recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תשמיס** הוא פעולת נידוי המקובלת בחברה הבדואית.

במשפחה הבדואית מתקיימת ערבות הדדית בין בני המשפחה, להגנה על החיים, הכבוד והרכוש של בני המשפחה. במקרה שבו התנהגותו של אחד מבני המשפחה גורמת נזק ליתר בני המשפחה או שהוא יוצא כנגד החברה, עלולה המשפחה לנדותו ולנתקו ממסגרת ההגנה והערבות ההדדית, בטקס הקרוי תשמיס (פירוש מילולי: **"ייבוש בשמש"**). טקס זה כולל הודעה פומבית, כדי שהציבור ידע שהערבות ההדדית אינה מתקיימת עוד. הנידוי נכנס לתוקף 48 שעות מרגע ההחלטה, על מנת לאפשר חרטה. 

התשמיס אינו נחשב לענישה, אלא לאמצעי הגנה שנוקטת המשפחה, כדי להימנע מהנזק שגורם לה בן המשפחה הסורר. לעיתים נדירות יותר מחליט בדואי לנתק עצמו ממסגרת הערבות ההדדית של משפחתו, צעד הקרוי "בשמסו אנפוסהום".

הטקס
----

טקס התשמיס מתנהל באירוע חברתי, כגון עלייה לקבר קדוש או חתונה. לעיתים, כאשר קיימת דחיפות לביצוע הטקס הוא יזומן כאירוע חברתי העומד בפני עצמו. הטקס יבוצע בנוכחות נציגי שבטים מכל האזור, על מנת להבטיח כי גם שבטים אחרים ימנעו ממתן חסות למנודה. אביו של המנודה מכין סעודה חגיגית לאורחיו, ולאחר מכן פונה לשניים משופטי השבט ובפני הנוכחים מפרט את הנזקים שגרם בנו. הוא פונה לקהל ושואל האם יש מי שמוכן לקחת את בנו תחת חסותו, ובמידה ואין עונה, אחד מבני המשפחה פושט מהנאשם את הג'לביה, מניח אותה על שיח יבש ומעלה אותה באש.

ראו גם
------

* אוסטרקיזם
* חרם ונידוי ביהדות
* נידוי בנצרות
* חרם חברתי
* גלות

קישורים חיצוניים
----------------

* מסגרת ה"ח’מסה" וחשיבותה בחברה הבדווית
* א (ב"ש) 5117/01 אחמד אלבז נגד פרחאן חיר אל-דין אלבאז ואחרים(הקישור אינו פעיל), ניתן ב-25.4.2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף בן-דוד, **ג'בליה - שבט בדווי בצל המנזר**, הוצאת כנה, ירושלים 1981 עמ' 35-34
**אביב אלקבץ** (נולד ב-11 באפריל 1988) הוא שחקן ישראלי ומורה.

ביוגרפיה
--------

אביב נולד במושב חגור. בוגר בית הספר התיכון "עמי אסף" במגמת תיאטרון. את שירותו בצה"ל עשה בחטיבה 188 של חיל השריון, בה שימש כמפקד טנק.

אלקבץ הוא בוגר מחזור מ"ט של הסטודיו למשחק ניסן נתיב וכן בעל תואר ראשון ותעודת הוראה מסמינר הקיבוצים. במסגרת לימודי המשחק, השתתף בהצגות התיאטרון "האזרח פום", "אכזר מכל המלך", "הלוויה חורפית", "ארץ פוק" ו"חופשת קיץ".

נשוי ומתגורר בקיבוץ אפיק.

### קריירת משחק

בשנת 2003 שיחק אביב בסרט הקולנוע "האסונות של נינה" בבימויו של שבי גביזון, בו גילם את נדב, אחיינהּ של נינה, אותה גילמה איילת זורר. סרט זה זכה ב-11 פרסי אופיר, בהם הפרסים לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולשחקנית, שחקנית המשנה ושחקן המשנה הטובים ביותר, ובכך היה לסרט המעוטר ביותר במסגרת הטקס אי פעם. כמו כן זכה הסרט בפסטיבל הקולנוע ירושלים בפרס וולג'ין לתסריט, הצילום והשחקנים.

בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע "זוג או פרד" בבימויו של טומי לנג, המהווה סרט המשך לטייארה. הסרט היה מועמד, בשנת 2012, לפרס אופיר בקטגוריית הסרט הטוב ביותר.

בשנת 2012 שיחק אביב בסרט סטודנטים קצר "שחקן ספסל" בבימויו של גיל וינשטיין לצד אסי דיין ואוולין הגואל, ובסרט "מחכים לגידי" בבימויה של איילת ישי.

בשנת 2014 שיחק אלקבץ בסרט גמר של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה "התצפיתנית" בבימויה של נעה גוסקוב.

בשנת 2015 שיחק בסרט הקולנוע "חתונה מנייר" בבימויו של ניצן גלעדי לצד אריה צ'רנר ואסי לוי, ובסרט "התעוררות" של הבמאי גיא מאירסון.

בשנת 2018 שיחק בסרט הקולנוע "בוקר טוב ילד" בבימויו של שרון בר-זיו לצד קרן מור ושרון בר-זיו.

בשנת 2022 הופיע בסרט הקצר "הילד".

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

| סרט | במאי | שנה |
| --- | --- | --- |
| האסונות של נינה | שבי גביזון | 2003 |
| זוג או פרד | טומי לנג | 2012 |
| שחקן ספסל | גיל ויינשטיין | 2012 |
| מחכים לגידי | איילת ישי | 2012 |
| התצפיתנית | נעה גוסקוב | 2014 |
| חתונה מנייר | ניצן גלעדי | 2015 |
| התעוררות | גיא מאירסון | 2015 |
| בוקר טוב ילד | שרון בר-זיו | 2018 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אביב אלקבץ** בוויקישיתוף

* אביב אלקבץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אביב אלקבץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אביב אלקבץ, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* הפרופיל של אביב אלקבץ באתר סוכנות השחקנים שי גאני

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארץ פוק באתר תיאטרון הבית
2. ↑  זוג או פרד באתר אידיבי
3. ↑  המתמודדים הראשוניים לפרסי אופיר 2012 באתר www.srita.net
4. ↑  להחזיר בשאלה את אורי זוהר מתוך האתר www.habama.co.il
5. ↑  מחכים לגידי באתר אישים
6. ↑  התצפיתנית באתר אידיבי
7. ↑  חתונה מנייר באתר אידיבי
8. ↑  הביוגרפיה המקצועית של אביב אלקבץ באתר סוכנות השחקנים שי גאני
9. ↑  בוקר טוב ילד באתר קרן הקולנוע הישראלי
**דייוויד מוריי** (באנגלית: **David Murray**;‏ 29 בינואר 1849 – 14 בנובמבר 1933) היה צייר נוף סקוטי.

ביוגרפיה
--------

דייוויד מוריי היה בנו של סנדלר, ג'יימס מוריי. הוא עבד במשך אחת עשרה שנים עבור שתי חברות מסחריות, בזמן שלמד בערבים בבית הספר לאמנות של גלאזגו בהדרכת רוברט גרינלס, ולבסוף הקדיש את עצמו במשרה מלאה לקריירה אמנותית משנת 1875 בערך.

הוא הפך לשותף באקדמיה הסקוטית המלכותית ב-1881, עבר ללונדון ב-1882 שם זכה להצלחה מיידית. "אהבתי לשייט" שלו, שהוצגה ב-1884, נרכשה עבור גלריית טייט.

ב-1891 נבחר מוריי לשותף באקדמיה המלכותית, וחבר מלא באקדמיה המלכותית ב-1905.

בערך ב-1886 הוא נסע לאירופה, אבל רוב עבודתו האופיינית נעשתה בסקוטלנד או באנגליה. מוריי היה חבר במועדון האמנות של גלאזגו והציג בתערוכות השנתיות של המועדון. הוא הפך לנשיא המכון המלכותי לציירים בצבעי מים אחרי סר ג'יימס לינטון ב-1917; בשנה שלפניה זכה בתואר אבירות ב-1918.

מוריי לא התחתן ובמשך כל חייו בלונדון, הוא גר באותה דירת סטודיו של רווקים בפורטלנד פלייס.

דיוקנו של סר דייוויד מוריי מאת הצייר הסקוטי ג'יימס קוטס מיצ'י מוחזק על ידי הגלריה לאמנות אברדין.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד מוריי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sir David Murray | Artist | Royal Academy of Arts". Royal Academy. Retrieved 15 May 2021.
2. ↑  Murray, David, 1849–1933 | Art UK, artuk.org (באנגלית)
3. ↑  "Bearnes Hampton & Littlewood (Scottish Artists): Sir David Murray RA (1849-1933)". *Bearnes Hampton & Littlewood*. 2021
4. ↑  The Glasgow Herald - Google News Archive Search, news.google.com
5. ↑  SIR D. MURRAY DEAD". Courier-Mail (Brisbane, Qld. : 1933 - 1954). 16 November 1933. p. 13

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AAG: 1310
* GND: 124064035
* ISNI: 0000 0000 6681 3611
* LCCN: no2005099335
* NGV: 1133
* RKD: 58581
* SNAC: w66q2bzc
* TePapa: 1643
* ULAN: 500010784
* VIAF: 27994926
* WorldCat: lccn-no2005099335

 |
**ג'ובאני ריינה** (באנגלית: **Giovanni Reyna**; נולד ב-13 בנובמבר 2002) הוא כדורגלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקשר בבורוסיה דורטמונד ובנבחרת ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

ריינה נולד בסנדרלנד, בנם של הכדורגלנים האמריקאים קלאודיו ריינה (ששיחק באותה עת בסנדרלנד) ודניאל איגן. הוא שיחק במועדון הנוער של ניו יורק סיטי וב-2019 עבר לאקדמיה לכדורגל של בורוסיה דורטמונד.

