recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הייתם צריכים להיות שם** הוא סרט תיעודי ישראלי ששודר בכאן 11 ב-20 באפריל 2020 (ערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה). הסרט, בהנחייתו של הקומיקאי טל פרידמן, עוסק בהומור בזמן השואה בעזרת ראיונות עם שורדי שואה, מומחים, וכן קומיקאים ישראלים מוכרים.

רקע
---

טל פרידמן, בן של שורדי שואה, מראיין דמויות רבות בעלות זיקה לשואה במטרה להתחקות אחר תופעת ההומור באותה תקופה, וכן על המניעים הפסיכולוגים מאחוריה.

פרידמן לומד על מרקם החיים התרבותי של היהודים בגטאות ובמחנות ההשמדה, לרבות משחקי קופסה ואיורים סאטיריים, הופעות תיאטרון וקברטים, ובדרנים נודדים כדוגמת רובינשטיין, "הליצן של גטו ורשה". שורדי השואה אף משתפים בבדיחות אמיתיות שהיו מספרים בזמן השואה.

בנוסף, הסרט משלב ראיונות עם היסטוריונים וחוקרים כדוגמת חיה אוסטרובר וכן קומיקאים ישראלים ידועים כגון רבקה מיכאלי ודב נבון, המנתחים את המניעים מאחורי השימוש בהומור כדי לצלוח תקופות קשות ולשמור על צלם אנוש.

בסוף הסרט, פרידמן מנהל שיחה עם הוריו, זאב ומיכל פרידמן, שהיו פתוחים במיוחד לדבר על מאורעות התקופה בילדותו, לרבות הומור שחור וקיצוני.

משתתפים
-------

* פרופ' אריה סובר
* דוד (דוגו) לייטנר
* דב נבון
* דני חנוך
* הלינה בירנבאום
* זאב אנגלמאייר
* ד"ר חיה אוסטרובר
* זאב פרידמן
* חנה מלכה
* טומי שחם
* ד"ר טרזה מייזלס
* מוני מושונוב
* רבקה מיכאלי
* ד"ר מיכל פרידמן
* מרדכי פפירבלנט
* שמוליק עצמון

קישורים חיצוניים
----------------

* הייתם צריכים להיות שם, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב
* הייתם צריכים להיות שם, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* רותה קופפר, יהודי אחד עולה לרכבת, באתר כלכליסט, 20 באפריל 2020
* שגיא בן נון‏, טל פרידמן: "גם אם הייתי בשואה הייתי מתנהג כקומיקאי", באתר וואלה!‏, 20 באפריל 2020
**אנדריאס קריגר** (בגרמנית: **Andreas Krieger**; נולד בשם: **Heidi Krieger**, ב-20 ביולי 1966) הוא אתלט מזרח גרמניה בעבר, אלוף אירופה בהדיפת כדור ברזל. קריגר נולד כנקבה, וב-1997 עבר ניתוח להתאמה מגדרית.

ביוגרפיה
--------

אנדריאס קריגר נולד כנקבה בשם היידי קריגר במזרח ברלין שבמזרח גרמניה, והתחרה כאישה (ועל כן כל הזכיות המצוינות מטה היו בתחרויות לנערות/נשים).

### קריירה ספורטיבית

כבר בגיל 16, טרום הניתוח לשינוי מין, החל קריגר לקבל סטרואידים אנבוליים על מנת לשפר את הישגיו בספורט. קריגר קיבל 2600 מיליגרם של סטרואידים רק בשנת 1986, 1000 מיליגרם יותר מהאתלט הקנדי בן ג'ונסון באולימפיאדת סיאול (1988).

באליפות אירופה לנוער באתלטיקה שנערכה בשוויכאט שבאוסטריה בשנת 1983, זכה קריגר בשתי מדליות זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.06 מטר ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 60.14 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1984, זכה קריגר במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.18 מטר, אחרי הלנה פיבינגרובה מצ'כוסלובקיה (20.34 מטר) וקלאודיה לוש ממערב גרמניה (20.23 מטר). באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986, הוא זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.21 מטר, אחרי לוש (20,48 מטר) ולפני מיכאלה לוגין מרומניה (19.07 מטר). גם באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בליבן, צרפת בשנת 1987 הוכרז קריגר כמנצח, וזכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.02 מטר, אחרי נטליה אחרימנקו מברית המועצות (20.84 מטר) ולפני בת ארצו הייקה הרטוויג (20.00 מטר).

### אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה בשנת 1986, זכה קריגר, במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.10 מטר, לפני אינס מילר (20.81 מטר), גם היא בת ארצו, ולפני ואחרימנקו (20.68 מטר). באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית בשנת 1987, הוא סיים במקום הרביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.00 מטר.

ב-1990 פרש קריגר מספורט תחרותי, עקב כאבים חזקים בשרירים ובמפרקים כתוצאה מאימונים מפרכים והרמה של משקל רב שנתמך על האמרוץ.

חייו האישיים
------------

הזהות המגדרית של קריגר הייתה ברורה לו ולסובבים אותו. בשנת 1997 עבר קריגר ניתוח להתאמה מגדרית, ושינה את שמו לאנדריאס קריגר. הסטרואידים אותם נטל במשך חלק גדול מחייו גרמו לו לבעיות רפואיות קשות. גם כיום הוא סובל מכאב עז בשרירים ובמפרקים כתוצאה מלקיחת כמות גדולה של סטרואידים.

קריגר נשוי לשחיינית העבר ממזרח גרמניה אוטה קרוזה.

תוכנית האמרוץ
-------------

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האמרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באמרוץ נרחב. גילוי זה הטיל צל כבד וחשד משמעותי לגבי תקפות הישגיהם של מיינקה וקריגר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* הדיפת כדור ברזל: 21.10 מטר (1986)
* זריקת דיסקוס: 61.98 מטר

### אולם סגור

* הדיפת כדור ברזל: 20.85 מטר

ראו גם
------

* טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדריאס קריגר** בוויקישיתוף

* אנדריאס קריגר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* אנדריאס קריגר, באתר Track and Field (נשים)
* sports123.com(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  1986 European Athletics Championships
2. ↑  Fear of the Future by Karin Helmstaedt

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 61004

 |
**טבק** (שם מדעי: *Nicotiana tabacum*) הוא מין של צמח חד-שנתי רחב עלים מסוג "ניקוטיאנה" (אנ') שממשפחת הסולניים, וככל הנראה נוצר על ידי הכלאה טבעית בין המינים ניקוטיאנה סילבסטריס (*Nicotiana sylvestris*) וניקוטיאנה טומנטוסיפורמיס (*Nicotiana tomentosiformis*), שניהם צמחים רב-שנתיים. הניקוטיאנה טבקום הוא המין הנפוץ והמשמעותי ביותר מסוגו מבחינה כלכלית, וזנים רבים שלו מגודלים ברחבי העולם.

מקורו של הצמח הוא במרכז ודרום יבשת אמריקה. הארצות הראשונות בעולם שגידלו אותו מחוצה לה הן: קנדה, מלאווי, זימבבואה וארצות הברית.

עליו המיובשים והקצוצים של הצמח משמשים לייצור טבק גולמי, המשמש לצריכה בעיקר על ידי עישון בתצורות כגון: סיגריה, סיגר, סיגרלה, מקטרת, נרגילה או בתצורת תפזורת לצורך גלגול הטבק לצורת סיגריה. הטבק משמש גם ללעיסה בתצורות שונות ולהרחה בצורת אבקה דקה. בשוודיה נהוג להניח שקיק טבק טחון מתחת לשפה העליונה. תצורה זו מכונה סנוס (Snus). ישנם מוצרים הפועלים בטכנולוגיית חימום טבק, אשר אינם מאפשרים את שריפתו של הצמח, ונצרכים על ידי שאיפת אדיו בטמפרטורה הנמוכה יותר מזו של טמפרטורת בעירה, כגון מכשיר מסוג IQOS של חברת פיליפ מוריס.

מקור השימוש בטבק הוא במהלכם של טקסי שלום ויישוב סכסוכים בין שבטים אינדיאנים, בהם עישנו את הצמח במקטרת ייעודית. התרבות הראשונה שהשתמשה במקטרת לעישון טבק הייתה המאיה באזורי מקסיקו ומרכז אמריקה של היום. מקור המילה "טבק" הוא כפי הנראה מהמילה האינדיאנית (אראוואק) "טאבאגו", שתיארה מקטרת דמוית צורת האות Y לעישון טבק. מקור השם המדעי Nicotiana נקרא על שמו של שגריר צרפת בליסבון ז'אן ניקו דה וילמיין (Jean Nicot de Villemain) ששלח בשנת 1560 זרעי טבק לפריז עבור מלך צרפת.

הטבק מכיל ניקוטין, שהוא אלקלואיד אורגני ממריץ ורעלן עצבי חזק, במיוחד עבור חרקים. כל אופני צריכת הטבק גורמים להגעת ניקוטין אל מחזור הדם ולהתפתחות הדרגתית של סבילות לניקוטין ותלות בו. מנה קטלנית של ניקוטין נמצאת בחצי סיגר או בשלוש סיגריות בלבד, אך עשנם של אלו מכיל רק שבריר מכמות הניקוטין שבהם. רוב הרעלות הניקוטין נגרמות בשל חשיפה לקוטלי חרקים המכילים ניקוטין בריכוז גבוה.

