recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרטיזן רקורדס** (באנגלית: **Partisan Records**) היא חברת תקליטים עצמאית. החברה פועלת בתחום אינדי רוק, מוזיקת רוק, פולק ואוונגרד.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 2007 על ידי יאן וילר וטים פוטנם. לחברה רשומים מספר אמנים ומשרדיה נמצאים בניו יורק (המשרד הראשי), בלוס אנג'לס ובלונדון. 

ההוצאה הראשונה של החברה היה אלבום של להקת Deer Tick. במהלך השנים הוציאה החברה תקליטים למלחינים בתחום המוזיקה המודרנית, ובהם Cigarettes After Sex, ג'ון גרנט, בומבינו ונוספים. 

בשנת 2008 החברה החלה שיתוף פעולה עם Knitting Factory Records. במסגרת זו יצא מחדש קטלוג של פלה קוטי ובשנת 2011 יצאו מחדש שיש אלבומים של האמן.

בשנת 2013 יצא אלבום Uncanney Valley שזכה במקום ה-8 במצעד ה-Heatseekers.

בשנת 2019 החברה זכתה במועמדות לקבלת פרס גראמי עבור תקליט של בומבינו ובשנת 2021 היא קיבלה מועמדויות נוספות. בשנת 2020 אלבום של IDLES שהופק על ידי החברה הגיע לראש מצעד הפזמונים הבריטי. בשנת 2022 יצא אלבום של Fontaines dc שהגיע לראש מצעד הפזמונים בבריטניה ובאירלנד.

בשנת 2013 יאן וילר הקים מגזין דיגיטלי Talkhouse בו אמנים מתחומים שונים יכולים לתאר את הניסיון והתחושות ולתת ביקורת על היצירות. האתר זכה לפופולריות ובשנת 2017 זכה בפרס ובי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרטיזן רקורדס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרטיזן רקורדס (באנגלית)
* פרטיזן רקורדס, ברשת החברתית פייסבוק

* פרטיזן רקורדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פרטיזן רקורדס, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרטיזן רקורדס, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: d4ec5bb3-1d64-40fe-9629-ee1e452e251e

 |
**פריבילג' סטייל** (באנגלית: **Privilege Style**) היא חברת שכר ספרדית שהנהלתה בפלמה דה מיורקה ובסיס הפעולה שלה נמצא בנמל התעופה מדריד בראחס.

פעילות
------

החברה מפעילה טיסות צ'ארטר מטעם חברות תעופה אחרות, מפעילי תיירות, קבוצות ספורט וללקחות VIP.

לפי חברת התעופה, לקוחות ה- VIP כוללים מספר חברות ספרדיות וגם קבוצות וגם קבוצות הליגה העליונה בכדורגל של ספרד. ביוני 2014 ובקיץ 2015, החברה הפעילה טיסות מהלסינקי לניו- יורק עבור חברת התעופה פינאייר בזמן שאחד ממטוסיה היה מושבת עקב תקלה טכנית. בקיץ 2015 השיכרה החברה את מטוס הבואינג 767-300ER שלה לאל על.

בקיץ 2016 כל צי המטוסים של החברה הושכר לטובת פעילות עבור חברת אל על.

ממאי 2017 משכירה החברה את מטוס הבואינג 757-200 שלה לאל על.

צי המטוסים
----------

בואינג 777-200ER של החברה

**צי המטוסים של החברה נכון לפברואר 2017**| מטוסים | בשירות | בהזמנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| בואינג 757-200 | 2 | — |  |
| בואינג 767-300ER | 1 | — | לשעבר של חברת לוט |
| בואינג 777-200ER | 1 | — | לשעבר של חברת אסיאנה |
| Embraer ERJ 145 | 1 | — |  |
| סה"כ | 5 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריבילג' סטייל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פריבילג' סטייל

הערות שוליים
------------

1. ↑
משרדי ITL אופטרוניקס בפתח תקווה
**קבוצת מיקאל** היא חברה ישראלית בתחום ביטחוני, אשר פועלת על ידי חברות בנות שלה.

* סולתם מערכות – תחום ארטילריה
* סיימר – תחום הרכב הקרבי המשוריין
* ITL אופטרוניקס – מערכות אופטיות צבאיות

היסטוריה
--------

קבוצת מיקאל נוסדה בשנת 1993 על ידי אברהם (מיקו) גילת, שהיה סמנכ"ל השיווק של התעשייה הצבאית, ואיש העסקים רוני נפתלי, בעל השליטה בחברות ביג מרכזי קניות ומי עדן.

בשנת 1998, רכשו מכור תעשיות את חברת סולתם מערכות. ובשנת 2002 את חברת "טכנולוגיות בינלאומיות (לייזרים) בע"מ ("International Technologies Lasers" – ITL). חברת ITL, נוסדה בשנת 1973 על ידי היזם עוזי שרון. במהלך השנים הצטרפו כמשקיעים בחברה גם יוסי ורדי, יורם אלמוגי, בנק הפועלים וכלל תעשיות, שנותרה בסופו של דבר בעלת השליטה בחברה, ב-1993 הונפקה את החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה עוסקת בפיתוח של מוצרים אלקטרוניים ואופטיים, בעיקר לראיית לילה, בדגש על מוצרים המיועדים ללוחמת חי"ר מתקדמת, כוחות מיוחדים ולוחמה בטרור.