בינואר 2020 ערך את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בורוסיה דורטמונד. בעונת 2019/2020 בבונדסליגה שותף ב-15 משחקי ליגה, כמו כן שיחק במשחק אחד בגביע ובשני משחקי ליגת האלופות. בעונת 2020/2021 היה לשחקן הרכב פותח קבוע בקבוצה, המשחקת בבונדליגה ובליגת האלופות. במחזור הפתיחה כבש את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון על בורוסיה מנשנגלדבך 3-0. במחזור השלישי בישל שלוש פעמים בניצחון 0–4 על פרייבורג. את העונה סיים עם ארבעה שערים.

ריינה שיחק בנבחרות הצעירות של ארצות הברית מ-2017. ב-2019 שיחק בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים ובאליפות CONCACAF עד גיל 17 בו סיימה שנייה. ריינה כבש בטורניר שישה שערים בשישה משחקים ונבחר לנבחרת האליפות. בנובמבר 2020 זומן לסגל הנבחרת הבודרת. הוא כבש את שער הבכורה שלו במשחק ידידות מול פנמה.

נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לטורניר מונדיאל 2022.

חיים אישיים
-----------

לג׳ובאני אחות קטנה ממנו קרולינה ועוד אח קטן בשם מיקל, ואח בכור בשם ג׳ק שנפטר מסרטן בהיותו בן 13 וג׳ובאני צעיר ממנו בשנתיים והיה בן 11 שנפטר ג׳ק ביולי 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ובאני ריינה** בוויקישיתוף
* ג'ובאני ריינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'ובאני ריינה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Berhalter names 26 player USMNT roster for 2022 FIFA World Cup באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)

| **נבחרת ארצות הברית – מונדיאל 2022** |
| --- |
| 1 טרנר • 
2 דסט • 
3 צימרמן • 
4 אדמס • 
5 רובינסון • 
6 מוסא • 
7 ריינה • 
8 מקני • 
9 פריירה • 
10 פוליסיק • 
11 ארונסון • 
12 הורבאט •
13 רים • 
14 דה לה טורה •
15 לונג •
16 מוריס •
17 רולדן •
18 מור •
19 רייט •
20 קרטר-ויקרס •
21 ואה •
22 ידלין •
23 אקוסטה •
24 סרג'נט •
25 ג'ונסון •
26 סקאלי •
מאמן: ברהלטר | ארצות הבריתארצות הברית |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1290214174
* VIAF: 3057168596721430450000
* WorldCat (עם VIAF): 3057168596721430450000

 |
**פוטן ראפה** או פוטן מגורר (בצרפתית: Poutine râpée) הוא מאכל אקדיאני מסורתי.

מאפיינים
--------

בצורתו השכיחה ביותר המאכל מורכב מכיסוני תפוחי אדמה מבושלים במילוי בשר חזיר. בדרך כלל מכינים אותו עם תערובת של מחית תפוחי אדמה מגוררים. גרסאות מסוימות של המנה דורשות לבשל את הכיסון לבד במשך מספר שעות.

בגלל הזמן שלוקח להכין פוטן ראפה, הוא נחשב בדרך כלל כארוחה מיוחדת לאירועים, פופולרי במיוחד במהלך החגים. סוכר לבן או חום, סירופ מייפל או שימור פירות עשויים ללוות את המנה.

אטימולוגיה
----------

מקור המונח פוטן אינו ברור, אך ייתכן שמדובר בסירוס המילה של "פודינג"; râpé,-e היא מילה צרפתית עבור "מגורר". לכן, poutine râpée אפשר לתרגם מילולית כ"פודינג מגורר".

לקריאה נוספת
------------

* כופתה
* צפלינאי
* קרופקאקה
* פאלט
* ראספבול
* פיזי (מאכל)

קישורים חיצוניים
----------------

* פורטל מורשת אקדיאן (בצרפתית)- סרטון ועובדות היסטוריות על הפוטן ראפה האקאדי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Acadian Genealogy Homepage; Acadian Recipes
2. ↑  Practically Edible (אורכב 25.03.2008 בארכיון Wayback Machine)
**אדריאן מרי קורי** (באנגלית: **Adrianne Marie Curry**, נולדה ב-6 באוגוסט 1982) היא דוגמנית, שחקנית ומפיקת טלוויזיה אמריקאית. זוכת העונה הראשונה של תוכנית הריאליטי "הטופ מודל הבאה".

קריירה
------

קורי התפרסמה בעקבות זכייתה בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי האמריקאית "הטופ מודל הבאה", לאחר הזכייה החלה להופיע במגזינים ידועים כגון פיפל ומקסים והשתתפה בתפקידי אורח בסדרות שונות וכשופטת בתוכניות ריאליטי אחרות. ב-2005 החל ערוץ VH1 לשדר סידרה בשם "My Fair Brady" על חייה של קורי ובעלה, הסדרה זכתה להצלחה רבה ושודרה במשך 3 עונות.
ב-2006 ו-2008 הופיע על השער של מגזין הגברים פלייבוי. ונבחרה על ידי חברת NVIDIA כדוגמנית הבית להצגת טכנולוגיית הווידאו של החברה ב-2006.

כחובבת מדע בדיוני ופנטזיה קורי נוהגת לסקר, לערוצי טלוויזיה שונים, אירועים בנושא כגון E3 ו-Blizzcon (הכנס של חברת המשחקים Blizzard Entertainment). ב-2012 התאחדה עם עורך הקומיקס הנודע סטן לי ליצירת ערוץ אינטרנטי ביוטיוב.

בשנת 2015 שיחקה בסרט האימה האנתולוגי "סיפורי ליל כל הקדושים".

חייה הפרטיים
------------

קורי מגדירה עצמה חובבת מדע בדיוני ופנטזיה. חובבת קוספליי, מעריצה של "מלחמת הכוכבים" ומבלה זמן רב בעולם "וורלד אוף וורקראפט". היא מגדירה עצמה כביסקסואלית, ומחזיקה נחש בשם רג'ינה בלה כחיית מחמד. ב-2006 התחתנה עם השחקן לשעבר ואיש העסקים כריסטופר נייט בחתונה בסגנון גותי. השניים נפרדו ב-2011 והתגרשו ב-2013. ב-2017 הכירה את מתיו רוד (Matthew Rhode), קריין בקדימונים של סרטים) והחליטה לעזוב את תעשיית הבידור והוליווד כדי לנהל חיים כפריים "נורמלים" יותר. השניים עברו למונטנה ומשם קורי מנהלת בלוג על חייה. השניים התחתנו בספטמבר 2018 בחתונה בסגנון "משחקי הכס".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אדריאן קורי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אדריאן קורי** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אדריאן קורי (באנגלית)
* אדריאן קורי, ברשת החברתית פייסבוק

* אדריאן קורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אדריאן קורי, ברשת החברתית אינסטגרם

* אדריאן קורי, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אדריאן קורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אדריאן קורי, באתר AllMovie (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adrianne Curry of America's Next Top Model and husband Matthew Rhode flash their wedding rings after Game Of Thrones themed wedding אתר dailymail

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1720 9028
* LCCN: n2012063682
* VIAF: 262633235
* WorldCat: lccn-n2012063682

 |
**הפועל טבריה** הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר טבריה, שבשיאה שיחקה בשנות השישים ובשנות השמונים בליגה הבכירה בישראל.

היסטוריה
--------

סניף הפועל בטבריה הפעיל קבוצת כדורגל במהלך שנות השלושים ושנות הארבעים שאף השתתפה בליגה ב' (הליגה השנייה באותה עת).

בשנת 1953 הקימו בני נוער מטבריה קבוצת כדורגל בשם אינ"ס, על שם ארבעה מבני טבריה שנפלו במהלך מלחמת העצמאות, וכעבור שנה, לאחר שזכו באליפות אזורית, הצטרפו להתאחדות לכדורגל, אשר חייבה אותם להצטרף למרכז ספורט. חברי הקבוצה בחרו להצטרף למרכז הפועל והקבוצה שינתה את שמה לשם הפועל טבריה.

בשנת 1958 (עם המאמן אוטו שלפנברג), בעת ששיחקה בליגה ב' (הליגה השלישית באותה עת), זכתה הקבוצה ב"גביע ההתאחדות", תחרות גביע שבה השתתפו קבוצות מליגה א' וליגה ב' לכבוד עשר שנים לקום מדינת ישראל, לאחר שניצחה 7–1 את הפועל באר שבע. 

