recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לודוויג במברגר** (בגרמנית: **Ludwig Bamberger**;‏ 22 ביולי 1823, מיינץ – 14 במרץ 1899, ברלין) היה בנקאי, כלכלן ופוליטיקאי יהודי-גרמני.

קורות חיים
----------

במברגר נולד בעיר מיינץ להורים יהודים. הוא למד כלכלה ומשפטים באוניברסיטת גטינגן ולקח חלק פעיל במהפכה הרפובליקנית בגרמניה (1848). במברגר היה אחד מראשי המהפכנים בעירו וערך עיתון רפובליקני, שבו פרסם מאמרי תמיכה בדמוקרטיה. ב-1849 היה מעורב במרד במדינת באדן. לאחר כישלון המרד נדונו מארגניו למוות, אולם במברגר נמלט לשווייץ.

במשך כעשור וחצי חי בגולה, קודם בלונדון ובהולנד ומ-1852 ואילך בפריז, שם עבד כבנקאי, רכש ידע נרחב בכלכלה ואף עסק מעט בפוליטיקה. 

ב-1866 קיבלו מהפכני 1849 חנינה כללית, שאפשרה לבמברגר לשוב לגרמניה. הוא עשה כן ב-1867 ואף נבחר לחבר הרייכסטאג ארבע שנים לאחר מכן. ב-1869 הצטרף למפלגה הליברלית הלאומית של גרמניה. ב-1870 היה שותף להקמת הבנק דויטשה בנק, שיועד להתמחות בסחר בינלאומי, יחד עם אדלברט דלברוק ובנקאים נוספים. 

למשך תקופה קצרה שימש כיועצו של אוטו פון ביסמרק, בעיקר בנוגע להקמת הבנק המרכזי של הקיסרות הגרמנית החדשה. הוא היה מעורב בחקיקה כלכלית מקיפה והיה ידוע כליברל התומך בסחר חופשי ומתנגד בתקיפות לסוציאליזם. כמו כן היה לו חלק בדבקותה של המדינה בבסיס הזהב. 

כששינה ביסמרק את טעמו ופנה בעצמו לרפורמות חברתיות, קולוניאליזם ולהחלת מכסי מגן, היה במברגר בין המתנגדים למדיניותו. במשך שלוש שנים שימש כיועצו של הקיסר (לימים) פרידריך השלישי. ב-1892 פרש מהחיים הפוליטיים וב-1899 נפטר בברלין.

במברגר והיהדות
--------------

במברגר, שכונה "היהודי האדום", היה בן למשפחה יהודית מתבוללת. ב-1880 פרסם מאמר בשם "יהדות וגרמניות" (*Deutschtum und Judentum*), בו השיב על המאמרים האנטישמיים שפרסם היינריך טרייצ'קה, בהם טען כי היהודים לא השתלבו בחברה הגרמנית, ולכן עליהם לעזוב את גרמניה.

מאמריו
------

מלבד המאמרים בנוגע ליהדות, פרסם גם מאמרים בנושאים מדיניים וכלכליים. עיקר מאמריו המדיניים העבירו ביקורת על השלטונות בגרמניה (בעיקר על משטר ביסמרק שלאחר השינוי). מאמריו הכלכליים עסקו בעיקר בכלכלה מדינית כללית ובסוגיות מטבע. כל מאמריו אוגדו לחמישה ספרים בשנים 1894–1898.

לקריאה נוספת
------------

* עמוס אילון - **רקוויאם גרמני - יהודים בגרמניה לפני היטלר, 1743-1933** (תרגם מאנגלית: דני אורבך), הוצאת דביר, 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודוויג במברגר** בוויקישיתוף
* לודוויג במברגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* לודוויג במברגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לודויג במברגר (1823-1899), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257999605171
* BnF: cb12063454f (data)
* GND: 118656961
* ISNI: 0000 0001 0900 3740
* LCCN: n87918055
* NKC: jx20090210002
* NLP: a0000001881486
* NTA: 069158681
* SNAC: w6xp87kn
* SUDOC: 028893174
* Trove: 835148
* VIAF: 51711750
* WorldCat: lccn-n87918055

 |
מפה המציגה את קונטה ונסן ואת נסיכות אורנז' בשנת 1547
**קונטָה וֶנֶסֶן** (בצרפתית: **lo Comtat Venaicin** ; קרויה גם **מחוז ונסן** ובקיצור **קונטה**), הייתה חלק ממדינות האפיפיור (1274–1791) באזור שהפך למחוז פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור בצרפת.

קונטה ונסן היה מובלעת בתוך ממלכת צרפת, שכללה את האזור סביב העיר אביניון בין הרון, הדורנס ומונט, ומובלעת קטנה נוספת סביב העיירה ולריאס. האזור נקנה על ידי האפיפיור יוחנן העשרים ושניים וגבל בנסיכות אורנז'. האזור עדיין ידוע באופן בלתי רשמי בשם "קונטה ונסן".

היסטוריה
--------

בשנת 1096, הקונטה הייתה חלק מאזור פרובנס שירש רוזן טולוז רמון הרביעי מוויליאם ברטרנד מפרובנס. אדמות אלו באימפריה הרומית הקדושה היו שייכות לג'ואן, רוזנת טולוז, ולבעלה, אלפונס, רוזן פואטייה. אלפונס הוריש אותו לכס הקדוש במותו ב-1271.

ב-1274 הפכה הקונטה לטריטוריה של האפיפיור. האזור נקרא על שם בירתה לשעבר, ונסק (Venasque), ובשנת 1320 הבירה הוחלפה על ידי קרפנטרס.

ב-1348 אביניון נמכרה לאפיפיור על ידי ג'ואנה הראשונה, מלכת נאפולי ורוזנת פרובנס לאחר מכן חוברו שני המחוזות ויצרו מובלעת אפיפיורית מאוחדת מבחינה גאוגרפית, אף ששמרו על זהות פוליטית נפרדת.

תושבי המובלעת לא שילמו מיסים ולא היו כפופים לשירות צבאי, מה שהפך את החיים בקונטה לאטרקטיביים יותר מאשר תחת הכתר הצרפתי. האזור הפך למקלט עבור יהודי צרפת, שקיבלו יחס טוב יותר תחת שלטון האפיפיור מאשר בשאר צרפת. בית הכנסת קרפנטרה, שנבנה במאה ה-14, הוא העתיק ביותר בצרפת, ועד למהפכה הצרפתית שמר על מסורת יהודית פרובנסלית ייחודית.

שליטים צרפתים ביקשו לספח את האזור לצרפת. ובשנים 1663, 1668 ו-1768–1774 הוא נכבש במהלך מחלוקות בין הכתר לכנסייה. הוא היה נתון להגבלות מסחר ומכס בתקופת שלטונם של לואי ה-14 ו[[לואי החמישה עשר, מלך צרפת|לואי ה-15].

השליטה האפיפיורית נמשכה עד 1791, אז, בלחץ מהפכנים צרפתים, נערך משאל עם, והתושבים הצביעו בעד סיפוח לצרפת. מספר שנים מאוחר יותר, מחוז ווקלוז הוכרז על בסיס קווי קונטה ונסן, אולם האפיפיורות לא הכירה בכך באופן רשמי עד לשנת 1814.

### מנהל

מ-1294 עד 1791 המנהל הראשי של קונטה ונסן היה הרקטור, שמונה ישירות על ידי האפיפיור. מעונו הרשמי היה בקרפנטרס. עם זאת, לא הייתה לו סמכות על אביניון, אשר נוהלה על ידי נציג הקרדינל או נציג משנה, שגם הוא מונה ישירות על ידי האפיפיור.

משרד האוצר של הכנסייה הרומית הקדושה היה ממוקם בקרפנטרס, עם סמכות שיפוט מלאה בכל הנושאים הכספיים הנוגעים לזכויות הכס הקדוש בקונטה. הדבר כלל את חובותיהם של הבישופים ואנשי כנסייה אחרים כלפי האפיפיור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונטה ונסן** בוויקישיתוף
* קונטה ונסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Madaule, Jacques. *The Albigensian Crusade*. New York, Fordham University Press, 1967.
2. ↑  Diana Wood (2002). *Clement VI: The Pontificate and Ideas of an Avignon Pope*. Cambridge University Press. pp. 47–50. ISBN 978-0-521-89411-1.
3. ↑  Expilly, p. 92 column 1.
4. ↑  A list of the Legates and Vice-Legates can be found in: Denis de Sainte-Marthe (1715). *Gallia christiana, in provincias ecclesiasticas distributa* (בלטינית). Vol. Tomus primus. Paris: Coignard. pp. 841–850.
5. ↑  Expilly, p. 92 column 2.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562110805171
* BnF: cb115807671 (data)
* GND: 4216584-2
* LCCN: n83200771
* NKC: ge131273
* SUDOC: 027428672
* VIAF: 133732676
* WorldCat: lccn-n83200771

 |
**הר שייפלס** (באנגלית: **Shapeless Mountain**) הוא הר באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם ממערב לראשו של הר בולהאם.

