recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, ואף שהמידע בו כנראה אמין רצוי להוסיף לו מקורות. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

"**אלגוריה על השפעת הממשל הטוב והרע**" הוא שמה של סדרת פרסקאות מאת הצייר האיטלקי, בן תקופת הרנסאנס אמברוג'יו לורנצטי (Ambrogio Lorenzetti). הפרסקות, המכסים שלושה קירות ב"פאלאצו פובליקו" (Palazzo Pubblico) בעיר סיינה צוירו בין השנים 1337–1340. הם מהווים אחת מיצירות האמנות החילוניות החשובות ביותר של תקופת הפרוטו-רנסאנס באיטליה. חשיבות נוספת היא בהצגה של אחד מתיאורי הנוף הריאליסטים הראשונים של עיר רנסאנסית ושל האזור הכפרי שבצידה.

הפרסקאות מצוירים על קירות "היכל התשעה" ("Sala dei Nove") הידוע גם כ"היכל השלום" ("Sala della Pace"), חלל ששימש כמקום הפגישות והכינוסים של שליטי העיר סיינה, שהם אלו שהזמינו את הפרסקו. משמעותה של אלגוריה בציור מובעת בעימות בין הממשל הרע לבין הממשל החילוני הנאור, המתוארים על גבי שני קירות מנוגדים. "הממשל הטוב" מתואר כהיכל משפט ובמרכזו דמות של גבר השופט את האנשים לחסד ולשבט. התיאור מאזכר את תיאור יום הדין האחרון באמנות הנוצרית. לצידו של השופט, היושב על גבי ספסל יושבות האנשות של מידות טובות כגון שלום, המתוארת כאישה בלונדינית הלבושה בגד לבן.

לצד תיאור המשפט מופיעה האנשה נוספת של מידת הצדק, בדמותה של אישה היושבת על כס. מעליה מופיע דמות מרחפת המהווה האנשה של מידת החוכמה. דמותה של "צדק" מאזכרת את האיקונוגרפיה של דמות מריה "מלכת השמיים", שהוא אחד מן התארים של מרים, אם ישו. דמות זו שימשה כפטרוניתה של העיר סיינה.

ה"ממשל הרע" מתואר באופן הפוך לממשל הטוב. במרכז תיאור השליט כדמות שטנית בעלת קרניים. הפרסקו מציין כי שליט זה הוא "טירן", כלומר שליט עריץ. הדמות עטויה גלימה מוזהבת ומחזיקה בידה גביע מוזהב. מתחתיה מצוירות 6 מידות רעות: אכזריות, רמאות, זיוף ורוגז, חוסר הרמוניה ורשעות. לרגליה מתוארת עז, המסמלת תאוה.

גלריה
-----

* "האלגוריה על השפעת הממשל הטוב על העיר והכפר" (פרט המציג את תיאור הכפר)"האלגוריה על השפעת הממשל הטוב על העיר והכפר" (פרט המציג את תיאור הכפר)
* "האלגוריה על השפעת הממשל הטוב על העיר והכפר" (פרט המציג את תיאור העיר)"האלגוריה על השפעת הממשל הטוב על העיר והכפר" (פרט המציג את תיאור העיר)
* "האלגוריה על השפעת הממשל הטוב על העיר והכפר" (פרט המציג את השליט הטוב)"האלגוריה על השפעת הממשל הטוב על העיר והכפר" (פרט המציג את השליט הטוב)
* "אלגוריה על השפעת הממשל הרע על העיר והכפר" (פרט המציג את השליט הרע)"אלגוריה על השפעת הממשל הרע על העיר והכפר" (פרט המציג את השליט הרע)
* "אלגוריה על השפעת הממשל הרע על העיר והכפר" (פרט מתוך תיאור הכפר)"אלגוריה על השפעת הממשל הרע על העיר והכפר" (פרט מתוך תיאור הכפר)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלגוריה על השפעת הממשל הטוב והרע** בוויקישיתוף
**קאלב/קארמו** (באסטונית: **BC Kalev/Cramo**) היא קבוצת כדורסל אסטונית מהעיר טאלין, המתמודדת בליגת העל האסטונית, בליגה הלטבית-אסטונית וביורופקאפ.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה ב-1998 ואוטמטית העפילה לליגת העל האסטונית, לאחר מספר שנים בהם הקבוצה לא השיגה הישגים, זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה בשנת 2005 ומאז הקבוצה הגיעה בכל שנה (למעט עונת 2019/2020 שהופסקה בגלל מגפת הקורונה) לטופ 3 בליגה האסטונית וכיום נחשב למועדון הטוב ביותר באסטוניה.

ההופעה האירופית הראשונה של הקבוצה הייתה בעונת 2005/2006 ביורוצ'לנג'. בעונות 2007/2008 ו2013/2014 הקבוצה השתתפה ביורוקאפ והודחה בשלב הבתים בשני העונות. כיום הקבוצה משתתפת במעפלים האירופאים של פיב"א, ב-2021 הפכה להיות הקבוצה האסטונית הראשונה שהעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות, כיום הקבוצה משתתפת ביורופקאפ ובעונת 2022/2023 הגיעה לשלב חצי הגמר.

לאורך השנים, הקבוצה השתתפה במספר תחרויות אזוריות, הקבוצה הצטרפה לליגה הבלטית ב-2005 והישג השיא שלה היה מקום 3 בעונת 2012/2013, לאחר פירוקה של הליגה הבלטית ב-2018, הצטרפה הקבוצה לליגה הלטבית-אסטונית, בעונתה הראשונה הגיעה הקבוצה למקום השלישי ובעונת 2021/2021 זכתה הקבוצה במפעל. ב-2009 השתתפה לראשונה הקבוצה בליגה המאוחדת של VTB ופרשה ממנה ב-2022 בשל מלחמת אוקראינה–רוסיה, הישג השיא של הקבוצה היה מקום 9. במקום הליגה המאוחדת של הVTB הקבוצה הצטרפה בעונת 2022/2023 לליגה הצפון אירופית.

בעונת 2023/2024 התמודדה במוקדמות ליגת האלופות והודחה בסיבוב הראשון ובעקבות זאת תשחק ביורפקאפ.

תארים והישגים
-------------

* **ליגת העל האסטונית:**
	+ אליפות (13): 2005, 2006, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021, 2023
	+ סגנות: 2007, 2008, 2015
* **הגביע האסטוני**
	+ זכייה (8): 2005, 2006, 2007, 2008, 2015, 2016, 2020, 2022
	+ סגנות: 2009, 2011, 2013, 2021
* **הליגה הלטבית-אסטונית:**
	+ זכייה (1): 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאלב/קראמו** בוויקישיתוף
 אתר האינטרנט הרשמי של קאלב/קראמו

| **יורופקאפ עונת 2022/2023 - שלב הבתים** |
| --- |
| **בית א'**
ישראלישראלהפועל גליל עליון
גרמניהגרמניהניינרס קמניץ
גרמניהגרמניהברוזה במברג
קוסובוקוסובו קייבי ילי | **בית ב'**
טורקיהטורקיהגזיאנטפ
ישראלישראל הפועל חיפה
אוסטריהאוסטריה סוואנס גמונדן
בלגיהבלגיהאנטוורפ ג'יינטס | **בית ג'**
הולנדהולנדדן בוס
פורטוגלפורטוגל פורטו
שווייץשווייץ פרייבורג אולימפיק
אסטוניהאסטוניה פרנו סדם | **בית ד'**
בולגריהבולגריה בלקן בוטבגרד
צ'כיהצ'כיהאופבה
סלובקיהסלובקיה פטריוטי לוויצה
קפריסיןקפריסיןקראבנוס | **בית ה'**
רומניהרומניה מוניצ'יפל אוראדיה
ספרדספרד אוניקאחה מאלגה
בלגיהבלגיהקנגורו מכלן
בולגריהבולגריהרילסקי ספורטיסט | **בית ו'**
הולנדהולנד דונר חרונינגן
איטליהאיטליה ניו באסקט ברינדיזי
אוקראינהאוקראינהבודיוולניק קייב
אסטוניהאסטוניהקאלב/קראמו | **בית ז'**
פוליןפוליןק.ק. ולוצלאווק
פינלנדפינלנד קרהו
הונגריההונגריה פורטרס קורמנד
פורטוגלפורטוגלספורטינג ליסבון | **בית ח'**
גרמניהגרמניהקריילסהיים מרלינס
טורקיהטורקיה טופאש בורסה
רומניהרומניה CSO וולנטרי
רומניהרומניהמוניצ'יפל קראיובה |
**ירון פרנסקי** (3 באפריל 1959 – 8 בספטמבר 2023) היה כנר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד לשמחה ולגרשון ברחובות וגדל במושב בית עובד, שם היה לסבו משק חקלאי. בגיל 13 שב עם הוריו לרחובות.
פרנסקי החל את לימודי הכינור עם אביו, שהיה כנר, מלחין, מעבד, מנצח, ומורה לנגינה בחלילית.
שירת בצה"ל במשטרה הצבאית (לאחר שלא התקבל לתזמורת צה"ל) ולאחר שחרורו המשיך את לימודיו אצל ישראל עמידן ובאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל יאיר קלס.

