recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הקורפוס החמישי** היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, המלחמה הקרה, מלחמת קוסובו והמלחמה בטרור, ופורק בשנת 2013. במאי 2020 הוחלט על ארגונו והקמתו מחדש לשם תמיכה בפעילות פיקוד אירופה של ארצות הברית.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

ב-7 ביולי 1918 הוחלט על הקמת הקורפוס, והקמתו נמשכה עד ה-12 ביולי. הקורפוס השתתף בקרב סן-מייל, במתקפת מז-ארגון ובקרב לורן. עם סיום מלחמת העולם הראשונה הוצב הקורפוס ככוח כיבוש בגרמניה, ובמהלך 1919 פורק הקורפוס. בשנת 1922 הוקם הקורפוס מחדש, אולם בשנת 1924 פורק שוב הקורפוס.

### מלחמת העולם השנייה

בשנת 1940 הוקם הקורפוס מחדש, כחלק מהיערכות צבא ארצות הברית לכניסה למלחמת העולם השנייה. לאחר הכרזת המלחמה בין גרמניה הנאצית לארצות הברית ב-11 בדצמבר 1941, נשלח הקורפוס ה-5 לצפון אירלנד, והיה הכוח האמריקני הראשון שנשלח ליבשת אירופה.

ב-6 ביוני 1944 הונחת הקורפוס ה-5 בחוף אומהה, שם ספג אבדות כבדות, אולם לבסוף הצליח לטהר את החוף ולפרוץ לעבר היבשת. הקורפוס לחם בקרבות המערכה בנורמנדי, ולאחר מכן לחם הקורפוס בקרב יער הורטגן ובקרב הארדנים. בהמשך השתתף הקורפוס בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, וכוחותיו כבשו את לייפציג והיו הראשונים להיפגש עם הצבא האדום בטורגאו שעל נהר האלבה.

### המלחמה הקרה

פריסת הקורפוס בשנות ה-80
ב-1 בדצמבר 1950 בעקבות חשש לאיום סובייטי על מערב אירופה במהלך מלחמת קוריאה, הוקמה מחדש הארמייה השביעית כארמיית שדה באירופה. בתחילה כללה הארמייה השביעית את הדיוויזיה ה-1 וכוח משטרה צבאית. בדצמבר 1950 הכריז הנשיא טרומן על מצב חירום לאומי בשל מלחמת קוריאה, והארמייה תוגברה ל-4 דיוויזיות על ידי הדיוויזיות ה-28 וה-43. במאי 1951 הגיעה הדיוויזיה ה-4 לגרמניה, וב-3 באוגוסט 1951 הופעל מחדש הקורפוס ה-5 כחלק מהארמייה השביעית. ביולי הגיעה הדיוויזיה המשוריינת ה-2 לגרמניה, וב-25 באוגוסט 1951 הוקצו לקורפוס הדיוויזיה ה-4 והדיוויזיה המשוריינת ה-2. בנובמבר 1951 הוקצה הקורפוס ה-7 לארמייה השביעית, וקיבל תחתיו את הדיוויזיות ה-1, ה-28 וה-43. בתחילה נשלח הקורפוס ה-5 לצפון גרמניה והקורפוס ה-7 לדרום גרמניה, אולם לאחר הקמת הבונדסוור הועבר גם הקורפוס ה-5 לאזור הדרומי.

### מלחמת המפרץ

יחידות הקורפוס בשנת 1989
במהלך מלחמת המפרץ לחמו יחידות הקורפוס נגד עיראק כחלק מהקורפוס ה-3, והשתתפו בשחרורה של כווית.

### מלחמת קוסובו

באפריל 1999 נשלחו יחידות הקורפוס לאלבניה, ולאחר מכן השתתפו במלחמת קוסובו.

### עיראק

בסוף 2002 נשלח הקורפוס לכווית כחלק מפיקוד מרכז של ארצות הברית, ובמרץ 2003 השתתף במלחמת עיראק, התקדם כ-540 ק"מ ב-16 ימים, והפיל את שלטונו של סאדם חוסיין. לאחר מכן שהה הקורפוס כמה שנים בעיראק, וסייע לשמירת הסדר במדינה.

### אפגניסטן ופירוק הקורפוס

בין השנים 2012–2013 שהה הקורפוס באפגניסטן, וב-15 בספטמבר 2013 פורק הקורפוס.

### הקמה וארגון מחדש

במאי 2020 הוחלט על ארגון והקמה מחדש של הקורפוס לשם תמיכה בפעילות פיקוד אירופה של ארצות הברית. עוד נקבע כי מטה קדמי של הקורפוס ימוקם בפולין.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הקורפוס החמישי (באנגלית אמריקאית)
* הקורפוס ה-5
**שלמה אמבר** (1 בספטמבר 1923 - 17 במרץ 2013) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, עמד בראש פיקוד ההדרכה וראש הג"א עד 1972.

ביוגרפיה
--------

שלמה אמבר (במקור **בטמן**) נולד בכפר אז"ר ב-1 בספטמבר 1923. כנער היה פעיל בארגון "ההגנה" ושירת בתפקיד קשר במהלך מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט. ב-1941 הצטרף ליחידת הנוטרות של משטרת היישובים העבריים עבר קורס מ"כים של ההגנה ברמת יוחנן, ושימש בתפקידי הדרכה.

ב-1942, בעת מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, ולאחר הקמת הבריגדה היהודית שירת בגדוד השלישי כסמל חבלה. השתתף במערכה על נהר סניו באיטליה ושהה באירופה עד 1946, עסק בהצלת שארית הפליטה של יהודי אירופה, בפעולות רכש וההעפלה. בשובו לארץ ישראל מונה למפקד אזור כפר אז"ר ותל ליטוינסקי. ב-1948 סיים את קורס הקצינים הראשון של צה"ל, במהלך הקורס השתתף במבצע נחשון. הצטרף לגדוד 33 בחטיבת אלכסנדרוני, שירת בו כקצין חבלה, מפקד פלוגה וממלא מקום מפקד הגדוד. ב-1952 מונה למפקד גדוד בחטיבת גולני, במלחמת סיני שירת במטה פיקוד הדרום ואחר כך שירת כסגן מפקד חטיבת גולני. יצא בשליחות צה"ל לליבריה להקמת תנועת נוער לאומית. ב-1963 מונה למפקד מחוז תל אביב.

ביולי 1964 מונה למפקד פיקוד ההדרכה, תפקיד בו כיהן עד יולי 1967, במהלך ההכנות למלחמת ששת הימים הוטל עליו להקים אוגדה מדומה, אוגדה 49, שהשתמשה בתפאורות של טנקים מקרטון, והקמת מחנות ריקים מול הגבול המצרי לאחר המלחמה הופקד על יחידת פינוי השלל ופיקד על חטיבת קרייתי. בשנים 1969 עד 1972 עמד בראש הג"א.

לאחר שחרורו שימש מנהל שירות הדואר במשרד התקשורת. נפטר במרץ 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלמה אמבר** בוויקישיתוף
* תצהירו של שלמה אמבר בנושא פרשת טנטורה

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוני סופר, מחלוקת היסטורית: למה דווקא ב-5 ביוני?, באתר ynet, 5 ביוני 1967.

| ראשי הג"א  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מרדכי נמצא-בי • ברוך ברוך • דוד רשף • אתיאל עמיחי • אלכסנדר שפיר • שמואל איל • יחזקאל פנט • אברהם בן דור • שמואל גודר • שלמה אמבר • אורי רום • איתן שמשוני (מ"מ) • יצחק זייד • אריה בירו • אהרון ורדי • אורי מנוס |

 |

| מפקדי חטיבת קרייתי  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מיכאל בן-גל • בן ציון פרידן • נחמיה ברוש • יוסף הרפז • אלעד פלד • משה יטבת • יוסף הרפז • שלמה אמבר • אביב ברזילי • אורי בר-רצון • יהודה גביש • יעקב הדר • צבי בר • אמנון אשכול • יוסי מלמד • אהוד גרוס • אמי פלנט • שלום חוטר • רפאל לנדסברג • גדעון טרן • רן ירום • אגאי יחזקאל • משה שטרית • גיא בר-לב • ליאור הוכמן • יאיר וולנסקי • גל שוחמי • רלי מרגלית • יאיר אור • חנוך דאובה • מיקי שרביט |

 |
**אנדרו ויזנייבסקי** (באנגלית: **Andrew Wisniewski**; נולד ב-1 בספטמבר 1981 בסטטן איילנד, ניו יורק) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז.

קריירה
------

ויזנייבסקי הא בוגר מכללת סנטנרי משנת 2004. לאחר סיום לימודיו, ניסה לקבל חוזה בליגת ה-NBA, אך לא הצליח ולכן יצא לאירופה.

את הקריירה הבוגרת שלו החל בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית, במדיה קלע 12.9 נקודות בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן שיחק בטלקום בון הגרמנית, במדיה קלע 20.6 נקודות בממוצע למשחק וסיים את העונה כמלך קלעי הליגה.

