recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סינוזאורוס טורף יונאנוזאורוס
**יונאנוזאורוס** (שם מדעי: ***Yunnanosaurus***) הוא סוג דינוזאור מתת-סדרת דמויי זאורופודים, שחי במשך היורה התחתון והיורה התיכון של מזרח אסיה לפני 201 עד 168 מיליון שנה מזמננו. דינוזאור זה השתייך לקבוצה מסופודה, מהפרוזאורופודים הדו-רגליים שהיה קרובו של האנצ'יזאורוס והג'ינגשאנוזאורוס. סוג זה הוגדר ב-1942 בידי יאנג ג'ונגג'יין ומשמעות שמו הוא: "הלטאה של יונאן", שבסין. הסוג כלל 2 מינים, שהתגלו בתצורת לופנג (אנ').

היונאנוזאורוס היה דינוזאור באורך של 4 מטרים במין *Yunnanosaurus huangi* ו-7 מטרים במין *Yunnanosaurus youngi*, שהיה גדול יותר והגיע לגובה 2 מטרים. הוא היה בעל זנב ארוך ששימש לאיזון וזרועות ארוכות. ממצאי הדינוזאור כללו בעיקר עצמות של גפיים, צלעות וחוליות צוואר, גב וזנב. הגולגולת הייתה חסרה, אך ב-2013 התגלתה דוגמה של גולגולת בעלת שיניים ברמות שחיקה גבוהות. שינים אלה הזכירו את שיני הזאורופודים האמיתיים, אך הדמיון נובע מאבולוציה מתכנסת מאחר ששאר הגוף לא הלם מראה זאורופודי.

דינוזאור זה ניזון מצמחים נמוכים יחסית ביערות סין של היורה לצד פאונה של פרוזאורופודים דומים, מיני אורניתופודים מוקדמים כמו טטיזאורוס וטורפים כמו הסינוזאורוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונאנוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
הרכבל להר הסוכר
**הר הסוכר** (בפורטוגזית: **Pão de Açúcar**), או **חרוט הסוכר**, הוא הר השוכן בעיר ריו דה ז'ניירו בברזיל. נופם של חופי ריו הנשקף מפסגת הר הסוכר הפך אותה (יחד עם פסגת הקורקובדו) לאחת משתי הפסגות המפורסמות בעיר. מבחינה גאולוגית הר הסוכר הוא הר בדד עשוי גרניט, והוא מתנשא לגובה של 396 מטר מעל פני הים.

הר הסוכר נקרא כך מכיוון שהוא מזכיר חרוט סוכר מזוקק, בדומה לאלו שיוצרו בבתי החרושת לסוכר בברזיל בתקופה הקולוניאלית. הסבר אחר לשמו של ההר הוא הקרבה שלו למילים Pau-nh-acuqua ("גבעה גבוהה") בשפת הטופי-גוארני.

ניתן לעלות לפסגת ההר ברכבל הר הסוכר (בפורטוגזית: bondinho - בּוֹנְגִ'ינְיוּ) בעל חלונות זכוכית שקופים. הרכבל יוצא מרובע אורקה (**Urca**) ועושה את הדרך בת 1,400 המטרים לפסגת הר הסוכר עם עצירה אחת בפסגת הר אורקה (**Morro da Urca**).

ההר נחשב אטרקציה למטפסים, ובתחתיתו ממוקם אחד מאתרי הטיפוס העירוניים הגדולים בעולם, עם יותר מ-270 מסלולי טיפוס שונים.

תצפית על חוף בוטאפוגותצפית על חוף בוטאפוגו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הר הסוכר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הר הסוכר (בפורטוגזית)
* מידע לתיירים על הרכבל באתר הרשמי (באנגלית)
* גלריית תמונות (באנגלית)
* הר הסוכר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e5781bcd-4f2f-4953-9c5b-e40b4bbab5ca
* VIAF: 2915150869798722190002
* WorldCat (עם VIAF): 2915150869798722190002

 |
**הר הלל** (בערבית: **جَبَل العَرُوس**, **ג'בל אל-ערוס**, הר הכלה) הוא הר דמוי חרוט בגליל העליון אשר נמצא בשמורת הרי מירון, כ-2 ק"מ ממזרח ליישוב בית ג'ן. ההר מתנשא לגובה של 1,071 מטר מעל פני הים, והוא מהגבוהים מפסגות הרי מירון והגליל. מפיסגת ההר יש תצפית על הרי מירון והסביבה. ההר נקרא על שם הלל הזקן, הקבור על פי המסורת במירון הקדומה. בקרבת ההר נמצא מעיין עין הזקן גם הוא על שם הלל, המהווה את תחילתו של נחל כזיב.

הצמחייה בהר עשירה ומגוונת, ויוצרת חורש ים-תיכוני צפוף. העץ הנפוץ בחורש הוא אלון מצוי. על העצים יש מטפסים רבים, ובהם זלזלת הקנוקנות, זלזלת מנוצה, יערה איטלקית, קיסוסית קוצנית ופואה מצויה. כמו כן ניתן למצוא בצידי השבילים בתקופת האביב מינים רבים של סחלבים כגון סחלב אנטולי, סחלב איטלקי וסחלב מצויר. בהר פורחת בחודש אפריל אדמונית החורש, צמח ייחודי הגדל בארץ אך ורק בהר הלל ובחלקו העליון של נחל כזיב. במורדותיו המזרחיים של ההר נסלל שביל, המוביל אל אתר הפריחה הייחודי של הפרח. אל השביל ניתן להגיע מהיישוב בית ג'ן ומהכפר עין אל אסד. בתחילת השביל נמצא חניון מוסדר ועמדת פיקוח של רשות הטבע והגנים. בעונת הפריחה, ממוקמים בה פקחים, שמכוונים את התנועה ומפקחים על המטיילים הבאים לחזות בפריחה של הפרח המוגן.

קישורים חיצוניים
----------------

* האדמוניות בהר הילל, אתר מפה.
* הר הילל, אתר מפה.
* הר הילל, אתר טיולי.
* טיול בהרי מירון, אתר סנונית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568539405171
* VIAF: 186148036066287972571
* WorldCat (עם VIAF): 186148036066287972571

 |
המונח "CAS" מפנה לכאן. לערך העוסק בגוף להכרעת מחלוקות בספורט, ראו בית הדין לבוררות בספורט.
מטה שירות התקצירים
**שירות התקצירים בכימיה** (באנגלית: **Chemical Abstracts Service**; או בקיצור **CAS**) הוא מחלקה של האגודה האמריקנית לכימיה, והוא אחראי על פרסום של תקצירים בנושא כימיה ומוצרים נילווים. השירות ממוקם בעיר קולומבוס, אשר באוהיו, ארצות הברית. השירות מפרסם אינדקס של הספרות המדעית בכימיה ותחומים קרובים, בתוספת תקצירים לרוב המאמרים. הגרסה המודפסת יוצאת לאור משנת 1907, אבל בשנים האחרונות היא הוחלפה במידה רבה על ידי הגרסה הממוחשבת. המושג "תקצירים בכימיה" (Chemical Abstracts) משמש לעיתים קרובות לתיאור סוגים שונים של אוספים ומוצרים, אך כיום יש לכל חלק שם מוגדר.

אוספים
------

שני האוספים המשמשים את המוצרים השונים הם CAplus ו-Registry‏. **CAplus** מכיל מידע ביבליוגרפי ותקצירים לכל המאמרים המתפרסמים בעיתונות העוסקת בכימיה ברחבי העולם, ולמאמרים הקשורים לכימיה מהעיתונות המדעית, פרסומי הפטנטים ופרסומים אחרים. **Registry** מכיל מידע לגבי כ-27,000,000 חומרים אורגנים וחומרים אנאורגנים, וכ-57 מיליון רצפי DNA. המידע הכימי מופק על ידי CAS, והמידע על הרצפים מתקבל מ-GenBank, בסיס נתונים לרצפים של נוקלאוטידים המופק על ידי המכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית. המידע הכימי נערך על ידי מערכת הרישום של CAS, אשר מקצה לכל רכיב מספר רישום CAS ייחודי, מספר אינדקס וייצוג גרפי של מבנו הכימי. ההקצאה של שמות כימיים נעשית בהתאם לכללי מונחון IUPAC לשמות אינדקס CA, השונים במקצת מהסטנדרט הבינלאומי הרגיל של IUPAC.

מוצרים
------

ניתן לחפש חומר באוסף הראשי ובתוספות בכמה צורות. ל-CAS יש כמה מערכות של בסיסי נתונים משל עצמו: STN ו-SciFinder.

### STN

STN היא מערכת שנועדה בעיקר לחיפוש על ידי מומחים, ומשתמשת בממשק שורת פקודה, ולא בממשק משתמש גרפי. בנוסף לקובצי ה-CAS, המערכת מסוגלת לבצע חיפושים גם בקבצים רבים נוספים, בדומה למערכות מסחריות נוספות דוגמת Dialog.

### SciFinder

SciFinder היא תוכנה אשר מיועדת בעיקר לחיפוש על ידי כימאים מחברות מסחריות. לתוכנה יש גרסאות למערכות ההפעלה חלונות ומקינטוש. גרסה נוספת היא ScifinderScholar, החסרה תוספות לחיפוש בכמה בסיסי נתונים, ומיועדת בעיקר לשימוש אקדמאי. גרסה זו היא המצויה ביותר באוניברסיטאות ומוסדות אקדמיים אחרים. שתי התוכנות מבוססות על ממשק גרפי, מה שתורם להיותן מוצלחות לחיפוש במערכת הרישום אחר מבנים כימיים.

