recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אוסקר פון קסילנדר** (בגרמנית: **Oskar von Xylander**; 16 בינואר 1856 – 22 במאי 1940), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון קסילנדר נולד ב-16 בינואר 1856 לאביו אוטו ריטר אונד אדלר פון קסילנדר ולאשתו רוזליה, במיינץ שהשתייכה לדוכסות הגדולה של הסן. ב-1874 התגייס פון קסילנדר לצבא הבווארי והצטרף לרגימנט המשמר הבווארי ה-1. בהמשך מילא פון קסילנדר תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1903 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט המשמר הבווארי ה-1. בשנת 1906 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1907 מונה למפקד החטיבה הבווארית ה-9. בשנת 1910 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובשנת 1912 מונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-6. בשנת 1913 הועלה פון קסילנדר לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס הבווארי ה-1.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון קסילנדר מפקד הקורפוס הבווארי ה-1 שהיה חלק מהארמייה השישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב לורן. לאחר מכן לחם פון קסילנדר עם הקורפוס שבפיקודו בקרבות השונים, ועוטר בעיטורי צלב האבירים של המסדר הצבאי של מקס יוזף, הפור לה מריט, והצלב הגדול של עיטור ההצטיינות הצבאית הבווארי עם כתר וחרבות, וב-23 ביוני 1918 פרש לביתו.

פון קסילנדר נפטר במינכן ב-22 במאי 1940 והוא בן 84 שנים.

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסקר פון קסילנדר** בוויקישיתוף
* אוסקר פון קסילנדר(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116943114
* VIAF: 62313310
* WorldCat (עם VIAF): 62313310

 |
**ג'פרי אלן כָאן** (באנגלית: **Geoffrey Allan Khan**; נולד ב־1 בפברואר 1958 בצ'לטנהאם, הממלכה המאוחדת) הוא בלשן בריטי העומד מאז שנת 2012 בראש הקתדרה המלכותית ללימוד העברית באוניברסיטת קיימברידג' (אנ'). פרסם ספרי דקדוק לניבים של ארמית חדשה צפון-מזרחית של ברוואר, קרקוש, ארביל, סולימאניה וחלבג'ה בעיראק, ושל אורמיה וסננדג' באיראן, ומנהל את מסד הנתונים של הארמית החדשה הצפון-מזרחית.

קורות חייו
----------

כאן נולד בצ'לטנהאם ולמד בבית ספר במידלסברו. בשנת 1984 הוא קיבל תואר דוקטור מבית הספר ללימוד המזרח ואפריקה (SOAS) של אוניברסיטת לונדון כותרתה של עבודת הדוקטורט שלו הייתה *Extraposition and Pronominal Agreement in Semitic Languages* ("אקסטרה-פוזיציה והתאם בכינויים בשפות שמיות"). הוא עבד כחוקר כתבי-יד מגניזת קהיר ביחידת מחקר הגניזה ע"ש טיילור-שכטר בספריית אוניברסיטת קייברידג' (1983–1993). הוא הצטרף לפקולטה ללימודי אסיה והמזרח התיכון באותה אוניברסיטה ב־1993. ב־2002 הוא מונה שם לפרופסור לפילולוגיה שמית.

מחקרו עוסק בעיקר במחקרים בלשונות עברית, ארמית ובמיוחד בארמית חדשה צפון-מזרחית, וכן בערבית יהודית.

כאן הוא העורך הראשי של האנציקלופדיה של הלשון העברית ובלשנותה (*Encyclopedia of Hebrew Language and Linguistics*) שיצאה לאור ב־2013 בהוצאת בריל.

תארים
-----

* חבר האקדמיה הבריטית, 1998
* חבר כבוד באקדמיה ללשון העברית, 2011
* מדליית זהב על שם לידזברסקי לחקר השפות השמיות, 2004

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'פרי כאן באתר האקדמיה ללשון העברית
* ג'פרי כאן, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263709505171
* BIBSYS: 90758054
* BnF: cb12261127k (data)
* CANTIC: a11495728
* CiNii: DA04609784
* GND: 136726224
* ISNI: 0000 0001 1491 9681
* LCCN: n87929928
* NKC: zmp2016925839
* NTA: 07422977X
* RERO: 02-A003452088
* SUDOC: 031386881
* VcBA: 495/333197
* VIAF: 54205212
* WorldCat: lccn-n87929928

 |
**אוסקר אמיל פון הוטייה** (בגרמנית: **Oskar Emil von Hutier**;‏ 27 באוגוסט 1857 – 5 בדצמבר 1934) היה גנרל גרמני שפיקד על דיוויזיה, על קורפוס ואחר כך על ארמייה בחזית המזרחית ובחזית המערבית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון הוטייה נולד בארפורט שהשתייכה לממלכת פרוסיה, למשפחה בעלת מסורת צבאית ארוכה, סבו שירת בצבא הצרפתי, ואילו אביו צלסטין היה קולונל בצבא הפרוסי. ב-1875 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1912 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-1.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון הוטייה מפקד דיוויזיית המשמר ה-1 שהייתה חלק מהארמייה השנייה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב על המארן. ב-4 באפריל 1915 מונה פון הוטייה למפקד הקורפוס ה-21 שהיה חלק מהארמייה העשירית בחזית המזרחית. ב-2 בינואר 1917 מונה פון הוטייה למפקד פלגת הארמייה D. ב-22 באפריל 1917 מונה פון הוטייה למפקד הארמייה השמינית ופיקד עליה במבצע אלביון ובכיבוש ריגה. ב-22 בדצמבר 1917 הוטל על פון הוטייה להקים את הארמייה ה-18 בחזית המערבית. באביב 1918 השתתפה הארמייה בפיקודו במתקפת האביב כחלק מקבוצת הארמיות של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה, ובתחילה זכתה להישגים נאים, אך לבסוף נבלמה.

בסוף קיץ 1918 הותקפה הארמייה על ידי מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ובשל כך נאלצה לסגת צפונה זמן קצר לפני סיום המלחמה.

עם חתימת הסכם שביתת הנשק הסיג פון הוטייה את כוחותיו באופן מסודר לשטחי הקיסרות הגרמנית ובראשית 1919 פרש משירות צבאי.

לאחר המלחמה היה פון הוטייה נשיא ליגת הקצינים הגרמניים עד מותו.

פון הוטייה נפטר בברלין ב-5 בדצמבר 1934.

משפחתו
------

פון הוטייה היה נשוי לפאני לודנדורף, ממנה היו לו 3 ילדים. הגדול אוסקר נפצע קשה בקרב ורדן ב-1916.

עיטורים
-------

* פור לה מריט
* מסדר העיט האדום עם כתר וכוכב
* מסדר הכתר, דרגה שנייה עם כוכב
* צלב הברזל דרגה שנייה (1914)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הגנרל אוסקר פון הוטייה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 127949240
* ISNI: 0000 0000 2698 5865
* VIAF: 47799379
* WorldCat: viaf-47799379

 |
**אוולין טצ'ופ** (בגרמנית: **Evelyne Tschopp**; נולדה ב-19 ביוני 1991) היא ג'ודוקא שווייצרית אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג.

באוקטובר 2015 היא זכתה במדליה הראשונה שלה בתחרות מהסבב העולמי הבכיר, כאשר זכתה במדליית כסף בגראנד סלאם פריז.

טצ'ופ התחרתה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודחה בשלב שמינית הגמר לאחר ניצחון על פריסיליה ג'נטו הצרפתייה והפסד למאילינדה קלמנדי מקוסובו.

באליפות אירופה 2017 אשר נערכה בוורשה, זכתה טצ'ופ במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג. היא הגיעה עד שלב רבע הגמר בו הפסידה למאילינדה קלמנדי מקוסובו ונשרה לקרבות בית הניחומים. לאחר ניצחון על לריסה פלוריאן הרומנית היא עלתה לקרב על מדליית הארד בו גברה בניקוד ווזארי על אודט ג'ופרידה האיטלקייה. באליפות אירופה 2018 שנערכה בתל אביב היא שוב זכתה במדליית הארד. היא הגיעה עד שלב חצי הגמר בו הפסידה לנטליה קוזיוטינה הרוסייה ונשרה לקרב על מדליית הארד בו ניצחה באיפון תוך 22 שניות מהפתיחה את ריקה פופ ההונגרייה.