ביוני 2009 רכשה חברת אלביט מערכות 19% ממניות מיקאל תמורת 18 מיליון דולר. בשלב הראשון של העסקה העניקה אלביט למיקאל הלוואה בסך של 18 מיליון דולר. לאחר קבלת אישור הממונה על ההגבלים העסקיים, הומרה ההלוואה להשקעה ומיקאל הקצתה לאלביט כ-19% ממניותיה והעניקה לאלביט את האופציה לרכוש בשנת 2011 את יתרת מניות מיקאל מבעלי המניות האחרים.

ב-2 בספטמבר 2010 רכשה אלביט מערכות את מיקאל תמורת 90 מיליון דולר. המתווה המדויק של העסקה שונה, כך שאלביט מערכות לא רכשה את החברה עצמה, אלא את שלוש החזקותיה העיקריות: סולתם מערכות, הפעילה בתחום הארטילריה, סיימאר, הפעילה בתחום הרק"מ (רכב קרבי משוריין), ו-85% ממניותיה של ITL, המפתחת ומייצרת מערכות בתחום האלקטרו-אופטיקה הצבאית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "סולומון שוקי הון", איי.טי.אל אופטרוניקס בע"מ – הערכת שווי, 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורה קורן, אלביט מערכות תשקיע 18 מיליון דולר תמורת 19% ממיקאל ותקבל אופציה לרכישת יתרת מניותיה, באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2009
2. ↑  אורה קורן, סירים ותותחים, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2007
3. ↑  רון שטיינבלט, ‏חברה אמריקנית הציעה לרכוש את פעילות ITL במזומן, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2009
4. ↑  יורם גביזון, אלביט מערכות רכשה את מיקאל של גילת ונפתלי תמורת 90 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2010
**ואנס** (באנגלית: **Vans**) היא חברה אמריקאית המייצרת בעיקר נעלי סקייטבורד וסניקרס, ובשנים האחרונות החלה בייצור נעלי ספורט שונות. מושב החברה בדרום קליפורניה שבארצות הברית.

היסטוריה
--------

ואנס נוסדה בשנת 1966 על ידי פול ואן דורן ושמה היה "חברת הגומי של ואן דורן". החברה משווקת בתחומי גלישת הגלים, הסקייטבורד והפאנק-רוק. בשנים האחרונות ואנס החלה משווקת פריטים נוספים כגון ביגוד ואביזרי סקייטבורד.

בשנות ה-80 איבדה ואנס רבים מלקוחותיה המרכזיים, כאשר התחילה לייצר נעלי כדורסל וכדורגל. כתוצאה מכך התאגיד פשט רגל בשנת 1984. ארבע שנים לאחר ההתאוששות מפשיטת הרגל קנתה את ואנס חברת הבנקאים McCown De Leeuw, ויצאה בהצהרה פומבית על כך בשנת 1991.

ואנס פתחה חנויות קמעונאות המכילות פארקי החלקת סקייטבורד מקורים וגדולים, והפתיחה הראשונה הייתה בשנת 1998 ב-"The Block at Orange". פארק ההחלקה הזה, כמו גם פארק החלקה נוסף באורלנדו הם היחידים שנשארו פתוחים עד היום.

בשנת 2004 נרכשה החברה על ידי "VF תאגידים", יצרני ג'ינס ליווי'ס וג'ינס Wrangler, בשווי של 396 מיליון דולר.

ואנס הם נותני החסות של ואנס וארפד טור, פסטיבל סקא/פאנק וספורט אתגרי המתקיים בארצות הברית מדי שנה מאז שנת 1995.

הפריט הידוע והפופולרי ביותר של ואנס הוא הנעליים שלהם, הפופולריות ביותר בסצנת הפאנק/רוק/סקייטבורד ובשנים האחרונות גם בסצנת האימו וההיפ-הופ.

בשנת 2010 נפתחה חנות הדגל הרשמית הראשונה של ואנס בישראל בקניון שבעת הכוכבים ומאוחר יותר באותה שנה גם בקניון איילון. כיום, קיימים ברחבי ישראל סניפים נוספים.

טענות לאנטישמיות
----------------

סוליה של נעל ואנס
בשנות ה-90 החלו לעלות ספקולציות שואנס עושים שימוש מכוון בסממנים אנטישמים, זאת לאור העובדה שסוליות נעלי החברה משובצת בצורת משושים הנראים כמגני דוד (ודריכה על הסמל לכאורה מבזה אותו). הליגה נגד השמצה פנתה לחברה בעניין, ומנכ"ל האחרונה השיב שעיצוב זה לא נעשה מתוך כוונה זדונית או ידיעה על מה שמסמל. קיימת סברה שמבנה הסוליה נועד לשפר את אחיזת הנעל בעת שימוש בסקייטבורד. כמו כן, בתיעוד שצולם בישראל ב-2011 והפך לוויראלי נמצאה חריטה של צלב קרס בתוך הנעל; עם זאת, בבדיקה שערך גוף חדשות מספר ימים לאחר מכן במחסני החברה בישראל לא נמצאה אף חריטה מסוג זה בנעליים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואנס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ואנס (באנגלית)
* ואנס, ברשת החברתית פייסבוק

* ואנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ואנס, ברשת החברתית אינסטגרם

* ואנס, ברשת החברתית LinkedIn

* ואנס, באתר פינטרסט

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Vans, Inc. by the International Directory of Company Histories, in Encyclopedia.com
2. ↑  הכינו את הסקייטבורד: נעלי ואנס חוזרות והן מגניבות מאי פעם, Mako Fashion, ספטמבר 2016
3. ↑  Star of David Pattern on Vans Shoes - quote: "e-mails suggest that this pattern was created by the company to put Jews down ("step on Jews") or that the company was "founded by neo-Nazis." ADL has concluded that there is no truth to any of these allegations.", אתר ADL, מאי 2006
4. ↑  Jewish Stars on Vans Shoes? Snopes
5. ↑  צלבי קרס בנעלי ואנס? כל התשובות, באתר נענע 10, 29 ביוני 2011
פירוש נוסף ערך זה עוסק בדומדמנית אדומה. אם התכוונתם לדומדמנית שחורה, ראו ענבי שועל.