את עונת 2006/2007, החל ויזנייבסקי בסניידרו אודינה האיטלקית, אך כבר בדצמבר 2006 עבר לציבונה זאגרב הקרואטית, עימה שיחק גם ביורוליג ואף קלע 11 נקודות בהפסד קבוצתו 83–91 למכבי תל אביב ביד אליהו. כמו כן, זכה עם ציבונה באליפות קרואטיה ונבחר לשחקן ההגנה של העונה בליגה. לאחר עונה זו עבר לאוראל גרייט מליגת העל הרוסית, במדיה קלע 14.5 נקודות בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן עבר לספרטק סנקט פטרסבורג מאותה הליגה והעמיד ממוצעים של 15.6 נקודות ו-4.8 אסיסטים למשחק.

ב-23 במאי 2009 חתם ויזנייבסקי לשנתיים בקבוצת מכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. בתחילת העונה קיבל דקות משחק רבות ובמהלך העונה הסדירה של הירוליג שיחק כמעט 32 דקות בממוצע. עם זאת סבל מחוסר יציבות ביכולתו, מה שגרם לדירדור מעמדו כרכז הפותח של הקבוצה. גם בליגה סבל מחוסר יציבות, אך זה לא הורגש מכיוון ומכבי ניצחה בכל משחקי הליגה שלה בחודשים הראשונים של העונה.

בשלב הטופ-16 של היורוליג הידרדר מעמדו של ויזנייבסקי אף יותר ועל אף שהמשיך לפתוח בחמישייה, הצטמצמו דקותיו לכ-20 בממוצע בלבד. גם ממוצעיו הידרדרו בשלב זה והוא ירד ל-4.2 נקודות ו-1.3 אסיסטים בממוצע למשחק בלבד. עם זאת, הצליחה מכבי להעפיל לשלב ההצלבה מהמקום הראשון בבית, לאחר שניצחה בכל משחקי הבית שלה בשלב זה והוסיפה ניצחון חוץ על ריאל מדריד. במקביל לתחילת שלב הטופ-16, הציג ויזנייבסקי יכולת טובה בליגה ואף הציג את משחק השיא שלו במכבי, כאשר קלע 26 נקודות עם 100 אחוזי הצלחה מהשדה (7/7) נגד ברק נתניה. למרות משחקו המצוין, לא הצליחה לסייע למכבי שהפסידה משחק ליגה לראשונה בעונת 2009/2010, 114-103, לאחר שתי הארכות.

ב-18 בפברואר 2010 הוביל את מכבי תל אביב לזכייה בגביע המדינה לראשונה מזה שלוש שנים. במשחק הגמר נגד בני השרון, קלע 11 נקודות ומסר 9 אסיסטים ונבחר ל-MVP של משחק הגמר.

ב-28 ביוני 2010 חתם ויזנייבסקי לשנה בקבוצת אפס פילזן מליגת העל הטורקית והעפיל איתה לשלב הבתים ביורוליג, אבל לאחר שזו לא הצליחה להעפיל לשלב הבא הוא שוחרר מהקבוצה ב-1 במרץ 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* דף הפרופיל של ויזנייבסקי באתר היורוליג

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעל מרגלית, ‏אנדרו וישנייבסקי סיכם במכבי תל אביב לשנתיים, באתר ONE‏, 15 באפריל 2009
**מספר הופכי** (לעיתים נקרא **הופכי כפלי**) למספר נתון הוא מספר שמכפלתו במספר הנתון שווה ל-1 (איבר היחידה ביחס לכפל). לדוגמה: המספר ההופכי של 3 הוא {1\over 3}, והמספר ההופכי של {1\over 3} הוא 3. היחס "הופכי של" הוא יחס סימטרי (זו תכונה כללית של הופכיים), ולכן ניתן לדבר על זוג מספרים הופכיים, שהם זוג מספרים שכל אחד מהם הוא ההופכי של משנהו.

מסמנים את המספר ההופכי ל-x כך:

x^{-1}={1\over x}

הופכי קיים לא רק בכפל רגיל, אלא גם בחשבון מודולרי כאשר בסיס המודול הוא מספר ראשוני. למשל, בחשבון מודולו 7, ההופכי של 3 הוא 5 (כי 15 שקול ל-1 מודולו 7). הופכי כזה נקרא הופכי כפלי מודולרי.

תכונות של מספרים הופכיים
------------------------

* לכל מספר (מלבד 0) קיים מספר הופכי אחד ויחיד.
* 1 הוא ההופכי של 1. כל מספר גדול מ-1 הוא הופכי למספר קטן מ-1 וגדול מ-0.
* ההופכי להופכי של מספר נתון - הוא המספר הנתון עצמו.

הסיבה של-0 אין הופכי היא שכפל של כל מספר באפס הוא אפס (ניתן להוכיח זאת ישירות מהתכונה שלפיה כל מספר ועוד אפס שווה לעצמו, כלומר שאפס נייטרלי לחיבור), ועל כן לא קיים מספר שמכפלתו ב-0 תיתן 1.

איבר הופכי
----------

במבנה אלגברי כלשהו, ובפרט בחבורה, ההכללה של מושג המספר ההופכי היא מושג ה**איבר ההופכי**: לכל איבר במבנה קיים איבר הופכי לו, כך שמכפלתם היא איבר היחידה של החבורה.

גם בחוג כללי, לכל איבר, פרט לאיבר האפס, יכול להתקיים הופכי ביחס לכפל. חוג קומוטטיבי, שלכל איבר ששונה מאפס בו קיים הופכי, נקרא שדה.

ראו גם
------

* מספר נגדי
* יחס הפוך
* הופכי כפלי מודולרי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מספר הפכי** |

* Reciprocal.html מספר הופכי, באתר MathWorld (באנגלית)
**הדיוויזיה ה-28** (באנגלית: **28th Division**) הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, והיא פעילה עד היום. הדיוויזיה משתייכת למשמר הלאומי, והיא כוללת יחידות מפנסילבניה, מרילנד, אוהיו וניו ג'רזי.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה ה-28 הוקמה ב-12 במרץ 1879 על בסיס יחידות המשמר הלאומי של פנסילבניה, ובשנת 1898 היא השתתפה במלחמת ארצות הברית–ספרד ובמלחמת ארצות הברית–הפיליפינים. בשנת 1914, במסגרת ארגון מחדש של המשמר הלאומי, הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה ה-7, ובשנת 1916 היא נשלחה למקסיקו להילחם בכוחותיו של פנצ'ו וייה.

### מלחמת העולם הראשונה

באביב 1917, בעקבות כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, נשלחו כוחות הדיוויזיה למחנה הנקוק לאימונים. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-55 שהורכבה מהרגימנטים ה-109 וה-110, ומהבריגדה ה-56 שהורכבה מהרגימנטים ה-111 וה-112. יחידות הארטילריה שלה היו רגימנטים ארטילריית השדה ה-107, ה-108 וה-109.

במאי 1918 נחתה הדיוויזיה בצרפת, וביולי אותה שנה היא לחמה בקרב שאטו-תיארי. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב השני על המארן ובמתקפת מז-ארגון, עד סוף המלחמה. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 2,165 הרוגים ו-11,974 פצועים. ב-17 במאי 1919 פוזרה הדיוויזיה, אולם ב-22 בדצמבר 1921 היא הוקמה מחדש.

### מלחמת העולם השנייה

ב-17 בפברואר 1941 הופעלה הדיוויזיה מחדש, במסגרת התארגנות צבא ארצות הברית למלחמה. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-109, ה-110 וה-112, רגימנטים הארטילריה ה-107, ה-108, ה-109 וה-229, ויחידות נוספות. הדיוויזיה התאמנה תחת פיקודם של ג'יימס אורד ועומר בראדלי. ב-22 ביולי 1944 נחתה הדיוויזיה בנורמנדי, תחת פיקודו של לויד בראון, ומיד השתתפה במבצע קוברה. עד מהרה הוחלף בראון בג'יימס אדוארד וורטון, אולם הוא נהרג ב-12 באוגוסט מפגיעת צלף. ב-14 באוגוסט 1944 מונה נורמן קוטה למפקד הדיוויזיה, ולאחר שחרור פריז התכבד קוטה לצעוד בראש חייליו לאורך השאנז אליזה ב-29 באוגוסט 1944, כמייצגים את צבא ארצות הברית.

קוטה ואוגדתו השתתפו בקרב יער הורטגן שם היו להם אבדות כבדות. קוטה קיבל על כך הערות ממפקדיו למרות שהיו לו השגות על תכנון הקרב עוד לפני שהתחיל. בתקופה זו ערק החייל אדי סלוביק מיחידתו ונשפט למוות. פסק הדין אושר על ידי קוטה שאמר לאחר מכן שאלה היו 15 הדקות הקשות בחייו אבל לא הייתה לו ברירה אלא לאשר את גזר הדין כדי שיוכל להמשיך להסתכל בעיני חייליו. סלוביק היה אז החייל האמריקאי הראשון שהוצא להורג בעוון עריקה מאז מלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב על הבליטה, שם ספגה הדיוויזיה אבדות רבות, אולם בלמה את הכוחות הגרמנים, ולאחר מכן לחמה בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 2,316 הרוגים ו-9,609 פצועים.