פרסים
-----

מקור:

* **אליפות אירופה**:

ורשה 2017: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג
תל אביב 2018: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג
* **תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי)**:

גראנד סלאם פריז 2015: מדליית כסף
גראנד פרי אלמטי 2016: מדליית זהב
גראנד פרי אגאדיר 2018: מדליית זהב
גראנד פרי טביליסי 2018: מדליית כסף
גראנד פרי קנקון 2018: מדליית ארד
גראנד פרי טשקנט 2018: מדליית כסף
גראנד פרי חוחחוט 2019: מדליית כסף

קישורים חיצוניים
----------------

* אוולין טצ'ופ, ברשת החברתית פייסבוק
* אוולין טצ'ופ, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אוולין טצ'ופ, באתר olympedia.org
* אוולין טצ'ופ, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* אוולין טצ'ופ, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. 1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**לינגקוד** (שם מדעי: *Ophiodon elongatus*) הוא מין של דג מסדרת העקרבנונאים החי בימים של צפון האוקיינוס השקט. מין זה יחיד בסוגו. מקור שמו הוא עקב דמיונו לבני המשפחה Lotidae המכונים כ"לינגים". למרות שמו הוא איננו קשור לבני סדרת הבקלאים.

מאפיינים
--------

דג זה מגיע לאורך 152 ס"מ ולמשקל 59 ק"ג. הוא מוסווה בין הסלעים וצבעו אפור עם כתמים כהים. במראהו הוא מזכיר דקר והוא בעל לסתות גדולות ועיניים גדולות וצהובות.

הדג מסתתר על קרקעית הים הפסיפי שמחופי מפרץ אלסקה עד לבאחה קליפורניה שבמקסיקו. הוא שחיין איטי הצד במארב לטרף לא זהיר אותו הוא חוטף במהירות. הוא ניזון ממגוון דגים כמו סרדיניים, סלמון ותמנונים. הוא עצמו נטרף על ידי מספר טורפים ימיים כמו ארי ים קליפורני ופוקת המפרץ.

דג זה מהווה דג מאכל חשוב באזורי תפוצתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לינגקוד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* אתר למנויים בלבד הניו יורק טיימס, הדג הזה מאבד 20 שיניים ביום - ומגדל אחרות במקומן, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2021
* לינגקוד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529218105171

 |
**ג'פרי אשבי** (באנגלית: **Jeffrey Ashby**; נולד ב-16 ביוני 1954 בדאלאס) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

ביוגרפיה
--------

ג'פרי אשבי נולד בדאלאס וגדל בעיירה אברגרין שבקולורדו. הוא סיים לימודי בית הספר ולמד הנדסת מכונות באוניברסיטת איידהו ממנה קיבל תואר ראשון בשנת 1976. 

לאחר סיום הלימודים אשבי התגייס לצי ארצות הברית. הוא סיים קורס טיס ושירת כטייס "מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט". במהלך מלחמת המפרץ הוא היה טייס בנושאת מטוסים מידוויי (CV-41) והשתתף בטיסות מבצעיות. בינואר 1991 הוא השמיד מסוק עיראקי איירוספסיאל SA 321 סופר פרלון שסיכן את אוניות הצי האמריקאי. בהמשך הוא היה מפקד טייסת באברהם לינקולן (CVN-72).

בסך הכול, אשבי צבר מעל ל-7 אלף שעות טיסה.

בשנת 1993 הוא סיים לימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת טנסי.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1994 אשבי נבחר לצוות אסטרונאוטים בהיותו בן 40. הוא היה אמור להיות טייס STS-85 אך הוחלף בגלל מחלת קרוב משפחה.

בשנת 1999 הוא השתתף במשימת STS-93 של מעבורת החלל קולומביה כטייס (איילין קולינס היה מפקד הצוות). המטרה העיקרית של טיסת המעבורת הייתה הצבה במסלול של טלסקופ החלל צ'נדרה. בשנת 2001 הוא טס בפעם השנייה על סיפון מעבורת החלל אנדוור טיסת STS-100 כטייס (קנת רומינג'ר היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה להתחבר לתחנת החלל הבין-לאומית ולהתקין זרוע רובוטי קנדארם2. בשנת 2002 אשבי היה מפקד צוות של STS-112 של מעבורת החלל קולומביה. מטרת המשימה להרכיב את חלק ה-S1 והמשך בניית תחנת החלל. באותה עת בתחנת החלל היה צוות של משלחת קבועה מס' 5 בפיקוד ולרי קורזון.

אשבי עזב את נאס"א בשנת 2010 והשתלב בתעשיית החלל הפרטית בתפקיד ניהולי בחברת "בלו אוריג'ין".

ב-15 ביולי 2019 הוא נפצע במהלך עליה על פסגה בהרי הרוקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'פרי אשבי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
כותרת ראשית של העיתון אל-אהראם שבו דווח על פיתוח טילי קרקע קרקע מצרי בשם "אל-קאהר"
**אל-קאהר** הוא טיל קרקע קרקע בליסטי מתוצרת מצרים לטווח קצר שעצם פיתוחו שימש לתעמולה מצרית אך נתגלה כבעל ביצועים ירודים.

החל מראשית שנות השישים נודע על פיתוח של טיל קרקע קרקע מתוצרת מצרית בעזרת מדענים גרמנים. ב-23 ביולי 1962 פורסם במצרים כי שוגר בהצלחה טיל קרקע-קרקע ששמו אל-קאהר. נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר הכריז שהטילים מסוגלים להגיע "דרומית לביירות".
הידיעה עוררה בישראל כעס וחשש והמוסד נתבקש לבדוק את מצב הפרויקט המצרי. משנמצא כי יש בסיס להצהרות בדבר פיתוח הטיל בעזרת מדענים גרמניים הוחל במבצע דמוקלס של המוסד שנועד למנוע את הסיוע של המדענים למצרים ולסכל בכך את תוכנית הפיתוח של הטיל. בשנים שלאחר מכן טילי אל-קאהר גדולי הממדים הופיעו במצעדים הצבאיים כשהם מוצבים על משאיות. במלחמת ששת הימים על אף היותו של הטיל מבצעי לכאורה, לא שיגר צבא מצרים טילי קרקע קרקע כלל.

עם מינויו של סעד א-שאזלי לרמטכ"ל צבא מצרים בשנת 1971, ביקש לברר אודות הטיל הסודי ואת הסיבה לכך שלא נעשה בו שימוש במלחמה. בבירוריו מצא שהפרויקט נזנח ומספר טילים שיוצרו מאוחסנים ללא שימוש. בנוסף, גילה שפותח במצרים טיל נוסף, קטן יותר ששמו אל-זאפר. 

בניסוי שיגור שנערך בטיל אל-קאהר לבקשתו של שאזלי ב-23 בספטמבר 1971 הטיל התגלה כפרימיטיבי: טווח פעולתו המרבי 7.5 ק"מ בלבד, משקלו כ-2.5 טון וממדיו עצומים ואינם נוחים לתפעול בתנאי לחימה. רמת הדיוק של הטיל נמוכה אך עוצמת הפיצוץ שלו הייתה גבוהה (יצר מכתש בחול בקוטר של 30 מ' ובעומק 10 מ'). למרות יכולותיו הירודות של הטיל החליט שאזלי להכניסו לשימוש בצבא מצרים.

לקראת סוף מלחמת יום הכיפורים ביום ה-22 באוקטובר 1973, שעות אחדות לפני הפסקת האש הראשונה, הודיעה מצרים כי שוגרו טילי אל-קאהר לעבר ראש הגשר הישראלי בדוורסואר. בדיעבד, התברר כי היו אלה שלושה טילי סקאד, שהופעלו על ידי צוותים סובייטיים. עוד התברר, כי הם ירו ללא ידיעת צבא מצרים כלל, אלא מתוך רצון של המפעילים הסובייטים לעשות שימוש מבצעי בטיל, שהיה טיל קרקע קרקע חדש. הטילים פגעו בריכוז משאיות תחמושת ישראליות, וגרמו להריגתם של שבעה חיילי צה"ל.

ככל הנראה, מעולם לא נעשה שימוש מבצעי בטיל אל־קאהר.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון מתוך מצעד צבאי שבו מוצג הטיל אל-קאהר
* סרטון תעמולה: "הרקטה הערבית הראשונה", ניסויי שיגור במעמד הנשיא נאצר

הערות שוליים
------------

1. ↑  שאזלי, חציית התעלה, עמ' 58
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחומר בשם זה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שנהב (פירושונים).
חפצי נוי מגולפים משנהב
 שער משוחזר משנהב מהמאה ה-8 לספירה, שנמצא באתר הארכאולוגי ארמון הישאם, מוצג במוזיאון רוקפלר
פסל עקידת יצחק מעץ ושנהב בארמון הלאומי פֵּנָה בסינטרה
**שנהב** הוא חומר קשה ואטום בגוון לבן צהבהב שממנו עשויים חטיהם של פילים, היפופוטמים, ניבתנים, ממותות וחיות נוספות.

מאז הפרהיסטוריה ועד המצאת החומרים הפלסטיים, נהגו להשתמש בשנהב לייצור חפצי נוי, תשמישי דת, כפתורים, קלידי פסנתר וכדורי ביליארד. המלה "שנהב" מתייחסת באופן רגיל לחומר שממנו עשויים חטי הפיל. המילה היא הלחם הבסיסים "שן" ו"הב" (הרכיב האחרון קשור במילה המצרית *ʾbw* שפירושה פיל).

