recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ה**טרייר** (בשמו המלא: **Terrier Armoured Digger**) הוא רכב הנדסה קרבית בריטי, שמהווה מעין מחפרון על בסיס תובת רכב קרבי משוריין. הטרייר נמצא בשירות חיל ההנדסה המלכותי של הצבא הבריטי.

תכנון והנדסה
------------

הטרייר הוא רכב הנדסה קרבית משוריין יביל-אוויר ששוקל רק כ-30 טונות (33 טון קצר) ולכן ניתן להטיסו במטוסי תובלה כגון בואינג C-17 גלובמאסטר III ואיירבוס A400M.

כציוד מכני הנדסי הטרייר הוא למעשה מחפרון גדול עם יעה קדמי כמו של שופל וזרוע חפירה כמו של מחפר בינוני. ייעודו הוא עבודות עפר והסרת מכשולים. הוא בעל צוות של שניים שיושבים בתא מפעיל ממוגן בתובה ממוגנת נגד מוקשים. כמו כן, ניתן להפעיל אותו בשלט רחוק ממרחק של 1,000 מטרים (3,300 רגל) לצורך משימות מסוכנות כגון פינוי מוקשים. מאפיינים נוספים כוללים שריון מודולרי ואמצעי ראיית לילה היקפיים 360 מעלות.

הטרייר מצויד במנוע דיזל מדגם C18 תוצרת קטרפילר שמספק 700 כ"ס (520 קילוואט) ומאפשר לו לנוע במהירות 70 קמ"ש.

היסטוריה
--------

הטרייר הוא תוצאה של מכרז בו זכתה BAE סיסטמס ב-2002. אב-טיפוס של הטרייר הוצג ב-28 במאי 2005. הייצור הסדרתי החל ב-2010 וב-5 ביוני 2013 נכנס לשירות. 60 כלים נמסרו לצבא הבריטי.

גם צבא צרפת התעניין ברכישת הטרייר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרייר** בוויקישיתוף
* Terrier Manoeuvre Support Vehicle at *Jane's*
* Terriers for the Royal Engineers *Defense Industry Daily*, 01-Apr-2009
* Alternative LDT lends itself to mobile equipment *Hydraulics & Pneumatics* (article on electronic controls of Terrier's hydraulic cylinders)
**אלכסיי איליץ' אוסיפוב** (ברוסית: **Алексей Ильич Осипов**; נולד ב-31 במרץ 1938) הוא מדען-תאולוג סובייטי ורוסי, מורה ופובליציסט, דוקטור לתאולוגיה. פרופסור באקדמיה התאולוגית המוסקבאית (אנ').

ביוגרפיה
--------

אלכסיי אוסיפוב נולד ב-31 במרץ 1938 בעיר בליוב (אנ'), מחוז טולה, במשפחת עובדים. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר ב-1955, הוא סירב להיכנס לשום אוניברסיטה ולמד את ראשית התאולוגיה בבית במשך שלוש שנים תחת הדרכתו של הגומן ניקון (וורובייב) (רו').

ב-1958, לאחר שקיבל ממנו המלצה בכתב התקבל לכיתה הרביעית (אחרונה) של הסמינר התאולוגי במוסקבה (רו'), לאחר שעבר את הבחינות של שלושת הכיתות הקודמות.

לאחר שסיים את לימודיו בסמינר התאולוגי במוסקבה ב-1959, המשיך את לימודיו באקדמיה התאולוגית של מוסקבה (אנ'), סיים את לימודיו ב-1963 עם תואר בתאולוגיה.

בשנת 1964 עבר קורס לתואר שני באקדמיה התאולוגית המוסקבאית. באותה שנה מונה באקדמיה כמורה בדיסציפלינה החדשה לגמרי במונחי התקופה "אקומניזם" (אנ'). בשנת 1965 הוזמן להרצות על תאולוגיה בסיסית באקדמיה, ולאחר מכן בשנה שלאחר מכן באותו נושא בסמינר. בשנים שלאחר מכן, בבית הספר לתארים מתקדמים, הוא הרצה על ההיסטוריה של המחשבה הדתית והפילוסופית הרוסית, פרוטסטנטיות ובעיות תאולוגיות מודרניות; באקדמיה, למעט תאולוגיה בסיסית, על פי וידויים מערביים.

אוסיפוב, בהיותו סלבופיל, הוא אפולוגט של נצרות אורתודוקסית המבוססת על תורתם של אבות הכנסייה וחושף ליקויים לכאורה בתורות הקתוליות.

בשנת 2007 אוסיפוב נבחר להיות חבר באקדמיה הרוסית למדעי הטבע (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסיי אוסיפוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלכסיי אוסיפוב
* אלכסיי אוסיפוב, ברשת החברתית פייסבוק

* אלכסיי אוסיפוב, ברשת החברתית אינסטגרם

* אלכסיי אוסיפוב, ברשת החברתית VK

* אלכסיי אוסיפוב, סרטונים בערוץ היוטיוב
* נאומו של אוסיפוב בארמון הקרמלין הגדול לאחר קבלת עיטור הידידות מפוטין, סרטון באתר יוטיוב
* קבלת עיטור מפטריארך קיריל, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Osipov: The Reason for Coronavirus Pandemic Is Absence of Love | A Russian Orthodox Church Website, www.pravmir.com (ב־American English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1080564683
* ISNI: 0000 0003 5752 4350
* LCCN: n2018013524
* SUDOC: 133218244
* VIAF: 200110918
* WorldCat: lccn-n2018013524

 |
**טיסטה דאס** (בבנגלית: **তিস্তা দাস**; נולדה ב-9 במאי 1978) היא פעילה למען זכויות טרנסג'נדריות, סופרת ושחקנית בנגלית, מהמדינה ההודית מערב בנגל.

ביוגרפיה
--------

בגיל צעיר, אובחנה טיסטה בהפרעת זהות מגדרית, והחליטה לעבור ניתוח להתאמה מגדרית כשהגיעה לגיל בגרות. יציאתה כטרנסג'נדרית עוררה סערה ציבורית, אשר הובילה לשיח תקשורתי משמעותי בהודו לגבי סטריאוטיפים ודעות קדומות כלפי הקהילה הטרנסג'נדרית, וכן לגבי האתיקה של ניתוחי התאמה מגדרית וזכויות טרנסג'נדריות בהודו. היא הפכה בעקבות הזרקור שהואר עליה לפעילה למען זכויות טרנסג'נדריות, והיא נחשבת לאיקון של העצמה ובחירה בקהילה.

כשניסתה טיסטה להתקבל ללימודים באוניברסיטה, לא קיבלו אותה בשל מגדרה. אך טיסטה לא ויתרה על השכלתה, והשלימה תואר ראשון בהתכתבות באוניברסיטת בתון בקולקטה.

טיסטה היא שחקנית ויועצת קהילתית. היא מופיעה בסרטי קולנוע הינדיים ובנגליים, וכן בסדרות טלוויזיה. היא הייתה גם עמיתת מחקר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם חקרה את אורח חייהן של טרנסג'דריות שעברו ניתוחי התאמה מגדרית, ואת מידת קבלתן בחברה. כשחקנית, היא הופיעה בסרט התיעודי של סוהיני דאסגופטה, *I Couldn't Be Your Son, Mom*, ובסרט *The Third Gender?* אשר הוקרן בפסטיבל הסרטים של בולגריה בשנת 2006. היא גילמה את התפקיד הראשי בסרט *Beyond Reflections*, שמבוסס על סיפור חייה, ובסרטי קולנוע, סרטי טלוויזיה וסדרות נוספים, בעיקר בתפקידים שמיועדים לספר את סיפוריהן של דמויות להט"ביות.

טיסטה הוזמנה להצטרף ללהקת תיאטרון מובילה בקולקטה, אך לבסוף נדחתה בשל הפתיחות המגדרית שלה באמצעי התקשורת. במקום זאת, היא הצטרפה לתיאטרון הניסיוני אקדמיית ביוואבן. מאז, היא שיחקה בתיאטראות רבות בקולקטה.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* סרט תיעודי – *I could not be your son, mom*, ‏(2002)
* סרט קצר - *Ebong Fera*, ‏(2004)
* סרט טלוויזיה – *Naari*, ‏(2004)
* סרט קצר - *?The Third Gender*, ‏(2006)
* סכרט תיעודי - *Beyond Reflections*, ‏(2009)
* סרט קצר - *Rupantar*, ‏(2012)
* סרט תיעודי - *Maa I Exist Beyond X&Y* ‏(2013)
* סרט קצר - *Arekti Jiboner Golpo/Story Of Another Life* ‏(2013)
* סרט עלילתי - *Achena Bondhutto*, ‏(2014)
* סרט עלילתי - *Punarbasan*, ‏(2014)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיסטה דאס** בוויקישיתוף
* טיסטה דאס, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Gender bender: will and way to cross over". The Telegraph (Calcutta).
2. ↑  "Tista's struggle". The Statesman. אורכב מהמקור ב-1 בינואר 2009. `{{cite news}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link)
3. ↑  "A Journey of Self Discovery". Society.(הקישור אינו פעיל)
4. ↑  "I could not be your son, mom". The Free Press Journal.
5. ↑  "First Bengali film casting LGBT community awaits release". The Business Standard.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2012027641
* VIAF: 231791621
* WorldCat: lccn-no2012027641

 |
**ג'יימס מלוי** (באנגלית:  **James J. Malloy**) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מלוי גדל בסילבר ספרינג שבמרילנד. ב-1986 סיים לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי.