**דומדמנית** (שם מדעי: *Ribes rubrum*) נקראת גם דומדמנית אדומה, שחורה או צהובה, היא שיח עונתי הגדל לגובה של 1-1.5 מטר (ולפעמים אף שני מטרים). העלה הוא בעל חמש אונות; העלים מסודרים בספירלה מסביב לגבעול. הפרחים צהובים-ירוקים ומהם גדלים הפירות האדומים הבוהקים, שהקנו לשיח את שמו. הפירות גדלים באשכולות המונים שלושה עד עשרה פירות; גודל כל פרי 8–12 מילימטר. השיחים גדלים בעיקר במערב אירופה (צרפת, בלגיה, הולנד, גרמניה וצפון איטליה), שם הם נחשבים נפוצים.

בדומדמנית יש רמה גבוהה של ויטמין C, סיבים וחומצות בפרי.

גידול
-----

צרפת ובלגיה היו הראשונות שגידלו דומדמניות באופן מסחרי, וכבר ב-1600 נזרעו השדות הראשונים. כיום מגדלות מדינות רבות את הפרי באופן מסחרי, ביניהן מדינות באסיה, והוא עדיין נפוץ בצפון אירופה, שם הוא גדל באופן טבעי. בארץ הדומדמניות גדלות ברמת הגולן. שיח הדומדמניות דורש מנות קור.

במטבח
-----

פרי הדומדמנית נחשב חמוץ יותר מזנים דומים לו (כגון ענבי שועל) והוא נאכל הן כמרכיב בריבות ומנות מבושלות והן בצורתו הטריה. בסקנדינביה הפירות משמשים למרקים ולפודינג, ובגרמניה הם מבושלים עם מרנג והופכים למילוי לטארטים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* גרופר תפוזזה, משקה מוגז אורגני המבוסס על תפוז דם ודומדמניותגרופר תפוזזה, משקה מוגז אורגני המבוסס על תפוז דם ודומדמניות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דמדמנית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דומדמניות** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Ribes rubrum** |

* דומדמנית, באתר ITIS (באנגלית)
* דומדמנית, באתר NCBI (באנגלית)
* דומדמנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* דומדמנית, באתר Tropicos (באנגלית)
* דומדמנית, באתר GBIF (באנגלית)
* דומדמנית, באתר The Plant List (באנגלית)
* דומדמנית, באתר IPNI (באנגלית)
* דומדמנית, באתר המכון למצוות התלויות בארץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000115186

 |
**XL איירווייז גרמניה** (בגרמנית-XL Airways Germany) הייתה חברת תעופה גרמנית שבסיס פעולתה היה בנמל התעופה הבינלאומי של פרנקפורט.
החברה הפעילה טיסות שכר והייתה לה חברת אחות XL איירווייז בצרפת. החברה הפעילה גם טיסות עבור חברות אחרות אשר חכרו את מטוסיה.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 2006 על ידי קבוצת אויון מאיסלנד. באותה שנה נקנתה החברה ושמה שונה ל-XL איירווייז גרמניה ובכך חברה לחברות XL איירווייז צרפת ו-XL איירווייז אנגליה. בשנת 2007 הטיסה החברה כ-200,000 נוסעים ברחבי גרמניה. בשנת 2008 בעקבות המשבר העולמי ועליית מחירי הדלק נכנסה החברה לקשיים ולאחר מכאן נרכשה על ידי בנק השקעות גרמני.

ב-27 בדצמבר 2012, הגישה בקשה לפשיטת רגל;

הטיסות עצמן הופסקו ב-14 בדצמבר.

ב-3 בינואר 2013, חברת התעופה נסגרה סופית.

צי המטוסים (2010)
-----------------

| דגם | מספר מטוסים | תכולת מושבים |
| --- | --- | --- |
| בואינג 737-800 | 5 | 189 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **XL איירווייז** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של XL איירווייז (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  XL Airways Germany on ch-aviation, ch-aviation (באנגלית)
2. ↑  XL איירווייז נסגרה סופית לאחר שפשטה רגל
**קוויק סופר אונליין בע"מ** היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת במכירה מקוונת של מזון, טואלטיקה ומוצרי ניקוי.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה ב-17 ביוני 2017 בשם "**ברינג ברינג סולושנס בע"מ**", והחל מדצמבר 2018 פעלה תחת המותג **Quik**. מייסדי החברה הם אלון זמיר, שי בז׳רנו, חניאל אלמקייס, יוסף גבאי, אברהם יעקב ואופיר שטיינברג. בספטמבר 2017 הצטרפה "החברה המרכזית לייצור משקאות קלים" כמשקיעה בחברה, בנובמבר 2018 הצטרפה "סופר פארם" כמשקיעה בחברה, ובמאי 2019 הצטרפה "יוניון השקעות ופיתוח" כמשקיעה בחברה. באפריל 2021 החזיקו שלוש חברות אלה כ-46% מהבעלות בחברה. בפברואר 2021 שונה שם החברה לשמה הנוכחי, קוויק סופר אונליין בע"מ.