גובהו של ההר 2,740 מטרים מעל פני הים; הר שייפלס הוא ההר ה-394 בגובהו באנטארקטיה.

היסטוריה
--------

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1957 על ידי מחלקת הסקר הצפונית הניו זילנדית (the New Zealand Northern Survey Party) של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958.

שמו של ההר הוא תיאורי.

מחלק הסקר הקימה תחנת סקר בראשו של ההר ב-27 בדצמבר 1957.

להר אין צורה ברורה (היינו הוא אינו מעגלי, או פרימידלי). באנגלית "שייפלס" משמעו "חסר צורה".

לקריאה נוספת
------------

• Damien Gildea, **Transantarctic Mountains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide**

  

• R.J. Korsch (1984), **The structure of Shapeless Mountain, Antarctica, and its relation to Jurassic igneous activity**, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 27:4, 487-504, DOI: 10.1080/00288306.1984.10422268

  

• HOWARD BRADY, BARRIE McKELVEY, **SOME ASPECTS OF THE CENOZOIC GLACIATION OF SOUTHERN VICTORIA LAND, ANTARCTICA**, Journal of Glaciology. Vol. 29. No. 102. 1983

  

• Retallack, Gregory & JAHREN, A.H. & Chakrabarti, Ramananda & Metzger, Christine & Smith, Roger. (2005), **The Permian–Triassic boundary in Antarctica - Stratigraphical section of Shapeless Mountain**, Antarctic Science. 17. 241 - 258. 10.1017/S0954102005002658

קישורים חיצוניים
----------------

* הר שייפלס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר שייפלס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר שייפלס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר שייפלס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הר שייפלס
* מפת אזור הר שייפלס
* הר שייפלס באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* מזג אוויר נוכחי עדכני בהר שייפלס
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר שייפלס
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר, ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הר שייפלס

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
2. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  תשומת הלב כי בספר "Transantarctic Mountains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide", המפורט להלן ב"לקריאה נוספת", גובהו של ההר 2,739 מטרים מעל פני הים
4. ↑  מידע גאוגרפי
5. 1 2  מידע על גובהי הרים באנטארקטיקה
6. 1 2 3 4 5  מידע היסטורי
**אנדראס יאניוטיס** (ביוונית: **Ανδρέας Γιαννιώτης**; נולד ב-18 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן יווני המשחק בנבחרת יוון בעמדת השוער בקסימפאשה.

קריירת מועדונים
---------------

את קריירת הכדורגל שלו התחיל יאניוטיס בקבוצת הילדים של אירקליס סלוניקי בגיל 13.

ב-2011 הצטרף יאניוטיס לסרס ליגת המשנה היוונית, במדיה הצטיין ובעקבות כך הוחתם על ידי קבוצת הפאר היוונית אולימפיאקוס.

בינואר 2014, לאחר שנתיים באולימפיאקוס בהן לא שיחק, הושאל יאניוטיס לפוסטיראס היוונית, כאשר לאחר מכן, באוגוסט של אותה עונה, עזב את פוסטיראס והושאל לפאס יואנינה. ב-2015 הושאל יאניוטיס לפאניונוס, במדיה החל את הפריצה שלו ובעונת 2016/2017 זכה בתואר שוער השנה ביוון. ב-2017, סגה אולימפיאקוס מהכוונה להאריך את חוזהו, לאחר שהצליחה להחתים את שוער נבחרת בלגיה סילביו פורטו, ויאניוטיס התיר את חוזהו במועדון והועבר לאטרומיטוס היוונית, במדיה המשיך להצטיין וזכה שוב בתואר שוער השנה בליגת העל היוונית לעונת 2017/2018.

עם סיומה של עונת 2017/2018, החליטה אולימפיאקוס להחזיר את השחקן לשירותיה והגיע לסיכום עם אטרומיטוס על טרייד במסגרתו תעביר הקבוצה לאטרומיטוס שחקן בהעברה חופשית, במקום לשלם את סעיף הרכישה בחזרה שהחזיקה אולימפיאקוס על יאניוטיס בגובה כ-300,000 אירו. ב-9 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו, בניצחון אולימפיאקוס 4-0 על לוצרן, במסגרת הליגה האירופית.

ב-22 ביוני 2019 חתם במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית על חוזה לשלוש שנים.
וב-24 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במכבי תל אביב בהפסד 0–1 לקלוז' בסיבוב השני של מוקדמות ליגת האלופות. במהלך משחק במסגרת גביע הטוטו נגד קבוצת עירוני קריית שמונה נפצע בקרסול והוחלף על ידי דניאל טננבאום שגילה יכולת טובה. גם לאחר שחזר מהפציעה המשיך טננבאום להיות השוער הראשון. יאניוטיס זכה עם הקבוצה באליפות ושותף לראשונה במחזור ה-34 לאחר שהקבוצה כבר הבטיחה את הזכייה בתואר.

ב-6 באוגוסט 2020 חזר לאטרומיטוס והושאל עד לסוף העונה. ב-1 ביוני 2021 הסתיימה השאלתו והוא חזר למכבי תל אביב. ב-1 בספטמבר הודיעה הקבוצה על שחרורו.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-1 ביוני 2017 זומן לראשונה לנבחרת הלאומית על ידי המאמן מיכאל סקיבה והיה חלק מסגל הנבחרת במוקדמות מונדיאל 2018, בשלב הפלייאוף היבשתי מול בוסניה, אך לא שותף. ב-27 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 על מצרים במסגרת משחק ידידות.

תארים
-----

אולימפיאקוס
* ליגת העל היוונית: 2012/2013, 2014/2015
* הגביע היווני: 2014/2015

מכבי תל אביב
* אליפות: 2019/2020
* אלוף האלופים: 2019/2020

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* אור אבולעפיה, ‏הכי רחוק מאנסטיס: הכירו את השוער החדש של מכבי, באתר ערוץ הספורט, 22 ביוני 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב טוכמן‏, מכבי תל אביב: אנדראס יאניוטיס חתם לשלוש שנים, באתר וואלה!‏, 22 ביוני 2019
2. ↑  עתידו במכבי ת"א והקורונה: יאניוטיס מדבר, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2020
3. ↑  מכבי תל אביב השאילה את אנדראס יאניוטיס לאטורמיטוס, באתר וואלה!‏, 6 באוגוסט 2020
4. ↑  מכבי ת"א הודיעה על התרת החוזה של יאניוטיס, באתר ONE
DSCS II
**Defense Satellite Communications System (DSCS)** (בעברית: **מערכת לווייני הגנה לתקשורת**) הייתה תוכנית שכללה סדרת לווייני תקשורת לאבטחת תקשורת צבאית. המערכת פעלה במסגרת חיל החלל של ארצות הברית. היא עברה לשלב מבצעי בשנת 1968 ופעלה עד לשנת 2007 כאשר הוחלפה במערכת Wideband Global SATCOM

היסטוריה
--------

בשנת 1960 DARPA התחילה בפיתוח תקשורת צבאית מבוססת לוויינים. תוכנית Advent הייתה מבוססת על טכנולוגיה שטרם פותחה ולכן התוכנית נסגרה בשנת 1962.יחד עם זאת סוכם על המשך פיתוח וחברת Ford Aerospace זכתה במכרז. פותח לוויין שהיה מסוגל להעביר קצב נתונים 1 Mbps. משקל הלוויין היה 45 ק"ג. הוא היה מתוכנן לפעול במשך 3 שנים. הלוויינים הראשונים שוגרו בשנת 1966, המערכת הוכרזה כמבצעית וכללה 34 לוויינים. כל הלוויינים שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל. הלוויינים סיפקו שירותי תקשורת ליחידות לוחמות במלחמת וייטנאם.

בהמשך היא קיבלה שם Initial Defense Satellite Communication System (IDSCS).

בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 סוכם על פיתוח דור המשך - DSCS II. הלוויינים היו אמורים לספק העברת מידע וקול. על הלוויין הותקן פאנל סולארי שסיפק 535 ואט ובנוסף הותקנו סוללות מצברים. ערוץ תקשורת כלל X band. הלוויין פותח בנורת'רופ גראמן. משקל הלוויינים היה 520–611 ק"ג. הם היו מתוכננים לעבודה במשך 5 שנים. הלוויין הראשון שוגר בשנת 1971. הלוויין האחרון סיים את השירות בשנת 2008. כל הלוויינים שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל ובסך הכול שוגרו 16 לוויינים. הלוויינים היו יכולים לספק שירותי קול ב-1300 ערוצים או מידע בקצב נתונים 100 Mbps.

בשנת 1975 הועברה הזמנה לפיתוח DSCS III. הפיתוח בוצע על ידי ג'נרל אלקטריק ויוז איירקראפט. בהמשך בניית הלוויינים עבדה ללוקהיד קורפוריישן. על הלוויינים הותקנו מספר משגרים ופאנל סולארי בהספק 1700 וואט. משקל הלוויין היה 1235 ק"ג והוא היה מתוכנן לעבודה במשך 10 שנים. הלווין הראשון שוגר בשנת 1982 ושיגורים נמשכו עד לשנת 2003. הלוויינים שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל, הסדרה כללה 14 לוויינים. בין היתר הם היו מנוצלים לתקשורת עם תחנות מחקר אמריקאיות באנטארקטיקה בקצב נתונים 30 Mbps

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Defense Satellite Communications System** בוויקישיתוף
* מידע על המערכת DSCS III באתר חיל החלל של ארצות הברית
* מידע על הלוויינים של הדור הראשון
* נתונים על שיגורים לווייני idcsp
* נתונים על שיגורים לווייני dscs-2
* נתונים על שיגורים לווייני dscs-2

הערות שוליים
------------

1. ↑  2010 and beyond...life after the dome, web.archive.org, ‏2017-04-27
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברכס הרים בארץ אלכסנדר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר וולטון.

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק ברכס הרים בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה, עם הערך רמת וולטון - רכס הרים נוסף בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה, עם הערך "הר וולטון (אנטארקטיקה)", העוסק בהר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה; ועם הערך פסגת וולטון (אנטארקטיקה) העוסק בפסגה בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

**הרי וולטון** (באנגלית: **Walton Mountains**) הם שרשרת הרים מבודדת במרכז האי אלכסנדר, שלמול חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

שרשרת ההרים כוללת שלושה מסיבים, המכוסים שלג.

שיא גובהם של ההרים הוא 1,450 מטרים מעל פני הים, בהר מקארתור; ההרים הם הפסגה ה-3,084 בגובהה באנטארקטיקה.

שרשרת ההרים משתרעת לכיוון דרום, החל ממפרצון שוברט - לאורך 40 קילומטרים.

ההרים ממוקמים ממזרח לשדה הקרח לואיס.

בתחום שרשרת ההרים מצויים פסגות ריקטר, נונאטאק סאבייר ופאלינדרום באטרס.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הרכס

הרכס התגלה לראשונה עת שצולם מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת' בטיסתו מעל האזור ב־23 בנובמבר 1935.

הרכס מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג.

הרכס צולם מהאוויר על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940.

בשנת 1947 הרכס נסקר בסקר קרקעי על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בפיקודו של פין רון.

הרכס מופה בשנת 1957 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי האוויר משנת 1940 ומשנת 1947.

### מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי פין רון.

רון קרא לרכס על שמו של לוטננט קולונל אר. סי. וולטון (R.C. Walton), מחיל הנחתים של ארצות הברית, אשר סייע לרון בשכנוע צי ארצות הברית להלוות לו ספינה, ובארגון הסיוע של צי ארצות הברית למשלחתו של רון.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרי וולטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הרי וולטון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הרי וולטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הרי וולטון באתר mindat
* תצלום לוויין של אזור הרי וולטון
* מזג אוויר נוכחי עדכני בהרי וולטון
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי וולטון
	+ נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הרי וולטון
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הרי וולטון

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  מידע היסטורי וגאוגרפי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR
4. 1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
**כלי החיתוך** (בגרסתה האנגלית: **Snipping Tool**) היא תוכנת שירות של צילום מסך הכלולה במערכות הפעלה של מיקרוסופט, מ-Windows Vista ואילך. בעזרת התוכנה ניתן לקבל צילומי מסך של חלון פתוח, כמה חלונות, אזור מלבני נבחר, צורה חופשית, או את כל המסך. ניתן לקחת חיתוכים (הנקראים snips) על ידי עכבר או משטח רישום דיגיטלי, ולשמור אותם בתור קובץ תמונה (כמו PNG‏, GIF או JPEG) או כקובץ MHTML , ולהישלח בדואר אלקטרוני בלחיצה אחת.

כלי החיתוך מאפשר עריכה בסיסית של החיתוך, עם עטים בצבעים שונים, מחק, ומדגיש.

לפני Windows Vista, שולב כלי החיתוך בערכת ניסיון עבור גרסת "Windows XP Tablet PC Edition 2005". הכלי פורסם במקור כ-PowerToy עבור Tablet PC שהושק ב-7 בנובמבר 2002.

Windows 10 מוסיף אפשרות משופרת של "עיכוב", המאפשר לכידה מתוזמנת של צילומי מסך.

פתיחת האפליקציה
---------------

האפליקציה מובנית עם גרסאות ווינדוס ולכן לא דורשת התקנה. כדי לפתוח אותה לוחצים על כפתור "Start" ומקלידים "כלי החיתוך", "snipping tool" או "snip".

כמו כן, ניתן להשתמש בקיצור המקשים Win + Shift + S על מנת לבצע צילום מסך בעזרת הכלי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Purewal, Sarah J. (30 ביוני 2015). "Capture pop-up menus with Windows 10's new delayed Snipping tool". *CNET*. CBS Interactive. נבדק ב-18 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**מתקפת הטרור בניירובי** הוא פיגוע טרור אסלאמי אשר החל ב-15 בינואר 2019, כשמחבלים חמושים מארגון א-שבאב הסומלי הסתערו על מתחם בית המלון "דוסיט" ומשרדים בשכונת וסטלנדס בניירובי, קניה.

הפיגוע
------

המחבלים אשר מספרם נע בין 4 ל-6, הגיעו למתחם עם שני כלי רכב. בסביבות השעה 14:30 - שעון מקומי, נשמעו יריות ו-2 פיצוצים.
אחד מהתוקפים הלך בחשאיות ופוצץ את עצמו ליד מסעדה. בעקבות הפיצוץ, כלי רכב שחנו בסמוך הוצתו והחלו לבעור. לאחר הפיצוץ, המחבלים הנותרים כפו על אנשי האבטחה באמצעות ירי שיפתחו להם את השערים, התבצרו במלון ופתחו באש.

כוחות מיוחדים מהיחידה ללוחמה בטרור נשלחו להילחם בהם, אליהם חברו בהמשך לוחם מטעם יחידת הקומנדו הבריטית, SAS ומספר לוחמים מיחידת אריות הים של צבא ארצות הברית. בעוד כשהיו בטוחים כי המתקפה כבר הסתיימה יום לפני והתוקפים נוטרלו, למחרת, בבוקרו של 16 בינואר נשמעו יריות נוספות.
כוחות הביטחון הקנייתיים השלימו את ההשתלטות על המתחם למחרת, ב-16 בינואר בשעה 10 בבוקר. בפיגוע נהרגו 21 אזרחים, מתוכם, חמישה שאינם קנייתים. בנוסף לחמישה תוקפים שנהרגו. עוד דווח כי אחד המחבלים נעצר. פעילים מארגון א-שבאב האסלאמי נטלו את מלוא אחריותם למעשה הטרור. יש אשר השוו מתקפה זו עם מתקפת הטרור בקניון וסטגייט שבמהלכה נהרגו 67 בני אדם.

תחילה הודיע נשיא קניה, אוהורו קניאטה, כי 14 בני אדם נהרגו; בארגון הצלב האדום של קניה הודיעו כי מספר ההרוגים עומד על 24. אולם למחרת דווח על מותם של 21 בני אדם ו-5 תוקפים.

ארגון א-שבאב נטלו אחריות על הפיגוע, כשהם מצהירים כי המתקפה בוצעה "בתגובה להחלטתו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ להכיר בירושלים כבירתה של ישראל".

