recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חזיר יבלות וייטנאמי** (שם מדעי: *Sus bucculentus*) הוא מין נכחד אפשרי של מכפיל פרסה ממשפחת החזיריים, שהיה חי ביערות בלאוס ווייטנאם. עם זאת, לצד השערות בדבר קיומו של מין זה, חוקרים משערים כיום שהפרטים שזוהו כשייכים לו אינם מייצגים מין מובחן, אלא חלק מאוכלוסיית חזיר הבר (Sus scrofa) או תת-המין חזיר בר צפון-סיני (Sus scrofa moupinensis).

היסטוריה ומחקר
--------------

חזיר היבלות הווייטנאמי תואר לראשונה בשנת 1892 על בסיס בחינה מורפולוגית של שתי גולגולות שנמצאו בווייטנאם. לאחר שלא נמצאו ראיות לפרטים נוספים בעלי מאפיינים זהים, סווג המין כנכחד. בשנת 1995, נמצאה גולגולת טרייה יחסית ברכס אנאמייט בגבול וייטנאם-לאוס, דבר שהוביל להשערה שהמין עדיין קיים. עם זאת, מחקר פילוגנטי של הממצאים הראה שקיימת קרבה גנטית עזה בין הפרטים שנמצאו לחזיר הבר, והעלה ספקות בדבר סיווגו של חזיר היבלות הווייטנאמי כמין נפרד.

חוקרים העלו מספר השערות כדי להסביר את הממצאים הפילוגנטיים, ביניהן:

1. הפרטים שנמצאו לא מייצגים מין נפרד, אלא חלק קיצוני במגוון שקיים במין חזיר בר.
2. מדובר במין נפרד, אך רביית כלאיים הובילה לקרבה הפילוגנטית שנמצאה.
3. תהליכי ההתמיינות ויצירת השונות המורפולוגית התרחשו לא מזמן, כך שמבחינה פילוגנטית שני המינים נותרו דומים.
4. הפרטים שהתגלו אינם מייצגים מין נפרד, אלא תהליך התפראות.

באתר הרשימה האדומה של IUCN מסווג חזיר היבלות הווייטנאמי כמין נכחד, אך מצוין בו שממצאים מהשנים האחרונות מראים כי קרוב לוודאי שלא מדובר בטקסון תקף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חזיר יבלות וייטנאמי** בוויקישיתוף
* חזיר יבלות וייטנאמי, באתר ITIS (באנגלית)
* חזיר יבלות וייטנאמי, באתר NCBI (באנגלית)
* חזיר יבלות וייטנאמי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חזיר יבלות וייטנאמי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חזיר יבלות וייטנאמי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2 3 4  Judith H. Robin's et al. "Sus bucculentus revisited", Nature 440, E7 (2006)
3. ↑  Gary J. Galbreath, "A short history of claims of sympatric wild hog species in Indochina", Suiform Soundings 7(1) (2007): 6-7
4. ↑  Groves, C. & Meijaard, E. Indo-chinese Warty Pig, IUCN Red List (2016)
**דן מלר** (נולד ב-1933) הוא מנתח פלסטי, פסל ופעיל חברתי לקידום חילוניות ואתאיזם. מלר הוא אתאיסט ופעיל במספר מוסדות שעיסוקם ביהדות חילונית והומניסטית. הוא ממקימי עמותת "עלה חופש" (היום עמותת "חופש") ומפלגת אור.

ביוגרפיה
--------

מלר נולד בתל אביב והוא בוגר המחזור השני של תיכון עירוני א'. לאחר השירות הצבאי כקצין בחטיבת גולני למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, הוסמך כרופא בשנת 1962, התמחה בכירורגיה פלסטית בבית החולים רמב"ם במחלקתו של ברנרד הירשוביץ, ושימש מנתח פלסטי שנים רבות. במלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגת רפואה בחטיבת השריון 37. לאחר 12 שנים בבית החולים רמב"ם בחיפה מונה למנהל המחלקה הפלסטית במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע, וכיהן כפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנים 1975 עד 1987. מספר שנים שימש גם יושב ראש החטיבה הכירורגית ודיקן בית הספר רקנאטי למקצועות בריאות קהילתיים. עיסוקו הרפואי כיום (יולי 2010) הוא ייעוץ בתחומי מקצועו, ובעיקר חוות דעת רפואיות לנפגעים, עורכי דין, חברות ביטוח ובתי משפט. מלר פרסם כ-130 מחקרים מדעיים בנושאים שונים של הכירורגיה הפלסטית.

משנת 1984, לאחר שבנו חזר בתשובה החלו מלר ואשתו (צופיה מלר) לפעול בארגונים שונים למען חופש מדת ולמניעת כפייה דתית. היה חבר הנהלת "תחיל"ה" – תנועה ליהדות חילונית הומניסטית (1990–2003) ויושב ראש עמותת "עלה חופש" שדגלה בחופש מדת (1986–2004). הוא פרסם עשרות מאמרים פובליציסטיים בעיתונות ובאתר האינטרנט "חופש", שעניינם חופש מדת ומאבק בכפייה הדתית.

החל בשנת 1988 החל מלר ללמוד ציור ופיסול ולעסוק בתחומים אלו. מיולי 2010 הוא עוסק בפיסול, בעיקר באבן ויציקות בברונזה, באלומיניום ובפוליאסטר. הוא מעיד על יצירתו הפיסולית שהיא פיגורטיבית-אקספרסיוניסטית, אנושית-רגשית, כשדמות האדם ורגשותיו, בייחוד היחסים והמגע הגופני שבינו לבינה, מאפיינים את רוב פסליו. חלק ניכר מהדמויות המופיעות בפסלים אלו לקוחות מן המקרא.

מלר נשוי לצופיה מלר מאז 1959 ומתגורר עמה בתל אביב. לזוג ארבעה ילדים.

ספריו
-----

* **החמור ואני**, הוצאת מפעל השכפול, ירושלים, 1960
* **הלו! זה מנתח פלסטיק?**, הוצאת זמורה ביתן, 1995
* **ציידי הנפשות, תשובה לתשובה** (יחד עם רעייתו צופיה מלר), הוצאת זמורה ביתן, 1998
* **שדים מגיחים מאפלה** (יחד עם צופיה מלר), הוצאת זמורה ביתן, 1998
* **מפרי עץ הדעת - פרשות השבוע בפעמת הזמן** (יחד עם צופיה מלר ומשה גרנות), הוצאת תמוז, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דן מלר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דן מלר
* דן מלר, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה"
* על דן מלר באתר מפלגת אור
* כבוד הרב - "כבוד" הרב, או כבוד "הרב"?(הקישור אינו פעיל) מאמר באתר "יהדות חופשית"
* "יש אלוהים? האשליה הגדולה של הדת", דן מלר על ספרו של פרופ' ריצ'רד דוקינס באתר "הידען"
* פרשת בראשית באתר חופש

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי אתר הבית שלו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499262605171
* GND: 1104383330
* LCCN: no98115804
* VIAF: 61169671
* WorldCat: lccn-no98115804

 |
**סטניל דה לאס בודיגאס** או **סטניל דה לאס בודיגס** (בספרדית: **Setenil de las Bodegas**) היא עיירה ורשות מקומית (אנ') במחוז קדיס, שבספרד.

העיירה נודעת בבתי המגורים שלה שנבנו מתחת לצוקי הסלע ולסלעים שמעל נהר גואדלפורקון.

העיירה ממוקמת לאורכו של ערוץ הנחל הצר. כמה מבתי העיר שנבנים בתוך קירות הסלע של הערוץ עצמו, שנוצרו על ידי הגדלת מערות טבעיות או ניצול סלעים התלויים מעל הקרקע והוספת קיר חיצוני (ראו מטה בגלריית התמונות).

כמו כן סטניל נודעת במוצרי הבשר המיוצרים בה, במיוחד נקניקיות צ'וריסו וצ'רדו (נקניקיות בשר חזיר), המיוצרת מבשר החזירים אותם מגדלים על הגבעות שסביב העיירה.

כמו כן העיירה ידועה במאפים (*pasteles*) המיוצרים בה, וכאתר תיירות בה ברים ומסעדות הנחשבות כטובות ביותר באזור.

היסטוריה
--------

רחוב בסטניל
במערות שסביב העיר יש עדויות להתיישבות פרה-היסטורית, מהתקופה הנאוליתית.

האתר היה מיושב קודם לפלישה הרומית לאזור במאה ה-1.