בעברית תקנית המילה "שנהב" נהגית בבי"ת רפה, ואילו בנטייה היא נדגשת: **שֶׁנְהַבִּים, שֶׁנְהַבֵּי־**.

מבנה
----

המבנה הכימי והפיזיקלי של שיני וחטי היונקים זהה ללא תלות במין היונק, ומתבצע סחר גם בשיניהם של יונקים אחרים פרט לפילים. על כן המונח "שנהב", יכול להתייחס לכל שן או חט של יונק הגדולה מספיק לגילוף ויש בה ערך מסחרי.

זמינות
------

 ערכים מורחבים – **סחר בשנהב, השמדת שנהב**  

עקב הדלדול החמור במספר הפילים, מהם מופק השנהב, נאסרו או הוגבלו חמורות הסחר והייבוא שלו במספר רב של מדינות. רוב הדלדול נגרם עקב פעולתם של ציידים בלתי חוקיים בשנות השמונים. מאז הוכרז חרם עולמי על המסחר בשנהב, אך ב-1989 נרשמו עליות וירידות באוכלוסיית הפילים ומגבלות הסחר הוסרו והוחזרו חליפות.

השמדת שנהב - אחד האמצעים למניעת סחר לא חוקי בשנהב
מדינות אפריקאיות רבות כזימבבואה ודרום אפריקה טוענות שהסחר בשנהב חיוני - על מנת לקדם את כלכלתן ולשלוט באוכלוסיית הפילים, אשר לטענתן מזיקים לסביבה. ב-2002 ארגון האומות המאוחדות הסיר חלקית את החרם על הסחר בשנהב ואפשר למדינות מספר לייצא מכסות שנהב קבועות.

עם זאת, מחקר שנערך ב-1999 באוניברסיטת אוקספורד מצא כי פחות מאחוז אחד מכחצי מיליארד הדולרים שמגלגל שוק השנהב מגיע לאפריקה. רוב הסכום נותר בידי מתווכים וסוחרים, כך שיעילות הסרת החרם כאמצעי לקידום כלכלת אפריקה נתונה בספק.

בארץ ישראל
----------

עיטורים עשויים שנהב מהמאה ה-9 לפנה"ס נמצאו בעיר שומרון. ההנחה היא שמדובר ב**בית השן** המוזכר בספר מלכים: "וְיֶתֶר דִּבְרֵי אַחְאָב...ובֵית הַשֵּׁן אֲשֶׁר בָּנָה..." (ספר מלכים א', פרק כ"ב, פסוק ל"ט). מצבור גדול של שנהב נמצא גם באתר הארכאולוגי ארמון הישאם שעל יד יריחו, והוא מתוארך למאה השמינית לספירה. הממצאים משני האתרים הללו מוצגים לציבור במוזיאון רוקפלר (ראו תמונה).

ראו גם
------

* דנטין

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שנהב** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שנהב** |

* ג'פרי ג'טלמן, שנהב הדמים, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2012
* שנהב, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* דר. אסף רוזנטל, ‏לשרוף או למכור ?, באתר "הידען", 7 ביוני 2016
* שנהב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529371005171
* BnF: cb136169195 (data)
* GND: 4014424-0
* LCCN: sh85069108
* NARA: 10664626
* NKC: ph1121739

 |
**אוסקר קסאווייר שְלֶמילְך** (בגרמנית: **Oscar (Oskar) Xavier Schlömilch**; ‏13 באפריל 1823 – 7 בפברואר 1901) הוא מתמטיקאי ופיזיקאי גרמני יליד ויימאר. עיקר תרומתו הייתה באנליזה מתמטית, אך הוא תרם רבות גם בתחומים נוספים. הוא קיבל דוקטורט במתמטיקה מאוניברסיטת ינה ופרופסורה מהאוניברסיטה הטכנית של דרזדן.

חייו ופועלו
-----------

שלמילך למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת יינה (שהפכה לאוניברסיטת פרידריך שילר שביינה). בין מוריו היה יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה, שהייתה לו השפעה גדולה על שלמילך בהמשך דרכו. שלמילך קיבל דוקטורט במתמטיקה בשנת 1844 מאוניברסיטת יינה. בשנת 1847 הוא קיבל את התואר "פרופסור יוצא דופן" באוניברסיטת יינה ושם הוא המשיך ללמד עד 1849, עד אז הוא הפך לפרופסור מן המניין. בשנת 1851 קיבל את התואר "פרופסור למתמטיקה גבוהה" מהמכון בדרזדן וכשנתיים אחר כך הוא נבחר כחבר האקדמיה המלכותית למדעים בלייפציג. מאוחר יותר הוא נבחר גם כחבר האקדמיה המלכותית למדעים בשוודיה. שלמילך גם היה כותב וסופר, והוא אף הקים גם עיתון, והיה ועורכו הראשי: "כתב-עת למתמטיקה ולפיזיקה" ("Zeitschrift für Mathematik und Physik").

בין עבודותיו ניתן למצוא נוסחה כללית למציאת שארית בטור טיילור, תאוריה להתכנסות שברים ובנוסף גילה הרחבה חשובה לפונקציות בסל שאף נקראה על שמו.

בחייו הוא כתב ספרי לימוד רבים בנושא המתמטיקה כגון:

Handbuch der mathematischen Analysis (1845), Handbuch der Differential- und Integralrechnung (1846-48), Theorie der Differenzen und Summen Ein Lehrbuch (1848), Analytische Studien Theorie der Gammafunktionen (1848), Die allgemeine Umkehrung gegebener Funktionen (1849), Grundzüge einer wissenschaftlichen Geometrie des Masses (1849.

הספרים שלו הציגו בעיקר טכניקות של אוגוסטן לואי קושי באנליזה ודרכם הטכניקה שלו וצורות העבודה נעשו לנודעות ומפורסמות בגרמניה.

הנצחתו
------

עיקר התרומה של שלמילך היה באנליזה מתמטית ולכן יש מספר מושגים בתחום זה הנקראים על שמו:

* **שארית שלמילך-רוש:** צורה נוספת ומיוחדת לחישובי שארית בטור טיילור אותה פיתח שלמילך יחד עם עוד מתמטיקאי בשם רוש.
* **פונקציית שלמילך:** סוג מסוים של פונקציית בסל.

ישנם עוד כמה ספרים ומאמרים חשובים שהוא כתב שהם מוכרים ומפורסמים גם היום, כגון: Compendium der höheren Analysis (1862) ו- Übungsbuch zum Studium der höheren Analysis.

ראו גם
------

* טור טיילור
* פונקציית פוליגמא

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסקר שלמילך** בוויקישיתוף

* אוסקר שלמילך, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* אוסקר שלמילך, באתר MacTutor (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. "Oscar Schlömilch", MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews.
2. Oscar Schlömilch at the en:Mathematics\_Genealogy\_Project

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274044805171
* BIBSYS: 90269307
* BnF: cb124873249 (data)
* CANTIC: a11900295
* GND: 101211031
* ISNI: 0000 0001 1060 739X
* LCCN: n86864527
* MGP: 51781
* NDL: 00768928
* NKC: pna2007383930
* NLG: 144993
* NLP: A11497300
* NTA: 069273480
* SUDOC: 031677762
* Trove: 1180452
* VcBA: 495/345740
* VIAF: 46863389
* WorldCat: lccn-n86864527

 |
**אוסקר קרמר** (בספרדית: **Oscar Kramer**), שחיין יהודי-ארגנטינאי בעברו. אלוף המכביה החמישית (1957) וסגן-אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (1955) במשחה ל-1500 מטר חופשי.

קורות חיים
----------

בתחרויות השחייה של המכביה הרביעית שנערכו בבריכת השחייה בת גלים שבחיפה בספטמבר 1953 זכה קרמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:50.9 דקות, אחרי מ. בונין מדרום אפריקה (4:50.8 דקות) ולפני בן ארצו א. שלנברג (5:00.5 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:10.0 דקות, אחרי מ. בונין (19:54.8 דקות) וא. שלנברג (20:08.6 דקות).

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1955, זכה קרמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:09.9 דקות, אחרי ג'יימס מקליין מארצות הברית (20:04.0 דקות) וג'ילברטו ארנגו מקולומביה (20:37.2 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:56.1 דקות, אחרי ג'יימס מקליין (4:51.3 דקות) ווויין מור ולפני ויליאם יורזיק (4:56.9 דקות), שלושתם מארצות הברית.

בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בבריכת השחייה גלי גיל שברמת גן בספטמבר 1957 זכה קרמר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:14.7 דקות, לפני מייקל וולק מארצות הברית (20:16.3 דקות) וק. פיאלקוב מדרום אפריקה (21:01.7 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:00.7 דקות, אחרי מייקל וולק (4:58.3 דקות) ולפני פ. לנדי מארצות הברית (5:08.3 דקות).

