recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתופעת מזג אוויר. אם התכוונתם לסרט קולנוע ישראלי משנת 1982, ראו חמסין (סרט). אם התכוונתם ללהקה ראו חמסין (להקה).

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "שרב".
סופת חול חולפת על ים סוף בדרכה מערב הסעודית למצרים (13 במאי 2005).
**חַמְסִין** (בערבית **خمسين** – ח'מסין) הוא רוח מדברית חמה ויבשה המנשבת באזור צפון אפריקה והמזרח התיכון, בדומה לסירוקו וסמום. התופעה נגרמת בשל שקעים ברומטריים (מהסוג המכונה בישראל **שקע שרבי**) שנעים ממדבר סהרה מזרחה לאורך חופיו הדרומיים של הים התיכון בתקופה שבין חודש פברואר לחודש יוני.

החמסין מנשב בעיקר במצרים, שם הוא מופיע בסביבות חודש אפריל, ומביא עמו כמויות אדירות של אבק וחול ממדבר סהרה. במהלך החמסין הרוחות מגיעות למהירות של 140 קמ"ש והטמפרטורה עולה בשיעור של עד 20 מעלות צלזיוס על פני פרק זמן של שעתיים.

על פי האמונה הערבית העממית, מספרם של ימי החמסין בשנה הוא חמישים, ומכאן שמה של תופעה זו. זאת, אף על פי שהחמסין אינו מנשב בדרך כלל בתדירות של יותר מפעם בשבוע. ישנה סברה נוספת שחמישים ימי החמסין מקבילים לחמישים הימים שבין חג הפסחא לחג הפנטקוסט.

במהלך מסעו של נפוליאון במצרים התקשו החיילים הצרפתים לעמוד בפני החמסין. בעת שהמקומיים הלכו לתפוס מחסה, החיילים הצרפתים התעלמו מהמתרחש עד שכבר היה מאוחר מדי. באופן דומה, גם במערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה נאלצו החיילים הגרמנים וחיילי בעלות הברית לעצור באמצע הקרב בשל חסימת שדה הראייה וההפרעות האלקטרו-מגנטיות. הפרעות אלו נגרמו כתוצאה מהחמסין והוציאו מכלל שימוש את המצפנים.

בעברית החמסין משמש כשם נרדף לשָׁרָב אף שאלה הן שתי תופעות שונות, שכן השרב מאופיין בגלי חום וביובש אך בלי הרוח החזקה האופיינית לחמסין, השרב מופיע בארץ ישראל בעיקר בתקופות המעבר, בין חורף לאביב ובין הקיץ לסתיו.

ראו גם
------

* מטאורולוגיה - מונחים
* רוחות סנטה אנה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חמסין** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חמסין** |

* שרב וחמסין, באתר האקדמיה ללשון העברית, 23 באפריל 2014
* רוביק רוזנטל‏, חמסין, באתר "הזירה הלשונית", 28 באוקטובר 2014
* אתר למנויים בלבד ננה אריאל, מתלוננת על החום, איזה חום: הפואטיקה של החמסין, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2015
* אתר למנויים בלבד אילון גלעד, המקור האמיתי של החַמְסִין, באתר הארץ, 23 באפריל 2019
* חמסין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחבר לא ידוע, Egypt Climate and Weather‏, Tour Egypt.
2. ↑  שרב וחמסין, באתר האקדמיה ללשון העברית, 23 באפריל 2014
3. ↑  Burleigh, Nina (2007). Mirage. New York: Harper. P. 135.
4. ↑  DeBlieu, Jan (1998). Wind. New York: Houghton Mifflin. P. 57.
**ולנטין קרבוני** (בספרדית: **Valentín Carboni**; נולד ב-5 במרץ 2005 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי-איטלקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אינטר מילאנו מהסרייה א'.

חיים אישיים
-----------

קרבוני הוא בנו של כדורגלן העבר אסקיאל קרבוני (אנ'), ואחיו של כדורגלן מונצה פרנקו קרבוני (אנ').

קריירת מועדונים
---------------

קרבוני גדל במחלקות הנוער של לנוס, קטניה ואינטר מילאנו. ב-1 באוקטובר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אינטר מילאנו, בהפסד 2-1 לרומא במסגרת המחזור השמיני בסרייה א' לעונת 2022/2023. ב-1 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 2-0 לבאיירן מינכן במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023.

קריירה בינלאומית
----------------

נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולנטין קרבוני** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lista de convocados para el Mundial Sub 20 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הארגנטינאית, 3 במאי 2023 (בספרדית)
**אלימור זילברמן** (נולדה ב-23 באוקטובר 1960) היא עיתונאית, עורכת אופנה ואשת טלוויזיה ישראלית.

ביוגרפיה
--------

זילברמן נולדה וגדלה בתל אביב. שירתה בגלי צה"ל.

הייתה הסולנית של להקת "ליפסטיק" שפעלה בשנים 1981–1983, וכן של להקת "מאדאם אי". בשנים 1989–1990 הייתה חברה בהרכב "למה פיל?" שהקים יוסי אלפנט.

זילברמן ייסדה את מדור האופנה בעיתון "תל אביב", ובהמשך כתבה וערכה מדורי אופנה בעיתונים "העיר" ו"חדשות".

ב-1991 עיצבה תלבושות עבור המופע "חידת הספינקס" של להקת בת שבע.

ב-1997 החלה להגיש פינת אופנה בתוכנית הבוקר "קפה טלעד", במשך כשנתיים, בזכיינית ערוץ 2 טלעד.

ב-1999 הנחתה זילברמן לצד הילה אלפרט את התוכנית "נשים קטנות" בערוץ 2, והשתתפה בתוכית "שלישי וחצי עם עינת ארליך" בתור חברת פאנל.

ב-2003 היא החליפה את ליאת תימור בהנחיית תוכנית העיצוב "עבודת בית" בזכיינית ערוץ 2 שידורי קשת, אותה הנחתה עד 2005, למשך 2 עונות.

בשנים 2005 עד 2008, שימשה כשופטת בשלוש העונות של תוכנית המציאות "הדוגמניות" בערוץ 10.

ב-2007 השתתפה כחברת פאנל קבועה בתוכנית "המצעד" בערוץ HOT בידור ישראלי.

חיים אישיים
-----------

זילברמן היא אמא לשתי בנות משני אבות שונים, בת אחת מהזמר רפי פרסקי ובת אחת מבן זוגה הנוכחי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אלימור זילברמן** |

* אלימור זילברמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנדי קוגוסובסקי, עכבר העיר, נופלות על המסלול: למה תוכניות האופנה נכשלות בישראל?, באתר הארץ, 8 ביוני 2011
2. ↑  עמית שהם, הפער ביני לבין הממשות הדהים אותי, חדשות, 12 ביוני 1991
3. ↑  גבי אלדור, מחול / מסתורין אך גם שעמום, חדשות, 2 בספטמבר 1991
4. ↑  אביבה קרול, ‏תוכניות הבוקר עולות בערוץ 2, באתר גלובס, 3 בפברואר 1997
5. ↑  ניר קיפניס, ‏ישנן בנות, באתר גלובס, 10 בנובמבר 1999
6. ↑  אביבה קרול, ‏עונה חדשה ל"עבודת בית" של קשת, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2003
7. ↑  רועי הולר, עבודה בעיניים, באתר ynet, 3 במרץ 2005
8. ↑  רותה קופפר, "הדוגמניות" חוזרת, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2005
9. ↑  רותה קופפר, גלריה, הארץ, הדוגמניות 3 נותנות לכם בראש, באתר הארץ, 30 בינואר 2008
10. ↑  אורון שמיר, עכבר העיר, הצד האפל של הסלבריטאים, באתר הארץ, 25 ביוני 2007
**קולובוס מלכותי** (שם מדעי: *Colobus polykomos*) הוא מין של קוף מהמשפחה קופים בעלי זנב, החי ביערות הגשם של מערב אפריקה.

אורכו של הקולובוס 670 מ"מ ואורך הזנב 630-900 מ"מ ומשקלו עד 10 ק"ג. קופים אלה בעלי פרווה שחורה לבנה ורעמת הראש שלהם כסופה ומגודלת ומשווה להם מראה מלכותי. הם אוכלי צמחים המחפשים עלים, פרחים, ירקות ופירות ולועסים אותם בפיהם הגדול. 

קופים אלה חיים בין העצים בחבורות של 1-3 זכרים ו3-4 נקבות פלוס צאצאיהם. הם קולניים וטריטוריאליים ויזהירו יריבים שלא לחדור לשטחם. את מזונם לעומת זאת הם יעדיפו לאכול על הקרקע כל עוד אין סכנה עליה. אם הם לא נזהרים הם עלולים להיטרף על ידי נמרים, נחשים, עופות דורסים או שימפנזים.