אחרית דבר
---------

עם תום אירועי המתקפה, הכריזה המשטרה על המקום כזירת פשע פעילה, וסגרה אותו לציבור. סוכנויות הביטחון הצליחו לאתר את מקום מגוריהם של חשודים נוספים בטרור. ב-17 בינואר הכריזו בארגון הצלב באדום של קניה על איתורן של כל הגופות אשר נעדרו. משטרת קניה שובחה על תגובתה המיידית שהצילה למעלה מ-700 איש ששהו במתחם בעת המתקפה. ב-19 בינואר 2019 דווח על מעצרם של 2 מסייעי טרור, כמו כן נעצרו 5 פעילי טרור נוספים, בתוכם קנדי בחשד למוערבותם במתקפה.

| מוצא | הרוגים |
| --- | --- |
| קניהקניה קניה | 16 |
| לא ידוע | 2 |
| אוסטרליהאוסטרליה אוסטרליה | 1 |
| בריטניהבריטניה בריטניה/דרום אפריקהדרום אפריקה דרום אפריקה (אזרחות כפולה) | 1 |
| ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית | 1 |

ראו גם
------

* הפיגוע בקניון וסטגייט

הערות שוליים
------------

1. ↑  Terror group says deadly Kenya attack over Trump recognition of Jerusalem (באנגלית)
2. ↑  פיגוע בקניה: לפחות שבעה הרוגים במתקפה משולבת במלון בניירובי, באתר ערוץ 10
**דניאל סירקיס** (1882– 1965 (ה'תשכ"ה)) היה ממייסדי התנועה הציונית-דתית בפולין, חבר הוועד הלאומי בתקופת אספת הנבחרים השלישית, יושב ראש ועד קהילת יהודי יפו ותל אביב בשנים 1933–1938, מנהל סניף בנק המזרחי בחיפה, ממלא מקום במועצת המדינה הזמנית, וחבר הדירקטוריון של הקרן הקיימת לישראל.

קורות חיים
----------

סירקיס נולד בזגייז' שבפולין, למשפחה של חסידות גור. אביו שלמה היה תעשיין ידוע בפולין. הוא קיבל חינוך תורני וחסידי ובשנת 1900 התחתן עם נחמה בלאס מוורשה. בהמשך הקים עם אחיו בית חרושת לטקסטיל, והיה מחלוצי העסקת יהודים במקצוע הטוויה. הוא היה פעיל בתנועת המזרחי ושימש ראש הקהילה בזגייז'. בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 הקים בית חרושת לטקסטיל ביפו ולאחר ביקור בארץ ישראל בשנת 1924, החליט לעלות לארץ ישראל והקים בית בשדרות רוטשילד. הוא חזר לפולין לחסל את עסקיו, שלח את משפחתו לארץ ישראל ובשנת 1925 עלה אחריהם.

בארץ ישראל היה פעיל בתנועת המזרחי ובשנת 1931 נבחר לאספת הנבחרים השלישית והיה חבר בוועד הלאומי. בבחירות לוועד קהילת יהודי יפו ותל אביב, שהוחרמו על ידי מפלגות תנועת העבודה, זכה המזרחי בחמישה מושבים מתוך 21, וסירקיס מונה ליושב ראש ועד הקהילה. בסוף שנות ה-30, במקביל להיותו יושב ראש ועד הקהילה בתל אביב, נתמנה למנהל סניף בנק המזרחי בחיפה.

בעקבות פטירתו של הרב מאיר בר-אילן בשנת 1949 התמנה סירקיס במקומו לנשיאות הוועד הפועל הציוני.

בשנת 1962 נתמנה לבית דין הכבוד של תנועת המזרחי העולמית.

נפטר במרץ 1965, ח' באדר ב' ה'תשכ"ה.

על שמו רחוב בשכונת קריית משה בירושלים.

כמו כן, בניין הפנימייה של הישיבה לצעירים של מרכז הרב קרוי "בית דניאל" על שמו. הבניין ממוקם בסמיכות לרחוב סירקיס (בסוף רחוב קורות העתים).

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "דניאל סירקיס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 959
* יעקב רימון, יושר לב ומצפון גדול, הצופה, 12 באפריל 1965
* בקומה זקופה, הצופה, 14 במרץ 1965
* אבי יעקב והרב שלום נתן רענן, ר' דניאל סירקיס ז"ל: שבעה לפטירתו, הצופה, 21 במרץ 1965, עמ' 2

ממאמריו:

* שתדלנות או מלחמה לאומית?, חזית העם, 9 בספטמבר 1932

הערות שוליים
------------

1. ↑  ר' שלמה סירקיס ז"ל, הַבֹּקֶר, 9 בנובמבר 1941
2. ↑  אל הציבור העברי, הַבֹּקֶר, 24 במאי 1938  
חיפה מבכה את המנהיג הגדול, הַבֹּקֶר, 6 באוגוסט 1940
3. ↑  ד. סירקיס יבל"ח ממלא מקום הרב בר אילן ז"ל בנשיאות, הצופה, 16 במאי 1949
4. ↑  נבחרו המוסדות המנהלים של התנועה, הצופה, 26 באוגוסט 1962
5. ↑  נפטר ר' דניאל סירקיס ז"ל, הצופה, 14 במרץ 1965; המשך

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301500005171
* VIAF: 97413279
* WorldCat: viaf-97413279

 |
**פיגוע הירי בקניון וסטגייט שבניירובי** הוא פיגוע טרור אסלאמי שהחל ב-21 בספטמבר 2013 בניירובי, בירת קניה.

הפיגוע
------

ב-21 בספטמבר 2013 בצהריים תקפה קבוצת מחבלים חמושים ברובי סער מדגם AK-47 ורימונים את קניון וסטגייט בניירובי, בירת קניה. ארגון הטרור המוסלמי א-שבאב הסומלי, המזוהה עם אל-קאעידה, נטל אחריות על הפיגוע. תוך כדי מהלך האירועים פרסמו נציגי הארגון באמצעות חשבון הטוויטר של הארגון הודעות אודות האירוע בזמן אמת. טוויטר בתגובה השעתה את פעילות החשבון.

על פי דיווחים שונים, בעת ההתקפה הבדילו החמושים בין מוסלמים לשאינם מוסלמים, בין השאר בשאלה "מי היא אם הנביא?".

בנוסף לירי בעשרות אזרחים, החזיקו המחבלים עשרות בני ערובה. ב-23 בספטמבר החלה פעולה לשחרור בני הערובה. במהלך הפעולה נשמעו פיצוצים וחלקים מהקניון קרסו. הפעולה הסתיימה למחרת, כאשר כוחות הביטחון השיגו שליטה על הקניון ושחררו את בני הערובה. בליל ה-24 בספטמבר הודיעה קניה רשמית על סיום פעולת השחרור ואמרה שבפעולה נהרגו 5 מחבלים ועוד 11 מחבלים נעצרו. בפיגוע נהרגו 67 אזרחים (מתוכם 5 אנשי כוחות ביטחון) ונפצעו כמאתיים.

### התערבות ישראלית

בזמן הפיגועים הקניון היה בבעלות ישראלים, ולפחות ארבעה מסעדות בקניון נמצאות בבעלות/מופעלת על ידי ישראלים, לפי מקורות ישראלים. ה-International Business Times קבע כי לקניה ולישראל יש הסכם ביטחון סודי. החלו דיווחים על חיילי צה"ל שהשתתפו במתקפה הנגדית נגד המחבלים והצטרפו ללחימה לצד צבא קניה, למרות שמשרד החוץ הישראלי סירב לאשר או להכחיש את נוכחותם של כוחותיה.

ראו גם
------

* מתקפת הטרור באוניברסיטת גאריסה בקניה
* ההתקפות על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה
* מתקפת הטרור בניירובי 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפיגוע בקניון וסטגייט** בוויקישיתוף
* מתקפת הטרור בניירובי - הרשויות בקניה טוענות: השגנו שליטה על הבניין, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפיגוע בקינון וסטגייט, באתר האינדיפנדנט (באנגלית)
2. ↑  רויטרס‏, תם המצור בקניה: 11 מחבלים נלכדו, 3 קומות קרסו, באתר וואלה!‏, 24 בספטמבר 2013
3. ↑  David M. Anderson and Jacob McKnight, "Kenya at war: Al-Shabaab and its enemies in Eastern Africa", African Affairs vol. 114 (2015), p. 16
תמונת שמואל גדון
**שמואל גָדוֹן** (1914 – יוני‏ 1982) היה חבר קיבוץ נצר סרני, מפקח, סופר, עורך, מרצה וחוקר בנושאי הקיבוץ ותנועת העבודה.