הסכנה המשמעותית של שימוש בטבק היא החשיפה לחומרים מסרטנים המצויים בו ובעשנו והרס של הריאות. מדינות רבות ברחבי העולם (בתוכן מבחינות מסוימות ישראל) חקקו חוקים המגבילים את עישון הטבק במקומות ציבוריים, במטרה להקטין חשיפה בלתי רצויה לעשנו ונזקיו.

הפרדת טבק בתהליך ייצורו

ראו גם
------

* טבק (חומר גלם)
* ניקוטין
* השפעות בריאותיות של עישון טבק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טבק** בוויקישיתוף
* טבק, באתר ITIS (באנגלית)
* טבק, באתר NCBI (באנגלית)
* טבק, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* טבק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טבק, באתר Tropicos (באנגלית)
* טבק, באתר GBIF (באנגלית)
* טבק, באתר The Plant List (באנגלית)
* טבק, באתר IPNI (באנגלית)
* סרטונים גידול טבק בישראל, סרטי גבע (בפולנית), ארכיון שפילברג, אוקטובר 1957 (התחלה 8:47)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph297112

 |
**האקדמיה של סן לוקא** (באיטלקית: **Accademia di San Luca**) היא איגוד של אוֹמָנים שנוסד ברומא בשנת 1593 במטרה לשפר את מעמדם של אוֹמנים: ציירים, פסלים וארכיטקטים וליצור אבחנה בינם לבין סתם אוּמנים ובעלי מלאכה. האיגוד עדיין (2020) פעיל ושמו כיום **האקדמיה הלאומית של סן לוקא** (Accademia Nazionale di San Luca).

**לוקס הקדוש מציג את תמונת הבתולה** מאת גוארצ'ינו

היסטוריה
--------

### רקע

במהלך המאות ה-16 וה-17 התקבצו ברומא אוֹמָנים רבים מכל רחבי איטליה ומשאר אירופה. הם באו לקחת חלק בתנופת הבנייה הגדולה של העיר. אחרים באו להכיר את העתיקות הקלסיות שהלכו ונחשפו או ללמוד מגדולי האמנים שכבר פעלו שם. רבים מהם, בעיקר הצעירים, נתקלו בקשיים של מציאת מקומות דיור, עבודה ומורים. גם למנוסים יותר לא היה קל למצוא פטרונים ולהקים סדנאות משלהם. מכאן הצורך בהקמת "איגוד מקצועי" של אוֹמָנים.

### הקמת האקדמיה

את הרעיון הציע האפיפיור גרגוריוס ה-13 כבר ב-1577. הכוונה הייתה לארגון שידאג לצרכים "החינוכיים, החברתיים, והמקצועיים של הציירים, הפסלים והארכיטקטים של רומא". השלב הבא היה פרסום, בשנת 1588, של בולה אפיפיורית, על ידי האפיפיור סיקסטוס החמישי, בולה שהורתה על פירוק גילדת הציירים (Università dei Pittori) הקיימת ועל הקמת האקדמיה. ניתן לה השם ה"אקדמיה של סן לוקא" על שם לוקאס הקדוש שלפי המסורת הנוצרית היה צייר האיקונות הראשון ולכן נחשב לפטרון של האומנים.

בסופו של דבר האקדמיה הוקמה ב-1593 על ידי פדריקו צוקרי ששימש גם כמנהלה הראשון.

### התבססות האקדמיה

הקמפוס של האקדמיה הוקם בתוך הפורום סביב כנסיית "הקדושים לוקא ומרטינה" (Santi Luca e Martina)(אנ'). כבר ב-1588 קיבלה האקדמיה את הכנסייה, ששמה עד אז היה "כנסיית סנטה מרטינה". לאחר הקמתה בפועל, ב-1593, האקדמיה שיפצה את הכנסייה, שינתה את שמה, ובנתה לעצמה מספר מבנים סביב לה.

ב-1620 קיבלה האקדמיה, מהאפיפיור אורבנוס השמיני, את הסמכות לקבוע מי יחשב לאוֹמן ברומא. ב-1630 קיבלה סמכות לגבות מס מכל האומנים ומכל סוחרי האמנות.

האקדמיה כיום
------------

ֹהאקדמיה נקראת כיום "האקדמיה הלאומית של סן לוקא". היא ממוקמת ברומא, בפלצו קרפניה (Palazzo Carpegna), ארמון מהמאה ה-16, הנמצא בכיכר האקדמיה של סן לוקא (Piazza dell'Accademia di San Luca). היא כוללת מוזיאון ובו אוסף ייחודי של תמונות, פסלים ורישומים וגם כ-500 תמונות דיוקן של נשיאי האקדמיה לדורותיהם.

חברי האקדמיה לדורותיהם
----------------------

* ברניני
* גוארצ'ינו
* אל גרקו
* סימון וואה
* שארל לה ברן
* קלוד לורן
* ג'ובאני בטיסטה פיראנזי
* ניקולא פוסן
* פדריקו צוקרי
* אנג'ליקה קאופמן
* פייטרו דה קורטונה
* אנטוניו קנובה
* חוסה דה ריברה
* רוזלבה קריארה
* לוויניה פונטנה
* אליזבט ויז'ה-לה ברן
* למבר סיז'יסבר אדם
* ברטל תורוואלסן
* קלוד לורן
* לואיג'י ביינאה
* רינלדו רינלדי
* אנטוניו ראגי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האקדמיה של סן לוקא** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה של סן לוקא
* האקדמיה של סן לוקא, ברשת החברתית פייסבוק
* היסטוריה של האקדמיה של סן לוקה באתר הגלריה הלאומי בוושינגטון (אנגלית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  זוהי רשימה חלקית הכוללת רק אומנים שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007458891405171
* BnF: cb12174849k (data)
* ISNI: 0000 0001 2151 579X
* LCCN: n93105433
* NKC: ntk20231188596
* SUDOC: 030659590
* VcBA: 494/7739
* VIAF: 127343943
* WorldCat: lccn-n79049145

 |
־

**פרנסיסקו דה חסוס סולואגה רודריגס** (בספרדית: **Francisco De Jesus Zuluaga Rodriguez**;‏ 4 בפברואר 1929 – 8 בנובמבר 1993) היה אחד מהשחקנים הבולטים בכדורגל הקולומביאני. זכור בעיקר כשחקן שכבש את השער הראשון אי פעם של נבחרת קולומביה במונדיאל, אשר נכבש בטורניר של 1962 כמו כן הוא זכור כקפטן הגדול ביותר שהיה לקבוצת מיונאריוס והשחקן שזכה עימה בהכי הרבה תארים.

ביוגרפיה
--------

סולואגה החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1948, אותה שנה שבה הקימה הדימיור את הליגה המקצוענית בקולומביה. הוא החל לשחק בקבוצת מיונאריוס בתקופת "הזהב" של הכדורגל הקולומביאני, וזכה לשחק עם שחקנים כמו אלפרדו די סטפנו, אדולפו פדרנרה, נסטור ראול רוסי, חוליו קוסי וגבריאל אוצ'ואה אוריבה. מכיוון שלא הייתה הגבלה על כמות הזרים שכל קבוצה יכולה להביא, סולואגה היה הקפטן והקולומביאני היחידי שהיה שחקן משמעותי בקבוצה הכחולה של אותם הימים. בנוסף, הוא השחקן שזכה בהכי הרבה תארים בהיסטוריה של מיונאריוס - שש אליפויות סך הכל ועוד גביע אחד.

ב-1962 שיחק סולואגה עם נבחרת קולומביה במונדיאל 1962 שנערך בצ'ילה, הראשון בו השתתפה. הוא שיחק במשחק הראשון מול אורוגוואי וכבש שער בפנדל, השער הראשון אי פעם של קולומביה בטורניר גביע העולם. באותה שנה עבר לקבוצת אינדפנדיינטה סנטה פה, לאחר 14 שנים שבהן לבש את המדים של היריבה העירונית, מיונאריוס.

  

סולואגה פרש ממשחק פעיל ב-1966 במדי קבוצת אתלטיקו נסיונל והפך להיות עוזר המאמן של נסטור ראול רוסי תחילה בהורקאן הארגנטינאית ואחר כך במיונאריוס. ב-1968 מונה למאמנה של מיונאריוס ולאור הצלחתו, קיבל את אימון הנבחרת למוקדמות מונדיאל 1970. קריירת האימון הקצרה שלו הסתיימה שנה מאוחר יותר, לאחר שאימן את אתלטיקו נסיונל. 

נפטר ב-8 בנובמבר 1993 כשהוא נחשב לאחר מהשחקנים הגדולים ביותר ששיחקו במיונאריוס בפרט, וכן לאחד הגדולים בכדורגל הקולומביאני בכלל.