קופים אלה מצויים בסכנת הכחדה בטבע עקב בירוא יערות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולובוס מלכותי** בוויקישיתוף
* קולובוס מלכותי, באתר ITIS (באנגלית)
* קולובוס מלכותי, באתר NCBI (באנגלית)
* קולובוס מלכותי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* קולובוס מלכותי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* קולובוס מלכותי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קולובוס מלכותי באתר הרשימה האדומה של IUCN
דורותיאה מנדלסון שלגל
**דורותיאה שלגל** (בגרמנית: **Dorothea Schlegel**; נולדה כ**ברנדל מנדלסון**; 24 באוקטובר 1763 – 3 באוגוסט 1839) הייתה סופרת גרמנית יהודייה מומרת. בתו הבכורה של משה מנדלסון ורעייתו של פרידריך שלגל.

ביוגרפיה
--------

ברנדל מנדלסון הייתה בתו הבכורה של מנדלסון. הוא גידל אותה תוך שילוב בין חינוך יהודי מסורתי וחיי החברה הגבוהה בברלין. כבר בצעירותה התבלטה כבעלת אינטליגנציה גבוהה ואופי לא יציב. ב-1783 נישאה לבנקאי יהודי בשם שמעון פייט (או וייט, Veit) וילדה לו ארבעה ילדים, מהם שניים נותרו בחיים והם הציירים הגרמנים הידועים יוהאן(אנ') ופיליפ פייט, אנשי האסכולה הנצרתית בציור. בדומה לרחל פרנהגן, היא ניהלה בביתה חברת קריאה שבה נפגשו בני המשפחה וידידים מדי שבוע וקראו מחזות; אורח הכבוד היה אביה, ואורחים נוספים היו ידידתה הנרייטה הרץ ובעלה מרכוס, דוד פרידלנדר ואחרים.

נישואיה לפייט נמשכו כשש עשרה שנה, ולפי עדות ידידתה לא היו נישואין מאושרים. ב-1794 שינתה את שמה מברנדל לדורותיאה. במהלך ביקוריה בסלון של ידידתה הנרייטה הרץ פגשה את הסופר פרידריך שלגל, שהיה צעיר ממנה בשבע שנים. השניים התאהבו זה בזה, היא ניהלה עמו רומן מחוץ לנישואין ולבסוף התגרשה מבעלה. ב-1799 עברו שניהם לינה וב-1802 עברו שוב לפריז, שם המירה את דתה לנצרות פרוטסטנטית ונישאה לשלגל. ב-1808 המירה את דתה בשנית יחד עם בעלה ובנה לנצרות קתולית. משפחתה נידתה אותה אחרי המרת הדת, והיא סבלה מקשיים כלכליים והתפרנסה בעיקר מפרסום יצירותיה הספרותיות בידי בעלה. בשנים 1818–1819 הייתה עם בניה ברומא, ואת שנותיה האחרונות עד מותה ב-1839 העבירה בפרנקפורט, יחד עם בעלה, שמת ב-1829.

חיברה את הרומן Florentine, שפורסם בעילום שם על ידי בעלה ב-1801. חיברה כמה יצירות נוספות שפורסמו בשמו של בעלה, וכן תרגמה חיבורים מצרפתית לגרמנית, בהם את הרומן "קורין" של מאדאם דה סטאל, ופרסמה מאמרים בכתב העת Europa שערך בעלה.

לקריאה נוספת
------------

* נטלי ניימרק-גולדברג, **וקולן יישמע - יהודיות נאוֹרוֹת בברלין**, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורותיאה שלגל** בוויקישיתוף
* דורותיאה שלגל, ברשת החברתית Goodreads
* דורותיאה (ברנדל) מנדלסון, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* **דורותיאה שלגל**, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
* נורית כהנא, נשות הסלונים, מתוך כתב העת "נגה", חורף 1980, באתר מט"ח
* דורותיאה שלגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* דורותאה פון שלגל (1764-1839), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267507905171
* BIBSYS: 90317483
* BnF: cb12730873p (data)
* CANTIC: a11699085
* CiNii: DA0197563X
* GND: 118607979
* ISNI: 0000 0001 1827 805X
* LCCN: n86055038
* LNB: 000232634
* NLP: a0000003435351
* NTA: 071190376
* RERO: 02-A000145100
* SNAC: w6gc7cks
* SUDOC: 032380291
* VcBA: 495/64936
* VIAF: 95307649
* WorldCat: lccn-n86055038

 |
**ג'יימס טוליס "ג'ימי" לוג'י** (באנגלית: **James Tullis "Jimmy" Logie**;‏ 23 בנובמבר 1919 - 30 באפריל 1984) היה כדורגלן סקוטי.

ביוגרפיה
--------

לוג'י נולד וגדל באדינבורו, ושיחק לראשונה בקבוצת הנערים לוצ'וק וולפר. לפני שהוחתם על ידי ארסנל ביוני 1939. זמן קצר לאחר מכן פרצה מלחמת העולם השנייה, ולוג'י נקרא לשרת בצי המלכותי. הוא שירת בצי לאורך כל המלחמה, וכשמפקדיו אפשרו לו הוא ערך הופעות אורח במועדונים סנט ברנארדס, דאנפרמלין אתלטיק וגרימסבי טאון.

לאחר שחרורו מהצבא הוא הצטרף מחדש לארסנל, וערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במשחק נגד וולבס שנערך ב-31 באוגוסט 1946. לוג'י היה שחקן מוכשר ויצירתי (מספר פעמים הוא הושווה לאלכס ג'יימס ששיחק בארסנל בשנות ה-30), ובמשך שמונה העונות הבאות הוא שיחק באופן קבוע בעמדת החלוץ של ארסנל. הוא נטל חלק בכל ההצלחות של ארסנל בתקופה המיידית שלאחר המלחמה; המועדון זכה בשתי אליפויות (1947/1948 ו-1952/1953) ופעם אחת בגביע ה-FA‏ (1949/1950), כאשר לוג'י מבקיע לוג'י את שני השערים של ארסנל בניצחון 2 - 0 על ליברפול במשחק גמר הגביע. לקראת סוף הקריירה שלו בארסנל הוא היה המחליף של ג'ו מרסר בתפקיד הקפטן.

למרות הצלחתו בארסנל הוא הופיע פעם אחת בלבד במדי נבחרת אנגליה, במשחק נגד נבחרת צפון אירלנד שנערך ב-5 בנובמבר 1952. בסך הכול הוא השתתף ב-328 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 76 שערים. הוא עזב את ארסנל בפברואר 1955, והצטרף כמאמן-שחקן למועדון גרייבסנד אנד נורת'פליט שלא שיחק בליגה כלשהי, ועזב אותו ב-1960.

לאחר פרישתו הוא נקלע לתקופה קשה; כדורגל לא היה מקצוע יוקרתי ומכניס, ולוג'י סבל מהתמכרות להימורים. בסופו של דבר הוא החל לעבוד בדוכני עיתונים בכיכר פיקדילי.

לקריאה נוספת
------------

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4
**לֹעַ-אֲרִי סִיצִילִי** (שם מדעי: .*Antirrhinum siculum Mill*) הוא עשב רב-שנתי או בן-שיח זר ונדיר, שפרחיו צהובים בהירים בסוג לוע-ארי ממשפחת הלחכיים (בעבר שויך למשפחת הלועניתיים). מין נדיר זה הגדל בסדקים של קירות בתים ישנים, חומות וכתלים בעיקר בירושלים וסביבותיה, ברמלה, ביפו ובחיפה. שמו מגיע משום דמיון הפרח לפה. באמצעות לחיצה קלה על כותרת הפרח ניתן לפתוח ולסגור אותו, בצורה שמדמה פה.

מאפיינים
--------

בני שיח (או עשבים רב-שנתיים) שגובהם 50 עד 100 מ'.

הגבעולים זקופים וקירחים.

העלים תמימים, אורכם עד 10 ס"מ או יותר, אלה שקרובים לבסיס - נגדיים, ואלה שרחוקים מהבסיס - מסורגים.

התפרחת לרוב אמירית (בקצה הגבעול) לפעמים בצורת שיבולת, לפעמים הפרחים יחידים בחיק העלים.

הפרחים דו-מיניים, צבעם צהוב חיוור עם פסים סגולים על השפה העליונה (בשונה מלוע-ארי גדול שצבעם לילך או ארגמן)

הגביע בעל 5 אונות שוות כמעט, דמויות אזמל וקצרות מצינור הכותרת. אונות הגביע חדות או חדות כמעט.