ביוגרפיה
--------

גדון נולד בליטא, הצעיר משלושת ילדיהם של פרידה (פריידל) לבית זקה"ם וישעיהו (שעיה) גדון, מחנך עברי. עלה לארץ ישראל והיה חבר קיבוץ גבעת ברנר עד 1952, אז עבר עם הפילוג בקיבוץ המאוחד לנצר סרני.
היה פעיל בתנועת העבודה ובמפעלי החינוך של ההסתדרות, ובמסגרת זו היה אחראי על החינוך התנועתי ברשת "עמל".
ערך בין היתר את "ניב הקבוצה", ביטאון איחוד הקבוצות והקיבוצים.

נפטר בשנת 1982, ונקבר בבית העלמין בקיבוצו נצר סירני.

לאחר מותו נפתח בקיבוצו בית ספר תעשייתי של "עמל", שנקרא על שמו.

ספריו
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
לאחר מותו:

* שמואל גדון **נשא אלמתיו: משלו ועליו**; ערכו והביאו לדפוס: מאיר גבעתי, מלכיאל סבלדי, נצר סרני: נצר סרני, תשמ"ה 1984.

לקריאה נוספת
------------

* מאיר גבעתי, 'שמואל גדון ז"ל', **אגרת לחנוך** (רבעון לחנוך קיבוצי) 66 (1982), 70–72.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל גדון באתר WorldCat Identities
* רשימת הפרסומים של שמואל גדון, בקטלוג הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל גדון, דבר, במלאת שנה לפטירתו, 16 ביוני 1983.
2. ↑  מירי פז, חינוך ותרבות, דבר, 12 בינואר 1983.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307066205171
* GND: 1144921732
* ISNI: 0000 0000 6694 710X
* LCCN: n85030077
* SUDOC: 236581244
* VIAF: 48185683
* WorldCat: lccn-n85030077

 |
מפה טופוגרפית של חצי האי גסט.
**חצי האי גסט** (באנגלית: **Guest Peninsula**) הוא חצי אי מכוסה שלג, הבולט מהחלק הצפון מערבי של ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.

חצי האי גסט ממוקם בין מדף הקרח סלצברגר המכסה את מפרץ סלצברגר לבין מפרץ בלוק.

אורכו של חצי האי 83.3 קילומטרים.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי חצי האי

פסגת מיטשל, הממוקמת בחצי האי, התגלתה מרחוק בשנת 1929, על ידי משלחת בירד הראשונה לאנטארקטיקה, שנערכה בפיקודו של ריצ'רד בירד.

בשנת 1940 מופה חצי האי על ידי משלחת חקר של השירות האנטארקטי של ארצות הברית (United States Antarctic Service Expedition). במיפוי זה מופיע חצי האי, בטעות, כאי, והוא נקרא בשם "האי גסט" (Guest Island).

במהלך מיפוי שבוצע על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1962–1965, התגלה כי מדובר בחצי אי ולא באי.

### מקור השם

חצי האי נקרא על שמה של איימי גסט (Amy Guest), שתרמה למשלחת בירד השנייה לחקר אנטארקטיקה (Second Byrd Antarctic Expedition), שנערכה בין השנים 1933–1935.

קישורים חיצוניים
----------------

* חצי האי גסט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חצי האי גסט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* חצי האי גסט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* חצי האי גסט באתר marineregions
* תצלום לוויין של אזור חצי האי גסט

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  מידע גאוגרפי והיסטורי
**קרוב לבית** הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת הדרמה, שיצא בשנת 2005. הסרט עוסק בחיילות משמר הגבול בירושלים. בימוי ותסריט: וידי בילו, דליה הגר. הסרט הופק על ידי קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, בשת"פ עם יס דוקו.

עלילה
-----

מירית (נעמה שנדר) היא צעירה עגמומית ורצינית, בת טובים, המתגייסת לצה"ל ומעוניינת לשרת בתפקיד רב אחריות והשפעה. היא מגיעה ליחידת חיילות של משמר הגבול שבה כוח האדם מגוון באופיו ולא ניתנת בה כל הכשרה לחיילות. תפקידן העיקרי של בנות היחידה הוא לבדוק את תעודות הזהות של העוברים ושבים בירושלים, תוך מחשבה שהדבר יסייע לסיכול פיגועי טרור.

בפועל, קשה לדעת אם ליחידה יש תרומתה ביטחונית כל שהיא. החיילות מטרידות את העוברים והשבים, חלק גדול מהחיילות מתחמק מביצוע רציני של המטלות והשירות ביחידה לא נעים וחסר כל סיפוק. מירית מתקשה במיוחד להסתגל אל שותפתה לחוליה, סמדר (סמדר סייר), ששונה ממנה בדרכים רבות. סמדר לוחצת עליה להתגבר על בושתה ולחזר אחרי הגברים העוברים ברחוב. אחת מתוצאות המעשה הזה היא שמירית מתפתה לרקוד עם אורחי המלון שהיא אמורה לאבטח, נתפסת על ידי המפקדות שלה ונשלחת לכלא צבאי. אולם, משברים שונים שמירית וסמדר עוברות, כמו מטען החבלה שמתפוצץ לידן (בשכונת נחלת שבעה) וכמו הלינץ' שהן בקושי מצליחות למנוע באדם שמסרב להציג להן את תעודת הזהות שלו, בונים רעות חזקה ביניהן.

* אירית סוקי (מימין) ונעמה שנדר (משמאל)אירית סוקי (מימין) ונעמה שנדר (משמאל)
* נעמה שנדרנעמה שנדר
* נעמה שנדר (מימין) וסמדר סייר (משמאל)נעמה שנדר (מימין) וסמדר סייר (משמאל)
*

שחקנים
------

סמדר סייר, נעמה שנדר, אירית סוקי, דני גבע, עמי וינברג, קטיה זימבריס,  אמיתי יעיש בן אוזיליו, אנה סטפן, לנה אטינגר, אילנית בן-יעקב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרוב לבית** בוויקישיתוף
* הסרט המלא לצפייה ישירה (בתשלום) באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים

* "קרוב לבית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "קרוב לבית", באתר נטפליקס

* "קרוב לבית", באתר AllMovie (באנגלית)

* "קרוב לבית", באתר ספר הקולנוע הישראלי

* "קרוב לבית", באתר Metacritic (באנגלית)

* "קרוב לבית", באתר אידיבי

* "קרוב לבית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* "קרוב לבית", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* הסרט המלא לצפייה ישירה באתר וואלה VOD
* אתר הסרט
* "קרוב לבית" באתר "קרן הקולנוע הישראלי"
שלט שהציבה המועצה לשימור אתרים בנושא היקב באחוזת לחמן
**יקב פרידמן** הוא יקב שהוקם בשנת 1889 בחיפה על ידי שמעון פרידמן, ממייסדי היישוב העברי בחיפה. היקב הוקם ב**אחוזת לחמן** שנבנתה על ידי הרב אריה לייב פרומקין, בשנת 1884, בתמיכתו של הנדבן עובדיה לחמן, והייתה למעשה בנין האבן הראשון במושבה פתח תקווה.

בשנת 1912 עבר היקב למרכז העיר פתח תקווה. מנהל היקב היה אלעזר מרדכי פרידמן, שעל שמו נקרא רחוב "אלעזר פרידמן" בשכונת 'צמרת גנים' שבפתח תקווה. היקב היה מהחשובים בישראל, זכה בפרסים רבים ובהכרה בינלאומית והיווה מרכז תעסוקה משמעותי לפועלי פתח תקווה. המשפחה הקפידה על עבודה עברית בכרמיה והעסיקה רבים מאנשי העלייה השנייה[דרוש מקור]. ביקרו בו בין היתר הרב קוק והברון רוטשילד. היקב היה מוקף חומה שהגנה על התושבים מפני התקפות הערבים. במאורעות תרפ"א, שימש המבנה המבוצר כמקלט לרבים מבני המושבה. היקב נהג למכור את היין שלו בשם המותג "כרמל אוריגינל". הדבר הביא לסכסוך רב שנים בין יקבי כרמל לבין סוכן "כרמל אוריגינל" בוורשה, בונים אלתר, בנו של הרבי מגור. התביעה הסתיימה בפשרה בנובמבר 1932.