ראו גם
------

* בסיס נתונים
* PubChem
* ChemSpider
* המרכז הלאומי האמריקאי למידע ביוטכנולוגי (NCBI)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Chemical Abstracts Service (באנגלית)
* STN – דף המוצר, באתר CAS
* SciFinder – דף המוצר, באתר CAS
* Chemical Abstracts Service, ברשת החברתית טוויטר

* Chemical Abstracts Service, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  An Important Part of Your Research Process!

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590174705171
* BnF: cb12359377k (data)
* GND: 16295278-8
* ISNI: 0000 0001 2287 5973
* LCCN: n80145742
* NDL: 00628472
* NKC: nlk20040158247
* SUDOC: 061148601
* VIAF: 133548032
* WorldCat: lccn-n80145742

 |
**ד״ר הדסה היינריך** (בגרמנית: Hertha Heinrich;‏ 2 ביוני 1898, ברלין – 22 בפברואר 1979, כפר סבא) הייתה רופאת ילדים, ממייסדות רפואת בתי-הספר בארץ ישראל.

קורות חיים
----------

הדסה היינריך נולדה בברלין בירת גרמניה לעמליה והוגו היינריך. למדה רפואה בהיידלברג ובברלין. בסיום לימודיה בשנת 1924 עבדה בבית החולים האוניברסיטאי שָׁריטֶה (Charité) בברלין. התמחתה ברפואת ילדים, ברפואת בתי-ספר וברפואת ספורט. בשנים 1927–1933 הועסקה על ידי עיריית ברלין כרופאת בתי ספר. בשנת 1929 ביקרה בארץ ישראל כתיירת. הייתה פעילה בחוגים ציוניים וידעה עברית עוד לפני עלייתה ארצה בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון. באונייה שבה הגיעה נסע גם ד"ר משה בילינסון, ממנהיגי תנועת העבודה, שהיה בשעתו יו"ר הוועד המפקח של קופת חולים כללית.

תחילתה בארץ הייתה כרופאת ילדים בקופת חולים כללית וכרופאת ספורט בהתאגדות הפועל, שבמסגרתה, בין היתר, ליוותה את המשתתפים בצליחת הכנרת; היינריך כיהנה בוועד של האיגוד לרפואה ספורטיבית בהסתדרות הרפואית. את עיקר זמנה הקדישה לרפואת בתי הספר בבתי חינוך לילדי עובדים ברחבי הארץ. עסקה בהסברה בריאותית ענפה – בהרצאות בנקודות יישוב שונות וברדיו ובמאמרים רבים שראו אור בכתבי עת. במשך שנים רבות הייתה העורכת הרפואית של ירחון "איתנים" של קופת החולים הכללית, שנועד להפיץ את תודעת הבריאות בציבור. ד"ר היינריך הייתה ממניחי היסודות של הרפואה המונעת בקופת החולים על כל סניפיה מתוך האמונה ש"יפה מניעה מריפוי". בתוך כל אלה גם התגייסה לשירות ב"הגנה". מילאה תפקידים ציבוריים שונים, ובכללם באגודה לבריאות הציבור, באגודה למלחמה בסרטן ובאגודה הישראלית לגרונטולוגיה. ד"ר היינריך הייתה פעילה בוועדות ציבוריות שעסקו בילדים בעלי צרכים מיוחדים. השקיעה עמל רב בחוסות של נווה תרצה, בעיקר בטיפול בנערות. נאמר עליה כי "כל מעייניה כרופאה היו בדאגה מתמדת לדור המחר, לאזרחי העתיד, בשקידה על בריאותם הגופנית והנפשית".

היינריך נפטרה זמן קצר אחרי מות בעלה, הרופא והמוזיקאי ד"ר יואל ברוך שפרינגמן (1978), ונקברה בבית העלמין סגולה בפתח תקווה.
הניחה בת, עיה (עמליה) מזור, אשת האדריכל אדם מזור, ושלושה נכדים; אחד מהם, ד"ר עודד מזור, ממשיך בדרכה של סבתו והוא מתמקד בתחום הרפואה המונעת בשירותי בריאות כללית.

לקריאה נוספת
------------

* נסים לוי ויעל לוי, **רופאיה של ארץ ישראל 1799–1948** ( עריכת תוכן, עיצוב וסדר: חדוה רוקח, איתי בחור), זכרון יעקב: איתי בחור הוצאה לאור, 2008, עמ' 154
* מאיר בניהו, "ד"ר הדסה היינריך", **החינוך הגופני והספורט**, 1979 (2), עמ' 14

* Eduard Seidler, "Heinrich, Hertha," *Kinderärzte 1933-1945: Entrechtet – Geflohen – Ermordet*, Bouvier Verlag, Bonn 2000, p. 150

קישורים חיצוניים
----------------

מפרי עטה:

* מיעוט שנה, דבר, 21 בדצמבר 1937
* בשולי דברים | ד"ר מרכוזה לגבורות, דבר, 11 באפריל 1957 (על ד"ר מכס מרקוזה)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בתי חינוך לילדי עובדים באתר תנועת העבודה הישראלית.
2. ↑  עוד על הירחון איתנים 1948–2005 באתר תנועת העבודה הישראלית.
3. ↑  ד"ר יואל ברוך שפרינגמן, דבר, מודעת אבל, 16 בנובמבר 1978.
4. ↑  ד"ר הדסה היינריך-שפרינגמן, דבר, מודעת אבל, 25 בפברואר 1979.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007515012205171
* VIAF: 311794046
* WorldCat: viaf-311794046

 |
**כימולודון** (שם מדעי: ***Cimolodon***) הוא סוג נכחד של יונק קדום מהסדרה הקדומה מולטיטוברקולטה אשר התקיים באמריקה הצפונית במשך הקרטיקון העליון.

הכימולודון תואר למדע ב-1889 בידי הפלאונטולוג עותניאל צ'ארלס מארש. בסוג זה ידועים חמישה מינים, שמאובניהם התגלו בין אלברטה, קנדה עד לניו מקסיקו ולאורך ויומינג, יוטה, מונטנה, איידהו ודקוטה הדרומית.

יונק קדום זה היה יונק קטן דמוי-עכבר או חולדה, ששקל בין 19 ל-230 גרם והיה קרוב רחוק של המניסקסוס, הכימולומיס (*Cimolomys*) ושל הסוג *Paracimexomys*. ככל הנראה היה פעיל לילה, מה שעזר לו להימנע מטריפה בידי דינוזאורים.

הכימולודון נכחד לחלוטין עם הכחדת הקרטיקון, לפני 66 מיליון שנה מזמננו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כימולודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  L. J. Flynn. 1986. "Late Cretaceous mammal horizons from the San Juan Basin, New Mexico". American Museum Novitates 2845:1-30
2. ↑  Kielan-Jaworowska Z. & Hurum J.H. (2001). "Phylogeny and Systematics of multituberculate mammals". Paleontology 44, p. 389-429
**הנרי "האנק" מובלי** (באנגלית: **Henry (Hank) Mobley**‏; 7 ביולי 1930 – 30 במאי 1986) היה סקסופוניסט ג'אז אשר ניגן בעיקר על סקסופון טנור. מובלי ניגן בעיקר בתקופת הבי בופ וההארד בופ ונחשב לאחד מהקולות המעניינים והחשובים של התקופה. לאונרד פד'ר כינה אותו "האלוף במשקל הבינוני של סקסופון הטנור" ("middleweight champion of the tenor saxophone") כיוון שסגנונו נע באמצע בין האגרסיביות של ג'ון קולטריין ("האלוף במשקל כבד") לרוגע של סטן גץ ("האלוף במשקל קל").

חייו
----

אף על פי שנולד בג'ורג'יה רוב ילדותו חלפה בניו ג'רזי. הוא גדל בסביבה מוזיקלית, אמו, דודו וסבתו כולם היו פסנתרנים. לכן גם מובלי החל לנגן בפסנתר, אך בהגיעו לגיל 16 נטש את הכלי ועבר לסקסופון. כמו רוב סקסופוניסטי הטנור בתקופה שלפני קולטריין, גם מובלי הושפע מלסטר יאנג. נוסף אליו היה מובלי מאזין לסאני סטיט ולסאני רולינס וסגנונו הושפע מהם רבות. מלבד תקופה קצרה בתזמורת של פול גייטן אליה הגיע בזכות המלצה של החצוצרן לי מורגן, רוב הקריירה המוקדמת שלו עברה במועדון בינוני בגודלו בניו ג'רזי. במועדון זה הוא ליווה יחד עם הפסנתרן ולטר בישופ מוזיקאים שהגיעו לאזור, כולל מוזיקאים מפורסמים וחשובים כמו מיילס דייוויס, דיזי גילספי, בילי הולידיי ואף את גיבורו לסטר יאנג. באחד הערבים הגיע למועדון המתופף מקס רואץ' אשר התלהב ממובלי והזמין אותו להצטרף לחמישייה שלו.

ב-1954 לאחר כשנה עם רואץ' חזר מובלי לחוף המערבי. בתקופה זו הוא ניגן עם מוזיקאים שונים כגון גילספי, ג'יי ג'יי ג'ונסון ומילט ג'קסון. לקראת סוף השנה הקליט עם ארט בלייקי והוראס סילבר את האלבום "הוראס סילבר ומבשרי הג'אז" שהיה מהאלבומים הראשונים של ההרכב מבשרי הג'אז. מאוחר יותר בחייו הוא חזר וניגן עם הלהקה כבר כשהייתה בהנהגתו הבלעדית של בלייקי.

