למשפחה מבוססת הנזרקת מביתה ומדרדרת לעולם העוני, באותה שנה הופיעה גם בפרק של קומדיית המצבים "Um Himmels Willen"המשודרת ב-ARD.

ב-2006 שיחקה במספר הפקות לטלוויזיה, בין היתר הופיעה בסדרה "רוזמונד פילצ'ר" המבוססת על יצירותיה של הסופרת באותו שם, היא שיחקה תפקיד קבוע בסדרה "Zwei Engel für Amor" של ערוץ Das Erste.

בשנת 2012 הנחתה את תוכנית המגזין "Die HolidayChecker" בערוץ Sat.1. היא הייתה מנחה של תוכנית רדיו ביחד עם רנצו בלומנטל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טניה גוטמן

* טניה גוטמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* טניה גוטמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Tanja Gutmann - Miss Schweiz". *Miss Schweiz* (בגרמנית). 2018-01-02. אורכב מ-המקור ב-2018-11-12. נבדק ב-2018-11-12.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1122667140
* ISNI: 0000 0001 3290 6382
* VIAF: 311631487
* WorldCat: viaf-311631487

 |
**טנטליט** הוא מינרל המורכב מברזל, מנגן ותחמוצות של טנטלום וניוביום. 

לטנטליט מבנה דומה לקולומביט, אך הם נבדלים באחוז תחמוצת הטנטלום שהם מכילים. בטנטליט 42%-84% תחמוצת טנטלום ו-2%-40% תחמוצת ניוביום, בעוד בקולומביט 5%-30% תחמוצת טנטלום ו-55-78% תחמוצת ניוביום. טנטליט טהור שאינו מכיל ניוביום ומנגן יכיל 85.5% טנטלום ו-15.5% תחמוצת ברזל. הבדל זה באחוזי הטנטלום מתבטא בעיקר בהבדל בין המשקל הסגוליים שלהם, כאשר לטנטליט יש משקל סגולי בסביבות 8.0+ הגבוה בהרבה מזה של הקולומביט הנע סביב 5.2. במרבצים שונים נמצאים הקולומביט והטנטליט בתערובת המכונה קולטן. 

ניתן למצוא את שני המינרלים ביחד בפגמטיטים גרניטיים העשירים בליתיום ומינרלים זרחניים, כשהקולומביט מצוי בקצות הפגמטיט והטנטליט מצוי בעיקר בלב הפגמטיט.

מאפיינים
--------

צבע הטנטליט שחור עד חום. גבישי טנטליט עשירים במנגן שקופים למחצה וצבעם חום. בחלק מדגימות של טנטליט ניתן לזהות תופעות של מגנטיות חלשה או של כתמי צבע כחלחל זוהר. למינרל טפיוליט יש אותו מבנה כימי (Fe, Mn)(Ta, Nb)2O6)) אבל המבנה הגאומטרי שלו הוא טטרגונלי בניגוד למבנה האורתורומבי של הטנטליט.

תפוצה
-----

ניתן למצוא טנטליט בנמיביה, קנדה, מדגסקר, צפון אירופה, ומדינות ארצות הברית: מיין, קליפורניה, קולורדו, ווירג'יניה. עתודות הטנטנליט הגדולות בעולם (52.1%) מצויות בברזיל. נכון לשנת 2006 75% מכמות הטנטליט ששווקה בעולם באה מאוסטרליה.

שימושים
-------

השימוש העיקרי בטנטליט הוא להפקת טנטלום, מתכת המשמשת בעיקר בייצור רכיבים אלקטרוניים, בעיקר קבלים. בין שימושי הטנטליט, מכירה בחנויות של מינרלים, ומחצב להפקת ניוביום, ייצור סגסוגות בעלות נקודת התכה גבוהה במיוחד. יחד עם מתכות אחרות, לטנטלום תפקיד בייצור קרבידים, סגסוגות על לרכיבי מנועי סילון, חלקי טילים ועוד. בזכות עמידותו בפני חומרים רבים, הטנטלום משמש גם כרכיב שתלים בגוף.

לטנטליט אין בורסה מרכזית בה הוא נסחר ועל כן קשה להעריך במדויק את מחירו. באופן כללי הטנטליט נסחר סביב ה-40$ לק"ג אולם המחיר חווה מספר עליות תלולות וצניחות עוקבות: בסוף שנות ה-70, בשנת 1988 ובשנת 2000. עליות המחירים הביאו לירידה בשימוש בטנטלום על ידי חיסכון ושימוש בתחליפים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טנטליט** בוויקישיתוף
* טנטליט באתר webmineral
* טנטליט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Anatoly Agulyanski, The chemistry of tantalum and niobium fluoride compounds, Elsevier, 2004, page 4
2. ↑  Sir William Crookes, Chemical news and journal of industrial science, Volume 14, Chemical news office. 1866, page 141
3. ↑  Tantalum and columbium supply and demand outlook, National Academies, 1983, pages 49-52
4. ↑  Karen Hayes, Richard Burge, Coltan Mining in the Democratic Republic of Congo, Fauna and Flora International, page 22

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558428605171
* LCCN: sh85132345

 |