למד בגרמניה אצל אנדרה גרטלר ובארצות הברית אצל דורותי דיליי, פרנקו גולי והנרי טמיינקה.
בגיל 21 נבחר לכהן ככנר ראשי בתזמורת הסימפונית של נאשוויל (ארצות הברית), ובהמשך כיהן ככנר ראשי בתזמורת הסימפונית של צ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית) ושל ג'קסונוויל (פלורידה).

בשנת 1986 שב לישראל בהזמנתו של מנדי רודן, לכהן ככנר ראשי של הסינפונייטה הישראלית באר שבע.

ב-1989 הוזמן על ידי נעם שריף לכהן ככנר ראשי ועוזר מנצח בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, שבה ניגן כ-5 שנים.

ב-1994 שב לסינפונייטה הישראלית באר שבע, ככנר ראשי ומשנה למנהל המוזיקלי, הוא כיהן בשני התפקידים עד לפרישתו בספטמבר 2020.

בשנותיו האחרונות הופיע כנגן ראשי אורח בתזמורות בספרד ובגרמניה. הוזמן להוביל את תזמורת בית האופרה "סן קרלו" בנאפולי. הוביל את תזמורת הפסטיבל הבינלאומי במקסיקו סיטי והוזמן קבוע כמחליף בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.

ירון פרנסקי הוזמן להופיע כסולן וכמנצח בישראל ומחוצה לה, והרבה להופיע בהרכבים קאמריים. הוא לקח חלק בפסטיבלים חשובים כמו: שלזוויג-הולשטיין בגרמניה, ארנן בשווייץ, פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון ועוד.
ניגן בהרכב המוזיקלי "רביעיית ראשונים" כ-30 שנה.

במקביל לקריירה המוזיקלית שלו הוא גם היה מטפל מוסמך בשיטת טיפול בילדים אוטיסטים הנקראת "הומוריקה", המשלבת הומור ומוזיקה.
החל משנת 2017 לערך, פרנסקי התנדב בקונסרבטוריון העירוני במסגרות שונות - עבודה עם הרכבים קאמריים, מתן שיעורים פרטיים בכינור, שיפוט בתחרויות והופעות בהתנדבות בבתי אבות בעיר.
בשנים האחרונות, הוא גם הרבה לעצב תכשיטים מזהב וכסף.
בקיץ 2022 עבר פרנסקי לארצות הברית ויעקב רובינשטיין נכנס לתפקידו ככנר הראשי בסינפונייטה.

חיים אישיים
-----------

בשנות ה-80 הכיר את אשתו הראשונה, גילה לבית לנג, בבאר שבע. השניים השתקעו בשכונת נווה נוי בבאר שבע ונולדו להם שני ילדים. בהמשך התגרשו בני הזוג. 
מ-10 בספטמבר 2020 היה נשוי בשנית לכנרת תמי סימור.

פרנסקי נפטר ב-8 בספטמבר 2023. נטמן בבית העלמין ברחובות.

קישורים חיצוניים
----------------

* עודד בר-מאיר, להתאהב בבאר שבע: נגני הסינפונייטה שבאו בגלל המוזיקה ונשארו בגלל העיר ‏, mynet באר שבע, 1 ביוני 2018
* יהלי אוזן, צל"ש השבוע: ירון פרנסקי, באתר b7net‏, 30 ביולי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  נפרדים מהכנר הראשי של הסינפונייטה, באתר מקומונט, 6 בספטמבר 2020
2. ↑  סינפונייטת באר שבע מגייסת כשרון חדש: כנר ראשי חדש לסינפונייטה הישראלית באר שבע, באתר negevnews‏, 31 ביולי 2022
3. ↑
**זוראן בלדובלייב** (במקדונית: **Зоран Балдовалиев**; נולד ב-4 במרץ 1983) הוא כדורגלן מקדוני המשחק בעמדת החלוץ בדריטה בוגווינייה.

קריירה
------

בלדובלייב התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של בלשיצה. בעונתו השנייה במועדון, רשם 21 שערים ב-33 משחקים וסיים שני כסגן מלך שערי הליגה. בשנת 2003 בלדובלייב הצטרף לפובילקלום צליה מליגת העל הסלובנית ובעונתו השנייה זכה עם המועדון בגביע. בקיץ 2005 חתם במיל-מואן מליגת העל האזרית וכעבור חצי שנה חתם בוונטספילס הלטבית.

בקיץ 2006 חתם בלוקומוטיב פלובדיב מליגת העל הבולגרית במדיה כבש 11 שערים ב-12 משחקים וכעבור שנה חתם בלוקומוטיב סופיה. בינואר 2010 הצטרף לעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית עמה היה שותף לעליה של המועדון בליגת העל ואף המשיך לשחק חצי עונה נוספת בקבוצה. בינואר 2011 חתם באנוסיס נאון פאראלימני מליגת העל הקפריסאית.

בהמשך הקריירה שיחק בנג'ראן, אל-קאדסיה, הוריזונט טורנובו, קרקירה, צ'יאסו, אולימפיאקוס וולוס, אקדמיה פאנדב, גיוכטאס, טיקווש וכיום משחק בדריטה בוגווינייה.

ב-9 בפברואר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקדוניה בתיקו 2-2 נגד קרואטיה. ב-12 בנובמבר 2005 הבקיע את שערו היחידה בנבחרת בניצחון 1-2 נגד ליכטנשטיין. בלדובלייב רשם 4 הופעות בנבחרת, כולם במשחקי ידידות.

תארים
-----

פובילקום צליה
* הגביע הסלובני: 2004/2005

עירוני קריית שמונה
* ליגה לאומית: 2009/2010

קריקרה
* הליגה היוונית השנייה: 2013/2014

אקדמיה פאנדב
* הליגה המקדונית השנייה: 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
**מיכל עדן** (נולדה ב־7 בינואר 1969) היא עורכת דין ישראלית ופעילה מרכזית למען זכויות להט"ב בישראל. בין השנים 1998–2003 כיהנה כחברת מועצת העיר תל אביב-יפו מטעם מרצ תל אביב-יפו. עדן פעילה פוליטית וחברתית המזוהה בעיקר עם המאבק הפמיניסטי והלהט"בי.

כיום שותפה במשרד עורכות הדין עירא הדר ומיכל עדן המתמחה בזכויות קהילת הלהט"ב, וכן במעמדן המשפטי של מגוון המשפחות האלטרנטיביות. כעורכת דין עדן מסייעת לחברי וחברות קהילת הלהט"ב בשלל תחומים, לרבות פונדקאות, זוגיות גאה, הורות להט"בית, אימוץ להט"בי, אפוטרופסות, הסדרת מעמדם של בני זוג זרים, זכויות כלכליות בתחום העבודה והפנסיה. במסגרת פעילותה המשפטית, הובילה גם לתקדימים פורצי דרך למען הקהילה הגאה.

קורות חייה
----------

מיכל עדן נולדה בשנת 1969 בהרצליה. בגיל 22, החלה להתנדב באגודת הלהט"ב. לאחר מכן הצטרפה לארגון קל"ף (קהילה לסבית פמיניסטית), והייתה אחת הפעילות הבולטות בארגון. עדן התנדבה גם במרכז סיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית תל אביב. לאחר רצח רבין הצטרפה למרצ והחלה בפעילות פוליטית בפורום הנשים של מרצ ובפורום "גאות" לזכויות הלהט"ב במפלגה.

בשנת 1998 נבחרה למקום השני ברשימת מרצ למועצת עיריית תל אביב-יפו, ולאחר הבחירות המוניציפליות הייתה לחברת מועצת העיר. בכך, הייתה עדן נבחרת הציבור המוצהרת הראשונה של קהילת הלהט"ב. בשנת 2000 נבחרה להיות יושבת ראש פורום "גאות" - הפורום לזכויות ההומואים, הלסביות, הביסקסואלים והטרנסג'נדרס של מפלגת מרצ.

כחברת מועצת העיר ארגנה את העצרת היחידה לזכר נפגעי מהומות אוקטובר, הנציחה נשים מנהיגות בשמות רחובות העיר תל אביב-יפו, יזמה שריון לנשים בדירקטוריונים של תאגידי העירייה (ל-30%, לאחר מכן יעל דיין העלתה את השריון ל-40%). בנוסף, הצליחה להשוות את הרישום והזכויות של בני זוג מאותו המין בשירותים העירוניים לאלה של בני זוג ממינים שונים, דבר שהרגיז את האוכלוסייה הדתית בעיר והיווה תקדים, שכן הייתה זו הפעם הראשונה שרשות מקומית בישראל הכירה בבני זוג מאותו המין.

הפרויקט הגדול ביותר של עדן בעירייה היה "בית דרור" בנווה צדק: הוסטל לבני נוער להט"ב שסולקו מביתם עקב נטייתם המינית או השתייכותם המגדרית. בבית זה יכולים אותם נערים לשהות עד גיל 18, תוך כדי פעילות גישור מטעם המוסד על מנת לחדש את הקשר עם המשפחה. בנוסף דואגים להשאיר את בני הנוער במסגרת של לימודים או עבודה, במידת האפשר. המוסד ממומן על ידי עיריית תל אביב-יפו ומשרד הרווחה. כאשר נפתח המוסד נתלו פשקווילים בשכונת נווה-צדק עליהם נכתב "סכנה לילדי העיר" וססמאות נוספות בגנות "בית דרור".