שירת כקצין במשחתות. שימש בתפקידי מטה בפיקוד מרכז של ארצות הברית, במטה הצי ובאגף התכנון של המטות המשולבים. לאחר פיגועי 11 בספטמבר הקים את תא התיאום לכוחות ידידותיים בבחריין. כמו כן שימש עוזר למפקד הצי החמישי. מיוני 2004 עד אפריל 2006 פיקד על המשחתת מסדרת המשחתות ארלי ברק "USS PINCKNEY". בפברואר 2010 מונה למפקד פלגת המשחתות ה-50 ושימש בתפקיד עד אוגוסט 2011. בנוסף פיקד על כוח משימה רב לאומי במפרץ הפרסי. 

כאדמירל שימש עוזר קצין אג"ם של פיקוד מרכז. בספטמבר 2016 מונה למפקד קבוצת התקיפה העשירית בראשות נושאת המטוסים דווייט אייזנהאואר (CVN-69) לתמיכה במבצע נחישות טבועה, ביולי 2017 מונה סגן ראש אגף המבצעים במטות המשולבים וב-2018 מונה לקצין אג"ם במטה הצי. הוא שירת בתפקיד תקופה קצרה בטרם נקרא לשמש מפקד הצי החמישי בדצמבר 2018 בעקבות התאבדותו של קודמו בתפקיד סקוט סטירני. בספטמבר 2020 מונה לסגן מפקד פיקוד מרכז. כיהן בתפקיד עד פרישתו ביולי 2022 ובמקומו מונה גרגורי גולט.

מלוי בעל תואר שני בטכנולוגיית מערכות מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים, תואר שני בלימודי ביטחון ממכללת המלחמה הלאומית ותואר שני בניהול מצבי חירום ואסונות מאוניברסיטת טורו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס מלוי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר הצי
משולש ושלושת התיכונים שלו
בגאומטריית המישור, **תיכון** במשולש הוא קטע המחבר את הקודקוד של המשולש עם אמצע הצלע שמולו. התיכון הוא אחת הבניות היסודיות בגאומטריה האוקלידית, לצד הגובה וחוצה הזווית, ונושאם של משפטים ובעיות רבות.

תכונות התיכון
-------------

הוכחה ויזואלית לכך שהתיכון במשולש מחלק אותו לשני משולשים שווים בשטחם
התיכון מחלק את המשולש לשני משולשים שווים בשטחם (כיוון שלשני המשולשים אותו בסיס ואותו גובה).

משפט התיכון קובע שריבוע אורך התיכון m מקיים {\displaystyle {2(b^{2}+c^{2})-a^{2}}=4m^{2}}, כאשר a היא הצלע שאותה חוצה התיכון, ו-b,c הן הצלעות האחרות.

שלושת המקטעים - התיכון, חוצה הזווית והגובה - מתלכדים כאשר הם יוצאים מקודקוד הראש של משולש שווה-שוקיים, ושונים זה מזה בכל מקרה אחר.

תיכון לצלע במשולש חוצה כל קטע מקביל לצלע זו, שקצותיו הם על שתי הצלעות האחרות.

### במשולשים מיוחדים

במשולש ישר-זווית התיכון ליתר שווה למחציתו (ובכך מחלק את המשולש לשני משולשים שווי-שוקיים), ומהווה רדיוס במעגל החוסם את המשולש.

במשולש שווה-שוקיים, התיכונים לשוקיים שווים באורכם. ולהפך: כל משולש שיש לו שני תיכונים שווים הוא שווה-שוקיים.

במשולש שווה-צלעות, שלושת התיכונים שווים באורכם.

מפגש התיכונים
-------------

שלושת התיכונים במשולש נפגשים בנקודה אחת (לפי משפט צ'בה). נקודה זו, שהיא הממוצע של שלושת הקודקודים, היא **מרכז הכובד** של המשולש. נקודת המפגש מחלקת כל תיכון ביחס של 2:1 (כאשר החלק הארוך ליד הקודקוד והקצר ליד הצלע). הנקודה נמצאת על ישר אוילר.

שלושת התיכונים מחלקים את המשולש לשישה משולשים שווי-שטח.

סיבוב משולש אחד מכל זוג משולשים שלאורך כל אחת מצלעות המשולש, ב-180 מעלות סביב נקודת אמצע הצלע, מניב שלושה משולשים חופפים, אשר אורכי צלעותיהם הם כחלק הארוך של כל אחד משלושת התיכונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיכון** בוויקישיתוף
* תיכון במשולש, באתר לרגו (LerGO)
* תיכון, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lee Sallows, A Triangle Theorem, **Mathematics Magazine** 87, 2014-12, עמ' 381–381 doi: 10.4169/math.mag.87.5.381
**טיסה מעל החלום** (ברוסית: **«Полёт над мечтой»**) הוא סרט תיעודי רוסי בהפקת ערוץ הטלוויזיה Match TV, המגולל את סיפורו של מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג, מהקמתו והזכייה בתואר הגביע הסובייטי בכדורגל בעונת 1944 ועד להפיכתו למועדון הפופולרי ביותר ברוסיה אחרי שהמועדון זכה לראשונה באליפות רוסיה בעונת 2007 וזכייה בגביע אופ"א בעונת 2008 ובסופרקאפ האירופי בעונת 2008. לסרט התראיינו אלכסנדר קרז'אקוב, אלכסיי מילר, ולדיסלב רדימוב, קונסטנטין זיריאנוב, דיק אדבוקאט, אלכסנדר דיוקוב, לוצ'יאנו ספאלטי, מירצ'ה לוצ'סקו, גנאדי אורלוב ואחרים.

צילומי הסרט נערכו בשנת 2016 במהלך עונת 2016/2017 בליגת העל הרוסית בכדורגל.

עלילה
-----

מועדון הכדורגל זניט הוקם כמועדון כדורגל בחסות התעשייה האווירית וייצג את העיר לנינגרד שנים רבות, אך ללא הצלחה יתרה כשבתקופת ברית המועצות המועדון זכה בגביע הסובייטי בשנת 1944 ובאליפות ברית המועצות בשנת 1984.

לאחר התפרקות ברית המועצות המועדון ירד לליגת המשנה ולאורך כל שנות ה-90 של המאה ה-20 היה לאחד ממועדוני הכדורגל העניים ברוסיה. בשנת 2003 מונה ולאסטימיל פטרז'לה הצ'כי למאמן והיה למאמן הזר הראשון בתולדות הקבוצה, זניט התחזקה וניצחה בקביעות את מועדוני הכדורגל ממוסקבה אך התקשתה לשוב לקדמת הבמה בכדורגל הרוסי. בשנת 2005 ולדימיר ביסטרוב ששיחק במדי זניט מאז שנת 2000 חתם במפתיע בספרטק מוסקבה, היריבה השנואה של זניט ובדצמבר 2005 תאגיד גזפרום בהנהלתו של אלכסיי מילר רוכשת את כל מניות המועדון והופכת לבעלים החדש. למנכ"ל המועדון מונה סרגיי פורסנקו שהציב בפני הקבוצה את היעדים הבאים: זכייה בשלושה תארים אירופיים.

אך לפני כן היה על הקבוצה לעבור את המשוכה של זכייה באליפות לאומית וכך לאחר שדיק אדבוקאט הוחתם כמאמן זניט, הוא שינה את הקבוצה מקצה אל קצה ובדצמבר 2007 הוביל אותה לראשונה לזכייה באליפות רוסיה. החלום נמשך עם ההעפלה לשמינית גמר גביע אופ"א בעונת 2008 ומשם כבר היה קשה לעצור את הקבוצה השאפתנית שעשתה את כל הדרך אל גמר גביע אופ"א 2008 ולאחר מכן גם זכתה בסופרקאפ האירופי באוגוסט 2008 כשגברה על מנצ'סטר יונייטד, בזכות הכוכב החדש דני.

זניט התחזקה ובעונת 2012 אף העפילה לשמינית גמר ליגת האלופות, על הקווים עמד לוצ'יאנו ספאלטי שהוביל את הקבוצה לזכייה באליפות שנתיים רצופות, לאחר מכן הגיעו מאמנים מעוטרים כמו אנדרה וילאש בואש ומירצ'ה לוצ'סקו והקבוצה הקימה את אחת מאקדמיות הכדורגל הטובות באירופה והפכה עד מהרה לקבוצה הפופולרית ביותר ברוסיה עם 15 מיליון אוהדים בכל המדינה.

ראו גם
------

* קרסנודאר: ממשחק למשחק
* זניט-2008. שיר הניצחון

קישורים חיצוניים
----------------

* "טיסה מעל החלום" באתר NTV
* "טיסה מעל החלום" בפורטל matchtv.ru
* "טיסה מעל החלום" באתר זניט סנקט פטרבורג, שפורסם בשם "זניט: היסטוריה נוכחית"
**פסטיבל הסרטים הפאן-אפריקאי** הוא פסטיבל קולנוע ואמנות הנערך מדי שנה בחודש פברואר בעיר לוס אנג'לס, קליפורניה כאשר בעבר, נערך בעיר ואגאדוגו מדי שנתיים. הפסטיבל נוסד לראשונה בשנת 1992 כמוסד ללא כוונות רווח במטרה לקדם את התרבות וההבנה בין עמים ממוצא אפריקאי באמצעות ביטוי יצירתי של הצגת סרטים ותערוכת אומנות. מאז הפך לאירוע החשוב והמרכזי ליוצרי קולנוע אפריקאים וצאצאיהם ברחבי העולם. מדי שנה, מוקרנים בפסטיבל למעלה מ-170 סרטים ממדינות שונות מרחבי העולם לצד מגוון אירועים ומפגשים עם יוצרים ידועים מאפריקה ומהעולם.