הערות שוליים
------------

1. ↑  במכביה ה-4, דבר, 27 בספטמבר 1953
2. ↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
3. ↑  האמריקאי וולק הפגין יכולת מצויינת בתחרויות השחייה, דבר, 23 בספטמבר 1957
4. ↑  טור המכביה, דבר, 23 בספטמבר 1957
**נווט כלל-ימי** (שם מדעי: *Naucrates ductor*) הוא מין יחיד בסוגו ממשפחת הצניניתיים הנפוץ ברחבי האוקיינוסים הטרופיים השונים. דג זה מנהל קשרים צמודים עם חיות ים אחרות ומתלווה אליהם בשיטוטיהם באוקיינוסים.

מאפיינים
--------

אורכו של הנווט 70-60 ס"מ. הוא בעל קשקשים בצבע שבין כחול כהה עד לכסוף ושחור עם בטן לבנה. הם מפוספסים בפסים אופקיים שחורים ולעיתים פסים אלה הופכים לכסופים אך על גבם שלושה פסים כחולים. דגי הנווט בעלי סנפירים קטנים וראש קטן.

דג זה ידוע עקב מנהגו להתלוות לחיות ים גדולות יותר כמו כרישים (ובעיקר כריש ארך-גף), צבי ים או מנטות. הצעירים יכולים "להתלוות" לאצות צפות או למדוזות וישנם נווטים ששוחים בצמוד לספינות. מכאן הם קיבלו את השם "נווט". בניגוד לדגי הרמורה הם אינם נצמדים למינים המארחים אך הם מלקטים מגוף המארחים טפילים וניזונים משיירי האכילה שלהם. מספר דגי נווט נצפו מנקים אפילו את פיהם של כרישים ארוכי גף ונראה שהיחסים בין שני המינים קשורה מאוד.

הוא נחשב לדג טעים אך הוא לא פופולרי כדג מאכל עקב הנדירות היחסית שלו.

גלריה
-----

* נווטים עם כריש ארך-גףנווטים עם כריש ארך-גף
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נווט כלל-ימי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* נווט כלל-ימי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נווט כלל-ימי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אבי גולדברג** (נולד ב-1964) הוא רופא ישראלי המכהן כמנהל מרכז רפואי כרמל מנובמבר 2015. קודם לכן כיהן כמנהל המרכז הרפואי יוספטל.

ביוגרפיה
--------

גולדברג למד רפואה באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית והתמחה ברפואת משפחה. בצה"ל שירת בשנים 1999 עד 2004, ושימש כרופא גדודי וכרופא חטיבתי בחיל השריון. שימש סגן רופא חילי בחיל הים ועמד בראש מדור היערכות בתי חולים לתרחישים בלתי קונבנציונליים בפיקוד העורף. 

לאחר שחרורו הצטרף לשירותי בריאות כללית ושימש במגוון תפקידי הנהלה. הוא אחראי על פיתוח התיק הרפואי הממוחשב במערכת ניהול המידע הרפואי "קליקס". כיהן כמנהל המחלקה לשעת חירום בחטיבת בתי החולים של שירותי בריאות כללית. סיים התמחות במנהל רפואי ולמד מינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד מטעם קרן וקסנר. ב-2008 מונה למנהל המרכז הרפואי יוספטל. בתקופת כהונתו הוקם חדר המיון החדש, שופצה מחלקת הילדים, הוקמה מחלקה נוירולוגית לילדים, הוקם תא לחץ חדש, מרפאה גריאטרית ומרפאות בשכונת שחמון ובבית תמר בעיר. 

בנובמבר 2015 מונה למנהל מרכז רפואי כרמל.

גולדברג בעל תואר שני (.M.H.A) בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני (M.P.A) במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר).

הוא נשוי ואב לשתי בנות.

לקריאה נוספת
------------

* ביה"ח כרמל: ד"ר אבי גולדברג ינהל  מגזין מושבות, 3 בנובמבר 2015

קישורים חיצוניים
----------------

* עזרא ארבלי, ד"ר אבי גולדברג עוזב את בית חולים 'יוספטל', באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 5 ביולי 2015
* מנהל חדש בכרמל - ד"ר אבי גולדברג, אתר מרכז רפואי כרמל
**אָבִי אַשְׁכְּנַזִּי** (נולד ב-27 בינואר 1964 בצפת) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי.

קריירה
------

אשכנזי החל לשחק כדורסל בקבוצה הבוגרת של הפועל גן שמואל בגיל 17, שיחק עונה נוספת בליגה הבכירה במדי הפועל חיפה ואחר כך נדד בין קבוצות שונות בליגות נמוכות עד פרישתו ממשחק בגיל 28. בשנת 1995 נולדו לאשכנזי ילדיו הראשונים, זוג תאומים. כיום הוא אב לשלושה.

בתחילת דרכו כמאמן, ב-1992, אימן אשכנזי במחלקות הנוער של מכבי חיפה ובעונת 1996/1997 התמנה לראשונה למאמן הקבוצה הבוגרת שאז שיחקה בליגה הארצית וכבר בעונתו הראשונה בה, העלה אותה לליגה הלאומית. בעונתו השנייה העלה את הקבוצה לליגת העל ובעונה שלאחר מכן סיים עימה במקום השביעי בליגה עם 10 ניצחונות ו-12 הפסדים. במהלך עונת 1999/2000, מאחר שחיפה הייתה במאזן של 3 ניצחונות לעומת 7 הפסדים, הוחלף אשכנזי על ידי יריב ורשיצקי. עוד באותה העונה התמנה אשכנזי (במקומו של אלי קנטי) למאמן מכבי קריית מוצקין, אך קבוצתו ירדה לליגה הלאומית בסיום העונה.

בעונת 2000/2001 התמנה למאמן עירוני נהריה ששיחקה אז בליגה הלאומית ובעונת 2001/2002 הוא העלה אותה לליגת העל לאחר היעדרות של שמונה שנים. בארבע העונות בהן אימן את נהריה בליגת העל, זכה אשכנזי להצלחה רבה, שכללה בין היתר 3 הופעות בפיינל פור כולל הופעה אחת בגמר הפלייאוף בעונת 2002/2003 והשתתפויות במפעלים אירופאים.

לאחר עונת 2005/2006 עזב אשכנזי את נהריה. בעונה שלאחר מכן לא אימן אף קבוצה ושימש כפרשן בערוץ 1.

בעונת 2007/2008 שב אשכנזי לאמן את מכבי חיפה ששיחקה אז בליגה הלאומית. עם חיפה זכה באליפות הליגה ועלה לליגת העל. עונת 2008/2009 הייתה הטובה בקריירת האימון של אשכנזי, נבחר למאמן העונה וקבוצתו הגיעה לגמר גביע המדינה ולגמר הפיינל פור, אך הפסידה בשניהם. בעונה שלאחר מכן, לא הצליח לשחזר את ההצלחה מהשנתיים הקודמת והוביל את חיפה למקום הרביעי בלבד בסיום העונה הסדירה ולהדחה כבר בשלב רבע גמר הפלייאוף, לאחר הפסד 1–3 בסדרה נגד ברק נתניה. בעקבות זאת, החליטו ראשי חיפה לשחרר את אשכנזי מתפקיד המאמן ולמנות במקומו את עוזרו אלעד חסין.

בנובמבר 2010 מונה למאמן מועדון כדורסל הבקעה מהליגה הלאומית, והוביל אותו לעלייה לליגת העל.

בנוסף לעיסוקו כמאמן כדורסל, אשכנזי משמש המנהל הלוגיסטי של חברת "יוניליוור ישראל".

קישורים חיצוניים
----------------


| מאמן העונה בליגת העל בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1990: חרוש • 1991: ויינקרנץ • 1992: קצורין • 1993: גרשון • 1994: קמינסקי • 1995: מינץ • 1996: בלאט • 1997: שיבק • 1998: לא ידוע • 1999: בירנבוים • 2000: דרוקר • 2001: אדלשטיין • 2002: בלאט • 2003: בית הלחמי • 2004: ג'ינו • 2005: בירנבוים • 2006: ברקוביץ' • 2007: קטש • 2008: דורסמן • 2009: אשכנזי • 2010: אלפסי • 2011: בלאט • 2012: ברקוביץ' • 2013: גרינברג • 2014: בלאט • 2015: פרנקו • 2016: שיבק • 2017: פיאניג'אני • 2018: שמיר • 2019: ספרופולוס • 2020: ספרופולוס • 2021: דדאס • 2022: אהרוני • 2023: דז'יקיץ' |

 |
**לואיס פדריקו פרנקו גומס** (בספרדית: **Luis Federico Franco Gómez**; נולד ב-24 ביולי 1962) הוא פוליטיקאי פרגוואי, שכיהן כנשיא פרגוואי מ-22 ביוני 2012 עד 15 באוגוסט 2013. פרנקו, חבר המפלגה הליברלית הרדיקלית האותנטית (PLRA), נבחר כסגנו של פרננדו לוגו בעקבות הבחירות שנערכו ב-2008. בעקבות הדחת לוגו על ידי הסנאט ב-22 ביוני 2012, החליף פרנקו את לוגו כנשיא.