בשנת 2003 התמודדה על מקום ברשימת מרצ בבחירות לכנסת, אולם הגיעה למקום ה-32 הלא ריאלי. לאחר הפסקה של כשנתיים בפעילות פוליטית לצורך לימודי משפטים, התמודדה גם לקראת בחירות 2006 כמועמדת היחידה מקהילת הלהט"ב במרצ אך נבחרה למקום ה-16, הלא ריאלי.

ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכתה עדן להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.

קישורים חיצוניים
----------------

* מחר ייערך הרישום הזוגי הראשון לגייז בת"א
* הניצחון החשוב של רחל אלגבסי שזוגתה נספתה באסון הכרמל

הערות שוליים
------------

1. ↑  ים יהושוע, תל אביב אישרה השוואת הטבות לזוגות חד מיניים, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2002
2. ↑  ג'ורג' אבני, היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, מאקו גאווה, 7 ביוני 2015
**קנת' "קן" קרסון** (באנגלית: **Kenneth "Ken" Kurson**, נולד ב-23 באוקטובר 1968) הוא יועץ פוליטי, עיתונאי, וסופר אמריקאי. כיום (מתחילת 2017) משמש כעורך הראשי של "הניו יורק אובזרוור". הוא שימש בעבר כסגן נשיא בכיר בג'יימסטאון ושות, חברת ייעוץ פוליטי המבוססת בוושינגטון הבירה ופרינסטון, ניו ג'רזי. PolitickerNJ דירגו אותו כ 71 בדירוג המשפיעים ביותר בניו ג'רזי, ברשימת האנשים החזקים של 2009.

עבודה עם רודי ג'וליאני
----------------------

קרסון חיבר בשיתוף עם ראש העיר לשעבר של ניו-יורק רודי ג'וליאני את הספר "מנהיגות". הספר, שפורסם באוקטובר 2002, הפך מיידית לרב-מכר, ושהה עשרים וחמישה שבועות ברשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס, כולל חמישה שבועות כמספר אחד. עם מעל מיליון עותקים מודפסים, "מנהיגות" זכה לשבחים מהמבקרים, כולל ביקורות מעולות בניו-יורק טיימס ("בטוח, פריימר דינמי על בסיס אתיקה עסקית, והתנהלות אצילית תחת לחץ"), ה"ביקורת הספרים של הניו-יורק טיימס" ("חסון, עם הבזקים של שנינות ייחודית"), ביזנס וויק ("סוער, לא אפולוגטי, וניחן בתשוקה עזה").

קישורים חיצוניים
----------------

* קן קרסון, ברשת החברתית אינסטגרם
* קן קרסון, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑   2009 NJ Power List (הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599036705171
* BIBSYS: 4074660
* BNE: XX1613360
* BnF: cb144703569 (data)
* ISNI: 0000 0000 6657 1827
* LCCN: n97114157
* MusicBrainz: 78aa07cc-3404-4307-9a1c-0f1ea8d9d15a
* NKC: mzk2015887057
* NTA: 241657431
* SUDOC: 080927521
* VIAF: 27291198
* WorldCat: lccn-n97114157

 |
**המלחמה האנגלו-צרפתית** (בצרפתית: **Guerre de Guyenne**) הייתה סכסוך בין השנים 1294–1298 ו-1300–1303 סביב גסקוניה. הסכם פריז (1303) סיים את הסכסוך.

אקוויטניה וגסקוניה
------------------

סכסוך רציני התעורר בשנת 1293, כאשר התנגשויות בין מלחים צרפתים ואנגלים גרמו לפיליפ הרביעי, מלך צרפת לזמן את הווסאל שלו לפרלמנט. כאשר טירות גסקוניה שנכבשו על ידי הצרפתים כחלק מההסכם לא הוחזרו לאנגלים לפי לוח הזמנים, אדוארד הראשון, מלך אנגליה ויתר על שבועת האמונים שלו והתכונן להילחם למען אקוויטניה. המלחמה שהתפתחה (1294–1303) נטתה לטובת פיליפ הרביעי, שצבאותיו חדרו עמוק לתוך גסקוניה.

פלנדריה
-------

אדוארד חידש ברית עם פלנדריה ונסיכים צפוניים אחרים. הוא פתח במערכה בשיתוף עם רוזן פלנדריה באוגוסט 1297, אך נתקל בתבוסה מצד כוח צרפתי בראשות רובר השני, רוזן ארטואה, ובמהלך שביתת נשק מאוקטובר 1297 עד 1303 קבעו המלכים היריבים את הסטטוס קוו. השלום של 1303 המשיך להוות פוטנציאל לסכסוך, על ידי החזרת הדוכסות לאדוארד בתמורה לשבועת אמונים.

תוצאה של מלחמה ראשונה זו הייתה חוסר כפיפות כרוני של פלנדריה. לאחר כניעתו וכליאתו של הרוזן, העירוניים הפלמיים מרדו בחיל המצב הצרפתי, והאבירים הצרפתים ספגו תבוסה איומה בקרב דורבנות הזהב ביולי 1302. לאחר מכן התהפך המצב. אך רק בשנת 1305 ניתן היה להגיע להסדר המספק את המלך.

לאחר מכן
--------

בתקופה שבה הלחימה הטילה עומס חסר תקדים על משאבי המלוכה, גסקוניה סיפקה גם כוח אדם. אף מלך אנגלי, לפיכך, לא יכול היה להרשות לעצמו להסתכן בכיבוש צרפתי של גסקוניה, כי יותר מדי עמד על כף המאזניים.

המלכים האנגלים כדוכסי אקוויטניה היו חייבים נאמנות פיאודלית למלך הצרפתי והטענות הסותרות של ריבונות וצדק היו מקור תדיר למחלוקות. בהתחשב באי הנוחות של מערכת היחסים הפיאודלית, זה עשוי להיראות מפתיע ששום סכסוך רחב יותר לא צמח ממצב גסקוניה לפני שנות ה-30 של המאה ה-14. אולם עד לאותו עשור המתיחויות שנבעו מהעמדה האנגלית בגסקוניה הוכלו ולא יצאו מכלל שליטה. המלחמה סימנה קו פרשת מים ביחסים בין שתי המעצמות.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Encyclopædia Britannica, France – Foreign relations
2. 1 2 3  The Origins of the Hundred Years War, History Today, John Maddicott, Published in Volume: 36 Issue: 5, 1986
3. ↑  Ginger M. Lee, "French War of 1294–1303", in Ronald H. Fritze and William Baxter Robison (eds.), *Historical Dictionary of Late Medieval England, 1272–1485* (Greenwood, 2002), pp. 215–16 מסת"ב 9780313291241.
**רן שלהבי** (נולד ב-16 ביוני 1987) הוא פעיל חברתי ישראלי המכהן כמנכ"ל האגודה למען הלהט"ב בישראל. ומהווה גורם מרכזי במאבק של הקהילה הגאה בישראל.

קורות חייו
----------

שלהבי נולד במושב בית יצחק, שירת כפקח טיסה בחיל האוויר. עם שחרורו מצה"ל החל לעסוק בתחום השיווק והפרסום והיה מעורב במספר קמפיינים חברתיים כגון אירוע ״אקספו״ המסחרי לקהילה הגאה שנעשה ב-2014 בדיזנגוף סנטר, וקמפיין נייקי בו השתתפו חברי קהילה מהקשת הטרנסית.

### פעילות ציבורית

התחיל את דרכו כמתנדב באגודה בשנת 2015, ניהל והקים את מחלקת הדיגיטל של הארגון בהתנדבות ולאחר מכן כיהן כסמנכ"ל באגודה והוביל את מערך שירותי הפרט בארגון. בנוסף לקח חלק בולט במחאות והישגים למען הקהילה, בניהם במחאת השוויון בקיץ 2018 ובמחאת ״המטוס הגאה״ שאילצה את ממשלת ישראל להעביר 11 מיליון שקלים למען רווחה לקהילה הגאה, במקום לתיירות גאה. בשנת 2020 הוביל את קמפיין ״משפחה ישראלית גאה״, את הקמת הקליניקה למשפחה הגאה ע״ש אמיר פרישר גוטמן, רתימת טחינת "אל ארז" לתרומה למען הקהילה הגאה הערבית ואת התכנית של לייצוג וליווי משפטי ללא תשלום לקשת הטרנסית של האגודה. בנוסף, הוביל פרויקט לקיצור זמן הטיפול בפניות לאגודה למחצית מהזמן.
החל משנת 2016 מתגורר ברמת גן ולוקח חלק פעיל בשינוי למען הקהילה הגאה ברמה המוניציפלית ברמת גן. במהלך הבחירות בשנת 2018, היה חבר רשימת ״רמת גני״ אשר מחזיקה את תיק הקהילה הגאה בעיר.