הכותרת שאורכה 17 עד 25 מ"מ (30 עד 45 מ"מ בלוע-ארי גדול), מאוחת עלים, דו-שפתנית (בעל 2 שפתיים וצינור ברורים מאוד). לוע הכותרת סגור על ידי קיפולי השפות, בסיסה מורחב בדמות שק. השפה העליונה זקופה, התחתונה מפושקת. במילים אחרות לוע הכותרת חסום על ידי גדול מקומר הצומח מהשפה התחתונה.

האבקנים 4, אינם שווים באורכם ומעורים בכותרת.

השחלה עילית עם עמוד שחלה אחד.

הפרי הוא הלקט דמוי ביצה או אגס, קירחים או לא קירחים, בעל 2 מגורות בלתי שוות בעלי זרעים רבים. המגורה האחורית, הגבוה יותר, העליונה נפתחת על ידי עפעף אחד, הקדמית, התחתונה יותרת על ידי 2 עפעפים משוננים.

הזרעים חסרי שפה קרומית.

הפריחה מתחילת פברואר עד תחילת אוקטובר.

בית גדול ותפוצה
---------------

לוע-ארי סיצילי נחשב כצמח גר שמקורו מדרום מערב איטליה, סיציליה ומלטה. לפי אתר POWO הוא לא נחשב כצמח זר בישראל. מין נדיר זה הגדל בסדקים של קירות בתים ישנים, חומות וכתלים בעיקר בירושלים וסביבותיה, ברמלה, ביפו ובחיפה. מין זה לא נמצא בבתי-גידול טבעיים כמו סלעים וצוקים בחלקי הארץ השונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוע-ארי סיצילי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  .Antirrhinum siculum Mill, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
2. 1 2  לוע-ארי סיצילי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
3. 1 2  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל**, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 606-607
4. ↑  מיכאלי זהרי, **מגדיר חדש לצמחי ישראל**, מהדורה חדשה ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1998, עמ' 411
**מנצ'סטר 62** (אנגלית: .Manchester 62 F.C) הוא מועדון כדורגל, המשחק בליגת העל בגיברלטר. המועדון זכה ב-7 אליפויות וב-3 גביעים. המועדון הוקם כמועדון מחווה לקבוצת הכדורגל האנגלית מנצ'סטר יונייטד.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1962. שם המועדון היה מועדון כדורגל מנצ'סטר יונייטד גיברלטר. השם ניתן למועדון לאחר שהמנג'ר של מנצ'סטר יונייטד באנגליה מאט באזבי נתן אישור להשתמש בשם המועדון. בשנת 1975 זכה באליפות הראשונה. בשנת 1977 זכה באליפות ובגביע. בשנת 1979 זכה באליפות. בשנת 1980 זכה באליפות ובגביע. בשנים 1984, 1995, 1999 זכה באליפות.

בשנת 2000 שונה שם המועדון למועדון כדורגל מנצ'סטר יונייטד יורובט. בשנת 2002 שונה שם המועדון לשם המקורי מועדון כדורגל מנצ'סטר יונייטד גיברלטר. בשנת 2003 זכה בגביע של גיברלטר. בשנת 2009 שונה שם המועדון למועדון כדורגל מנצ'סטר יונייטד דיג'יבט. בשנת 2013 שונה שם המועדון לשם הנוכחי מועדון כדורגל מנצ'סטר 62.

בעונת 2013/2014 נערך בגיברלטר לראשונה טורניר גביע הליגה. המועדון הגיע לגמר גביע הליגה והפסיד לקבוצת לינקולן. בעונת 2014/2015 השתתף בשלב הבתים וסיים את הבית במקום האחרון ולא עלה לשלב חצי הגמר.

תארים
-----

* **אליפות גיברלטר: 7**
	+ 1974/1975, 1976/1977, 1978/1979, 1979/1980, 1983/1984, 1994/1995, 1998/1999
* **הגביע של גיברלטר: 3**
	+ 1976/1977, 1979/1980, 2002/2003
* **גביע פפה רייס (גביע הסופרקאפ הגיברלטרי): 2**
	+ 2003, 2006

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מנצ'סטר 62
* מנצ'סטר 62, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* מנצ'סטר 62, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**אדמונד** (**אדי**) **נוּנֶק הַלפֶּרן** (9 במאי 1921, קרקוב, פולין – 17 בנובמבר 1991, תל אביב, ישראל) היה מלחין ועורך מוזיקלי יהודי-פולני-ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אדמונד נונק הלפרן נולד בשנת 1921 בעיר קרקוב שבפולין (גליציה). בגן הילדים הכיר את נתן גרוס (לימים במאי ישראלי), שהיה לחברו. למד נגינה בפסנתר, קומפוזיציה וכן ג'אז סימפוני. בשנת 1940 זכה בתחרות קומפוזיציה שנערכה בלבוב. באותה שנה הוגלה מזרחה לברית המועצות ונכלא במחנה עבודה. בסוף שנת 1942 הגיע לעיר סמרקנד, ושם למד קומפוזיציה ותזמור אצל פרופ' רותברג. באותה תקופה הקים שתי להקות, שהורכבו מפליטים פולנים ורוסים. לאחר המלחמה, ב-1946, שב לפולין ללימודיו באוניברסיטת קרקוב, וחיבר מוזיקה מוזיקה לתיאטרון "גרוטסקה" (Groteska). נסע להמשיך את לימודיו בפריז, ובשנת 1951 עלה לישראל הצעירה. בשנים 1953–54 למד קומפוזיציה אצל אלכסנדר בוסקוביץ'.

הלפרן כיהן כמנהל המחלקה למוזיקה ברשות השידור בתל אביב במשך שנים, עד פרישתו לגמלאות ב-1986. בנוסף, לימד מוזיקה ואסתטיקה של המוזיקה בבית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי" ברמת גן.

היה נשוי לסוזנה (זולה) לבית פְריסט ( 1926–2012) עד מותו, ואב לשני בנים: דורון וגדעון (גידי). אדי הלפרן נפטר בתל אביב בשנת 1991, בגיל 70. נקבר בבית העלמין קריית שאול.

יצירתו
------

הלפרן הלחין מוזיקה לתיאטרון (תיאטרון זווית ותיאטרון הבימה), מוזיקה לסרטים ומוזיקה לתוכניות רדיו.

הוא חיבר את המוזיקה לסרט מעשה במונית (1956) והמרתף (1963).

בין יצירותיו: קונצ'רטינו לסקסופון אלט (1965); "סיפורים קצרים" לתזמורת סימפונית (1972); "עדות" ("טסטימוניום", *Testimonium*) למצו-סופרן, לקריין, למקהלה ולתזמורת (1975); "שירים של ילדים מאושרים" למקהלת ילדים ולאנסמבל קאמרי (1977); "מבוא לרמב"ם" לתזמורת סימפונית (1978); ושיר לאבוב ולפסנתר (1985).

כמה מיצירותיו הנציחו את השואה, בהן: "תזמורת אושוויץ מנגנת" (*Auschwitz Orchestra*;‏ 1970), שכללה עדויות מוקלטות על אודות מחנה אושוויץ וזיכרונותיהם של ניצולים, ו"מילים על מצבת אושוויץ" לתזמורת (*Auschwitz, Epitaph*;‏ 1983).
עיבודיו התזמורתיים לשירים ישראליים מצטיינים ברעיונות הרמוניים מקוריים, "נועזים" ולא שגרתיים לתקופתם ותזמור רגיש ורב גוני. ניתן לשמוע זאת בעיבודיו לשירים "הלילה הולך בשדרות" (כתבה והלחינה נעמי שמר), "שיירת הרוכבים" (כתבה נעמי שמר והלחין שמעון ישראלי) ו "סתם יום של חול" (כתב יוסי גמזו והלחין שמעון ישראלי).

קישורים חיצוניים
----------------

* אדי הלפרן, באתר זמרשת
* אדי הלפרן, דף שער בספרייה הלאומית
* אדמונד הלפרן באתר מאגרי המידע הפתוחים של מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות
* רשימת הפרסומים של אדי הלפרן, בקטלוג הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לעיתים נכתב "Eddie".
2. 1 2 3  הקבר של אדמונד נונק הלפרן בבית הקברות קריית שאול, באתר BillionGraves.
3. ↑  Natan Gross, *Who are You, Mr. Grymek?*; translated by William R. Brand, London: Vallentine, Mitchell, 1969, p. 7. הספר (במקור *Kim pan jest, panie Grymek?*) ראה אור גם בתרגום עברי: "מי אתה, אדון גרימק?".
4. ↑  הקבר של סוזנה (זולה) הלפרן בבית הקברות קריית שאול, באתר BillionGraves; סוזנה (זולה) הלפרן: מודעת אבל באתר "אבלים".
5. ↑  Peter Grandenwitz, *The Music of Israel: From the Biblical Era to Modern Times*, 2nd ed. Portland, Or.: Amadeus Press, 1996, p. 303.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274571105171
* ISNI: 0000 0000 2325 7977
* LCCN: n83014232
* VIAF: 50593717
* WorldCat: lccn-n83014232

 |
**דניאל רוברט "דני" קלפטון** (אנגלית: **Daniel Robert "Danny" Clapton**;‏ 22 ביולי 1934 - 16 ביוני 1986) היה כדורגלן אנגלי.