מקורה של העיירה המודרנית, בעיירה מורית מבוצרת שהייתה ממוקמת על צוק הסלע המשקיף על עיקול חד בנהר ריו טרחו (Rio Trejo) צפונית מערבית לעיר רונדה. המצודה נבנתה ככל הנראה בתקופת אל-מוואחידון, במאה ה-12.

על פי מסורת מקומית, שמה הנוכחי של העיר מקורו בביטוי (אמרה) לטינית) - *septem nihil* ('שבע פעמים שום דבר"). מסורת זו משייכת את הביטוי להתנגדותה של העיר המורית לתקיפה נוצרית, שנלכדה לכאורה רק לאחר שבע מצורים - בשנים האחרונות של הרקונקיסטה. בשנת 1407, הנוצרים צרו על העיר, בלי הצלחה. העיר נכבשה לבסוף בשנת 1484 כאשר כוחות נוצרים גירשו את המוסלמים המורים. תוך שימוש בארטילריה המבוססת על אבק שרפה, הנוצרים הצליחו להחריב את המצודה המוסלמית, ולכבוש אותה לאחר חמישה-עשר יום.

השם המלא הנוכחי של העיר, מקורו מהמאה ה-15. משמעות המילה "בודגאס" היא מחסני יין. המתיישבים הנוצרים, אשר הגיעו לעיר לאחר כיבושה, המשיכו לגדל את מטעי הזיתים והשקדים שגידלו התושבים המוסלמיים, אולם החלו גם לגדל גפני יין (אשר המוסלמים לא גידלו). המילה "מחסנים" מתייחסת למחסנים עבור היין המיוצר בעיר.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סטניל דה לאס בודגאס** |

* אתר האינטרנט הרשמי של סטניל דה לאס בודגאס (בספרדית)
* אתר האינטרנט הרשמי של סטניל דה לאס בודגאס (באנגלית)
* העיר סטניל דה לאס בודגאס באתר הרשמי של אנדלוסיה
* סטניל דה לאס בודגאס באתר "טיולים"
* מערכת ערוץ החופש, ‏כמו האדם הקדמון, רק עכשיו: הכפר שבנוי כולו מתחת לסלע ענק, באתר ‏מאקו‏, ‏7 באוקטובר 2013
* סטניל דה לאס בודגאס באתר "מסע אחר"
* תצלומי העיר
* תצלומי העיר, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  ההיסטוריה של העיר
2. 1 2 3  מקור שמה של העיר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559812405171
* BNE: XX454428
* GND: 4845561-1
* LCCN: n84058003
* VIAF: 124382460
* WorldCat (עם VIAF): 124382460

 |
**משה קרסו** (26 באפריל 1885 ~ 1962) היה איש עסקים ישראלי ממוצא יווני אשר את עיקר הונו עשה מייבוא כלי רכב.

ביוגרפיה
--------

משה נולד בסלוניקי למשפחה שמוצאה מסביבות אגם קומו (שם המשפחה קרסו משמר את שם עיירת מוצאם carasso, כ-50 ק"מ מצפון לעיר קומו, כיום בתחומי שווייץ). אביו היה סוחר סיטונאי ובעל מכולת וממנהיגי קהילת סלוניקי. בילדותו קיבל משה חינוך מסורתי והיה פעיל באגודה הציונית קדימה. בגיל 14 התייתם משה מאביו וקיבל לידיו את ניהול המכולת המשפחתית. ב-1914 נשא לאשה את ציפורה (פלובה), לזוג נולדו שני בנים: חיים (1914) ואריה (1915). ב-1917 עברה המשפחה לפיראוס ושם התרחבו עסקי המסחר הענפים של משה והוא הפך לאחד מעשירי העיר. בפיראוס נולדו גם מרים, ובלה (אמו של איש העסקים יוסף דוד חכמי).

ב-1924, עקב מלחמת יוון–טורקיה, עלו בני המשפחה לארץ ישראל והשתקעו ביפו. ילדי המשפחה, שידעו עברית עוד מבית הוריהם, נשלחו ללמוד בגימנסיה הרצליה.

בשנת 1933 נכנס קרסו אל תחום עסקי הרכב, אז עלה לארץ מאלכסנדריה שבמצרים יצחק ארדיטי, שקיבל את זיכיון הייבוא והשיווק של חברת ג'נרל מוטורס בארץ ישראל. הוא פתח בשדרות ירושלים (רחוב קינג ג'ורג' דאז) ביפו סוכנות שיווק מכוניות פרטיות בשותפות עם משה שנקראה "מואיז קרסו, מחלקת מכוניות".

ב-1935 ייסד עם ידידו ליאון רקנאטי את בנק דיסקונט.

בשנת 1945 הקים עם בניו את חברת "משה קרסו ובניו בע"מ" אשר עסקה בייבוא חלקי חילוף לרכבים, משאיות, אוטובוסים. בשנת 1947 היא החלה לייבא כלי רכב מתוצרת "הילמן" הבריטית. ב-1948 קיבלה החברה את הזיכיון למכירת מכוניות רנו במדינת ישראל הצעירה, במקום היבואן הערבי של רנו שנמלט מן הארץ.
מניותיו בקבוצת קרסו חולקו בין ארבעת ילדיו בחלקים שווים.

פעילות ציבורית
--------------

* השתתף בהעלאת חלק מיהודי סלוניקי, שהיו פועלי הספנות הראשונים בנמל תל אביב
* כיהן כשופט בבית המשפט העברי לשלום, התאגדות פנים-יהודית ליישוב סכסוכים בתל אביב-יפו
* כיהן כנשיא התאחדות עולי יוון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  על משה - מאתר חברה קדישא
2. 1 2  תומר הדר, חיים קרסו: "כשהאצ"ל החרים לנו אוטו", באתר כלכליסט, 7 במאי 2008
**יקרונית אסייתית** (שם מדעי: *Anoplophora glabripennis*), היא מין חיפושית ממשפחת היקרוניתיים ממוצא מזרח-אסייתי, הנחשבת לאחד המינים הפולשים המזיקים ביותר בעולם.

מאפיינים
--------

היקרונית האסייתית היא חיפושית שחורה מנוקדת בלבן, המגיעה לגודל של 35 מ"מ. מגיעה לבגרות תוך 1–2 שנים. נקבה מטילה בין 30 ל-80 ביצים בכל הטלה. את הביצים היא מטילה בתוך ענף של העץ והזחלים המתפתחים מהן, ניזונים מהעץ. מקורה של החיפושית הוא באזור רחב של סין, יפן וקוריאה, המכיל ארבעה תנאים אקלימיים שונים, שדומים לאזורים בצפון ארצות הברית ודרומית למקסיקו.

עד 2005, עברה גם להתגורר באזורים עירוניים בארצות הברית, קנדה ואוסטריה, באמצעות משלוחים ימיים ומסחר בין משתלות. מאמינים שהגיעה לארצות הברית במשלוחי עץ מסין, ב-1996. בשנת 2006 כבר ניתן למצוא שריצה גדולה בניו יורק ובשיקגו. היא אותרה ב-14 מדינות שונות בארצות הברית. באוסטריה נמצאה שריצה גדולה ב-2001, 2-3 שנים לאחר שפלשה למדינה.

חיפושית זו מסוגלת להופיע בכל מקום שבו גדלים עצים וקיימים התנאים המתאימים בשבילה. באזור הטבעי שלה, מופיעה במינים של עצים נשירים. באזורים הלא טבעיים שלה, מהווה איום לעצים באזור עירוני ובאזור הכפרי. בעיקר אוהבת עצי מייפל ושקמה החיפושית אוכלת עלים וענפים בעצים בריאים וחולים.

חרק קטן זה מסוגל לחסל עץ בתקופה של 3–5 שנים. בסין 40% ממטעי הצפצפה כבר נפגעו. 240 ערים נפגעו ב-5 מחוזות בלבד ו-50 מיליון עצים היו צריכים להיכרת בתקופה של 5 שנים. בניו-יורק צריך היה להוריד כבר מעל 5,200 עצים ובשיקגו מעל 1,500.

כיום מנסים שיטות שונות להתמודדות עם המין הפולש והתוקפני. כדי למנוע את הופעת החיפושיות מנסים למצוא הורמונים שיפגעו בהתנהגותם של החיפושיות וקיים חיפוש אחר עצים עמידים, עצים נגועים נכרתים. נוסו ריסוסים, אך לא הוכחה עדיין הצלחה. בארצות הברית מחפשים פטריות שירחיקו את החיפושית ובסין נמצאו שני אויבים טבעיים לחיפושית, והחל משנת 1999 נעשה שימוש מסוים ומבטיח בהם (הדברה ביולוגית).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יקרונית אסייתית** בוויקישיתוף
* יקרונית אסייתית, באתר ITIS (באנגלית)
* יקרונית אסייתית, באתר NCBI (באנגלית)
* יקרונית אסייתית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* יקרונית אסייתית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* יקרונית אסייתית, באתר GBIF (באנגלית)
* יקרונית אסייתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

חיפושית אסייתית ארוכת מחוש

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007549555805171
* LCCN: sh2005003653

 |
**סטריז'בקה** (באוקראינית: **Стрижавка**; בפולנית: **Strzyżawka**; ברוסית: **Стрижавка**) היא יישוב עירוני במחוז ויניציה באוקראינה, השוכן באזור פודוליה ובו כ-9,000 תושבים.