בעקבות השפל הכלכלי הגדול בשנת 1929, היקב חווה קשיים רבים אך התגבר עליהם ושב לפרוח. בשנות מלחמת העולם הראשונה והשנייה סיפק היקב משקאות ויינות לבעלות הברית. בעקבות גדילתו בשנת 1964 נמכרה כמחצית מהיקב ל"תנובה" כשותפה אסטרטגית, ונקרא "יקבי פרידמן-תנובה". בשלב זה עבר היקב לשכונת קריית אריה. בשנת 1971, לאחר שלא הצליחה לחבר בהצלחה בין עסקי המזון והיין, מכרה "תנובה" את היקב לחברת וו.ס.ט. (סטוק).

עד סוף שנות השמונים עברה פעילות היקב לאזור התעשייה ברקן. בשנת 1990 נמכר היקב שוב, ושינה את שמו ל"יקבי ברקן". בניין היקב הישן נהרס בשנת 1986, ושרידיו נמצאים מול כיכר המייסדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יקב פרידמן, עירית פ"ת, מנהל החינוך, מרכז פסג"ה.
* אחוזת לחמן - יקב פרידמן, ב"אתר ראשונים"
* יקב פרידמן בפתח תקווה, באתר "חדשות בן עזר"
* יקב פרידמן, באתר הארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני
* הקמת יקב פרידמן, באתר האינטרנט של יקבי ברקן

הערות שוליים
------------

1. ↑  שם רחוב: פרידמן, ד"ר שמעון, במדריך רחובות חיפה
2. ↑  ראה למשל עיתון "חרות", 5 באוקטובר 1958, עמ' 6
3. ↑  אונזער עקספרעס, גיליון 16 בנובמבר 1932, עמ' 8
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלשון יבשה באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו כף בראון.

**כף בראון** (באנגלית: **Cape Brown**) היא לשון יבשה מכוסה קרח הבולטת לכיוון צפון - צפון-מזרח בקצה המזרחי של פתחו של מפרץ שוקאלסקי, בחוף הצפון מזרחי של האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה.

הכף מצויה 10 קילומטרים צפונית-מזרחית מפסגתו של הר ניקולאס (ההר הצפוני ביותר של רכס דאגלס).

היסטוריה
--------

### גילוי לשון היבשה

הכף התגלתה לראשונה, מרחוק, בשנת 1909, על ידי המשלחת הצרפתית באנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-בפטיסט שארקו.

שארקו שמיפה באופן גס את האזור, חשב שמפרץ שוקאלסקי הוא מצר ים, החוצה את האי אלכסנדר, ולכן הוא חשב שלשון היבשה היא אי קטן.

החוף בסביבה זו צולם מהאוויר ומופה באופן גס בשנת 1937 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, בפיקודו של ג'ון ריימיל. סקרים שנערכו על ידי משלחת סקר של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948, בפיקודו של קולין ג. בראון (Colin C. Brown) מיפו את לשון היבשה.

### מקור השם

לשון היבשה נקראת על שמו של בראון, שמיפה אותה.

ראו גם
------

* כף ווסטוק
* נקודת קוסאר
* נקודת אבליישן
* נקודת מאזה
* נקודת טריטון

לקריאה נוספת
------------

• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 377
• Ute Christina Herzfeld, **Atlas of Antarctica: Topographic Maps from Geostatistical Analysis of Satellite Radar Altimeter Data**, P 170

קישורים חיצוניים
----------------

* כף בראון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף בראון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף בראון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  מידע גאוגרפי על הר ניקולס
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**פרנסיס סרור** (נולד ב-12 באוגוסט 1951) הוא רופא ילדים ישראלי, מנהל מחלקת כירורגיית ילדים בבית החולים וולפסון ופרופסור בחוג לכירורגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

סרור נולד באלג'יר. בשנת 1978 סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת ליון ובשנת 1982 סיים התמחות בכירורגיה במרכז הרפואי רואן בצרפת. עם סיום ההתמחות עלה לישראל והחל התמחות בכירורגיית ילדים במרכז הרפואי וולפסון ובבית החולים אסף הרופא. החל משנת 1989 מכהן כרופא בכיר ביחידה לכירוגיית ילדים בבית החולים וולפסון, ובשנת 2008 מונה למנהל המחלקה.

קריירה מקצועית
--------------

סרור הוא חבר באגודה הכירורגית הישראלית, באגודה הישראלית לכירורגיית ילדים, באגודה הישראלית לכירורגיה אנדוסקופית, ובאגודה האירופאית לכירורגיה אנדוסקופית. החל משנת 1999 הוא ומרצה בחוג לכירורגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.

תחומי העיסוק הקלני של פרופסור סרור כוללים: כירורגית מערכת העיכול בילדים, כירורגיה של מפשעות בילדים, כירורגיה של מחלות בית חזה בילדים, כירורגיה של ילודים, טיפול כירורגי בהשמנת יתר בילדים, ניתוחים זעירים בשיטות לפרוסקופיות (חלל הבטן) וטורקוסקופיות (חלל בית החזה)

תחומי המחקר של פרוספור סרור הם: הפרעות תנועתיות של מערכת העיכול ומגוון נושאים הקשורים לכירורגית ילדים, כגון: הרדמה, ברית מילה, כוויות, מחלות זיהמיות ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופסור סרור באתר בית החולים וולפסון.
**לאם קור-וואן** (בסינית מסורתית: **林過雲**; נולד ב-22 ביוני 1955) הוא רוצח סדרתי, קניבל ונקרופיל, אחד משני הרוצחים הסדרתיים שנלכדו בהונג קונג (יחד עם לאם קווק-וואי). ידוע בכינויים "רוצח הצנצנות" ("The Jars Murderer") ו"רוצח הלילה הגשום" ("The Rainy Night butcher"). הוא הורשע בארבעה מקרי רצח, כשהוא רוצח על ידי חניקה בחוט חשמל. הוא נידון לעונש מוות, שהומר לאחר שנה וארבעה חודשים למאסר עולם.

מעשי הרצח
---------

קור-וואן היה עובד כנהג מונית. בלילות הוא היה מעלה נוסעות למונית שלו, חונק אותן למוות באמצעות חוט חשמל, מביא אותן לביתו ומבתר אותן. הוא היה חולק חדר אחד עם אחיו, שלא היה מודע למעשיו משום שלאם היה עובד במשמרות לילה ומבתר את הגופות במהלך היום, כשביתו היה ריק. הוא קיבל את הכינוי "רוצח הלילה הגשום" משום שהתקפותיו התרחשו בעיקר בלילות גשומים.

קור-וואן היה אוגר את איברי הקורבנות במיכלי טאפרוור, וכך קיבל את הכינוי "רוצח הצנצנות". כמו כן היה מצלם רבות את הגופות ואת האיברים המבותרים, ואף צילם את עצמו במהלך אקט נקרופילי עם הקורבן הרביעי שלו.

קור-וואן היה מפזר את הגופות המבותרות בעזרת המונית שלו ברחבי הטריטוריות החדשות והאי הונג קונג.

הקורבנות
--------

ב-12 בפברואר 1982 מצאו עובדים בבניית גשרים ראש של אישה צף בנהר שינג-מון. מיד לאחר מכן נמצאו גם הרגליים, וביום שלמחרת נמצאו גם הזרועות. הגופה התבררה כצ'אן פונג-לאן, צעירה בת 21.

שלושת הגופות האחרות נמצאו יחדיו, מבותרות בתוך שקי אורז אטומים. הגופות התבררו כשייכות לשלוש נשים: צ'אן וואן-קיט, בת 31; ליאנג סאו-וואן, בת 29, ולונג וואי-סאם, בת 17. הקורבנות זוהו על ידי עובדי אוניברסיטת הונג קונג, שהשתמשו בקרני רנטגן על מנת לזהות את הגופות דרך קווי הגולגולת ומבנה השיניים.

לכידתו
------

ב-17 באוגוסט 1982 הלך קור-וואן לחנות קודאק בקאולון, וביקש לפתח פילם ובו תמונות של הגופות המבותרות. מנהל החנות זימן שוטרים, והם עצרו את קור-וואן. תחילה הוא ניסה לשכנע אותם שהתמונות שייכות לחבר שלו, אך השוטרים הלכו לבצע חיפוש בביתו.