בחודש מאי 2021 נבחר על ידי הוועד המנהל של האגודה לכהן כמנכ״ל הארגון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רן שלהבי** בוויקישיתוף
* רן שלהבי, ברשת החברתית LinkedIn
* רן שלהבי, מנכ״ל ״האגודה למען הלהט״ב: ״הרחבת מעני הטיפול והייעוץ לקהילת הלהט״ב״, אתר משרד הרווחה, 16.12

הערות שוליים
------------

1. ↑  אקספו גאווה: חגיגה להט"בית שלמה בדיזינגוף סנטר, באתר mako, ‏2014-05-16
2. ↑  ארבע טרנסג'נדריות מקומיות בקמפיין החדש של נייקי - וואלה! אופנה, באתר וואלה!, ‏2017-02-08
3. ↑  "Case Study: סדר ארגוני חדש באגודה למען הלהט"ב". *TheMarker*. נבדק ב-2021-12-18.
4. ↑  Yaya52 הגב, הבחירות המוניציפליות -אלו הלהט"בים שרוצים לייצג אתכם במועצות המקומיות, באתר wdg.co.il, ‏2018-10-22
5. ↑  רן שלהבי נבחר לכהן כמנכ"ל האגודה למען הלהט"ב | mako גאווה, באתר mako, ‏2021-04-28
**פין ברטלס** (בגרמנית: **Fin Bartels**, נולד ב-7 בפברואר 1987) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

ברטלס, יליד קיל שבגרמניה המערבית, הצטרף להולשטיין קיל בשנת 2002, כאשר היה בן 15. בשנת 2005 החל לשחק הן בקבוצה הבוגרת של המועדון והן בקבוצת המילואים. בקיץ 2007 חתם ברטלס בהנזה רוסטוק, שעלתה לבונדסליגה באותו קיץ. את שער הבונדסליגה הראשון שלו הבקיע בבעיטת מספרת מול ארמיניה בילפלד במרץ 2008. באותה עונה, הבקיע ברטלס ארבעה שערים, אך נשר עם הקבוצה אל הבונדסליגה השנייה. ברטלס נשאר בהנזה רוסטוק גם בעונת 2008/09, בה הבקיע שישה שערי ליגה, ובעונת 2009/10, בה הבקיע ארבעה שערים, ונשר עם הקבוצה ליגה נוספת, לאחר הפסד במבחני הישרדות מול אינגולשטאדט 04. לאחר ירידת הליגה עם רוסטוק, עזב ברטלס את המועדון בקיץ 2010, וחתם בפ.צ. סנט פאולי, שעלתה באותו קיץ לבונדסליגה. בעונת 2010/11, ערך ברטלס את הופעת הבכורה שלו בסנט פאולי במחזור השישי מול בורוסיה דורטמונד. באותה עונה הבקיע ברטלס שני שערים, ונשר עם סנט פאולי לבונדסליגה השנייה. ברטלס נשאר בסנט פאולי שלוש עונות נוספות, כאשר בעונת 2011/12 הבקיע שישה שערים והחמיץ עם קבוצתו את המקום במבחני העלייה לבונדסליגה בגלל הפרש שערים נחות משל המקום השלישי, בו הייתה פורטונה דיסלדורף. בשתי העונות הבאות, הבקיע ברטלס שבעה שערים בכל עונה, אך סנט פאולי סיימה במרכז הטבלה.

בקיץ 2014 חתם ברטלס בורדר ברמן מהבונדסליגה על חוזה לשלוש שנים. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2014/15, הבקיע ברטלס ארבעה שערים, וסיים עם הקבוצה במקום העשירי, לאחר שבמשך מחצית עונה הקבוצה הייתה שקועה מתחת לקו האדום. בעונת 2015/16 הבקיע ברטלס שמונה שערים, כשהוא משתף פעולה בחוד ההתקפה עם קלאודיו פיסארו ועם זלטקו יונוזוביץ'. גם בעונה זו בילו ברטלס וברמן בעיקר במאבקי התחתית, וניצלו ממבחני הישרדות במחזור האחרון. בקיץ 2016 האריך ברטלס את חוזהו עד לקיץ 2019.

קריירה בינלאומית
----------------

לברטלס הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, שנערכה בשנת 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פין ברטלס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אוו מוסה מאזו** (בצרפתית: **Ouwo Moussa Maâzou**; נולד ב-25 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן ניז'רי המשחק בעמדת החלוץ בדיפרדאנג' 03.

קריירת מועדונים
---------------

מאזו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת פאן המקומית. בקבוצה הבוגרת שיחק שנתיים וחצי כבש 48 שערים ב-75 משחקים. בינואר 2008 חתם לוקרן מליגת העל הבלגית. עד מהרה, הפך מאזו לשחקן מוביל בקבוצה וכבש 6 שערים ב-9 משחקיו הראשונים.

ב-3 בינואר 2009 חתם בצסק"א מוסקבה תמורת 4.8 מיליון אירו, וב-12 במרץ הצטרף לקבוצה לאחר שזו העפילה לשמינית גמר גביע אופ"א. בינואר 2010 הושאל למונקו מליגת העל הצרפתית עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה. עונה לאחר מכן חתם בבורדו, ובינואר 2011 חזר למונקו. בהמשך שיחק גם בזולטה ורכם ולה מאן.

ביולי 2013 חתם בויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית.

באוגוסט 2014 חתם במאריטימו. ב-28 בינואר 2015 חתם בצ'אנגצ'ון יטאי מליגת העל הסינית.

בפברואר 2016 חתם רנדרס מליגת העל הדנית.

ביולי 2016 חתם באז'אקסיו לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. אז'אקסיו מימשה את האופציה על מאזו, אך ב-31 באוגוסט 2017 חתם בלאנס לשלוש שנים. בדצמבר 2018 שוחרר מהמועדון.

בינואר 2019 חתם באוהוד מליגת העל הסעודית.

ב-23 בספטמבר 2019 חתם בסקציה נס ציונה מליגת העל.

ב-21 בינואר 2021, מאזו חתם ביוניש אש מליגת העל הלוקסמבורגית.

בקיץ 2022 מאזו חתם בדיפרדאנג' 03.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-31 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניז'ר בהפסד 0–1 לאוגנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. ב-10 באוקטובר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד מצרים.

באפריל 2015 הודיע על פרישה מהנבחרת, על רקע פיטוריו של מאמן הנבחרת גרנוט רוהר. עם זאת, כעבור חצי שנה חזר לנבחרת ובמשחק החזרה שלו כבש צמד בניצחון 0–2 נגד סומליה.

מאזו השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2012 וגביע אפריקה לאומות 2013. מאזו הוא מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים עם 13 שערים בנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסה מאזו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏מוסא מאזו חתם לעונה אחת בנס ציונה, באתר ערוץ הספורט, 23 בספטמבר 2019

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מוסה מאזו"**.
אנימציה של פעולת תותח ימי בריטי מדגם Mark I בקוטר 15 אינץ' (381 מ"מ), אשר היה בשימוש הצי הבריטי בין השנים 1913–1959
ירי תותחים ימיים בקוטר 406 מ"מ מאוניית מערכה מסדרת איווה "איווה" של הצי האמריקאי. בתותחים אלה ניתן לשגר פגזים בעלי ראש קרב גרעיני עד לטווח של 38 ק"מ
**תותח ימי** הוא תותח המורכב על ספינת מלחמה. תותחים אלו משמשים להתקפת ספינות אויב בעת לוחמה ימית, או להפצצת מטרות על היבשה. לעיתים המונח "תותח ימי" מתייחס לתותחי חוף המוצבים על היבשה במטרה לטווח ספינות, למנוע מעברן או כניסתן לאזורי חוף. קיימת אף הבחנה בין תותח ימי לבין תותח סיפון שהוא תותח בעל קוטר קטן יותר ומותקן על ספינות מלחמה קטנות יותר, ספינות סיור ומשחתות.

תקופת השיא בפיתוח ובשימוש בתותחים ימיים החלה עם הופעתן של אוניות מערכה דוגמת אה"מ דרדנוט. תקופה זו, בה תותחים ימיים היו נשק בעל עוצמה אסטרטגית, נמשכה החל משנת 1906 ועד לתחילת מלחמת העולם השנייה. באותה תקופה אוניות מערכה צוידו בתותחים ראשיים שקוטרם הלך וגדל, מ-305 מילימטרים (12.0 אינץ') ל-381 מ"מ ועד ל-406 מילימטרים (16.0 אינץ'). ככל שגדל קוטר התותחים גדל אף טווח הירי וכוח ההרס של הפגזים. התותחים הימיים בעלי הקוטר הגדול ביותר שהורכבו על אוניות מערכה היו תותחי אוניות המערכה היפניות מסדרת יאמטו בקוטר 460 מילימטרים (18 אינץ'). אלה ירו פגזים במשקל 1,460 ק"ג לטווח מקסימלי של 42 ק"מ.

מגבלת הטווח של התותחים הימיים הכבדים בישרה את עליית חשיבותם של מטוסי הקרב הימיים, בעוד שהתותחים הימיים הקלים יותר והתותחים הימיים נגד מטוסים איבדו מחשיבותם לטובת טילים מונחים בעלי טווח ארוך יותר וגמישות רבה יותר בתפעולם. תותחים ימיים ממשיכים להיות בשימוש על ספינות מלחמה. בספינות מלחמה מודרניות, כגון משחתות ופריגטות, מותקנים בדרך כלל שני תותחים לכל היותר.