ביוגרפיה
--------

קלפטון נולד בשכונת סטפני שבטאוור האמלטס, לונדון, והחל את הקריירה שלו כשחקן חובב בלייטונסטון. באוגוסט 1953 הוא הצטרף לארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1 - 0 על צ'לסי ב-25 בדצמבר 1954. לקראת סוף אותה עונה הוא הפך לקיצוני הימני הבכיר של ארסנל, ותפס את מקומו של ארתור מילטון. הוא שיחק בהרכב באופן קבוע במשך ארבע העונות הבאות, למעט עונת 1957/1958 שבה היה פצוע במשך שליש עונה, וסייע לארסנל לסיים במקום השלישי בעונת 1958/1959. היה זה המיקום הגבוה ביותר של המועדון מזה שש שנים.

קלפטון זומן לנבחרת אנגליה, והשתתף רק בתיקו 2 - 2 מול נבחרת ויילס, שנערך באצטדיון וילה פארק ב-26 בנובמבר 1958. באותו יום נערך משחק ידידות בהייבורי בין ארסנל ליובנטוס, וקלפטון שיחק בו לצידו של ג'ק קלסי שעמד בשער הנבחרת הוולשית באותו יום.

לאחר החתמתם של ג'קי הנדרסון ואלן סקירטון הוא נאלץ לחלוק את מקומו בעמדת הקיצוני הימני לאורך עונת 1959/1960 ולאורך עונת 1960/1961. לאחר החתמתו של ג'וני מקלאוד בקיץ 1961 איבד קלפטון את מקומו בהרכב (הוא השתתף רק בחמישה משחקים בעונת 1961/1962, והועבר ללוטון טאון בספטמבר 1962. בסך הכל הוא השתתף ב-225 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 27 שערים.

בזמן ששיחק בלוטון לא התרחשו שם אירועים מיוחדים; מאוחר יותר הוא עבר לאוסטרליה ושיחק עבור סידני קורינתיאנס. הוא חזר לאנגליה ב-1970, ומאוחר יותר ניהל פאב ברובע האקני של לונדון.

אחיו הצעיר, דניס, היה גם כן כדורגלן, אך לא זכה להצלחה רבה כמו דני והשתתף רק בחמישה משחקים במדי ארסנל ונורת'המפטון טאון.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 62), מיינסטרים,‏ 2007 (ISBN 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**דניס ג'וזף אוונס** (באנגלית: **Dennis Joseph Evans**;‏ 18 במאי 1930 - 23 בפברואר 2000) היה כדורגלן אנגלי.

קריירה
------

אוונס נולד באלסמר פורט שבצ'שייר, והחל את קריירת הנוער שלו במועדון המקומי. הוא נבחן בלא הצלחה בוולבס, ובינואר 1951 חתם בארסנל. לאחר שנתיים בקבוצת המילואים ובקבוצת הנוער של המועדון ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול האדרספילד טאון ב-22 באוגוסט 1953. בעונתו הראשונה הוא שיחק רק בחלק מהמשחקים, אך בעונתו השנייה בארסנל הצליח לזכות במקום קבוע בהרכב בעמדת המגן השמאלי, במקום וולי ברנס.

אוונס היה שחקן הרכב קבוע עד סוף העשור. בתקופה זו הוא הבקיע את אחד מהשערים הידועים ביותר בהיסטוריה של ארסנל; לקראת סוף המשחק מול בלקפול ב-17 בדצמבר 1955 התוצאה הייתה 4 - 0, כאשר לפתע נשמעה שריקה מכיוון הקהל. אוונס חשב ששופט המשחק שרק לכיוונו, ובעט בכדור בשמחת ניצחון. כתוצאה מהבעיטה הכדור חלף על פני שוער ארסנל קון סאליבן, וחדר לרשת. המשחק הסתיים בתוצאה 4 - 1.

ב-1956 הפך אוונס לבועט הפנדלים הקבוע של ארסנל; הוא הבקיע 12 שערים ב-207 משחקיו במדי ארסנל, כולל שבעה בעונת 1958/1959. הוא גם החליף את השוער ג'ק קלסי הפצוע בגמר גביע ה-FA של 1959. במשך תקופה קצרה זכה לענוד את סרט הקפטן של ארסנל, ואף השתתף במדי נבחרת לונדון בחצי גמר גביע ערי הירידים של עונת 1955/1958. אולם, המועדון לא שיחק היטב בתקופתו של אוונס, והוא לא זכה בתואר משמעותי כלשהו.

הוא היה המגן השמאלי הבכיר של ארסנל עד המשחק מול וולבס ב-29 באוגוסט 1959, שבו שבר את קרסולו. אף על פי שהתאושש הוא לא הצליח לשחזר את יכולתו הקודמת. לאחר שבילי מק'קולו הובא על מנת למלא את מקומו הוא השתתף בשישה משחקים נוספים (האחרון מול טוטנהאם הוטספר ב-16 בינואר 1960), ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. הוא היה שחקן ארסנל עד 1963, וסייע לאמן את קבוצות המילואים והנוער. לאחר מכן הוא עבד בלוטון טאון באותם תפקידים. לאחר מכן הוא פרש מתחום הכדורגל.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**חוסה חוליו רודריגס פרנאנדס** (בספרדית: **José Julio Rodríguez Fernández**; נולד ב-8 ביוני 1948) הוא גנרל בדימוס בחיל האוויר הספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2008–2011.

ביוגרפיה
--------

פרנאנדס נולד באורנסה ב-8 ביוני 1948. ב-1969 הוא התגייס לחיל האוויר הספרדי והחל ללמוד באקדמיית חיל האוויר. הוא סיים את לימודיו בדרגת לוטננט, והוכשר כטייס קרבי. הוא שרת בתחילה בכנף קרב 21, ובהמשך הועבר לכנף קרב 11. בפברואר 1982 הוא הועלה לדרגת מאיור והועבר לפיקוד התמיכה הלוגיסטית. ב-1991 הוא הועבר לכנף קרב 31, וב-1994 חזר לפיקוד התמיכה הלוגיסטית. בפברואר 1998 הוא מונה לראש המרכז הלוגיסטי לחימוש וניסויים (CLAEX). במרץ 2000 הוא מונה לראש אגף התכנון של חיל האוויר. ביוני 2003 הוא מונה למנהל מערכות פיקוד התמיכה הלוגיסטית. במרץ 2005 הוא נכנס לתפקיד סגן המפקח הכללי של תוכנית מנהל מערכות המידע והתקשורת. במאי 2006 הוא מונה למנכ"ל לענייני חימוש וציוד. ב-18 ביולי 2008 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 30 בדצמבר 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוסה חוליו רודריגס פרנאנדס** בוויקישיתוף
* חוסה חוליו רודריגס פרנאנדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* חוסה חוליו רודריגס פרנאנדס באתר נאט"ו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5599216
* BnF: cb17098622w (data)
* ISNI: 0000 0003 7598 5556
* NTA: 238798712
* VIAF: 166334937
* WorldCat: lccn-no00025908

 |
**קליפורד צ'ארלס "קליף" הולטון** (אנגלית: **Clifford Charles "Cliff" Holton**;‏ 29 באפריל 1929 – 4 ביוני 1996) היה כדורגלן אנגלי.

קריירה
------

הולטון נולד באוקספורד וכשחקן נוער שיחק בעמדת הבלם של מועדון אוקספורד סיטי החובבני. באוקטובר 1947 הוא הצטרף לארסנל. הולטון שיחק בקבוצת המילואים של ארסנל במשך שלוש עונות, ולבסוף עבר לשחק בעמדת החלוץ המרכזי. הולטון ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק נגד סטוק סיטי ב-26 בדצמבר 1950; הולטון ביסס את מקומו בהרכב באופן הדרגתי, ובמשך שלוש עונות החל מעונת 1951/1952 הוא היה שחקן הרכב קבוע.