בתוך ארגז תחמושת ישן בביתו נמצאו מיכלי טאפרוור מלאים בפורמלין ובהם איברי מין של שלוש נשים. כמו כן נמצאו בדירתו ציוד כירורגי לנתיחת גופות ואלפי תמונות ובהן תמונות של גופות ואיברים בשלבי ביתור שונים וכן תמונות תקריב של איברי מין נשיים.

המשפט
-----

ב-24 במרץ 1983, בפגישה עם פסיכיאטר בטרם המשפט, סיפר קור-וואן כי אכל חלק מהמעי של אחת הקורבנות. הפסיכיאטר סיכם כי קור-וואן היה אובססיבי לאיברי מין נשיים, אך סקרנותו, אף על פי שהייתה לה מרכיב מיני, לא הונעה על ידי תאווה, וכי לטענתו "אלוהים הוא זה שאמר לו להרוג את הקורבנות".

ב-8 באפריל 1983, חבר מושבעים של שבעה אנשים מצא את קור-וואן אשם בארבעת מקרי הרצח, והוא נידון מוות בתלייה. ב-29 באוגוסט 1984 הומתק עונש המוות למאסר עולם, אותו הוא מרצה בכלא שק פיק.

בתרבות
------

בשנת 1992 הופק הסרט "ד"ר לאמב", המבוסס על סיפורו של קור-וואן.

בשנת 1994 הופק הסרט "Underground Banker", המציג סיטואציה בה קור-וואן יוצא מהכלא.

ראו גם
------

* המרטש מאטלנטה
* המפלצת מפירנצה

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר "Murderpedia"

הערות שוליים
------------

1. ↑  From our archives: the capture of Hong Kong’s Jars Killer, South China Morning Post, ‏2017-08-13 (באנגלית)
2. ↑  Gou yeung yi sang (1992)
3. ↑  "Underground Banker". Hkfilm.net. נבדק ב-20 באוקטובר 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "The Underground Banker (1993)". Lovehkfilm.com. נבדק ב-20 באוקטובר 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
מיכל הרצוג, בעת ביקורה עם נשיא המדינה יצחק הרצוג באבו דאבי, לבושה בפריט לבוש מסורתי, ינואר 2022.
**מיכל הרצוג** (נולדה ב-15 במאי 1961) היא עורכת דין ישראלית ורעיית נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג.

ביוגרפיה
--------

הרצוג היא בתם היחידה של צביה לבית ברין, מורה ילידת עפולה, ושאול אפק, לוחם פלמ"ח ואלוף-משנה בצה"ל, יליד קיבוץ עין חרוד. דודה היה תת-אלוף ארלוזור לב, שנהרג במלחמת יום הכיפורים. בן-דודה מצד אביה הוא שרון אפק, המשנה ליועצת המשפטית לממשלה הממונה על מערך הייעוץ והחקיקה במשרד המשפטים.

הרצוג גדלה בתל אביב ובשכונת נווה רום ברמת השרון. בצה"ל שירתה בחיל המודיעין, שם הכירה את בעלה לעתיד, יצחק הרצוג, והם נישאו באוגוסט 1985. הם הורים לשלושה בנים, והתגוררו בשכונת צהלה בתל אביב עד מעברם למשכן הנשיא בירושלים.

בשנת 1986 סיימה את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב וב-1988 קיבלה רישיון מלשכת עורכי הדין. היא התקבלה לעבודה במשרד עורכי הדין של אורי סלונים, והשתתפה בין היתר בייצוגם של "האופנובנק" רוני ליבוביץ', של ראש אגף האבטחה בשב"כ בפני ועדת שמגר שהוקמה לאחר רצח רבין, ושל בנק לאומי במשפט הבנקאים ב-1993 בעקבות משבר מניות הבנקים.

לאחר שעבדה במשרדו של סלונים במשך כעשור, פנתה הרצוג לתחום הנדבנות והפילנתרופיה. בין היתר שימשה כיושבת ראש קרן וואהל בישראל, מנהלת הפרויקטים בקרן הצדקה של איש העסקים מארק ריץ', וכיהנה בוועד המנהל של "מעלה", ארגון הפועל לקידום נושאים של אחריות תאגידית ולפיתוח הסטנדרטים של ניהול אחראי בישראל. כיהנה כדירקטורית בחברת "פולאר השקעות" וכדירקטורית חיצונית בחברת "פרידנזון שירותים לוגיסטיים".

בשנת 2010 יזמה את הקמתו של ארגון בוגרים של הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, ועמדה בראשו עד 2014, ואז הוחלפה על ידי צבי האוזר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מיכל הרצוג** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מיכל הרצוג** |

* נינה פוקס, איתמר אייכנר, "האישה הזאת היא צוק איתן". הגברת הראשונה - מיכל הרצוג, באתר ynet, 2 ביוני 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עמוס הראל, ניסיון ההשתקה המקארתיסטי של "שוברים שתיקה", באתר הארץ, 18 בדצמבר 2015
2. ↑  בטקס צנוע שהתקיים בגן הבית של משפחת הרצוג בהרצליה נשא יצחק הרצוג, בנו של נשיא המדינה, את מיכל אפק, חדשות, 15 באוגוסט 1985
3. ↑  לילך ויסמן, ‏יצחק (בוז'י) ומיכל הרצוג בעל ואישה מצב משפחתי: נשואים פלוס שלושה מקום מגורים: שכונת צהלה, תל אביב, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2013
4. ↑  אתר למנויים בלבד גידי וייץ ויניב קובוביץ, צמרת המשק הזרימה מיליוני שקלים לקופת העמותה המשפחתית של דרעי, באתר הארץ, 26 במאי 2017
5. ↑  רן דגוני ואיתמר לוין, ‏רעייתו של מזכיר הממשלה מועסקת בידי קרן הצדקה של ריץ' בישראל, באתר גלובס, 24 בינואר 2001
6. ↑  שירי דובר, ‏מיכל הרצוג פורשת מדירקטוריון פרידנזון, אליעזר שקדי משחק גולף, באתר גלובס, 24 במאי 2016
7. ↑  דרור פויר, ‏אלף עורכי דין בחדר אחד, באתר גלובס, 27 במאי 2010

  


|  |
| --- |
| 
**רעיותיהם של נשיאי מדינת ישראל** |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ורה ויצמן | רחל ינאית בן-צבי | רחל כצנלסון | נינה קציר | אופירה נבון | אורה הרצוג | ראומה ויצמן | גילה קצב | סוניה פרס | נחמה ריבלין | מיכל הרצוג |
|  1949–1952 | 1952–1963 |  1963–1973 | 1973–1978 | 1978–1983 | 1983–1993 | 1993–2000 | 2000–2007 | 2007–2011 | 2014–2019 | 2021 ואילך |

 |
**מפרץ ארבוס וטרור** (באנגלית: **Erebus and Terror Gulf**) הוא מפרץ בחצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

המפרץ ממוקם בצד הדרום-מזרחי של קצהו של חצי האי האנטארקטי.

המפרץ גובל בצפון-מזרח בקבוצת איי ז'ואנוויל, ובדרום-מערב בקבוצת איי ג'יימס רוס.

במפרץ קרחונים ימיים רבים.

מתחת למימי המפרץ מצויה שונית ברקר.

היסטוריה
--------

### מקור השם

המפרץ נקרא על שם ספינות המחקר אה"מ ארבוס ואה"מ טרור, הספינות ששימש סר ג'יימס קלארק רוס בחקר אזור זה של אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1842 – 1843.

לקריאה נוספת
------------

• Nývlt, D. Braucher, R. Engel, Z. Mlčoch, B. & Team, A. (2014), **Timing of the Northern Prince Gustav Ice Stream retreat and the deglaciation of northern James Ross Island, Antarctic Peninsula during the last glacial–interglacial transition**, Quaternary Research, 82(2), 441-449. doi:10.1016/j.yqres.2014.05.003
• John Turner, Robert Bindschadler, Pete Convey, Guido di Prisco, Eberhard Fahrbach, Julian Gutt, Dominic Hodgson, Paul Mayewski, Colin Summerhayes, EDITORS, **Antarctic Climate Change and the Environment**, Scientific Committee on Antarctic Research, Scott Polar Research Institute, Lensfield Road, Cambridge, UK

קישורים חיצוניים
----------------

* מפרץ ארבוס וטרור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ ארבוס וטרור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ ארבוס וטרור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת חצי האי טריניטי
* תצלום לוויין של אזור מפרץ ארבוס וטרור
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור מפרץ ארבוס וטרור

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
לוטם שעיר על רקע שיח לוטם מרווני
לוטם מרווני
**לוטם** (שם מדעי: *Cistus*) הוא סוג של צמחים רב-שנתיים במשפחת הלוטמיים
הנפוץ ולעיתים אף שולט בחבל הים תיכוני בישראל.
הסוג לוטם מונה 18 מינים הנפוצים באגן הים התיכון, באזור ההררי של לוב ובאיים הקנריים. מגוון המינים הגדול ביותר מצוי בספרד.