"מרוץ חימוש" בלתי פוסק בין מפתחי כלי נשק ימיים ונשקי חוף גרמה מחד לפיתוחו של תותח ימי בעל טווח וכושר חדירה גבוה יותר, ומנגד פיתוח ספינות מלחמה המשוריינות באופן עמיד יותר, תחומים אלה התפתחו באופן מואץ במהלך 150 השנים האחרונות. כיוון שהתותחים הימיים הפכו מדויקים יותר, בעזרת כוונות אופטיות משוכללות, הנחיית לייזר וראדאר, בעזרת מנגנוני ייצוב חצובת התותח, גדלו באופן ניכר הטווחים בהם נערכים בדרך כלל קרבות ימיים. בשלהי המאה ה-19 היו הקרבות הימיים מתנהלים בדרך כלל מטווחים של 4–8 ק"מ, בסוף מלחמת העולם השנייה התנהלו קרבות ימיים מטווחים של 30–40 ק"מ. אוניות מערכה פרה-דרדנוט היו נושאות שריון כבד בצידי האוניה, כדי להגן עליהן מפני ירי בכינון ישיר, אשר היווה את האיום העיקרי. עם הגדלת הטווח המדויק של התותחים וכלי נשק ימיים אחרים, ניתנה תשומת לב גוברת להגנת ספינות המלחמה מפני איומים על גבי הסיפון ובקרקעית האוניה.

ככל שהתפתחו התותחים הימיים, פותחו תותחים עם קנה ארוך יותר כדי להגביר את מידת דיוקם. בימינו, אורך קנה תותח ימי בקוטר 406 מילימטרים (16.0 אינץ') הוא למעלה מ-20 מטרים. יצור קנה תותח בממדים כאלה מחייב אמצעי יצור משוכללים ובקרת איכות מעולה, אחרת עלול הקנה להתעקם, או אף להתפוצץ, לאחר שימוש תכוף.

ראו גם
------

* תותח אוטו מלרה 76 מ"מ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תותח ימי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550829805171
* BnF: cb123375192 (data)
* GND: 4204491-1
* LCCN: sh85095399
* NKC: ph804345

 |
**שועל אדום ערבי** (שם מדעי: ***Vulpes vulpes arabica***) הוא תת-מין של השועל המצוי יליד חצי האי ערב, ובמיוחד הרי חג'ר והרי דופאר (אנ') בעומאן, וכן, חי גם באיחוד האמירויות הערביות, סוריה, ירדן, הרשות הפלסטינית, ישראל, ערב הסעודית ותימן.

השועל הערבי הוא אחד משני תת-המינים של השועל המצוי שחיים בארץ. תת-המין השני הוא השועל הפלסטיני.

מאפיינים
--------

השועל הערבי דומה בצבעו לשועל המצוי השכיח. עם זאת, שועל זה מותאם יותר לחיים המדבריים משאר תת-המינים, כאשר אוזניו גדולות בהרבה, וגופו קטן בהרבה מזה של שאר תת-המינים. לשועל הערבי יש גם פרווה בין בהונותיו, כדי למנוע כווייה בכפות הרגליים. צבעו חום בהיר בצבעו ומשקלו כ-2.7 ק"ג.

התנהגות ואקולוגיה
-----------------

השועל הערבי הוא בעל חיים מתבודד ברובו, אך עשוי להיות בקבוצות חברתיות רופפות של פרטים בודדים. השועל הערבי הוא נווד ותופס באופן זמני טווח בית מוגדר. התזונה שלו מורכבת ממכרסמים, ציפורים ודגים כמו גם צמחייה מדברית ואפילו גזר. השועל הערבי הוא פעיל ביותר בלילה. גורי השועלים הקטנים פוקחים את עיניהם לאחר עשרה ימים מהלידה. שועלים ערביים חיים בבתי גידול שונים, הכוללים הרים, חופים, מדבריות וערים.

בישראל
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שועל ערבי** בוויקישיתוף
* שועל ערבי, באתר ITIS (באנגלית)
* שועל ערבי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* שועל ערבי, באתר GBIF (באנגלית)
**זאכי הררי** (כונה גם **זוזי הררי** או **זאכי סאלים**) (נולד ב-7 בפברואר 1926) הוא כדורסלן עבר יהודי-מצרי. שחקן נבחרת מצרים בכדורסל בעבר, זכה עמה במדליית ארד באליפות אירופה בכדורסל (פראג 1947) וייצג את מצרים באולימפיאדת הלסינקי (1952).

קורות חיים
----------

### 1947

באליפות אירופה שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1947 זכה עם נבחרתו במדליית ארד (חולצה מספר 10), אחרי ברית המועצות וצ'כוסלובקיה המארחת. בשלב המוקדמות נבחרת מצרים מנצחת בשלושת משחקיה. נגד בלגיה (46–35), נגד איטליה (43–38) ונגד אלבניה (104–19). בשלב הבא היא מנצחת את פולין (52–28), מפסידה לברית המועצות (32–46) ומנצחת את בולגריה (51–38). במשחק על מדליית האר האי מנצחת את בלגיה(50–48).

### 1948

לקראת אולימפיאדת לונדון (1948) הוא הוזמן לשחק בנבחרת מצרים, שבה היו מספר שחקנים יהודים, "הגענו לנבחרת ועד מהרה השתלבנו", סיפר אליהו עמיאל, "בין השחקנים הערבים והיהודים בנבחרת שררו יחסים מצוינים. שבועיים לפני הנסיעה ללונדון הגיעה הוראה מהמלך פארוק להוציא את השחקנים היהודים מהנבחרת".

### 1949

בשנת 1949 נערכה אליפות אירופה בכדורסל בקהיר, ושוב הררי ועמיאל זומנו לנבחרת. על-פי מספר גרסאות, שעה לפני המשחק הפותח הודיע המלך פארוק, כי אם שני היהודים ירצו לשחק במדי הנבחרת עליהם להתאסלם. לאחר מכן תבע הממשל המצרי כי השחקנים יחליפו את שמות משפחתם לשמות ערביים. השניים דחו את ההצעה והנבחרת צעדה בטקס הפתיחה ללא עמיאל והררי. הכרוז הודיע לקהל ההמום כי השניים לא משחקים עקב מחלה.

### 1952

באולימפיאדת הלסינקי (1952) סיים עם נבחרתו במקום תשיעי (חולצה מספר 8) לאחר ששיחק בכל ששת המשחקים וקלע 28 נקודות בסך הכל. במשחק הראשון שבו ניצחה נבחרתו את טורקיה 64–45 הוא קלע 4 נק'. במשחק השני שבו נבחרתו הפסידה לקנדה 57–63 הוא היה השחקן המצטיין בנבחרתו וקלע 8 נק'. במשחק השלישי שבו ניצחה נבחרתו את איטליה 66–62 הוא קלע 5 נק'. במשחק הרביעי שבו נבחרתו הפסידה לצרפת 64–92 הוא קלע 8 נק' במשחק החמישי שבו נבחרתו הפסידה לצ'ילה 46–74 הוא קלע 1 נק' ובמשחק השישי שבו נבחרתו ניצחה את קובה 66–55 הוא קלע 2 נק'.

### 1953

באליפות אריופה שנערכה במוסקבה ברית המועצות בשנת 1953 הוא סיים עם קבוצתו במקום שמיני (חולצה מספר 10). בשלב המוקדמות נבחרת מצרים מנצחת בשלושת משחקיה. נגד שוודיה (75–26), נגד צרפת (74–58) ונגד מערב גרמניה (74–41). במשחקי הדרוג 1–8, היא מפסידה לצ'כוסלובקיה (33–87), מנצחת את איטליה (60–51), מפסידה ליוגוסלביה (39–58), מפסדיה לישראל טכני (0–2) לאחר שלא הופיעה למשחק, מפסידה להונגריה (50–89), מפסידה לברית המועצות (27–66) ומפסדיה לצרפת (62–73).

### 1958

הררי, שיחק בשלב שמינית הגמר בגביע אירופה לאלופות (עונת 1958/1959) שנערך בנובמבר 1958 קבוצתו מועדון אל ג'זירה קהיר הפסידה לסימנטל מילאנו מאיטליה (72–47), מאחר שהקבוצה האיטלקית סרבה לשחק במגרש פתוח היא הפסידה לקבוצתו הפסד טכני. בשלב רבע הגמר קבוצתו הפסידה לקבוצת אקדמיק סופיה מבולגריה (65–71), מאחר שלא היה לה תקציב לנסיעה לבולגריה היא הפסידה, הפסד טכני.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר פיב"א
* באו שיחקו וניצחו (ביקורה השני של "מכבי" קהיר במולדת), המשקיף, 23 בספטמבר 1945
* אלנה, המשלחת האולימפית עניין ציבורי, מעריב, 18 במאי 1952
* מכבי קאהיר - המשתתפת בליגה הארצית במצרים, נוצחה 66–59, על המשמר, 27 באפריל 1956

הערות שוליים
------------

1. ↑  אור שקדי‏, יצירת מצרים, באתר וואלה!‏, 9 באפריל 2009
2. ↑  פארוק נתן פקודה אישית, על המשמר, 25 בנובמבר 1958
3. ↑  כדורסלן יהודי באלופת מצרים, על המשמר, 13 בנובמבר 1958
|  |
| --- |
| **יש לשכתב ערך זה**. הסיבה היא: **עברית, קביעות מרחיקות לכת בלי כל אסמכתא**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולתקן את הבעיות, אך אנא אל תורידו את ההודעה כל עוד לא תוקן הדף. |

ציור משנת 1927 של אריה הכף
**אריה הכף** (שם מדעי: *Panthera leo melanochaitus*) היה תת-מין של טורף מהמין אריה שהוגדר ככמין שנכחד.