פדריקו פרנקו הוא מנתח במקצועו. הוא אחיו של חוליו ססאר פרנקו, סנאטור לשעבר ויו"ר המפלגה הליברלית הרדיקלית האותנטית, שכיהן אף הוא כסגן הנשיא. פדריקו פרנקו כיהן גם כיו"ר של מפלגת PLRA והיה מושל סנטרל בשנים 2003 - 2008.

ביוגרפיה
--------

פדריקו פרנקו נולד באסונסיון, ולמד בבית ספר יסודי ברפובליקה הדומיניקנית. בתיכון למד בתחילה בבית הספר הלאומי של אסונסיון, ובהמשך במכללה האפוסטולית סן חוסה, באותה העיר. בהמשך למד רפואה באוניברסיטה הלאומית של אסונסיון. עם השלמת מהלך לימודיו בשנת 1986 הוסמך כמנתח. לאחר מכן התמחה ברפואה פנימית. במהלך לימודיו נישא (ב-1982), והוא אב לארבעה ילדים.

בבעלותה של משפחת פרנקו בית חולים בעיר פרננדו דה לה מורה (סנאטוריו פרנקו), שנוהל על ידו ועל ידי אחיו מאז היווסדו. הוא עצמו מילא בבית החולים תפקידים שונים, בין היתר משרות ניהול והדרכה.

ב-2003 נבחר פרנקו למושל מחוז סנטרל, מטעם המפלגה הליברלית הרדיקלית האותנטית. ב-2008 הועלתה האפשרות שיהיה מועמד המפלגה לנשיאות פרגוואי, אך בסופו של דבר החליטה המפלגה כי פרננדו לוגו, נציג המפלגה הדמוקרטית נוצרית במסגרת הברית הפטריוטית לשינוי, יהיה מועמדה לנשיאות, ופרנקו יהיה המועמד הברית לתפקיד סגן הנשיא. במהלך כהונתו מתח ביקורת על לוגו בסוגיות של ניהול קרקעות ובהתנהלותו בפרשת חשיפת הילד שנולד ללוגו מחוץ לנישואין.

ב-22 ביוני 2012 החליט הקונגרס הלאומי להדיח את לוגו בעקבות פינוי אלים של איכרים שהשתלטו על אחוזה. 17 איכרים נהרגו על ידי שוטרים. באותו היום הושבע פרנקו כנשיא במקומו ומפלגתו של פרנקו יצאה מן הברית עם המפלגה הדמוקרטית הנוצרית. נשיאים בדרום אמריקה הודיעו כי אינם מכירים בהדחה וטענו כי מדובר בהפיכה. נשיאת ברזיל, דילמה רוסף, הציעה להשעות את פרגוואי מהמרקוסור ומאיחוד מדינות דרום אמריקה. נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר ונשיא אקוודור רפאל קוראה הודיעו כי לא יכירו בשלטונו של פרנקו.

ב-15 באוגוסט 2013 סיים פרנקו את כהונתו כנשיא פרגוואי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדריקו פרנקו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Argentina "no convalidará el golpe en Paraguay" mientras que Brasil sugirió que quedaría fuera de la Unasur y el Mercosur", לה נאסיון, 23 ביוני 2012 (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1047618699
* VIAF: 306360133
* WorldCat: viaf-306360133

 |
**הפסטיבל הבין-לאומי לגאוגרפיה** הוא אירוע שנתי המוקדש לנושאי גאוגרפיה ותיירות המתקיים בעיר סן-דייה-דה-ווז' בצרפת מאז שנת 1990. במהלך הפסטיבל מתקיימים ראיונות עם בעלי מקצוע העוסקים בתחום הגאוגרפי, שולחנות עגולים, דיוני פאנל, ירידי ספרים, תערוכות, בתי קפה המוקדשים למדינות שונות ובתי קולנוע המציגים סרטים בתחום. במהלך הפסטיבל נערכים תחרויות נושאות פרסים למדריכי טיולים וספרי גאוגרפיה והענקת מלגות לסטודנטים בתחום. האירוע נערך בחסות האיגוד הבין-לאומי לגאוגרפיה ומאורגן על ידי המחלקה לפיתוח של הפדרציה הבין-לאומית של המודדים. במתחם הפסטיבל מצוי פסל המציין את העולם וקרוי: "בירת הגאוגרפיה של העולם". במסגרת הפסטיבל מוענק פרס ווטרן לו, המכונה "**פרס נובל לגאוגרפיה**".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפסטיבל הבין-לאומי לגאוגרפיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפסטיבל הבין-לאומי לגאוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12309336z (data)
* GND: 1091651817
* LCCN: n93115675
* SUDOC: 031976352
* VIAF: 154581666
* WorldCat: lccn-n93115675

 |
**קירקוס** (בלטינית: **Circus**) היה ברומא העתיקה מגרש מעגלי תחת כיפת השמיים ששימש כמרכז הבידור להמונים של תקופתו. שם התקיימו מרוצי סוסים, מרוצי מרכבות וכן שימש הקירקוס כזירת שעשועים ומקום בו נערכו מופעים ואירועים המוניים אחרים. 
לשם ביצוע קרבות ימיים או שיחזורם היה מוצף הקירקוס במים.

תחרות הרכיבה, על סממניה והשלכותיה, התאימה למדיום זה, במיוחד על רקע כוחו ההולך וגובר של ההמון, מחוסר העבודה, אשר הצטופף בעיר רומא וזכה במנות גדושות של "לחם ושעשועים". בדרך זו ביקשו השליטים לחזק את נאמנות ההמון כלפיהם ולאפשר מוצא לפורקן יצרים ושחרור אגרסיות. תחרויות אלה הבליטו את הדאגה לנוחיות הצופים, לרווחתם ולעונג נפשם, והדגישו את ההבדל העיקרי בין התרבות ההלנית לרומית: הראשונה - התמקדה בשחקנים ובספורטאים, בעוד השנייה - פניה כוונו לקהל הצופים.

ארכיטקטורה
----------

תוכנית הקירקוס מקסימוס
הקירקוס היה דומה במבנהו להיפודרום היווני ששימש למטרה דומה. מסלול המרוצים עצמו היה צר, וחולק לשניים באמצעות "ספינא" - אזור מוגבה שהוקם באמצע המסלול וחצה אותו. מהרגע שהחל המירוץ יכלו המשתתפים לחסום את דרכם של מתחריהם ובכך לגרום להם להתנגש ב"ספינא". עם השנים נוספו על ה"ספינא" עמודים, קישוטים, חפצי-אמנות ופסלים, עד שלבסוף לא יכלו הצופים מצדו האחד לראות מה קורה בצד השני של המסלול, מה שהוסיף מתח לאירוע. בכל אחד מצידי ה"ספינא" היו רחבות סיבוב, שנקראו "מטאי", בהן התרחש חלק גדול מהתאונות.

בכוונה לשפר את המתקן ולשכללו, דאגו הרומאים לסידור מיוחד של מכלאות הזינוק למרכבות. בשונה מן ה"היפודרומוס" של אולימפיה, שם ביקשו להתגבר על בעיית תזמון הזינוק עד לישורת, שמו הרומאים את הדגש על המרחב: אדני-הזינוק יצרו מבנה דמוי קשת (קמורה ביחס לציר המרכזי), וכך השתווה המרחק מכל מתקן-זינוק עד למרכז היישורת.

לנוחיות הקהל הותקן כן מיוחד מוגבה עליו שבע צלחות, שנקראו גם "ביצים", שבתום כל סיבוב "ירדה" אחת מהן (כעין לוח-תוצאות). אביזר זה הוצג לראשונה ב-174 לפנה"ס, ובשנת 33 לפנה"ס נוספו גם פסלונים של דולפיני ברונזה שצנחו, בזה אחר זה, לתוך תעלת מים שהותקנה ב"ספינא". 

כל קיסר ושליט הוסיף נופך משלו למתקן, תוך שהוא משפרו ומשכללו: יוליוס קיסר ציווה לחצוב בגבעות שסביב הזירה כדי לבנות מדרגות לנוחיות הצופים, ואוגוסטוס הוסיף תא-כבוד מיוחד לאנשי חצרו; כן כוסה ביוזמתו המסלול בשכבת חול המעורבת בגרגרי חצץ אשר נצצו בברק קרני השמש. בימיו התקיימו 12 מרוצים ליום. בימי הקיסר גאיוס קליגולה הוכפל מניינם.

קירקוסים בעולם העתיק
--------------------

ברחבי העולם נמצאו שרידיהם של למעלה מ-60 קירקוסים.