היסטוריה
--------

 ארמון גרוכולסקי (נהרס)
היישוב נוסד בשנת 1552. עד חלוקת פולין היה היישוב חלק מאזור ברסלב בפרובינציית פולין של הכתר הפולני באיחוד הפולני-ליטאי. האציל הפולני מיכל גרוכולסקי (Michał Grocholski) ייסד ארמון קלאסיציסטי ביישוב, אך זה נהרס ב-1918.

יהודי היישוב
------------

בסטריז'בקה חיו יהודים ככל הנראה מתחילת המאה ה-18. ב-1847 גרו במקום 1,186 יהודים ובסוף המאה ה-19 היו ביישוב 795 יהודים, שהיוו מעל שליש מאוכלוסיית היישוב. הם נפגעו בשנות מלחמת האזרחים ברוסיה, מספר יהודים נרצחו ובתים נבזזו. רבים מהשרידים עזבו את סטריז'בקה בחיפוש אחר אפשרויות תעסוקה טובות יותר ברוסיה, ובשנות העשרים חיו ביישוב כ-400 יהודים בלבד. עם זאת, בשנות השלושים היה בסטריז'בקה בית ספר יהודי.

ערב מלחמת העולם השנייה הקהילה מנתה כ-300 יהודים. יחידות של הארמייה השישית של הוורמאכט כבשו את סטריז'בקה ב-19 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה. כמה עשרות יהודים הצליחו להימלט מזרחה לפני הכיבוש, או שגויסו לצבא האדום.

כעבור זמן לא רב הוחלו מגבלות עם היהודים: הוקם מעין גטו, נאסר עליהם לעזוב את סטריז'בקה, הם היו צריכים להסתובב עם טלאי צהוב וחלקם נשלחו לעבודות כפייה. חלק מיהודי סטריז'בקה גויסו לשם בניית מפקדת ורוולף של הוורמכט בסוף 1941. כחלק מההכנות להקמת המפקדה נסקרו "איומים פוטנציאליים" באזור והנאצים הגיעו למסקנה שהיהודים בסטריז'בקה יכולים לאיים על המפקדה. בהתאם לכך ב-10 בינואר 1942 הגרמנים הכינו בור גדול מחוץ לסטריז'בקה, הביאו אליו את היהודים ורצחו כ-200 מהם. בימים שלאחר מכן הגרמנים ומשטרת העזר האוקראינית איתרו עוד כ-15 יהודים שנרצחו גם הם.

סטריז'בקה שוחררה בידי הצבא האדום ב-19 במרס 1944. באתר הטבח נבנתה אנדרטת זיכרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטריז'בקה** בוויקישיתוף
* "סטריז'בקה", באתר JewishGen (באנגלית)
* אלכסנדר קרוגלוב (רו'), סטריז'בקה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1569–1570), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטריז'בקה ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית)
2. 1 2 3 4 5  סטריז'בקה במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)
3. 1 2 3 4 5  אלכסנדר קרוגלוב (רו'), סטריז'בקה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1569–1570), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009624074905171

 |
**רוסטוק סיוולבס** (בגרמנית: **Rostock Seawolves**) הוא מועדון כדורסל גרמני מרוסטוק, מקלנבורג-מערב פומרניה, המשחק בבונדסליגה בכדורסל.

היסטוריה
--------

שטאדהאלה רוסטוק, האולם הביתי של המועדון
המועדון נוסד בשנת 1994 על ידי חברי קהילת הספורט (Sportgemeinschaft) ואוניברסיטת רוסטוק. הקבוצה עלתה לליגה האזורית הראשונה (הליגה הרביעית במדינה) ב-2007, אך ירדה בחזרה לאחר עונה אחת. ב-2012 הצליחה הקבוצה להישאר בליגת החובבים הגבוהה ביותר בגרמניה לראשונה, וסיימה במקום החמישי. בקיץ 2012 שונה שם הקבוצה מ-EBC מקלנבורג לרוסטוק סיוולבס.

בעונת 2013/14 סיימה במקום הראשון בטבלה ועלתה ל-ProB צפון, הליגה השלישית.

הקבוצה במהלך פסק זמן, אפריל 2023.
במאי 2018, לאחר שעלו לליגה הגרמנית השנייה בכדורסל, החתימו הסיוולבס את מילאן שקובאלי למאמן. ב-2022 עלתה הקבוצה לראשונה לליגת העל הגרמנית בכדורסל לאחר ניצחון על טיבינגן, וביוני 2023 השתתפה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, ונרשמה לעונת 2023/2024 ביורופקאפ.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רוסטוק סיוולבס

* אתר האינטרנט הרשמי של רוסטוק סיוולבס
* פרופיל, באתר ליגת העל הגרמנית בכדורסל
* פרופיל, Eurobasket.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rostocks Basketballer spielen Qualifikation zum Europe Cup, Ostseewelle (בגרמנית)

| גרמניהגרמניה הבונדסליגה בכדורסל - עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אולדנבורג • אלבה ברלין • באיירן מינכן • ברוזה במברג • גטינגן • היידלברג • המבורג טאוורס • וירצבורג • טיגרס טיבינגן • טלקום בון • לובן בראונשווייג • מיטלדויטשר • ניינרס קמניץ • קריילסהיים מרלינס • רוסטוק סיוולבס • רטיופארם אולם • ריזן לודוויגסבורג • רסטה פכטה |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באיש קק"ל. אם התכוונתם למשפטן, ראו גדעון ספיר (משפטן).

**גדעון ספיר** (24 בדצמבר 1929 - 2 בינואר 2012) היה איש קק"ל, יושב ראש עמותת בית אשל ויקיר העיר באר שבע.

ביוגרפיה
--------

גדעון ספיר נולד בברלין בירת גרמניה ב-1929. אימו הבריחה אותו לאנגליה, ומשם הוא עלה לארץ ישראל בינואר 1940. הוא למד בבית הספר החקלאי רכסים.

בארץ ישראל התגייס ספיר לפלמ"ח, ונשלח למשמר החופים. במלחמת העצמאות לחם במסגרת פלוגה ד' בגדוד השביעי של חטיבת הנגב והשתתף בקרבות על שחרור באר שבע. לאחר מכן שירת בצה"ל בחיל האספקה עד הגיעו לגיל 70.

בחורף 1960 הגיע ספיר לחורבות בית אשל הנטושה, קבורה תחת גלי אבנים, עשבים ולכלוך. בעקבות זאת יצא עם קבוצת תלמידי תיכון דתי מקיף ב' באר שבע (היום מקיף ה') ליום עבודה בניקוי השרידים. בערב הדליקו חנוכייה על גג הבניין ובישלו קפה על פי מסורת הפלמ"ח.

בשנת 2007 זכה ספיר בתואר יקיר העיר באר שבע. הוא נפטר בביתו בשנת 2012.

פעילות בקק"ל
------------

גדעון היה אחראי לשתילה של עצים רבים, רובם באזור הנגב ויהודה. בתחילה, עבד דרך קרן קיימת יחד עם פועלים. לאחר מכן, המשיך דרך קרן קיימת עם מתנדבים, ולבסוף גם המשיך עם מתנדבים או תיירים מחוץ לישראל דרך המסגרת של עמותת בית אשל.

סך הנטיעות שהיה לו חלק בהן מוערך בכמיליון וחצי עצים.