### לאחר המלחמה

בדצמבר 1945 שוחררו חיילי הדיוויזיה, אולם בספטמבר 1950 היא גויסה מחדש בשל מלחמת קוריאה, ובשנת 1951 נשלחה לגרמניה המערבית, ושהתה שם עד לשנת 1954. בשנת 2003 נשלחה הדיוויזיה לקוסובו, ושוב נשלחה לשם בשנת 2005, ובשנים שלאחר מכן היא ביצעה כמה סבבי שירות בעיראק. כיום הדיוויזיה היא חלק מהמשמר הלאומי של ארצות הברית, והיא כוללת יחידות מפנסילבניה, מרילנד, אוהיו וניו ג'רזי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-28** בוויקישיתוף
* הדיוויזיה ה-28(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007350029605171
* LCCN: n80132936
* VIAF: 152446013
* WorldCat: lccn-n80132936

 |
**האיחוד הדמוקרטי והסוציאליסטי של הרזיסטאנס** (בצרפתית - "Union démocratique et socialiste de la Résistance" ובראשי תיבות - UDSR) הייתה מפלגת מרכז-שמאל צרפתית שפעלה בתקופת הרפובליקה הצרפתית הרביעית בין 1947 ל-1958 והייתה מבין מייסדות האינטרנציונל הליברלי בשנת 1947.

המפלגה נוסדה ב-1945 בידי אנשי הרזיסטאנס הלא קומוניסטים, ששאפו לאחד את כל חברי הרזיסטאנס שאינם קומוניסטים למסגרת אחת. יזמה זו כשלה שכן עלייתם וארגונם מחדש של גופים מפלגתיים אחרים, המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית והמפלגות הגוליסטיות, משכו חברים רבים ברזיסטאנס. המפלגה התגבשה לבסוף כמפלגת מרכז-שמאל קטנה בעלת נטיות ליברליות, בהנהגת איש צרפת החופשית, רנה פלוון.

בתחילת ימי הרפובליקה הרביעית שלטה ברפובליקה ברית בין הסוציאליסטים, הקומוניסטים, והמפלגה הרפובליקנית הפופולרית בעלת הנטיות הקתוליות (MRP). ה-UDSR הייתה באופוזיציה למפלגות אלו, ורק לאחר שברית זו נשברה, עם עזיבת הקומוניסטים את ממשלתו של פול רמדיה נטלה המפלגה חלק בברית המפלגות שכונתה "הכוח השלישי" והתיימרה לייצג את הכוח ברפובליקה הרביעית שאינו קומוניסט או אינו גוליסט. במשטר הרעוע של הרפובליקה השלישית, ובהינתן ההרכב הקואליציוני בשנות החמישים הראשונות ניתן כוח רב למפלגות מרכז קטנות מסוג זה, ואכן, רנה פלוון זכה בתפקיד ראש ממשלת צרפת פעמיים בשנים 1950–1951. מנהיגותו של פלוון החזיקה מעמד עד 1953 ואז החליף אותו פרנסואה מיטראן בראשות המפלגה, והוביל קו שמאלי יותר מפלוון שנחשב לשמרן.

ב-1956 השתתפה המפלגה בקואליציה הרחבה "החזית הרפובליקנית" שהקים פייר מנדס פראנס, שזכתה בבחירות. שנתיים לאחר מכן התפלגה המפלגה, כאשר מיטראן התנגד לשובו של דה גול לעמדת השלטון במהלך משבר מאי 1958, ופלוון והשמרנים תמכו בדה גול.

המפלגה שרדה עד שנת 1964 ואז התאחדה עם המפלגה החדשה שהקים מיטראן "ועד המוסדות הרפובליקנים" (CIR) שבסופו של דבר התאחדה עם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר ש.י. בלוך, ארצות אירופה המערבית אחרי מלחמת העולם השנייה, **תולדות המאה ה-20**, הוצאת יזרעאל, 1963, כרך ב', עמ' 103

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 104137884X
* ISNI: 0000 0001 2292 8780
* LCCN: no2007067036
* SUDOC: 02778679X
* VIAF: 140667525
* WorldCat: lccn-no2007067036

 |
**אלכסיי אובצ'ינים** (ברוסית:**Алексей Николаевич Овчинин** ‏, נולד ב-28 בספטמבר 1971 בריבינסק) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והיה חבר בכמה משלחות.

ביוגרפיה
--------

אלכסיי אובצ'ינים נולד בעיר ריבינסק שבמחוז ירוסלבל.בגיל 14 הוא התחיל להשתתף בפעילות של מועדון טיס עירוני והטיס מטוס. בשנת 1988 הוא התחיל ללמדוד בבית ספר לטייסים וסיים את הלימודים בשנת 1990 עם הסמכה "מהנדס-טייס". הוא שירת ביחידות שונות של חיל האוויר הרוסי. בשנת 2003 הוא התחיל לשרת ליחידה של חיל האוויר ליד מרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.

בשנים 2004–2006 הוא למד באקדמיה של חיל האוויר.

בפברואר 2007 נוביצקי החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. לאחר סיומו הוא היה חבר ביחידת הקוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות.

במרץ 2016 אובצ'ינין היה מהנדס טיסת סויוז TMA-20M שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 47 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (טימותי קופרה היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחת אובצ'ינין עבר למשלחת מס' 48 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של ג'פרי ויליאמס. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 172 ימים בחלל.

במרץ 2018 אובצ'ינין היה מפקד טיסה סויוז MS-10 שהייתה צריכה להביא לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 57 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים. בשניה ה-165 של הטיסה התרחשה תקלה במשגר והופעלה מערכת חילוץ אוטומטית. לאחר שחללית הגיע לגובה של 93 ק"מ אובצ'ינין דיווח על מצב חוסר כבידה. החללית התנתקה מהמשגר ונחתה בשלום.

במרץ 2019 אובצ'ינין היה מפקד טיסה סויוז MS-12 שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 59 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (אולג קונוננקו היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחת אובצ'ינים עבר למשלחת מס' 60 לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד המשלחת. במהלך שהות בחלל הוא ביצע פעילות חוץ רכבית באורך של כ-6 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 202 ימים בחלל.

הוא צפוי לטוס לחלל בחללית סויוז MS-26 בספטמבר 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסיי אובצ'ינין** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
* ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי
אולפני סיגמא סאונד בשנת 1979
**אולפני סיגמא סאונד** (באנגלית: **Sigma Sound Studios**) היה אולפן הקלטות בפילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית. הוא נוסד בשנת 1968 על ידי מהנדס ההקלטות ג'וזף טרסיה.

האולפן נחשב לאחד מהאולפנים הראשונים בארצות הברית שהציעו אפשרות הקלטה של 24 רצועות והראשון בעולם שעשה שימוש באוטומציה של קונסולות. טרסיה, לשעבר מהנדס ראשי באולפני קמיו-פארקוויי של פילדלפיה, פתח גם את אולפני סיגמא סאונד בניו יורק ב-1977, בבניין תיאטרון אד סאליבן (אנ').

אמנים כדוגמת מדונה ודייוויד בואי הקליטו מספר יצירות באולפני סיגמא סאונד.

הלקטות
------

דייוויד בואי הקליט חלק גדול מאלבומו *Young Americans* באוגוסט 1974 בסיגמא פילדלפיה. מדונה השתמשה באולפנים בניו יורק כדי להקליט את אלבום הבכורה שלה מ-1983, *Mdonna*.

ב-15 באפריל 1972, הזמר-יוצר והפסנתרן בילי ג'ואל ולהקתו, קיימו קונצרט באורך שעה באולפני סיגמא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולפני סיגמא סאונד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Inquirer.com: Philadelphia local news, sports, jobs, cars, homes,  (באנגלית)
2. ↑  David Simons, Studio Stories, Backbeat Books, 2004, pp182-185
3. 1 2  *Madonna - Sigma Sound Studios Demos* (באנגלית), נבדק ב-2022-12-24
4. ↑  Live on WMMR Sigma Sound Studios (1972) - Billy Joel, One Final Serenade: The Songs of Billy Joel (Billy Joel Fan Site) (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: c94d7047-17a4-408c-832b-e904ac24c41a

 |
אלחוטניות של ההגנה בקיבוץ גניגר, 1948
**שירות הקשר** הייתה יחידה מחתרתית של ארגון ההגנה בתקופת המנדט הבריטי, שנתנה שרותי קשר ליחידות הלוחמות וליישובים העבריים. לקראת סיום מלחמת העצמאות, הפך השרות לחיל הקשר של צה"ל.