לאחר אובדן העלייה במחזור האחרון של עונת 1959–1960, העפילה הקבוצה (עם המאמן יז'י סוסנובסקי) בסיום עונת 1960–1961 לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה. מיקום השיא של הקבוצה הוא המקום השלישי אליו הגיעה בעונת 1961/1962. בתום עונת 1964/1965 ירדה הקבוצה ליגה לאחר ארבע עונות רצופות.

הקבוצה שיחקה עד סוף עונת 1975/76 בליגה השנייה, אז ירדה לליגה ב', לאחר שסיימה במקום ה-16 בליגה, אך בשתי העונות שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום הראשון ועלתה לליגה הארצית.

הקבוצה חזרה לליגה הבכירה בעונת 1988/1989 אך שרדה עונה אחת בלבד ומאז לא שבה יותר לליגה הבכירה. בקבוצה שיחק בתקופה זו עודד מכנס.

בעונת 1991/1992 נשרה הפועל טבריה לליגה א'. בתחילת העונה לא התייצבה הקבוצה למשחק חוץ מול הפועל רמת גן, ובית הדין של ההתאחדות פסק לקבוצה הפסקת פעילות על תנאי. כעבור 9 חודשים, בפתיחה של העונה הבאה, שוב לא התייצבה הקבוצה למשחק ליגה ביתי מול הפועל עכו. בית הדין העליון של ההתאחדות החליט להפעיל את העונש על תנאי, הפסיק את פעילות הקבוצה עד לסיום העונה והחליט להוריד את הקבוצה עד לליגה ג'. הפועל טבריה הייתה במצב כלכלי קשה ולא היה ברשותה די כסף להגשת ערעור והיא התפרקה.

תארים והישגים
-------------

**גביע ההתאחדות**:

* זכייה (1): 1958

שחקני עבר במועדון
-----------------

* איציק קורנפיין
* עודד מכנס
* גבי לסרי
* ברוך ממן
* אריה אלטר
* יעקב גולדפרב
* יצחק נזרי
* יז'י סוסנובסקי
* רפי דומבובסקי
* משה פרג'
* יעקב פרג'
* אורי מזרחי
* יעקב זיתוני
* חיים זיתוני
* יעקב אדרעי
* עמרם אלביליה
* זאב רוגוז'ינסקי
* יהודה פדאל
* דוד באליס
* יוסי אדרי
* צביקה ג׳ומעה

לקריאה נוספת
------------

* זוהיר בהלול, רמי ברוש, יגאל ביטון, **האנציקלופדיה לכדורגל ישראלי**, כרך ג', עמ' 263, הוצאת ישראגול, 2011

קישורים חיצוניים
----------------

* הפועל טבריה-בני יהודה 0-3, בערוץ "youtube"

הערות שוליים
------------

1. ↑  כדורגל, דבר, 9 במרץ 1936
2. ↑  לארגון הספורט בארץ, דבר, 6 בפברואר 1938
3. ↑  צבי לביא, קפיצת הדרך של הטבריינים, מעריב, 19 במאי 1961
4. ↑  הפועל טבריה זכה בגביע ההתאחדות ניצח את "הפועל" באר שבע בתוצאה 1:7, דבר, 16 בנובמבר 1958
5. ↑  צבי בר-שירה, טבריה - העליה הראשונה, מעריב, 20 ביוני 1988
6. ↑  אלי דנון, טבריה תובעת שחייק ייבדק במכונת-אמת, מעריב, 21 ביוני 1976
7. ↑  ברוך דגון, הפועל טבריה ומכבי הרצליה עלו לליגה הארצית, דבר, 14 במאי 1978
8. ↑  יצחק פרי, אחרי 23 שנה - טבריה שוב בלאומית, מעריב, 20 ביוני 1988
9. ↑  
	* עמוד השחקן של יהודה פדאל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
**אשר מורגן** (באנגלית: **Usher Morgan** נולד ב-23 במאי 1985) הוא יזם, מפיק קולנוע,  במאי  ומנכ"ל סטודיו ישראלי אמריקאי.

חיים אישיים
-----------

מורגן נולד וגדל ביקנעם עילית, הבן של יעקב ואסתר מורד מיקב מורד. הוא היגר לארצות הברית בגיל צעיר והקים מספר חברות בתחום ההוצאה לאור, נדל"ן והפקת סרטים.
הוא מתגורר בניו יורק, שם הוא מפיק ומביים סרטי קולנוע עצמאיים.
אחרי התנסות עם  סרטים קצרים מורגן ביים והפיק את הסרט זוכה הפרסים "החלפת המחשבות" עם דייוויד פרידמן ולוסי ארנז, סרטו "פרגו" זכה במספר פרסים בפסטיבלים ברחבי ארצות הברית והוקרן בפסטיבל התפוח הדגדול היוקרתי במנהטן. 
צילומים לסרט הקולנוע הראשון שלו *פיקינגס* החלו במרץ, 2016. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-2018.

פילמוגרפיה
----------

* *The Jerk*
* *Worth Fighting For*
* *The Thought Exchange*
* *Let's Make a Movie*
* *Crowned*
* *Breaking & Entering*
* *Good Kids*
* *פרגו*
* *Pickings*
* *Trapped Inside*

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר מורגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אשר מורגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אשר מורגן, באתר AllMovie (באנגלית)
* אשר מורגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מאמר ביינות ישראל
**בובי איקס** (באנגלית: **Bobbie Eakes**; נולדה ב-25 ביולי 1961) היא שחקנית וזמרת אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

איקס נולדה בג'ורג'יה כצעירה מבין חמש בנות, ב-1982 נבחרה למיס ג'ורג'יה וב-1983 הייתה אחת מעשר המועמדות הסופיות בתחרות מיס אמריקה.

ב-1986 התארחה בסדרת הטלוויזיה "מטלוק". ב-1988 שיחקה בפרק בסדרה "חופשי על הבר" ולאחר מכן הופיעה בסדרות "רחוב ג'אמפ 21" ו"צער גידול בנות".

בשנת 1989 החלה להופיע באופרת הסבון "היפים והאמיצים" בתפקיד מייסי אלכסנדר, אהובתו של ת'ורן פורסטר, עקב תפקיד זה היא קיבלה את מירב פרסומה והייתה מועמדת עליו לפרס אופרת הסבון של מגזין דיגסט. איקס עזבה את הסדרה ב-2000, אך ב-2002 שבה לשחק בסדרה עד לפרישתה הסופית שנה לאחר מכן.

בשנות האלפיים היא הופיעה בתפקיד עצמה בקומדיית המצבים "הופ ופיית", והתארחה בסדרות "ג'אג", ו-"ימי חיינו".

בשנת 2003 החלה לשחק תפקיד קבוע בסדרה "כל ילדיי" כקריסטל קארי, עד אשר עזבה את הסדרה בשנת 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של בובי איקס

* בובי איקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* בובי איקס, באתר AllMovie (באנגלית)

* בובי איקס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* בובי איקס, באתר Discogs (באנגלית)

* בובי איקס, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14174317v (data)
* ISNI: 0000 0000 5889 2487
* MusicBrainz: 3a0f6e1f-98a8-46b8-97a7-7d2cc8e073b8
* VIAF: 79826987
* WorldCat: lccn-n2007079941

 |
**ג'ו פלינגן** (באנגלית: **Joe Flanigan**; נולד ב-5 בינואר 1967) הוא שחקן טלוויזיה אמריקאי, ידוע בעיקר בדמות ג'ון שפרד בסדרה סטארגייט אטלנטיס.

ביוגרפיה
--------

פלניגן נולד בשם **גוזף דניגן השלישי** בלוס אנג'לס, קליפורניה. שמו שונה לג'ו פלניגן כאשר אומץ על ידי אביו החורג, ג'ון פלניגן. כאשר היה בן 6, עברה משפחתו לעיירה קטנה ליד רינו, נבדה. בגיל 14 הוא החל ללמוד בפנימייה בקליפורניה. מאוחר יותר למד היסטוריה באוניברסיטת קולורדו. 
בעצתו של חבר, החל פלניגן לקחת שיעורי משחק כדי לגבור על ביישנותו וללא תכנון לפצוח בקריירת משחק.
כחלק מתוכנית חילופין של האוניברסיטה בה למד, עבר פלניגן ללמוד שנה באוניברסיטת סורבון אשר בצרפת.

לאחר שסיים את לימודיו, הוא החל בקריירת כתיבה. הוא עבד ב"קפיטון היל" ולאחר מכן במספר הוצאות לאור בניו יורק.
בעצת חבריו הוא החל ללמוד בבית ספר למשחק "Neighborhood Playhouse" וב-1994 עבר ללוס אנג'לס כדי לפתח קריירת משחק.

פלניגן ביצע מספר הופעות אורח בסדרות: פרופיילר, אחיות ו"First Monday", ולבסוף ב-2004, הוא קיבל תפקיד קבוע בסדרה סטארגייט אטלנטיס. הוא כתב לסדרה שני פרקים והופיע בתפקיד אורח בפרק העונה העשירית של סטארגייט SG-1.