בעונת 1952/1953 הוא הבקיע 19 שערי ליגה (22 בסך הכל), והיה חלק חשוב בזכייה של ארסנל באליפות. אולם, בעונת 1954/1955 הוא איבד את מקומו בהרכב, וחזר אליו בעונה הבאה לאחר ששיחק בהגנה, בקישור ובהתקפה של ארסנל. הולטון המשיך לשחק בארסנל במשך שלוש עונות נוספות, וב-6 באוקטובר 1956 הוא הבקיע ארבעה שערים במשחק הבית נגד מנצ'סטר סיטי, והפך לשחקן הראשון מאז ג'ק למברט שמבקיע יותר משלושער באצטדיון הייבורי. בסך הכל הוא הבקיע 88 שערים ב-217 משחקים במדי ארסנל. הולטון מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה, למרות ששמו הוזכר מספר פעמים כמועמד להצטרף לסגל שלה.

באוקטובר 1958 נמכר כרטיס השחקן של הולטון לווטפורד תמורת 10,000 לירות שטרלינג, במה שנתפס כמהלך מפתיע בגלל המיקום של ווטפורד בליגה הרביעית. הולטון שיחק בווטפורד במשך שלוש עונות בעיקר בעמדת החלוץ המרכזי, ובעונת 1959/1960 הבקיע שיא מועדון של 48 שערים וסייע לו להעפיל לליגה השלישית. הוא הועבר לנורת'המפטון טאון ב-1961, והבקיע שם שיא מועדון של 36 שערים בעונת 1961/1962. הולטון הוא אחד השחקנים היחידים באנגליה שהגיעו להישג זה בשני מועדונים שונים.

לאחר מכן הוא שיחק בקריסטל פאלאס, ווטפורד (קדנציה שנייה), צ'רלטון אתלטיק ולייטון אוריינט. הולטון פרש ב-1968, ועזב כליל את תחום הכדורגל על מנת לפתח קריירה כמהנדס. הוא מת ב-1996 בזמן שהיה בחופשה.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
**קלאודיו גרציאנו** (באיטלקית: **Claudio Graziano**‏; נולד ב-22 בנובמבר 1953) הוא גנרל איטלקי בדימוס. שימש כמפקד יוניפי"ל בין השנים 2007-2011, כמפקד כוחות היבשה האיטלקיים בין השנים 2011–2015, כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2015-2018 וכיושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי בין השנים 2018–2022.

ביוגרפיה
--------

גרציאנו נולד בטורינו ב-22 בנובמבר 1953. ב-1972 הוא התגייס לצבא איטליה והחל ללמוד באקדמיה הצבאית במודנה. ב-1974 הוא המשיך את לימודיו בבית הספר הצבאי בטורינו. ב-1976 הוא סיים את לימוידו ומונה למפקד כיתה בגדוד האלפיני "סוזה". ב-1977 הוא מונה למפקד פלוגת הנ"ט בגדוד האלפיני "טאוריננסה". ב-1980 עבר לשמש כמפקד פלוגה בגדוד "טרנטו". ב-1983 הוא מונה למפקד פלוגת תלמידים בבית הספר הצבאי האלפיני. בין 1986–1987 הוא עבר וקרס לקציני המטה הכללי, ולאחר מכן החל לשרת באגף האספקה. ב-1988 הוא הועלה לדרגת מאיורו. לאחר מכן עבר קורס מתקדם לקציני המטכ"ל, אותו סיים ב-1990. לאחר מכן הועלה לדרגת טנטה קולונלו.

ב-1992 הוא מונה למפקד גדוד "סוזה". בתפקיד זה הוא הוצב במוזמביק כחלק מכוח משימה מיוחד של האו"ם. ב-1996 הוא הועלה לדרגת קולונלו ומונה למפקד הרגימנט האלפיני ה-2. ב-2001 הוא מונה לנספח הצבאי האיטלקי בוושינגטון די סי. ב-1 בינואר 2002 הוא הועלה לדרגת גנרל די בריגדה. ב-27 באוגוסט 2004 הוא חזר לאיטליה ומונה למפקד הבריגדה האלפינית "טאוריננסה". ב-20 ביולי 2005, הוא מונה למפקד הבריגדה הרב-לאומית שהוצבה בקאבול. ב-1 בינואר 2006 הוא הועלה לדרגת גנרל די דיוויזיה. ב-2 במרץ הוא עבר לשמש כראש מחלקת המבצעים במטה הכללי.

ב-29 בינואר 2007 הוא מונה למפקד יוניפי"ל - כוח האו"ם בלבנון. ב-1 בינואר 2010 הוא הועלה לדרגת גנרל די קורפו. ב-14 באוקטובר 2011 הוא מונה למפקד כוחות היבשה האיטלקיים. ב-27 בפברואר 2015 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 5 בנובמבר 2018, אז מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. הוא פרש מהתפקיד ב-15 במאי 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאודיו גרציאנו** בוויקישיתוף
* קלאודיו גרציאנו באתר משרד ההגנה האיטלקי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1137331844
* VIAF: 9069150172691100180004
* WorldCat: viaf-9069150172691100180004

 |
דיוקנו של פייטרו לאנדו מעשה ידי דומניקו טינטורטו.
**פייטרו לאנדו** (באיטלקית: **Pietro Lando**; ‏ 1462 - 9 בנובמבר 1545) היה הדוכס ה-78 של ונציה. לאנדו כיהן כדוג'ה מאז מינויו בשנת 1538 ועד פטירתו.

בשנת 1471 נישא לאנדו לביאנקה קורנארו, אחותה הצעירה של קתרינה קורנארו, מלכת קפריסין. זמן קצר לאחר מכן הזמין לאנדו את הקמת קא' לאנדו-קורנארו (כיום קא' קורנארו-ספינאלי על גדת התעלה הגדולה).

פייטרו לאנדו זכה לפופולריות בעומדו בראש הצי הימי של לה סרניסימה.

בשנת 1537, בתקופת כהונתו של קודמו של לאנדו - אנדראה גריטי, בעקבות התקפת הסולטאן סולימאן הראשון על קורפו, פרצה מלחמה בין ונציה לבין האימפריה העות'מאנית.

לאנדו נבחר לתפקיד הדוג'ה בשנת 1538, באמצע הלוחמה, ובעקבות התבוסות של הצי הוונציאני נאלץ, בשנת 1540 לחתום על הסכם שלום משפיל עם הסולטאן סולימאן הראשון, לפיו ויתרה ונציה על אחיזתה בפלופונסוס.

לאנדו נפטר בשנת 1545.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייטרו לאנדו** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של קא' קורנארו

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אנדראה גריטי** | **דוכסי ונציה** 1538–1545 | **הבא**:**פרנצ'סקו דונאטו** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023183749
* ISNI: 0000 0000 4721 5245
* LCCN: nr00001573
* SNAC: w64r5601
* SUDOC: 166727989
* VcBA: 495/364338
* VIAF: 63843536
* WorldCat: lccn-nr00001573

 |
**קונון** (ביוונית: **Κόνων**; סוף המאה ה-1 לפנה"ס ותחילת המאה ה-1 לספירה) היה פילולוג ומיתוגרף יווני מתקופת אוגוסטוס קיסר.

קונון חיבר יצירה ששמה "סיפורים" (Διηγήσεις), המוקדשת לארכלאוס פילופאטור, מלך קפדוקיה (אנ'). היה זה אוסף של 50 סיפורים המתייחסים לתקופה המיתית וההירואית, ובמיוחד לייסודן של מושבות.

תקציר של היצירה נשמר בביבליותקה של פוטיוס, הפטריארך של קונסטנטינופול במאה ה-9, שמשבח את הסגנון האטי של קונון, ומעיר שניקולאוס איש דמשק שאל ממנו הרבה.

דיון כריסוסטומוס מזכיר רטוריקן בשם "קונון", שייתכן וניתן לזהותו עם קונון המיתוגרף.

הסיפור ה-40 ביצירה מתאר את תולדותיה של אנדרומדה ומקשר אותה עם העיר יפו, בהתאם למסורת ארוכה בספרות היוונית, אולם אינו מציין שהיא נמצאת בארץ יהודה, אלא בארץ שנקראה באותו הזמן "יפו", שקיבלה את שמה מעיר החוף ו"נקראה לאחר מכן פיניקיה".