היסטוריה
--------

הפסטיבל נוסד בשנת 1992 על ידי קבוצת פעילים (איוקו באבו, דני גלובר וג'אנט דובויז) שהייתה מודאגת מהדימוי ומהייצוג של אנשים כהי עור בתקשורת במדינה. פעילים אלו החליטו לייסד פסטיבל סרטים בינלאומי שאליו יגיעו יוצרים מרחבי העולם ויציגו תמונה מציאותית יותר. בשנה הראשונה התקיים הפסטיבל במשך שבעה ימים ובו הוקרנו 40 סרטים. כיום, הפסטיבל נערך במשך 12 ימים ובו מוקרנים למעלה מ-170 סרטים. בשנת 2013 כינה העיתון הלוס אנג'לס טיימס את פסטיבל הסרטים כ"פסטיבל הסרטים השחור הגדול ביותר" בארצות הברית.

על הפסטיבל
----------

בפסטיבל משתתפים כ-90,000 איש, 35,000 צופים בסרטים ויותר מ-100 יוצרי סרטים ואנשי אמנות מארצות הברית, מאפריקה, מאמריקה הלטינית, מאירופה, דרום האוקיינוס השקט וקנדה. הפסטיבל מפנה זרקור לקולנוע האפריקאי, תוך קיומן של תחרויות נושאות פרסים וחשיפה של היצירה האפריקאית בפני אנשי מקצוע ועיתונאים מרחבי העולם. מגוון רחב של אירועים מיוחדים אחרים כולל פאנלים וסדנאות בהובלת אנשי מקצוע מהתעשייה העוסקים בנושאים שונים סביב יצירה, משחק, בימוי ועוד נושאים הקשורים בתעשיית הקולנוע. אחד מהסרטים שהוקרנו בפסטיבלים הוא הסרט הפנתר השחור (Black Panther) שבו מככבים אנסמבל שחקנים כדוגמת צ'דוויק בוזמן, מייקל בי. ג'ורדן, לופיטה ניונגו, דנאי גורירה, מרטין פרימן, לטישיה רייט, אנג'לה באסט, פורסט ויטאקר ואנדי סירקיס. עלילת הסרט מביאה את שובו של טצ'אלה למקום הולדתו כמלך ווקאנדה, אך הוא מוצא שעל הזכות מלידה שלו קורא תיגר יריב המאיים בקונפליקט בעל השלכות כלל-עולמיות. הסרט קיבל תשבחות רבות על עבודת הבימוי, עיצוב התלבושות, סצינות הפעולה, הפסקול וביצועי השחקנים ויצא לאקרנים בישראל ב-15 בפברואר 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הסרטים הפאן-אפריקאי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  The Pan African Film and Arts Festival, The Pan African Film and Arts Festival 2018, ‏2018
2. 1 2  Kelley, Sonaiya, PAN AFRICAN FILM FESTIVAL; Scenes truer to black reality; With 170-plus films, the L.A. event seeks to present an accurate look at the African American experience. **Los Angeles Times**, Los Angeles Times, פברואר, 2018
3. ↑  King, Susan, "The world comes calling at the Pan African Film & Arts Festival", **The Los Angeles Times**, פברואר 2014
**אברהם (יאן) יוזפוביץ** (=בן יוסף) (1449–1519) היה יהודי מומר, מוכס ולבסוף שר אוצר בפולין, תחת מלכותו של זיגמונד הראשון.

משפחת יוזפוביץ שנקראה בתחילה "של יוסלה" על שם אבי המשפחה, יוסף, שהיה מוכסן מקייב, התעשרה מאוד. הבן, אברהם, הצטרף לעסקי אביו, ולאחר מכן פתח בית מכס בקובנה. לקראת סוף המאה ה-15 התנצר, והתמנה לסטרוסטה, כלומר, נציג הדוכס הגדול של ליטא בקובנה. אט אט נוצר קשר בינו לבין זיגמונד הראשון, עוד בהיותו נסיך. כאשר התמנה זיגמונד למלך (1506), למרבה ההפתעה, הציע לו את משרת שר האוצר של פולין וליטא (1510), והעניק לו במתנה אחוזה ליד וילנה. 

בניגוד למומרים אחרים בתקופתו, אברהם לא פעל נגד היהודים אלא להפך, ביסס עוד יותר את מעמד המוכסנים היהודים בפולין, ובכך עזר גם לכלכלה הפולנית. כמו כן, פעל אברהם גם נגד גזירות גירוש על יהודי פולין וליטא.

בספרו העלילתי של הרב מאיר להמן מסופר כי בסוף ימיו חזר אברהם ליהדות וברח מפולין.

ספר על אברהם יוזפוביץ
---------------------

מאיר להמן, **האנוסים מווילנה**, בהוצאת "נצח".

קישורים חיצוניים
----------------

אברהם יוזפוביץ, באתר על קובנה (טקסט 6) (אורכב 12.04.2015 בארכיון Wayback Machine)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299202405171
* GND: 11953861X
* ISNI: 0000 0000 1233 7904
* VIAF: 57427091
* WorldCat: viaf-57427091

 |
**פסטיבל הפיוט** הוא פסטיבל מוזיקה המתקיים מדי שנה במהלך עשרת ימי תשובה בירושלים. במרכזו עומד הפיוט היהודי המבוצע בסגנונות של מוזיקה מסורתית, מוזיקת עולם, ג'אז, רוק ומוזיקה אלקטרונית.

הפסטיבל החל את דרכו באביב של שנת 2008 עם סדרת אירועים מוזיקליים שהתקיימו בירוחם ובירושלים. בשנת 2009, התמסד הפסטיבל כאירוע שנתי בירושלים, ביוזמת המנהל האמנותי יאיר הראל, בשיתוף עם בית אבי חי.

הפסטיבל מהווה חלק מחדירת מסורת הפיוט למיינסטרים התרבותי-מוזיקלי בישראל, שהחל בעשור הראשון של המאה ה-21, והפך עם השנים לאירוע מוזיקה המושך קהל גדול ומגוון. הוא מציג את הפיוט ושירת הקודש של יהדות צפון אפריקה, לעיתים קרובות עם ביצועים ועיבודים חדשניים, אך מופיעים בו גם קטעי שירה ממסורת החזנות האשכנזית. כמו כן מועלות במסגרת הפסטיבל יצירות מקוריות שנוצרו בהשראת תרבות מסורתית.

אחד ממאפייני הפסטיבל היא הופעה משולבת של זמרים מקצועיים מובילים לצד פייטנים וחזנים. כך, למשל, ב"מופע הפיוט לימים הנוראים", שחתם את הפסטיבל השישי (2013), נפגשו על אותה במה זמר הרוק ברי סחרוף, שביצע כיסוי לשיר בן 500 שנה מאת ר' ישראל נג'ארה, לצד הפייטן רבי חיים לוק ונגני תזמורת ירושלים החדשה. בשנת 2012 הופיעה בין השאר להקת המטאל הישראלית אורפנד לנד, בשיתוף עם קובי אפללו.

קישורים חיצוניים
----------------

* רחלי ריף, לנשום את כל העולמות
שחזור של טורקופול מהמאה ה-12.
**טורקופולים** (מיוונית: בני טורקים) הם פרשים קלים בצבא ממלכת ירושלים. חיל זה הוקם בממלכת ירושלים על מנת לתת מענה הולם לאיומי הקשתים רכובים של הצבאות המוסלמים. מקור הצבאות הצלבנים הוא באירופה, שם לא היו קשתים רכובים ולא היה צורך בחיל מיוחד שיגן על האבירים מהאיום הזה. 

כמו שמרמז שמם, ראשית החיל היה בנוודים טורקמנים, אך לאחר מכן, הדבר השתנה והשם התייחס לא לחייל ממוצא מסוים, אלא לצורת לחימה מסוימת. כמו כן, פעמים רבות בני לאומים אחרים התגייסו לחיל ולעיתים אפילו נוצרים לא היססו להצטרף לשורותיו.

במהלך מסע הצלב הראשון הצבא הצלבני הורכב משני גורמים עיקריים: פרשים כבדים וחיל רגלים. האבירים שירתו בחיל הפרשים הכבדים, אך הם לא היו מיומנים בשימוש בקשת ולכן נאלצו להסתמך על הקשת הרגלי שירחיק מהם את הקשתים הרכובים של האויב. כתוצאה מכך נאלץ הפרש לדדות בקצב הליכתו האיטי של החייל הרגלי והדבר גרם למעמסה כבדה על הצבא. 

היו שני פתרונות אפשריים לבעיה זו: חימוש האבירים בקשת או הוספת פרשים קלים שיתמודדו עם האתגר. האבירים בזו לקשת בתור נשק של פשוטי העם שמשיג את המטרה ממרחק רב בלי לסכן את היורה. הדבר היה מנוגד לקוד האתי שדיבר על אומץ לב שהיה נפוץ בתקופה זו בין האבירים. לכן, הפתרון המעשי היה הקמת גדודים של פרשים קלים מטעם הצלבנים. 