במרץ 2021 החלו ניירות הערך של החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, בהנפקה שבה גייסה החברה 88 מיליון ש"ח לפי שווי של 300 מיליון ש"ח לפני הכסף. במהלך תשעת החודשים שלאחר ההנפקה ירד שווי השוק של החברה לכרבע משוויה לאחר ההנפקה, ובשנה העוקבת ירד עוד לכדי פחות משישית.

החברה עסקה במכירה מקוונת (ללא חנויות פיזיות) של מזון, טואלטיקה ומוצרי ניקוי. החברה מתחרה ברשתות השיווק (כגון שופרסל ומגה קמעונאות, המקיימות מכירות דרך האינטרנט בנוסף למכירות בסניפים הפיזיים. החברה אינה מחזיקה מלאי, ומכירותיה מבוססות על שיתוף פעולה עם מרכולים בינוניים וגדולים, בעיקר במרכזי הערים. בהתאם לכתובתו, כל לקוח משויך למרכול הקרוב אליו, ומסוגל להזמין את המוצרים הנמכרים במרכול זה. בנוסף לאספקת המזון לבית הלקוח מתאפשר איסוף של המזון הארוז בחלק מהמרכולים שאתם עובדת החברה.

לפי דוחותיה לבורסה, החברה הייתה הפסדית בכל שנות פעילותה, ובתקופת הקורונה, שבה שגשג מגזר הקמעונאות, הפסדיה היו עמוקים אף יותר.

באוגוסט 2023 רכשה אלקטרה מוצרי צריכה את מלוא פעילות המכירה המקוונת של החברה (לאחר שקודם לכן החזיקה ב-51% מהבעלות בפעילות זו).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קוויק סופר אונליין
* קוויק סופר אונליין בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב
* קוויק סופר אונליין בע"מ, באתר "מאיה"

* קוויק סופר אונליין, באתר Crunchbase (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  קוויק סופר אונליין בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
2. ↑  הילה חיימוביץ', קוויק מגייסת 10 מיליון דולר, באתר "גיקטיים", 23 ביוני 2019
3. ↑  נורית קדוש וחזי שטרנליכט, קוויק נכנסת לבורסה: גייסה 88 מיליון שקל לפי שווי של 300 מיליון שקל לפני הכסף, באתר כלכליסט, 7 במרץ 2021
4. ↑  נורית קדוש, קוויק ההפסדית רוקנה מפעילות – ואישרה מענק של כחצי מיליון שקל ליו"ר, באתר כלכליסט, 2 באוקטובר 2022
5. ↑  אורנה יפת, קמעונאית האונליין ההפסדית קוויק סיימה את דרכה כחברה עצמאית, באתר כלכליסט, 30 באוגוסט 2023;  
דיווח מיידי - מזכר הבנות מחייב למכירת מלוא אחזקות החברה בשותפות הכלולה, באתר "מאיה", 30 באוגוסט 2023

| מניות מדד תל אביב רשתות שיווק |
| --- |
| (נכון ל-1 בנובמבר 2021) |
| 

|  |
| --- |
| מולטי ריטייל גרופ • אלקטרה מוצרי צריכה • בריל • גולף • דלתא מותגים • המשביר 365 • ויקטורי • טיב טעם • טרמינל איקס • יוחננוף • מקס סטוק • עדיקה סטייל • פוקס • פרשמרקט • קוויק • קופיקס גרופ • קסטרו • ריטיילורס • רמי לוי • שופרסל |

 |
**אדימקס טכנולוגיה** היא חברה טאיוואנית שהוקמה ב-1986. החברה מפתחת, מייצרת ומשווקת פתרונות טכנולוגיים לרשתות תקשורת. החברה הפכה להיות בינלאומית על ידי יצירת קשרים ושותפויות ובה מועסקים כ-750 עובדים במדינות בכל העולם. משרדי ההנהלה של החברה ממוקמים בטאיואן והיא רשומה בבורסה הטאיוואנית מאז 2001 (86% בידי הציבור הכללי בטאיוואן). סך ההשקעות בחברה עד 2012 היו כ-60 מיליון דולר (US), קבוצת החברות אדימקס הרוויחה בשנת 2010 כ-110 מיליון דולר (US), וחילקה דיבידנדים בשנת 2010 בסך כ-700 אלף דולר (US).

מוצרים
------

קשת המוצרים כוללת פתרונות אלחוטיים, שרתי הדפסה, ראוטרים בשיטת xDSL, נתבים בשיטת אתרנט (משולבים), פתרונות PoE, מתאמים על גבי רשת החשמל (CFL), בקרי כניסה לרשת, מצלמות רשת, פתרונות שיחה על-גבי רשת (VoIP), נתבי KVM, ממירי מדיה, פתרונות אינטגרציה למערכות בידור ביתי ועוד פתרונות רשת לפי צורכי הלקוח.