לקריאה נוספת
------------

* Menahem Stern, *Greek and Latin Authors on Jews and Judaism*, Jerusalem, 1976, Vol. I, LI. Conon the Mythographer, pp. 352-354

קישורים חיצוניים
----------------

* Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Conon, literary, Vol I, p. 826
* (Conon, *Narrations* (Photius (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Conon, literary, Vol I, p. 826
2. ↑  פוטיוס, **ביבליותקה**, קודקס 186.
3. ↑  פוטיוס, **ביבליותקה**, קודקס 189.
4. ↑  קונון אצל פוטיוס, סיפור 40.
5. ↑  M. Stern, *Greek and Latin Authors on Jews and Judaism*, Vol. I, LI. Conon the Mythographer, p. 352

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007321901005171
* BIBSYS: 95000906
* BnF: cb145656778 (data)
* GND: 10076911X
* ISNI: 0000 0000 7973 0567
* LCCN: nr2002039898
* NLG: 306702
* NTA: 06988966X
* SUDOC: 116504145
* VIAF: 268861696
* WorldCat: lccn-nr2002039898

 |
לחם בורודינסקי שלם
**לחם בורודינסקי** (ברוסית: **бородинский хлеб**) או לחם בורודינו הוא לחם שיפון מחמצת חום כהה ממוצא רוסי, ממותק באופן מסורתי בדבשה ובטעם בזרעי כוסברה וכרוויה.

הכנה
----

לחם בורודינסקי נעשה באופן מסורתי (עם המתכון המובהק שנקבע בתקן ГОСТ 5309-50) מתערובת של לא פחות מ-80% במשקל של קמח שיפון מלא עם כ-15% מקמח חיטה וכ-5% של לתת שיפון, או לעתים רחוקות, לתת שעורה, לעתים קרובות מחמצת סטארטר שהוכנה בנפרד, העשויה כמו בצק רבוך, כלומר על ידי דילול הקמח באמצעות מים בכמעט טמפרטורת רתיחה (96-95 °C) והוספת השמרים לאחר קירור התערובת ל-67-65 מעלות צלזיוס. לאחר מכן הוא ממותק ונצבע בדבשה סוכרוז סלק, ומתובל במלח ובתבלינים, בהם כאמור זרעי הכוסברה, והקימל הם אופציונלים, אבל הם עדיין די פופולרים. מתכונים מודרניים הם לרוב 100% קמח שיפון מלא.

סוג לחם בורודינסקי הנקרא "עילאי" מורכב מ-100% שיפון (85% שיפון מלא ו-15% קמח שיפון לבן) קיים לפי מתכון טרום-GOST שנמצא בספרו של P.M. Plotnikov & M.F. Kolesnikov משנת 1940 "350 סוגי לחם".

אגדת המקור
----------

קיימות מספר אגדות לגבי האטימולוגיה. הפופולרי ביותר קובע שהלחם הזה נוקב בשמה של מרגריטה טוחובה, אלמנתו של גנרל מלחמות נפוליאון אלכסנדר טוחוב, (אנ') שנספה בקרב בורודינו. אלמנתו הקימה מנזר בשדה הקרב לשעבר, שבסופו של דבר היא הפכה לאם המנזר הזה. לפי הדיווחים נזירותיה המציאו את המתכון של הלחם להגשה באירועי אבל, לפיכך, בצבע כהה וחגיגי, ועם זרעי כוסברה עגולים המייצגים קלע אשכול קטלני.

אגדה נוספת שקושרת את הלחם גם כן לקרב בורודינו מזכירה קרון מזון שהכיל קמח קימל ושיפון שהתפוצץ על ידי פגיעת פגז תותח, מה שאילץ את האנשים לשחזר את המרכיבים.

גרסה שלישית מציינת כי המלחין והכימאי אלכסנדר בורודין הביא את הרעיון ללחם הזה למוסקבה מאיטליה, שם התעניין באפייה מקומית. מכיוון ששיפון לא תורבת באופן נרחב בדרום אירופה, זוהי גירסת המקור הכי קלה לפסילה בשל אי היתכנותה.

אין מקורות תומכים באגדות אלה, וסביר להניח ששמו של הלחם הזה הופיע לראשונה רק לאחר מהפכת אוקטובר (1917), מכיוון שלא הוזכר בשום מקור לפני 1920. למעשה, המתכון המודרני לא הופיע בדפוס לפני 1933, תחילה בתזכירים פנימיים של מפעל אפייה במוסקבה. עם זאת, בספרות אפיית הלחם של סוף המאה ה-19 קיימים מספר מתכונים דומים, אם כי בדרך כלל השתמשו בזרעי קימל במקום כוסברה.

לקריאה נוספת
------------

* קוממיסברוט
* לחם ארוחת בוקר (Ontbijtkoek)
* רשימת מנות רוסיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לחם בורודינסקי** בוויקישיתוף
* מסמך סטנדרטי GOST 5309-50 (רוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Бородинский Хлеб по ГОСТ 5309-50". *evil\_genius\_m72*. 2013-01-08. נבדק ב-2019-01-23.
2. ↑  "Borodinsky Supreme -- Old School -- 100% Rye". *The Fresh Loaf* (באנגלית). נבדק ב-2019-01-23.
3. ↑  Drey, Victoria (2019-01-17). "How to cook legendary Borodinsky bread at home". *www.rbth.com* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-01-23.
4. ↑  "Russian Sourdough Borodinsky Bread {rye + coriander}". *Beets & Bones* (באנגלית אמריקאית). 2017-10-11. נבדק ב-2019-01-23.
5. ↑  Ginsberg, Stanley (2016-09-27). *The Rye Baker: Classic Breads from Europe and America* (באנגלית). W. W. Norton & Company. p. 253. ISBN 9780393245226.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בזמרת ישראלית. אם התכוונתם לעיתונאית ואשת תקשורת ישראלית, ראו שירית אביטן כהן.

**שרית אביטן** (נולדה ב-11 בנובמבר 1992) היא זמרת ישראלית, זוכת תוכנית המוזיקה The Four.

ביוגרפיה
--------

שרית אביטן נולדה באשדוד למשפחה מסורתית. כבר בגיל 7 החלה לשיר. בגיל 18 פרסמה סרטון ביוטיוב, ובו גרסת כיסוי שלה לשיר "יום אחד תבקשי" שביצע במקור שיר לוי. הסרטון זכה להצלחה, ולאחר שצפה בו הסוכן רוברטו בן שושן, היא הוחתמה על חוזה אצלו.

בצה"ל שירתה בלהקת חיל האוויר.

קריירה
------

במרץ 2011 הוציאה אביטן את שיר הבכורה שלה "אני שלך" שזכה לביקורות נלהבות.

בשנת 2012, במטרה למנף את הקריירה שלה, השתתפה אביטן בעונה השנייה של תוכנית המציאות "חי בלה לה לנד" לצד מאיה בוסקילה ושיר לוי.

ב-7 בפברואר 2012 השתתפה אביטן בדואט עם הזמר נאור אורמיה בשיר "בלילות". נכון למאי 2016.
ב-17 בדצמבר של אותה שנה יצא לאור הסינגל "בלילה קר".

בשנת 2013 התחרתה אביטן בחצי הגמר השני של תחרות קדם-אירוויזיון 2013 עם השיר "מון אמור", אך לא העפילה לשלב הגמר. באותה שנה הוציאה את אלבום הבכורה שלה "סטייל מיוחד" שזכה לביקורות אוהדות, והוציאה את השיר "את הפרח שגידלתי" בדואט עם איציק קלה.

ב-2014 הוציאה את השיר "לא צפוי" בדואט עם עומר אדם. באותה שנה הוציאה גם את השירים "אבא", שכתבה בעצמה, "חייל משמר הגבול" ו"אתה".

בשנת 2015 הוציאה את השיר "כאן לבדי", לאחר מכן את השיר "זה הזמן" ביחד עם אבי מסיקה, את השיר "רוצה אחד שידאג לי", וכן ביצעה עיבוד חדש לשיר "החמצן" של איציק שמלי.

בשנת 2017 הוציאה את שני שירים: "לנצח הכל" ו"יום חמישי".

בשנת 2018 חתמה אביטן במשרדו של הסוכן אבי גואטה, מנהלה של הזמרת שרית חדד.

ב-26 באוגוסט 2018 פורסם שאביטן תתמודד בריאליטי המוזיקלי של רשת 13, "The Four", שעלתה לשידור באוקטובר אותה השנה. אביטן זכתה במקום הראשון בתוכנית הגמר, שנערכה בנובמבר של אותה שנה.

ב-27 בדצמבר 2018 הוציאה אביטן את השיר "בגלל הגעגוע" בדואט עם מוטי טקה.

ב-12 בפברואר 2019 הוציאה את השיר "לצאת לי מהלב".

ב-3 במרץ 2019 הוציאה אביטן דואט עם הזמר פאר טסי בשיר "שלוש בלילה" כחלק מאלבום דואטים "הפוך לשנינו" עליו טסי עובד.