הטורקופולים היו נתונים לפיקודו של מרשל הממלכה ואילו המסדרים מינו קצין בשם "טורקופלייה" שהיה אחראי על חטיבות אלו. אין הוכחות לכך שהטורקופולים היו המקבילה הצלבנית לקשתים מוסלמים רכובים. ייחודם היה בשריונם הקל. חימושם היה רבגוני וכלל, בין היתר, קשתות, כידוני הטלה, חרבות וכיוצא באלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טורקופול** בוויקישיתוף
**אנדרי רובליוב** (ברוסית: Андрей Рублёв; ‏ סביבות 1360/70 – 17 באוקטובר 1428) היה צייר איקונות שפעל בנסיכות מוסקבה במאה ה-15, אחד מגדולי האמנים בהיסטוריה הרוסית.

ככל הנראה הוא נולד בשטחי נסיכות מוסקבה והתחנך במשפחת ציירים. בסוף המאה ה-14 הוא הפך להיות נזיר במנזר מוסקובי.

"השילוש הקדוש", האיקונין המפורסם ביותר של רובליוב, בערך 1411. האיקונין מציג את שלושת המלאכים שביקרו את אברהם באלוני ממרא, הנחשבים בנצרות כייצוג של השילוש הקדוש.
בפעם הראשונה הוא הוזכר בכרוניקה כאשר צוין שבשנת 1405 הוא השתתף בעיטור קתדרלת הבשורה במוסקבה. הוא הוזכר כצייר השלישי וזה מרמז שהוא היה הזוטר בחבורה. בשנת 1408 הוא היה חלק מקבוצה שעבדה בקתדרלת הבשורה בעיר ולדימיר. ידוע שלאחר מכך כבר היו לו עוזרים ותלמידים. בשנות ה-20 של המאה ה-15 היה בראש קבוצה שפעלה בלאוורת השילוש-סרגייב בעיטור הקתדרלה וכנסיות נוספות.

בתרבות הפופולרית
----------------

**אנדריי רובליוב**, או "הפסיון על פי אנדריי" הוא שמו של סרטו השני של הבמאי אנדריי טרקובסקי, משנת 1969. מרביתו של הסרט מצולם בשחור לבן, אולם האפילוג המציג את עבודותיו של הצייר מצולם בצבע. טרקובסקי מבקש להציג את חיי היומיום במוסקוביה של ימי הביניים, בתקופת המעבר לשלטון הצארים. ידועה במיוחד הסצנה מתוכו בה נתקל רובליוב, בליל ירח מלא, בחגיגה פגאנית. הסרט עורר מחלוקות קשות ונאסר להקרנה בברית המועצות עד שנת 1973.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרי רובליוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרי רובליוב
* Rublev האתר של הדלריה הממשלתית
* עבודות נבחרות
* אנדרי רובליוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אנדרי רובליוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309033805171
* BIBSYS: 90397172
* BNE: XX1100708
* BnF: cb11950441k (data)
* GND: 118603620
* ISNI: 0000 0001 2125 8455
* LCCN: n82073069
* LNB: 000078963
* MusicBrainz: 9ad4d8cf-1ed0-4635-ba30-d2eda1bfc99f
* NKC: jn20000720260
* NLA: 35544604
* NLG: 62867
* NLP: A11800938
* NSK: 000141057
* NTA: 071231110
* RERO: 02-A000139697
* RKD: 322466
* SELIBR: 88293
* SUDOC: 027471047
* Trove: 990730
* ULAN: 500001430
* VcBA: 495/271408
* VIAF: 229794719
* WorldCat: lccn-n82073069

 |
**אַ-רַּמְתַ'א** (בערבית: **الرمثا**) היא עיר בצפון-מערב ירדן, בקרבת הגבול עם סוריה. א-רמת'א שייכת מנהלית למחוז אירביד ומתגוררים בה, נכון לשנת 2010, 120,000 תושבים. שטחה משתרע על פני 40 קמ"ר.

מקור השם
--------

ישנן מספר סברות באשר למקור השם א-רמת'א. רמת'א היא מילה סורית שמשמעה רמה או ברכה למי גשמים. כמו כן, رمث (רמת') בערבית הוא צמח מדברי. ייתכן גם כי השם הוא שיבוש של השם היוונית ארת'מא. בתקופת שלטון האימפריה הרומית נקראה העיר רמתא.

היסטוריה
--------

עבור הרומאים הייתה א-רמת'א נקודת קישור בין מושבותיה. בחלקים שונים של העיר נמצאו הריסות בתים ועתיקות רומיות. בתקופת הכיבוש האסלאמי נכללה א-רמת'א בתחומי חורן, והיא שימשה נקודת מעבר למדענים בין סוריה לחג'אז. באופן היסטורי, וכן מבחינת סוציולוגית, מזוהה העיר כתאומה של דרעא בצדו הסורי של הגבול.

גאוגרפיה
--------

א-רמת'א שוכנת במישור חורן באגן הניקוז של נחל הירמוך, לא הרחק מן הגבול הסורי ומול העיר דרעא.

כלכלה
-----

כלכלת א-רמת'א מתבססת על מסחר ועל יבוא ויצוא. יש בה מספר חברות מיקור חוץ המספקות שירותים ללקוחות באירופה ובארצות הברית.

תרבות
-----

א-רמת'א נודעה בשירים הטקסיים הנקראים בחתונות ובאירועים ציבוריים. כן היא נודעה בריקוד הדבקה. מקורה של מוזיקת מיג'ווז הוא בא-רמת'א.

חינוך
-----

בעיר שוכנים אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה וכן בית החולים האוניברסיטאי המלך עבדאללה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **א-רמת'א** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567660205171
* LCCN: n91032586
* VIAF: 146716162
* WorldCat (עם VIAF): 146716162

 |
**פון נוימן פוקר** הוא גרסה מופשטת של משחק הפוקר שהוצגה לראשונה על ידי ג'ון פון נוימן בספרו **Theory of Games and Economic Behavior** שיצא בשנת 1944. המשחק הוא "משחק שני שחקנים סכום אפס". במשחק זה, כל שחקן מקבל באופן אקראי קלף אחד שנלקח מהתפלגות אחידה על הקטע [0,1] באופן בלתי תלוי אחד בשני. כל שחקן יודע את ערכו של הקלף שלו אך לא את ערכו של הקלף של השחקן השני.

שלבי המשחק
----------

1. לפני קבלת הקלפים כל שחקן מהמר על סכום של (P/2 (ex ante כך שישנו סכום התחלתי של P בקופה.
2. לאחר שקיבל את הקלף שלו שחקן 1 מחליט אם להמר (bet) על סכום נוסף a או לקרוא (check).
3. אם שחקן 1 קורא אז משווים את הקלפים והשחקן עם הקלף הגבוה יותר מקבל את הכסף שנמצא בקופה.
4. שחקן 1 מהמר, אז בפני שחקן 2 עומדות שתי אפשרויות:
	* להשוות את ההימור (call) ולהוסיף סכום a של כסף
	* או לצאת (fold).
5. אם שחקן 2 יוצא אז שחקן 1 לוקח את הקופה.
6. אם שחקן 2 משווה אז עורכים השוואה בין הקלפים והשחקן בעל הקלף הגבוה יותר מקבל את הכסף שנמצא בקופה.

ניתוח המשחק
-----------

(על מנת לפשט את הניתוח, נניח ש: P =a=1)

* תוחלת הרווח של שחקן 1 אם הוא קורא ללא תלות בקלף שבידו היא 0 (שהוא גם הערך המינמקס של המשחק).
* ערך המינמקס של שחקן 1 אינו גבוה מ-P/2 (כלומר, מ-1/2) משום ששחקן 2 יכול לצאת ואז שחקן 1 ירוויח רק את ההימור ההתחלתי P/2 של שחקן 2.

דוגמה לזוג אסטרטגיות אפשריות
----------------------------

נתבונן בזוג האסטרטגיות הבאות:

* שחקן 1 יקרא אם הקלף שלו קטן מ-1/2 ויהמר אם הקלף שלו גדול מ-1/2.
* שחקן 2 יוצא אם הקלף שלו קטן מ-2/3 וישווה אם הקלף שלו גדול מ-2/3.

תוחלת הרווח של שחקן 1 היא:
{\displaystyle {\frac {P}{2}}\*{\frac {1}{8}}-{\frac {P}{2}}\*{\frac {3}{8}}+{\frac {P}{2}}\*{\frac {1}{3}}+({\frac {P}{2}}+a)\*{\frac {1}{18}}-({\frac {P}{2}}+a)\*{\frac {1}{9}}=-{\frac {1}{24}}<0}

מכאן שהאסטרטגיה המצוינת לשחקן 1 אינה אסטרטגיה אופטימלית עבורו, שכן היא אינה מבטיחה לו את ערך המינמקס, שהוא גדול או שווה ל-0.