משמעות השם העברי
----------------

השם לוטם או בצורתו הקצרה "לט", נזכר בספר בראשית, ברשימת הבשמים הנישאים על ידי שיירת הישמעאלים שקונה את יוסף מאחיו (בראשית פרק ל"ז, פס' 25). צלילו של שם זה דומה לשם היווני של השרף המופק ממינים שונים של לוטם, "לאדאנום", ורומז על מקור פרסי עתיק משותף.

תיאור
-----

הלוטם הוא שיח נמוך בגובה 40–60 ס"מ. פרח הלוטם חי יום אחד בלבד ואז נושרים עלי הכותרת, אך מספר הפרחים בכל צמח גדול והפרחים נפתחים בזה אחר זה, כך שהפריחה נפרשת על-פני מספר חודשים. פרחי הלוטם עשירים באבקה ואינם מייצרים צוף. הם מבוקרים על ידי חרקים רבים, ביניהם דבורי דבש.
עלי הלוטם מכוסים בשרף ריחני, לאדאנום, המשמש כמרכיב בתעשיית הבשמים.
הלוטם משמש גם כצמח מרפא.

אזורי גידול ותפוצה
------------------

הלוטם גדל בעיקר על קרקע רנדזינה - קירטון (קרקעות גיר רך) וחוואר (קרקעות גיר עשירות חרסית).

הזרעים של הלוטם יכולים לשרוד במשך עשרות שנים במצב של תרדמת. כאשר פורצת שרפה, מוסר עיכוב הנביטה והזרעים נובטים בהמוניהם. במקומות בהם פרצה שרפה בחורש ים תיכוני, ניתן לראות צמיחה מאסיבית של שיחי לוטם בשנים שלאחר השרפה, ולעיתים קרובות נוצרת גריגה הנשלטת על ידי שיחי לוטם. עם התקדמות הטור הסוקצסיוני והיסגרות החורש, שיחי הלוטם מפנים את מקומם בהדרגה לטובת עצים שונים כמו אורן ירושלים. הזרעים של הלוטם יישארו בתרדמת בתוך בנק הזרעים שבקרקע החורש, עד שתפרוץ שוב שרפה והם שוב ינבטו בהמוניהם. להתפתחות שיח הלוטם דרושה מיקוריזה המאפשרת את קליטת הזרחן

הסוג לוטם מונה 18 מינים הנפוצים באגן הים התיכון, באזור ההררי של לוב ובאיים הקנריים. מגוון המינים הגדול ביתר מצוי בספרד.

בישראל
------

רִמּוֹנִית הַלֹּטֶם (*Cytinus Hypocistis*)
בישראל הלוטם הוא מרכיב חשוב ביותר של הבתות והגריגות הים תיכוניות מהחרמון ועד הר חברון. הוא נעדר מהגולן בשל הקרקע הבזלתית העשירה בזרחות שאינה מאפשרת את התפתחות הפטריה הסימביוטית 
שני מינים של לוטם נפוצים בישראל.

### לוטם שעיר

לוטם שעיר (*Cistus creticus*) הוא בעל עלים ירוקים-אפורים, מחוספסים מעט, עלי כותרת ורודים ומקומטים, הצלקת נישאת על עמוד עלי, ופריו שעיר ומעוגל. הפרח שלו גדול מהפרח של הלוטם המרווני.

### לוטם מרווני

לוטם מרווני (*Cistus salviifolius*) הוא בעל עלים מחוספסים מאוד בצבע ירוק צהבהב, עלי כותרת לבנים וחלקים, הצלקת צמודה לשחלה, פרי קרח ופחוס.
הפריחה היא בחודשים מארס-יוני, כאשר הלוטם המרווני מקדים את הלוטם השעיר. על שורשי הלוטם ניתן לראות לעיתים צמח טפיל, הוא רימונית הלוטם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לטם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לוטם (צמח)** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Cistus** |

* לוטם, באתר ITIS (באנגלית)
* לוטם, באתר NCBI (באנגלית)
* לוטם, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* לוטם, באתר Tropicos (באנגלית)
* לוטם, באתר GBIF (באנגלית)
* לוטם, באתר IPNI (באנגלית)
* לוטם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לוטם שעיר
* לוטם מרווני(הקישור אינו פעיל) באתר רשות הטבע והגנים
* לוטם מרווני/שעיר

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אבי פרבולוצקי, גד פולק, **אקולוגיה, התיאוריה והמציאות הישראלית**, ירושלים: כרטא, 2001, עמ' 331
**מפרץ הרלד** (באנגלית: **Harald Bay**) הוא מפרץ בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.

רוחבו של המפרץ 7 קילומטרים, והוא ממוקם בין נקודת ארצ'ר וראש ויליאמסון.

בשטח המפרץ מצוי האי קרטוגרפוב (אי הקרטוגרפים).

אזור עופות מיוחד
----------------

אזור מפרץ הרלד, בשל מושבת פינגווין אדלי שבקרבתו הוא אזור עופות מיוחד אנטארקטי מספר 161.

על פי ארגון BirdLife International, אזור הר ארצ'ר הוא אזור בעל חשיבות סביבתית, בשל מושבות העופות הסמוכות לו.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ צולם מהאוויר על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בשנת 1947.

המפרץ צולם ומופה ב-20 בפברואר 1959 על ידי פיליפ לו, שעמד בראש משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.

### מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.

המפרץ נקרא על שמו של רב החובל הרלד מולר פדרסון (Harald Moller Pederson), שפיקד על הספינה מאגא דן (*Magga Dan*), אשר שימשה את משלחת החקר האנטארקטית האוסטרלית.

לקריאה נוספת
------------

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, **The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water**, P 134
• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 409

קישורים חיצוניים
----------------

* מפרץ הרלד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ הרלד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ הרלד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור מפרץ הרלד
* מפרץ הרלד באתר
* מפת אזור מפרץ הרלד

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  אזורי עופות מיוחדים באנטארקטיקה
4. ↑  מפרץ הרלד באתר birdlife
**סאקואני** (בהונגרית: **Săcueni**) היא עיירה במחוז ביחור שברומניה.

גאוגרפיה
--------

העיירה ממוקמת 42 ק"מ צפונית-מזרחית לאורדיה, בקרבת הגבול ההונגרי. היא נמצאת במחוז ביחור (אנ') בקרישאנה שברומניה.

היסטוריה
--------

שמה של העיר שימש בוודאות מאז שנת 1217.

בשנת 1417 זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק לעיירה את הזכות לארגן יריד. זמן קצר לאחר מכן, הותר לה לקיים יריד מדי שבוע. ב-1514 היא נכבשה על ידי צבאו של גיירג' דוז'ה וב-1661 היא נכבשה על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. ב-1665, כתנאי להסכם השלום של ואסוואר (אנ'), הטירה של העיר נהרסה. משנת 1691 היא הייתה חלק מלוכת הבסבורג עד הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867. לאחר מכן היא הפכה לחלק ממלכת הונגריה בתוך האימפריה האוסטרו-הונגרית.

לאחר התפרקות האימפריה האוסטרית-הונגרית ב-1918/1920, העיר הפכה לחלק מרומניה. בין 1940 ל-1945 היא חזרה להונגריה כחלק מתכתיב וינה. מאז 1945 היא חלק מרומניה.

אוכלוסייה
---------

לפי המפקד האחרון משנת 2011 התגוררו בעיר 11,113 תושבים.

לפי המפקד: 77.49% הם מדיארים, 15.7% הם צוענים, 6.62% רומנים ו-0.17% אחרים.

מונומנטים היסטוריים
-------------------

* מבט קדמי על טירת שטונבברגמבט קדמי על טירת שטונבברג
* כנסייה קתוליתכנסייה קתולית
* הכנסייה הרפורמית (חזית)הכנסייה הרפורמית (חזית)
* הכנסייה הרפורמית (צד)הכנסייה הרפורמית (צד)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאקואני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סאקואני

הערות שוליים
------------

1. ↑  Romanian 2002 Census

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4762490-5
* VIAF: 234352309
* WorldCat (עם VIAF): 234352309

 |