היסטוריה
--------

בראשית שנות השלושים, לאחר שהוקמו פלוגות קשר בחיפה, תל אביב וירושלים, הפעילה "ההגנה" רשת קשר ארצית המבוסס על אותות ראייה. למרות הקשיים הרבים בהפעלת קשר האותות, היא הוכיחה עצמה בעת המרד הערבי הגדול (1936–1939), כאשר המפקדה הארצית של ההגנה קיבלה דיווחים בזמן אמת מהיישובים השונים.

בשנת 1937 הוקם "שירות הקשר הכללי". ההגנה רכשה מכשירי קשר נייחים, הקימה תחנות אלחוט ויצרה רשת קשר רדיו שהגיעה לכל יישוב בארץ. 

להגנה היו שלוש רשתות רדיו עצמאיות ומבחינה מקצועית האחריות והפיקוד על האלחוטנים היו של שירות הקשר. האלחוטנים ותחנות קשר הרדיו נועדו לתפקד כצינור התקשורת בין הפיקודים המקומיים של הארגון. על בסיס העבודה היום יומית המשותפת, התפתחו בכל פיקוד מקומי קשרי חברות בין האלחוטן לבין המפקד. מצב בו הנאמנות של האלחוטן נתונה ראשית למפקד המקומי ולאזור בו הוא פועל נתפס כבעיה קריטית לשירות הקשר הארצי, והוחלט לנסח כללים ברורים שיגדירו את אופי מערכת היחסים שבין כלל האלחוטנים לבין מקבלי ההחלטות בפיקודים באזורים השונים.

תחת שירות הקשר הפעילה "ההגנה" קשר אלחוטי עם ספינות המעפילים שהגיעו לארץ באמצעות יחידת "הגדעונים", שהייתה אמונה על קיום קשר הרדיו בין הארץ לחו"ל, באמצעות אוניות או מתחנות ביבשה.

עם פרוץ מלחמת השחרור היה לשירות הקשר 150 תחנות אלחוטיות, אך לא היה ציוד נייד. הכוחות הלוחמים נאלצו תחילה להשתמש ברצים שקישרו בין העמדות השונות. במבצע רכש מזורז בארצות הברית נקנו בינואר 1948 מכשירי קשר ניידים (מ.ק.), עודפי מלחמת העולם השנייה שהיו כבדים ומסורבלים ועם בעיות קליטה ושידור. האלחוטנים הוכשרו בעיקר על ידי לוחמי היישוב יוצאי הצבא הבריטי. למרות המגבלות, עמד השירות במתן קשר לכוחות הלוחמים ותוך כדי הלחימה אורגנו יחידות קשר גדודיות וחטיבתיות. לאספקת הקשר נעשה גם שימוש במשוריינים. כמו כן פותחו נהלים שונים, כמו נוהל הדיבור בקשר, שמשמשים עד היום את צה"ל. באוקטובר 1948 הפך השירות לחיל הקשר של צה"ל.

ראו גם
------

* יוני דואר בשירות ההגנה וצה"ל

קישורים חיצוניים
----------------

* שירות הקשר באתר ההגנה
* דניאל רוזן, שירות הקשר בהגנה : מקשר מחתרתי לחיל קשר מודרני, אתר צה"ל.
* דניאל רוזן, "כְּסוּמָא בַּאֲרֻבָּה: הצופן בשירות הקשר של 'ההגנה'", בתוך: ניר מן (עורך), **עלי זית וחרב: מפנה האימפריות**, כרך י"ט, בן-שמן: מודן, משרד הביטחון והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2019, עמ' 125–152.
**המפלגה הקומוניסטית של ליטא** (בליטאית: **Lietuvos komunistų partija**; ברוסית: **Коммунистическая партия Литвы**) הייתה מפלגה קומוניסטית, שפעלה בליטא וברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית בין 1918 ל-1991, אז נאסרה בחוק.

היסטריה
-------

המפלגה נוסדה באוקטובר 1918 והצטרפה לקומינטרן ב-1923. המפלגה לא הייתה חוקית ופעלה באופן מבוזר, עם הנהגה שכללה מזכירות משותפת. החל מ-1921 ניצב בראש המזכירות שלה קרוליס פוז'לה (Karolis Požela), שהיה הבכיר היחיד במזכירות ששהה בשטחי ליטא. בין השנים 1926–1940 פעל בליטא שלטונו הדיקטטורי של אנטאנס סמטונה, שאסר כל פעילות מפלגתית ופעילותה של המפלגה עברה למחתרת. בכירי המפלגה נאסרו ונשפטו כבוגדים. פוז'לה, יחד עם עוד שלושה בכירים, הוצא להורג. במקומו נשלח ממוסקבה אנטנס סנייצ'קוס על מנת להנהיג את המפלגה ולהמשיך את קיומה. בשנת 1940, לאחר כיבוש המדינות הבלטיות על ידי ברית המועצות התאחדה המפלגה הליטאית רשמית עם המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והפכה למפלגת-לוויין המנוהלת ממוסקבה. בעת שלטון גרמניה הנאצית בליטא, נאסרה פעילות המפלגה והיא פעלה במחתרת בפעולות התנגדות לנאצים. מ-1944 ועד 1989, השנים בהן הייתה ליטא רפובליקה סובייטית, פעלה המפלגה כסניף של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות וכמנגנון הפוליטי היחיד. במהלך אותה עת כיהן מזכ"ל המפלגה, שהיה תמיד ממוצא ליטאי, כמושל המדינה בפועל וסגנו היה תמיד רוסי שקיבל מינוי ממוסקבה.

ב-1989 הודיעה המפלגה, תחת הנהגתו של אלגירדס ברזאוסקאס, על עצמאות ממפלגת האם הרוסית ושנה לאחר מכן הפכה למפלגת העבודה הדמוקרטית של ליטא (Lietuvos demokratinė darbo partija, LDDP), שהתמזגה עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. חלק קטן מן המפלגה המקורית, בהנהגתו של מיקולס בורוקביצ'יוס ( Mykolas Burokevičius), המשיך להתקיים כמפלגה קומוניסטית וסייע לרוסים במאבקה של ליטא לעצמאות בינואר 1991. לאחר הקמת ליטא העצמאית הוצאה המפלגה מחוץ לחוק ופעילותה נאסרה.

מזכ"לי המפלגה
-------------

| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
| מנהיגים לא רשמיים בתקופת המחתרת |
| קרוליס פוז'לה | 1921 - 17 בדצמבר 1926 |
| אנטנס סנייצ'קוס | דצמבר 1926 - 21 ביולי 1940 |
| התקופה הרשמית - מושל ליטא בפועל |
| אנטנס סנייצ'קוס | 21 ביולי 1940 - 22 בינואר 1974 |
| פטרס גרישקביצ'יוס | 18 בפברואר 1974 - 14 בנובמבר 1987 |
| רינגאודס סונגאילה | 1 בדצמבר 1987 - 19 באוקטובר 1988 |
| אלגירדס ברזאוסקאס | 19 באוקטובר 1988 - 8 בדצמבר 1990מה-23 בדצמבר 1989 - יו"ר המפלגה הליטאית עצמאית |
| מיקולס בורוקביצ'יוס | 23 בדצמבר 1989 - 24 באוגוסט 1991 |

קישורים חיצוניים
----------------

* קומוניזם בליטא

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302470505171
* ISNI: 0000 0001 1093 0963
* LCCN: n81119191
* NKC: kn20090420023
* SUDOC: 113176252
* VIAF: 158899660
* WorldCat: lccn-n81119191

 |
הנקודה האדומה נמצאת בפאזה קבועה ונעה במהירות הפאזה
**מהירות הפאזה** של גל היא הקצב שבו מופע הגל מתקדם במרחב.

גל הוא פונקציה של הזמן והמרחב המקיימת את משוואת הגלים: {\displaystyle \ {\frac {\partial ^{2}}{\partial t^{2}}}\psi (t,{\vec {r}})=v\_{p}^{2}\ \nabla ^{2}\psi (t,{\vec {r}})}.

מכך נובע שגל הוא פונקציה של המרחב שמשתנה בזמן כך שהיא שומרת על צורתה אך ערכיה נשמרים בנקודות במרחב שנעות במהירות קבועה ששווה ל-{\displaystyle \,v\_{p}}. זוהי מהירות הפאזה - מהירות התקדמות הגל.

הגל הפשוט והנפוץ ביותר הוא גל מישורי, המתואר על ידי המשוואה: {\displaystyle y=A\sin(\omega t-kx)\,}.

זוהי פונקציית סינוס במימד אחד, שהפאזה שלו משתנה כך שנקודות שוות פאזה נעות בכיוון החיובי במהירות קבועה. מהירות זו שווה לאורך הגל חלקי זמן המחזור: {\displaystyle v\_{\mathrm {p} }={\frac {\lambda }{T}}}, או באופן שקול ליחס בין התדירות הזוויתית לבין מספר הגל (הנקרא יחס הנפיצה): {\displaystyle v\_{\mathrm {p} }={\frac {\omega }{k}}}.