תארים
-----

### תארים כשחקן

מיונאריוס
* אליפות קולומביה (5) – 1959, 1953, 1952, 1951, 1949
* קופה קולומביה (1) - 1953

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  ElCincoCero.com, 4.12.15, Los defensores centrales más recordados de la Selección Colombia
2. ↑  El Tiempo, Colombia en Chile 1962
3. ↑  El Tiempo, 10.11.1993, COBO DESCRESTÓ A LOS MAGOS

| **נבחרת קולומביה – מונדיאל 1962** |
| --- |
| 1 סאנצ'ס • 
2 ויוואס • 
3 סולואגה • 
4 אלסטה • 
5 ח. גונסאלס • 
6 קאייה • 
7 אפונטה • 
8 אצוורי • 
9 סילבה • 
10 סראנו • 
11 לופס • 
12 טובר •
13 אסרוס • 
14 פאס •
15 קול •
16 פרס •
17 קלינגר •
18 אסקובר •
19 גמבואה •
20 ראדה •
21 ה. גונסאלס •
22 אריאס •
מאמן: פדרנרה | קולומביהקולומביה |
**מצור רחוב בֶּלְקוֹם** הוא אירוע שהתרחש בלונדון ב-6 בדצמבר 1975, ובו לקחו אנשי ה-IRA (הצבא האירי הרפובליקני) שני בני ערובה. הם שחררו אותם רק לאחר שישה ימים. 

תחילתה של התקרית במרדף שניהלה המשטרה אחר **"כנופיית רחוב בלקום"** (Balcombe Street gang) בחשד שרצחו את התועמלן הפוליטי הימני רוס מקווירטר (Ross McWhirter). חבורת רחוב בלקום מנתה למעשה רק שני חוטפים, יחד עם שני שותפים לדבר עבירה. חברי הרביעייה היו יו דוהרטי, מרטין אוקונול, אדי בטלר והנרי דוגן.

המרדף הסתיים ברחוב בלקום באזור מרליבון, תוך כדי ששניים מחברי ה-IRA הצליחו להימלט לבית ברחוב בלקום ולקחו שני תושבים מקומיים (בני זוג, ג'ון ושילה מתיוס) כבני ערובה. החוטפים הצהירו כי הם חברי ה-IRA, ודרשו מטוס כדי להטיס אותם ואת בני הערובה לאירלנד. הסקוטלנד יארד סירב, מה שהביא להתמודדות של שישה ימים בין החוטפים למשטרה עד שהחוטפים נכנעו ושחררו את בני הערובה. 

החוטפים נכנעו לאחר שפורסם דבר פריסתם של ה-**22 SAS** (כוחות האוויר המיוחדים, יחידת קומנדו של הצבא הבריטי). החוטפים ובני הערובה הוצאו מהדירה ברחוב בלקום ללא פגע, ואילו החוטפים הובלו לאחר לכידתם לחקירת משטרה. תקרית זו, שנודעה ברבות הימים כמצור רחוב בלקום, התפרסמה בעיקר בזכות הטלוויזיה, ששידרה את האירועים, ואלה נצפו על ידי מיליונים. 

במהלך משפטם, הנחו חברי כנופיית רחוב בלקום את עורכי דינם להתייחס לאירועי טרור אחרים שהיו מעורבים בהם אנשי ה-IRA, אך אלו שנלכדו היו חפים מפשע. אחד מאירועים אלו הוא פיצוץ פאב גילפורד בו הואשמה רביעיית גילפורד על לא עוול בכפה בפיצוץ. כך, הונחו עורכי הדין "למשוך תשומת לב לעובדה כי הרביעייה הם אנשים אשר לחלוטין חפים מפשע ונידונו לגזר דין כבד". למרות שבמשפט של "חבורת רחוב בלקום" הם טענו כי הפיצוצים, גילפורד והן בווליץ' נתפסו האנשים הלא נכונים, החבורה מעולם לא הואשמה בפשעים אלו, ולמעשה לא הייתה לדבר כל התייחסות מצד המשטרה. 

כל חברי חבורת רחוב בלקום קיבלו מאסר עולם כפול ב-1977, עבור מספר פשעי טרור כולל רצח מקווירטר, אך הם שוחררו במהלך 1998 כחלק מהסכם יום שישי הטוב שהביא את הארגונים האיריים השונים שלחמו נגד בריטניה להניח נשקם.

ראו גם
------

* רביעיית גילפורד
* היסטוריה של צפון אירלנד

קישורים חיצוניים
----------------

* דיווח על סיום המצור באתר ה-BBC

* שחרור חבורת בלקומבי ב-1998[דרושה הבהרה] (באנגלית)
**אורי קלאוזנר** (נולד ב-21 בינואר 1963) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי.

ביוגרפיה
--------

את שירותו הצבאי מילא בתיאטרון צה"ל שם כתב וביים מופעים ללהקות צבאיות ולתיאטרון. קלאוזנר הוא בוגר מגמת משחק בחוג לתיאטרון, ומגמת בימוי והפקה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1997 הקים את "סטודיו קיי" שאותו ניהל עד שנת 2004 ועמו ערך סדנאות בתחום הקולנוע והטלוויזיה ברחבי הארץ.

החל משנת 2018, קלאוזנר לוקח חלק פעיל בקהילת Horizon לחינוך לחלל מטעם קרן רמון.

קריירה
------

קלאוזנר כתב וביים את הסרטים "שעשועי פרויד" (1991) ו"רגעים של חסד" (48 דק', 2001). הוא התפרסם לראשונה בעקבות תפקידו בסרט "החיים על פי אגפא" של אסי דיין, שם שיחק בתפקיד ערס בהמי בשם משה, חבר בחבורה של לוי ומלכה (בגילומם של שמיל בן ארי ורבקה נוימן). דמויות משנה אלו כיכבו גם בסרט השני בטרילוגיה של דיין - "שמיכה חשמלית ושמה משה", הפעם כדמויות הראשיות סביבן סובבת העלילה.

בשנת 2001, שיחק בסרטו השני של הבמאי בני תורתי "כיכר החלומות" (זוכה 5 פרסי אופיר) ובסרטו השלישי של תורתי "בלדה לאביב הבוכה" (זוכה 4 פרסי אופיר).

בנוסף, שיחק קלאוזנר בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן: "תמונות יפואיות", "רמת אביב גימל", "כחול עמוק", "הסודות של כנרת", "שבתות וחגים", ""תיק סגור", "השיר שלנו", "מילואים", "גאליס", "מבצע קיפוד", סדרת הנוער של ערוץ הילדים, "דאוס", העונה השלישית של הטלנובלה "האלופה" אשר שודרה ב-HOT3, וכן בדרמת הפשע של רשף לוי "הבורר" ועוד. קלאוזנר הופיע בסרטי קולנוע רבים של מגוון במאים מובילים בתעשייה המקומית, ביניהם: "גמר גביע" של ערן ריקליס, "החיים על פי אגפא" ו"שמיכה חשמלית ושמה משה" של אסי דיין, "ההסדר" ואזור חופשי" של עמוס גיתאי, "10% ילדה שלי", "כיכר החלומות" ובלדה לאביב הבוכה" של בני תורתי, "שנת אפס" של יוסף פיצ'חדזה, "פנסיון פראכט" של תמר ירום, "בקרוב יקרה לך משהו טוב" של אייל שיראי ועוד רבים אחרים.

בשנת 2015 הופיע קלאוזנר בסרט הקולנוע "היורד למעלה", בבימויו של אלעד קידן. בגין עבודתו על סרט זה, קלאוזנר זכה בפרס "השחקן הטוב ביותר" מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל לשנת 2015. באותה שנה שיחק בסרט "פנסיון פראכט", דרמה תקופתית בבימויה של תמר ירום, ובסרט "10% ילדה שלי", דרמה קומית של הבמאי אורי בר-און.

בשנת 2016 גילם את הרב פיינשטיין בעונתה השנייה של סדרת המתח "פצועים בראש" ששודרה ב-HOT3 ויצרו חנן סביון וגיא עמיר. ב-2018 שיחק בדרמה החרדית אוטונומיות.

לצד יתר עיסוקיו כיום, קלאוזנר הוא גם מנחה סדנאות משחק מול מצלמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי קלאוזנר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אורי קלאוזנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אורי קלאוזנר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* אורי קלאוזנר, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* אורי קלאוזנר, באתר AllMovie (באנגלית)
* אורי קלאוזנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* רותי זוארץ, ‏זה שעולה: אורי קלאוזנר משחק כבר 25 שנה ועדיין לא מוכר את עצמו תמורת נזיד עדשים, באתר מעריב אונליין, 28 בדצמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  נירית אנדרמן, "הגננת" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007346401305171
* GND: 1061626288
* ISNI: 0000 0003 8339 9362
* LCCN: no2007133109
* NTA: 39285838X
* SUDOC: 061076376
* VIAF: 269594389
* WorldCat: lccn-no2007133109

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**קרין אגסי-סלוניקי** (נולדה ב-28 ביולי 1988) היא כדורסלנית עבר ישראלית ששיחקה בעמדת הקלעית בקבוצת בנות הרצליה ובסגל המורחב של נבחרת ישראל בכדורסל נשים.