### חייו האישיים

פלניגן גר בוונקובר, קנדה, היכן שמצולמת במשך השבוע "סטארגייט אטלנטיס", ובסופי שבוע הוא טס חזרה למשפחתו אשר גרה במאליבו.
פלניגן היה נשוי לשחקנית והציירת קתרין קאוזי מאז 1996, השניים נפרדו בינואר 2014. לזוג שלושה ילדים. פלניגן חובב סקי, גלישה וטיפוס הרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ו פלניגן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ו פלניגן
* ג'ו פלניגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'ו פלניגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ו פלניגן, באתר AllMovie (באנגלית)

* ג'ו פלניגן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* ג'ו פלניגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 1498562805996
* BnF: cb15015019p (data)
* ISNI: 0000 0000 7846 210X
* LCCN: no2005079149
* NKC: xx0185299
* NTA: 321715985
* SUDOC: 258650761
* VIAF: 51426100
* WorldCat: lccn-no2005079149

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מרדכי למברג** (נולד בערך ב-1938) הוא משפטן ישראלי, פרקליט מחוז הצפון במשך עשר שנים וראש חטיבת המחקר במשרד המשפטים.

ביוגרפיה
--------

נולד בדנציג, למשפחה מסורתית. ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה עלו הוריו לישראל והתיישבו בצפון תל אביב. את שירותו הצבאי עשה בחיל התותחנים.

ב-1963 עמד בראש ארגון מתמחים שניסה להיאבק על דירוג השכר של המתמחים למשפטים. ב-1965 לאחר התמחות של שנה בבית המשפט העליון אצל הנשיא שמעון אגרנט, שאצלו למד קודם לכן באוניברסיטה העברית, התקבל ללשכת עורכי הדין בתל אביב.

את התואר השלישי עשה באוניברסיטת קיימברידג' בהנחיית גלנוויל ויליאמס (אנ'). לאחר ששב ארצה שימש כמרצה במשרה חלקית באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית ובמקביל נכנס כשותף למשרד עורכי דין פרטי. אחד משותפיו דאג להעברתו למילואים בפרקליטות הצבאית.

הוא החל את דרכו בפרקליטות המדינה בפרקליטות מחוז דרום, והתגורר בעומר. בסביבות גיל ארבעים בעקבות פטירת אמו והיכרות עם ירמיהו ברנובר והרב יוסף שמחה גינזבורג חזר בתשובה והתקרב לחסידות חב"ד, ילדיו התחנכו במוסדות החסידות.

באמצע שנות ה-70 נשלח להקים את פרקליטות מחוז הצפון שהייתה עד אז מסונפת לפרקליטות חיפה, כפרקליט מחוז הצפון ניהל את התביעה במשפט כלא שאטה.

בשנת 1988 סיים את תפקידו כפרקליט מחוז הצפון והתמנה כאחראי על המחקר במשרד המשפטים.

ב-1992 פרש ממשרד המשפטים ועבד כסנגור פלילי. במקביל שימש מרצה בכיר בפקולטה למשפטים של מכללת שערי משפט ובמרכז האקדמי כרמל.

למברג מתגורר בעפולה.

משפחתו
------

ילדיו הם חסידי חב"ד ופעילים במוסדות החסידות:

* הרב אורי - ראש כולל אברכים בקריית שפרינצק בשם "מכון הוראה – אהלי יוסף יצחק"
* יואב - מחבר הספר "'הפסק בתפילה' לפי שיטת אדמו"ר הזקן". מורה בסמינר.
* אריאל - מזכ"ל אגודת חסידי חב"ד בישראל וחבר הנהלת צעירי אגודת חב"ד בישראל ורשת אהלי יוסף יצחק[דרוש מקור]
* עודד - מחנך בבית הספר תלמוד תורה ליובאוויטש לוד חב"ד. מחבר הספר 'חדוות עלם' יסודות וחידושים' בש"ס.
* יעל - שליחת הרבי ביישוב מכבים - רעות. מורה לאנגלית.
* בועז - רואה חשבון.

בעריכתו
-------

* מרדכי למברג ושבת לוי (עורכים), ש' אגרנט, דיני עונשין: רשימות לפי הרצאות, ירושלים תשכ"ד

קישורים חיצוניים
----------------

* מנדי ברונפמן, סיפורו של פרקליט מחוז: ד"ר מרדכי למברג בריאיון מעמיק ומקיף, בפעם הראשונה בחייו

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוב מהומה, הצופה, 25 בנובמבר 1963
2. ↑  46 חברים חדשים נתקבלו ללשכת עורכי־הדין בת"א, מעריב, 1 ביולי 1965.
**אוסקר רבינוביץ** (**Oskar K. Rabinowicz**; ‏ 1902, אוסטריה - 1969) היה עיתונאי, היסטוריון, מחנך ופעיל ציוני.

ביוגרפיה
--------

נולד באוסטריה וגדל במורביה שבצ'כיה. אביו, יהודה לייב הלוי, היה מורה לעברית וחזן. בשנת 1924 קיבל דוקטוקרט בפילוסופיה וכתב דיסרטציה על שפינוזה. כסטודנט החל להתעניין בתנועה הציונית והשתתף בקונגרס הציוני ה-12 כעוזרו של נחום סוקולוב.

בשנת 1924 עבר לברנו שם היה כתב בעבור העיתון Jüdische Volkstimme עד לסגירתו בשנת 1932. בנוסף כתב בעיתונים Selbstwehr, Židovské zpravy, ו-Tagesbote aus Böhmen. באוניברסיטת ברנו נדרשו כל חברי הסגל להיטבל לנצרות ולכן לא היה יכול ללמד שם. הוא החל ללמד כמורה תיכון והיה ממייסדי הגימנסיום בברנו, שם לימד היסטוריה.

הוא היה תומך נלהב של ז'בוטינסקי וייסד את סניף המפלגה הרוויזיוניסטית בצ'כוסלובקיה ובשנת 1929 נשלח על ידי ז'בוטינסקי לעבוד במשרדי המפלגה בלונדון. כעבור שנתיים, לבקשת אביו, נסע לברלין ללמוד לרבנות בבית המדרש הגבוה ללימודי יהדות ובשנת 1933 הוסמך כרב, אולם כמעט ולא עסק במקצוע.

בשנת 1934 ייסד את העיתון השבועי Medina Iwrit–Judenstaat וערך אותו עד לסגירתו בשנת 1939. באותה שנה ברח ללונדון עקב עליית הנאצים. הוא החל להיות מעורב בבנקאות יחד עם אביו וחדל כמעט מעיסוקים פוליטיים והיה מעורב בגיוס כספים לישראל. הוא כתב כחמישה ספרים באנגלית וערך את הכרך השני של הספר "The Jews of Czechoslovakia". 

בשנת 1964 זכה ב"פרס יעקב לנדאו" לפובליציסטיקה ציונית.

בשנת 1965 עבר לארצות הברית ושם נפטר בשנת 1969.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוסקר רבינוביץ, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים
* אודות, באתר YIVO

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרשון הל, "פרס יעקב לנדאו" מטעם "בני ברית" לד"ר אוסקר רבינוביץ, הַבֹּקֶר, 9 ביוני 1964

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266705705171
* BNE: XX1407761
* BnF: cb129714401 (data)
* CiNii: DA17075048
* GND: 138118205
* ISNI: 0000 0000 6633 4784
* LCCN: nr94035572
* NLA: 35438627
* NTA: 151755892
* SUDOC: 158188381
* VIAF: 88179882
* WorldCat: lccn-nr94035572

 |
**ג'ולי הגרטי** (באנגלית: **Julie Hagerty**; ‏‏נולדה ב־15 ביוני 1955) היא שחקנית אמריקאית ודוגמנית לשעבר, הידועה בעיקר בתפקידה כאיליין בסרט "טיסה נעימה" משנת 1980.

ילדותה ונעוריה
--------------

הגרטי נולדה בסינסינטי, אוהיו, בתה של הארייט יולינג, דוגמנית וזמרת, וג'רי הגרטי, מוזיקאי. מייקל הגרטי, אחיה, גם כן היה שחקן. הוריה התגרשו מאוחר יותר. הגרטי למדה בבית הספר התיכון "אינדיאן היל". בגיל 15 הוחתמה כדוגמנית בסוכנות "פורד", וניצלה את חופשות הקיץ מהלימודים לצורך עבודות דוגמנות בניו יורק. בשנת 1972 עברה לגור שם, ועבדה בקבוצת התיאטרון של אחיה, וכן למדה משחק עם השחקן ויליאם היקי.