משרדים
------

לחברת אדימקס ישנם משרדים ב:

* צפון אמריקה (קליפורניה)
* אירופה: אוקראינה, איטליה, אנגליה, גרמניה, הולנד, ספרד, פולין, צרפת, רוסיה
* אסיה: האמירויות הערביות המאוחדות, הונג-קונג, טאיוואן, סין, סינגפור
* אוסטרליה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדימקס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אדימקס
**אדלר חומסקי & ורשבסקי** הוא שם המותג של קבוצת הפרסום מהגדולות בישראל, **אדלר חומסקי תקשורת שיווקית בע"מ**. הקבוצה משמשת כנציגה בישראל של סוכנות הפרסום הבינלאומית Grey Advertising Inc.

הקמה
----

משרד הפרסום הוקם ב-1996 על ידי ראובן אדלר ואייל חומסקי, ב-1998 רכשו את חברת הפרסום ורשבסקי פרייליך דובב IMC בע"מ שהייתה בבעלות שמואל ורשבסקי, וב-2003 עברו לפעול תחת החברה הנוכחית.

בעלות החברה
-----------

בין אוגוסט 2007 לאוגוסט 2008, נסחרו מניות החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב כחברה ציבורית, לאחר שהייתה למשרד הפרסום הראשון בישראל שהונפק בבורסה. 

נכון ליולי 2008, התחלקה בעלות החברה בין ראובן אדלר ואייל חומסקי, שהחזיקו כל אחד ב-34% מהחברה, והשאר בבעלות בעלי עניין אחרים והחזקות ציבור. שמונה חודשים לאחר הנפקתה, הודיעה החברה על רצון לרכישת כל מניותיה חזרה מהמשקיעים בבורסה, בפרמיה של 62% מהמחיר באותה עת, (אך 8% פחות מהמחיר בהנפקה), ולחדול מלהיות חברה ציבורית, הצעת הרכש התקבלה..

ב-2016, עבר מטה החברה ממגדל אלקטרה ברחוב יגאל אלון בתל אביב לרחוב מנחם בגין בעיר, תמורת דמי פינוי שהוערכו ב-40 מיליון ש"ח מחברת גוגל ישראל.

ב-25 בינואר 2022, נפטר ראובן אדלר.

תחומי פעילות
------------

קבוצת אדלר-חומסקי מונה 14 חברות פעילות ומעסיקה כ-370 עובדים. בנוסף למשרד הפרסום הקבוצה כוללת סטודיו לעיצוב, משרד פרסום אינטראקטיבי, משרד פרסום מגזרי (רוסי, ערבי, חרדי), משרד פרסום לתקציבים קטנים, וכן חברת שיווק ישיר. בנוסף הקבוצה עוסקת בהשקעות בחברות הזנק, ייעוץ אסטרטגי וניהול משברים. בשנת 2007 מרבית ההכנסות נבעו מפרסום קלאסי - כ-81%, פרסום באינטרנט היווה 7% ופרסום מגזרי כ-7.5%.

בינואר 2022 מונה ערן אלדד למנכ"ל חברת INTERACTION המנהלת את הפעילות הדיגיטלית של לקוחות קבוצת אדלר חומסקי.

### בין הלקוחות

בין הלקוחות הגדולים של אדלר-חומסקי מצויים קבוצת בזק (בזק, בזק בינלאומי ופלאפון תקשורת), מפעל הפיס, פרוקטר אנד גמבל, בנק הפועלים, יפאורה-תבורי, וניופאן. אדלר-חומסקי הפיקו את קמפיין "דוד הכי טוב" של חברת הביטוח ישיר איי.די.איי. בגין קמפיין זה הוגשה תביעה כנגד החברה, בה נקבע כי משרד הפרסום העתיק את הדמות של "דוד הכי טוב", והפר זכויות יוצרים. משרד הפרסום נאלץ לשלם פיצויים של 400,000 ש"ח.

החברה שימשה כמשרד הייעוץ והפרסום של מפלגת קדימה, בפברואר 2008 הודיעה החברה לבורסה כי חתמה על הסכם בסך של כ-10 מיליון ש"ח לייעוץ אסטרטגי לבחירות המוניציפליות הצפויות להתקיים בנובמבר 2008, מספר ימים לאחר מכן ביטל אהוד אולמרט את ההסכם, לאחר שהתכחש לתביעת החברה לתשלום חוב בסכום דומה בגין ייעוץ למפלגה בימי אריאל שרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* קמפיינים של אדלר חומסקי & ורשבסקי
* ענת ביין-לובוביץ', ‏האתגר של אדלר-חומסקי במעבר לעולם החדש, באתר גלובס, 30 באוקטובר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  טלי ציפורי וענת ביין-לובוביץ', ‏אדלר-חומסקי הגישו הצעת רכש בפרמיה של 62% במטרה להימחק מהמסחר בבורסה, באתר גלובס, 10 ביולי 2008
2. ↑  אורן פרוינד, האקזיט של אדלר חומסקי: מתפנים ממגדל אלקטרה ב־40 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 24 במאי 2016
3. ↑  היועץ האסטרטגי ראובן אדלר הלך לעולמו בגיל 78, באתר www.maariv.co.il
4. ↑  [ מינוי חדש באדלר חומסקי: זה המנכ"ל החדש של INTERACTION
], באתר ICE
5. ↑  בן כספית, מעשה במפלגת קדימה, משרד אדלר חומסקי ו-10 מיליון שקל שנמחקו, באתר nrg‏, 13 ביוני 2008
לוגו החברה לפני המיזוג
**אוויאנקה אל סלבדור** (לשעבר: **TACA Airlines**) הוא השם המסחרי של קבוצת חמש חברות תעופה עצמאיות במרכז אמריקה. לחברה יעדים בדרום אמריקה, מרכזה וצפונה, וכן לאיים הקריבים.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 1931 על ידי לוול ירקס הניו זילנדי. כוונתו של ירקס הייתה להקים חברת תעופה בשם זה בכל אחת ממדינות אמריקה הלטינית, אך רק זו שהוקמה באל סלוודור שרדה. עד 1980 הייתה החברה באחזקה אמריקאית וההנהלה שלה הייתה בניו אורלינס, עד שבאותה שנה רכשה משפחה מאל סלוודור את כל מניות החברה והחזירה את משרדי ההנהלה לסן סלוודור.