עבור גל אלקטרומגנטי בריק, מהירות הפאזה היא מהירות האור c, והיא שווה גם למהירות החבורה. אולם בתווך דיספרסיבי, מהירות הפאזה של גל תלויה בתדירות שלו והיא אינה בהכרח שווה למהירות החבורה. מקדם השבירה של חומר מוגדר כיחס בין מהירות האור בריק לבין מהירות הפאזה של האור בחומר: {\displaystyle n={\frac {c}{v\_{\mathrm {p} }}}}.

במקרים מסוימים מהירות הפאזה של גל אלקטרומגנטי יכולה להיות גדולה ממהירות האור בריק, וזאת מבלי לסתור את תורת היחסות הפרטית, משום שמהירות ההעברה של מידע היא מהירות החבורה ולא מהירות הפאזה. מהירות הפאזה של פונקציית גל (או של גל דה ברויי) גם היא יכולה להיות גדולה ממהירות האור משום שאינה מעבירה מידע.

ראו גם
------

* מהירות חבורה
* חבילת גלים

| גלים |
| --- |
| מאפיינים | משרעת • תדירות • מופע • אורך גל • וקטור גל • מספר גל • מהירות פאזה • מהירות חבורה • קיטוב |  |
| תופעות | החזרה • העברה • שבירה • התאבכות • עקיפה • נפיצה • בליעה |
| מושגים | גל עומד • אפנון • חבילת גלים • תווך • מתנד הרמוני • תהודה • אפקט דופלר |
| אנליזה | משוואת הגלים • משוואת הלמהולץ • עקרון הויגנס • עקרון פרמה • חוקי פרנל |
| סוגי גלים | גל מישורי • גל כדורי • גל רוחב • גל אורך • פולס • קרינה אלקטרומגנטית • גל קול • גל (מים) • פונקציית גל |

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4174154-7

 |
**קומן נה סרסיי**  (באירית: **Cumann na Saoirse**, או **ליגת החירות**) היה ארגון נשים לאומני אירי אשר קם בדבלין בשנת 1922, בעקבות פיצול מקומן נה מאן, על רקע תמיכה באמנה האנגלו-אירית.

היסטוריה
--------

ב-7 בינואר 1922 אושרה האנגלו-אירי האמנה בדאל אירן השני בהצבעה צמודה של 64-57. ב-5 בפברואר נערכה אספה כללית של קומן נה מאן בנושא, ו-419 חברות הצביעו נגד לעומת 63 בעד. על פי ההחלטה שהתקבלה, יצאה קריאה לנשות אירלנד "להצביע רק עבור מועמדים אשר עומדים מאחורי הרפובליקה הקיימת אשר הוצהרה בשבוע הפסחא ב-1916.

הנשים שהיו בעד האמנה, בראשות ג'ני וייז פאוור החליטו לעזוב את קומן נה מאן, והקימו את קומן נה סרסיי במקומה במרץ 1922. חלק מאלה שתמכו באמנה שינו את שמות הסניפים המקומיים שלהם לקומן נה סרסיי, אך היו כאלה שנתנו תמיכתן לממשלת מדינת אירלנד החופשית כקומן נה מאן וסירבו לשנות את שמן. דבר זה גרם לבעיות בין שתי הקבוצות.

המחלוקת בנושא האמנה הייתה הגדולה ביותר בהיסטוריה של התנועה הרפובליקנית, ונערכה על רקע מלחמת האזרחים האירית, והיא הייתה חריפה לא פחות בקרב הנשים הלאומניות, אשר רבות מהן נלחמו במלחמת העצמאות האירית ובמרידת חג הפסחא, ונאבקו יחדיו למען עצמאותה של אירלנד עד לפיצול זה. הפיצול הביא להיחלשות בתנועת הנשים, ובמרוצת הזמן להיחלשות מקומן של נשים בפוליטיקה האירית – ב-1921, רק חמש נשים נבחרו לדאל, ובין 1927 ועד 1977 רק 14 נשים נוספות נבחרו.

במהלך מלחמת האזרחים, קומן נה סרסיי פעלה למען כוחות הפרו-אמנה, וכשקמה ממשלת מדינת אירלנד החופשית, לאחר תקופה של חשדות, היא קיבלה ותמכה בארגון זה. הממשלה עצרה וכלאה כמה מאות ממנהיגות קומן נה מאן, ובמקרה אחד, כשהן הועברו מכלא קילמנהם לצפון דבלין, פרץ קרב פיזי בין הנשים משני הצדדים.

בפברואר 1923 היה ניסיון לשרוף את החנות שבבעלותה של וייז פאוור, על ידי ה-IRA, מתוך כעס כלפי הפעילות של קומן נה סרסיי. בשלב זה, היו סניפים של הארגון בכל רחבי אירלנד. מאוחר יותר, הם הפציצו את משרדי המטה של הארגון, אך ייתכן שחיילי המדינה החופשית אשר היו מוצבים באותו הבניין היו המטרה האמיתית.

ג'ני וייז פאוור הייתה אחת הנשים ששירתו בדאל, שם קידמה זכויות נשים. אך עד מהרה היא מאסה בפוליטיקה המפלגתית ומהכיוון של המנהיגות של מדינת אירלנד החופשית. ומכיוון שלב מטרת הארגון קומן נה סרסיי הייתה קיום האמנה, הארגון לא שרד זמן רק מעבר למלחמת האזרחים.

לקריאה נוספת
------------

* Conlon, Lil (1969). *Cumann na mBan and the Women of Ireland 1913–1925*. Kilkenny: Kilkenny People.
* Boylan, Henry, (ed.), *A Dictionary of Irish Biography* (Dublin 1999).
* Ward, Margaret, 'Marginality and Militancy: Cumann na mBan, 1914-1936', in Austen Morgan and Bob Purdie (eds.), *Ireland: Divided Nation, Divided Class* (London 1980).

קישורים חיצוניים
----------------

* "Cumann na Saoirse". *Points for Canvassers*. Cumann na Saoirse. 1922. - כרזת תעמולה של קומן נה סרסיי בעד האמנה האנגלו-אירית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Come Here To Me, Dublin Life & Culture
2. ↑  Women, the Vote and Nationalist Revolution in Ireland, John Dorney, The Irish Story, 9 February, 2018
3. ↑  How Irish women lost political power, Ailin Quinlan, Independent, August 26 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315698461
* WorldCat (עם VIAF): 315698461

 |
**עמוס גפן** (24 בספטמבר 1937 – 25 בינואר 1998) היה עיתונאי, עורך, מו"ל ומתרגם ישראלי.

קורות חיים
----------

### הוצאה לאור של ספרות מדע בדיוני

עמוס גפן נולד למשפחה אמידה שניהלה בתי חולים פסיכיאטריים. בשנות ה־60 היה גפן קשור להוצאת "מצפן" של מתתיהו תימור. הוצאת מצפן הוציאה לאור ספרי מתח ומערבונים קלסיים מתורגמים לעברית. את הפרויקט יזם גפן שהיה גם המתרגם הראשי (תחת שמו ותחת שמות בדויים כמו "ע. תירוש") של ההוצאה. במסגרת מצפן הוא תרגם מספר ספרים מסדרת המלאך של לסלי צ'רטריס ושני קובצי סיפורי אימה ופנטסיה שנערכו בידי אלפרד היצ'קוק. במסגרת מצפן, שנת 1961 החל לתרגם ספרי מדע בדיוני מאנגלית לעברית, שהראשון בהם היה "שליטי הבובות" של רוברט היינליין (*The Puppet Masters*; הופיע בעברית תחת השם "הפלישה לכדור הארץ"). הוא המשיך ותרגם לעברית ספרי מדע בדיוני רבים, בהם של אלדוס האקסלי, פרדריק בראון, ארתור סי. קלארק, אייזק אסימוב, סמואל יוד (ג'ון כריסטופר), פרדריק פול, סיריל מ. קורנבלות', בריאן אולדיס, א. א. ון ווגט ועוד.

במסגרת פעילותו כמתרגם המציא כמה תרגומים עבריים מרשימים למילים שגורות בתחום המדע הבדיוני. ידועה במיוחד המלה "חייזר", תרגומו ל-"Alien".

גפן היה ממייסדי האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, והוצאת תירוש, אותה הקים וניהל, הוציאה לאור את כתב העת של האגודה, המימד העשירי, שהתפרסם מדי חודש במשך עשור. כיום מעניקה האגודה פרס על שמו - פרס גפן - לספרי וסיפורי הז'אנר המצטיינים בכל שנה, במתכונת פרס הוגו.