תיאור
-----

אריות הכף הוא תת-המין השני בגודלו ובמשקלו שהתקיים מבין תת-המינים של האריות, קטן רק מהתת-מינים הפרהיסטוריים כמו אריה מאובן או אריה אמריקני שנחשב כיום למין עצמאי. זכר בוגר יכול היה לשקול עד 230 ק"ג ולהגיע לאורך של עד 3 מטר. אריה זה נבדל משאר תת-המינים במראהו הגדול וברעמתו השחורה. גם קצוות האוזניים היו שחורות.

אריות הכף העדיפו לצוד פרסתנים גדולים הכוללים אנטילופות כגנו שחור, אנטילופת סוס כחולה, דאמאליסק הצבי, דלגן ועוד, אבל גם זברות, ג'ירפות ותאו אפריקני. הם אף טרפו חמורים ובקר של המתיישבים האירופאים.

אזור מחיה
---------

אריות הכף חי בדרום אפריקה, באזור פרובינציית כף התקווה הטובה, היה נפוץ במיוחד באזור קייפטאון אך אזור מחייתם המדויק איננו ברור. אריה הכף האחרון שנראה וניצוד באופן וודאי בפרובינציה מת בשנת 1858. אריה הכף לא היה האריה היחידי שחי באזור זה.

טקסונומיה
---------

גם האריה ברבארי וגם אריה הכף נכחדו באפריקה בשל צייד בידי האדם. בנוסף לכך, מצבו של אריה הכף דומה למצבו של האריה הברבארי גם בשל דיווחים שהתפרסמו בשנת 2000 על סיכוי להימצאותם של אריות מתת-מין זה שנמצאו בשביה בגן חיות ברוסיה והובאו לדרום אפריקה לחוות רבייה[דרושה הבהרה]. כמו כן הושבו לאחרונה שישה פרטים של אריה מתת המין הברבארי לשמורת טבע פרטית ליד קייפטאון לשם רביית פרטים בעלי תכונות הדומות לאריה הכף ולאחר מכן צפוי שיחרורם לטבע. פרויקטים כאלו נעשו ונעשים כיום למינים נוספים של בעלי חיים שנכחדו בידי האדם כגון הקואגה ושור הבר.

ישנו בלבול בזיהוי אריה הכף לבין אריות אחרים עם רעמה גדולה ושחורה החיים בשבי. האריות שחיים כיום בשבי אינם טהורי גזע מפני שלא נעשה מאמץ למניעת רבייה של אריות מתת-מינים שונים של אריות החיים באפריקה. בשל כך, נוצרו אריות שהם תערובת של מספר תת-מינים מה שהוביל למוטציות שונות כמו רעמת פרווה שחורה וארוכה.

הכחדה
-----

אריות הכף נכחדו תוך זמן קצר לאחר ההתיישבות האירופאית, ולכן לא סביר שהרס אזור המחיה היה גורם משמעותי. המתיישבים ההולנדים והאנגלים, צדו וטבחו בם לשם ספורט עד להכחדתם. כמו כן, הקדמה הרחיקה את עדרי חיות הבר ששימשו את מקור מזונם העיקרי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **אריה הכף** |
**כנסיית סופיה הקדושה** או "החוכמה הקדושה" (בבולגרית: **Църква Света София**) היא הכנסייה השנייה העתיקה ביותר בבירה הבולגרית סופיה. היא בנויה סמוך לקתדרלה המרכזית של הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית – קתדרלת אלכסנדר נבסקי. היא מתוארכת למאה הרביעית. בבניין הקודם התקיימה ועידת סרדיקה שנערכה ככל הנראה בשנת 343 והשתתפו בה 316 בישופים. במאה ה-14 נתנה הכנסייה את שמה לעיר, שכונה בעבר סרדץ (Sredets).

היסטוריה ואדריכלות
------------------

הכנסייה נבנתה במקומם של כמה כנסיות קדומות יותר מהמאה הרביעית. במאה השנייה היה זה מיקומו תיאטרון רומאי. במהלך המאות הבאות נבנו במקום כמה כנסיות אחרות, שנהרסו על ידי פולשים כמו הגותים וההונים. המבנה הבסיסי של הבזיליקה הנוכחית, על שני מגדליה המזרחיים וההיכל המרכזינבנה כנראה בתקופת שלטונו של הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון באמצע המאה השישית (527–565) במקביל לזמנה של כנסיית האגיה סופיה הידועה יותר בקונסטנטינופול.

במהלך האימפריה הבולגרית השנייה (שנמשכה לאורך המאות ה-12 עד ה-14), קיבל המבנה מעמד של כנסייה מטרופולינית. במאה ה-14 העיר סופיה קיבלה את שמה של הכנסייה. במאה ה-16, בתקופת השלטון העות'מאני, הוסבה הכנסייה למסגד. ציורי הקיר המקוריים מהמאה ה-12 נהרסו ונוספו מינרטים. במאה ה-19 שתי רעידות אדמה הרסו את אחד המינרטים והמסגד ננטש. עבודות השיקום החלו לאחר 1900.

כנסיית סופיה הקדושה נחשבת לאחת היצירות החשובות ביותר של האדריכלות הנוצרית הקדומה בדרום מזרח אירופה. הבניין הנוכחי הוא בזיליקה בצורת צלב עם שלושה מזבחות. רצפת הכנסייה מכוסה בפסיפסים של קישוטים וצמחייה ובעלי חיים. כנסיית סופיה הקדושה ניצבת באמצע נקרופוליס קדום וקטקומבות רבות נחשפו הן מתחת לכנסייה והן בסמוך לה. בחלק מהקברים אף יש ציורי קיר.

מכיוון שהמילה "סופיה" מייצגת את חכמת הקודש, סמלים בתוך הכנסייה מתארים את סופיה ככריסטוס עמנואל, דמות צעירה של ישו שיושבת על קשת בענן. הכנסייה מציגה גם סמלים של קדושים היסטוריים, כולל גאורגיוס הקדוש וולדימיר הראשון, נסיך קייב.

מאחורי הכנסייה הוצבו שלוש מצבות זיכרון המוקדשות להצלת יהדות בולגריה בזמן השואה. על המצבות כיתוב בעברית, אנגלית ובולגרית. לוח אחד מוקדש למלך בוריס השלישי ואשתו. השני מוקדש לאנשי הכמורה ולשר דימיטר פשב והשלישי מוקדש לעם הבולגרי בכללותו.

בסמוך לכנסייה מצויה אנדרטת החייל האלמוני, המנציחה את החיילים הבולגרים שנפלו במלחמות להגנת מדינתם.

מצבת זיכרון מאחורי הכנסייה לציון אנשי הכמורה ודימיטר פשב שסייעו בהצלת יהדות בולגריה בזמן השואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית סופיה הקדושה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n98110587
* VIAF: 158456436
* WorldCat: lccn-n98110587

 |
**רביעיית המיתרים ברקשייר** (באנגלית: **Berkshire String Quartet** הייתה הרכב קאמרי אמריקאי, שייסדה ומימנה פטרונית האמנויות אליזבת ספראג קולידג' בשנת 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה. הרביעייה נקראה במקור "רביעיית המיתרים קורצ'ק", על שם הוגו קורצ'ק (1957-1884), נגן בתזמורת הסימפונית של שיקגו מ-1907 עד 1914 (משנה לקונצרטמייסטר מ-1910 עד 1914). קורצ'ק מילא תפקיד ראשון במעלה בארגון פסטיבל ברקשייר למוזיקה קאמרית שייסדה קולידג'. רביעית ברקשייר המקורית התפרקה לאחר 1941.

ביולי 1948, עמדו ממשיכיה של "רביעיית גורדון", לפני פירוק עקב מחסור במימון ואובדן מייסדם, ז'אק גורדון (1948-1897), שפירק את הרביעייה בשנת 1947 בגלל מחלתו. קולידג' נחלצה לעזרתם. היא התחייבה לממן קונצרטים נוספים, במספר שדי בו לאפשר את קיום עונת הקיץ של הרביעייה. ואולם, לדברי טיים מגזין, ביקשה קולידג', באחת הפעמים הספורות בחייה, לגמול לה בטובה סנטימנטלית. "התואיל הרביעייה לקרוא לעצמה בבקשה רביעיית ברקשייר?" הרביעייה הסכימה ובהמרצת וילפרד ביין, העתיקה את משכנה הקבוע אל בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה. הרביעייה המשיכה להחזיק במעון הקיץ שלה ב"מיוזיק מאונטיין", גבעה סמוך לפולס וילג', קונטיקט, שם ייסד גורדון בשנת 1930 פסטיבל מוזיקה קאמרית, שנקרא על שם הגבעה.

חברים בעבר
----------

### חברים מייסדים ב-1916, בפיטספילד, מסצ'וסטס

* הוגו קורצ'ק (1957-1884) (כינור ראשון)
* סרגיי קוטלרסקי (1987-1893) (כינור שני)
* קלרנס אוונס (ויולה)
* אמרן שטובר (1945-1882)

### חברים אחרים בפיטספילד

* הרמן יוליוס פלבר (1892 - ) (כינור שני, הופיע לראשונה ב-1917)
* אמיל אוגוסט פריר (1949-1873) (ויולה)
* אדואר דטייה (1962-1885)

בשנת 1917, גויס הרמן פלבא לצבא ארצות הברית; אדואר דטייה מניו יורק תפס את מקומו.