ביוגרפיה
--------

אגסי גדלה בקבוצת הילדות של בנות הרצליה. בשנת 2005 שיחקה אגסי לראשונה בליגת העל בכדורסל נשים, במדי קבוצת בנות השרון. בשנתיים לאחר מכן (עונות 2006-7 ,2008-9) שיחקה במכבי בנות אשדוד. ב-2009-10 חזרה לבנות השרון, שם שיחקה בהדרכת המאמן שיקי פלח, ועונה לאחר מכן (2010-11) עברה יחד עם פלח למכבי רמת חן. ב-2011-12 חזרה אגסי לשנה נוספת בבנות השרון. לאחר פתיחת עונת 2012-13 עברה לאליצור נתניה ועזרה לקבוצה להישאר בליגה. בקיץ 2013 עברה לקבוצת בנות הרצליה שעלתה לליגה הראשונה. 

אגסי לקחה חלק בנבחרות ישראל הצעירות: שיחקה בשתי אליפויות אירופה עם נבחרת הקדטיות (באחת מהן בתור קפטנית), הייתה חלק מנבחרות הנערות ונבחרת העתודה. משתתפת כיום בסגל הרחב של הנבחרת הבוגרת. 

בספטמבר 2016 נישאה לבת זוגה יפעת אגסי-סלוניקי.

קישורים חיצוניים
----------------

* הבלוג של קרין אגסי, באתר "ספסל"
* קרין אגסי, באתר "ספסל"
* לי נוף, ‏זילברמן: רוצים להיות הקבוצה המובילה בישראל, באתר ONE‏, 28 ביוני 2013
* כתבת צבע עם קרין אגסי ומיכל אפשטיין, בערוץ one ביוטיוב, 10 בנובמבר 2010
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברב בית הכנסת "חזון יחזקאל". אם התכוונתם לרב העיירה ספינקא, ראו נחמן כהנא (ארחות חיים).

הרב **נחמן כהנא** (נולד ב-1937) הוא רב בית הכנסת "חזון יחזקאל" בעיר העתיקה בירושלים ומחבר סדרת הספרים **מי מנוחות**. למד ונסמך לרבנות בישיבת נובהרדוק.

פעילות
------

חיבר את סדרת "מי מנוחות", שבה ביאור שיטתי לדברי התוספות על התלמוד בבלי. הסדרה כוללת 15 כרכים, ויצאה משנת 1972 ועד 1991. חלקה תורגם לאנגלית. היה זה מפעל ראשון בתחום, שהקל על לומדי התלמוד בהבנת דברי התוספות הנחשבים למשימה קשה יחסית. כמו כן, הוא היה שותף לתרגום לאנגלית של מסכתות ברכות ומסכת סוכה עם פירוש פנחס קהתי.

הרב כהנא היה ממקימי אגודת עטרה ליושנה. הוא יו"ר הוועדה הציבורית של מכון המקדש שאחראית על קורבן פסח, וערך "מפקד כהנים" עולמי, בציפייה לגאולה והקמת בית המקדש השלישי.

הרב כהנא הוא אחיו של מאיר כהנא ואביו של מרדכי כהנא.

בית הכנסת חזון יחזקאל
---------------------

פתח בית הכנסת חזון יחזקאל
בית הכנסת חזון יחזקאל, שהקים הרב כהנא וקרוי על שם אביו, נמצא ברובע המוסלמי בעיר העתיקה. המבנה שבו שוכן בית הכנסת נקרא "בית הג'ורג'ים", וקודם לכן שכן בו בית כנסת שניטש לאחר פרעות תרפ"ט. בית הכנסת הוקם בכ"ג באלול ה'תשמ"ג הרב כהנא שילם פיצויים לערבים שגרו שם.

בבית הכנסת קהילה קטנה המורכבת מעולים חדשים, בעיקר מארצות הברית. בנוסף קבוצת אברכים לומדת בכולל במקום והוא משמש כחדר שיעורים של ישיבת עטרת ירושלים.

במתחם מתגוררות שתי משפחות יהודיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר של הרב נחמן כהנא
* נחמן בן יחזקאל שרגא כהנא (1938-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ג', עמ' 327 (בערך על סבו)
2. ↑  במשך השנים נכתבו ספרים דומים, וגם נכתבו ביאורים במהדורת התלמוד של הוצאת מתיבתא ואחרים
3. ↑  מכון המקדש, ‏2013-10-22
4. ↑  שבתי זכריה, **ירושלים הבלתי נודעת**, הוצאת בית אל, ירושלים 1998, עמ' 171
5. ↑  הזמנה לכנס 30 שנה לישיבה, באתר Yahoo! Groups
6. 1 2  חן קוטס-בר, *דווקא בגלל שאני כהנא*, באתר nrg‏, 12 בפברואר 2004
7. ↑  רות לפידות בהשתתפות אמנון רמון, העיר העתיקה: סיכום בעקבות דיוני צוות חשיבה, **מכון ירושלים לחקר ישראל**, 2002

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280624805171
* GND: 1073947408
* ISNI: 0000 0000 7738 1818
* LCCN: n84229769
* VIAF: 21097595
* WorldCat: lccn-n84229769

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק במיתרני זנב, עם הערך "סלפים", העוסק בפלג אסלאמיסטי מתוך הזרם הסוני.

**סלפיים** (שם מדעי: Salpidae) היא משפחה יחידה בסדרת ה**סלפות** (Salpida) שהם קבוצה של מיתרניים פרימיטיביים מקבוצת מיתרני זנב. יצורים אלה חיים בים ומתנהלים כיצורי פלנקטון גדולים המזכירים מעט מדוזות.

יצורים אלה מצויים בכל האוקיינוסים ובימים שונים ונפוצים ביותר בתוך האוקיינוס הדרומי שלחופי אנטארקטיקה. הם מותאמים הן למים קרים והן למים טרופיים. רבים מהם חיים גם בתהומות האוקיינוס. הם ניזונים מסינון של יצורי פלנקטון קטנים אחרים לתוך גופם.

לסלפות שני שלבי חיים. בשלב הראשון היא חיה לבדה ומתרבה ברבייה אל-מינית ובשלב השני מתחברת למושבה הנראית כשרשרת שיכולה להגיע עד לכמה מטרים ומתרבה בצורה מינית.

סוגים
-----

* *Brooksia*
* *Cyclosalpa*
* *Helicosalpa*
* *Iasis*
* *Ihlea*
* סוג ומין יחיד *Metcalfina hexagona*
* *Pegea*
* *Ritteriella*
* *Salpa*
* *Soestia*
* *Thalia*
* סוג ומין יחיד *Thetys vagina*
* סוג ומין יחיד *Traustedtia multitentaculata*
* סוג ומין יחיד *Weelia cylindrica*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלפיים** בוויקישיתוף
* סלפיים, באתר ITIS (באנגלית)
* סלפיים, באתר NCBI (באנגלית)
* סלפיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* סלפיים, באתר GBIF (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532502505171

 |
**מילוסלב בלהניק** (בצ'כית: **Miloslav Blahník**‏; 22 בדצמבר 1927 – 15 בדצמבר 2017) היה איש צבא ופוליטיקאי צ'כוסלובקי. שימש כראש המטה הכללי של צ'כוסלובקיה בין 1979-1987, וכסגן ראש המטה הכללי של ברית ורשה בין 1987–1990. כמו כן היה חבר האספה הפדרלית בין 1979–1988.

ביוגרפיה
--------

בלהניק נולד בפלזן ב-22 בדצמבר 1927. ב-1950 הוא התגייס לצבא צ'כוסלובקיה. הוא שימש כראש מטה דיוויזיית הטנקים ה-4, וב-1970 הועבר לשמש כראש מטה הארמייה ה-1. שנה לאחר מכן הוא עבר להיות מפקד הארמייה. ב-1975 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי. ב-26 בנובמבר 1979 הוא מונה לראש המטה הכללי, ובמקביל נבחר לחבר האספה הפדרלית עד 1988. ב-13 באוקטובר 1987 הוא פרש מתפקיד רמטכ"ל הצבא הצ'כוסלובקי, ומונה לסגן ראש המטה הכללי של ברית ורשה. הוא עזב את הצבא ב-1990.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילוסלב בלהניק באתר משרד ההגנה הצ'כי
* מילוסלב בלהניק באתר valka

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1095917099
* ISNI: 0000 0000 5596 8378
* NKC: jo2004259835
* VIAF: 84168526
* WorldCat: viaf-84168526

 |
**הנריק איוונסקי** (בפולנית: **Iwański Henryk**‏, 1902–1978) ו**ויקטוריה איוונסקה** (**Iwańska Wiktoria**) הם זוג חסידי אומות העולם מפולין, ממנהיגי המחתרת הפולנית נגד הנאצים, שהצילו יהודים רבים מגטו ורשה במהלך השואה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

זמן קצר לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, היה הנריק פעיל בהקמת "הארגון הצבאי היהודי". והקדיש את עצמו לתמיכה ביהודים, במסגרת ההתנגדות הפולנית (ארמייה קריובה). ויקטוריה סיפקה ליהודי הגטו ציוד בסיסי, נשק, תחמושת וחומרי הדרכה, שהוברחו דרך תעלות הביוב או בעגלות שהביאו גושי סיד ומלט לגטו. הנריק, במסגרת תפקידו הבכיר במחתרת הפולנית טיפל ביהודים שברחו מתוך הגטו אל הצד הארי של העיר, וסיפק להם מקומות מסתור בבתי חולים, בדירות מסתור, ובכנסיות. הוא צייד אותם במסמכים מזויפים. בין הניצולים בעזרתם היה יוסף צלמייסטר.