פעילות בעמותת בית אשל
---------------------

החל משנות ה-80 היה ממקימי עמותת בית אשל, אשר פעלה בתחומי מצפה בית אשל, אשר ננטש בסוף 1948. כחלק מפעילויותיה הביאה בני נוער מתנדבים לעבוד ולנקות את אתר בית אשל, לנטוע עצים ושתילים ולהשקותם. בט"ו בשבט הגיעו אוטובוסים רבים מטעם קק"ל, אשר הביאו תיירים מהארץ או מחו"ל, ויחדיו נטעו עצים, השקו את הללו אשר היו כבר נטועים. תחום נוסף בו פעלה העמותה היה מדורת הפלמ"ח בליל העצמאות, אשר נחגגה מדי שנה וזכתה למימון חלקי מטעם עיריית באר שבע, ולאספקת קרשים ועצים מקק"ל, כאשר רוב העבודה נעשה בידי חברי העמותה ומשפחותיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* איש הפלמ"ח הוותיק גדעון ספיר, הלך לעולמו באתר *israeli-muni-news.com*

הערות שוליים
------------

1. ↑  יקירי באר שבע 2007 באתר *beersheva news*
2. ↑  ספר 'יקירי העיר באר שבע', הוצאת 2009/2010
3. ↑  בית אשל
4. ↑  ספר 'יקירי העיר באר שבע', הוצאת 2009/2010
5. ↑  תלמידים מבאר שבע פינו הריסות בית אשל, מעריב, 9 בדצמבר 1969; ש. גבעון, מה הולך בבאר שבע - תלמידים משקמים את בית אשל, מעריב, 14 בינואר 1971
**סונאטה לפסנתר מספר 8** בלה-מינור קכל 310, נכתבה על ידי מוצרט בתחילת הקיץ של שנת 1778, בפריז. זו הסונאטה המינורית הראשונה של מוצרט (מתוך שתיים: יחד עם קכל 457), ויש החושבים שבחירתו לכתוב את היצירה בסולם מינור (דבר שלא רווח אצל מוצרט) נובעת ממות אימו, בחודש יולי של אותה שנה בפריז.[דרוש מקור]

מבנה
----

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **סונאטה לפסנתר מס' 8**

|  |  |
| --- | --- |
|  | הפרק הראשון  |
| לעזרה בהפעלת הקובץ |

|  |  |
| --- | --- |
|  | הפרק השני  |
| לעזרה בהפעלת הקובץ |

|  |  |
| --- | --- |
|  | הפרק השלישי  |
| לעזרה בהפעלת הקובץ |

 |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

היצירה מורכבת משלושה פרקים, כנהוג בסונאטה קלאסית:

* Allegro maestoso
* Andante cantabile con espressione
* Presto

**הפרק הראשון** פותח בפורטה. יד שמאל מנגנת אקורד משולש בסיסי של לה מינור. יד ימין מנגנת מלודיה פשוטה יחסית, אך קודרת. לאחר מכן המלודיה חוזרת שוב בשינוי קל לאחר קטע פיאנו קצר. משם יש קטע מעבר שקט, שהופך פתאום לפורטה חזק, עם מלודיה דרמטית ביד ימין. לאחר מכן מגיע קטע מעבר דרמטי שמעביר אותנו לסולם המקביל (כלפי מעלה) דו מז'ור. הנושא השני מנוגן בפיאנו, והוא דורש זריזות רבה, בשל הקצב המהיר. לאחר קטע מעבר ארוך, על החומרים המלודיים שבנושא השני, מגיע קטע סיום, חגיגי ומרשים. לאחר מכן היצירה עוברת פיתוח יסודי, בשלל סולמות. הפיתוח משרה אווירה אפלה ואף מפחידה ברגעים מסוימים. לאחר קטע מעבר, היצירה עוברת בפתאומיות אל קטע הרפריזה. הנושא המלודי חוזר בשנית, אך הפעם בשינויים קלים, ולאחר קטע מעבר הנושא עובר ליד שמאל. בהמשך חוזר הכל על עצמו ( בשינויים קלים) אך הפעם נשאר בסולם הטוניקה, לה מינור.

**הפרק השני** נכתב בסולם פה מז'ור. הוא הרבה יותר איטי ורגוע מהפרק הראשון, במשקל משולש של שלושה רבעים. הפרק לירי מאוד, ומשרה תחושת נועם ורוגע, על אף כמה חלקים וירטואוזים מעט. לאחר החזרה על הפתיחה, הפרק עובר אל החלק השני, שבו משולבים קטעי מינור קולחים, ומנגינות ליריות קודרות. לאחר מכן יש מעבר ארוך על החומרים המלודיים, ואחריו חזרה בפיאניסימו על תחילת הפרק, עד לסיומו באקורד פורטה.

**הפרק השלישי** מהיר וקולח. בסולם הדומיננטה של היצירה - לה מינור, ובמשקל שני רבעים. הנושא הראשי קודר מעט והקצב שלו חוזר כמעט לאורך כל הפרק, ונותן תחושה של חן ותואם. לאחר פיתוח קל, הפרק עובר אל סולם לה מז'ור. שם יש אתנחתה מן המקצב המהיר והפרק נשמע יותר ואינטנסיבי וממוקד. לאחר מכן חוזר הנושא הראשי בלה מינור אך הפעם עם פיתוח קל, והוא נשמע הרבה יותר דרמטי מן הפעם הראשונה. לאחר מכן עוברים אל הקודה בפיאנו, ולפתע מופיעה סדרה של אקורדים ואוקטבות מהירות בלה מינור, והיצירה מגיעה אל סיומה.

נגינת היצירה אורכת בממוצע כ-22 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סונאטה לפסנתר מס' 8 של מוצרט** בוויקישיתוף
* תווי הסונאטה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007439111705171
* BnF: cb13915067t (data)
* GND: 300111282
* LCCN: n81133937
* MusicBrainz work: 53b2287b-e013-4c53-8498-6ab35c5de503
* WorldCat (עם LCCN): n81-133937

 |
במוזיקה, **הרמוניה טונאלית** היא הרמוניה בעלת משיכה הרמונית ותחושת יציבות.

ההרמוניה הטונאלית (אשר נבדלת מן ההרמוניה האטונלית) היא בעלת סולם, טוניקה, ודומיננטה, והם אלה שתורמים לתחושת היציבות והמשיכה ההרמונית. בהרמוניה הטונאלית משתמשים לרוב בסולם המז'ורי ובסולם המינורי, שנחשבים לסולמות ה"רגילים". בהרמוניה הטונאלית, ישנם מספר סוגים של אקורדים: אקורד מז'ורי (בעל אופי שמח), אקורד מינורי (בעל אופי עצוב), ספטאקורד (אקורד בעל מתח), אקורד מוקטן ועוד אקורדים, שהם וריאציות של אקורדים אלה, ופותחו עקב צורך גדול יותר במשיכה הרמונית. בדרך כלל האקורד המוגדל לא מופיע בהרמוניה הטונאלית, משום שאין לו כל משיכה טונאלית, כיוון שכאשר עושים לו היפוכי אקורדים (הופכים את סדר צליליו), מרווחיו של האקורד נשארים קבועים.

ברוב היצירות, ההרמוניה היא טונאלית, וכך בכל היצירות מהמאה ה-17 וה-18, אך ישנם מלחינים כמו ליסט (מלחין לפסנתר), למשל, שכתב הרמוניה בלתי טונאלית (אטונאלית). דוגמה להרמוניה טונאלית, היא המוזיקה הקלאסית המוכרת לנו, ודוגמה להרמוניה אטונאלית היא, למשל, מוזיקה מודרנית. מספרן של היצירות בעלות הרמוניה טונאלית גדול יותר, והן נפוצות הרבה יותר, מכיוון שפשוט יותר להלחין הרמוניה טונאלית, והאוזן מורגלת לשמוע יותר את ההרמוניה הטונאלית, ופחות האטונלית. היצירות שנכתבות בהרמוניה הטונאלית הן יצירות מסודרות, בעלות מבנה מסוים ומשקל מסוים. ניתן להגיד שההרמוניה הטונאלית היא "מסודרת", ואילו האטונאלית היא "בלתי-מסודרת". ההרמוניה הטונאלית המסורתית נקראת הרמוניה טונאלית פונקציונלית, והיא נלמדת כיום במגמות המוזיקה ברחבי הארץ.
**A Space In Time** הוא אלבומה השביעי של להקת הבלוז רוק, Ten Years After.
האלבום יצא לאור באוקטובר 1971 והיה שונה מקודמיו בכך שסגנונו נטה יותר לפופ מאשר לרוק ולבלוז ששלטו באלבומיה הקודמים של הלהקה.
המשפט האחרון בשיר Over The Hill הוא "I Think I Will Leave The Blues Over The Hill" ומכאן אפשר להבין שהלהקה רוצה לשנות את הכיוון המוזיקלי שלה.
למרות זאת, הוא נחשב בעיני רבים לאלבום הטוב ביותר של הלהקה.

האלבום כלל את השיר המצליח ביותר של הלהקה I'd Love To Change The World, השיר נחשב לאחד משירי הרוק הטובים ביותר בעיקר בגלל סולו הגיטרה שלקראת סופו.