פתרון של פון נוימן
------------------

ננסה למצוא שיווי משקל במשחק באמצעות עקרון האדישות. כלומר, נמצא שיווי משקל שבו הרווח של שחקן 1 זהה כאשר הוא מהמר וכאשר הוא קורא והרווח של שחקן 2 זהה כאשר הוא משווה וכאשר הוא יוצא:

עבור שחקן 1 צריך להתקיים:

{\displaystyle x0\*{\frac {P}{2}}-(1-x\_{0})\*{\frac {P}{2}}=y\_{1}\*({\frac {P}{2}})-(1-y\_{1})\*({\frac {P}{2}}+a)}
{\displaystyle x1\*{\frac {P}{2}}-(1-x\_{1})\*{\frac {P}{2}}=y\_{1}\*({\frac {P}{2}})+(x\_{1}-y\_{1})\*({\frac {P}{2}}+a)-(1-y\_{1})\*({\frac {P}{2}}+a)}
באופן דומה, עבור שחקן 2 צריך להתקיים:

{\displaystyle -{\frac {P}{2}}=[x\_{0}\*({\frac {P}{2}}+a)-(1-x\_{1})\*({\frac {P}{2}}+a)]/(x0+x\_{1})}
פתרון עבור (P=a=1)

{\displaystyle x\_{0}={\frac {1}{9}}}
{\displaystyle y\_{1}={\frac {5}{9}}}
{\displaystyle x\_{1}={\frac {7}{9}}}
במילים אחרות, שחקן 1 מהמר כאשר הקלף שלו קטן מ-{\displaystyle 1/9} או גדול מ-{\displaystyle 7/9} הוא קורא אחרת, ושחקן 2 יוצא כאשר הקלף שלו קטן מ-{\displaystyle 5/9} ומשווה אחרת.

זוג אסטרטגיות זה הוא שווי משקל.

תוחלת התשלום של שחקן 1 היא {\displaystyle 5/9} ולכן זהו גם ערך המשחק.

זאת אומרת, פון נוימן מצא זוג אסטרטגיות שיווי משקל: האסטרטגיה של שחקן 2 היא התשובה הטובה ביותר
כנגד האסטרטגיה של שחקן 1, והאסטרטגיה של שחקן 1 היא התשובה הטובה ביותר כנגד האסטרטגיה של שחקן 2.

פון ניומן מסיק שעל מנת לצאת עם רווח מקסימלי, על השחקן לרמות (bluff) כאשר היד שלו גרועה במיוחד.
**אנדריי אוכטומסקי** (ברוסית: **Андрей Ухтомский**;‏ 17 באוקטובר 1771 – 16 בפברואר 1852) היה חרט נחושת רוסי.

ביוגרפיה
--------

אביו היה כומר. הוא למד בסמינר התאולוגי של ירוסלב אך לא השלים את לימודיו ועזב ב-1786 כדי להיות פקיד ממשלתי נמוך דרג. הוא הפגין את יכולותיו האמנותיות כשהיה שם ובשנת 1795 הורשה להתפטר מתפקידו כדי ללמוד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות, שם למד אצל אינץ קלובר.

מבצר העיר פבלובסק באור ירח, 1800
בשנת 1798, לאחר שקיבל כמה פרסים כספיים עבור עבודתו, ניתנה לו משכורת של 150 רובל לשנה, עם דירה, והופנו אליו סטודנטים. בשנה שלאחר מכן הוצב כאחראי על כיתת תחריט נוף. הוא סיים את לימודיו בשנת 1800, בתואר "אמן", ומונה לחרוט נופים עירוניים של סנט פטרבורג, שצוירו במקור על ידי סמיון שצ'דרין.

עד מהרה, עבודותיו היו מבוקשות מאוד וזכו למחירים גבוהים. בשנת 1804, אחד מהדפסיו של פסל אפולו הכניס הרבה כסף. ב-1807, חריטת נוף של איי קמן זיכה אותו בכ-400 רובל. הוא החל להתמחות בדיוקנאות, על כך זכה בתואר "אקדמי" בשנת 1808, והוא מונה למנהל בית הדפוס של האקדמיה בשנת 1815 עד 1817 לימד באקדמיה, אך ראייתו הלכה ונחלשה. במקום זאת הוא מונה לעבוד בספרייה. בשנת 1818 נולד בנו קונסטנטין אוכטומסקי שיהפוך לצייר ידוע של סצנות פנים.

בשנת 1821 הוענקה לו מדליית דמידוב על המצאת מכונת חריטה. הוא גם קיבל 2,000 רובל כדי לפתח את המכשיר שלו, אך המכשיר מעולם לא הוכנס לשימוש מעשי נרחב.

הוא מונה לאוצר המוזיאון של האקדמיה ב-1831, וקיבל טבעת יהלום ב-1834, כפרס על עבודתו.

בשנת 1840, הוא הוזמן לעשות סדרה גדולה של תחריטים, המתארים את מסעותיו של האדמירל ואסילי גולובנין. הוא קיבל דרגת חבר מועצת חצר המלוכה ב-1843.

ב-1850 יצא לפנסיה, ונפטר כעבור שנתיים ונקבר בבית העלמין סמולנסקי.

אף על פי שיצר למעלה מ-186 יצירות, במגוון ז'אנרים, הוא זכור בעיקר בזכות הפורטרטים שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרי אוכטומסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Biography from the *Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary*, St. Petersburg. 1890–1907 @ Russian Wikisource.
2. ↑  Biography by S. N. Kondakov, In: Anniversary reference book of the Imperial Academy of Arts. 1764-1914, Vol.2, Golike & Vilborg, 1915

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 113144648463226049256
* WorldCat (עם VIAF): 113144648463226049256

 |
**סַלְמוֹן הַדָּנוּבָּה** (שם מדעי: ***Hucho hucho***) הוא מין של דג גרם ממשפחת הסלמוניים, החי בעיקר בנהר הדנובה שבמרכז אירופה. הוא קרובו של המין סלמון סיבירי, הגדול שבדגי הסלמון והוא מצוי בסכנת הכחדה.

מין סלמון זה מגיע לאורך ממוצע של 60 עד 120 סנטימטרים, אך יכול גם להגיע לאורך 1.2 מטר ולמשקל של מעל 50 קילוגרם. הוא בעל גוף זרים ארוך ובעל ראש ארוך וגדול ביחס לגודל הגוף עם לסתות מעוקלות מעט ובהן שיניים דקות אך חדות. הסנפירים משולשים עם זנב חזק העוזר לדג לנוע במהירות במים. צבעו חום-אפרפר עם גב אדום ועליו כתמים כהים והבטן בהירה. הצעירים ניזונים בעיקר מחרקי מים ודגים אחרים והפרטים הבוגרים הם טורפים הניזונים מדגים ושאר יצורים קטנים מימיים.

סלמון זה הוא שוכן מים מתוקים בלבד המצוי בעיקר בחבל הדנובה, לרוב סביב האגן הדרומי שלו אך הוא נודד במעלה נהרות קטנים יותר כדי להתרבות בנהרות ייחודיים, כשהנקבות מטילות ביצים על החצץ של הקרקעית. הוא מצוי בין השאר באוסטריה, גרמניה והבלקן בסלובניה, קרואטיה, בוסניה והרצגובינה, סרביה ומונטנגרו.

הסלמון מצוי בסכנה בטבע עקב בניית סכרים בנתיבי מחייתו ועקב דיג יתר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלמון הדנובה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סלמון הדנובה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531298705171
* GND: 4220953-5
* NKC: ph503010

 |
**פוּמָּצוּצָ'ה** (ביפנית: **粉末茶**) הוא תה אבקה ירוק יפני. לעיתים נקרא גם תוֹקֱרוּ-אוֹ-צ'ה (溶けるお茶, "תה נמס").

כדי לייצר פומצוצ'ה, עלי תה נטחנים כמו לצורך הכנת מאצ'ה, אך בתור חומר הגלם משמש לא טנצ'ה, אלא סנצ'ה רגיל או באנצ'ה, כלומר, עלים משיחים שגדלו תחת אור שמש. כתוצאה מכך, לפומצוצ'ה יש טעם המזכיר סנצ'ה מרוכז, ולא מתקתק כמו למאצ'ה. שלא כמו בשתיית תה עלים, כל החומרים מהעלים מגיעים לגוף. ניתן להוסיף אותו לאוכל ולמשקאות. יש אנשים ששותים אותו במקום סנצ'ה בגלל קלות ההכנה שלו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Funmatsucha". *My Japanese Green Tea* (באנגלית). נבדק ב-2021-01-30.
2. 1 2  George L. van Driem (2019). *The Tale of Tea: A Comprehensive History of Tea from Prehistoric Times to the Present Day* (באנגלית). Leiden: Brill. p. 221.
3. ↑  Mutsuko Tokunaga (2004). *New Tastes in Green Tea: A Novel Flavor for Familiar Drinks, Dishes, and Desserts* (באנגלית). Kodansha International. p. 18.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פומצוצ'ה"**.
**קלנקורה** (שם מדעי: **Kelenkura**) הוא סוג נכחד של יונק דלשינאי מקבוצת הגליפטודוניים שהתקיים בערבות אמריקה הדרומית של סוף המיוקן לפני 9.64 עד 8.8 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בפטגוניה, ארגנטינה בשכבות סלעים ב-"Arroyo Chasicó Formation" וב-"Loma de Las Tapias Formation".

הסוג ידוע ממספר שרידים מקוטעים מתחילת המאה ה-20, אך ב-2005 נחשפו בתצורות אלה מספר שרידים של חוליות, גולגולת בעלת רכס, עצם ירך ימנית ואף שרידי שריון עשוי אוסטאודרם ועצמות גפיים מבודדים. הסוג תואר ב-2022 כששמו לקוח משפת אנשי מפוצ'ה: "këlen" - זנב, "kura" - סלע, כלומר: "זנב דמוי-סלע", עקב המבנה המוזר שלו. שם המין ניתן לכבוד ד.ר. קסטרו שעזר לגלות חלק מהממצאים.