### כתב העת בול

עמוס גפן היה כתב בכתב העת בול שהיה עיתון אנטי ממסדי שעסק בפורנוגרפיה ואקטואליה. עורכי בול הסתבכו בשערורייה פוליטית ושני עורכי העיתון ישבו בכלא באשמת ריגול. בזמן שעורכי העיתון, שמואל מור ומקסים גילן ישבו בכלא, גפן הפך לעורך העיתון בפועל. לאחר שחרור העורכים, גפן נשאר עוד תקופה בעיתון ואז עבר לעבוד ככתב בעיתון המתחרה העולם הזה.

עמוס גפן היה נשוי למבקרת התיאטרון שוש אביגל. דמותו מופיעה בסרט החטאים של אבי נשר, מבוסס על חייה של שוש אביגל ואחותה.

גפן נפטר בעקבות ניתוח שהסתבך.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי אשד, עמוס גפן: חייו של אבי החייזרים, קולמוסנט, 20 ביוני 2003 (גרסה של מאמר שהופיע ב"גלובס-פירמה" ביוני 2003)
* אלי אשד, ‏דיוקן, באתר גלובס, 17 ביוני 2003
* עמוס גפן (1937-1998) באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטזיה, 11 בפברואר 2000

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  דיוקן - גלובס, באתר Globes
2. 1 2  GEFEN, kulmosnet.co.il(הקישור אינו פעיל)
3. ↑  אודות פרס גפן | פרס גפן, באתר geffen.sf-f.org.il
4. ↑  מתה חוקרת התרבות ומבקרת התיאטרון שוש אביגל, באתר הארץ, 8 בפברואר 2003
5. ↑  "״החטאים״ של אבי נשר - אחד הסרטים הטובים בקולנוע הישראלי - Good Mother". *Good Mother*. 2016-11-28.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299354005171
* ISNI: 0000 0004 0222 7102
* VIAF: 297358757
* WorldCat: viaf-297358757

 |
**החזית העממית הכל-רוסית** או **חזית העם הכל-רוסית** (ברוסית: **Общероссийский народный фронт**) היא תנועה על מפלגתית, שהוקמה ב-2011 על ידי ראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין, שכיהן באותה העת כיו"ר מפלגת רוסיה המאוחדת. מטרת הקמת החזית הייתה להכליל בתוך רשימה אחת מועמדים עצמאיים יחד עם רשימת רוסיה המאוחדת לקראת בחירות הפרלמנטריות ברוסיה בדצמבר 2011.

הקמת החזית נתפסת כניסיונה של מפלגת השלטון ברוסיה (רוסיה המאוחדת) לצבור פופולריות לקראת הבחירות הפרלמנטריות, לאחר הנסיגה בתמיכתה בבחירות לשלטון המקומי שנערכו ב-13 במרץ 2011, אף שנותרה המפלגה הפופולרית ביותר ניכרה נסיגות בתמיכת האזרחים בה.

את ההצעה להקים חזית עממית עבור תומכי מפלגת השלטון שאינם חברי המפלגה באה מפיו של ראש הממשלה פוטין, בעת הכינוס האזורי של המפלגה בוולגוגרד, ב-6 במאי 2011. עוד באותו היום, דובר ראש הממשלה הרוסי, דמיטרי פסקוב, הבהיר את עקרונות הסיעה ולפיה:

* אופוזיציה לא מערכתית (דהיינו, שאינה זוכה לתמיכת המדינה), לא תוכל להצטרף לחזית זו;
* החזית נושאת מאפיין תת-מפלגתי ונחשבת לתנועה שנתמכת על ידי מפלגת רוסיה המאוחדת;

יש המשווים את החזית לחזית עממית אחרת, החזית הלאומית של מזרח גרמניה - שאיגדה שורת מפלגות וארגונים שתמכו במפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, אחרים טוענים כי החזית היא קורפורטיזם בדמות איטליה הפשיסטית.

ב-7 במאי 2011, בעת פגישת פוטין עם מנהיגי הארגונים החברתיים בנובו-אוגריובו שלאחר מכן היו לחברים בחזית החדשה, הוכרזו עקרונות הסיעה וב-13 במאי אותה שנה כבר פורסמה הצהרת ההקמה של התנועה.

כבר מיום ההכרזה להקמת התנועה הכריזו ראשי המפלגות הגדולות ברוסיה (רוסיה הוגנת, המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית) כי לא יתמכו בתנועה החדשה, מאחר שמטרת החזית היא לשמור על הרוב של רוסיה המאוחדת בפרלמנט וכי החזית נשענת במידה רבה על פולחן האישיות של ולדימיר פוטין עצמו.

בתגובה להקמת החזית, הקימו תנועות האופוזיציה ברוסיה, מקבילות משלהן; כך למשל, הלאומנים הקימו איחוד המעצמה של רוסיה, המאגד 13 ארגונים לאומניים. ב-22 במאי 2011 מפלגות השמאל הרוסיות הקימו את הוועד להצלה לאומית (Комитет национального спасения), קואליציה של ארגונים פוליטיים אופוזיציוניים, כשבראשן תנועת רוסיה אחרת, בהנהגת אדוארד לימונוב, לשעבר מנהיג המפלגה הנציונל בולשביקית. ב-5 ביוני הכריז גם גנאדי זיוגאנוב - מנהיג המפלגה הקומוניסטית - על הקמת חזית יריבה לזו שהקים פוטין.

ראו גם
------

* פוליטיקה של רוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **החזית העממית הכל-רוסית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של החזית העממית הכל-רוסית
* כל הדרכים מובילות לקרמלין: פוטין בדרך חזרה?
* Is Putin trading his own party for a new power base?
עצמות של איראז'דרכו שנמצאו
**איראז'דרכו** (שם מדעי: ***Eurazhdarcho***) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת האזדרקיים הענקיים שחי באזור רומניה של ימינו בתקופת הקרטיקון העליון.

האיראז'דרכו נתגלה ב-2013 ונחשב כפטרוזאור בגודל בינוני במשפחתו, אך התגלו ממנו רק כמה חוליות צוואר, מהם הסיקו על גודלו ומראו. על פי הערכה, הגיעה מוטת כנפיו לשלושה מטרים ואורך עצם המסרק הרביעית שלו הגיע ל-25 ס"מ. לאיראז'דרכו הייתה לסת גדולה וחסרת שיניים, שהזכירה מקור של קלאו או טוקאן והייתה בעלת שרירים בקדמתה, בעזרתם ניתן היה לסוגרה במהירות. לאיראז'דרכו היה צוואר ארוך, בדומה לג'ירף, וגפיים ארוכים. אף על פי שנראה מגושם, היה האיראז'דרכו מסוגל לצעוד במהירות על האדמה.

האיראז'דרכו חי בעבר על אי קדום בשם "האצג", סמוך לעיר האטג ברומניה של ימינו. הוא היה טורף גדול שניזון מיצורים קטנים יותר ששרצו באיים והתגמדו בהרבה מקרוביהם, ביניהם כמה צבים, התלמטוזאורוס והטיטנוזאור מגיארוזאורוס. ככל הנראה, במקום לאכול דגים צד הפטרוזאור זוחלים בריצה על ארבע רגליו ותפיסתם בלסתו.

למרות גודלו המרשים היה האיראז'דרכו קטן בהרבה מפטרוזאור נוסף שנמצא באותו אזור - ההטצגופטריקס, שהיה אחד מהגדולים שבפטרוזאורים וטורף העל של האי האטג.