במהלך מרד גטו ורשה באפריל 1943 הגבירו הנריק וויקטוריה את מאמצי ההצלה. הם טיפלו ביהודים שברחו וסיפקו להם מקומות מסתור. הנריק וויקטוריה החביאו בדירתם קבוצת יהודים והצילו אותם ממוות. הנריק עצמו לחם במהלך המרד לצד היהודים בקרב על כיכר מוראנובסקי.

לאחר המלחמה
-----------

ויקטוריה נדבקה בשחפת מיהודייה שהסתירה בדירתה, ונפטרה מהמחלה. בבעלותו של הנריק הייתה טבעת קשר מחתרתית יחידה מסוגה. לפני מותו מסר איוונסקי לחיים לזר את הטבעת, שהעביר אותה ליד ושם בשנת 2004.

הכרה והנצחה
-----------

בשנת 1963 זכה הנריק בצלב הכסף של וירטוטי מיליטרי, אחד מעיטורי הצבא הגבוהים ביותר בפולין. ב-15 במרץ 1966, בירושלים, הוכרו הנריק וויקטוריה על יד ושם כחסידי אומות העולם. ניטע על שמם עץ בשדרת חסידי אומות העולם ב-20 בדצמבר 1989.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערך באתר יד ושם
2. ↑  retrieved 2011-09-27
3. ↑  ארכיון, 11 בספטמבר 2006
4. ↑  לפי עדויות מתוך תיק מס' 54 בארכיון יד ושם
5. ↑  "גילגולי טבעת הקשר" מתוך מסוף ימים ולילות של עיתון מעריב, כפי שמוצג בתיק מס' 54 בארכיון יד ושם
6. ↑  The fellowship of the ring, By ETGAR LEFKOVITS’ Jerusalem Post 18/04/04, as presented in file 54 of the Yad Vashem archives
7. ↑  מתוך תעודות חסידי אומות העולם של הזוג, כפי שמופיעות בתיק מס' 54 בארכיון יד ושם
**הארי רקנאטי** (1918 – 18 בדצמבר 2011) היה בנקאי, איש עסקים, אספן אמנות ובעל רשת מוזיאונים.

ביוגרפיה
--------

הארי רקנאטי נולד בסלוניקי. באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב.

### בנקאות

ב-1935 הקים אביו ליאון את בנק דיסקונט. בגיל צעיר מאוד הצטרף לעבודה בבנק, לצדו של אביו, וכאשר מת האב בפתאומיות ב-1945, התמנה הארי הבכור למנהל הבנק. כעבור שבע שנים הודח על ידי שלושת אחיו מניהול הבנק על רקע סכסוכים משפחתיים. הסכסוך הביא לקרע משפחתי שניתק את הארי מהמשפחה, הוא עבר להתגורר בז'נבה וניהל שם את הסניף האירופי הראשון של הבנק, שנקרא "דיסקונט אוברסיז" ובמקביל החל להקים במסגרת המשפחתית רשת של בנקים פרטיים באירופה ובדרום אמריקה. ב-1960 רכש את "בנק ראלי" הבריטי, ועבר להתגורר בלונדון עם אשתו פאולינה גולדברג, ממנה התגרש לאחר מכן, ובתם היחידה.

ב-1970 רכש מאחיו את השליטה בשני בנקים באירופה וניתק כליל את קשריו העסקיים עם המשפחה. לדבריו "החליט לפרוש מהקבוצה לאור התעקשותם של אחיו להפוך את בנק דיסקונט לישראל לחברה ציבורית עם מניות נסחרות בבורסת תל אביב". כמו כן הוא חשש מאוד מהיקף הפעולות הפיננסיות ובמקרקעין שהתרחשו בניו יורק ושחמקו מעיניו. הפרידה מאחיו הוגשמה בשנת 1970.

כאשר פרצה השערורייה של משבר מניות הבנקים בה היה מעורב גם בנק דיסקונט, הביע הארי רקנאטי בפומבי את סלידתו מהדרך בה ניהלו אחיו את הבנק, ובמיוחד התבטא בחריפות נגד אחיו רפאל רקנאטי, מנהל הקבוצה. ב-1995 אף תבע באמצעות בג"ץ לחייב את האח להתפטר מניהול עסקי הבנק לאחר שערוריית ויסות המניות.

### עסקי אמנות

הארי רקנאטי היה אספן אמנות נלהב, שהחל לעסוק בכך כתחביב כבר ב-1943. במשך שנים אסף יצירות אמנות רבות, ביניהן אוסף אמנות אירופאית ענק ואוסף עצום של אמנות לטינו אמריקנית (לטענתו האוסף הגדול ביותר בעולם של אמנים חיים). את היצירות אחסן במחסניו באירופה ולאחר שפרש מעסקי הבנקאות עבר לעסוק באמנות. מ-1987 ועד 2000 הקים את רשת המוזיאונים ראלי, באורוגוואי, צ'ילה, ספרד ואף בקיסריה יש שני מוזיאונים: מוזיאון ראלי 1 הוותיק ומוזיאון ראלי 2, מוזיאון לזיכרון ספרד שנפתח ב-2007. כל המוזיאונים שהקים רקנאטי הם ללא מטרות רווח ולא מתאפשרת בהם פעילות מסחרית.

הסיפור המשפחתי של הקרע במשפחת רקנאטי מוצג לציבור המבקרים במוזיאון ראלי בקיסריה בדפי הסבר המחולקים לכל מבקר, וכן בשלטים גדולים הניצבים בכניסה למוזיאון. באחד השלטים נכתב: "ישנם אלה המזהים בטעות מצערת את מוסדנו עם החבורה אשר העיתונות ושאר אמצעי התקשורת מכנים משפחת רקנאטי. אין לי כל קשר לאנשים אלה או למפעליהם מאז שנת 1970. הסיבה לכך מפורטת בשני השלטים הסמוכים".

רקנאטי נפטר ב-18 בדצמבר 2011 בישראל. הוא אחיהם הבכור של דניאל, רפאל ויעקב.

ספר שכתב
--------

* **רקנאטי, אב ובנו** – הוצאת כנה. 1983. אוטוביוגרפיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארי רקנאטי** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של מוזיאון ראלי לאמנות בקיסריה
* מוזיאון ראלי בקיסריה כתבה בynet
* דוד רפ, כשהארי פגש את ראלי, באתר הארץ, 21 ביוני 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות הארי רקנאטי באתר מוזואוני ראלי
2. ↑  על פי דף הסבר המחולק במוזיאון ראלי בקיסריה
3. ↑  דיאנה בחור ניר, הארי רקנאטי נפטר בגיל 92, באתר כלכליסט, 23 בדצמבר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297035705171
* GND: 119253100
* ISNI: 0000 0000 4966 5354
* LCCN: nr93033344
* VIAF: 61419692
* WorldCat: lccn-nr93033344

 |
**ורה מיכאילובנה אִינְבֶּר** (שם נעוריה: **שפנצר**; ברוסית: **Вера Михайловна Инбер**;‏ 28 ביוני 1890, אודסה – 11 בנובמבר 1972, מוסקבה) הייתה סופרת ומשוררת סובייטית, יהודייה.

קורות חיים
----------

**ורה שְׁפֶּנְצֶר** (Шпенцер) נולדה באודסה ב-1890. אביה, משה שפנצר, היה בעל בית דפוס ואחד ממנהלי "מטזיס", הוצאה מדעית לאור. הוא היה בן דודו של המהפכן לב טרוצקי. אמה פאני שפנצר (ברונשטיין) עבדה כמורה לרוסית וניהלה מוסד ממשלתי לנערות יהודיות.

בין השנים 1910–1914 התגוררה אינבר בפריז עם בעלה נתן, ושם הוציאה את קובץ שיריה הראשון.
ב-1914 עברה למוסקבה, ועד מלחמת העולם השנייה עבדה כעיתונאית ופרסמה מספר סיפורים ושירים. 
בשנים 1941-1944 חיה אינבר בלנינגרד עם בעלה השלישי, איליה סטראשון (1892-1967), ששימש כמנהל מכון לרפואה. היא חוותה את המצור הגרמני על העיר. בתקופה זו הפכה אינבר לקולה של לנינגרד הנצורה; היא הופיעה תדירות ברדיו, ועודדה את רוח התושבים. בשנים אלה ראו אור יצירותיה המפורסמות ביותר, ובהן הפואמה מלחמתית "המרדיאן של פולקובו" (תורגמה לעברית בידי אברהם שלונסקי), ויומן המצור "כמעט שלוש שנים" (אף הוא תורגם בידי אברהם שלונסקי). על יצירותיה אלה זכתה בפרס סטלין.

לאחר המלחמה המשיכה אינבר ליצור בתחום ספרות הילדים.

אינבר נפטרה ב-1972.