לקראת סוף שנות השישים מובלי החל לשקוע לסמים, דבר שהאט את הקריירה שלו, אך לא עצר אותה. מובלי עדיין הקליט אלבומים רבים עם דייוויס ואחרים וכן השתתף באלבום "A Blowing Session" של ג'וני גריפין יחד עם גריפין וקולטריין בתור הטנורים.

במקביל לעבודתו בהרכבים השונים מובלי הוציא מעל ל-20 אלבומים כמוביל בחברת בלו נוט.

באמצע שנות השבעים פרש מובלי בשל בעיה קשה בריאות. בערוב ימיו הוא עוד עבד מעט עם הפסנתרן דיוק ג'ורדן, וב-1986 הוא נפטר מדלקת ריאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנק מובלי** בוויקישיתוף

* האנק מובלי, באתר ספוטיפיי
* האנק מובלי, באתר Last.fm (באנגלית)
* האנק מובלי, באתר AllMusic (באנגלית)
* האנק מובלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* האנק מובלי, באתר Discogs (באנגלית)
* האנק מובלי, באתר Songkick (באנגלית)
* האנק מובלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* האנק מובלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007322370805171
* BnF: cb13897581q (data)
* GND: 134464311
* ICCU: UBOV515882
* ISNI: 0000 0000 7366 2276
* LCCN: n81026539
* MusicBrainz: 026b096e-e024-42ab-82f3-107bddae77c2
* NKC: ola2002157568
* NTA: 071131086
* SNAC: w6vt4g4z
* SUDOC: 077441117
* VIAF: 56797059
* WorldCat: lccn-n81026539

 |
**כלי תכנות** או **כלי פיתוח** (באנגלית **Programming tool** או **Software development tool**) היא תוכנה או יישום מחשב בה משמשים מפתחי תוכנה על מנת ליצור או לתחזק תוכנה, לאתר באגים, או כתומכה לתוכנות ויישומים אחרים. המונח מתייחס בדרך כלל לתוכנות פשוטות יחסית אותן ניתן לשלב כדי לבצע משימה, בדומה לכך שניתן להשתמש במספר כלי עבודה כדי לתקן אובייקט פיזי.

דוגמאות לכלי תכנות
------------------

דוגמאות לסוגים שונים של כלי תוכנה:

* תוכנות למעקב אחר באגים: באגזילה
* מהדרים ומקשרים: GCC וMicrosoft Visual Studio
* תוכנת ניפוי שגיאות (דִיבָּאגֶר): gdb
* תוכנת Disassembler (באופן כללי מבצעות הנדסה הפוכה).
* שפות תכנות: Perl, פייתון, REXX ו־Ruby
* עורכי טקסט: Emacs ו־Vim
* מערכת ניהול גרסאות: CVS, SVN, Perforce, Sourcesafe, TFS, Mercurial, git

סביבת פיתוח משולבת
------------------

 ערך מורחב – **סביבת פיתוח משולבת**  

סביבת פיתוח משולבת (Integrated Development Environment, **IDE**) היא תוכנת מחשב המסייעת למתכנתים לפתח תוכנות. תוכנות IDE משלבות את הפונקציות של כלי תכנות רבים בחבילת כלים אחת.

דוגמאות לתוכנות IDE: 

* Delphi
* C++ Builder
* Microsoft Visual Studio
* GNAT Programming Studio
* Xcode
* IBM Rational Application Developer
* Eclipse
* NetBeans
* IntelliJ IDEA
* WinDev
* Code::Blocks

ראו גם
------

* הנדסת תוכנה
* מדעי המחשב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כלי תכנות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4116526-3

 |
**יעקב לייקין** (בפולנית: Jakub Lejkin; ‏1906 - 29 באוקטובר 1942), היה יהודי-פולני, מפקד שירות הסדר היהודי בגטו ורשה. לוחמי מחתרת אצ"י בגטו התנקשו בו בשל אכזריותו לתושבי הגטו.

לפני המלחמה
-----------

יעקב לייקין היה עורך דין פולני. אביו היה סוחר עשיר. לייקין סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי הפולני בירוצין.

במהלך המלחמה
------------

לייקין שימש כסגן מפקד המשטרה היהודית בגטו ורשה, תחת פיקודו של יוסף שרינסקי. לייקין הצטיין בחריצותו וביחסו הרציני לתפקידו. הגרמנים כינו אותו "נפוליאון הקטן" והעריצו את אכזריותו. במאי 1942, עקב מעצרו הזמני של מפקד השירות יוסף שרינסקי בידי הגסטפו, בעוון הברחת פרוות מהגטו לצד הארי של העיר, התמנה לייקין במקומו כמפקד שירות הסדר היהודי, תפקיד בו כיהן עד יולי 1942. ללייקין היה תפקיד מוביל בגירוש יהודי גטו ורשה למחנות ההשמדה.

הירצחו
------

לייקין היה מהראשונים שהוצאו להורג על ידי לוחמי מחתרת שפעלו בתוך הגטו. פרטי ההתנקשות לוטים בערפל. על פי גרסת לוחמי אי"ל, שני לוחמי המחתרת (אמיליה לנדאו וישראל גוטמן) עקבו אחריו, רשמו את הרגליו ולמדו את מסלול הליכתו ושגרת יומו. אחרי האקציה הראשונה בגטו, שנמשכה 58 ימים ובמהלכה גורשו 300,000 גברים, נשים וילדים להשמדה במחנה טרבלינקה, ב־29 באוקטובר 1942, נורה לייקין לאור היום ב־ 18:10, בידי לוחם ההתנגדות היהודי אליהו רוז'ינסקי, ברחוב גדשה (Gęsia) בוורשה.
על-פי גרסת לוחמי אצ"י, ההתנקשות בוצעה על ידי חברי המחתרת, שהיו אחראים לחיסולם של מרבית הבוגדים בגטו.

ההתנקשות ביעקב לייקין שימשה כמסר לחבריו במשטרה, ופסק-דין המוות שגזרו עליו ישראל פירסט ודוד שולמאן, היווה אזהרה ליודנראט.

מקום קבורה
----------

קבר לייקין בבית העלמין היהודי בוורשה
יעקב לייקין נקבר בבית הקברות היהודי בוורשה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Getto Warszawskie, warszawa.getto.pl (ארכיון)
2. ↑  משה ארנס, **דגלים מעל הגטו**, ספרי חמד
3. ↑  Marian Apfelbaum, **Two Flags: Return to the Warsaw Ghetto**, Gefen Publishing House Ltd, 2007, מסת"ב 978-965-229-356-5. (באנגלית)
**קריאת שפתיים**, או **קריאת דיבור**, היא טכניקה להבנת דיבור באמצעות פענוח תנועות השפתיים, הלשון והפנים, וכן באמצעות מידע המגיע מתוך ההקשר, הידע בשפה ויכולת השמיעה.

כל צליל לשוני הוא בעל תנוחה מסוימת של הפנים והפה (viseme), אך פונמות רבות חולקות את אותה תנוחת פנים ופה, כך שלא ניתן להבדיל ביניהן באופן חד משמעי מתוך המידע הוויזואלי לבדו. מסיבה זאת לא ניתן לראות צלילים שבסיס החיתוך שלהם הוא בתוך הפה או הגרון; זוגות של עיצורים קוליים ובלתי קוליים נראים זהים, כגון /p/ ו-/b/, /k/ ו-/g/, /t/ ו-/d/, /f/ ו-/v/, והוא הדבר גם לצלילים מאונפפים (nasalization). לפיכך, קוראי דיבור חייבים להשתמש ברמזים נוספים מהסביבה ומן ההקשר על מנת להבין את הנאמר. 

אנשים עם ראייה ושמיעה נורמליים עושים שימוש בלתי מודע במידע מתנועות השפתיים והפנים על מנת לסייע להבנה השמיעתית, ואנשים הדוברים שפה באופן שוטף מסוגלים לקרוא שפתיים במידה מסוימת. יחד עם זאת, עיקר השימוש בטכניקה נעשה על ידי אנשים חרשים וכבדי שמיעה ככלי נוסף לתקשורת עם אנשים בעלי שמיעה תקינה. אנשים בעלי שרידי שמיעה והנעזרים במכשירי שמיעה מסתייעים גם בערוץ השמיעתי בקריאת דיבור, אך קוראי דיבור שגדלו כחרשים ייתכן ולא שמעו מעולם את השפה הדבורה, ואינם דוברים מיומנים שלה, מתקשים יותר בפענוח המידע הוויזואלי בקריאת דיבור, ועליהם ללמוד באופן שיטתי את תנוחות הפנים של כל פונמה.

קריאת דיבור דורשת ריכוז רב ועשויה להיות מעייפת מאוד. קל יותר לקרוא דיבור כשהנאמר הוא ביטוי נפוץ (כמו ביטויי ברכה: שלום, להתראות, מזל טוב) מאשר ביטויים המופיעים מבודדים ללא מידע תומך, כמו למשל שם של אדם שלא פגשת לפני כן. יתר על כן, קל יותר לקרוא שפתיים של אדם מוכר שתנועות פניו מוכרות, מאשר של אדם שפגשנו זה עתה.