יונק קדום זה היה קרובו של הדואדיקורוס הענקי ובעל גולגולת עבה באורך 211 מ"מ נמוכה בעלת טוחנות משולשות והיא חוזקה במטעה חלש של אוטאודרם בדומה לשריון העורף. מדידה של אורך הירך באורך 295 מ"מ כשמשקל היונק עצמו הגיע ל-160 ק"ג. הזנב היה קצר ומגושם עם שני לוחות אוסטאודרם שהסתיימו בבליטה קוצנית להגנה. הקלנקורה התגונן בעזרת הצלפה של זנבו נגד טורפים.

היה זה יונק צמחוני שחי מרעיית שיחים לצידם של יונקים קדומים כמו עצלני קרקע, גליפטידונים אחרים, מרידיונגולטיים, מכרסמים גדולים והטורפים ספרסודונטה ועופות האימה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Barasoain, D. F.; Zurita, A. E.; Croft, J. D. A.; Montalvo, C. I.; Contreras, V. H.; Miño‑Boilini, A. R.; Tomassini, R. L. (2022). "A New Glyptodont (Xenarthra: Cingulata) from the Late Miocene of Argentina: New Clues About the Oldest Extra‑Patagonian Radiation in Southern South America". Journal of Mammalian Evolution.doi:10.1007/s10914-021-09599-w.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במעצב גרפי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מאייר (פירושונים).
איור מאת המאייר הבריטי ג'ון סימונס (אנ') עבור הספר "חלום ליל קיץ" משנת 1870
**מאייר** הוא אמן המתמחה בשיפור תוכן כתוב על ידי יצירת איורים המספקים ייצוג חזותי התואם לתוכן הכתוב. האיור מאפשר להמחיש מושגים מורכבים שקשה לתאר במילים בלבד, וזו בין היתר הסיבה לכך שאיורים משולבים לעיתים קרובות בספרי ילדים.

מאיירים יכולים לאייר לצורך דפוס כמו להוצאות ספרים, מגזינים, עיתונים ופרסומים אחרים, או למוצרים מסחריים כמו טקסטיל, אריזות, נייר אריזה, כרטיסי ברכה, לוחות שנה, נייר מכתבים וכדומה.

מאיירים רבים עובדים כפרילנסרים וזוכים לתגמול על עבודותיהם ממו"לים (של עיתונים, מגזינים או ספרים) או ממשרדי הפרסום.

המיחשוב שינה באופן ניכר את ענף האיור כאשר מרבית האיורים המסחריים כיום הם איורים דיגיטליים אשר מיוצרים באמצעות מחשבים, משטחי רישום דיגיטליים וסורקים. עם זאת, טכניקות האיור המסורתיות עדיין פופולריות, בעיקר איורים המיועדים לספרים. טכניקות האיור המסורתיות כוללות בין היתר שימוש בצבעי מים, עפרון, עט דיו, איירבראש, צבע שמן, צבעי פסטל ותחריט עץ.

בעוד בספרי עיון, כגון ספרי ידיעת הטבע ומדע פופולרי, הדגש באיורים הוא על ריאליזם ודיוק, בספרי ילדים למאייר יש הרבה יותר חופש אמנותי.

ראו גם
------

* מעצב גרפי
* ציור
* קטגוריה:מאיירים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאייר** בוויקישיתוף
* מאיירים, דף שער בספרייה הלאומית

| מקצועות בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה |
| --- |
| כללי | תסריטאי • מפיק • במאי |
| משחק | שחקן (שחקן ראשי • שחקן משנה • שחקן אורח • שחקן אופי • תפקיד כפול) • ביט • ניצב • קמע • מדבב • קריין • פעלולן |
| קדם הפקה | מתאם הפקה • עוזר במאי • עורך תסריט • מנהל תסריט • מלהק • עוזר הפקה |
| שלב הצילומים | 

|  |  |
| --- | --- |
| עיצוב | מעצב אמנותי • ארט דיירקטור • כוריאוגרף • מאייר • מעצב תלבושות • מעצב שיער • מאפר |
| צילום | צלם • תאורן (אנ') • סטדיקאם • גריפ ראשי |
| שמע | טכנאי קול • עוזר מקליט |

 |
| פוסט-פרודקשן | עורך • מלחין • מנפיש • איש אפקטים מיוחדים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540801305171
* BNE: XX528264
* BnF: cb11937813q (data)
* GND: 4161277-2
* LCCN: sh85064419
* NDL: 01084549
* NKC: ph152832

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **ציון רחמים לוי** (אלול תרפ"ה, 1925 - כ"ה בחשוון תשס"ט, 23 בנובמבר 2008) היה הרב הראשי של יהדות פנמה במשך 57 שנים.

קורות חיים
----------

נולד בארץ ישראל למקובל הרב יעקב לוי שהיה דיין בבית דינו של הרב רפאל אנקווה במרוקו לאחר שעלה לארץ ישראל למד בישיבת המקובלים בית אל בעיר העתיקה בירושלים.

מסופר שכאשר עלו הוריו לארץ ממרוקו התפללה אמו שתזכה ללדת את בנה בארץ ישראל, ואכן לאחר שירדו מהאונייה והגיעו לירושלים נולד שם.

בצעירותו למד בישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה בירושלים, והיה לחברותא של הרב עובדיה יוסף, שעמו המשיך להתכתב בנושאים הלכתיים במשך השנים. בגיל 17 לערך קיבל סמיכה לרבנות ולאחר מכן התמנה להשגיח על כשרות הבשר של ירושלים[דרוש מקור].

בגיל 23 לאחר נישואיו לשרה לבית ביטון נשלח על ידי ראש ישיבת פורת יוסף רבי עזרא עטיה, לכהן כרב בפנמה. פעל שם כשוחט ומוהל. מצב היהדות בקהילה בשנים הראשונות לכהונתו הצריך לקבל היתר להתפלל ללא מניין, כיוון שלא היה שם מניין שומרי שבת. הרב לוי הקים מוסדות רבים.

הלווייתו יצאה מישיבת פורת יוסף, בראשות הרב עובדיה יוסף, שהספיד את ידיד נעוריו. כמו כן הספידוהו הרבנים הראשיים לישראל. נקבר בהר המנוחות. לאחר פטירתו נבחר על פי בקשתו בנו, הרב חיים לוי, למלא את מקומו.

אחיו הוא הרב משה לוי שהיה הרב הראשי הספרדי הראשון של העיר בת ים. אחיינו הוא איש התקשורת ג'קי לוי.

מקווה בלוד שנקרא על שם הרב ציון הלוי ואשתו

לקריאה נוספת
------------

* הרב מאיר מיארה (כתיבה ועריכה), **המנהיג והקהילה - הרב ציון ר. לוי וקהילת שבת אחים, פנמה**, קרן מאור יעקב וחיים, ירושלים תשס"ה. (הספר בקטלוג ULI)
* שאלות ותשובות תורה מציון : בארבעת חלקי השולחן ערוך / שאלות שנשאל והשיב כמהר"ר ציון לוי, רבה של פנמה ; בתוספת מקורות וביאורים ממני ינון חיים רביב ; עורך ראשי: הרב יהודה ארצי. בית שמש : מכון הספרים שע"י ישיבת פנמה, תשע"ט. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* ליאור הלפרין, הגאון ר' ציון לוי זצ"ל, באתר בחדרי חרדים
* כתבה באנגלית על קורות חייו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313002405171
* ISNI: 0000 0004 3213 9541
* SUDOC: 15465602X
* VIAF: 31153530880148700158
* WorldCat: viaf-31153530880148700158

 |
**טומאש פלקאנץ** (בצ'כית: **Tomáš Plekanec**; נולד ב-31 באוקטובר 1982 בקלדנו, צ'כוסלובקיה – כיום בצ'כיה) הוא שחקן הוקי קרח צ'כי.

פלקאנץ החל לשחק בקבוצת נוער בעיר קלדנו בו נולד. בעונת 1998/99 הוא שיחק לראשונה בקבוצת בוגרים של המועדון. נבחר על ידי מועדון מונטריאול קנדיאנס בשנת 2001 ובעונה 2002/2003 עבר לקנדה. הוא שיחק במועדון משנה עד שבעונת 2005/06 החל לשחק עבור מונטריאול. לקראת עונת 2009, חתם על חוזה שנתי חדש בהיקף של 2.745 מיליון דולר. הקריירה שלו במועדון נמשכה עד לעונת 2018. בסך הכול הוא שיחק ביותר מ-1,000 משחקים ב-NHL.

בנובמבר 2018 חזר לצ'כיה והחל לשחק בליגה מקומית, בחלקו במועדון בו הוא התחיל את הקריירה בתור נער.

פלקאנץ שיחק מספר עונות בנבחרת צ'כיה לנוער ובשנת 2001 זכה איתה במדליית זהב. במסגרת הבוגרת הוא זכה ב-3 מדליות באליפויות העולם בשנים 2006, 2011, ו-2014. פלקאנץ היה בסגל הנבחרת בוונקובר ובסוצ'י.