### קירקוס מקסימוס

 ערך מורחב – **קירקוס מקסימוס**  

המרהיב מבין קרקסאות רומא היה הקירקוס מקסימוס, שממדיו - אורכו 600 מטרים ורחבו 200, חבקו קהל שיא של כרבע מיליון צופים. מסלול המירוץ נבנה על גבי הרמה הטבעית הנמוכה של העמק במרכז העיר, וקרקעיתו הרכה והספוגית ריככה את נפילת הרוכבים.

### קירקוס פלאמיניוס

 ערך מורחב – **קירקוס פלאמיניוס**  

הקירקוס היה ממוקם בקצהו הדרומי של שדה מרס, בסמוך לנהר הטיבר. הקירקוס נבנה ביוזמת גאיוס פלאמיניוס בשנת 221 לפנה"ס, ובראשיתו היה מגרש שאורכו כ-500 מטרים, אשר שימש למשחקים.

### הקירקוסים בקיסריה

בקיסריה נמצאו שני קירקוסים, האחד הוא הההיפוסטדיום ששימש כהיפודרום ואצטדיון כאחד, והשני הוא הקירקוס שנבנה בימיו של אדריאנוס.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קירקוס** |
**La Roux** היא להקת פופ בריטית. בלהקה חברים אלי ג'קסון כסולנית, ובן ליגמד כמפיק והיוצר. הלהקה מושפעת בעיקר מלהקות סינת'פופ בריטיות, כמו: "The Human League", "Heaven 17", "Blancmange" ו"Yazoo". התירגום מצרפתית של שם ההרכב הוא "הג'ינג'ית" (או The Red). אחרי שהלהקה לא הצליחה זמן מה, אביה של ג'קסון הביא את הקלטות ההרכב למכר שקשור לתעשיית המוזיקה.

(La Roux (2009
--------------

הסינגל הראשון של הלהקה הוא "Quicksand" שיצא ב-15 בדצמבר 2008. השיר הגיע ל-200 השירים הנמכרים ביותר בבריטניה. במצעדים בקנדה, הוא הגיע למקום 18 שזה מיקום השיא שלו. אך הפריצה הגיעה רק בסינגל השני "In for the Kill" שיצא ב-16 במרץ 2009. השיר נכנס למצעדים בכל רחבי העולם ואף הגיע למקום שני בבריטניה. הסינגל הצליח גם באוסטרליה ואירלנד והוא הפך לסינגל זהב עם מכירות של למעלה מחצי מיליון. הסינגל השלישי "Bulletproof" שיצא ב-22 ביוני 2009 הגיע אף למיקום יותר גבוהים במצעדים מאשר הסינגל השני והוא הפך להיות הסינגל הראשון שלהם שהגיע למקום הראשון בבריטניה. ב-29 ביוני 2009 יצא אלבום הבכורה שלהם, "La Roux". האלבום מכר כ-70,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. הסינגל הרביעי שלהם "I'm Not Your Toy" הצליח מאוד בכל רחבי העולם.

(Trouble in Paradise (2014
--------------------------

אחרי 5 שנים של הפסקה, ביולי 2014 שוחרר האלבום השני של הלהקה. בתהליך העבודה על האלבום החדש, הרגישה אלי שהיא הולכת בדרך יצירתית שונה מבן לנגמייד שותפה לאלבום הבכורה ובן זוגה לשעבר. בסופו של דבר החליטה הזמרת להקליט את האלבום עם הטכנאי **Ian Sherwin**, שלקח את מושכות ההפקה. הסינגל הראשון של האלבום השני היה "Let Me Down Gently", בלדת אווירה נוגה, אשר זכה לביקורות מצוינות. הסינגל השני הוא "Kiss and not tell". האלבום דורג במקום הראשון במצעד 30 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2014 במגזינים הנחשבים "טיים אאוט - לונדון" ו"הניו יורק פוסט".

Let Me Down Gently
------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **La Roux** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של La Roux
* La Roux, ברשת החברתית פייסבוק

* La Roux, ברשת החברתית טוויטר

* La Roux, ברשת החברתית אינסטגרם

* La Roux, ברשת החברתית טיקטוק

* La Roux, סרטונים בערוץ היוטיוב

* La Roux, באתר אייטונס (באנגלית)

* La Roux, באתר ספוטיפיי

* La Roux, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* La Roux, באתר Last.fm (באנגלית)

* La Roux, באתר AllMusic (באנגלית)

* La Roux, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* La Roux, באתר דיזר

* La Roux, באתר Discogs (באנגלית)

* La Roux, באתר Songkick (באנגלית)

* La Roux, באתר Genius

* La Roux, באתר SecondHandSongs

* La Roux, באתר בילבורד (באנגלית)

* La Roux, באתר טיידל (באנגלית)
* גל בלייברג, La Roux : תחייתו של אלבום הפופ, באתר nrg‏, 1 בספטמבר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16140305j (data)
* GND: 16013707-X
* ISNI: 0000 0001 2324 8461
* LCCN: no2009158667
* MusicBrainz: 88d1360a-bc2d-47df-90d1-d2de285560aa
* NKC: xx0116953
* SUDOC: 08171064X
* VIAF: 132928489
* WorldCat: lccn-no2009158667

 |
**הופליאס איימרה** (שם מדעי: ***Hoplias aimara***) הוא מין של דג מים מתוקים מהמשפחה חריתאי זאב שבסדרת החריתאים החי רק בנהרות אמריקה הדרומית וגם בטרינידד.

מאפיינים
--------

דג זה הוא הגדול שבני משפחתו ומהגדולים בבני סדרת החריתאים והוא יכול להגיע לאורך מקסימלי של 1.2 מטר ומשקל של מעל 40 קילוגרם. זהו דג שרירי בעל מבנה גלילי עם לסתות גדולות ורחבות מלאות שיניים חדות והוא מזכיר מעט זאב נהרות. צבעו שחור או חום כהה עד חום בהיר ואפור וקשקשי הבטן כסופים כשהראש בהיר יותר משאר הגוף. חלק מהפרטים בעלי פסים כהים לאורכם.

דג זה הוא שוכן נהרות בעלי זרמים מהירים טרופיים בצפון אמריקה הדרומית. הוא נמצא בברזיל, קולומביה, ונצואלה, גינאה, גינאה הצרפתית, סורינאם ובאי טרינידד. הדג משריץ ביצים בעונת הרבייה הגשומה שבין דצמבר עד מרץ.

הוא טורף חזק של דגים אחרים, אותם הוא צד ממארב אך יגוון גם בחסרי חוליות ובחולייתנים נוספים. דג זה נידוג למאכל בידי תושבי הנהרות סביבו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הופליאס איימרה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
גרף אופייני להוספה סטנדרטית
בכימיה בכלל ובכימיה אנליטית בפרט, **הוספה סטנדרטית** היא שיטה המאפשרת מדידת ריכוזו של צורון יחיד בתמיסה בה ישנם כמה צורונים פעילים. שיטה זאת טובה למערכות ביולוגיות, בהן מטבע הדברים צורונים פעילים רבים. כמו גם למערכות מורכבות אחרות (כמו מי ים) ומכאן חשיבותה הרבה.

הצורך בשיטה
-----------

השיטות המסורתיות לניטור אנאליט בתמיסה (ספקטרוסקופיה מסורתית כמו שיטת JOB או שיטות אלקטרוכימיות כמו striping voltammetry) יעילות כאשר מדובר בצורון יחיד בתמיסה, אך קשה ליישמן לתמיסה המכילה צורונים שונים. 

למשל, אם ישנם בתמיסה שני צורונים בולעי אור, השימוש בשיטת הספקטרוסקופיה המסורתית (מדידות ספקטרום בליעה של האנאליט, מציאת אורך הגל בו הבליעה מקסימלית, הכנת גרף כיול לעבודה באורך גל זה, מדידת תמיסת האנאליט באורך הגל הנ"ל וחישוב ריכוז האנאליט) לא תניב את ריכוז האנאליט אלא מיצוע כלשהו בין ריכוז האנאליט לבין ריכוז הצורון הנוסף, זאת ע"פ חוק בר-למברט. תרומתו של הצורן הנוסף לבליעה באורך הגל שמצאנו תלויה בתכונות הבליעה שלו ובריכוזו בתמיסה הנבדקת, נתונים שאינם ידועים בדרך כלל. לכן, לשם מדידת ריכוז של צורון נתון בדגימות "טבעיות" (כאשר שאר המרכיבים, רכוזם המדויק ולפעמים אף מהותם, אינם ידועים), בכל שיטה אנליטית, יש צורך לאפס תרומות של צורנים אחרים. על צורך זה באה לענות שיטת "הוספה סטנדרטית".

מכאן ואילך יעסוק כל הערך ביישום השיטה בספקטרוסקופיה, לצורך פשטות. אותם עקרונות תקפים לכל שאר היישומים.