קריירה
------

הופעת הבכורה של הגרטי הייתה בשנת 1979, על בימת אוף ברודוויי, שם כיכבה בהצגה בשם "חיים בעלי תועלת הדדיים", בתיאטרון של אחיה - "חברת ההפקה". הגרטי המשיכה להופיע על בימות ברודוויי, בתפקידים שונים. תפקידה הקולנועי הראשון היה תפקיד קטן בסרט "כל הג'אז הזה". לאחר מכן היא לוהקה לסרט "טיסה נעימה", שהיה להצלחה קופתית מרשימה. הסרט, שיצא בשנת 1980, נחשב לראשון של ז'אנר הפרודיה המודרנית, והגרטי ביססה את מעמדה כשחקנית קומית ראויה לציון. לאחר שנתיים יצא לאקרנים סרט המשך, טיסה נעימה 2, שהצליח קופתית בצורה פושרת, בשונה מהסרט הראשון שהפך לסרט קאלט. בשנת 1985 הגיעה הגרטי לישראל, ושיחקה בסרטו של עמוס קולק, "מניו יורק באהבה", לצד דודו טופז. באותה שנה שיחקה לצידו של אלברט ברוקס בסרט "אבודים באמריקה". במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 הגרטי הופיעה בעיקר בסרטי טלוויזיה או בתפקידי משנה בסרטים הוליוודיים.

חיים אישיים
-----------

בשנת 1986 הגרטי התחתנה עם פיטר בורקי. בני הזוג החלו בהליכי גירושין בשנת 1991. בשנת 1999 נישאה לריצ'רד קגן.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

* 1979 - כל הג'אז הזה
* 1980 - טיסה נעימה
* 1982 - קומדיה סקסית של ליל קיץ
* 1982 - טיסה נעימה 2
* 1985 - מניו יורק באהבה
* 1985 - אבודים באמריקה
* 1987 - לטיפול יצאנו
* 1989 - התעוררות גסה
* 1989 - תככים וזוהר בברודוויי
* 1991 - מה הסיפור שלך בוב?
* 2001 - אגדות וסיפורים
* 2002 - ברידג'ט
* 2005 - *Pizza*
* 2006 - יש לה ביצים
* 2006 - *Pope Dreams*
* 2009 - וידויים של שופהוליק
* 2018 - פתאום משפחה
* 2019 - נואל
* 2019 - סיפור נישואים
* 2022 - סיפור חג
* 2023 - מישהו שפעם הכרתי
* 2023 - חותנים בהפרעה

### טלוויזיה

* 2004 - חוק וסדר: מדור מיוחד (עונה 5, בפרק "Careless")
* 2017 - משפט ושגיאה
* 2019 - נפילות חדות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ולי הגרטי** בוויקישיתוף

* ג'ולי הגרטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ולי הגרטי, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ולי הגרטי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'ולי הגרטי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325758505171
* BnF: cb14040473v (data)
* CiNii: DA17637454
* GND: 172669537
* ISNI: 0000 0001 2124 749X
* LCCN: no98080903
* NLP: a0000001721714
* NTA: 070824916
* SUDOC: 078855357
* VIAF: 24802495
* WorldCat: lccn-no98080903

 |
**תאודור "טד" מ. מרטין** (באנגלית:  **Theodore "Ted" D. Martin**) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל. שירת כמפקד מרכז האימונים המשולב והמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'.

ביוגרפיה
--------

מרטין הוא בנם של ג'ואן ואפרים ולו שלושה אחים שאף הם שירותו בצבא. אביו היה קצין בדרגת לוטננט-קולונל וטייס מסוקים שהשתתף במלחמת קוריאה ובמלחמת וייטנאם. הוא פרש לאחר שחלה כתוצאה מאייג'נט אורנג'. 

למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית ושימש קפטן נבחרת השחייה. בסיום לימודיו ב-1983 התגייס לצבא. 

שירת כקצין שריון וסיים קורס קציני חי"ר מתקדם. פיקד על פלוגה ושימש קצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט השריון ה-64 בדיוויזיית חיל הרגלים השלישית שהוצבה במערב גרמניה. שימש קצין מטה במרכז האימונים המשולבים שבפורט לוונוורת'. במשך שנתיים שימש מדריך צבאי בכיר לשני גדודים של הצבא הערבי הסעודי. שימש קצין מבצעים של דיוויזיית החי"ר הרביעית ופיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים העשירי ("לוחמי הבאפלו") של דיוויזיית החי"ר הרביעית בתקופת מלחמת עיראק. שימש ראש צוות השטח בעיראק של כוח המשימה למציאת פתרון לבעיית מטעני הצד (IED). בנוסף שימש ראש מחלקת שריון וראש מחלקת לוחמה בפיקוד כוח האדם של הצבא. הוא פיקד על החטיבה הראשונה בדיוויזיית החי"ר הרביעית במלחמת עיראק. 

בפברואר 2011 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לקצין שריון ראשי בבסיס פורט בנינג. באוגוסט 2011 מונה למפקד הצוערים בווסט פוינט. בינואר 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד מרכז האימונים הלאומי, ולמפקד המרכז המשולב למצוינות בפורט אירווין שבקליפורניה. במקביל שימש סגן לנושא אימונים בארגון של מחלקת ההגנה למאבק במטעני הצד. באפריל 2015 מונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה בקוריאה הדרומית. שירת בתפקיד עד יולי 2017 (הוחלף על ידי סקוט מקין) והוצב בפנטגון. במרץ 2018 מונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. במאי 2021 מונה למפקד מרכז האימונים המשולב והמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'. שירת בתפקיד עד אוקטובר 2022.

מרטין בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טד מרטין** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית
* ביוגרפיה בארגון למאבק במטעני הצד

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fort Benning: Ted Martin takes reins as brigadier general, ‏ledger-enquirer.com, ‏5 בפברואר 2011
2. ↑  West Point welcomes new commandant from Armor School, אתר צבא ארצות הברית, 18 באוגוסט 2011
3. ↑  2ID welcomes Maj. Gen. Theodore "Ted" D. Martin to Warrior Country, אתר צבא ארצות הברית, 24 באפריל 2015
**יום הילדה** הוא מועד בין-לאומי, המצוין כל שנה ב-11 באוקטובר, ומוכר על ידי האומות המאוחדות משנת 2011. המטרה המרכזית של יום זה היא להעלות את המודעות לגבי הילדות בכל העולם ולהראות את חשיבותן.

רקע לקביעת היום
---------------

בשנת 2011 החליטה עצרת האומות המאוחדות לחגוג את יום הילדה ב-11 באוקטובר תוך כדי הדגשה שיש יום לאמהות ולמשפחה אבל אין יום לילדות ושצריך להיות יום כזה במיוחד לאור כך שישנן בעיות רבות איתן מתמודדות ילדות כיום, כגון זנות, מסחר ואי שוויון.

היסטוריה
--------

ההחלטה לציין יום זה התחילה כרעיון שהגו הארגון למען זכויות האדם שנקרא "plan international" בקנדה. נציגי החברה פנו לממשלה הקנדית במטרה לערב את הא"ום. התוכנית להקמת יום זה הוצעה בעצרת הכללית של האומות המאוחדות. ב-11 באוקטובר 2011 החליט האו"ם להעביר רעיון זה כיום גלובלי.

ההחלטה קובעת כי "יום הילדה" נועד להכיר בהעצמתן והשקעתן של בנות, בחשיבותן בשינוי התפיסה הלאומית והכלכלית, בהשגת כל יעדי הפיתוח של המילניום, ובכלל לחיסול העוני הקיצוני ולקידום השוויון בין שני המינים.

**הנושאים במהלך השנים**

בכל שנה נבחר נושא ליום הילדה:

* 2012 - "סיום נישואי ילדים"
* 2013 - "חודש לחינוך הבנות".
* 2014 - "העצמת נערות מתבגרות: סיום מעגל האלימות".
* 2015 - "כוחה של הנערה המתבגרת: חזון לשנת 2030".
* 2016 - "המטרות של בנות=מטרות. מה נחשב עבור בנות?"
* 2017 - "הבנות לפני במהלך ואחרי המשברים".
* 2018 - "מיומנות חיל הנעורים".

חגיגות היום ברחבי העולם
-----------------------

ישנם אירועים שונים לציון "יום הילדה" בכל העולם. המימון של אירועים אלה הוא שונה: חלקו מהאו"ם חלקו ממובאי.

בשנת 2012 בנות בדרום אפריקה חילקו חולצות טי שירט כדי להנציח את מאבק ה"black sash", מאבק לא אלים שניהלו נשים לבנוניות כדי להילחם על זכויותיהן. אירוע של יום שלם התרחש בגדה של לונדון ב-2013 שכלל מופעי תיאטרון להעצמת נשים, בנוסף ב-2014 לונדון קיימה את פסטיבל wow להעצמת נשים ובשנת 2016, ברק אובמה, נשיא ארצות הברית פרסם כרזה שמביעה תמיכה בשוויון בין שני המינים. המדיה החברתית משתמשת בהאשטג "The day of the girl" כדי לעקוב אחרי אירועי היום.

בבתי הספר בישראל עושים מגוון פעילויות ליום זה, כמו הקראת סיפורים ופעילויות מיוחדות רק לבנות.

ראו גם
------

* יום הילד הבין-לאומי
* יום האישה הבין-לאומי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום הילדה הבין-לאומי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יום הילדה הבין-לאומי (באנגלית)
* ליטל לוין, העולם ציין לראשונה את "יום הילדה הבינלאומי", באתר הארץ, 11 באוקטובר 2012

הערות שוליים
------------

1. 1 2  INTERNATIONAL DAY OF THE GIRL, plan international
2. ↑  שיר דרור, רוני גבריאלי, דינה ציונית, עינת ברום שמחי, יום הילדה הבינלאומי, באתר בין הצלצולים
אנדרטה במקום הולדותו
**איוואן פירייב** (ברוסית: **Иван Пырьев**; ‏17 בנובמבר 1901 - 7 בפברואר 1968), במאי ותסריטאי קולנוע סובייטי.