קריאת דיבור הופכת קשה במיוחד כאשר אין ראות טובה של פני הדובר בשל הסתרת הפה, הפניית הראש, שפם עבות או מקור אור חזק הנמצא מאחורי הדובר, וכן כאשר מתנהל דיון קבוצתי שבו מספר אנשים מדברים בו זמנית ובמהירות. מסיבות אלה ואחרות אנשים חרשים וכבדי שמיעה מעדיפים שיטות אחרות לתקשורת עם אנשים שומעים כגון כתיבה, תמלול או תרגום לשפת הסימנים.

כאשר מנהלים שיחה עם אדם קורא דיבור, אין צורך לבצע תנועות שפתיים מוגזמות ומודגשות, משום שהתנהגות זו עשויה לטשטש רמזים מסייעים. יחד עם זאת, ניתן ללמוד כיצד להדגיש את הרמזים המסייעים וכך להקל על קורא הדיבור.

קריאת שפתיים בתרבות
-------------------

* בסרטו של סטנלי קובריק 2001: אודיסיאה בחלל, HAL9000 קורא את השפתיים של דייב באומן וד"ר פרנק פול ומגלה את תוכניתם להפסיק את פעולתו.
* בסרטי משימה בלתי אפשרית, דמותו של אית'ן האנט (טום קרוז) יודעת לקרוא שפתיים בצורה טובה. בסרט "משימה בלתי אפשרית 3" יכולת זו הופכת חשובה במיוחד כאשר מסר סודי מועבר אליו בחדר עם מערכת מעקב קול.
* בסדרה סיינפלד בפרק The Lipreader (עונה חמישית) ג'ורג' מנסה להיעזר בידידה קוראת שפתיים כדי לגלות על מה מדברת חברתו לשעבר בצד השני של החדר.
* בסרטו של פדרו אלמודובר, "חיבוקים שבורים", צופה ארנסטו מרטל בסרט חסר קול שבו מצולמת אשתו, ובעזרת קוראת שפתיים מפענח את דיבוריה, ולומד על רומן שהיא מנהלת.
* בסדרת הטלוויזיה סו תומאס (המבוססת על סיפור אמיתי) מפענחת גיבורת הסדרה שהיא חרשת המגולמת על ידי דיאן ברי (בעצמה חרשת) מקרי פשע עבור ה-FBI על ידי קריאת שפתיים של אנשים שצולמו במצלמות מעקב.
* בסדרה ברוקלין 99 איימי סנטיאגו הפגינה יכולות של קריאת שפתיים במשך העונות.

קישורים חיצוניים
----------------
**האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד** (באנגלית: **Stanford Encyclopedia of Philosophy**, בראשי תיבות SEP) היא אנציקלופדיה מקוונת לפילוסופיה הפתוחה לגישה חופשית ומתוחזקת על ידי אוניברסיטת סטנפורד. ה-SEP פותחה בתחילה בעזרת מימון ציבורי מהקרן הלאומית למדעי הרוח והקרן הלאומית למדע בארצות הברית. התוכנית לגיוס כספים ארוך טווח כדי לשמור על גישה חופשית לאנציקלופדיה, נתמכת על ידי ספריות רבות, בהן ספריות אוניברסיטאיות.

מוסדות אלה תורמים תחת תוכנית שהוכנה על ידי ה-SEP בשיתוף פעולה עם הקואליציה למקורות אקדמיים (SPARC), הקואליציה הבינלאומית של שותפויות ספריות (ICOLC) ורשת הספריות הדרום-מזרחית (SOLINET), עם תרומות משוות מטעם הסוכנות הלאומית למדעי הרוח.

כל מאמר נכתב ומתוחזק בידי מומחה בתחומו, לרבות פרופסורים מלמעלה מ-65 מוסדות אקדמיים ברחבי העולם. מחוץ להיותה מקוונת, האנציקלופדיה מבוססת על הגישה האקדמית המסורתית של רוב האנציקלופדיות וכתבי-העת האקדמיים, במטרה להגיע לאיכות מרבית:

* מחבר מומחה הנבחר על ידי עורך או ועדת עורכים בעלת ידע (הגם שלא בהכרח מומחיות) בתחום המכוסה על ידי האוניברסיטה; וגם
* ביקורת עמיתים.

את האנציקלופדיה יצר בשנת 1995 אדוארד נ. זלטה, במטרה לבנות אנציקלופדיה דינמית המתעדכנת בקביעות, ובכך אינה מתיישנת לעולם, בניגוד לאנציקלופדיות המודפסות. כתב-היסוד של האנציקלופדיה מאפשר פרסום מאמרים מנוגדים באותו הנושא על מנת לשקף את חילוקי-דעות הבלתי-נמנעים בין הפילוסופים. נכון לאוגוסט 2022, היו באנציקלופדיה 1,775 ערכים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד
* האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד
**קָריוֹטיפ** (באנגלית: **Karyotype**) הוא מערכת הכרומוזומים של יצור חי. בביטוי זה משתמשים בדרך כלל לייצוג ולמספוּר של כרומוזומים אלו באופן תקני על גבי צילום. בייצוג זה מסודרים הכרומוזומים בזוגות של כרומוזומים הומולוגיים לפי גודלם מצד שמאל למעלה. סידור זה גם תואם למספר שהוענק לכל כרומוזום כך שאצל בני האדם כרומוזום 1 הוא הגדול ביותר וכרומוזום 21 הוא הקטן ביותר. (עקב טעות היסטורית כרומוזום 22 מוספר אחרון). יוצאים מהכלל הם כרומוזומי המין שלא ממוספרים, וסימונם: X ו-Y.

בדיקת קריוטיפ
-------------

בבדיקת קריוטיפ ממוצה החומר הגנטי בשלב המטאפאזה של המיטוזה במחזור התא. הכרומוזומים נצבעים בצביעה שמבחינה ביניהם. לאחר מכן הם מצולמים ולבסוף מסדרים את תמונות הכרומוזומים בזוגות הומולוגיים לפי הגודל ולפי מיקום הצנטרומר. בדיקה כזו מאפשרת לגלות את מין העובר (האם קיים כרומוזום Y או לא) ולגלות פגמים שונים בסידור הכרומוזומים כגון טרנסלוקציה, טריזומיה ומונוזומיה. חלק מפגמים אלו מנבא מחלות חמורות או תופעת פסיפס שנוצרה בגוף. לדוגמה: טריזומיה בכרומוזום 21 משמעותה שהעובר לוקה בתסמונת דאון; כרומוזום X אחד וחוסר בכרומוזום Y משמעותו תסמונת טרנר.

בדיקת קריוטיפ מתבצעת כחלק מבדיקת מי השפיר או בדיקת סיסי שליה במהלך ההיריון. אלטרנטיבה יקרה אך מהירה יותר לבדיקת קריוטיפ היא בדיקת היברידיזציה פלוריסנטית באתר, או בקיצור FISH, שמסוגלת גם היא לאתר טריזומיה ומונוזומיה.

מלבד הצילום, נהוג לייצג את בדיקת הקריוטיפ על ידי כתיבה תקנית בה נכתבים מספר הכרומוזומים הכולל ולצידם סמלם של כרומוזומי המין. לפיכך 46,XX מציין נקבה תקינה ו-46,XY מציין זכר תקין.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קריוטיפ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קריוטיפ** |

* על הקריוטיפ - פעילות אינטראקטיבית באתר לרגו (LerGO)
* משחק אינטראקטיבי לסידור קריוטיפ (באנגלית)
‏20 כרכי "האנציקלופדיה הלאומית"
**האנציקלופדיה הלאומית** של שוודיה (בשוודית: **Nationalencyklopedin**, בראשי תיבות: **NE**) היא האנציקלופדיה העכשווית המקיפה ביותר בשפה השוודית.

הגרסה המודפסת של האנציקלופדיה כוללת 20 כרכים המכילים 172,000 ערכים, שנבחרו מתוך כ-400,000 ערכים מוצעים. במקביל כוללת גרסת האינטרנט של האנציקלופדיה ערכים רבים שלא נכנסו למהדורה המודפסת (ביוני 2005 כבר היו בה 260,000 ערכים). ב-2015 חתמה ההוצאה לאור של האנציקלופדיה על הסכמי ידע עם אנציקלופדיות אחרות ביבשת כמו אנציקלופדיית ברוקהאוס הגרמנית, והיא מציעה למנויה גישה לערכים רבים יותר במגוון שפות אירופיות.

הפקת האנציקלופדיה הלאומית התאפשרה באמצעות הלוואה נוחה שהעניקה ממשלת שוודיה למו"ל בסך 17 מיליון קרונות שוודיות בשנת 1980; ההלוואה נפרעה בדצמבר 1990.

האנציקלופדיה הלאומית השוודית היוותה השראה למו"ל האנציקלופדיה הלאומית הדנית שעיצב אותה בדמות זו השוודית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנציקלופדיה הלאומית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה הלאומית (בשוודית)
* האנציקלופדיה הלאומית, באתר OCLC (באנגלית)
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יוסף גלילי** (1915 – 2011) היה עיתונאי ופוליטיקאי, חבר בתנועת "השומר הצעיר". גלילי נמנה בין מייסדי קיבוץ שמיר. ובמהלך חייו כתב שמונה ספרים וכן כתבות ומאמרים רבים.