ב-3 בנובמבר 2019 הוציאה אביטן את השיר "לא מתאימים".

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2013: סטייל מיוחד

קישורים חיצוניים
----------------

* שרית אביטן, דף שער בספרייה הלאומית
* עמוד הפייסבוק הרשמי
* סרטונים בערוץ של שרית אביטן, באתר יוטיוב
* בלילות, בביצוע שרית אביטן ונאור אורמיה, סרטון באתר יוטיוב
* אסף נבו, ‏שרית אביטן: "בחיים לא אסכים להצטלם בעירום", באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2011
* אבי שושן, שרית אביטן: הצלחה אמיתית או וירטואלית?, באתר ynet, 29 במאי 2012
* שני מלכה, "שבכל בית יידעו מי זו שרית אביטן", באתר כאן אשדוד, 23 בנובמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  שגיא בן נון‏, פעם שנייה גלידה: מיי פיינגולד שבה לריאליטי מוזיקלי ותתמודד ב"דה פור", באתר וואלה!‏, 26 באוגוסט 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007420572105171
* VIAF: 24154921231563590385
* WorldCat (עם VIAF): 24154921231563590385

 |
**קאתלין אליזבת הילטון** (באנגלית: **Kathleen Elizabeth Hilton**; נולדה ב-13 במרץ 1959) היא שחקנית אמריקאית ואמה של פריס הילטון ושל מעצבת האופנה ניקי הילטון.

ביוגרפיה
--------

קאתי נולדה בקליפורניה. בתם של לורנס אבאנזינו (1997–1935) ושרון ריצ'רדס (2002–1938), אמה ממוצא אירי ואביה ממוצא איטלקי וכשהייתה בגיל קטן מאוד הוריה התגרשו ואמה נישאה בשנית ואחיותיה למחצה מנישואין אלו הן השחקניות קים וקייל ריצ'רדס.

בגיל 15 פגשה בפעם הראשונה את בעלה לעתיד ריצ'רד הילטון, יורש רשת המלונות הילטון ושהייתה בת 20 הם נישאו לזוג נולדו ארבעה ילדים: פריס הילטון (1981), ניקי (1983), בארון (1989) וקונראד (1994).
הילטון הייתה ידידה קרובה של הזמר מייקל ג'קסון ואף הופיעה בהלווייתו שנערכה ב-2009.

קריירה בטלוויזיה
----------------

הילטון החלה להופיע בסדרות טלוויזיה מגיל 11 ואף כיכבה בתפקידי אורח במספר סדרות ידועות כמו: מעשי כשפים, ימים מאושרים והיפים והאמיצים וב-2005 החלה להנחות את תוכנית המציאות "מי רוצה להיות הילטון".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאתי הילטון** בוויקישיתוף
* 

* קאתי הילטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קאתי הילטון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* קאתי הילטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* רותה קופפר, רוצה להיות פאריס הילטון, באתר הארץ, 4 ביולי 2006
**SETI@home** (קרי: SETI at home) הוא מיזם של חישוב מבוזר קהילתי לחיפוש אחר חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ, שמנוהל על ידי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ראשי התיבות של SETI הן Search for Extraterrestrial Intelligence.
מטרתו של SETI@home היא לנתח את המידע המגיע ממצפה הכוכבים ארסיבו שבפוארטו ריקו, המחפש אותות-רדיו מהחלל. נכון ל-14 באוגוסט 2023 המיזם נמצא בהקפאה ואינו מעבד נתונים או מחלק פיסות מידע למשתמשים.

מיזם SETI@home מחלק את המידע העצום (כ־35 ג'יגהבייט ביום) לקטעים קטנים, ושולח אותם דרך האינטרנט אל מיליוני אנשים ברחבי העולם שהסכימו להתקין במחשב שלהם תוכנה מיוחדת שמעבדת את האותות. עם יותר מ־5 מיליון משתמשים רשומים בכל רחבי העולם, זהו הניסיון המוצלח ביותר של תרומת כוח מחשוב עבור מיזם קהילתי.

החיפוש מתבצע על ידי ניתוח גלי רדיו סביב תדירות של 1.4 ג'יגה-הרץ הנקלטים ברדיו־טלסקופ במטרה למצוא פולסים של שידור העשויים להצביע על מקור שידור מלאכותי. אף על פי שהפרויקט לא הראה עד לתחילת העשור השלישי של המאה ה־21 כל סימן של חיים מחוץ לכדור הארץ, הוא קבע אתרים לחיפוש עתידי.

תדר 1.4GHz נבחר משתי סיבות:

1. זהו אחד האזורים השקטים ביותר בתחום תדרי הרדיו, בספקטרום האלקטרו־מגנטי. גרף המראה את תלות עוצמת גלי הרדיו הנקלטים מהחלל בתלות בתדירותם, יראה שקע עמוק באזור תדר זה.
2. תדר זה הוא אחד מתדרי הפליטה (קוי הפליטה) של מימן, החומר הנפוץ ביותר ביקום, והקרוב מביניהם לזה של הידרוקסיל. מימן והידרוקסיל מרכיבים ביחד מולקולת מים, הנחשבים למרכיב הכרחי בקיום חיים כפי שאנו מכירים אותם.

ההנחה היא שכל שידור רדיו בין כוכבי יעשה באזור תדר זה, ובכל מקרה, באזור זה יהיה הכי קל לזהות שידור כזה.
תוכנת המחשב של SETI@home, הזמינה לרוב מערכות ההפעלה, מאפשרת להשתמש בשומר מסך ייעודי או ביישום הפעיל תמיד, המשתמשים בזמן מעבד בלתי מנוצל לצורך ניתוח האותות. התוכנה מורידה דרך האינטרנט קובץ נתונים, מעבדת אותו ומנסה לאתר תבניות גלים, מחזירה את הממצאים אוטומטית דרך האינטרנט אל מחשבי אוניברסיטת ברקלי, וחוזר חלילה. תוכנה זו היוותה רעיון חדש לחלוטין כאשר יצאה ומאז יש לה מחקים (גם מסחריים) שמפעילים מיזמים דומים, רובם בתחום המדעים.

מנהלי המיזם מתכננים להמשיך אותו גם ברדיו טלסקופ פארקס (Parkes) באוסטרליה, שהוא הגדול ביותר בחצי הכדור הדרומי (קוטר של כ־70 מטר).

אוניברסיטת ברקלי פיתחה תוכנה חדשה בשם Berkeley Open Infrastructure for Network Computing) BOINC) שמאפשרת לנתח סוגים נוספים של אותות, וגם לתרום לפרויקטים אחרים מלבד SETI, כגון World Community Grid המקדם מחקרים שונים לטובת האנושות (מציאת מרפא לסרטן, איידס ועוד).

ראו גם
------

* Rosetta@home
* Folding@home
* World Community Grid

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **SETI@home** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של SETI@home (באנגלית)
* SETI@home
* Berkeley Open Infrastructure for Network Computing
* SETI@HOME Toolbar
* SETI@home, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**אנטל דרהר** הבן (בהונגרית: Ifjabb **Dreher Antal**; וינה, 21 במרץ 1849 - קטנהוף (Kettenhof bei Schwechat), 7 באוגוסט 1921) היה תעשיין הונגרי ממוצא גרמני, בעל מבשלות בירה ומארגן קרטל הבירה ההונגרי. הוא היה האיש החימישי בעושו בהונגריה במחצית הראשונה של המאה ה-20.

קורות חייו
----------

מכיוון שאנטל דרהר הצעיר היה רק בן 14 כשאביו מת, הוא יכול היה לקחת לידיו את ניהול ארבע מבשלות הבירה של דרהר (Schwechat, Kőbánya, Triest, Michelob) רק ב-1870. הוא פיתח את הטכנולוגיה של מפעליו והרחיב את יכולתם. בין המפעלים שלו, זה שבקבניה (אז יישוב ליד בודפשט, כיום רובע 10 של בודפשט) הפך במהרה למבשלת הבירה הגדולה ביותר בהונגריה. מבשלות בירה חדשות נבנו בזו אחר זו באזור (1892: פיתוח מבשלת הבירה של אנטל דרהר). הקונצרן שהיה מורכב מארבעה מפעלים ייצר כבר 1.2 מיליון הקטוליטר (120 מיליון ליטר) בירה ב-1890.

אנטל דרהר קנה את טירת ברונסביק במרטונוואשאר ב-1898. הוא היה ידוע גם כבעל אורוות סוסי מרוץ. כמו כם היה חבר בית הלורדים האוסטרי (הבית העליון) משנת 1902.

מבין שלושת בניו ינה קיבל לידיו את ניהול החברות שלו.