עקרונות השיטה
-------------

בשיטה זו מודדים את הבליעה בתמיסה בה מנטרים את האנאליט. אחר כך מוסיפים כמות ידועה של הצורון הנמדד לתמיסה ומודדים שוב את הבליעה, ממשיכים להוסיף כמויות ידועות, נהוג למדוד כחמש מדידות. מתוצאות אלו מציירים גרף:
על ציר ה-X תוספת הריכוז, על ציר ה-Y הבליעה. אם העבודה נעשיתה תחת מגבלות חוק בר-למברט, התוצאה היא ישר. 
החיתוך בין הישר לבין ציר ה-X הוא ריכוז האנאליט בתמיסה המקורית.

ההצדקה לשיטה
------------

מפני שהחיתוך עם ציר-X היא התוספת שתיצור בליעה אפסית, ומכיוון שהישר המצטייר מתייחס לתוצאות של בליעת צורון האנאליט, התוצאה היא כמות האנאליט שיש לגרוע מהתמיסה כדי לקבל אפס בליעה, כלומר ריכוז הצורון בתמיסה.

ראו גם
------

* ספקטרוסקופיה
**פילוטרה** (ביוונית: **Φιλωτέρα**; נולדה בשנת 315 או 309 לפנה"ס – מתה ככל הנראה לאחר 282 ולפני 268 לפנה"ס) הייתה אצילה מקדונית יוונית ונסיכה מצרית יוונית משושלת בית תלמי.

פילוטרה הייתה בתם של תלמי הראשון סוטר וברניקי הראשונה, מלכי מצרים. הייתה לה אחות מבוגרת אחת, ארסינואי השנייה, ואח צעיר יותר, הפרעה לעתיד תלמי השני פילדלפוס. היו לה אחים שונים מנישואיהם הקודמים של הוריה.

מעט ידוע על חייה. פילוטרה נפטרה זמן מה לאחר עלייתו של תלמי השני לכס התלמי ולפני שמתה ארסינואי השנייה. העובדה שפילוטרה נפטרה לפני אחותה, מוכחת על ידי המנון שכתב קאלימאכוס על מותה של ארסינואי השנייה.

לאחר מותה של פילוטרה, היא עברה האלהה על ידי אחיה, תלמי השני. הוא הקים מקדש לכבודה באלכסנדריה. יוונים ומצרים סגדו לה יחד עם ארסינואי השנייה, ותלמי השני יצר פולחן דתי לכבודה.

"פילוטרה" היה שמה הקדום של ספאג'א (אנ') במצרים. היא הוקמה על ידי סאטירוס (Σάτυρος) ונקראה לכבודה של אחותו המנוחה של תלמי השני פילדלפוס.

בתקופה ההלניסטית נוסדה בארץ ישראל העיר "פילוטריה", שנקראה על שם פילוטרה. עיר זו ישבה דרומה לכנרת, והיא נזכרת לראשונה בקשר לפעולותיו הצבאיות של אנטיוכוס השלישי, שהשתלט עליה בשנת 218 לפנה"ס. היא נזכרת שוב בימי אלכסנדר ינאי, בין הערים ההלניסטיות שכבש. בתקופה ההלניסטית היא הייתה עיר חשובה באזור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטראבון, **גאוגרפיקה**, ספר 16, פרק 4, סעיף 5.
2. ↑  סטפנוס מביזנטיון, **אתניקה**, §Ph666.16 (ביוונית)
3. ↑  מנחם שטרן, **ההיסטוריה של ארץ ישראל**, כרך 3, חלק א: ארץ ישראל בתקופה ההלניסטית, עמ' 58, 73, 75, 85.
תהליך התהוות אינוורסיה מרינית
**אינוורסיה מרינית**, במטאורולוגיה, היא סוג של אינוורסיה הנובעת מהשפעת ים קר יחסית על מסת אוויר החמה ממנו.

הסבר כללי
---------

התופעה, הנפוצה בעיקר באביב ובקיץ, בפרט באזורים הסובטרופיים, נובעת מקיבולת החום הגבוהה יחסית של מקורות מים גדולים, ובעוד השפעות של התחממות קרינתית והתמוככות גורמות להתחממות בכל שכבות האוויר, הים נותר קריר יחסית.

במעבר גוש האוויר החם יחסית מעל הים הקר, הוא מתקרר בחלקו התחתון ביחס לשאר השכבות - בגבול האנכי של אזור ההשפעה הימי, מתהווה שכבת האינוורסיה המרינית.

התהליך טומן בחובו גם ספיחת לחות, אולם פיזורה מוגבל אל מתחת לאינוורסיה.

התופעה בישראל
-------------

חתך סכמטי של המצב האטמוספירי הקיצי בישראל: למעלה - אינוורסיה גבוהה, למטה - אינוורסיה נמוכה.
אינוורסיה מרינית נוכחת קבע במהלך רוב חודשי הקיץ, בין השאר גם עקב זרימה מערבית קבועה בהשראת האפיק הפרסי ודומיננטיות הבריזה במישור החוף.

למרות זאת גובהה משתנה תדירות, בין 200-300 מטר ל-1500 מטר ולעיתים יותר - לעיתים תיתכן שתיעדר כליל. לגובה האינוורסיה השפעה מוחשית על עומס החום במישור החוף והשפלה, ובמידה מסוימת גם על שדרת ההר.

ראו גם
------

* אינברסית קרקע
איור 1: המבנה של תא היחידה של האוליבין במבט לאורך ציר *a*. אטומי החמצן באדום, הצורן בוורוד, הברזל והסידן בכחול. היטל של תא היחידה משורטט כמלבן שחור
**קירששטייניט** הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) השייך לקבוצת האוליבין.

תכונות
------

נוסחת המבנה הכימי של קירששטייניט טהור היא CaFe+2SiO4. הקירששטייניט יוצר תמיסה מוצקה (שורה איזומורפית, כלומר תרכובות דומות בהרכבן) עם המינרל מונטיצ'ליט העשיר במגנזיום (CaMgSiO4), אף הוא חבר בקבוצת האוליבין.

כמו שאר המינרלים בקבוצת האוליבין, הקירששטייניט מתגבש במערכת האורתורומבית (חבורת סימטריות מרחבית *Pbnm*) כפי שמוצג באיור 1. היונים של הברזל מצויים באתר M1 והיונים של הסידן באתר M2. תא היחידה גדול יותר מתא היחידה של האוליבין נטול הסידן, הפאיאליט, והפרמטרים שלו הם: Å‏a=4.859 ‏, b=11.132Å‏, c=6.420Å.

הקירששטייניט מופיע בטבע בדרך כלל במקבצים גרגריים או חסרי צורה. הגבישים זעירים וגודלם עד 0.5 מ"מ. הקשיות של המינרל בינונית, 5.5-5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא 3.434.

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדם השבירה של הקירששטייניט נע בין 1.67 ל-1.73. צבעם של גבישי הקירששטייניט הוא בדרך כלל ירוק בהיר או חסר צבע. פיסה דקה מנוסרת של קירששטייניט היא חסרת צבע.

המינרל נתגלה לראשונה ב-1957 בהר שאהרו (Shaheru), חרוט געשי כבוי על הר הגעש הפעיל ניאראגונגו, סמוך לעיר גומה במחוז קיוו צפון ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, על ידי שאמה והייטונן (Sahama & Hytönen), זוג חוקרים מהמכון לגאולוגיה באוניברסיטת הלסינקי שבהלסינקי פינלנד. המינרל קרוי על שם ד"ר אגון קירששטיין (Egon Kirschstein), גאולוג גרמני שהיה חלוץ במחקר הגאולוגי באזור בו נתגלה המינרל ונהרג בקרבות שהתחוללו באזור במלחמת העולם הראשונה. הדגימה המקורית שנתנה את השם למינרל מצויה כיום במוזיאון המלכותי של מרכז אפריקה בטרבורן שבבלגיה.

מקור ותפוצה
-----------

בהר שאהרו הקירששטייניט נוצר בלבה של מליליט-נפליניט, במסיב טז'רן ברוסיה הקירששטייניט מופיע בסלעי סקארן גירניים. 

קירשטייניט הוא מינרל נדיר מאוד, ועד היום הוא אותר במקומות מועטים בעולם. המקומות לדוגמה בהם ניתן למצוא קירששטייניט כוללים את הר שאהרו (Shaheru), חרוט געשי כבוי על הר הגעש הפעיל ניאראגונגו, סמוך לעיר גומה במחוז קיבו ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו (המקום שבו נתגלה המינרל לראשונה); באתר הניסויים הגרעינים נום איוונט (Gnome Event) במחוז אדי (Eddy) שבניו מקסיקו שבארצות הברית; במכרה וסלס (Wessels) בפרובינציית הכף הצפוני בדרום אפריקה; ובמסיב טז'רן מערבית לימת באיקל שברוסיה.