בין 1989 ל-1995 החלה Taca במהלך לרכישת חברות תעופה מרכז אמריקאיות: "אוויאטקה" מגואטמלה, "לאקסה" מקוסטה ריקה ו"ניקה" מניקרגואה. בהמשך רכשה את מניותיהן של מספר חברות תעופה קטנות נוספות בהונדורס, ניקרגואה וקוסטה ריקה, וכן הקימה את חברת הבת "TACA פרו" בפרו.

בשנת 2009 התמזגה החברה עם החברה הקולומביאנית "אוויאנקה", כך שנוצרה ברית של 129 מטוסים שמשרתים יותר מ-100 יעדים באמריקה ובאירופה. המיזוג הושלם במאי 2013.

בשנת 2010 הכריזה ברית חברות התעופה "סטאר אלייאנס" כי קבוצת אוויאנקה-טאקה תהיה חברה מלאה בברית עד אמצע 2012.

צי המטוסים
----------

צי אוויאנקה נכון למאי 2013:| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| J | Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 9 | 2 | 12 | 108 | 120 |  |
| איירבוס A320-200 | 18 | 24 | 12 | 138 | 150 |  |
| איירבוס A320neo | — | 33 | טרם נקבע | המטוסים יעברו לחברת האם אוויאנקה |
| איירבוס A321-200 | 5 | — | 12 | 182 | 194 |  |
| אמבראר E-190 | 12 | 1 | 8 | 88 | 96 |  |
| סך הכול | 44 | 60 |  |  |

תאונות ותקריות
--------------

במהלך כל שנות פעילות החברה היו לה ארבע תאונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוויאנקה אל סלבדור

* אתר האינטרנט הרשמי של אוויאנקה אל סלבדור

* אתר האינטרנט הרשמי של אוויאנקה אל סלבדור

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7675038-3
* VIAF: 262615996
* WorldCat: lccn-n85154316

 |
**אוויה** (בצ'כית: **Avia**) היא חברה צ'כית שהחלה כחברה לייצור מטוסים ובהמשך עברה לייצור משאיות. החברה הוקמה בפראג בשנת 1919.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1919 על ידי מספר מהנדסים ויזמים. בשנת 1928 היא הפכה לחלק מסקודה. באותה תקופה הוקם מפעל גדול בפרבר של פראג. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 היא הפכה ליצרן המטוסים הגדול של המדינה. לאחר כיבוש צ'כוסלובקיה על ידי גרמניה הנאצית החברה החלה לייצר מטוסים ללופטוופה. לצורך כך למפעל הועברו תוכניות של "מסרשמיט Bf 109". לאחר סיום המלחמה ייצור נמשך תוך שינויים קטנים תחת דגם "אוויה S-199", שהיה המטוס הראשון של חיל האוויר. על בסיס תוכניות מטוס מסרשמיט Me 262 החל ייצור מטוס S-92 שסופק לחיל האוויר הצ'כי החל משנת 1948. בהמשך החברה קיבלה רישיון לייצור מטוסים שתוכננו בברית המועצות כמו "מיג-15" (נבנו מעל ל-3,000 מטוסים), "איליושין Il-10" ו-"איליושין Il-14". בשנת 1960 הוחלט להפסיק ייצור מטוסים ולעבור הסבה לייצור משאיות.

בשנת 1961 החל ייצור משאית מדגם Praga V3S. ייצור דגם זה נמשך עד לשנת 1988. בשנת 1968 החל ייצור דגמי משאיות על בסיס רנו שקיבלו שמות Avia A30 ו-Avia A15. הייצור הגיע לרמה של 17 אלף משאיות בשנה. במרוצת השנים על בסיס דגמים אלו תוכננו ועברו לייצור דגמים נוספים.

בשנות ה-90 הוחלט להפריט את החברה והכוונה הייתה להגיע להבנות עם חברת רנו. בסופו של דבר חברת "דייהו" הדרום קוריאנית רכשה מעל ל-50% ממניות החברה. בשנת 1997 סדרת A עברה שדרוג בפעם האחרונה. הייצור הופסק בשנת 2000 לאחר ייצור של כ-250 אלף משאיות.

בשנת 1999 לאור בעיות כלכליות של חברת "דייהו", חברת "אוויה" הפכה לעצמאית וסיימה את תכנון סדרה D החדשה תוך שימוש במנוע הדרום קוריאני. בשנת 2004 החברה נכנסה לקשיים וחלק של "דייהו" נרכש על ידי משקיעים צ'כים. ייצור של מנועים דרום-קוריאנים הופסק וסדרת D צוידה במנוע מתקדם אחר. בשנת 2006 רוב המניות נמכרו לחברה Ashok Leyland מהודו. החברה הגדילה את הייצור והצליחה להשיג נתח משמעותי של השוק במספר מדינות. למרות ההצלחות בשנת 2013 Ashok החליטו להעביר את הייצור להודו.