עטיפת האלבום עוצבה על ידי אד קריף, את העטיפה האחורית צילם גיטריסט הלהקה אלווין לי.

רשימת שירים
-----------

כל השירים באלבום נכתבו על ידי אלווין לי למעט "Uncle Jam", שנכתב בשיתוף פעולה של כל חברי הלהקה, אפשר להבחין בהבדל של הקטע משאר הקטעים, הוא אינו מכיל ליריקה והוא אינסטרומנטלי, כשבשאר הקטעים אלווין לי הוא כותב המילים; באותו השיר גם גיטרה הוא לא כלי הנגינה הדומיננטי אלא שווה לשאר.
הסינגל היחיד שמכיל שירים מהאלבום הוא Id Love To Change The World, צד ב' של התקליט הכיל את השיר Let The Sky Fall שגם הוא יצא לאור באלבום.


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | One of These Days | 5:58 |
| 2. | Here They Come | 4:35 |
| 3. | I'd Love to Change the World | 3:44 |
| 4. | Over the Hill | 2:28 |
| 5. | Baby Won't You Let Me Rock n' Roll You | 2:16 |
| 6. | Once There Was a Time | 3:23 |
| 7. | Let the Sky Fall | 4:20 |
| 8. | Hard Monkeys | 3:12 |
| 9. | I've Been There Too | 5:45 |
| 10. | Uncle Jam | 1:59 |
| **משך כולל:** | **37:40** |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *A Space In Time* באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום *A Space In Time* באתר AllMusic
* האלבום *A Space In Time* באתר Discogs
* האלבום *A Space In Time* באתר ספוטיפיי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: bb46777f-f2ab-347f-abc1-1f9cb1903882

 |
**קַרְטֶרְטוֹן** (באנגלית: **Carterton**, במאורית: **Taratahi**) היא עיירה בחבל ולינגטון בניו זילנד ומרכזה של **מחוז קרטרטון**. היא שוכן באזור החקלאי הנקרא ואיראראפּה באי הצפוני של ניו זילנד. היא ממוקמת 14 ק"מ דרומית מערבית ממסטרטון ו־80 ק"מ צפון מזרחית לעיר ולינגטון. בקרטרטון מתגוררים 5,850 תושבים (נכון ליוני 2021), מתוך אוכלוסיית מחוז הכוללת של 10,050.

קרטרטון נוסדה בשנת 1857. בראשיתה נקראה *Three Mile Bush*, ושימש מגורים לסוללי הכביש בין ולינגטון למסטרטון. מאוחר יותר שונה שמו כדי להנציח את צ'ארלס קרטר, שהיה אחראי על בניית "הגשר השחור" מעל הנהר ואיוהין מדרום ליישוב. היישוב מתאר את עצמו כ"בירת הנרקיסים של ניו זילנד", ומקיים פסטיבל נרקיסים מדי שנה ביום ראשון השני שחל בספטמבר.

היסטוריה
--------

המועצה המקומית של קרטרטון היא רָשוּת השלטון המקומי הראשונה בעולם שבחרה בראש עיר טרנסג'נדר – כשבחרה בטרנסג'נדרית ג'ורג'ינה בייר. בייר אף הפכה לחברת הפרלמנט הטרנסג'נדר הראשונה בעולם ב־1999.

ב־7 בינואר 2012 התרסק כדור פורח מעט צפונית ליישוב; אחד עשר בני אדם נהרגו, והתאונה דווחה בכל העולם. כלי הטיס נגע בקו מתח גבוה אשר מזין את מערכת החשמל של קרטרטון, וכתוצאה מכך עלה באש וניתק את העיר מחשמל לזמן קצר.

דמוגרפיה
--------

קרטרטון מתפרסת על 5.3 קילומטרים רבועים ונכון ל־2021 היו בו כ־5850 נפשות, בצפיפות אוכלוסין של 1,104 נפשות לקילומטר רבוע.

לפי מפקד האוכלוסין, 89.4% מתושבי קרטרטון ממוצא אירופאי, ו־15.4% מאורים.

אחוז הנולדים בחו"ל הוא 16.5%, לעומת 27.1% בניו זילנד כולה.

חלק מהמשיבים סירבו לומר מה השתייכותם הדתית; מתוך אלו שהשיבו, 51.9% היו ללא דת, 35.3% היו נוצרים, 0.7% היו הינדים, 0.2% היו מוסלמים, 0.5% היו בודהיסטים ו-2.7% היו בעלי דתות אחרות.

חינוך
-----

בקרטרטון שלושה בתי ספר יסודיים (כיתות א' עד ח'). אין ביישוב בית ספר תיכון. התיכון הקרוב הוא Kuranui College, בגרייטאון, מרחק 10 קילומטרים.

תחבורה
------

### כבישים

הכביש המהיר מס' 2 של ניו זילנד, אשר מחבר את ולינגטון למסטרטון, עובר דרך הרחוב הראשי של קרטרטון.

קו אוטובוס מס' 200 של Metlink מחבר בין קרטרטון לבין מסטרטון, גרייטאון, פת'רסטון, ומרטינבורו.

### רכבת

קרטרטון מצוי על קו וייראראפה, של חברת KiwiRail ו־Transdev מטעם Metlink; הקו מחבר את קרטרטון לוולינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרטרטון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  קרטרטון, באתר הסטטיסטיקות הרשמי של ניו זילנד (באנגלית)
2. ↑  Sutherland, G. H. "Carter, Charles Rooking". *Dictionary of New Zealand Biography*. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand. נבדק ב-28 במרץ 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Carterton Travel Guide". Jasons Travel Media.
4. ↑  "Daffodil Festival". Carterton District Council. נבדק ב-20 במאי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "How Georgina Beyer changed the face of Wairarapa electorate". *Hawke's Bay Today*. 16 בספטמבר 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Hot air balloon crash near Carterton kills 11". stuff.co.nz. 8 בינואר 2012. נבדק ב-12 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "ArcGIS Web Application". *statsnz.maps.arcgis.com*. נבדק ב-10 במרץ 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  Statistical area 1 dataset for 2018 Census – updated March 2020 | Stats NZ, www.stats.govt.nz

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562051605171

 |
**אלכסה טרזיץ'** (בסרבית: **Алекса Терзић**; נולד ב-17 באוגוסט 1999 בבלגרד שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת רד בול זלצבורג ובנבחרת סרביה.

קריירת מועדונים
---------------

טרזיץ' גדל במחלקות הנוער של מלאדנובאץ ושל הכוכב האדום בלגרד. ב-20 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הכוכב האדום בלגרד, בניצחון 3-0 על דינמו ורנייה במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הסרבית לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-13 ביוני 2019 חתם טרזיץ' בפיורטינה מהסרייה א'. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על מונצה במסגרת הסיבוב השלישי של קופה איטליה לעונת 2019/2020. ב-29 ביולי 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 4-0 על בולוניה 1909 במסגרת המחזור ה-37 לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה בעונה זו.

ב-1 בספטמבר 2020 הושאל טרזיץ' למשך עונה אחת לאמפולי מהסרייה ב'. ב-26 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על פרוזינונה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך טרזיץ' 21 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, ובסופה חזר לפיורנטינה.

ב-23 ביולי 2023 חתם ברד בול זלצבורג אליה עבר תמורת 5 מיליון אירו.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-7 ביוני 2021 ערך טרזיץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ג'מייקה במשחק ידידות.

תארים
-----

הכוכב האדום בלגרד
* אליפות סרביה (1): 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסה טרזיץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  UFFICIALE: Fiorentina, ingaggiato il classe '99 Terzic באתר Tuto Mercato Web, ‏ 13 ביוני 2019 (באיטלקית)
2. ↑  "UFFICIALE: Empoli, presi Zurkowski e Terzic in prestito dalla Fiorentina באתר Tuto Mercato Web, ‏ 1 בספטמבר 2020 (באיטלקית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו האי שרמן.

תצלום לוויין של אזור האי ת'רסטון (במרכז התמונה) והאי שרמן (בחלקה התחתון של התמונה) המוקף מדף קרח
**האי שרמן** (באנגלית: **Sherman Island**) הוא אי מכוסה קרח, המוקף על ידי מדף הקרח אבוט, שבאנטארקטיקה.

האי ממוקם דרומית לאי ת'רסטון, במרכז מפרצון פיקוק.

אורכו של האי 51 קילומטרים, ורוחבו 19 קילומטרים.

שטחו של האי 1,121 קמ"ר.

היסטוריה
--------

### מיפוי האי

האי מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בדצמבר 1946.

### מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

האי נקרא על שמו של אדמירל הצי פורסט שרמן (Forrest Sherman), מצי ארצות הברית, שעמד בראש אגף המבצעים של הצי בין השנים 1949–1951, שבהן נערך הצי לסייע לחקר אנטארקטיקה במסגרת השנה הגאופיזית הבינלאומית.

לקריאה נוספת
------------

• M.J. Hambrey, P.F. Barker, P.J. Barrett, V. Bowman, B. Davies, J.L. Smellie, M. Tranter, Editors, **Antarctic Palaeoenvironments and Earth-Surface Processes**
• Cochran, J. & Jacobs, S. & Tinto, K. & Bell, Robin. (2014) **Bathymetric and oceanic controls on Abbot Ice Shelf thickness and stability**, The Cryosphere. 8. 877-889. 10.5194/tc-8-877-2014
• J.A. GRIGGS, J.L. BAMBER, **Antarctic ice-shelf thickness from satellite radar altimetry**, Journal of Glaciology, Vol. 57, No. 203, 2011, P 485

קישורים חיצוניים
----------------

* האי שרמן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* האי שרמן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור האי שרמן
* תחזית מזג אוויר עדכנית עבור האי שרמן
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור האי שרמן

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
**ויאדוקט הוברן** (באנגלית: **Holborn Viaduct**) הוא גשר דרכים בלונדון ושמו של הרחוב שחוצה אותו (מהווה חלק מכביש A40). הוא מקשר את שכונת הובורן עם הרובע הפיננסי של לונדון, ועובר מעל רחוב פארינגדון והנהר התת-קרקעי פליט. אורכו של הוויאדוקט 1,400 רגל (430 מ') ורוחבו 80 רגל (24 מ'). הוא תוכנן על ידי המודד העירוני ויליאם הייווד והמהנדס רולנד מייסון אורדיש.

היסטוריה
--------

ויאדוקט הובורן נבנה בין השנים 1863 ו-1869, כחלק מתוכנית עבודות ציבוריות בעלות של למעלה מ-2.5 מיליון ליש"ט (מעל 236 מיליון ליש"ט ב-2020), לשיפור הגישה לסיטי של לונדון מהווסט אנד. התוכנית כללה שיפורים בזרימת התנועה סביב הובורן סירקוס שנבנה גם הוא באותה תקופה, סלילת רחוב המלכה ויקטוריה, בנייה מחדש של גשר בלקפריירס, סלילת המשך לרחוב פארינגדון עם תחנות רכבת חדשות לצידו. המלכה ויקטוריה חנכה את הויאדוקט במקביל לחנוכת הצירים האחרים בתהלוכה רשמית ב-6 בנובמבר 1869.

לפני בניית הוויאדוקט נהגי כרכרות נאלצו לרדת מהגבעה שעליה בנויה שכונת הובורן בצד אחד של הנהר פליט, לחצות את הנהר על גבי גשר, ואז לעלות מצידו השני של הנהר. הויאדוקט היה אחד הגשרים המודרניים הראשונים במרכז לונדון שאיפשר להולכי רגל לעבור בין שני מפלסי הרחוב באמצעות ארבעה גרמי מדרגות שנבנו בשני קצות הויאדוקט ובשני צדדיו. בצד הדרומי של הויאדוקט מעטרים את המעקות פסלים המייצגים מסחר וחקלאות של הפסל הנרי בורסיל, ובצד הצפוני פסלים המייצגים מדע ואמנות של חברת הפסלים פארמר וברינדלי. כמו כן הוצבו על הויאדוקט פסלים של ראשי העיר ויליאם וולוורת' והנרי פיץ-איילווין. בשנת 1941 הופצץ האזור מהאוויר במהלך הבליץ והביתנים שמעל גרמי המדרגות בצד הצפוני נהרסו; בשנת 2000 שוחזר אחד מהביתנים ובשנת 2014 גם השני, ולעיצוב החדש נוספו גם מעליות.

ב-2 במרץ 1874 נחנכה תחנת רכבת בקצה המזרחי של הוויאדוקט ששימשה עד 1990 אז הועתקו שירותי הרכבת ממנה לתחנת הרכבת סנט פול (שנקראת כיום סיטי תמזלינק).

בשנת 1882 נבנתה בוויאדוקט תחנת הכוח הפחמית הראשונה בעולם, שנקראה על שמו של אדיסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויאדוקט הוברן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ordish, Rowland Mason | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
2. ↑  **The London encyclopaedia**, 3rd ed, London: Macmillan, 2008, מסת"ב 978-1-4050-4924-5
3. ↑  Hog Lane, Whitechapel - Holborn Viaduct | British History Online, www.british-history.ac.uk
4. ↑  R. V. J. Butt, **The directory of railway stations : details every public and private passenger station, halt, platform and stopping place, past and present**, Sparkford: Stephens, 1995, מסת"ב 1-85260-508-1

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ויאדוקט הוברן"**.
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**אגון** היה תחרות שנערכה בפסטיבלים שונים ברחבי יוון העתיקה וכללו בתוכם ספורט (היאבקות, איגרוף, זריקת דיסקוס, הטלת כידון, ריצות וקפיצות) ומוזיקה (ריקודים, הקראות ושירה).

האגונים נערכו בערים יווניות רבות בזמנים קבועים של השנה, והם נשאו אופי פולחני או דתי, מקומי או כללי. המפורסמים מבין האגונים הם המשחקים האולימפיים שמוקדשים לזאוס; עוד אגונים חשובים הם הנמאים, אף הם מוקדשים לזאוס; הפיתיים, שמוקדשים לאפולו והאיסתמיים, שמוקדשים לפוסידון. אל האגונים נקבצו צופים ומתחרים מכל רחבי העולם היווני, ואף היה מקובל להפסיק פעולות איבה בשעת אגונים גדולים במיוחד.

בחלק מהאגונים הדגש היה על הפעילויות הספורטיביות (המשחקים האולימפיים), ובחלק דווקא לחלקים המוזיקליים (הפיתיים); בדיוניסיה, אשר באתונה, נערכו רק תחרויות דרמטיות.

האגונים היו תמיד אופייניים לאורח החיים היווני, וברומא הם נערכו לראשונה ב-186 לפנה"ס. עם עליית הנצרות נעלמו האגונים בהדרגה (מאחר שכעת האמינו באלוהים האחד ובישו, ולא באלים האולימפיים), והמשחקים האולימפיים הופסקו בשנת 393 לספירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אגון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**פרננדו דוס סנטוס פדרו** (בפורטוגזית: **Fernando dos Santos Pedro**; נולד ב-1 במרץ 1999 בבלו הורזיונטה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.

קריירת מועדונים
---------------

פרננדו גדל במחלקת הנוער של פלמיירס מליגת העל הברזילאית. הוא ערך שתי הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-1 ביולי 2018 חתם פרננדו בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית. ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על דסנה צ'רניהיב במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018/2019. ב-29 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על ארסנל קייב במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך 18 הופעות ליגה בעונת 2018/2019, בהן הבקיע שני שערים.

ב-1 בספטמבר 2019 הושאל פרננדו לספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית. ב-19 בינואר 2020 חזר לשחטאר דונצק, מבלי ששיחק במדי ספורטינג ליסבון. בסך הכל ערך פרננדו 51 הופעות ליגה במדי שחטאר דונצק, בהן הבקיע תשעה שערים.

ב-1 ביולי 2022 חתם פרננדו ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-22 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על אוסטריה וינה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.

תארים
-----

שחטאר דונצק
* אליפות אוקראינה (3): 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022
* הגביע האוקראיני (1): 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרננדו** בוויקישיתוף
* פרננדו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**משקיפים באומות המאוחדות** הן ישויות מדיניות, ארגונים בינלאומיים, ומדינות שאינן חברות באו"ם אשר הוענק להם מעמד מיוחד בארגון האומות המאוחדות, זאת בניגוד למעמד של חברות מלאה של 193 המדינות החברות. מעמד של משקיפה ניתן על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות.

למשקיפות זכות לנאום בעצרת הכללית של האומות המאוחדות, להשתתף בהצבעות פרוצדורליות, אולם הן אינן יכולות להצביע על הצעות. זכויות נוספות כמו הזכות להגיש הצעות או הזכות להגיש מסמכים ניתנות למשקיפים מסוימים בלבד.

למשקיפים מוענקים מושבים בהיכל העצרת הכללית של האומות המאוחדות מאחורי המושבים של המדינות החברות.