יצירתה
------

לפני מלחמת העולם השנייה פרסמה אינבר שירה לירית ורומנים. לאחר המלחמה פנתה יותר לכיוון של ספרות ילדים.

יצירתה המפורסמת ביותר היא הפואמה "המרדיאן של פולקובו". הפואמה נכתבה בצורה ריאליסטית, ואף על פי שהיא אמנות מגויסת, היא עדיין שומרת על רמה ספרותית גבוהה. בנוסף מפורסמות יצירותיה המלחמתיות הקצרות, ובמיוחד השיר "בת נאמנה".

תרגמה לרוסית משיריהם של משוררים אוקראינים, בהם טאראס שבצ'נקו, ושל יוצרים בשפות אחרות כפול אלואר (Éluard) הצרפתי ושנדור פטפי ההונגרי.

ספריה בעברית
------------

* ורה אינבר, **לנינגרד במצור**, יומן 1944-1941, תרגם אברהם שלונסקי, הוצאת הפועלים, 1952.
* ורה אינבר, בשחר ילדותי, הוצאת ניב, 1961

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ורה אינבר** בוויקישיתוף
* יהושע א. גלבוע, ויירה אינבר, מעריב, 23 ביולי 1965
* ורה אינבר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ורה אינבר, סיפור | הפסנתר השמיע קול זעקה, כמו בן אדם (מרוסית: ולרי מיכאילובסקי), הארץ, 2 בנובמבר 2021 \*ורה אינבר המרידיאן של פולקובו, פואמה, תרגם אברהם שלונסקי, ספרית הפעולים
* ורה מיכאילובנה אינבר (1890-1972), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  במשפחתה חי והתחנך לב טרוצקי בעת לימודיו באודסה בין השנים 1888–1896.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308222905171
* BIBSYS: 90325705
* BNE: XX1004513
* BnF: cb134778327 (data)
* GND: 118708848
* ISNI: 0000 0000 8156 7906
* LCCN: nr89000228
* LNB: 000167305
* NKC: ola2002153611
* NLG: 112210
* NLP: a0000002322605
* NTA: 068474741
* SNAC: w6h85qxx
* SUDOC: 035230002
* VIAF: 76464592
* WorldCat: lccn-nr89000228

 |
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. ייתכן שהערך סובל מבעיות ניסוח, סגנון טעון שיפור או צורך בהגהה, או שיש לעצב אותו, או מפגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. |

**צלילת רוויה** היא סוג של צלילה בה הצולל יורד לעומק הדרוש, ובאמצעות תא לחץ, נישאר הצולל בלחץ הסביבתי ככל שנידרש (בדרך כלל לא יותר משלושה שבועות).  

הסיבה:
במהלך צלילה, שבה משתמשים באוויר בתערובת רגילה ( 80% חנקן ו- 20% חמצן), נוצר מצב שבו נספג בדם חנקן מעבר לכמות המותרת וזאת בשל הלחץ הסביבתי. נשימת חנקן בלחץ גבוה (לחץ חלקי העולה על 3.2 אטמוספירות) גורם לשיכרון מעמקים. שחרור החנקן בצורה לא מבוקרת מהרקמות בחזרה למחזור הדם בזמן העלייה מהצלילה - הפחתת לחץ עלול לגרום למחלת דקומפרסיה. ישנן שתי דרכים למנוע את התופעה: 

1. שהייה בעומק מסוים ללא צורך בחניות דקומפרסיה למעט חנית ביטחון (לפי טבלאות הידועות בשם: טבלאות צלילה באוויר דחוס ללא חניות דקומפרסיה: NDL).
2. עליה מבוקרת מעל פני המים.

במידה ונידרש לחרוג לתחום צלילות הדקומפרסיה, ניתן לבצע חניות דקומפרסיה ולשחרר את החנקן המיותר, לעיתים תהליך זה אורך שעות רבות.
בדרך כלל בצלילות עמוקות לא משתמשים באוויר אלא בתערובת אחרת שבה בדרך כלל הליום מחליף את החנקן בתור גז אינרטי. 
הרקמות יכולות לספוג כמות מסוימת של גז אנרטי ולאחריה הרקמה נמצאת במצב של רויה (יותר גז אינרטי לא יוכל להתמוסס באותה רקמה באותו לחץ). לאחר שלב זה הצולל נישאר בלחץ הסביבתי ושחרור הגז האינרטי יבוצע פעם אחת בלבד, בסוף הצלילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צלילת רוויה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4178892-8

 |
לינדזי קמפ, 2016
**לינדזי קית' קמפ** (באנגלית: **Lindsay Keith Kemp**;‏ 3 במאי 1938 – 25 באוגוסט 2018) היה רקדן, שחקן, מורה, אומן פנטומימה וכוראוגרף בריטי.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

קמפ נולד בדרום שילדס שבאנגליה. את ילדותו בילה ביורקשיר ולמד בבית הספר לאומנות של ברדפורד, לפני שהתחיל ללמוד ריקוד עם הילדה הולגר ופנטומימה עם מרסל מרסו.

בשנות השישים המוקדמות ייסד לינדזי קמפ להקת רקדנים משלו, הלהקה משכה לראשונה את תשומת הלב הציבורית בהופעתה בפסטיבל אדינבורו בשנת 1968. למרות סיבובי ההופעות שעשה עם להקתו בכל העולם במשך כשלושים שנה והופעותיו המזדמנות בסרטים ובתוכניות טלוויזיה, קמפ ידוע ביותר דווקא בזכות תמיכתם והערכתם של קייט בוש ודייוויד בואי, שהיו שניהם תלמידיו ולזמן קצר אף חברים בלהקת המחול שהקים (בואי כרקדן ובוש כעוזרת מלתחה).

בקיץ 1984 הופיע בירושלים במסגרת פסטיבל ישראל.

### יצירתו

סגנון יצירתו של קמפ היה שילוב ייחודי בין בוטו, פנטומימה, בורלסק, דראג ומיוזיק הול (ז'אנר בריטי של הופעות תיאטרון) ותואר בהזדמנויות שונות כמרתק, צבעוני, פיתויי ומתמכר לתאוות. לרוב השיג ביקורות אוהדות ובסיס מעריצים נאמן.

קמפ הופיע לצד דייוויד בואי וביים את ההופעה של זיגי סטארדאסט שנערכה בריינבו ת'יאטר בלונדון באוגוסט 1972, ואף הופיע בקליפ של אחד משיריו של בואי.

### המשך פעילותו ואחריתו

בתחילת שנות השבעים, קמפ היה מורה פופולרי לריקוד ופנטומימה ונתן שיעורים קבועים במרכז לריקוד בקובנט גארדן. ג'ק בירקט, חברו העיוור של קמפ, לימד בחלק מהשיעורים. נאמר שמיומנותו וראוותנותו היו כה בולטות שתלמידים חדשים לא שמו לב כלל שמורם עיוור.

קמפ נפטר ב-25 באוגוסט 2018 בליבורנו שבאיטליה בגיל 80.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לינדזי קמפ** בוויקישיתוף

* לינדזי קמפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לינדזי קמפ, באתר AllMovie (באנגלית)
* לינדזי קמפ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  איתמר זהר, הכוריאוגרף והרקדן הבריטי לינדזי קמפ מת בגיל 80, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2018
2. ↑  שוש אביגל, פרחים לליצן עצוב - לינדסי קנפ ולהקתו בתיאטרון ירושלים, כותרת ראשית, 13 ביוני 1984

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278543605171
* BnF: cb14192973x (data)
* GND: 118852698
* ICCU: CFIV040088
* ISNI: 0000 0000 9824 971X
* LCCN: n81091350
* NDL: 00469428
* NKC: xx0276897
* RKD: 297013
* ULAN: 500476055
* VIAF: 94252426
* WorldCat: lccn-n81091350

 |
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר העיראקית אבו גרייב. אם התכוונתם לכלא אבו גרייב, ראו כלא אבו גרייב.

**אַבּוּ גְרֵיבּ** (בערבית **أبو غريب**, ובהגייה הספרותית: **אַבּוּ עֻ'רַיְבּ**), היא עיר בעיראק, הממוקמת כ-20 קילומטרים מערבית לבגדאד ומצפון לנמל התעופה הבינלאומי של בגדאד. בעיר גרים בין 750 אלף ל-1.5 מיליון תושבים.

בתקופת מלחמת המפרץ ולאחריה, הייתה אבו גרייב מוקד לאחת המחלוקות בין סוכנויות המודיעין במערב ומשטרו של סדאם חוסיין. המערב טען כי מפעל באבו גרייב, שכביכול מייצר תחליפי חלב אם, מייצר למעשה נשק ביולוגי. המפעל נבנה ב-1980, ובמהלך מלחמת איראן–עיראק נצבע בצבעי הסוואה. במלחמת המפרץ הופצץ למרות הניסיון להסוותו. במהלך תעמולתי, הוביל המשטר העיראקי את העיתונאי האמריקאי פיטר ארנט למפעל ההרוס, על מנת שיצלם את השלטים המורים על כך שמדובר ב"מפעל חלב לתינוקות". לאחר המלחמה, נבנה המפעל מחדש על ידי ממשלת עיראק, וערב מלחמת עיראק טען קולין פאוול כי מדובר במפעל המייצר נשק ביולוגי. עם זאת, "קבוצת הסקר על עיראק", אשר מאוחר יותר בחנה את המתקנים, קבעה כי המפעל לא היה בשימוש זה זמן מה, ושנמצאו בשטחו שאריות תרכובת מזון לתינוקות, אך לא נמצאו עדויות לייצור נשק.