### ממשיכי רביעיית גורדון החל ב-1948, בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה ומיוזיק מאונטיין

#### חברים מייסדים ב-1948

* אוריקו רוסי (2001-1916) (כינור ראשון), לפנים תלמיד של הוגו קורצ'ק
* אלברט לאזאן (2003-1914) (כינור שני)
* דייוויד דוסון (1975 - ) (ויולה)
* פריץ מאג (1997-1914) (צ'לו)

### חברים אחרים אחרי 1948

* ג'רי הורנר (2019-1935) (ויולן ב-1975–1976)
* פול ביס (ויולה)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Music: Patroness "פטרונית מוזיקה"* 12 ביולי 1948
2. ↑  *New Music Hall at Yale,* ניו יורק טיימס 26 בנובמבר 1917

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 2188 8588
* LCCN: n84221350
* MusicBrainz: c37f0687-4762-4105-b2b9-ef70590ce856
* VIAF: 153728595
* WorldCat: lccn-n84221350

 |
דוגמה למימוש מסד נתונים מונחה עצמים. בתמונה ניתן לראות שני טיפוסי אובייקטים, ומימוש של הראשון.
**מסד נתונים מונחה-עצמים** הוא סוג של מסד נתונים, המאפשר שמירה, סידור וקריאה של מידע על פי תכונות העצמים שהמידע מייצג.

הרעיון של מסדי נתונים מונחי עצמים הוצע עוד בתחילת שנות השמונים, והתפתח לאורך השנים.

מאפיינים
--------

במסדי נתונים מונחי-עצמים כל פיסת מידע נשמרת ומטופלת באופן אוטונומי בתוך מסד הנתונים. במסד נתונים מונחה-עצמים קיימת טבלה אחת בלבד שמחזיקה באופן שיטתי את כל העצמים על פי תכונות, כך שכל תכונה ממלאת שורה בטבלה. החלוקה של העצם למרכיביו ממשיכה עד אשר מגיעים לפיסות מידע מינימליות המהוות את הגדרת הטיפוסים הבסיסיים ביותר של השפה. הפרדיגמה הנמצאת מאחורי מסדי נתונים כאלו היא הפוכה מזו המשמשת מסדי נתונים יחסיים.

יתרונות וחסרונות
----------------

יתרון בולט הוא שאין צורך להגדיר טבלאות במסד הנתונים והוא זמין לשימוש באופן מיידי. יתרון נוסף הוא נגישות המידע באופן סלקטיבי ולא בהכרח סימטרי, הן להכנסה והן לחיפוש. לדוגמה, מסד נתונים כזה עשוי לתמוך בהכנסות כמו "עבור כל מי שגר בירושלים מלא את העצם לחלוטין ועל כל השאר מלא רק שמות משפחה", או "עבור עצם מסוג פוליסה מלא את כל הנתונים ועבור עצם מסוג סוכן מלא רק את מספר הסוכן". שאילתות כאלה ייתכנו גם במסגרת של שאילתה בודדת והאפשרות הזו עשויה לחסוך בזמן ולתרום לנגישות של המסד.

החיסרון העיקרי של מסד נתונים מונחה-עצמים הוא העמידות שלו לשינויים. זאת מכיוון שכל נתון קשור לאובייקט המוגדר בשפה.

מסדי נתונים משולבים
-------------------

הפרדיגמה המשולבת היא פרדיגמה המשלבת מאפיינים של מסדי נתונים מונחי עצמים עם מסדי נתונים יחסיים. המאפיין העיקרי של הפרדיגמה הוא שבמסדי נתונים שמבוססים עליה, כל טיפוס בשפה מקבל טבלה משלו. בגישה זו ישנו תיאום בין טיפוסים המוגדרים בשפה לבין המבנה של מסד הנתונים. המסדים הללו מצליחים להתגבר על החסרון של מסדי נתונים מונחי עצמים, ומאפשרים גמישות מרבית לשינויים.

השיטה המקובלת ביותר לבניית מסד חדש בתכנות מונחה-עצמים היא השיטה המשולבת. כקו מנחה עקרוני ניתן לקבוע שככל שהמסד כללי יותר, כך הנגישות אל המידע יותר מהירה אבל תחזוקת המידע פחות איכותית. במילים אחרות, קיים טרייד-אוף בין נגישות המידע לבין הנוחות שבתחזוקת המידע.

ראו גם
------

* NoSQL
* מסד נתונים יחסי

קישורים חיצוניים
----------------

* Object Databases, ODBMS.org (באנגלית)
* מסדי נתונים מונחי עצמים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rick Grehan, Doug Barry and Roberto V. Zicari, Introduction to ODBMS - Short History, ODBMS
2. ↑  Beat Signer, Introduction to Databases: Object and Object-Relational Databases, ‏דצמבר 2005
3. ↑  Frank Stajano, A Gentle Introduction to Relational and Object Oriented Databases

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541787205171
* LCCN: sh88007927

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שיר מלר־ימגוצ'י** (נולדה ב-1964) היא אוצרת, המכהנת כאוצרת מוזיאון וילפריד לאמנות המזרח בקיבוץ הזורע וכן כאוצרת עצמאית.

קורות חיים
----------

למדה אוצרות באוניברסיטת תל אביב. סיימה תואר שני בלימודי מוזיאולוגיה באוניברסיטת לייסטר בבריטניה.

מרצה בלימודי האוצרות של סמינר הקיבוצים ובאוניברסיטת תל אביב.

מכהנת בהתנדבות כמנהלת פורום החינוך של איגוד המוזיאונים ואיקו"ם ישראל.

פעילות אמנותית
--------------

את עבודתה כאוצרת החלה במעבדאדא במוזיאון ינקו־דאדא בעין הוד ב־1995, שם עבדה כרכזת חינוך.

מ־2006 היא אוצרת מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות המזרח בקיבוץ הזורע, שם היא פועלת לחיבור בין אמנים עכשוויים מאסיה לאמנים ישראלים שיוצרים בזיקה לאמנות המזרח הקרוב והרחוק.

בנוסף, פועלת מלר-ימגוצ'י כאוצרת עצמאית. היא אצרה, בין היתר, תערוכה בגלריה שלוש בתל אביב ב-2019, בה הוצגו עבודותיהם של האמנית טל אמיתי-לביא והאדריכל אמיר תומשוב. ב-2018 אצרה את "בינינו", תערוכה לכל המשפחה באגף הנוער במוזיאון ישראל.

ב-2019 אצרה תערוכה בשם "תהודת בית", בה הוצגו עבודות של בן זוגה, הפסל והמוזיקאי נובויה ימגוצ'י, בגלריה לאמנות ישראלית במרכז ההנצחה בקריית טבעון. ב-2021 אצרה לימגוצ'י תערוכה "להיות טיפה, להיות מים" בגלריה ע"ש אפטר-ברר במרכז האמנויות במעלות.

באוגוסט 2020 הייתה אוצרת-שותפה יחד עם האוצר ערן שביט בתערוכה בנושא זמן במוזיאון לאמנות האסלם.

בעיניה, התערוכה היא מקום לדיאלוג. "תמיד ריתק אותי הרעיון של תערוכה פעילה במוזיאון לאמנות - כיצד התערוכה יכולה להפוך למרחב חי המשתף את המבקר, וכיצד אמנות יכולה לקרב בין בני אדם. בבסיס תפיסתה האוצרותית עומדת חווית המבקר והרחב התודעה אל מעבר לגבולות המוכרים, התרבותיים והאסתטיים.

חיים אישיים
-----------

מתגוררת בכפר האמנים עין הוד עם בן זוגה, אותו הכירה ביפן. השניים מקיימים לעיתים מפגשי חשיפה לתרבות יפן, לזן בודהיזם, טקס תה והאמנויות הקשורות אליו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  שיר מלר ימגוצ׳י, מגלים אוצרות, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2019-06-24
2. ↑  אוצרות | תרבות ואמנות | לימודי תעודה | תוכניות לימוד | עמוד הבית, באתר סמינר הקיבוצים
3. ↑  הקורס המוזיאון וקהליו, באתר הפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת ת"א
4. ↑  מנהלי פורומים, באתר איגוד המוזאונים ואיקו"ם ישראל
5. ↑  נוכחות חובה: מוזיאונים במקום מדורות, באתר מגזין לג'יט
6. ↑  בינינו - על התערוכה, באתר מוזיאון ישראל, ‏2018-06-27
7. ↑  זמן - תערוכה אינטראקטיבית לכל המשפחה, באתר המוזיאון לאמנות האסלאם
8. ↑  *מפגש ת(א)עשייה #102 | שיר מלר-ימגוצ'י • המוזיאון לאמנות כמקום לדיאלוג*, נבדק ב-2022-10-02
**סרטים תאומים** הם סרטים בעלי עלילות זהות או דומות שהופקו והוקרנו בו-זמנית על ידי שני אולפני קולנוע שונים. 