בתרבות
------

פטרוזאור זה מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איראז'דרכו** בוויקישיתוף
* איראז'דרכו, באתר GBIF (באנגלית)
**הציבור נגד האלימות** (בסלובקית: **Verejnosť proti násiliu VPN** - וריינוסט פרוטי נאסיליו) הייתה תנועה פוליטית אזרחית שפעלה בסלובקיה אחרי פריצת מהפכת הקטיפה ב-1989. היא הוקמה בברטיסלבה בנובמבר 1989 ונחשבת למקבילה הסלובקית של הפורום האזרחי שפעל בצ'כיה. שתי התנועות ראו את עצמן "נציגות ריבוניות של התנועה האזרחית הצ'כית והסלובקית".
תנועת VPN כללה דיסידנטים סלובקים כמו מילן קניאז'קו, יאן בודאי, פדור גאל, פטר זאיאץ, מרטין בוטורה, יוזף קוצ'ראק, ולדימיר מצ'יאר, שנענו לקריאתו של אלכסנדר דובצ'ק ונועדה לקדם את החלפת השלטון הקומוניסטי הצ'כוסלובקי שקרא לעצמו "סוציאליסטי", בדמוקרטיה ריאלית מסוג מערבי, ודרשה לשם כך קיומן של בחירות חופשיות וחקיקת חוקה חדשה.
התנועה התקיימה עד לסופה של הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית ב-1991.
במפגש בין וצלב האוול לנציג הוועד המתאם של ה- VPN, פטר זאיאץ, האבל מסר לידיו את הקלטת "הפנייה לעם הסלובקי". באותם הימים בברטיסלבה התקיימו הפגנות המוניות נגד מדיניות שלטון, שבהן השתתפו הרבה סטודנטים. ב־22 בנובמבר 100,000 בני אדם התכנסו בברטיסלבה ואימצו את "עצומת האזרחים אל ראש ממשלת הרפובליקה הסוציאליסטית הסלובקית". ב-23 בנובמבר נאם דובצ'ק בפני המפגינים.
ב-25 בנובמבר התנועה והוועד המתאם של האוניברסיטאות בסלובקיה אימצו עצומה משותפת שדרשה בחירות חופשיות, הבטחת חופש היוזמה הפרטית, חופש תנועה, חופש התכנסויות והתאגדות וזכויות וחירויות חוקתיות אחרות. וביטול התפיקד המנהיג של המפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית.
ב-26 בנובמבר 1989 התחילו שמונה סיבובי משא ומתן בין הממשלה למנהיגי האופוזיציה- "הפורום האזרחי" ו"הציבור נגד האלימות". בראש משלחת ה VPN עמד יאן צ'ארנוגורסקי. אחרי 9 בדצמבר 1989 השתתף VPN ב"שולחן העגול" של הכוחות הפוליטיים הראשיים במדינה.
ב־6 בדצמבר הציע VPN את הצטרפות האופוזיציה לממשלה. מונו שני שרים מטעם VPN - יאן צ'ארנוגורסקי - כסגן ראש הממשלה, שר המשפטים והפנים ומירוסלב קוסי כשר החוץ. בינואר 1990 ראש ממשלת צ'כוסלובקיה, מריאן צ'לפה הצטרף ל-VPN.
בבחירות ב־8-9 ביוני 1990 זכתה תנועת VPN ב-991,285 קולות (19,35%) וב-48 מתוך 150 מושבי האספה הלאומית הסלובקית. תוך זמן קצר היא התפצלה ל"תנועה לסלובקיה הדמוקרטית" בראשות ולדימיר מצ'יאר והאיחוד הדמוקרטי האזרחי קצר הימים. לאחר בחירות בשנת 1992 רק "תנועה לסלובקיה הדמוקרטית" זכתה לייצוג.

לקריאה נוספת
------------

* Hilde Paal Sigurd, "Slovak Nationalism and the Break-Up of Czechoslovakia." Europe-Asia Studies, Vol. 51, No. 4 (Jun. 1999): 647-66

William Mahoney, *The History of the Czech Republic and Slovakia*. ABC-CLIO.2011 p. 238–243.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12354765g (data)
* ISNI: 0000 0001 2109 6425
* NKC: kn20020808007
* SUDOC: 03264888X
* VIAF: 129287725
* WorldCat: lccn-no91004702

 |
סמל המפלגה הרפובליקנית
**מפלגת החופש העממי** (ברוסית: **Партия народной свободы**), בעבר **המפלגה הרפובליקנית של רוסיה** (**Республиканская партия России**) הייתה מפלגת אופוזיציה ליברל דמוקרטית, שהוקמה בתחילת שנות ה-90, עם הופעת הסממנים הראשונים לפירוק המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית. רוב חברי המפלגה הראשונים היו חברי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שלא הסכימו עם החלטות הרוב בכנס ה-27 המפלגתי. ב-17 בנובמבר התקיים במוסקבה כנס היסוד של המפלגה החדשה ונבחרו ראשיה.

בשנות ה-90, חברה לתנועות דמוקרטיות נוספות במדינה, אך לאורך השנים נותרה מפלגה עצמאית, כאשר מנהיגי המפלגה תמיד נאבקו על קיומה. ב-2007 נמנע מן המפלגה להירשם במשרד המשפטים וב-2011 בית המשפט האירופי לזכויות אדם פסק שביטול רישיון המפלגה הרפובליקנית הוא מעשה בלתי חוקי.

באמצע שנות ה-90, אוחדו אל המפלגה כמה תנועות, הדומות לה במצעה כתנועת "רוסיה, קדימה! השואפת לדמוקרטיזציה בתחום הכלכלי ברוסיה. המפלגה היא חברה פעילה בקואליציית רוסיה האחרת של גארי קספרוב. יו"ר המפלגה ולדימיר ריז'קוב

במאי 2007, משרד המשפטים הרוסי ביטל את רישום המפלגה אלא שב-2011 - לאחר תביעה שהגיש יו"ר המפלגה - בית המשפט האירופי לזכויות אדם הכריז על החלטה זו כבלתי דמוקרטית ותבע מרשויות המשפט ברוסיה לבטל את ההחלטה. בינואר 2012 בית המשפט העליון של רוסיה ביטל את החלטת משרד המשפטים הרוסי והמפלגה ממשיכה להתקיים. עד יולי 2015 נקראה בשם **המפלגה הרפובליקנית של רוסיה - מפלגת החופש העממי** אולם בכנס המפלגה קוצר שם המפלגה ושמה הוא "מפלגת החופש העממי".

במאי 2023, בית המשפט העליון ברוסיה פסק לפרק את המפלגה. מנהיג המפלגה מיכאיל קסיאנוב עזב את רוסיה ובהמשך הוכרז על ידי המדינה כ״סוכן זר״.

ראו גם
------

* פוליטיקה של רוסיה
* ברית כוחות הימין
* המפלגה הדמוקרטית של רוסיה
* סולידריות (תנועה רוסית)
* רוסיה האחרת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפלגת החופש העממי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת החופש העממי
* מפלגת החופש העממי, ברשת החברתית פייסבוק

* מפלגת החופש העממי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מפלגת החופש העממי, ברשת החברתית אינסטגרם

* מפלגת החופש העממי, ברשת החברתית VK

* מפלגת החופש העממי, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Владимир Рыжков: «Мы должны сделать ПАРНАС супер-партией» - Политика, Россия - МК

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr92030199
* VIAF: 122429433
* WorldCat: lccn-nr92030199

 |
**ג'ימי טראורה** (בצרפתית: **Djimi Traoré**; נולד ב-1 במרץ 1980) הוא כדורגלן עבר מאלי-צרפתי ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

טראורה החל את הקריירה שלו בקבוצת לאבאל המקומית, לפני שהוא הצטרף לליברפול. בעונת 2003/2004, הוא שיחק בקבוצת המילואים של ליברפול, שם הוא שימש כקפטן, וכמעט עזב את ליברפול לטובת יריבתם המקומית אברטון ביום האחרון של חלון ההעברות ב-2004. הוא כבש את השער הראשון שלו בקבוצה הבוגרת של ליברפול ב-6 בנובמבר 2003, במסגרת הסיבוב השני של הליגה האירופית נגד סטיאווה בוקרשט. 

במהלך השנים, טראורה הפך לשחקן קבוע בליברפול, ואף היה בהרכב הפותח של ליברפול בגמר ליגת האלופות 2005 מול מילאן. לאחר שעשה עבירה בתחילת המשחק, שהובילה לשער של פאולו מלדיני, במחצית השנייה המשחק שלו השתפר, והוא אף בלם את הכדור בקו השער על מנת למנוע שער בטוח של אנדריי שבצ'נקו. 

ב-2006, טראורה הופיע לראשונה בצ'רלטון אתלטיק. מאוחר יותר הוא הצטרף לפורטסמות' ולאחר מכן הושאל לבירמינגהאם סיטי. ב-2009 חתם במונקו וב-2011 באולימפיק מרסיי. טראורה כבש את שערו הראשון עבור סיאטל סאונדרס משחק במסגרת ליגת האלופות של CONCACAF. טראורה פרש ב-2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ימי טראורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Traore seals Pompey switch, skysports
2. ↑  Djimi Traoré à l'AS Monaco FC, asm-fc
3. ↑  Djimi Traoré will probably always be defined by a high and low at Liverpool, theguardian
הציור הקדום ביותר הידוע כיום, שמופיע בו רומח אש.
**רומח אש** הוא כלי ירייה שהומצא בסין, בין ראשוני כלי הנשק החמים בהיסטוריה.

תיאור
-----

רומח אש הקדום היה נשק דמוי רומח, שכלל רומח סיני מסורתי, שמחוברת אליו שפופרת מלאה באבק שרפה וקליע. ברגע הירייה, הרומח היה משחרר קליע קטן או חץ מורעל יחד עם הלהבה. 

טווח הירי של רומח אש היה מטרים בודדים, בהיותו נשק מחובר לרומח מסורתי, היה זה כלי נשק קצר טווח, כאשר מטרת הירי נועדה לספק עדיפות בקרב פנים אל פנים. 

תוך תקופה קצרה, ראו הממציאים את הערך של שפופרת אבק השריפה, ותכננו רומח אש בנפרד מהרומח המסורתי. 

דיאגרמות, איורים וספרים מהמאה ה-10, מראים רומח אש בשימוש צבאי, אבל השימוש היעיל ביותר ברומח אש היה בתחילת עד אמצע שושלת סונג, כאשר פלשו עמי הצפון לתוך סין. 