בעיר נמצא כלא אבו גרייב, שהתפרסם בגלל פרשת התעללויות של סוהרים אמריקנים באסירים עיראקים בעת מלחמת עיראק בשנת 2003. בתקופת שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק, עונו והוצאו להורג בכלא זה מתנגדים פוליטיים של המשטר.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבו גרייב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10046554

 |
**אמיל ונאנט** (בצרפתית: **Émile Veinante**;‏ 12 ביוני 1907 – 18 בנובמבר 1983) היה כדורגלן ומאמן צרפתי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

ונאנט נולד ב-12 ביוני 1907 במץ שבצרפת. כנער החל את דרכו במץ לפני ששיחק בקבוצה הבוגרת ב-1924. בגיל 21 קיבל הצעה ועבר לראסינג פריז לה נשאר נאמן לשנים רבות. עם כניסתה של הליגה הצרפתית ב-1932 ונאנט החל את הקריירה המקצוענית שלו והוא זכה עימה בדאבל ב-1936 ופעם נוספת בגביע ב-1939, אז היה על תקן שחקן-מאמן.
באותו גמר גביע של 1939 ראסינג פריז ניצחה את אולימפיק ליון 1–3 כשוונאנט היה לקפטן וגם כבש. ב-1940 קריירת הקבוצות והנבחרת שלו הסתיימה עקב כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית.

ונאנט השתתף במדי נבחרת צרפת במונדיאל 1930 ו-1938. משחקו הראשון בטורניר זה היה חסר חשיבות נגד מקסיקו בשלב הבתים, ובשנים 1933 ו-1934 המעיט לשחק בה. במונדיאל 1938 שנערך על אדמת צרפת כבש עבורה בניצחון 1–3 על בלגיה בשמינית הגמר כעבור דקה אחת בלבד. ברבע הגמר הפסידו לאיטליה. בסך ערך ונאנט עבורה 24 הופעות בהן כבש 14 שערים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמיל ונאנט** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**פאבל שטפקה** (בצ'כית: **Pavel Štefka**; נולד ב-15 בספטמבר 1954) הוא גנרל צ'כי בדימוס אשר שימש כראש המטה הכללי הצ'כי בין השנים 2002-2007.

ביוגרפיה
--------

שטפקה נולד ב-15 בספטמבר 1954 ברודה נאד מוראבה. הוא למד בגימנסיה הצבאית יאן ז'יז'קה באופבה. ב-1973 הוא סיים את לימודיו והתגייס לצבא צ'כוסלובקיה. הוא החל ללמוד בבית הספר הצבאי הגבוה של כוחות היבשה בווישקוב, אותו סיים ב-1977. הוא מונה למפקד פלוגה בגדוד הרובאים הממונע, וב-1982 החל ללמוד באקדמיית המטה הכללי של הצבא הפולני בוורשה. בין 1985-1991 הוא שימש כראש מטה גדוד הרובאים הממונע, ולאחר מכן כמפקד בית הספר לקצינים בברטיסלבה וכראש מחלקת המבצעים של חיל השריון. ב-1991 החל ללמד באקדמיה הצבאית בברנו.

בעקבות פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הוא המשיך לשרת בצבא צ'כיה. ב-1994 מונה למפקד הבריגדה הממוכנת ה-6, וב-1996 עבר לתפקיד סגן מפקד הקורפוס ה-2. ב-30 בנובמבר 2002 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-8 במאי 2006 הוא הועלה לדרגת ארמדני גנרל - הדרגה הגבוהה ביותר בצבא הצ'כי. 

ב-28 בפברואר 2007 סיים שטפקה את תפקידו כרמטכ"ל. עם פרישתו, הוא חשף לציבור את "פרשת הכספים השחורים". פרשה זו התרחשה בתקופת כהונתו של שטפקה, כאשר קבוצת קצינים רשמו סכומי כסף גדולים על הוצאות לא קיימות, ושמרו את הכסף לעצמם. חלקו של שטפקה בפרשה נותר לא ברור עד ינואר 2008, אז הודיעה שרת ההגנה ולסטה פרקנובה כי למרות ששטפקה ידע על קיומן של הקרנות השחורות, הוא לא השתמש בכסף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבל שטפקה** בוויקישיתוף

* ביוגרפיה בעיתון הצבאי הצ'כי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Na nesrovnalosti v hospodaření generálního štábu upozornil Pavel Štefka
2. ↑  Parkanová: Štefka se ke kauze černých fondů nepostavil

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5647 5807
* NKC: jo2004259837
* VIAF: 84168542
* WorldCat (עם VIAF): 84168542

 |
**עוצמת הרכות** (באנגלית: **Holistic Pulsing**) היא שיטת ריפוי אלטרנטיבי פסאודו-מדעית שפותחה בידי הישראלית טובי בראונינג. מרכזים המטפלים בשיטה זו קיימים במספר מדינות, בהן הולנד, אוסטרליה וניו זילנד. הספר "עוצמת הרכות" (The Power of Softness), שכתבה מבראונינג, תורגם להונגרית ולפולנית.

מאחורי שיטת הטיפול עומדת גישה השמה במרכז את השמחה כטיפול בבעיות רגשיות ופיזיות, באופן העומד, לדברי בראונינג, בניגוד להדגשת הכאב והטראומות בשיטות טיפול אחרות. המטפלים בשיטה מדגישים גם את השימוש ברכות ובגישה לא-כוחנית ביחסי אנוש.  
שיטת הטיפול מבוססת על שיחה עם המטופל, על מגע גופני ועל נענוע עדין של חלקים שונים בגוף במהירות של 160-120 פעימות בדקה (קצב פעימות לב של עובר). לפי עקרונות השיטה, הנענוע החוזר יוצר תחושת ביטחון, הגנה וחמימות, רכות והנאה, ותחושות אלה, המלוות את הטיפול כולו, מאפשרות ריפוי פנימי עמוק.

מפתחת השיטה והעוסקים בה טוענים כי היא יעילה למגוון בעיות פיזיות ונפשיות, כשבין השאר נטען שניתן לטפל בשיטה זו בלחצים נפשיים, טראומות, כאבי שלד ושרירים, סוכרת 2, אסטמה, בעיות הורמונליות, הפרעות אכילה, התמכרויות, בעיות קשב וריכוז ועוד, אולם אין ראיות מדעיות לטענות השיטה.

מפתחת השיטה
-----------

את השיטה פיתחה טובי בראונינג, ד"ר לאוסטאופתיה ונטורופתיה והתמחות בתרפיית קרניוסקרל. ב-1990 כתבה את ספרה העוסק בתחום עוצמת הרכות באנגלית, הספר תורגם לעברית לאחר מכן. בשנת 1999 הקימה בראונינג בית ספר לשיטה בישראל.

ב-2003 כתבה בראונינג את ספרה "איך הפכה האישה לגבר" ובשנת 2015 כתבה את ספרה השלישי 'שיעורים חיים'.

לקריאה נוספת
------------

* טובי בראונינג, **עוצמת הרכות**, הוצאת מודן, 2011
* טובי בראונינג, **איך הפכה האישה לגבר – על הפחד מהשומן, הפחד מהנשי והתמוטטות החברה**, הוצאת ליאור שרף-הפצות, 2003
* טובי בראונינג, **שיעורים חיים**

קישורים חיצוניים
----------------

 אתר האינטרנט הרשמי של עוצמת הרכות

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **עוצמת הרכות** |

* שחר שילוח, לפרק את השיטה: חפשו מי ינענע אתכם, באתר NRG, ‏25 במאי 2011
* רני לוי, האישה והשיטה: טובי בראונינג, באתר nrg‏, 1 בדצמבר 2005
* אתר המוקדש לשימוש בשיטה בניו זילנד
* אודטה שוורץ, סדנה נפלאה בשם עוצמת הרכות, מתוך כתבה בידיעות אחרונות, באתר "החיים כדרך - הדרך לחיים"
* רועי לוטן, עוצמת הרכות, באתר "מאגר השיטות", 19 בנובמבר 2018


 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עוצמת הרכות"**.
**בינת אל פאנק** (תרגום: בת הפֿאנק) הוא הרכב מוזיקת עולם ישראלי, המבוסס על שילוב ז'אנר הפאנק (Funk) עם מוזיקה תימנית מסורתית, עם השפעות מוזיקליות מן הסול, ממוזיקה טורקית ומאפרוביט (אנ').

פעילות
------

בינת אל פאנק בהופעה במסגרת פסטיבל "זירו" 2017
ההרכב הוקם בשנת 2012 על ידי שירן קרני, סולנית הלהקה, בזמן לימודיה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. ההרכב החל את דרכו עם שישה חברים בלבד, ובהמשך התווספה אליו חטיבת כלי נשיפה.