ביוגרפיה
--------

אוויאן פירייב נולד בכפר קמיין במחוז אלטאי במשפחת איכרים. בשנת 1904 אביו נהרג והוא הועבר למשפחת סבו. בסוף שנת 1915 הוא התגייס לצבא והשתתף בקרבות מלחמת העולם הראשונה. הוא נפצע מספר פעמים וקיבל עיטורים על גבורה בקרב. בשנת 1918 פירייב התגייס לצבא האדום. לאחר סיום מלחמת האזרחים פירייב החל ללמוד משחק בעיר יקטרינבורג. באותה תקופה הוא נפגש עם גריגורי אלכסנדרוב ובשנת 1921 החברים החליטו לעבור למוסקבה. בשנת 1923 פירייב סיים את בית הספר למשחק. הוא שיחק בהצגות שבוימו על ידי סרגיי אייזנשטיין ווסבולוד מיירהולד.

בשנת 1925 הוא החל לעבוד כתסריטאי באולפני קולנוע במוסקבה, בשנת 1926 החל לביים קומדיות. הוא זכה בפופולריות רבה עם קומדיות מוזיקליות בהם הציג את החיים של הקולחוז הסובייטי. בכל סרטיו מאותה תקופה בתפקיד מפתח הצטלמה אשתו השנייה - מרינה לדינינה. לאחר מות סטלין על סרטיו של פירייב נמתחה ביקורת רבה עקב כך שאורח החיים שהוצג בסרטים לא היה דומה כלל למציאות הכפר הסובייטי. הקרנת הסרט "הקוזאקים של קובאן" הופסקה כליל. בשנת 1968 החלה הקרנה של הגרסה המחודשת של הסרט ממנה ירדו מספר קטעים הקשורים ליוסיף סטלין. זו הגרסה שמוקרנת עד היום בטלוויזיה הרוסית.

בשנת 1954 הוא התמנה למנהל אולפני הקולנוע מוספילם והמשיך בתפקיד זה עד לשנת 1957. בשנים 1957–1965 הוא היה ראש ארגון הקולנוענים הסובייטי.

לאחר פטירת יוסיף סטלין, פירייב התרכז בבימוי סרטים על בסיס יצירות של פיודור דוסטויבסקי. הסרט האחרון ("אחים קרמזוב") לא הושלם עקב פטירתו והפרק אחרון הושלם על ידי שחקנים קיריל לברוב ומיכאיל אוליאנוב.

בשנת 1967 הוא התחתן בפעם השלישית עם שחקנית צעירה ממנו ב-37 שנים.

פירייב נפטר מהתקף לב והוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

עבור יצירותיו הוא קיבל שש פעמים את פרס סטלין (1941 ,1942 ,1943 ,1946, 1948, 1951), פעמיים עיטור לנין (1938, 1948) וארבע פעמים עיטור הדגל האדום (1944, 1950,1951, 1961). בשנת 1948 הוענק לו תואר אמן העם.

פילמוגרפיה (חלקית)
------------------

* 1937 - "הכלה העשירה" (Богатая невеста)
* 1939 - "טרקטוריסטים" (Трактористы)
* 1940 - "הנערה האהובה" (Любимая девушка)
* 1941 - "עובדת בדיר חזירים ורועה צאן" (Свинарка и пастух)
* 1944 - "ב-6 בערב לאחר המלחמה" (В 6 часов вечера после войны)
* 1948 - "סיפור על אדמת סיביר" (Сказание о земле Сибирской)
* 1949 - "הקוזאקים של קובאן" (Кубанские казаки)
* 1958 - "אידיאוט" (Идиот) על פי פיודור דוסטויבסקי
* 1968 - "האחים קרמזוב" (Братья Карамазовы) על פי פיודור דוסטויבסקי ב-3 פרקים כולל כתיבת תסריט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן פירייב** בוויקישיתוף
* איוואן פירייב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* איוואן פירייב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* איוואן פירייב, באתר AllMovie (באנגלית)

* איוואן פירייב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13983048h (data)
* GND: 121662853
* ISNI: 0000 0001 0919 2211
* LCCN: nr90003037
* NKC: xx0164203
* NTA: 133735737
* SUDOC: 166595853
* Trove: 1158102
* VIAF: 79171380
* WorldCat: lccn-nr90003037

 |
**Carry That Weight** (בתרגום חופשי "לשאת את העול הזה") הוא שיר שנכתב על ידי פול מקרטני (נרשם תחת הקרדיט לנון-מקרטני) ונכלל באלבום Abbey Road של הביטלס בשנת 1969. השיר הוא חלק ממחרוזת ארוכה הסוגרת את האלבום, הכוללת את שלושת השירים האחרונים באלבום - Golden Slumber, Carry That Weight ולבסוף השיר האחד לפני האחרון באלבום - The End.

פרשנות
------

מקרטני אמר שהשיר נכתב על הקשיים העסקיים של הביטלס, והאווירה הקשה ששררה באפל באותו הזמן.

בסרט "דמיין: ג'ון לנון" (Imagine: John Lennon), אמר לנון ש"מקרטני שר על כולנו, על כל מה שעבר עלינו".

מבקר המוזיקה איאן מקדונלד פירש את מילות השיר כהודאה של הלהקה ששום דבר שהם יעשו בעצמם כאמנים עצמאיים או אמני סולו לא יהיה שווה למה שהם יוכלו להשיג אם יפעלו ביחד כלהקה, והם תמיד ישאו את המשקל (Carry the Weight) של העבר ה"ביטלסי" שלהם.

הקלטה
-----

הביטלס הקליטו את Golden Slumbers ו-Carry That Weight ביחד ב-2 ביולי 1969. מקרטני, האריסון וסטאר הקליטו את שני השירים 15 פעמים עד שקיבלו את התוצאה הרצויה, בזמן שלנון הבריא בבית חולים מתאונת רכב שעבר בסקוטלנד.

צלילי המנגינה כללו את מקרטני על הפסנתר, האריסון על גיטרת בס וסטאר על התופים. ההקלטות הטובות ביותר היו הקלטות מספר 13 ו-15, שעברו עריכה מאוחר יותר, ב-3 ביולי. ביום ההקלטות וביום שלאחריו, מקרטני ערך אוברדאבינג לקול שלו (שהיה הסולן בשיר) ולגיטרת הרית'ם, והאריסון הוסיף גיטרה מובילה. ב-30 ביולי הם הוסיפו עוד קולות, כולל קולו של לנון, שחזר ב-9 ביולי מבית החולים. עוד קולות, טימפני ותופים הוספו ועברו אוברדאבינג ב-31 ביולי.

### צוות ההקלטה

* פול מקרטני - שירה מובילה, קולות רקע, פסנתר, גיטרת רית'ם.
* ג'ורג' האריסון - קולות רקע, גיטרה מובילה, גיטרת בס בעלת שישה מיתרים.
* רינגו סטאר - קולות רקע, תופים.
* ג'ון לנון - קולות רקע.
* ג'ורג' מרטין - מפיק מוזיקלי, מעבד מוזיקלי.

גרסאות כיסוי
------------

* ב-1976, הבי ג'יז הקליטו גרסת כיסוי לשיר עבור הסרט "All This and World War II". שנתיים אחרי, הם הקליטו מחדש גרסת כיסוי לשיר עבור הסרט Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.
* הזמר לס פרדקין הקליט גרסה אינסטרומנטלית של השיר ב-2005 וכלל אותה באלבומו "While My Guitar Only Plays".
* ב-2009 להקת "צ'יפ טריק" הוציאה את אלבומה "Sgt. Pepper Live" שכלל את השיר.
* קבוצת הפופ הפסיכדלי לשעבר, "אורנג' בייסיקל", הקליטה גרסת כיסוי לשיר הזה ביחד עם השיר "You Never Give Me Your Money".

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Carry That Weight" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Carry That Weight" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"Carry That Weight" באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  בארי מיילס (1997). *Paul McCartney: Many Years From Now.* Henry Holt and Company), New York. עמ' 557-558. ISBN 0-8050-5249-6.
2. ↑  איאן מקדונלד (2005). *Revolution in the Head: The Beatles' Records and the Sixties* (גרסה שנייה ומתוקנת). עמ' 356

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: b97caa46-b381-36e8-9482-0c9c6d6ea030

 |
**אלי גלפרין** (נולד ב-10 בפברואר 1974) הוא שחקן תיאטרון וקומיקאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אלי גלפרין נולד ב-1974 בפתח תקווה. הוא בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב במחזור של 1997.

גלפרין השתתף בעונה השנייה של "האלופה" בתפקיד גולדה, בסדרה "מתי נתנשק?" בערוץ 10, בסדרה "קוויקי" בביפ, בקומדיה "האמא של הרווקה" וב"גור ואוח" – בערוץ ג'טיקס.