מדינות שאינן חברות באו"ם
------------------------

מדינות משקיפות שאינן חברות באו"ם מוכרות על ידי הארגון כישויות מדינותיות אשר יכולות להגיש בקשה להצטרפות לארגון לפי החלטתן. שווייץ הייתה במעמד זה משנת 1948 עד לקבלתה כחברה מלאה באו"ם בספטמבר 2002. שתי המדינות במעמד זה הן הכס הקדוש, אשר משמש כריבון על קריית הוותיקן, והרשות הפלסטינית, תחת השם "מדינת פלסטין". הרשות הפלסטינית זכתה למעמד זה בנובמבר 2012, כאשר עד אז (מ-1974) הוכר אש"ף כארגון משקיף וכנציג המאמץ הלאומי הפלסטיני. נציג הרשות הנוכחי הוא ריאד מנסור.

גם למסדר הריבוני הצבאי של מלטה, אשר ריבונותו הוכרה על ידי יותר ממאה מדינות, מעמד של משקיף משנת 1993. המסדר הוא הישות העצמאית היחידה בעולם שאין לה טריטוריה כלשהי.

לאיי קוק וניווה ממשלה אוטונומית המטפלת בעניינים פנימיים בטריטוריות, אך קשרי החוץ שלהן מנוהלים על ידי ניו זילנד, ולכן הן אינן חברות באומות המאוחדות, אלא מתייחסים אליהן כאל מדינות שאינן חברות.

ישויות נוספות
-------------

### ישויות שונות

* הוועד הבינלאומי של הצלב האדום (ICRC) (משנת 1990)
* הפדרציה הבינלאומית של אגודות הצלב האדום והסהר האדום (The International Federation of Red Cross and Red Crescent Societies) (משנת 1994)
* הארגון הבינפרלמנטרי הבינלאומי (IPU – Inter Parliamentary Union) משנת 2002
* בית הדין הפלילי הבינלאומי, משנת 2004
* הוועד האולימפי הבינלאומי, משנת 2009

### ארגונים בין-ממשלתיים

בהם: האיחוד האפריקאי, הקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה, מועצת אירופה, הקהילייה המזרח-אפריקנית, הליגה הערבית, האינטרפול, איגוד המדינות הפרנקופוניות, חבר המדינות, האיחוד האירופי ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות (באנגלית)
***Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager*** הוא אלבום הסטודיו השני של אמן ההיפ הופ האמריקאי, קיד קאדי. האלבום יצא ב-9 בנובמבר 2010 בחברות התקליטים GOOD Music ו-יוניברסל-מוטאון.

מוזיקה
------

קאדי אמר כי "*Man On The Moon II* הוא אלבום חשוך מידי הטבע, ובמקום להביא אותך אל תוך החלומות שלי, כמו באלבום הראשון שלי, אני מביא אותך לתוך המציאות שלי, טוב ורע. הוא יסביר יותר מי אני, וכן יקדם את העטיפה המוזיקלית". קאדי גם הצהיר כי הוא ביטל את נושא ה-"*Cudder*" למען הפרויקט, שהוא יותר אישי. האלבום עוסק גם בהתמכרות לשעבר של קאדי לקוקאין. האלבום מדגיש יותר את סוגת הנאו-פסיכדליה והרוק מאלבומו הקודם של קאדי.

סינגלים
-------

*REVOFEV* יצא ב-17 ביוני 2010 בתור סינגל שיווקי דרך האתר הרשמי של קאדי. ראשי התיבות של המילה *REVOFEV* מייצג את מהפכת האבולוציה (Revolution Of Evolution). הסינגל הרשמי הראשון מן האלבום הוא *Erase Me* בהשתתפות קניה וסט, שיצא לתחנות הרדיו רשמית ב-17 באוגוסט 2010. ב-24 באוגוסט השיר יצא לאור רשמית ל-iTunes. ב-25 באוקטובר 2010, פרומו-סינגל ל-*Mr. Rager* יצא רשמית דיגיטלית ל-iTunes. ב-8 בספטמבר 2011 יצא הקליפ ל-*Mr. Rager*. קאדי הודיע דרך הטוויטר כי יוציא סרט קצר מסוגת האימה תחת השם *MANIAC*, המושפע מן השיר.

מכירות
------

בשבוע הראשון לצאתו, האלבום הגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד 200 כשמכר מעל 169,000 עותקים. בשבוע השני חצה האלבום את קו 200,000 עותקים. נכון ל-15 ביוני 2011, האלבום מכר כ-430,000 עותקים ברחבי ארצות הברית.

רשימת השמעה
-----------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Scott Mescudi vs. the World (עם סי-לו גרין)  | 3:55 |
| 2. | REVOFEV | 3:03 |
| 3. | Don't Play This Song (עם מרי ג'יי בלייג')  | 3:43 |
| 4. | We Aite (Wake Your Mind Up) | 1:27 |
| 5. | Marijuana | 4:20 |
| 6. | Mojo So Dope | 3:31 |
| 7. | Ashin' Kusher | 3:49 |
| 8. | Erase Me (עם קניה וסט)  | 3:13 |
| 9. | Wild'n Cuz I'm Young | 4:14 |
| 10. | The Mood | 2:36 |
| 11. | MANIAC (עם קייג')  | 2:58 |
| 12. | Mr. Rager | 4:54 |
| 13. | These Worries (עם מרי ג'יי בלייג')  | 4:16 |
| 14. | The End (עם GLC, צ'יפ דה ריפר וניקול ראי)  | 4:21 |
| 15. | All Along | 3:23 |
| 16. | GHOST! | 4:49 |
| 17. | Trapped in My Mind | 3:34 |

* בגרסת ה-iTunes ישנו שיר בונוס - *Maybe*

ראו גם
------

ביקורת על האלבום באתר "וואלה!".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager
* מידע על האלבום *Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager* באתר MusicBrainz

* מידע על האלבום *Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager* באתר AllMusic

* האלבום *Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager* באתר Discogs

* האלבום *Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager* באתר ספוטיפיי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: b7717649-9d68-4665-aa4a-6f4ba7b7e0ea

 |
**לוק דה קלפייה המרקיז דה וובנארג** (בצרפתית: **Luc de Clapiers, marquis de Vauvenargues**;‏ 6 באוגוסט 1715 - 28 במאי 1747), פילוסוף וחייל צרפתי.

חייו
----

לוק דה קלפייה המרקיז דה וובנארג נולד בעיר אקס-אן-פרובאנס שבדרום צרפת למשפחת אצילים שירדה מנכסיה. הוא למד בקולג' שבעיר אך התעניין בעיקר בכתבי פלוטרכוס שאותם קרא בתרגום לצרפתית. הוא התגייס לצבא הצרפתי בדרגת סגן-משנה בחטיבת המלך לואי החמישה עשר, שבה שירת למעלה מעשר שנים. ב-1733 לקח חלק במלחמת הירושה הפולנית במערכה באיטליה תחת פיקודו של המרשל וילאר. ב-1740 השתתף במלחמת הירושה האוסטרית בחיל המשלוח הצרפתי לבוהמיה נגד אוסטריה. במצור על פראג ב-1742 קפאו רגליו כתוצאה מן הצינה, ולמרות שהות ארוכה בבית חולים בעיר נאנסי לא הבריא מעולם. הוא נכח בקרב דטינגן (16 ביוני 1743) שבו האנגלים תחת פיקודו של המלך ג'ורג' השני הביסו צבא צרפתי שמנה 70,000 איש. משחזר לצרפת הוצב בעיר אראס שבצפון המדינה, ובכך הגיעה לקיצה הקריירה הצבאית שלו.

ב-1740 פגש בבוהמיה בהיפוליט אמנואל דה סטר, שהיה חייל אריסטוקראטי צרפתי צעיר, והתאהב בו. דה סטר מת ב-1742 במצור על פראג והמרקיז דה וובנארג הקדיש לאהובו שנפטר את יצירתו הפילוסופית Conseil à un jeune homme ("עצה לאדם צעיר"). ביצירה זו הוא מבטא את סלידתו מנשים ואת אהבתו לגברים צעירים. הוא טוען שאין בכך דבר המנוגד לטבע, ותוקף כל מי שמנסה לגנות את טעמו באהבה.

הכלכלן המרקיז דה מיראבו עודד אותו להקדיש את עצמו לספרות והזמינו לפריז. המרקיז דה וובנארג שהיה חסר אמצעים לא יכול היה להגיע לפריז. הוא ביקש להתקבל לשירות הדיפלומטי והגיש את בקשתו למלך לואי החמישה עשר על פי המלצתו של וולטר. אך לפני שהיה סיפק בידו לזכות במשרה נתקף אבעבועות שחורות. וולטר ביקש ממנו להעלות על הכתב את רעיונותיו בדבר ההבדל בין המחזאים ז'אן רסין ופייר קורניי, והיכרותו זו עם וולטר הפכה לידידות. ב-1745 המרקיז דה וובנארג הגיע לפריז, שם עמד בקשרים עם אנשים מועטים בלבד ובהם וולטר. ב-1746 פרסם את יצירתו "מבוא להכרה האנושית" בתוספת נספח שבו רשם את הרהוריו ואת אמרותיו.