ביוגרפיה
--------

יוסף גלילי נולד למשפחה זעיר-בורגנית בעיר בלצי שבבסרביה. בשנת 1936 הוא נפרד ממשפחתו וכחבר בתנועת "השומר הצעיר" עלה ארצה עם חבריו להכשרה לקיבוץ שמיר (גבעת ברגיאת - גבעת העקרבים והנחשים) שהמתין לעלייה לקרקע. כאשר הוא הגיע לקיבוץ עבד כפועל בנמל חיפה ולמד עברית. בזכות היותו סוציאליסט מוצהר נבחר להיות הפוליטיקאי הראשון של קיבוצו ונשלח אל כפר עטה, לימים קריית אתא, ל"ליגה הסוציאליסטית". בתקופה זו הכיר יוסף את שושנה פלדנר, פועלת במפעל אתא, סוציאליסטית ומהפכנית כמוהו, והם נישאו. לזוג נולדו שלושה ילדים. בשנת 1944 נוסד קיבוץ שמיר וגלילי היה האחראי על המטעים והנוי בקיבוץ.

בשנת מיד עם הקמת המדינה, יצא גלילי לשליחות מטעם הסוכנות ו"השומר הצעיר" תחילה לאיטליה ולאחר מכן לצרפת. מטרת השליחות הייתה שיקום תנועת "השומר הצעיר" והעלאת יהודי אירופה לישראל. ב-1949 מונה גלילי למנהל מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית במרסיי, משם עלו 200 אלף יהודים בעקבות פעילותו שם.[דרוש מקור] במהלך שהותו בחו"ל הצליח לגייס יהודים ולהעלותם כקבוצה לקיבוץ רוחמה. עם שובו לארץ שימש כמזכיר מפ"ם בלוד ובהרצליה.

בשנת 1957 הוצע לגלילי להיות כתב "על המשמר" באזור הגליל העליון, טבריה ועמק הירדן. גלילי ערך את העלון של הגליל העליון במשך עשר שנים. יותר מאוחר קיבל הצעה לעבוד בתל אביב ככתב "על-המשמר". גלילי היה כתב סוכנות עתי"ם לענייני עלייה, קליטה וחקלאות. הוא כתב את המוספים הכלכליים של "על-המשמר".

כאשר התחילו לבנות את היישוב הצמחוני אמירים, הוגשה תביעת דיבה נגד גלילי עקב פרסום מאמר ביקורת שכתב ב"על המשמר". גלילי זוכה במשפט.

שני אסונות פקדו את גלילי:

* ב-13 ביוני 1974 חדרו ארבעה מחבלים מגבול לבנון לקיבוץ שמיר, ובטרם חוסלו על ידי חברי הקיבוץ, הם רצחו מתנדבת ושתי חברות קיבוץ, אחת מהן הייתה שושנה, אשתו.
* תשע שנים לאחר מות אשתו פקד את גלילי אסון נוסף - בנו, רס"ן עמיר גלילי, שנפצע במבצע נוקייב ושרד את המלחמות מקדש ועד יום הכיפורים, נהרג בלבנון. רכב ספארי שבו נסע עלה על מטען צד. דבר האסון נודע לגלילי כשהיה בטיול בהלסינקי. בריאיון לעיתונות הקיבוצית מסר גלילי, כי האסונות שפקדו אותו גרמו לו להתמסר ביתר שאת לעבודתו העיתונאית לצד העבודה במטעי הקיבוץ.

כעיתונאי כתב ספרים ואלפי כתבות ומאמרים, ביניהם: "גדוד 21 חטיבת כרמלי; בעקבות לוחמי תש"ח", "אנשים וייחודם", "הקצין עם הגיטרה" - ספר לזכר בנו, עמיר גלילי.

לאחר רצח אשתו הכיר גלילי את סבינה, שותפתו לחיים. המשיך להתגורר בקיבוץ שמיר עד יום מותו. הובא למנוחות בבית העלמין של קיבוצו שמיר, ועל מצבתו נכתב - חי בזמנו .

קישורים חיצוניים
----------------

* ראיון שנתן יוסף גלילי לעיתון הקיבוצים
* אורי דרומי, איש של שני אסונות, באתר הארץ, 1 ביולי 2011
* יוסף גלילי (1915-2011), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  בטו בסודו- beto, עלילות גלילי | ביוגרפיה של יוסף גלילי בן 90 משמיר, זקן העיתונאים, באתר www.kibbutz.org.il (ארכיון)
2. 1 2  אורי דרומי, איש של שני אסונות, באתר הארץ, 1 ביולי 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305189105171
* BnF: cb14565483n (data)
* ISNI: 0000 0000 8155 8698
* LCCN: nr96000190
* VIAF: 76210996
* WorldCat: lccn-nr96000190

 |
הנאום הפיליפי הראשון הוא נאום שנשא דמוסתנס בשנת 351 לפנה"ס, באוזני האזרחים באתונה. הנאום פותח את שורת נאומיו נגד פיליפוס השני מלך מוקדון, בהם קנה לו שם עולם כנואם, כמדינאי וכלוחם למען הדמוקרטיה. הרקע לנאום הוא ניסיונו של פיליפוס לחדור ליוון דרך מעברות התרמופילי, כשנה לפני כן, ניסיון שנעצר על ידי הצבא האתונאי. הדבר גרם למבוכה רבה ופחד גדול בקרב האתונאים, אך אלה האחרונים לא נקטו בשום צעד ממשי כדי למנוע את הישנות התופעה. בו-בזמן המשיך פיליפוס להלך אימים על המושבות בצפון יוון, לפגוע באוניות סוחר, לכבוש שטחים ולצרף אליו בני ברית שבעבר היו בברית עם אתונה.

תוכן הנאום
----------

דמוסתנס פותח את נאומו בהכרזה שנאומו עומד לחזור על דברים שנאמרו בעבר - האתונאים כבר שמעו עצות טובות מנואמים קודמים אך לא יישמו את עצותיהם. בהמשך הפתיחה, מתוארת סקירה של מעללי פיליפוס האחרונים שהתרחשו, וזאת, לטענתו, בעקבות התרשלותם ואדישותם של האתונאים. דמוסתנס קורא לקהל האתונאים לגלות אחריות, מעודד אותם ומשיב להם את רוח הקרב. 

בהמשך הנאום מציין דמוסתנס שינויים נדרשים והכנות פרקטיות, עד כדי פירוט הרכש הרצוי לאתונה, דוגמת חמישים אוניות מלחמה, אוניות נושאות סוסים, חיל פרשים, חיל רגלים ועוד. הוא קורא לשינוי בשורות הצבא - הכנסת יותר נציגים אתונאים לכל חיל, שינוי בצורת הדיווחים השוטפים משדה הקרב ושינוי באופי האנשים הנבחרים למשרות פיקודיות. 

דמוסתנס מדמה את שיקול דעת העם לפָּסַלים, המשקיעים מאמצים רבים בחיצוניות, ללא מתן משקל מתאים לפנימיות המנהיג. את התנהגות העם הרפסנית הוא משווה למתאגרף ברברי, היודע לכסות על פציעה שקיבל ולבצע פעולות הגנה, אך לא יוזם שום תקיפה מחושבת.

ראו גם
------

* דמוסתנס
* פיליפוס השני, מלך מוקדון

לקריאה נוספת
------------

* כתב עת 'פרוזה', כרך 63, תרגום א"א הלוי, עמ' 15-17

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008729553505171
* BNE: XX5684778
* BnF: cb13539774q (data)
* GND: 4367404-5
* LCCN: n80141502
* SUDOC: 050704435
* VcBA: 492/41189
* VIAF: 200805046
* WorldCat (עם VIAF): 200805046

 |
יאן חיס (במרכז) בהופעה עם אשתו מיפ
**יאן אוגסטוס חיס** (בהולנדית: **Jan Augustus Gies**;‏ 18 באוקטובר 1905 – 26 בינואר 1993) היה איש המחתרת ההולנדית בעת הכיבוש הנאצי של הולנד וחסיד אומות העולם, שיחד עם אשתו, מיפ חיס, סייע להחביא את אנה פרנק ומשפחתה מפני השלטונות הנאציים.

ביוגרפיה
--------

יאן חיס (הידוע גם כהאנק ואן סנטן ביומנה של אנה פרנק) נולד וגדל באמסטרדם. הוא פגש את אשתו לעתיד, מיפ חיס, ב-1933 כאשר הוא עבד כמנהל חשבונות והיא כעובדת במשרד בחרת טקסטיל מקומית. לאחר מכן, הוא עבד בתור עובד סוציאלי והיא עבדה בחברת אופקטה שאותה ניהל אביה של אנה פרנק, אוטו. החברה שינתה את שמה מאוחר יותר לחיס ושות'. הם התחתנו ב-16 ביולי 1941 לאחר שאיימו על מיפ בגירוש בחזרה לווינה, עיר הולדתה, אחרי שהיא סירבה להצטרף לארגון נשים נאצי.

פעילותו להצלת יהודים בתקופת השואה
---------------------------------

כאשר הרדיפה של היהודים באמסטרדם התגברה, הוא הקדיש את עצמו לסיוע ליהודים ואחרים על ידי השגת תלושי מזון לא חוקיים ומציאת מקומות מסתור. חיס עזר למשפחת פרנק להתחבא בבניין של משרדי חיס ושות' ברחוב פרינסנחראכט 263 (Prinsengracht, בעברית: "תעלת הנסיך"). הוא ביקר אותם לעיתים קרובות במשך השנתיים שהם חיו בבידוד, ועם אשתו, בילה לילה באגף כדי שיחוו את הטרור בעצמם.

בנוסף לכך שהם הסתירו את משפחת פרנק, משפחת ואן-פלס ופריץ פפר בפרינסחראסט, מיפ ויאן גם הסתירו בדירתם סטודנט אנטי-נאצי שסירב לחתום על שבועה נאצית.