חיים אישיים
-----------

בשנת 2012 הוא התחתן עם לוציה וונדראצ'קובה, זמרת צ'כית. הם התגרשו לאחר שבע שנים במערכת גירושים מתוקשרת. מאז 2017 הוא נמצא בקשר עם לוציה שפרובה, ויש לו ילד ממנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טומאש פלקאנץ** בוויקישיתוף
* טומאש פלקאנץ, ברשת החברתית טוויטר
* טומאש פלקאנץ, באתר olympedia.org
* טומאש פלקנאץ', באתר ה-NHL
**מלחמת הרימום** (אנגלית: The Uplift War) הוא ספר מדע בדיוני שנכתב על ידי דייוויד ברין במסגרת סדרת הספרים עולם הרימום הכוללת שישה ספרים. זהו הספר השלישי בסדרה. הספר נכתב בשנת 1987.

הספר היה מועמד בשנת 1987 לפרס נבולה בקטגוריית הרומן הטוב ביותר, בשנת 1988 זכה בפרס הוגו ובפרס לוקוס של כתב העת לוקוס. הספר תורגם לעברית על ידי רחביה ברמן ויצא בשנת 1999 בהוצאת אופוס.

היקום הבדיוני בספר
------------------

הספר עוסק ביקום בדיוני המתקיים יותר ממיליארד שנים, שבו גזע של יצורים לא יכול להגיע לתבונה מבלי שגזע אחר יחליט לקחת אותו תחת חסותו ולרומם אותו בעזרת הנדסה גנטית. גזע שרומם הופך ללקוח של הגזע שרומם אותו ונעשה משועבד לו לצמיתות כדי לשלם את חובו לגזע הפטרון. מעמדו וחשיבותו של גזע גלקטי בקרב הגזעים השונים נקבע לפי חשיבות הגזע הפטרון שלו ושושלת הגזעים הפטרונים שלו, ולפי רשימת הלקוחות שרומם וכמותם. היחידים שהגיעו לתבונה מבלי שיהיה להם גזע פטרון הם בני האדם ולכן הם נקראים "יתומי פרא" ונחשבים נחותים בקרב הגזעים האחרים. בני האדם בתורם רוממו את השימפנזים ואת הדולפינים ובהסתר הם עובדים על רימום הגורילות. בני האדם הם ליברלים ביחס ללקוחותיהם, גישתם יוצרת בעיה לגזעים האחרים. אחת התעלומות המעסיקה את הגזעים השונים הוא מי רומם את האנושות.

העלילה מתרחשת בעולם בשם גארת שעבר לפני 50,000 שנים תהליך הארצה והוחכר לגזע בשם "בורוראלי". גזע זה רומם ולאחר מכן עבר נסיגה והוא כמעט השמיד את העולם על ידי הרס המערכת האקולוגית שלו כשנהג לצוד באופן מסיבי את היצורים הילידים הגדולים שחיו בגארת. כתוצאה ממעשיהם נענשו הבורוראלי על ידי הציוויליזציה הגלקטית והם חוסלו לחלוטין. גזע ה"הנאהאלי" שרומם אותם איבד את מעמדו וחזר להיות כפוף לגזע ה"ת'נאנין" שהוא גזע קנאי חסר חוש הומור ובעל חוש כבוד. כמה עשרות שנים לפני המאורעות המתוארים ברומן, בני שבט כדור הארץ חכרו את הכוכב בתמורה להתחייבות שלהם לשקם את הביוספירה של גארת. בשלב בו מתחיל הסיפור הושלם הסקר האקולוגי של הכוכב לפני העברתו לארצנים (שבט כדור הארץ)

העלילה מתרחשת בשנת 2489, כ-200 שנה לאחר שבני האדם התקבלו לתרבות הגלקטית. גזע ה"גוברו" שהוא גזע גלקטי דמוי עוף מחליט לפלוש לג'ארת זהו גזע שמרני וחסר חוש הומור. הסיבה לפלישה הוא גילוי שגילתה ספינת מחקר ארצנית הנושאת עליה צוות אנושי ודולפינים, ושמה "סטריקר". הספינה התרסקה בעולם עשוי מים שלא מופה, והגילוי קשור באבות הראשונים של תהליך הרימום ומה עלה בגורלם. (סיפורה של הסטריקר מתואר בספר "גאות הכוכב")

הספר מתאר את מאבקם של בני האדם והשימפנזים תושבי גארת בכוחות הפולשים והסיוע שהם מקבלים משגריר הגזע "טימברימים", והבת שלו במאבקם. זהו גזע בעל יכולת לשנות את מבנה גופו, ובעל חוש הומור. הגזע הוא בעל ברית של הארצנים. במרכז הסיפור "רוברט אוניגל" שהוא מגזע בני האדם, הוא סרן במיליציית המושבה של גארת והוא בנה של מייגן אוניגל המתאמת הכוכבית (מעין מושלת הכוכב), "אות'קקאלת'ינג" השגריר הטימברימי במושבה ובתו את'קלנה, המשנה את גופה כדי שתראה יותר כבת אדם ושותפה למאבקו של רוברט אוניגל. דמות חשובה נוספת הוא השימפנזה פייבן בולגר שהוא אקולוג נאו-שימפנזה סגן במיליציית המושבה וחברו של רוברט אוניגל.

בספר מתוארים גזעים רבים, חלקם באופן משעשע. כל פרק בספר מוקדש לדמות מסוימת ומספר את סיפור הדמות בעת המאבק.

קישורים חיצוניים
----------------

* קישור לאתר הספר
* רמי שלהבת ביקורת על הספר באתר "בלי פאניקה"
* אמנון סטופ, האיש שהרים עולם על דייוויד ברין וספריו באתר אגודה ישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה.
* מלחמת הרימום, באתר OCLC (באנגלית)
**סביל ווקופ** (מכונה גם **משקית ווקופ** או **רהט ווקופ**) הוא סַבִּיל, השוכן ברחוב דוד רמז בירושלים מול תחנת הרכבת הישנה, בסמוך לח'אן הירושלמי ולמרגלות גבעת התנ"ך.
מדובר ברהט כפול עם שתי ברזיות, שניתן לתושבי ירושלים המנדטורית בשנת 1938, כמתנת פרידה לכבוד סיום כהונתו של הנציב העליון סֶר ארתור גרנפל ווקופ. סביל זה ייחודי בכך שהוא סביל מודרני, מהתקופה הבריטית, בעוד שרוב הסבילים בארץ ובירושלים בפרט, נבנו בתקופה הממלוכית והעות'מאנית. סבילים מתקופות אלו קיבלו מים שהגיעו מאזורים גבוהים, מאחר שהמים הגיעו בכח הכבידה, בעיקר מאזור הר חברון, והובאו לירושלים באמות מים. לעומת הסבילים העתיקים, סביל זה קיבל את מימיו ממשאבות מים מרוחקות ולא בהכרח גבוהות גאוגרפית ובמובן זה מדובר היה במתקן מודרני וייחודי לתקופתו.

מיקום הסביל
-----------

הסביל הוצב במקום בעל חשיבות רבה, מול תחנת הרכבת. מיקום זה איפשר לנוסעים להרוות את צמאונם בתום הנסיעה או להצטייד במים טרם הנסיעה ברכבת. כמו כן הסביל ממוקם על אם הדרך בין ירושלים לחברון ובית לחם, מקומות שאליהם יש תנועה ערה של אנשים לצורכי מסחר ותנועה רבה של צליינים בני כל הדתות למערת המכפלה, לקבר רחל ולכנסיית המולד. מאחורי הסביל ניתן לראות את המסלע המרכיב את הרי ירושלים - סלע חבורת יהודה המורכב מגיר, מדולומיט ומקרטון.

מצב הסביל
---------

הסביל עמד מוזנח במשך מספר שנים. בשנת 2013 נוקה ושוקם על ידי חברת המים של ירושלים, חברת הגיחון. כיום זורמים בו מים.

ההקדשה על הסביל
---------------

כתובת סביל ווקופ
על הסביל כתובת באנגלית:

"The gift of general sir Arthur Grenfell Wauchope GCB GCMG CIE DSO high commissioner for Palestine 1931-1938"

להלן הסבר לכתוב בהקדשה כולל תאריו של ווקופ:

* המתנה של הגנרל סר ארתור גרנפל וווקופ, נציב עליון של פלסטין 1931-1938
* **GCB** פירושו "אביר הצלב הגדול" במסדר האמבט (Knight Grand Cross)
* **GCMG** פירושו "אביר מפואר" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (Grand Cross of saint Michael and saint George)
* **CIE** פירושו "עמית" במסדר האימפריה ההודית (Companion in the Order of the Indian Empire)
* **DSO** מסמל את אות השירות המצוין (Distinguished Service Order)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סביל ווקופ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד אסף, רהט ווֹקוֹפּ מחדש מימיו כקדם, באתר "עונג שבת", 10 במרץ 2013
2. ↑  דוד אסף, מי, מתי והיכן? חידה מצולמת, באתר "עונג שבת", 8 בפברואר 2013
**מועדון כדורגל סטומבראס** (ליטאית: Kauno FC „Stumbras") הוא מועדון כדורגל מקצועני, מהעיר קובנה שבליטא, המתמודד ב-A Lyga, ליגת העל בכדורגל של ליטא.

המועדון זכה באליפות ליגת המשנה הליטאית בעונת 2014 ופעם אחת בגביע הלאומי (2017).