לקריאה נוספת
------------

* Magyar életrajzi lexikon I–IV. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967–1994. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)

ראו גם
------

* גרמנים בבודפשט. עורך המבוך ונדל. נכתב על ידי István Soós (ואחרים). בודפשט. 1998.
* מי זה מי בהיסטוריה? עורך Ottó Szabolcsi, Géza בודפשט (1990).
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש I–VI. עורך ראשי. לאסלו מרקו. בודפשט: מועדון הספר ההונגר: הליקון. 2001–2007. ISBN 963-547-414-8

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטל דרהר** בוויקישיתוף
* פורבס - המליונרים של הונגריה במחצית הראשונה של המאה ה-20 (בהונגרית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 13569826X
* NKC: mzk2017961885
* VIAF: 38140229
* WorldCat: viaf-38140229

 |
**אוניברסיטת פאבול יוזף ספאריק בקושיצה** ( סלובקית: **Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach**) היא אוניברסיטה הפועלת בקושיצה, סלובקיה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1959 ובה חמש פקולטות. האוניברסיטה קרויה על שם פאבול יוזף ספאריק, פילולוג, משורר והיסטוריון סלובקי מהמאה ה-19.

היסטוריה
--------

מסורת ההשכלה הגבוהה בקושיצה קיימת עוד משנת 1657, כאשר הבישוף בנדיקט קישדי ייסד במקום אקדמיה. האקדמיה הוקמה ונוהלה על ידי נזירים ישועים. חותם זהב הוענק למוסד ב-6 באוגוסט 1660 על ידי הקיסר הרומי ליאופולד הראשון במסגרתו הוענקו לאוניברסיטה הרשאות זהות לכל שאר האוניברסיטאות בממלכה ההבסבורגית, בדומה למוסדות שפעלו, בין השאר, בווינה, פראג, קלן, גראץ, טרנבה, אולומוץ. החותם הרשה למוסד להעניק תארים אקדמיים מוכרים בדומה לכל אחת מהאוניברסיטאות הוותיקות והמפורסמות יותר. מבנה "האקדמיה קאסוביינסיס", אשר פעלה בקושיצה, היה דומה לזה של אוניברסיטאות אחרות אשר נוהלו על ידי ישועים. הפקולטות לפילוסופיה, משפטים והתאולוגיה היו הבולטות ביותר. שפת ההוראה הייתה לטינית. לאוניברסיטה הייתה ספרייה משלה, כנסייה, בית דפוס והיא קיימה קשרים גם למוסדות אחרים, בית ספר תיכון, סמינר ומנזר. לאוניברסיטה הייתה השפעה משמעותית על קידום המדע, השכלה והתרבות הרוחנית במאה ה-17 וה-18.

בשנת 1773 הופסק הניהול הישועי והאוניברסיטה הפכה למוסד ציבורי. במאה ה-19 איבד המוסד את עצמאותו והוכפף לאוניברסיטה ההונגרית בבודה. בשנת 1850 הפכה האקדמיה לאקדמיה למשפטים, אשר פעלה עד שנת 1921.

בעשור הרביעי והחמישי של המאה ה-20 פעלו בקושיצה מוסדות אקדמיים טכניים, בהם אוניברסיטה חקלאית ובית ספר וטרינרי, שהיו מסונפים לאוניברסיטת קומניוס.

בשנת 1959 נוסדה האוניברסיטה מתוך איחוד של פקולטות שונות אשר פעלו כחלק מאוניברסיטת קומניוס.

פקולטות האוניברסיטה
-------------------

באוניברסיטה פועלות חמש פקולטות:

* פקולטה לרפואה
* פקולטה למדעים
* פקולטה למשפטים
* הפקולטה למינהל ציבורי
* הפקולטה לאמנויות

### הפקולטה לרפואה

בניין הפקולטה לרפואה
הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה כוללת תוכניות לימוד לתואר דוקטור לרפואה ולרפואת שיניים. בפקולטה גם תוכניות לימוד לתואר ראשון ולתארים מתקדמים בסיעוד, פיזיותרפיה ובריאות הציבור.
לימודי הרפואה בקושיצה החלו בשנת 1948, עת הייתה הפקולטה חלק מן האוניברסיטה הסלובקית בברטיסלבה. בשנת 1992 נוסדה בפקולטה תוכנית בינלאומית ללימודי רפואה, בה הלימודים מתנהלים באנגלית. נכון לשנת 2024 למדו בתוכנית זו סטודנטים מ-50 מדינות שונות בעולם ותואר דוקטור לרפואה המוענק לבוגריה מוכר באיחוד האירופי. לפקולטה מסונף בית החולים האוניברסיטאי ע"ש לואי פסטר הנמצא בסמוך לבניין הפקולטה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Faculty of Medicine - General Information

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת פאבול יוזף ספאריק (בסלובקית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת פאבול יוזף ספאריק** בוויקישיתוף
* אתר אוניברסיטת יוזף ספאריק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433165205171
* ISNI: 0000 0004 0576 0391
* LCCN: n80158518
* NKC: kn20010710052
* SUDOC: 171863941
* VIAF: 123791962
* WorldCat: lccn-n80158518

 |
צילום של כלורופלסט במיקרוסקופ אלקטרונים
**כְּלוֹרוֹפְּלַסְט** (באנגלית: **Chloroplast**) או **פְּלַסְטִידָה יְרֻקָּה** הוא פלסטידה המצויה בתאיהם של כמעט כל הצמחים והאצות, והמשמש לביצוע פוטוסינתזה. שמו של הכלורופלסט הגיע מהכלורופיל המצוי בו.צאני אוהב פיתה זעתר.

מבנה
----

לכלורופלסט צורה אליפסית. הוא בנוי משתי ממברנות עשויות שכבה כפולה של פוספוליפידים. הממברנה עוטפת נוזל צמיג הקרוי משתית (סטרומה), בתוכו יש DNA של הכלורופלסט. בסטרומה מסתעפת עוד ממברנה פנימית היוצרת מדורים רבים אשר נערמים זה על זה כצביר של דיסקיות. צבירים אלה נקראים גרנה, וביחיד **גרנום**. כל דיסקית כזו נקראת תילקואיד.

הכלורופלסט הוא פלסטיד; זהו שם כולל לקבוצה של אברונים המצויים בצמחים ובאצות והמשמשים בתהליכים מטבוליים ובאגירת אנרגיה. הכלורופלסט נמצא רק בתאי צמחים המקיימים את תהליך הפוטוסינתזה (הטמעה). בתהליך זה הכלורופלסט מרכיב גלוקוז ופחמימות אחרות, ממים ומפחמן דו-חמצני על ידי ניצול אנרגיית השמש. אנרגיית השמש נקלטת על ידי פיגמנטים (צבענים). לרוב הפיגמנט הוא כלורופיל אשר צבעו ירוק, אך לעיתים הפיגמנט הוא הפיגמנט הכתום-אדום קרוטנואיד. הכלורופיל מעניק, איפוא, לחלקיו הירוקים של הצמח את צבעם. הכלורופלסט גם מייצר חלק מתנובת ה-ATP של התא, שהוא מולקולה עתירת אנרגיה המאפשרת את התהליכים צורכי האנרגיה בתא.
הוא זה שמביא את צבעו הירוק של הצמח.

התפתחות הכלורופלסט
------------------

על פי התאוריה האנדוסימביוטית, חיידקים אווירניים ביצעו אנדוסימביוזה של הכלורופלסט (כמו גם המיטוכונדריון), שנוצר מחיידקים קדומים פוטוסינתטיים, ולא הצליחו לעכלם; אט-אט הכלורופלסט הפך תלותי והחל לקיים סימביוזה עם הפונדקאי שלו עד שהפך לכלורופלסט ה"מודרני". התאוריה נובעת מהדמיון הרב בין הכלורופלסט לבין חיידקים פוטוסינתטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כלורופלסט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כלורופלסט** |

* כלורופלסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כלורופלסטים, דף שער בספרייה הלאומית

| חלקי התא ואברוניו |
| --- |
| אברונים | גרעין התא • רשתית תוך-פלזמית • גולג'י • כלורופלסט • מיטוכונדריון • ליזוזום • פרוקסיזום • בועית מתכווצת |  |
| חלקים נוספים | ציטופלזמה • קרום התא • דופן התא • שלד התא • חלולית • ריבוזום • MTOC (צנטריול) • מזוזום |
| מבנים בגרעין | גרעינון • ספלייסוזום |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285766005171
* BnF: cb12254729f (data)
* GND: 4147821-6
* LCCN: sh85024586
* NDL: 00574347
* NKC: ph119183

 |