כלי הנשק קצרי טווח האלו, שנועדו לשימוש חד פעמי היו פעמים רבות מוחזקים ליד חומות העיר, ונתנו למגנים הסינים עדיפות טקטית ופסיכולוגית, במיוחד בעת שנורו בצרורות. הם היו כלי נשק אידיאליים נגד אויבים המנסים לפרוץ את חומות העיר, ועזרו להחזיק את האויבים מעבר לשער העיר.

היסטוריה
--------

רומחי האש הראשונים נראו בסין במהלך המאה ה-10, ועד שנת 1260 לערך הם כבר התפתחו למגוון רחב של צורות ושימושים. למרות שהם בדרך כלל מוזכרים בשימושם של איכרים מורדים, חיילי צבא סדירים בתקופת שושלת סונג (960 - 1279) גם השתמשו בהם. הם היו זולים ונפוצים, והיו בשימוש כמה מאות שנים, ונשארו בשימוש זמן רב לאחר שושלת מינג (1368 - 1644). פיתוח אבק שרפה עבור רומחי אש, איכותי מספיק שיהיה ביכולתו לפצוע ואף להרוג על ידי הקליע, היו צעד מפתח בפיתוח רובים אמיתיים. כלי הנשק הזה סלל את הדרך עבור פיתוחים נוספים של כלי נשק מבוססים על אבק שרפה, והוא האב הקדמון הישיר של הרובים, התותחים המודרניים והרקטה.

נשק דומה לרומח אש חזר לפעולה במלחמת העולם השנייה. במלחמה זו המציאו היפנים נשק נ"ט לשימושו של המתאבד. רימון נ"ט בעל ראש קרב גדול חובר למוט במבוק ארוך ושימש לניגוח כלי משוריין על ידי החייל שהיה אמור להסתער עליו. השימוש בכלי נשק זה נעשה לקראת סוף המלחמה כשהיפנים היו נואשים וניסו כל אמצעי לחימה שיכול היה לתת מענה ולו גם חלקי נגד העדיפות המספרית והטכנולוגית של בעלות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רומח אש** בוויקישיתוף
* מידע על רומחי אש

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Genius of China", Robert Temple
אולגה בשמצ'ניקובה - מנהיגת המפלגה בשנים 2012—2019.
**המפלגה האגררית של רוסיה** (ברוסית: **Аграрная Партия России**, בראשי תיבות: АПР) הייתה מפלגה פוליטית אגררית ברוסיה שהתקיימה משנת 1993 עד 2008 ולאחר מכן משנת 2012 ועד לפירוקה הסופי בשנת 2019. היא הוקמה בפברואר 1993 והייתה בין המפלגות הראשונות בפדרציה הרוסית ונועדה לקדם את זכויות החקלאים.

היסטוריה
--------

המפלגה האגררית של רוסיה הוקמה ב-26 בפברואר 1993 על ידי ראש הרפובליקה של אלטאי, מיכאיל לפשין ו-וסילי סטארודובצב, מושל טולה וחבר לשעבר בוועדת המדינה של ברית המועצות לענייני חירום. בשנות הנהגתם (1993–2004), כרתה המפלגה ברית עם המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית ועם גוש "המזרח—כל רוסיה". עד 2008 האידאולוגיה של המפלגה הייתה סוציאליזם אגררי וקולקטיביזם.

מייסדה מיכאיל לפשין הוביל את המפלגה עד 2004. בבחירות לדומה הממלכתית בדצמבר 1993 השיגה המפלגה האגררית 37 מושבים בדומא וזכתה 8% מהקולות. בין 1994 ל-1996 היה אחד מחברי מפלגתו, איוון ריבקין, ליושב ראש הדומה הממלכתית, יו"ר הפרלמנט הרוסי. בבחירות לדומה בדצמבר 1995, היא לא עברה את אחוז החסימה שעמד על 5% והשיגה רק 3.78% מהקולות. בבחירות לרשות המחוקקת שהתקיימו ב-7 בדצמבר 2003 זכתה המפלגה ב-%3.6 מהקולות וקיבלה שלושה מתוך 450 מושבים בפרלמנט.

חבר המפלגה האגררית ניקולאי חאריטונוב התמודד כמועמד לנשיאות מטעם המפלגה הקומוניסטית בבחירות לנשיאות רוסיה 2004 וזכה ב-13.7% מהקולות, כשהוא שני רק לולדימיר פוטין.

בשנות התשעים צירי המפלגה היו בדרך כלל בעלי ברית של המפלגה הקומוניסטית פרלמנט ודוגלים בתמיכה גדולה יותר של הממשלה במגזר החקלאי.

המפלגה זכתה ב-2.30% מהקולות בבחירות 2007, לא עברה את מחסום 7% שהוגדר כאחוז החסימה וכך לא היו לה מושבים בבית התחתון.

המפלגה האגררית תמכה במועמדותו של דמיטרי מדבדב בבחירות לנשיאות 2008. מאוחר יותר היא התמזגה עם רוסיה המאוחדת - מפלגת השלטון.

### התאוששות

שנת 2012 סימנה תקופה בולטת במיוחד למפלגה עם הקמתה מחדש ומינויאולגה בשמצ'ניקובה למנהיגת המפלגה ולמנכ"ל האיגוד החקלאי ב-18 במאי. זה הוביל את המפלגה לנקוט כיוון חדש, כשהעא מתרחקת מהאידאולוגיות של סוציאליזם אגררי וקולקטיביזם לעבר צנטריזם. המפלגה נטשה את הברית עם המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית והיא מאוחדת כיום עם החזית העממית והמפלגה האקולוגית הרוסית "הירוקים". 

על פי תוצאות הבחירות 2012, 2013 ו-2014, המפלגה לא הצליחה לנצח בבחירות לרשויות המקומיות ולא זכתה למושבים בפרלמנטים אזוריים ועירוניים.

ב-21 באוקטובר 2019 המפלגה פורקה בהחלטת בית המשפט העליון של רוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המפלגה האגררית של רוסיה** בוויקישיתוף
* אתר רשמי
* האתר הרשמי של האיגוד החקלאי
* הארכיון של האתר הרשמי של המפלגה עד 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  Russia's Agrarian Party to merge with United Russia
2. ↑  The program and Charter of the Agrarian Party of Russia on the website of the Ministry of Justice of Russia (ארכיון)
3. ↑  Решение Верховного Суда РФ от 21.10.2019 N АКПИ19-796
**דמויי-מנירפטורים** (שם מדעי: **Maniraptoriformes**) הוא ענף של דינוזאורים תרופודים מקבוצת הקלורוזאורים שהתקיימו בין היורה התיכון לפני 167 מיליון שנה עד להכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה, למעט העופות. הקבוצה הוגדרה בידי תומאס ר. הולץ הבן והיא כוללת את מיני הדינוזאורים עוטי הנוצות הדומות לנוצות תעופה. המאובנים שלהם התגלו לאורך כל היבשות, כולל באנטארקטיקה.

בתוך הקבוצה נכללים 2 קבוצות גדולות: דמויי-אורניתומימיים שהיו מהירים ודמויי יען והמנירפטורים שהתפתחו למספר צורות, ביניהם לאובירפטוריים, תריזינוזאוריים, טרודוניים, דרומאוזאוריים וגם לארכאופטריקס וראשוני העופות. אצל רבים מהם היו עדויות לנוצות והם היו בעלי התאמות להפחתה במשקל כמו היעדר שיניים ופחות חוליות בצוואר ובזנב. היו לרובם זרועות ארוכות בעלות טפרים ששימשו אצל חלק כמו הדיינוניכוס להרג וגם להגנה וייתכן שאף כוסו בנוצות כמו כנפיים.

בעבר קבוצה זו נקראה **Bullatosauria**, בה נכללו המינים דמויי-האורניתומימיים והטרודוניים, בעוד הדרומזאורים נכללו בקבוצה אחרת לצד העופות. כיום חלוקה זו נראית שגויה.

מיון
----

* קבוצה **דמויי-מנירפטורים** (Maniraptoriformes)
	+ סוג פוקואיוונטור (*Fukuivenator*)
	+ קבוצה דמויי-אורניתומימיים (Ornithomimosauria)
	+ קבוצה מנירפטורים (Maniraptora) - בה כלולים העופות

**תרשים מיון**

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|    **דמויי-מנירפטורים**    | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | דמויי-אורניתומימיים  |
|  |
| מנירפטורים | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | אלברזאוריה  |
|  |
| Aveairfoila | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | תריזינוזאוריה  |
|  |
| פנרפטורה | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | אובירפטורוזאוריה  |
|  |
| פאראבס | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | סקנסוריופטריגיים  |
|  |
|  | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | אנכיאורניטיים  |
|  |
| Eumaniraptora | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | דרומאוזאוריים  |
|  |
| Averaptora | טרודוניים  |
|  |
|  | אביאלאה  |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

 |
|  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמויי-מנירפטורים** בוויקישיתוף