בתיאטרון צוותא שיחק במופע הבידור "פותחים פה לשפן" (ביחד עם מיכל לוי ואיילת רובינסון), ובתיאטרון תמונע, בהצגה "רביזור". יחד עם השחקנית מיכל רובין, גלפרין כתב וביים את הצגת הילדים "לא רוצה לקום" בהפקת "התיאטרון שלנו".

הוא היה חבר קבוע בתוכנית ההומור והסאטירה "יתוש בראש", בגלי צה"ל ובטלוויזיה החינוכית.

גלפרין השתתף בסרטו של מנשה נוי "פתיחה 1812", בסדרות הטלוויזיה "בסימן ונוס", "תחת שמי ורונה", בסרט "אחים" ובמספר פרסומות.

בשנת 2009 שיחקה בסדרה "קוויקי" אשר שודרה בערוץ 2 קשת שיחק בתפקיד ליצן רפואי. 

בשנים 2012–2013 השתתף גלפרין בעונות הראשונה והשנייה של סדרת הילדים "מר עגבנייה", בתור קריין החדשות.

בשנת 2012 שיחק בסדרה "זנזורי" בתפקיד גרטנר.

באותה שנה שיחק בסדרה דירה עם כניסה בחצר בתפקיד דוור.

בשנת 2013 שיחק בסדרת הילדים "קופיקו" בתפקיד מתורגמן למר הירושי.

בשנת 2014 שיחק בסרט "שושנה חלוץ מרכזי" בתפקיד הרב קמינר מורה בישיבה.

בשנים 2015–2016 השתתף גלפרין בעונה השלישית של הסדרה "החממה", בתור דוקטור אייזנברג.

בשנת 2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה "ג'ינג'י" בערוץ ג'וניור לצופי yes, בתפקיד רופא שיניים.

בשנת 2016 שיחק בסדרה הרוסים שיחק בתפקיד צ'יקו.

בעבר היה גלפרין שחקן "הבימה" והשתתף בהצגות "קבוצת הצעירים" בניהולו האומנותי של אילן רונן.

בטלוויזיה כתב והגיש את פינת הסטנדאפ בתוכניתה של מיכל זוארץ "שישי עם מיכל" ובזמן מלחמת לבנון השנייה, הגיש פינת סטנדאפ וסאטירה בתוכנית "חשיפה לצפון" בערוץ הראשון. מאז אפריל 2013, הגיש בתוכנית הבוקר של אורלי וגיא בערוץ 10 פינת הומור וסאטירה יומית בשם "החיים, הפקקים ומה שביניהם", בה שולבו דיווחי תנועה. לצד הדיווח על עומסים בכבישים, הוא הגיש קטעי סטנדאפ קצר בענייני היום. את הפינה כתבו אלי גלפרין וחיים אלמקיס. בהמשך, החל גלפרין לערוך גם חידונים יומיים קצרים במסגרת התוכנית. עם מעברם של אורלי וילנאי וגיא מרוז לתוכנית בשעות הערב, המשיך גלפרין את פינתו במסגרת התוכנית "בוקר אור", עד סיום שידורה של התוכנית בינואר 2019. בסך הכל, ערך גלפרין כאלפיים חידונים במסגרת זו של תוכנית הבוקר.

ב-2019 שיחק בתפקיד קטן בעונתה השלישית של "צומת מילר".

ב-2021 שיחק בסדרת הילדים "אבא מטפלת" בתפקיד בני בוננזה בעל מפעל לציפיות שנפגש עם ליאור.

ב-2022 שיחק בסדרה הקומית "שנות ה-90" בתפקיד שמואל מנהל המלון בו עובדים שלום ובקי המתקמצן על הוצאות המלון. מסביר לאנשים דברים בעזרת דפדפת שכותב בה שירטוטים.

גלפרין נשוי ואב לארבעה. מתגורר ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלי גלפרין

* אלי גלפרין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* אלי גלפרין, בארכיון הבימה
* אלי גלפרין, ביוטיוב
* אלי גלפרין, באתר "הבמה"
* ביקורת על המופע של אלי גלפרין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008751689505171
* LCCN: n2021070234
* VIAF: 14159610295440540686
* WorldCat: lccn-n2021070234

 |
**שי רביבו** (נולד ב-13 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר, אחיהם הצעיר של הכדורגלנים חיים רביבו ודוד רביבו ודודו של הקשר רוי רביבו.

קריירה
------

רביבו התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, וב-15 באפריל 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 3–0 נגד הפועל פתח תקווה. בינואר 2007 הושאל להפועל אשקלון מהליגה הלאומית עד לסיום העונה, בה רשם 5 הופעות בליגה ואף הגיע עמה לגמר גביע המדינה. לקראת עונת 2007/2008 חזר רביבו לסגל מ.ס. אשדוד ושותף במשחקי הקבוצה בגביע הטוטו, אך בינואר 2008 הושאל להפועל רמת גן עד לסיום העונה. ב-12 בינואר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 נגד הפועל רעננה. לקראת עונת 2008/2009 האריך רביבו את תקופת השאלתו בקבוצה לעונה נוספת, בה כבש ארבעה שערים ובסיומה העפילה הקבוצה לליגת העל אחרי 19 שנות היעדרות.

בתחילת עונת 2009/2010 חזר למ.ס. אשדוד, ושותף ב-24 משחקי ליגה. בעונת 2010/2011 לא שותף במשחקי הקבוצה, ובינואר 2011 שוחרר מהמועדון, וכעבור שבועיים חתם בהפועל תל אביב. ב-4 באפריל 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-87 בניצחון 2–0 על הפועל פתח תקווה. במחזור האחרון לעונה זו ערך את הופעתו השנייה והאחרונה בהפועל תל אביב, כשפתח בהרכב בהפסד 1–2 לעירוני קריית שמונה. לקראת עונת 2011/2012 חתם בהפועל חיפה, במדיה ערך שלוש הופעות בגביע הטוטו והופעה אחת בליגת העל, אך ב-15 בספטמבר 2011 חזר למ.ס. אשדוד, ועד תום העונה שותף בארבעה משחקי ליגה.

ב-20 בספטמבר 2012 חתם רביבו במכבי הרצליה מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש שישה שערים ב-27 הופעות בעונת 2012/2013. ב-12 ביוני 2013 חתם בהפועל פתח תקווה. במדיה כבש חמישה שערים ב-35 הופעות, ובתום עונת 2013/2014 העפיל עמה לליגת העל. ב-5 בספטמבר 2014 חתם בהפועל אשקלון מליגה א'. רביבו סיים את העונה עם 17 שערים והיה מלך שערי הליגה ביחד עם סהר לוי מסקציה נס ציונה, והעפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית. בתחילת עונת 2015/2016 כבש רביבו תשעה שערים בליגה הלאומית, אך ב-20 בינואר 2016 חתם במכבי שעריים מליגה א'. רביבו הבקיע עשרה שערים במדי הקבוצה עד תום העונה, והעפיל עמה לליגה הלאומית. בעונת 2016/2017 נפצע מספר פעמים עד שבינואר 2017 גמר את העונה.

לאחר כמעט שנתיים שלא שיחק, ב-3 ביולי 2018 חתם רביבו בהפועל אדומים אשדוד, העולה החדשה לליגה א', במדיה הספיק לכבוש שער אחד בארבעה משחקים לפני שנפצע וסיים את העונה.

מחוץ למגרש
----------

בפברואר 2007 היה רביבו מעורב בתקרית דקירה ונשלח למעצר בית בן 5 ימים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור ואסף מרגלית, ‏שי רביבו חתם במ.ס. אשדוד: שמח לחזור הביתה, באתר ONE‏, 15 בספטמבר 2011
2. ↑  אורטל עמר, ‏דיאמנט ושי רביבו בהרצליה, טלקר: יעזרו לנו מאוד, באתר ONE‏, 20 בספטמבר 2018
3. ↑  אסי ממן, ‏איתי אלקסלסי ושי רביבו חתמו בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 12 ביוני 2013
4. ↑  אביחי חיים, שי רביבו חתם בהפועל אשקלון, באתר גולר, 5 בספטמבר 2014
5. ↑  רז זהבי וגיל מיכאלי, שי רביבו חתם במכבי שעריים: "מכיר את המטרות, חייבים לעלות ליגה", באתר דאבל פס, 20 בינואר 2016
6. ↑  דוד נתן, מכבי שעריים: שי רביבו גמר את העונה, באתר ynet, 19 בינואר 2017
7. ↑  אביחי דלאל, שי רביבו חתם בהפועל אדומים אשדוד, באתר דאבל פס, 3 ביולי 2018
8. ↑  יואב ויכסלפיש‏, שי רביבו שוחרר ממעצר בית, באתר וואלה!‏, 28 בפברואר 2007
**אליפלט - אזרחים למען ילדי פליטים** היא עמותה הפועלת בתל אביב ומסייעת לילדים של מבקשי מקלט מאריתריאה וסודאן. מייסדת ומנכ"לית העמותה היא יעל גבירץ.