המרקיז דה וובנארג מת בפריז ב-1747.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **המרקיז דה וובנארג** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **המרקיז דה וובנארג** |

* מבוא להכרת רוח האדם, הטקסט המלא בצרפתית באתר ויקיטקסט.
* המרקיז דה וובנארג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לוק דה קלאפייה וובנארג, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269316405171
* BIBSYS: 90903717
* BNE: XX1239713
* BnF: cb120135958 (data)
* GND: 118767410
* ISNI: 0000 0001 2136 387X
* LCCN: n50080905
* LNB: 000186147
* NDL: 00526986
* NKC: jn20010316222
* NLA: 35578675
* NLG: 69232
* NSK: 000139980
* NTA: 068936524
* RERO: 02-A003934573
* SUDOC: 028264363
* Trove: 1002188
* VcBA: 495/149948
* VIAF: 64016636
* WorldCat: lccn-n50080905

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במטבח קטן. אם התכוונתם למונח ישראלי המתאר פורום מצומצם של בכירים בממשלה, ראו המטבחון.
דוגמה למטבחון הממוקם בדירת סטודיו קטנה בשרברוק, קוויבק, קנדה
**מטבחון** הוא אזור בישול קטן, שבדרך כלל יש בו מקרר ומיקרוגל, אך עשויים להיות בו מכשירים אחרים. בחדרי מוטל ומלון, דירות קטנות, מעונות או בנייני משרדים, המטבחון מורכב ממקרר קטן, מיקרוגל ולפעמים מכיור. קוד הבנייה של העיר ניו יורק מגדיר מטבחון כמטבח בגודל של פחות מ-7.4 מ"ר של שטח הרצפה.

בבתי מלון ומוטלים
-----------------

מטבחונים נפוצה בחדרי אירוח במלונות ומוטלים ולעיתים קרובות מכילים מכונת קפה, מקרר קטן, המכונה בדרך כלל מיני-בר (אנ'). בחלק ממטבחוני המלון יש מקררים עם חיישן פנימי, המשמש את הנהלת המלון בניטור השימוש של האורחים בתכולת המקרר, ובכך תשלום עבור המזון הנצרך, הכולל בדרך כלל סודה, בירה ומשקאות חריפים.

בבריטניה
--------

באנגלית בריטית, המונח מטבחון מתייחס גם למטבח משני קטן בבית. לעיתים קרובות הוא נמצא באותה הקומה של חדרי השינה של הילדים, ומשמש את האומנת או האו-פר להכנת ארוחות לילדים; מטבחונים אלו ניתן למצוא גם במספר בתי מלון בלונדון.

בישראל
------

בישראל המונח "המטבחון" או "המטבח" משמש בנוסף לתיאור פורום מצומצם של בכירים בממשלה או בדרגות ניהוליות. השימוש במושג מגיע לרוב בהקשרים שליליים, המתארים תופעה בה מיעוט בעל כוח בגוף ניהולי משתמש בסמכויותיו לעקיפת שאר הגורמים המכריעים.

סגנון דירה קטנה
---------------

המילה מטבחון (*kitchenette*) שימשה גם לתיאור סוג של דירה קטנה שרווחה בקהילות אפרו-אמריקאיות בשיקגו ובניו יורק במהלך אמצע המאה ה-20. בעלי דירות חילקו פעמים רבות בתים צמודי קרקע או דירות גדולות ליחידות קטנות יותר כדי לאכלס יותר משפחות. תנאי המגורים במטבחונים הללו היו לרוב דלים; הסופר ריצ'רד רייט תיאר אותם כ-"הכלא שלנו, גזר דין המוות שלנו ללא משפט מקדים".

בברזיל, מטבחון (בפורטוגזית ברזליאית: quitinete) היא דירה קטנה מאוד. היא מורכבת מחדר אחד, חדר רחצה ומטבח, שלעיתים קרובות נמצא בחלל החדר. בדומה לדירת סטודיו בתרבות האמריקאית או בדסיט (אנ') בהממלכה המאוחדת ואירלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטבחון** בוויקישיתוף
* הגדרת המטבחון, באתר האקדמיה ללשון העברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Department of Buildings. "Interior Environment" (PDF). New York City. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-05-24. נבדק ב-2007-10-25.
2. ↑  הדירקטור שעזב את כלל מאשים את היו"ר בהקמת מטבחון לעסקת MAX | כלכליסט, באתר calcalist, ‏2022-10-06
3. ↑  ערוץ 7, בלי בן גביר וסמוטריץ': נתניהו יקים 'מטבחון עוקף קבינט', באתר ערוץ 7, ‏2022-12-03
4. ↑  Jerry Washington Ward and Robert Butler. "Kitchenettes". *The Richard Wright Encyclopedia*. ABC-CLIO, 2008. 220.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "סאטינדרה נאת בוז" או "Satyendra Nath Bose".

סר **ג'אגדיש צ'נדרה בּוֹס** (**Jagadish Chandra Bose**;‏ 30 בנובמבר 1858 – 23 בנובמבר 1937) היה פיזיקאי, ביולוג, בוטנאי, איש אשכולות, ארכאולוג וסופר מדע בדיוני בנגאלי.

ביוגרפיה
--------

בוס היה חלוץ בפיתוח טכנולוגיית הרדיו ואופטיקת מיקרוגל, הרים תרומות משמעותיות לחקר הצומח, והניח את יסודות המדע הניסויי בהודו. ארגון IEEE הכתיר אותו כאחד מאבות חקר הרדיו. המציא את הקרסקוגרף (אנ') (מכשיר למדידת גדילה בצמחים). בוס אף נחשב אבי סוגת המדע הבדיוני בספרות הבנגאלית. מכתש על הירח קרוי על שמו.

בוס נולד בביקראמפור (בימינו במחוז מונשיגאנג' ליד דאקה, בבנגלדש) בתקופת הראג' הבריטי, והתחנך במכללת קסייבייר הקדוש בקולקטה. משם המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת לונדון, אך לא הצליח להשלים את לימודיו, עקב בעיות בריאות. במקום זאת, ערך מחקרים עם זוכה פרס נובל לורד ריילי באוניברסיטת קיימברידג', ואז שב להודו. שם הצטרף לסגל מכללת פרזידנסי באוניברסיטת קולקטה כפרופסור לפיזיקה. באותו מוסד, על אף אפליה גזעית והיעדר מימון מתאים, המשיך בוס במחקריו המדעיים, והגיע להישגים בחקר איתות אלחוטי, ואף היה הראשון להשתמש במוליכים למחצה לקליטת אותות רדיו. בוס לא ניסה להפיק רווח מסחרי מתגליותיו, אלא נתן להן פומבי כדי שאחרים יוכלו להמשיך את מחקריו.

בהמשך, חקר בוס בתחום הפיזיולוגיה של הצמח. הוא השתמש במכשיר הקרסקוגרף שהמציא, כדי למדוד תגובת צמחים לגירויים שונים, וכך הוכיח מדעית הקבלה בין רקמות צמחים ובעלי חיים. בוס התנגד לשיטת הפטנטים, אף שבלחץ עמיתיו הגיש בקשה לפטנט על אחת מהמצאותיו. מכשירי הרישום המדויקים שהמציא אפשרו לו להדגים יכולת חישה בצמחים, כשהראה רעידות בצמחים פגועים. 

בין ספריו: "תגובה בחי ובלא-חי" (1902) ו"המנגנון העצבי בצומח" (1926).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אגדיש צ'נדרה בוס** בוויקישיתוף
* הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתו ה-158 של ג'אדיש צ'נדרה בוס, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)
* ג'אגדיש צ'נדרה בוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ג'אגדיש צ'נדרה בוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sen, A.K. Sir J.C. Bose and radio science, Microwave Symposium Digest, vol 2, issue 8-13, 1997.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271925205171
* BIBSYS: 90845620
* BnF: cb12153083w (data)
* GND: 119544482
* ISNI: 0000 0000 9256 1032
* LCCN: n84806202
* NDL: 01167184
* NKC: ola2002153880
* NLA: 35803577
* NTA: 099814498
* SNAC: w6cz3z9n
* SUDOC: 06061031X
* Trove: 1094574
* VcBA: 495/68243
* VIAF: 30320858
* WorldCat: lccn-n84806202

 |