בבוקר ה-4 באוגוסט 1944, פרצו למחבוא שוטרים ממשטרת הסדר הגרמנית (Ordnungspolizei) שפעלו על סמך הלשנה של אדם שנותר אלמוני עד היום. בראש הכוח עמד נגד אס אס קרל זילברבאואר מהאס דה ואיתו עוד שלושה קציני משטרה נוספים. משפחת פרנק ושאר דיירי המחבוא נלקחו למטה הגסטפו ומשם הועברו, לאחר חקירה, לבית מעצר בו שהו יומיים ולאחר מכן הועברו למחנה המעבר המשטרתי ליהודים וֶסְטֶרְבּוֹרְק.

לאחר המלחמה
-----------

ביוני 1947, אוטו פרנק עבר לגור בביתם של יאן ומיפ באמסטרדם וגר שם במשך שבע שנים עד שהיגר לשווייץ. בני הזוג חיס, שהיו גיבורי יומנה של אנה פרנק, הפכו לדמויות מפורסמות לאחר פרסום היומן והקדישו את חייהם לזכרה של אנה פרנק. ב-1950, נולד להם בן בשם פול. יש להם שלושה נכדים, ארווין, ג'ני ודייוויד.

ב-8 במרץ 1972, הכיר יד ושם ביאן ובמיפ כחסידי אומות עולם.

יאן חיס נפטר בשנת 1993 בגיל 87 מאי-ספיקת כליות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן חיס** בוויקישיתוף
* מידע על יאן ומיפ חיס באתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Goldstein, Richard (2010-01-12). "Miep Gies, Protector of Anne Frank, Dies at 100". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-03-13.
2. ↑  יאן חיס באתר יד ושם
3. ↑  Jan Gies; Smuggled Food to Help Anne Frank - Los Angeles Times, web.archive.org, ‏2022-02-14

| יומנה של אנה פרנק |
| --- |
| מתחבאים | אנה פרנק • אוטו פרנק • אדית פרנק • מרגוט פרנק • משפחת ואן-פלס • פרידריך פפר |  |
| מסייעים | מיפ חיס ויאן חיס • ויקטור קוגלר • יוהנס קליימן • בפ פוסקאול |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1171454880
* VIAF: 4202154260825324480002
* WorldCat: viaf-4202154260825324480002

 |
פסלון הנאהבים הנאטופי מעֵין סַח'רי (נחל תקוע במדבר יהודה); אוסף המוזיאון הבריטי"**הנאהבים מעֵין סַח'רִי**" הוא כינויו של פסלון פרהיסטורי המתאר זוג בני אדם במעשה אהבים. הפסלון, שגובהו 10.2 ס"מ, מגולף בחלוק נחל מאבן קלציט. הוא מיוחס לתרבות הנאטופית של התקופה האפיפלאוליתית, שהתקיימה כ-15,000–11,700 שנים לפני זמננו. הפסלון התגלה ככל הנראה בסביבות נחל תקוע (ואדי חריטון) במדבר יהודה.

הפסלון נמצא בידי בדואי משבט תעמרה והתגלגל לאוסף העתיקות של אנשי מסדר 'הלב הקדוש של אבות בית-ארם' (Prêtres du Sacré-Cœur de Jésus) בבית לחם. בעת ביקורם במקום ב-1933 הבחינו חוקר האמנות הפרהיסטורית האב אנרי בריי ועמו קונסול צרפת בירושלים, הפרהיסטוריון רנה נוויל, בערכו של הפסלון. אחרי חקירה ודרישה נודע שמקורו במערת עין ס'חרי שבמצוק נחל תקוע.

פסלון "הנאהבים מעין סח'רי" הוא יצירת האמנות הקדומה ביותר המתארת משגל. בני הזוג חבוקים בזרועותיהם וברגליהם, פנים אל פנים; פרטי פניהם אינם ברורים, וגם מינם אינו מוגדר. מראה הפסלון משתנה בהתאם לזווית הצפייה בו, וכך ניתן לראות בחלקיו השונים דימויים של אברי רבייה  – פין, פות, שדיים או זוג אשכים, ומכאן האפשרות להגדירו כאיקונין של פוריות.

אחרי מותו של רנה נוויל הועמדו פריטים מעזבונו למכירה פומבית בסותבי'ס, והפסלון נרכש ב-1958 על ידי המוזיאון הבריטי.

פסלון הנאהבים מעין סח'רי הוצג במוזיאון ישראל בירושלים בתערוכה "בראשית: הסיפור האמיתי, הולדת המיתולוגיה" (יוני 2005 – אפריל 2006) ובה כונה בשם "אדם וחוה". הפסלון נדון בתוכניתו של ניל מקגרגור (Neil MacGregor), "תולדות העולם במאה חפצים" (A History of the World in 100 Objects), ששודרה ב-BBC בינואר 2010.

ראו גם
------

* צלמיות במזרח הקרוב ובעולם האגאי הקדום

לקריאה נוספת
------------

* René Neuville, "Statuette érotique du désert de Judée", *L'Anthropologie*, XLIII (1933), pp. 558-560
* Brian Boyd and Jill Cook, "A reconsideration of the 'Ain Sakhri' figurine", *Proceedings of the Prehistoric Society*, 59 (1993), pp. 399–405

* תמר יזרעאלי-נוי, "צמד דמויות אדם מעין א-סח'רי, מדבר יהודה", **דמות האדם באמנות הפריהיסטורית בארץ-ישראל**, מוזיאון ישראל והחברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 1999, עמ' 28

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנאהבים מעין סח'רי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  عين صخري, בתעתיק מדויק – צכרי
2. ↑  מתחת להתנחלות נוקדים שם
3. ↑  איורים המציגים את פסלון הנאהבים מעין סח'רי מזוויות שונות
4. ↑  על התערוכה "בראשית" במוזיאון ישראל
5. ↑  תמליל השידור (פרק 7 בסדרה) מובא באתר ה-BBC (באנגלית)
הליום-4 כנוזל-על
גרעין אטום הליום-4 וחלוקת ענני האלקטרונים וסימטריה כדורית הדומה מאוד לענן האלקטרונים
תרשים של שרשרת פרוטון-פרוטון
השוואה של גרעין האטום של הליום-4 לאיזוטופים נפוצים נוספים. האנרגיה מחייבת של הליום-4 גדולה משמעותית מכל שאר האיזוטופים.
**הליום-4** או **4He** הוא האיזוטופ הנפוץ ביותר של הליום, המהווה 99.999863% מההליום ביקום. אטום של הליום-4 מכיל 2 פרוטונים, 2 נייטרונים ו-2 אלקטרונים. הליום-4, בניגוד להליום-3, הוא בוזון ולכן יכול לעבור עיבוי בוז-איינשטיין.

יציבות גרעין ומעטפת אלקטרונים
-----------------------------

### כחלקיק אלפא

 ערך מורחב – **קרינת אלפא**  

חלקיק אלפא הוא יון של הליום-4. כאשר אטום רדיואקטיבי פולט חלקיק אלפא, המספר האטומי שלו (מספר הפרוטונים בו) קטן ב-2 ואילו מספר המסה שלו (מספר הנוקלאונים בו) קטן ב-4. לדוגמה, גרעין אורניום-238 הפולט חלקיק אלפא הופך לגרעין תוריום-234:

{\displaystyle {}\_{92}^{238}{\hbox{U}}\;\to \;{}\_{90}^{234}{\hbox{Th}}\;+\;{}\_{2}^{4}{\hbox{He}}}
ניתן לתאר תהליך זה גם כך:

{\displaystyle {}^{238}{\hbox{U}}\;\to \;^{234}{\hbox{Th}}\;+\;\alpha }
ניתן לייצר חלקיקי הליום-4 במאיצי חלקיקים, כמו ציקלוטרון או סינכרוטרון.

### יציבות

 ערך מורחב – **מספר קסם (מדע)**  

הסיבה לפיה הליום-4 הוא יציב במיוחד היא שגם מספר הפרוטונים וגם מספר הנייטרונים בגרעינו הם 2 - שהוא מספר קסם. היות ש-2 הוא מספר הקסם הקטן והבסיסי ביותר, להליום-4 יש יציבות מיוחדת.

תכונות
------

|  | הליום-4 | הליום-3 |
| --- | --- | --- |
| מסה אטומית | u‏4.00 | u‏3.02 |
| נקודת רתיחה | 4.23 קלווין | 3.19 קלווין |
| נקודה קריטית | 5.2 קלווין | 3.35 קלווין |
| טמפרטורת הפיכה לנוזל על | 4.22 קלווין | 0.000249 קלווין |
| צפיפות בטמפרטורת הרתיחה | 59 גרם לליטר | 125 גרם לליטר |
| סוג חלקיק | בוזון | פרמיון |

יצירה בכוכבים
-------------

 ערך מורחב – **היתוך גרעיני**  

השמש וכוכבים אחרים מתיכים מימן והופכת אותו להליום-4, בתגובה המכונה "שרשרת פרוטון-פרוטון".