בשנת 2016 קבוצת משקיעים מאוסטרבה רכשו את החברה. הפעילות במפעל היסטורי של החברה ליד פראג לא חודשה ובמקומו הוקם מפעל באזור פרדוביצה. בשנת 2017 חודש ייצור של סדרת D עם כוונות להגיע לייצור של עד 400 יחידות בשנה.

תמונות
------

* A15 כרכב משטרהA15 כרכב משטרה
* A20 כרכב מכבי אשA20 כרכב מכבי אש
* A31A31
* D75D75
* AVIA S-199AVIA S-199

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוויה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוויה
* אוויה, ברשת החברתית פייסבוק

* אוויה, ברשת החברתית אינסטגרם
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**אוֹרְבָנִיקָה** (**URBANICA**) הוא מותג אופנה ישראלי בבעלות חברת "פאלו ריטייל בע"מ" לייצור ושיווק של פריטי לבוש. המותג שייך לקבוצת הודיס.

מאפיינים
--------

אורבניקה הוא מותג של אופנה ישראלית אשר מיועדת לכלל האוכלוסייה. הרשת מבוססת על הקונספט של One Stop Shop (אנ'), כלומר חנות גדולה במיוחד המציעה מגוון רחב של פריטי לבוש. הרשת משווקת מוצרי אופנה במחירים הנחשבים לנוחים. הרשת מציעה קולקציית פריטי אופנה לכל המשפחה: נשים, גברים, ילדים, קז'ואל, בגדי ערב, בגדי ספורט, הלבשה תחתונה, נעליים, אביזרי אופנה וקוסמטיקה. עיצוב חנויות הרשת הוא צבעוני וכולל שימוש במסכי לד בגודל 30 מ"ר, לצד מסכי לד נוספים הפזורים ברחבי הסניף, בהם מוקרנים קטעי וידאו ארט שבוימו עבור הרשת על ידי סטודיו אינסייט.

הפרזנטורית של המותג היא בר רפאלי, והיא גם שותפה בבעלות עליו. רפאלי אף השתתפה בהשקת החנות הראשונה של הרשת בקניון G (מתחם סינמה סיטי ראשון לציון, ובזכות כך כ-10,000 אנשים הגיעו לאירוע. סניף זה, המשתרע על פני 2,400 מ"ר, היה חנות האופנה הגדולה בישראל. בשנת 2017 פתחה הרשת סניף בבילו סנטר אשר שטחו אף גדול יותר ועומד על 2,700 מ"ר.

לרשת 19 סניפים ברחבי הארץ נכון ליולי 2022.

לאורך השנים ידוענים רבים שימשו כפרזנטורים של המותג "אורבניקה", כשהבולטת שבהם היא בר רפאלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אורבניקה
* אורבניקה, ברשת החברתית פייסבוק

* אורבניקה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקנון אתר אורבניקה, באתר אורבניקה
2. 1 2  איתי יעקב, הבעלים של רשת אורבניקה: "ג'ינס ב-39 שקל זו לא סיסמה, אלא הבטחה", באתר Xnet‏, 11 במרץ 2015
3. ↑  איתי יעקב, יד ראשונה מבר רפאלי: השקה חגיגית לרשת אורבניקה הזולה, באתר Xnet‏, 18 במאי 2015
4. ↑  אתר למנויים בלבד עדי דברת-מזריץ, בר רפאלי הביאה 10,000 איש לפתיחה של חנות האופנה אורבניקה, באתר TheMarker‏, 27 במאי 2015
5. ↑  כתבי אייס, רשת האופנה אורבניקה פותחת סניף בעופר בילו סנטר אאוטלט, באתר אייס, 25 ביוני 2017
**אורלה איירליינס** (בליטאית: **Aurela airlines**) הייתה חברת תעופה שהפעילה טיסות צ'רטר מנמל התעופה הראשי בווילנה בווילנה שבליטא.
החברה הפעילה טיסות לכ-53 יעדים באירופה, באסיה ובאפריקה.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה בשנת 1996 והחלה לפעול בשנה זו בשימוש מטוסי טופולב Tu-134. באותה שנה רכשה החברה מטוס נוסף בעל תצורת VIP, דגם TU-134A עבור טיסות שכר. בשנת 2001 נרכש מטוס עם שמונה מושבים, Hawker HS-125 -700, לטיסות VIP. ביקוש נוסף בשוק לטיסות שכר איפשר לחברה ליטול הלוואה ולרכוש YAK-42 D חדש וחסכוני יותר המכיל 120 מושבים. בשנת 2003 עם עלייה במספר טיסות השכר, שכרה החברה YAK-42D נוסף. בשנת 2004 הוחלף YAK-42D אחד, במטוס בואינג 737-300 מתקדם יותר ובנפח גבוה יותר. הטיסה הראשונה של מטוס זה בוצעה במקביל להצטרפותה של ליטא לאיחוד האירופי. אורלה הטיסה גם את ולדאס אדמקוס, נשיא ליטא. בשנים 2004–2005 הנשיא הוטס לקייב במהלך המהפכה הכתומה וכדי להשתתף בהלווייתו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני. ב-2005 ברגע שהאיחוד האירופי הידק את עמדתו בכל הנוגע לשימוש במטוסים רוסיים, החברה עדכנה את הצי שלה על ידי רכישת מטוסים מתוצרת מערבית. בחודש דצמבר, עם פקיעת הסכם השכירות, הוחזרו למשכיר יתרת מטוסי ה-YAK-42D. ביולי 2006 הושכר בואינג 737-300 שני. בדצמבר רכשו בעלי המניות של החברה מטוס חדש עם תשעה מושבים, Hawker 850XP לטיסות שכר VIP. באותה שנה הלקוח המרכזי של טיסות שכר הפך לחברת הנסיעות של נובאטוראס (Novaturas Travel Company). באביב 2009 הודיעה אורלה על תוכניות להרחיב את צי המטוסים שלה על ידי רכישת בואינג 767-200. אורלה חתמה על חוזה לשלוש שנים עם חברת התעופה תומאס קוק (Thomas Cook airlines), לספק להן מטוסי בואינג 757-200 לחודשי הקיץ בבסיסיה בבריטניה, וכמו כן סיפקה שירות שכר לחברת *Small Planet Airlines* אשר טסה לאיים סאמוס ולימנוס. בשנת 2012, Aurela החלה להפעיל מספר קווים עבור מונארך קווי תעופה (Monarch Airlines) משום שמונארך פתחה קווים חדשים אף על פי שלא היה לה צי מטוסים מספיק. מונרך הפסיקה את השותפות שלה עם Aurela בספטמבר 2012 עקב עיכובים נרחבים, תלונות לקוחות ומטוס Aurela שהחליק מהמסלול בנמל התעופה של ברמינגהאם. ב-18 בפברואר 2013, התקבלה ההחלטה על ידי CAA הליטאית להשעות את רישיונה של Aurela.