התופעה יכולה לנבוע מכך ששתי חברות הפקה או יותר משקיעות בתסריטים דומים במקביל, וכתוצאה מכך במרוץ להפצת הסרטים לקהל. יש המייחסים סרטים תאומים לריגול תעשייתי, תנועת עובדים בין אולפנים, או שאותם תסריטים נשלחים לכמה אולפני קולנוע לפני שהם מתקבלים. הסבר אפשרי נוסף אם הסרטים עוסקים בנושאים אקטואליים, כגון התפרצויות געשיות, טלוויזיית ריאליטי, פעולות טרור או סביב תאריכים משמעותיים, הוא גילוי מרובה (אנ') של הרעיון.

בעוד **שסרטים תאומים** הם לעיתים קרובות סרטים בתקציב גדול, חיקוי של שובר קופות (mockbuster) נוצר בדרך כלל בתקציב נמוך, עם כותרות, אסתטיקה או נושאים דומים לסרט שובר קופות.  חיקויים של שוברי קופות מקבלים בדרך כלל שחרור ושיווק מוגבלים יותר, מתוך כוונה לנצל את העניין הציבורי בנושא המונע על ידי הסרט הגדול.

היסטוריה
--------

בין הדוגמאות הרבות לסרטים תאומים, ניתן לציין מהשנים האחרונות את הסרטים: פינוקיו יחד עם גיירמו דל טורו מציג: פינוקיו. שניהם מבוססים על ספר הילדים הרפתקאותיו של פינוקיו ויצאו בשנת 2022. שעה אפלה יחד עם צ'רצ'יל (אנ'). שניהם סרטים על צ'רצ'יל שיצאו בשנת 2017, וגם עם הסרט סודו של צ'רצ'יל (אנ') שיצא ב-2016. טירת הזכוכית שיצא ב-2017 יחד עם קפטן פנטסטיק שיצא ב-2016. שניהם מספרים על משפחה מרובת ילדים שחיה במנותק מהציוויליזציה. בשניהם בעקבות לוויה הילדים עוברים לגור אצל הסבא וסבתא. ושניהם מציגים את הדינמיקה המורכבת של משפחה, ובמיוחד בין הורים לילדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jasper Rees. "Hooray for Bollywood", *Evening Standard*, 12 October 2001. Retrieved 23 June 2011.
2. ↑  Fredrik Strage. "Tvillingfilmer resultatet av ängsliga filmbolag (אורכב 04.10.2011 בארכיון Wayback Machine)", Dagens Nyheter, 28 September 2009. Retrieved 22 June 2011. (In Swedish)
3. 1 2  Henrik Arvidsson. "Först till kvarn i Drömfabriken" Dagens Nyheter, 11 July 2008. Retrieved 22 June 2011. (In Swedish)
4. ↑  Rolf Potts. "The New B Movie" *The New York Times Magazine*, 7 October 2007. Retrieved 12 January 2009.
**ז'וזפ ליואיס נונייס אי קלֶמֶנטֶה** (בקטלאנית: **Josep Lluís Núñez i Clemente**; השם המקורי והספרדי הוא **חוסה לואיס נונייס קלמנטה**, **José Luis Núñez Clemente**;‏ 7 בספטמבר 1931- 3 בדצמבר 2018) היה נשיא מועדון הכדורגל ברצלונה בין שנת 1978 לבין 2000.

קריירה
------

נונייס נבחר לתפקיד ב-1 ביולי 1978 על אף שלא היה לו קשר קודם עם המועדון. מטרתו העיקרית הייתה לבסס את מעמד המועדון כמועדון כדורגל ברמה עולמית ולהעניק לו יציבות כלכלית.

נונייס היה אחראי על הקבוצה בתקופתה המוצלחת ביותר מבחינת תארים. בתקופתו זכו ארבע קבוצות המועדון ב-176 תארים - 30 בכדורגל, 36 בכדורסל, 65 בכדוריד ו-45 בהוקי רולר. ב-1999, שנת חגיגות המאה של המועדון, הוכתרו כל ארבע הקבוצות כאלופות ספרד. כמו כן, קבוצת הכדורגל זכתה בגביע אירופה ב-1992.

בתקופתו כנשיא גדל מספר חברי המועדון מ-77,905 ל-106,000, מה שהוביל להחלטה להרחיב את אצטדיון המועדון, הקאמפ נואו. מספר מועדוני האוהדים גדל מ-96 המבוססים בספרד לכדי 1,300 ברחבי העולם. נונייס ייסד בסיס כלכלי למועדון ופעל להגדלת עושרו. המועדון בנה את המיני אסטדי ב-1982, את "מוזאון בארסה" ב-1984, הרחיב את הפלאו בלאוגרנה ופתח את אקדמיית הנוער של המועדון, "לה מאסיה".

בשתי הבחירות המחודשות הראשונות לתפקיד נבחר נונייס פעמיים ללא אופוזיציה. ב-1988 התמודד נונייס עם התנגדות השחקנים עצמם, שהוביל לשיחרור רוב השחקנים, מלבד השוער אנדוני זוביזרטה. לאחר מכן, החתים נונייס את יוהאן קרויף לתפקיד המאמן, והוא הנהיג את הקבוצה לתקופה המוצלחת ביותר שלה בהיסטוריה. הקבוצה בתקופה נודעה בשם "קבוצת החלומות".

ב-1989 ניצח בבחירות את יריבו, סישטה קמברה, וב-1993 נבחר מחדש פעם נוספת ללא אופוזיציה. בשנה שלאחריה ייסד את קרן המועדון שמטרתה למנוע את העברת המועדון לידיים פרטיות.

מחלוקות שונות עם קרויף הובילו לעזיבתו, ומאז התמודד נונייס עם התנגדות רבה. ב-1997 הוא נבחר מחדש בפעם האחרונה, לאחר ניצחון על יריבו אנחל פרנאנדז. חודשים לאחר מכן, הוא עבר הצבעת אי-אימון שנפתחה על ידי זרם שהונהג על ידי ז'ואן לאפורטה, נשיא המועדון לעתיד. אי הצלחת הקבוצה בסוף שנות ה-90 הובילה לעזיבתו ב-2000, 22 שנה לאחר שמונה לראשונה לתפקיד.

בתקופת נשיאותו, הוטחה בו ביקורת על כך שסירב להעניק משכורות גבוהות לשחקני מפתח, שהוביל לעזיבת שחקנים כגון ברנד שוסטר, רונאלדו, לואיש פיגו ודייגו מראדונה.

על שמו נקרא מוזיאון מועדון הכדורגל ברצלונה באצטדיון קאמפ נואו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'וזפ ליואיס נונייס** בוויקישיתוף
* ז'וזפ ליואיס נונייס באתר הרשמי של ברצלונה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX889341
* GND: 1172815356
* VIAF: 303901952
* WorldCat: viaf-303901952

 |
**זאב תשבי** (זיצר) (15 באוקטובר 1915 – 19 באפריל 1953) היה צייר ישראלי.

זאב תשבי

חייו
----

תשבי נולד בשנת 1915 בביאליסטוק שבפולין.
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל עם הוריו ואחותו. תחילה התגוררו בחיפה ואחר כך עברו לירושלים. למד ציור בבצלאל אצל פרופסור בוריס שץ ואחר כך למד רישום וגרפיקה אצל יעקב שטיינהרדט, השתלם בצרפת, באיטליה ובבלגיה. למד זמן קצר במחיצתו של אנרי מאטיס ועבד בהכנת תפאורות באופרה לה סקאלה במילאנו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי והשתתף במסע לצפון אפריקה ובקרבות באיטליה בבריגדה היהודית (חי"ל). משנוסדה הלהקה הצבאית נטל בה חלק פעיל בציור וכשחקן והשתתף בהצגות לניצולי המחנות בברגן-בלזן ובמקומות אחרים. פגישתו עם שואת ישראל ושארית הפליטה ורושמן מצא ביטוי חזק בכמה מתמונותיו. הווי הצבא, חורבן היהדות והשארית החיה היוו מעכשיו נושאי תמונותיו. 

עם שחרורו מהצבא, בשנת 1946, חזר לירושלים, הקים בית בנווה עוז והיה מורה לציור בבית הספר פיק"א בפתח תקווה. בינתיים פרצה מלחמת העצמאות ותשבי השתתף בה. עם תום הקרבות הוא חזר להוראה וליצירה.

ב-19 באפריל 1953 טבע למוות בחוף הרצליה.

זאב תשבי – ילדים בשלג 1950
זקן תימני 1952

תערוכות יחיד נבחרות
-------------------

* 1943 – מועדון "מנורה", ירושלים. תערוכת רישומים מהצבא;
* 1944 – מחנה הצבא בטוברוק;
* 1947 – אפריל. גאלריה לאומנות שרמן, תל אביב. עשרים תמונות שמן;
* 1950 – יוני–יולי. מקרא-סטודיו, תל אביב. עשרים ושתים תמונות שמן;
* 1951 – יולי, בית האמנים, ירושלים. עשרים ושבע תמונות שמן;
* 1953 – יום העצמאות. בית יד לבנים, פתח-תקוה
* 1954 – יום השנה לפטירתו. תערוכת זיכרון ביד לבנים בפתח תקווה

כן השתתף תשבי בתערוכות הכלליות במוזיאון תל אביב, בבית האומנים ובמקרא סטודיו בתל אביב (1948: החייל והצייר). 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301450205171

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב תשבי למנוחות, על המשמר, 20 באפריל 1953
2. ↑  ישורון קשת, תערוכת זאב תשבי בירושלים, הארץ, 24 באוגוסט 1951