ראו גם
------

* חלקיק אלפא
* הליום
* הליום-3
* נוזל על
* הליום נוזלי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הליום-4** |

* אתר בנושא הליום (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הליום כנוזל על
2. ↑  בלחץ של אטמוספירה אחת
3. ↑  תהליכי מיזוג גרעיני
אולג קניאגין (קירוב) מסיים את מרתון הלילות הלבנים 2011
ורה טרובניקובה (נובוסיבירסק) מסיימת במרתון הלילות הלבנים 2011 (מקום שני בקרב נשים)
**המרתון הבינלאומי הלילות הלבנים** הוא מרתון שנתי בסנקט פטרבורג, והמרתון העיקרי בצפון-מערב רוסיה. אחד מארבעת המרתונים הרוסים - חברי איגוד המרתונים והמרוצים הבינלאומיים, מבחינת מספר רצי המרתון שסיימו בשנת 2013, נמצא במקום השני (מאחורי מוסקבה, אך לפני מרתון סיביר).

היסטוריה
--------

לראשונה, מרתון הלילות הלבנים נערך בלנינגרד בשנת 1990. בתחילה, המרתון הוגדר כמרתון לילי, הרצים התחילו בשעה 23:00 וסיימו למחרת בבוקר. עם זאת, בשנים האחרונות נערך ביום ראשון בבוקר מרתון הלילה הלבן (בשנת 2017 החל המרתון בשעה 8:00). מגבלת הזמן להתגברות על המרתון היא 6 שעות.

מסלול
-----

מסלול המרתון נערך בטבעת אחת לאורך החלק המרכזי של העיר על רקע מונומנטים אדריכליים מפורסמים כמו קתדרלת איסק, פרש הברונזה, הסטרלקה של האי וסילי, מבצר פיטר ופול, הגן הבוטני, תיאטרון הדרמה הגדול, נבסקי פרוספקט, מנזר אלכסנדר נבסקי ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* www.wnmarathon.ru

הערות שוליים
------------

1. ↑  AIMS — Directory
2. ↑  "Петербург готовится к марафону "Белые ночи"" (באנגלית). נבדק ב-2017-05-30.
**נבחרת ארגנטינה בכדוריד** מייצגת את ארגנטינה בטורנירי כדוריד בינלאומיים: אליפות העולם בכדוריד, האליפות הפאן-אמריקאית בכדוריד והמשחקים הפאן-אמריקאיים. היא זכתה 7 פעמים באליפות אמריקה. נכון לדצמבר 2022 הנבחרת מדורגת במקום ה-26 על ידי התאחדות העולמית.

אולימפיאדות
-----------

נבחרת ארגנטינה השתתפה פעמיים במשחקים האולימפיים, באולימפיאדת לונדון (2012). היא ניצחה רק את נבחרת בריטניה, ולא עברה את שלב הבתים ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ניצחה רק את תוניסיה וגם לא עברה את שלב הבתים.

אליפויות העולם
--------------

ארגנטינה השתתפה לראשונה באליפות העולם בכדוריד ב-1997, בטורניר שנערך ביפן. היא הפסידה בכל משחקיה, וסיימה במקום ה-22. מאז, השתתפה ארגנטינה בכל אליפויות העולם שנערכו, באליפות שנערכה ב-2001 בצרפת העפילה לראשונה לשלב שמינית הגמר, אך הפסידה לנבחרת שוודיה וסיימה במקום ה-15. באליפות העולם שנערכה בשוודיה בשנת 2011 רשמה את הישג השיא שלה, כשסיימה במקום ה-12. בשלב הבתים הראשון דורגה במקום השלישי, אחרי שוודיה ופולין, ובשלב הבתים השני דורגה במקום השישי והאחרון. במשחק על המקום ה-11 הפסידה לגרמניה בהארכה. בשנת 2021 היא זכתה במקום ה-11.

אליפויות אמריקה
---------------

מאז החלו אליפויות אמריקה בכדוריד, ב-1979, נעדרה מהן ארגנטינה רק פעמיים (ב-1983 וב-1989). בכל 9 האליפויות שנערכו מאז 1996 העפילה למשחק הגמר, ו-5 פעמים גם הוכתרה כאלופת היבשת. בארבע מתוך חמש האליפויות ניצחה על חודו של שער. הטורניר נערך שלוש פעמים בבואנוס איירס, ב-1981 (אז סיימה במקום הרביעי), ב-2002 וב-2012 (בשתי אלה זכתה באליפות). 

הישגי הנבחרת:

| שנה | מקום | דירוג | תוצאת הגמר (אם השתתפה בו) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979 | מקסיקו סיטי | מקום 5 |  |
| 1981 | בואנוס איירס | מקום 4 |  |
| 1983 | קולורדו ספרינגס | - |  |
| 1985 | מנאוס | מקום 5 |  |
| 1989 | פינאר דל ריו | - |  |
| 1994 | סנטה מריה | מקום 4 |  |
| 1996 | קולורדו ספרינגס |  | הפסד 28-24 לקובה |
| 1998 | הוואנה |  | הפסד 31-26 לקובה |
| 2000 | סאו ברנרדו דו קמפו |  | ניצחון 25-26 על ברזיל |
| 2002 | בואנוס איירס |  | ניצחון 21-22 על ברזיל |
| 2004 | סנטיאגו דה צ'ילה |  | ניצחון 21-24 על ברזיל |
| 2006 | אראקז'ו |  | הפסד 28-23 לברזיל |
| 2008 | סאו קרלוס |  | הפסד 27-24 לברזיל |
| 2010 | סנטיאגו דה צ'ילה |  | ניצחון 27-28 על ברזיל |
| 2012 | בואנוס איירס |  | ניצחון 21-22 על ברזיל |
| 2014 | קנלונס |  | ניצחון 30-19 על ברזיל |
| 2016 | בואנוס איירס |  |  |
| 2018 | גרינלנד |  |  |

במשחקים הפאן-אמריקאיים
----------------------

ארגנטינה השתתפה בכל תחרויות הכדוריד שנערכו במסגרת המשחקים הפאן-אמריקאיים, מאז הוחל בקיומם במשחקי אינדיאנפוליס 1987. באותו טורניר, וגם בזה שנערך בהוואנה ב-1991 סיימה במקום החמישי והאחרון, אך מאז החלה במגמת שיפור עקבית. בפעמיים הבאות (מאר דל פלאטה 1995 וויניפג 1999) סיימה במקום השלישי, אחרי נבחרות קובה וברזיל. בסנטו דומינגו (2003) ובריו דה ז'ניירו (2007) סיימה כסגניתה של ברזיל, ובמשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה ב-2011 זכתה לראשונה במדליית הזהב, לאחר ניצחון על ברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נבחרת ארגנטינה בכדוריד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת ארגנטינה בכדוריד
* ההתאחדות הארגנטינאית לכדוריד (בספרדית)
* דף באתר התאחדות העולמית

הערות שוליים
------------

1. ↑
**אגמייה ענקית** (שם מדעי: *Fulica gigantea*) היא המין הכי גדול בסוג אגמייה שבמשפחת הרליתיים והיא חיה בטבע באגמים בדרומה של דרום אמריקה. בשל גודלה היא איננה יכולה לעוף.

האגמייה חיה בטבע במדינות: מרכז פרו, מערב בוליביה, צ'ילה וארגנטינה. היא חיה בעיקר באזורי הערבות שלמורדות הרי האנדים שנקראות אלטיפלאנו (Altiplano).

אורכה של האגמייה 48-64 ס"מ ומשקלה 2-2.7 ק"ג והיא מין הרליות הגדול ביותר לאחר הטאקהה הניו זילנדי. היא בעלת רגליים אדומות וארוכות והיא אינה מסוגלת לעוף. היא בעלת מקור טיפוסי לאגמיה והיא ניזונה מתוך המים מצמחייה מימית ומיצורים קטנים. היא קרובה ביותר לאגמייה המקורננת שחיה באותם אזורים.

האגמיות הם מונוגמיים וחיים בזוגות ויחדיו בונים קן על גדת המים באגמים ההרריים בהם הם חיים. הקנים עשויים בעיקר מצמחייה מיימית וההורים מקננים בה ומגנים על הביצים והאפרוחים מטורפים כמו שחפים, שועלים וטורפים דומים. הם אינם מקימים מושבות כמו האגמייה המקורננת. מצב המין הוא ללא חשש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגמייה ענקית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אגמייה ענקית באתר הרשימה האדומה של IUCN

נקבת אגמייה עם אפרוחיה במים, צילה
**גוּאראם הראשון** (בגאורגית: **გუარამი I**) היה נסיך שהקים את נסיכות איבריה. הוא נשא בתואר הביזנטי "קורופלאטס" והנהיג את נסיכות איבריה תחת חסותה של האימפריה הביזנטית משנת 588 עד 590 לערך. לעיתים קרובות הוא מזוהה עם ה"גורגנים" המופיעים בכתביו של רושם הרשומות הביזנטי, תיאופנס המוודה.

הגוארמידים, השושלת שאליה השתייך גואראם הראשון, היו דוכסי האזורים הדרומיים של איבריה, קלארג'תי וג'וואחתי. רושם הרשומות הגאורגי, סומבט דוויתידזה טען ברשומותיו כי הוא היה השליט הבגרטיוני הראשון. אולם רוב ההיסטוריונים המודרניים אינם מקבלים את טענה.

