**גבי אלדור** (נולדה כ**גבריאלה** ב-26 בנובמבר 1941) היא במאית, כוריאוגרפית, רקדנית, מבקרת מחול, שחקנית, מתרגמת ומרצה לתנועה ותולדות המחול.

ביוגרפיה
--------

אלדור נולדה בתל אביב למשפחת הרקדניות אורנשטיין - מרגלית (סבתה), יהודית (דודתה) ושושנה (אמה), היא ינקה את אהבתה למחול בסטודיו של סבתה, שהיה הסטודיו הראשון שנפתח בארץ בשנת 1922.

אלדור היא יוצאת להקת הנח"ל וחברת הוועד המנהל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

אלדור ביימה בפסטיבל עכו ובפסטיבל חיפה להצגות ילדים בהצגות: "איפיגניה באאוליס", "סיפור יונה", "הערב רוקדים", "המלך ליר וסמטת הכיסאות הלבנים" (עם יגאל עזרתי), "נערות טולדו", "השולחן הכחול" (הצגה שזכתה בשנת 1995 בפרס המבקרים בפסטיבל חיפה להצגות ילדים), אופרה לילדים מאת אנדרה היידו והאופרה מריה מבואנוס איירס.

אלדור שיחקה בתיאטראות השונים בהצגות: "בית ברנרדה אלבה", "הרפתקה בקרקס", "עוץ לי גוץ לי", "אלוף הבונים", "גבעת ספון ריבר", "הנזירים", "המגילה", "האדרת", "הנסיכה טורנדוט", "החלון", "נישואים זה לא הכל", "מסתורים", "מחזור", "בלאי" ועוד. החל משנת 1974 היא עובדת בשיתוף עם רות זיו איל.

אלדור שיחקה בסרטים ותוכניות טלוויזיה: "ניני", "אסירי החופש", "שישים שעות לסואץ", "ירושלים ירושלים", "אני אוהב אותך רוזה", "המשכנע בע"מ", "הזמנה לרצח", "בן לוקח בת" (1982), "החצר של מומו הגדולה", "פעמיים אברהם", "זעם ותהילה", "המגדלור" ו"פלורנטין".

בשנים 1987–1988 הגישה את "מקום טוב באמצע" - תוכנית רדיו בנושא תרבות ואמנות בגלי צה"ל בהגשה משותפת עם יצחק בן נר, מולי שפירא ואורלי יניב, וכן במהלך השנים הייתה חלק ממגישי "התוכנית לאם ולילד".

אלדור עיצבה כוריאוגרפיה להצגות: "כל אדם", "המבול", "הבכחאי", "עליסה בארץ הפלאות", "סוחרי גומי", "עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני", ו"השביתה הגדולה" ותוכניות טלוויזיה כדוגמת "ריצ'רץ'".

בשנת 1990 אלדור הייתה לאחד ממקימי ומנהלי התיאטרון הערבי-עברי ביפו, יחד עם יגאל עזרתי והמנהל האמנותי אדיב ג'השאן, באותה שנה הנחתה במרכז סוזן דלל ערב התרמה לעמותת מיה ארבטובה.

בשנים 2005–2006 אלדור הייתה שופטת בעונות 1 ו-2 בתוכנית "רוקדים עם כוכבים".

בשנת 2011 הוציאה את ספרה "**ואיך רוקד גמל?**" בהוצאת רסלינג העוסק במשפחתה, אמה, דודתה וסבתה, אשר הביאו את המחול מגרמניה לישראל בשנות ה-20 ושנות ה-30.

אלדור הייתה נשואה לפרופ' אריה זקס ולהם בת.

פרסים
-----

* פרס ראשון על בימוי ההצגה – **סמטת הכיסאות הלבנים** (1997), בשיתוף – יגאל עזרתי (פסטיבל עכו).
* פרס גוטליב וחנה רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב (1997), על שיצרה שפת תנועה תיאטרלית וכתיבתה כמבקרת וכמרצה בתחום המחול.

תרגום
-----

* **רסמוס והנודד** מאת אסטריד לינדגרן בהוצאת תל אביב: עם עובד, (1967)
* **סודות ההרפיה: תוכנית בת 3 שלבים ללימוד טכניקת ההרפיה** מאת מריאן קולר הוצאת תירוש, (1983)
* **ג'ונגל הערים** מאת ברטולט ברכט בהוצאת רמת גן: מרכז ישראלי לדרמה, (1985)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **גבי אלדור** |

* גבי אלדור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גבי אלדור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גבי אלדור, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* גבי אלדור, דף שער בספרייה הלאומית
* גבי אלדור, בארכיון הבימה
* רשימת הפרסומים של גבי אלדור, בקטלוג הספרייה הלאומית
* אלדור גבי Aldor Gabi, באתר אוניברסיטת תל אביב
* כתבותיה של גבי אלדור, באתר "הבמה"
* מאמרים מאת גבי אלדור, באתר האנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
* קטע קול קובי מידן, ‏"אנשים בלילה" עם גבי אלדור, באתר iCast‏, 20 במרץ 2012
* טל גורדון, ריאיון - יוצרים בעקבות יוצרים, באתר הבמה, 3 בדצמבר 2013
* יעקב בר-און, ‏גבי אלדור: "שמחה שעשיתי סצנת עירום, יש לי מזכרת מאיך שנראיתי", באתר מעריב אונליין, 12 ביוני 2019
* גבי אלדור, על כוכבות המחול הראשונות בת"א, באתר nrg‏, 17 באפריל 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב העליון, ברנדה אלבה ב"חאן" הירושלמי, מעריב, 8 ביולי 1971
2. ↑  יחיאל לימור, כל-אדם בחאן שלו, מעריב, 15 במאי 1969
3. ↑  גילה מצא-למפל, תרקוד, היא אמרה לי, תרקוד, מעריב, 28 בדצמבר 1990
4. ↑  ואיך רוקד גמל?, באתר טקסט
5. ↑  ואיך רוקד גמל?, באתר הוצאת רסלינג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007314058505171
* BnF: cb16629609c (data)
* GND: 1088338674
* ISNI: 0000 0003 6600 6328
* LCCN: no2012016176
* NLK: KAC2020M9877
* VIAF: 232406985
* WorldCat: lccn-no2012016176

 |