לקריאה נוספת
------------

* Deer, W. A. Howie, R. A. and Zussman, J. (1992). *An introduction to the rock-forming minerals (2nd ed.)*. Harlow: Longman מסת"ב 0-582-30094-0

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קירששטייניט** בוויקישיתוף
* אתר WebMineral
* קירששטייניט באתר Mindat
* סיכום הממצאים של שאמה והייטונן כפי שפורסם ב-1957 בגיליון מס' 31 של ה-Mineralogical Magazine
* פרויקט rruf

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך על פי אתר Mindat. עם זאת על פי אתר Mineral Galleries לא תמיד נוהגים לכלול את המינרלים המכילים סידן בקבוצת האוליבין.
2. ↑  אתר Mindat
3. ↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
**הופליטומריקס** (שם מדעי: ***Hoplitomeryx***) הוא סוג נכחד של מעלה גירה קדום מקבוצת הפקוריים, שהיה קרוב לאיילים ולאיילי המושק ובעל דמיון מסוים לאנטילוקפרה, אך הוא השתייך למשפחה נפרדת מהם. הוא התקיים באי הקדום גרגנו (אנ'), המצוי כיום בשטחי פוג'ה שבאיטליה. המאובנים שלו הוגדרו ב-1984 בידי ג'וזף ליינדרס (Joseph Leinders) ונכללו בו 6 מינים.

ההופליטומריקס דמה מעט לאייל אך הכיל בפיו ניבים בולטות כמו של אייל מושק או של אלקרן הגדות והיה בעל 5 קרניים זקורות דומות לקרני אייל כרמל אך נראה שהיו בעלי בסיס קשיח כמו של צבי או אנטילוקפרה. כמו מרבית המינים הקרובים לו הוא היה מעלה גירה בעל 3 מדורים בקיבתו. הרגליים היו דקות אך בעלות מפרקים חזקים. כמה מהמינים עברו גמדיות איים כמו *H. matthei* שהגיע למשקל 45 ק"ג המין *H. devosi* שהיה קטן יותר והגיע למשקל של 20 ק"ג בלבד. עם זאת שאר המינים היו גדולים יותר והגיעו לגובה 105 ס"מ ולמשקל 110 ק"ג, מה שהופך את הסוג לבעל החיים הגדול ביותר באי הקדום, בו היו מספר מינים קטנים שחלקם עברו ענקיות איים למשל הקיפוד הקדום דינוגלריקס, הברווז גרגנורניס וכמה עופות דורסים שהתגדלו.

כמה חוקרים רואים דמיון בינו לבין האייל האמיתי קנדיאצרווס (אנ') מהאי היווני קרפאתוס, אך הקשר המורפולוגי ביניהם מסתורי כשיש מספר הבדלים ביניהם בגודל הגפיים ומבנה הלסתות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הופליטומריקס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**קַבָאד הַרִאשׁוֹן** (פרסית: **قباد یکم**; נקרא גם **כּוֹבַּד**), מלך האימפריה הסאסאנית בין השנים 488 – 531 (למעט הפסקה של כשלוש שנים בין 496 – 499). היה בנו של המלך פירוז הראשון, וירש את דודו העיוור ולאש (484 – 488), שהודח.

חייו
----

בצעירותו נלקח קבאד בשבי האפתליטים לאחר שהללו ניצחו את אביו, ושוחרר כעבור שנתיים, תמורת תשלום כופר כבד. דודו של קבאד, ולאש, הומלך בשנת 484 לאחר הקרב שבו נהרג פירוז אביו, ומשהודח, הוכתר קבאד למלך תחתיו. השפעתו של ולאש כמלך הייתה מועטה, והוא התקשה להפעיל את סמכותו נגד בעלי ההון והאצילים. תקוותם של הללו, שקבאד ימשיך את דרכו של דודו, התבדתה עד מהרה.

קבאד הושפע רבות מן המזדקיות, תנועתו הדתית-חברתית של הכהן הפרסי מזדק, שהטיפה לסגפנות ושאפה להגיע לשוויון מוחלט על ידי שיתוף ברכוש ובנשים, ותמך בה בניסיון לעצור את כוחם המתעצם של האצילים ובעלי ההון. הדבר קומם עליו את בני ההיררכיה השמרנית (ובפרט את האצילים והזורואסטרים). אלה הדיחו אותו, שמו אותו במאסר, והמליכו במקומו את אחיו ג'אמאספ ב-496. 

קבאד הצליח לברוח מהכלא ומצא מקלט אצל האפתליטים. הוא נשא לאישה את בתו של מלך האפתליטים, ארגן סביבו את הצבא האפתליטי (שהמלך מסר לו תמורת התחייבות שיעלה לו מס) וכבש את המלוכה בשנית בשנת 499. כדי לשלם את המס שהתחייב, ביקש קבאד הלוואה מאנסטסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. אנסטסיוס סירב, ובתגובה פתח נגדו קבאד במלחמה, תוך שהוא מסתייע באפתליטים ובערבים. תחילה נחל קבאד מספר ניצחונות וכבש כמה ערים בארמניה ובסביבתה, אך פשיטות של הונים מקווקז על אזור הים הכספי אילצו אותו להסכים לשביתת נשק ולהשיב את הערים שכבש מהביזנטים תמורת תשלום במהלך שנת 505. 

המלחמה עם האימפריה הביזנטית התחדשה מאוחר יותר עם הכתרתו של יוסטיניוס הראשון לקיסר האימפריה הביזנטית. תחילה הביס קבאד את הביזנטים בפיקודו של בליסאריוס, אך לאחר מכן נוצח בקרב דאראס. באחרית ימיו היה קבאד נתון להשפעתו החזקה של בנו האהוב, יורש העצר כוסרו הראשון. כוסרו, שעורר את התנגדותם של המזדקים, הצליח להטות את לב אביו נגד חברי הכת ושכנע אותו להזמין את ראשיה לוויכוח תאולוגי. בסוף הוויכוח ערך קבאד טבח במנהיגי המזדקים ושרף את ספריהם. לא ידוע אם מזדק עצמו היה בין ההרוגים. 

תמיכתו של קבאד במזדקיות והתיקונים הדתיים שבאו בעקבותיה, ובפרט השיתוף בנשים, הביאו לפגיעה חמורה בטהרת חיי המשפחה של היהודים ולרדיפות קשות כלפיהם, והם שהובילו, כפי הנראה, לפרוץ המרד בראשותו של ראש הגולה, מר זוטרא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבאד הראשון** בוויקישיתוף
* קבאד הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118910914
* LCCN: no2006135435
* VIAF: 31763883
* WorldCat: lccn-no2006135435

 |
**פילון מלאריסה** (יוונית: Φίλων;‏ 159 לפנה"ס - 84 לפנה"ס לערך) היה פילוסוף יווני.

חייו
----

פילון נולד בעיר לאריסה (כיום במחוז תסליה ביוון). אחרי שלמד בעיר מולדתו, עקר לאתונה ושם היה תלמידו של קליטומאכוס שעמד בראש האקדמיה האפלטונית. ב-110, אחרי מות קליטומאכוס, ירש פילון מלאריסה את מקומו כראש האקדמיה. ב-88 בתחילת מלחמות מיתרידטס, עזב פילון את אתונה יחד עם תלמידו אנטיוכוס מאשקלון וקבע את מושבו ברומא, שם לימד רטוריקה ופילוסופיה. הוא קיבץ סביבו תלמידים רבים שהמפורסם שבהם היה קיקרו. פילון מלאריסה מת ברומא, ואחרי מותו תלמידו אנטיוכוס מאשקלון, שבינתיים פתח בית ספר לפילוסופיה באלכסנדריה, שב לאתונה כדי לחדש את הלימודים באקדמיה שמבניה נהרסו עד היסוד בידי לוקיוס קורנליוס סולה ב-86.

מכל כתביו של פילון מלאריסה לא שרד דבר. אנו יודעים על אודותיהם באמצעות נומניוס מאפאמיאה, סקסטוס אמפיריקוס וקיקרו. הוא נמנה עם זרם הספקנות באקדמיה האפלטונית שהחל עם ארקסילאוס באקדמיה התיכונה ונמשך עם קרנאדס וקליטומאכוס באקדמיה השלישית (או החדשה). הוא הכיר בכך כי החושים מטעים אותנו, אך סבר כי יש בכוחנו להבין את טבעם של כל הדברים באמצעות תבונתנו. לא ברור אם התכוון בכך לתורת האידאות של אפלטון.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266687305171
* BIBSYS: 1031043
* GND: 102402949
* ISNI: 0000 0003 5684 1346
* LCCN: n84091782
* NTA: 073838284
* RERO: 02-A010131475
* SELIBR: 197258
* SUDOC: 061107344
* VcBA: 495/215213
* VIAF: 6148995945359751651
* WorldCat (עם VIAF): 6148995945359751651

 |