היסטוריה
--------

בחורף 2011 הצטרפה יעל גבירץ, מייסדת העמותה, ליוזמת פייסבוק בשם "מרק לוינסקי", שקראה לאזרחים להביא אוכל לגינת לוינסקי עבור מבקשי מקלט מאריתריאה וסודאן, שנשלחו על ידי המדינה מבאר שבע לאזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב, ומצאו עצמם ללא פרנסה וקורת גג.

ב-27 באפריל 2012 התפרסמה ידיעה על כך שבשעה שתיים לפנות בוקר הושלכו בקבוקי תבערה לתוך דירה ששימשה כ"בייביסיטר" לילדים של מבקשי מקלט מאריתריאה וסודאן. הידיעה לוותה בתמונה קשה בה נראו הצעצועים והציוד הדל שרופים לחלוטין. גבירץ איתרה את המקום, גייסה חברים וחברות, וביחד ציידו מחדש את המקום תוך שהם רוכשים מזון, בגדים ורהיטים. באותה העת דרש בעל הדירה לפנות את הילדים מהמקום. גבירץ אספה קבוצת חברות וחברים, וביחד סייעו במציאת דירה חלופית וציודה. הקבוצה, שמנתה באותה העת כ-20 אנשים, נחשפה לתופעת ה"בייביסיטרים" (המכונים בתקשורת "מחסני ילדים") והחליטה להקים עמותה שתסייע לילדים השוהים בכוכים חשוכים מבוקר עד לילה בתנאים של רעב ועוני.

העמותה נרשמה בינואר 2013 ונקראה בהשראת שירו של נתן אלתרמן בשם "אליפלט – אזרחים למען ילדי פליטים".

באותה השנה יצאה העמותה לדרך, כשהיא מסייעת באמצעות 20 מתנדבים ל"בייביסטר" אחד שהיו בו 21 ילדים. ב-2014 הקימה העמותה מועדונית לילדים וילדות בגילאי בית הספר היסודי. נכון ל-2016 מונה העמותה כ-200 מתנדבים המסייעים ל-14 "בייביסטרים" בהם שוהים מעל 750 תינוקות וילדים. כמו כן הקימה העמותה והיא מפעילה שתי מועדוניות טיפוליות לילדים בני 3 – 12.

שגרירת צרפת בישראל - הלן לה גל, מעניקה ציון מיוחד לשבח במסגרת פרס זכויות האדם של הרפובליקה הצרפתית למייסדת ומנכ"לית עמותת אליפלט - יעל גבירץ. 4 ביולי 2017. צילום: שירה עמי

הוקרה
-----

בשנת 2015 זכתה העמותה באות הנשיא למתנדב ובפרס יגאל אלון למעשה מופת אזרחי-חלוצי.

בשנת 2017 זכתה העמות בציון לשבח במסגרת פרס זכויות אדם של הרפובליקה הצרפתית ובציון לשבח מטעם "פרס דרור לשינוי חברתי" ע"ש דרור שטרנשוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אליפלט - אזרחים למען ילדי פליטים
* אליפלט - אזרחים למען ילדי פליטים, ברשת החברתית פייסבוק
* אליפלט - אזרחים למען ילדי פליטים, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  יגאל שתיים, מרק לוינסקי, באתר פייסבוק
2. ↑  עורכת: טלי קריצמן-אמיר, **לוינסקי פינת אסמרה**, מכון ון ליר בירושלים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015, עמ' 31
3. ↑  מור שמעוני‏, בקבוקי תבערה הושלכו לעבר בתי פליטים בתל אביב, באתר וואלה!‏, 27 באפריל 2012
4. ↑  ילדי הצל, רענן שקד, ידיעות אחרונות, מוסף 7 ימים, 15 בנובמבר 2013.
5. ↑  עינת פישביין, גני מבקשי המקלט: הילדים שאין להם יום הולדת, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 15 בספטמבר 2016
6. ↑  מוות במחסני הילדים בת"א: גבי גזית מראיין את יגאל שתיים, 103FM, רדיו ללא הפסקה, 8.9.2016
7. ↑  נשיא המדינה העניק את אות הנשיא למתנדב לשנת תשע"ה 2015 באירוע חגיגי במשכן הנשיא, באתר נשיא מדינת ישראל ראובן (רובי ריבלין), ‏10/06/2015
8. ↑  ענת מרדכי, "אשת השבוע שלנו", לאשה, גיליון 3556, 8 ביוני 2015
9. ↑  פרס יגאל אלון למעשה מופת חברתי-חלוצי לשנת 2015, באתר פלמ"ח, ‏1.3.2015 (ארכיון)
10. ↑  אתר למנויים בלבד אילן ליאור, צרפת העניקה צל"ש לעמותת אליפלט המסייעת לילדי מבקשי מקלט, באתר הארץ, 5 ביולי 2017
11. ↑  שיחה מקומית, "שיחה מקומית" זכתה בפרס דרור לשינוי חברתי, באתר שיחה מקומית, ‏1.12.2017
**איטיל** או **אתיל**, (ברוסית **Итиль**, בטורקית **İtil**) הייתה עיר על דלתת הוולגה, ששימשה כבירת ממלכת הכוזרים מאמצע המאה ה-8 ועד לסוף המאה ה-10.

מקור שמה של העיר טורקי ומשמעותו "נהר הוולגה".

איטיל שכנה בקצה הצפוני-מערבי של הים הכספי, לאורך גדות הוולגה. העיר הפכה לבירת ממלכת הכוזרים לאחר תבוסת הכוזרים במלחמה הכוזרית-ערבית השנייה. העיר מוזכרת במקורות הערביים מהמאה ה-9 גם כח'מליז', ואילו השם איטיל מקובל מהמאה העשירית ואילך. בשיא גדולתה, העיר איטיל הייתה מרכז הסחר החשוב והעיקרי של האזור. בחלקה המערבי היו בית משפט ונוכחות צבאית גדולה. החלק המזרחי נבנה מאוחר יותר ושימש כמרכז הסחר והעסקים שלה, והיו בו בתי מרחץ רבים וחנויות. בין שני החלקים היה אי קטן, שהתחבר ליתר חלקי העיר באמצעות גשר-צף, ובו ניצבו ארמונות הכאכאן והכאכאן בק הכוזרים. על פי מקורות ערביים, העיר הייתה מחולקת למעשה לשתי ישויות מוניציפליות: האחת נקראה איטיל, והשנייה כזראן.

על פי מקורות אלו איטיל הייתה עיר בעלת אוכלוסייה מעורבת, יהודים, מוסלמים, נוצרים ופגאנים, שרבים מהם היו סוחרים ממדינות אחרות. לכל אחת מהדתות היו בתי תפילה משלהן בעיר. שבעה שופטים מונו על מנת ליישב סכסוכים בין הדתות - שני יהודים, שני נוצרים, שני מוסלמים ושופט אחד עבור הפגאנים.

העיר איטיל הוחרבה כליל בשנת 969. ההחרבה מיוחסת לנסיך קייב דאז, סוויאטוסלאב הראשון. ההיסטוריונים אבן חוקל ומוקדסי התייחסו לאיטיל בכתביהם לאחר חורבנה כאשר בחלק מכתביהם חבויים רמזים לכך שהעיר נבנתה מחדש. אל-בירוני , בן האלף השני, דיווח כי איטיל נחרבה בשנית, אך לא הזכיר את העיר החדשה יותר, סאקסין, שנבנתה בסמוך למיקומה המקורי של איטיל. לפיכך קיימת האפשרות שהחורבן המאוחר של איטיל התרחש למעשה באמצע המאה ה-11.

שרידיה הארכאולוגיים של איטיל מעולם לא זוהו בוודאות. אחת התאוריות גורסת כי הם נשטפו על ידי מפלסו העולה של הים הכספי. עם זאת בספטמבר 2008 דיווחו ארכאולוגים רוסים כי מצאו את שרידי הבירה איטיל, תשע שנים לאחר שהחלו בחפירות לגילוי ממצאים ארכאולוגיים שקשורים לממלכת הכוזרים. בראש צוות החפירות עמד ד"ר דמיטרי וסילייב מאוניברסיטת אסטרחן.

לקריאה נוספת
------------

* פרופ' אברהם נ. פולק, **כזריה**, מוסד ביאליק, 1944.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איטיל** בוויקישיתוף
* אהוד יערי, ‏האם סוף סוף נתגלתה הבירה האגדית של ממלכת הכוזרים היהודית?, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' רוסי: מצאתי את בירתה האבודה של ממלכת הכוזרים, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2008.

| ממלכת הכוזרים |
| --- |
| עדויות | סיפור ההתגיירות במכתבים הכוזריים • מכתב שכטר • מכתב קייב | כיתוב=מפת הממלכה |
| אישים (אנ') | חסדאי אבן שפרוט • יוסף, מלך הכוזרים • בולאן |
| ספרות בנושא | הכוזרי • השבט השלושה עשר • מטה דן • מילון הכוזרים • אבירי הדרך • ממלכה במבחן • (איסתרק • מהללאל • יוזבד • פדהאל) • עם נסוך תרדמה • מקום קטן עם דבי • אל הרקיע השביעי • כזריה – תולדות ממלכה יהודית באירופה |
| שונות | תאוריות הקשר על הכוזרים והיהודים • איטיל |