המועדון נוסד ב-2013 על בסיס אקדמיית הכדורגל הלאומית ביוזמת יצרנית המשקאות האלכוהוליים סטומבראס והפך לאחד ממועדוני הכדורגל הבכירים במדינה, כשהוא עושה זאת תוך תקופת זמן קצרה יחסית. המועדון מארח את משחקי הבית באצטדיון דריוס וגירנאס (בעל קיבולת של 9,180 מושבים) בעוד אצטדיון האקדמיה הלאומית בקובנה (בעל קיבולת של 500 מושבים) משמש כמגרש חלופי בעת הצורך.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 2013 על בסיס האקדמיה הלאומית לכדורגל (Nacionalinė Futbolo Akademija) והתמודד באזור דרום של הליגה הליטאית השנייה, בסיום העונה המועדון סיים כסגן-אלוף הליגה השנייה והעפיל לליגה הראשונה.

את עונת 2014 הקבוצה פתחה עם 8 ניצחונות רצופים. וסיימה במקום השלישי בעונה הסדירה כשהיא מעפילה לשלב ההכרעה, שם, הביסה 1–4 את קבוצת נבז'יס במשחק המכריע כשסטומבראס מבטיחה את המקום הראשון ואת העפלתה לליגת העל הליטאית.

הקבוצה שיחקה היטב במהלך עונת הבכורה של בליגת העל ואף פתחה ביוזמה נדירה והזמינה את אוהדיה לצפות משחקי הבית שלה חינם.

הישגים לפי עונה
---------------

| עונה | ליגה | מיקום | גביע |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | הליגה השנייה, אזור דרום | 2 |  |
| 2014 | הליגה הראשונה | **1** |  |
| 2015 | ליגת העל | 7 |  |
| 2016 | ליגת העל | 6 | **זכייה** |
| 2017 | ליגת העל | 7 |  |
| 2018 | ליגת העל |  |
|

תארים
-----

* **אליפות ליגת המשנה הליטאית:** 2014
* **מחזיקת הגביע הליטאי**: 2017

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סטומבראס קובנה

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**קדורקודון** (שם מדעי: ***Cadurcodon***; מילולית: "השן של קדורסי (אנ')") הוא סוג נכחד של יונק נכחד מסדרת מפריטי הפרסה, אשר חי באירואסיה במשך האאוקן והאוליגוקן שלפני כ-37 עד 24 מיליון שנה מזמננו. הוא היה קרובו של המטמינודון וכמותו דמה מעט לקרנף.

הסוג תואר למדע ב-1924 בידי החוקר ההונגרי מיקלוש קרצוי (אנ'), על סמך ממצאים מצרפת, מונגוליה וסין ותוארו בו 3 מינים:

* *Cadurcodon ardynensis* - בתחילה שויך לסוג *Cadurcotherium* בידי הנרי פיירפילד אוסבורן
* *Cadurcodon tuskabakensis*
* *Cadurcodon zaisanensis*

יונק זה היה כבד כמו קרנף והגיע לאורך 2.5 מטרים ולמשקל של 900 עד 1,800 ק"ג, כשהייתה לו גולגולת מסיבית ושיניים חרוטיות עמוקות וכן זוג ניבים ארוכים ובולטים משני הלסתות. הוא היה חסר קרניים על אפו ובעל מבנה החוטם, אשר רמז שהיה לו חדק כשל טפיר מודרני

יונק זה היה צמחוני ורעה בביצות של אסיה הקדומה, כשמבנה הגוף דמוי-ההיפופוטם שלו מרמז שהיה אמפיבי לפחות חלקית. מזונו כלל כנראה צמחי מים שונים או עלים, אותם קטף עם חדקו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קדורקודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wall, William P. (1980). "Cranial Evidence for a Proboscis in Cadurcodon and a Review of Snout Structure in the Family Amynodontidae (Perissodactyla, Rhinocerotoidea)". Journal of Paleontology. 54 (5): 968–977. JSTOR 1304363 – via JSTOR
**43 Things** (תרגום חופשי לעברית: 43 דברים) הייתה רשת חברתית מקוונת שאיפשרה למשתמשיה ליצור ולנהל יעדים אישיים או מקצועיים אשר אותם הם מעוניינים להגשים. הרשימות אותם יצרו המשתמשים היו חייבות לכלול 43 פריטים לכל היותר. לאחר מכן האתר סייע להתקדם אל עבר השלמת היעדים ואיפשר למשתמשים לתעד את ההתקדמות שלהם על ידי כתיבת הודעות ופרסום תמונות הקשורות למטרות השונות שאותה הם מעוניינים להגשים.

בנוסף לכך, האתר גם העניק למשתמשים את האפשרות לשאוב השראה מיתר חברי הקהילה, על ידי צפייה ביעדים הפופולריים ביותר באתר, או על ידי צפייה ברשימות יעדים של משתמשים מסוימים באתר מרחבי העולם, ולשקול אף לאמץ יעדים אהובים במיוחד של משתמשים אחרים. בחירת יעד אשר כבר קיים באתר מקשר את המשתמש לפרופילים של המשתמשים האחרים המקווים גם הם להשלים מטרה זו ו/או לפרופילים של משתמשים אשר כבר הצליחו להשלים את היעד. באופן זה ניתן היה לשאול את המשתמשים האחרים שאלות הנוגעות לאופן בו הם הצליחו להתקדם או להשלים את אותו היעדים, ולעיתים אף לשאוב רעיונות, השראה או מוטיבציה ממשתמשים אחרים או לספק למשתמשים אחרים רעיונות השראה או מוטיבציה.

האתר הושק ב-1 בינואר 2005, על ידי חברת Robot Co-op, חברה קטנה הממוקמת בסיאטל.

נכון ליולי 2012 היו רשומים באתר מעל ל-3 מיליון משתמשים. האתר נסגר עם תחילת שנת 2015.

בשנת 2005 האתר זכה בפרס Webby בקטגוריית אתר הרשת החברתית הטוב ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 43 Things.com
* רוני שני, 43 דברים שאפשר לעשות ברשת, באתר ynet, 7 ביולי 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכרזה על הזוכים, באתר פרסי webby
**יהושע זליג שכנוביץ** (בגרמנית: **Selig Schachnowitz**;‏ ה'תרל"ד, 27 במאי 1874 – כ"ח באייר תשי"ב, 23 בינואר 1952) היה סופר יהודי אורתודוקסי בגרמניה, עורך העיתון "דער איזראעליט".

קורות חיים
----------

נולד בעיירה יורבורג שעל גבול ליטא-גרמניה. בצעירותו קיבל חינוך תורני בליטא ובגרמניה. בעשור הראשון של המאה ה-20 פרסם בעילום שם רשימות קצרות בעיתון "דער איזראעליט". בשנת 1908 מונה לעורך העיתון. 

שכנוביץ ראה בכתיבתו שליחות רוחנית, על ידי יצירת ספרות יהודית מסורתית שתהווה חלופה לספרות הכללית ששלטו בגרמניה בתקופתו. מרבית ספריו עוסקים בנושאים היסטוריים-יהודיים. היה בקי בספרות ובהיסטוריה היהודית, ובכתיבתו גישר בין היהדות המערב אירופאית ליהדות המזרח אירופאית המסורתית. כמו כן היה נואם מחונן, והרצאותיו בנושאים היסטוריים ויהודיים משכו קהל רב.

כתיבתו הייתה בעיקר בשפה הגרמנית וכן ביידיש. ספריו תורגמו לעברית על ידי סופרים חרדים שונים ובהם משה שנפלד ומאיר צבי פרוש, ויצאו לאור בהוצאות חרדיות ובראשן הוצאת נצח. חלק מספריו תורגמו לאנגלית וליידיש. 

בשנות ה-30 ביקר בארץ ישראל, ולאחר ביקורו פרסם את הספר "בין חורבות ובניין בארץ ישראל". לאחר עליית הנאצים לשלטון הותקף בידי נערי היטלריוגנד ונותר שרוע על הרצפה ברחוב. בעקבות התקרית, עזר לו שגריר שווייץ בגרמניה להגר לשווייץ. התיישב בשווייץ עד פטירתו בשנת 1952, ונקבר בבית הקברות של קהילת עדת ישורון בציריך.

מצבת קבורת הרב יהושע זליג שכנוביץ, בציריך שווייץ
היה נשוי לציריה שכנוביץ וביתם טובה אסתר נולדה ב 1901. אחיו היה פנחס שכנוביץ, סופר גם הוא, בעברית, שהמשיך לגור ביורבורג.

ספריו
-----

* **אור ממערב** – חיי החתם סופר (תרגום: משה שנפלד)
* **אברהם בן אברהם** – סיפור היסטורי מחיי הגר צדק מווילנה (תרגום: משה שנפלד)
* **בממלכת כוזר היהודית** (תרגם שמואל ליב ציטרון). בשנת 2005 יצא לאור בעיבוד ובתרגום מחודש על ידי אמירה חכמוביץ
* **שלמה הפלאשי** (Salomo der Falascha) נובלה בגרמנית על חייו של שלמה יצחק, אחד מילדי פייטלוביץ'. תורגם לעברית תחת השם **בן הפלשים** על ידי מאיר צבי פרוש.
* **ממעמקים** (תרגום מיידיש: זהבה קולין)
* **בין חורבות ובניין בארץ ישראל**

קישורים חיצוניים
----------------

* זליג שכנוביץ באתר openlibrary
* זליג שכנוביץ (1875-1952), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299726105171
* GND: 129440930
* HDS: 048306
* ISNI: 0000 0001 1343 9440
* LCCN: n88624270
* NLP: A27569172
* NTA: 239299116
* VIAF: 165688283
* WorldCat: viaf-165688283

 |