כאשר התחדשה המלחמה בין האימפריה הביזנטית תחת יוסטינוס השני לאימפריה הסאסאנית, בשנת 572, כרתו גואראם והגורגנים ברית עם הנסיך הארמני ורדן השלישי ממיקוניאן והביזנטים בניסיון נואש להשתחרר מעול השלטון הפרסי. כפי הנראה נמלט גואראם לקונסטנטינופול כשהמרד נכשל, ונשאר שם עד שהופיע מחדש בזירה הפוליטית בשנת 588. רושם הרשומות הגאורגי, ג'ואנשר, ציין ברשומות כי בתקופה זו מרדו האיברים בשלטון הפרסי פעם נוספת. אצילי איבריה ביקשו מהקיסר הביזנטי, מאוריסוס, שימנה עליהם שליט מבית המלוכה האיברי. מאוריסוס העניק לגואראם את התואר הביזנטי, "קורופלאטס" ושלח אותו למצחתה. כך התחלפה ממלכת איבריה, שבוטלה בשנת 580 על ידי הסאסאנים, בנסיכות בראשות גואראם. המסורת הגאורגית זוקפת לזכותו של גואראם את הקמתו של מנזר הצלב במצחתה (כיום אתר מורשת עולמית). עם מותו בשנת 590 ירש אותו בנו סטפנוז הראשון.

גואראם היה השליט הגאורגי הראשון שעשה צעד בלתי רגיל לאותם ימים והנפיק מטבעות עם דמותו על דרכמה סאסנית מכסף. מטבעות אלה נקראו מטבעות איבריות-סאסאניות ומאוחר יותר נחתמו בראשי התבות "גנ" על פי התחילית והסופית של השם גורגן, שעל פי הרשומות הגאורגיות, היה השם שבו נקרא גואראם בהתאם ל"גורגנים" המופעים גם ברשומות הביזנטיות.

לקריאה נוספת
------------

* Cyrille Toumanoff, **Studies in Christian Caucasian history**, Georgetown University Press, 1963, p: 434.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גואראם הראשון, נסיך איבריה** בוויקישיתוף

* Ronald Grigor Suny, **The making of the Georgian nation**, 1988, pp: 23 - 25. מסת"ב 0253209153.
* John Robert Martindale and J. Morris, **The prosopography of the later Roman Empire: A.D. 527-641** 1992, Volume III, Cambridge University Press, p: 588. מסת"ב 0521201608, מסת"ב 9780521201605.

הערות שוליים
------------

1. ↑  **ממיקוניאן** (Մամիկոնեան) הוא בית אצולה ארמני.
2. ↑  פרוסופוגרפיה - היסטוריוגרפיה של בעלי מקצוע.
**אגמי אוניאנגה** (צרפתית **Lacs d'Ounianga**) הם סדרה של 18 אגמים מתוקים, מליחים ומלוחים, השוכנים במדבר סהרה בצפונה של צ'אד. האגמים הערוכים בשתי קבוצות - קבוצת "אוניאנגה כביר" (הגדולה) ובה ארבעה אגמים, וכ-40 ק"מ ממזרח לה קבוצת "אוניאנגה זריר" (הקטנה) ובה שוכנים 14 האגמים הנותרים. בשנת 2012 הכריז ארגון אונסק"ו על האגמים כאתר מורשת עולמית.

גאוגרפיה והידרולוגיה
--------------------

צילום אוויר של קבוצת "אוניאנגה זריר". מצפון לאגמים נראית רמת אבן החול ממנה מגיחים מי התהום המזינים את האגמים, וביניהם נראות דיונות החול. במרכז נראה אגם טלי שהוא האגם הגדול בקבוצה.
האגמים הם שרידיו של אגם גדול בהרבה, שהשתרע באזור במהלך תקופה הלחה שפקדה את מדבר סהרה, ואשר החלה לפני 15,000 שנים והסתיימה לפני כ-5,500 שנים. כיום הסביבה צחיחה וכמות המשקעים הממוצעת בה מגיעה לכ-2 מ"מ בשנה בלבד. מקורם של מי האגמים הוא במי התהום שניקוו באקוויפר בתקופה הלחה, ואשר מגיחים למרגלות לרמת אבן חול. צוקיה של רמה זו שכיוונה מצפון-מערב לדרום-מזרח, משתרעים בגובה של כ-50 עד 80 מטרים מצפון לאגמים.

האגם הגדול בקבוצת "אוניאנגה כביר" הוא אגם יואה (Lac Yoa) ששטחו כ-3.5 קמ"ר. הוא שוכן בגובה של 378 מטרים מעל פני הים, ועומקו מגיע לכ-27 מטרים. מי האגם מלוחים ורק אצות ומיקרואורגניזם מסוגלים להתקיים בו. בחלק מהאגמים האחרים של הקבוצה מצויים גם שני מינים של כחוליות (*Spirulina platensis* ו-*Arthrospira platensis*).

כמעט מחצית משטחם של אגמי "אוניאנגה זריר" מכוסה בצמחי מים צפים, ואלה מפחיתים באופן משמעותי את התאיידות המים וממתיקים אותם. האגם הגדול ביותר בקבוצה זו הוא אגם טלי (Lac Teli) השוכן בגובה של 360 מטרים מעל פני הים ועומקו המרבי הוא כ-10 מטרים בלבד. שטחו כ-4.3 קמ"ר, ואף שהוא גדול מאגם יואה, נפח מימיו קטן יותר. ייחודו של אגם טלי הוא בכך שהוא מזין את האגמים הסמוכים לו, ומימיו זורמים אליהם מתחת לפני הקרקע, דרך דיונות החול המפרידות בין האגמים.

אגם יואה

החי והצומח
----------

באזור האגמים חיים מיני יונקים מעטים, הכוללים את השועל, הצבוע, הפנק, הארנבת המצויה והצבי. עם העופות נמנים עופות מים דוגמת הברווז המשויש ומספר ציפורי שיר. בחלק מאגמי "אוניאנגה זריר" שמימהם מתוקים, חיים דגים, דו-חיים וחסרי חוליות.

האדם
----

לחופו של כל אחד משני האגמים הגדולים בשתי הקבוצות (יואה וטלי) שוכן כפר. בכפר אוניאנגה כביר שלחופי אגם יואה מתגוררים כ-9,000 איש, ובאוניאנגה זריר שליד אגם טלי חיים כאלף איש. התושבים מתפרנסים מגידול ירקות ופירות, בעיקר תמרים. אזור האגמים מוגן בחוק מאז שנת 2008, ואיכויותיו הטבעיות שמורות בזכות ריכוז האוכלוסייה הקטן בסביבה והתיירות המעטה הפוקדת אותה.

ראו גם
------

* ימת צ'אד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגמי אוניאנגה** בוויקישיתוף

| דגל צ'אדדגל צ'אד סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בצ'אד |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אגמי אוניאנגה • מסיב אנדי: נוף טבעי ותרבותי |

 |
**חדקן שיניים סיני** (שם מדעי: *Psephurus gladius*) הוא מין נכחד של דג ממשפחת חדקני השיניים שבסדרת החדקנאים והיה המין היחיד בסוגו. הוא חי באגני הנהרות הגדולים, היאנגצה והנהר הצהוב, שבסין וחי גם במים המלוחים שלשפכי הנהרות.

מאפיינים
--------

מין זה היה דג גדול מאוד ואחד מהגדולים שבבני סדרתו. אורכו יכול היה להגיע ל-3 מטרים (9.8 רגל) ומשקלו ל-300 ק"ג. הוא היה בעל חוטם גדול מאוד ולסת עליונה גדולה מהתחתונה. לדג היית רשת "מזיפות" בדומה ללווייתנאים איתה הוא היה מסנן יצורי פלנקטון מהמים ובולע אותם.

דיג חדקן השיניים הסיני התנהל במשך מאות שנים, ובשנות ה-70 הגיע שלל התפיסה לכ-25 טונות. מאז שנות ה-90 סווג חדקן שיניים סיני על ידי ה-IUCN כנתון בסכנת הכחדה חמורה ולא נצפה פרט חי שלו מאז שנת 2003. ב-2019 התפרסם מסמך מאת מכון המחקר הסיני לדגה ובו דווח כי המין נכחד סופית, ככל הנראה בין 2005 ל-2010, אם כי נכחד למעשה כבר ב-1993. ביולי 2022 הרשימה האדומה של IUCN התעדכנה ושינתה את מצב שימורו ל"נכחד".

הסיבה העיקרית להכחדת חדקן השיניים הסיני הייתה בנייתם של סכרי גזובה ושלושת הערוצים, אשר גרמו להפרדה בין האוכלוסיות ולחסימת חזרת הבוגרים מן הים אל פנים היבשת על מנת להשריץ. דיג יתר שימש גם הוא גורם משמעותי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדקן שיניים סיני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* אתר למנויים בלבד ניו יורק טיימס, חדקן השיניים הסיני נכחד, באתר הארץ, 26 בינואר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדקן שיניים סיני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| חדקנאים |
| --- |
| חדקניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן | חדקן סיבירי • חדקן קצר אף • חדקן יאנגצה • חדקן האגם • חדקן רוסי • חדקן ירוק • חדקן סחלין • חדקן אדריאטי • חדקן נודיבנטריס • חדקן אטלנטי • חדקן פרסי • שטירל • חדקן יפני • חדקן סיני • חדקן זוהר • חדקן אירופי • חדקן לבן |
| הוסו | בלוגה • קלוגה |
| סקפירינכוס | סקפירינכוס אלבוס • סקפירינכוס פלטורינכוס • סקפירינכוס סוטקוסי |
| פסודוסקפירינכוס | חדקן סיר דריה • חדקן גמדי • חדקן אמו דריה |

 |  |
| חדקני שיניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן שיניים אמריקאי (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים אמריקאי |
| חדקן שיניים סיני (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים סיני |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292754305171
* LCCN: sh00003656

 |