באוקטובר 2013 העלתה הלהקה סינגל ראשון, "מן זאמאן", ליוטיוב. בשלב זה החלה הלהקה לקבל הכרה בקרב מדורים המסקרים אמני אינדי, וסוקרה בעניין סביב שילוב הסגנונות הייחודי שבא לידי ביטוי בלהקה. בשנים אלו הופיעה הלהקה במועדונים ופסטיבלים ברחבי הארץ, ביניהם אינדינגב, פסטיבל יערות מנשה, אינדי סיטי, גרובסטוק, זורבה ועוד.

במרץ 2016, לאחר שלוש וחצי שנות עבודה, יצא אלבום הבכורה "בינת אל פאנק", הנושא את שם ההרכב, והופץ מסחרית.

באוגוסט 2018 יצא הסינגל ״שאבדע״, סינגל ראשון מתוך האלבום השני, "!The Great & Glorious Yemenite Funky Thing". במהלך שנה זו החל ההרכב לצאת לראשונה לסיבובי הופעות בחו״ל. ההרכב הופיע ב״מילניום הול״ (״millennium hall״) באתיופיה, בפסטיבל ״זירו״ בהודו, ובמועדונים נוספים בהודו, אתיופיה, ארצות הברית וקנדה.

בשנת 2020 השתתפה הלהקה בפסטיבל "סימנים חיוניים" אשר התקיים במשך שמונה ימים במאי 2020, ביוזמת עיריית תל אביב וקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב במסגרתה עלו בשידור חי אמנים ישראלים מוכרים, עם הופעות בסגנונות אינדי-פולק-רוק, אלקטרוני, ג'אז ואקספרימנטלי.

חברי ההרכב
----------

**הרכב רשמי**

* שירן קרני - שירה
* רגב ברוך - תופים
* עודד בן יצחק - סקסופון טנור
* דוד מיכאלי - גיטרה בס
* יותם כהן - גיטרה חשמלית
* שרון מנצור - קלידים

**הרכב הופעות/ חברי עבר**

* טל אברהם - חצוצרה
* טל סנדמן - גיטרה חשמלית
* אור סיני - קונטרבס
* טל טימור - קלידים
* ניתאי מרקוס - גיטרה בס
* רון זילברשטיין - טרומבון
* טל בן רעי - טרומבון
* דגן זעירה - טרומבון
* יוחאי כהן - טרומבון
* גלעד אמסלם - דרבוקה
* איוון צ'רשניש - כלי הקשהֿ

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של בינת אל פאנק
* דף הפייסבוק של בינת אל פאנק
* עמוד היו טיוב של בינת אל פאנק
* דף האינסטגרם של בינת אל פאנק
* המוזיקה של בינת אל פאנק בספוטיפיי
* מתן שרון, החיים דבש, ניגר: אלבום הבכורה של בינת' אל פאנק נוטף זיעה, וטוב שכך באתר טיים אאוט, 10 באפריל 2016
* אתר למנויים בלבד בן שלו, הגרוב התימני של "בינת אל פאנק", באתר הארץ, 17 באוגוסט 2014
* נעמי נידם, בינת אל פאנק שרים בערבית ולא מתנצלים על זה, 25 במאי 2016 באתר nrg

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד בן שלו, הגרוב התימני של "בינת אל פאנק", באתר הארץ, 17 באוגוסט 2014
2. ↑  ביקורת מוסיקה: בינת אל פאנק – מן זאמאן – כותב : דודי פטימר
3. ↑  בינת אל פאנק, באתר דיסק סנטר
4. ↑  בינת אל פאנק Bint El Funk
5. ↑  Ziro Festival of Music Post Party - Bint El Funk, Man Goes Human (ארכיון)
6. ↑  פסטיבל סימנים חיוניים 2020, באתר הארץ
גרנולומה ללא נמק בקשר לימפה של חולה בסרקואידוזיס
גרנולומה עם נמק מרכזי בריאה של חולה שחפת. בהיקף הגרנולומה נמצאים תאי ענק ע"ש לנגהנס עם גרעינים מרובים מסודרים בצורת פרסה
תכשיר היסטולוגי של קשר לימפה מחולה עם זיהום בחיידק מיקובקטריום אוויום. בצביעת המטוקסילין-אאוזין נראית גרנולומה ללא נמק מרכזי
**גרנולומה** (**Granuloma**; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: **גַּרְעִינֹמֶת**) הוא סוג של דלקת בה מעורבת מערכת החיסון התאי נגד גורמי זיהום שונים, גופים זרים וכן במחלות דלקת כלי דם ומחלות נוספות.

התגובה מתחילה בשפעול תאי T המפרישים חלבונים שגורמים למקרופגים לנדוד למקום הדלקת, שם הם משנים את צורתם ונקראים אפיתלואידים בגלל דמיונם לתאי אפיתל. חלק מהם מתמזגים ויוצרים תאי ענק מרובי גרעינים על שם לנגהנס.

גרנולומה הוא מונח פתולוגי. במשטח היסטולוגי נראית גרנולומה כצבר תאים ערוכים בצורה מעגלית סביב מרכז בו אמור להיות הגורם ליצירתה כמו בקטריה, פטריה, פעילות יתר של מערכת החיסון, או גוף זר. בנוסף למקרופגים ותאי הענק משתתפים בגרנולומה גם נויטרופילים, איאוזינופילים, לימפוציטים ופיברובלסטים היוצרים סיבי קולגן.

בחלק מהגרנולומות עובר המרכז נמק. בשחפת עובר מרכז הגרנולומה (הנקראת במצב זה טוברקולומה) נמק והופך לחומר גבינתי.

מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית)
-----------------------------------------

### מחלות זיהומיות

מחלות בקטריליות

* שחפת, צרעת, ברוצלוזיס, ליסטריוזיס, מחלת שריטת החתול, קדחת שגרונית, עגבת, לימפוגרנולומה ונראום

### מחלתות פטרייתיות

* היסטופלסמוזיס, קריפטוקוקוזיס בלסטומיקוזיס קוקסידיומיקוזיס

### מחלות פרזיטריות

* בילהרציה, לישמניה פנאומוציסטיס קריני

### מחלות על רקע חיסוני

* סרקואידוזיס
* מחלת וגנר
* דלקת עורק הרקה
* תסמונת צ'רג שטראוס
* מחלת קרוהן
* גרנולומה אנולרה
* שחמת ראשונית של המרה

### גרנולומה על רקע גוף זר

גרנולמה שנוצרת סביב גוף זר שחדר לגוף כמו שבב עץ, זכוכית, מתכת, סיליקון, אבקת הריאות ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרנולומה** בוויקישיתוף
* אטלס של גרנולומות, באתר homstead

הערות שוליים
------------

1. ↑  על שם הפתולוג הגרמני תיאודור לנגהנס (1839 - 1915) שתיאר אותם לראשונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538559605171
* BnF: cb119652674 (data)
* LCCN: sh85056443

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ברית GW4** (באנגלית: **GW4 Alliance**, ידוע גם בשם **Great Western 4**) הוא קונסורציום של ארבע אוניברסיטאות עתירות מחקר בדרום-מערב אנגליה ובויילס, שהוקם בינואר 2013 על ידי אוניברסיטאות בערים; באת', בריסטול, קארדיף ואקסטר כדי לשפר את שיתוף הפעולה המחקרי. בשנת 2014 השיקה הקבוצה פרויקט מחקר לשימוש באצות לניקוי מים מזוהמים במכרה הפחם Wheal Jane ומיצוי המתכות הכבדות. בשנת 2015 מימן הקונסורציום 4.6 מיליון ליש"ט ממועצת המחקר הרפואי עבור תוכנית השתלמות לתואר שלישי במחקר ביו־רפואי. לברית GW4 יש שיתופי פעולה אסטרטגיים עם מספר ארגונים; עם The National Trust, מכון אלן טיורינג ועם NC3Rs. (ארגון מגובה ממשלתי הפועל עם מדענים וארגונים ברחבי מגזר המדע הביולוגי כדי לפתח וליישם טכנולוגיות וגישות חדשות המחליפות, מצמצמות ומעדנות את השימוש בבעלי חיים במחקר).
שיתוף הפעולה הוא לב לבה של ברית GW4. בנוסף לשותפים האסטרטגיים, הברית עובדת עם למעלה מ־400 שותפים חיצוניים הכוללים עסקים גלובליים, ארגוני מחקר, גופי ממשל וארגונים מהמגזר השלישי כדי לפתח מחקרים חדשים, להכשיר מנהיגים אקדמיים ותעשייתיים עתידיים ולפתח פתרונות חדשניים, הבנויים על החוזקות האזוריות.

רשימת האוניברסיטאות
-------------------

האוניברסיטאות החברות בקונסורציום:

* אוניברסיטת באת'
* אוניברסיטת בריסטול
* אוניברסיטת קארדיף
* אוניברסיטת אקסטר

ראו גם
------

* חדשנות מידלנדס
* SES (אוניברסיטאות)
* קבוצת ראסל

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ברית GW4 (באנגלית) (באנגלית)
* ברית GW4, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ברית GW4, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  GW4, About.
2. ↑  GW4, Research.
3. ↑  GW4, Our Strategic Partnerships.