שירותים
-------

פעילויות הליבה של החברה היו:

**טיסות שכר סדירות** - אחת הפעילויות התפעוליות המרכזיות של אורלה הייתה השכרת מטוסיה לסוכנויות נסיעות עבור טיסות לאתרי נופש שונים באירופה, אסיה ואפריקה

**טיסות שכר בודדות** - אורלה ארגנה טיסות שכר בודדות או מה שנקרא טיסות שכר בלעדיות.

**חכירת - ACMI** - אורלה סיפקה למטוסים את כל התחזוקה והצוות כולל מהנדסים לשוכר. בשנת 2006 היה לאורלה שיתוף פעולה מוצלח עם אסטוניה אייר. אחד מהמטוסים הוחכר לחברה האסטונית לשלושה וחצי חודשים. חברות תעופה כמו airBaltic, Small Planet Airlines ו- Star1 Airlines שכרו גם הן את השירות, בעת הצורך.

**טיסות VIP** - אורלה הייתה חברת התעופה היחידה בליטא שהפעילה קטגוריה מסחרית, מטוסים בדרגת VIP.

צי המטוסים
----------

לאורלה היו סוגי מטוסים שונים, כולל:

* 1 הוקר 850XP
* 1 הוקר 900XP
* 2 בואינג 757-200
* 1 Tupolev Tu-134
* 2 Yakovlev Yak-42D
* 1 British Aerospace BAe 125
* 2 בואינג 737

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורלה איירליינס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אורלה איירליינס

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lithuanian charter carrier Aurela stops flights, en.15min.lt (באנגלית)
**אטלנטיק איירווייז** (באנגלית: **Atlantic Airways**) היא חברת תעופה שמרכזה בנמל התעופה ואוגר באיי פארו, והיא חברת הדגל של טריטוריה זו. החברה מקיימת טיסות למספר יעדים בסקנדינביה, בבריטניה ובאיסלנד, וכן טיסות פנים ברחבי איי פארו המתבצעות במסוק. בנוסף מפעילה החברה טיסות שכר וכן את קו הטיסה בין נמל התעופה רייקיאוויק לנמל התעופה נרסארסואק שבגרינלנד בשותפות קוד עם חברת פליגפיילג איסלנדס.

תולדות החברה
------------

בשנות ה-80 הועלה הרעיון להקים חברת תעופה מקומית, אשר תתמודד על הפעלת הקו בין נמל התעופה ואוגר לנמל התעופה הבינלאומי קופנהגן-קסטרופ, שנשלט עד אותה עת על ידי חברת מארסק אייר הדנית. אטלנטיק איירווייז נוסדה בנובמבר 1987 ובשלב מוקדם למדי השתלטה ממשלת איי פארו על החברה, והקימה עבורה מתקן תחזוקה בנמל התעופה ואוגר. החברה בחרה לרכוש מטוסי BAe-146 המותאמים לנחיתה ולהמראה במסלולים קצרים יחסית, שכן אורכו של מסלול ההמראה בוואוגר הוא 1,250 מטר בלבד. החברה החלה בשירות סדיר לקופנהגן ב-28 במרץ 1988. שירות המסוקים הפנימי ברחבי איי פארו הופקד באחריותה של אטלנטיק איירווייז בשנת 1994, אך רק מסוק אחד מבין השלושה שברשותה מופעל לשם כך, בעוד ששני האחרים מיועדים למשימות חיפוש והצלה. ב-1995 החלה החברה לטוס לנמל התעופה רייקיאוויק והחל ב-1997 החלה לשרת יעדים נוספים בדנמרק, נורווגיה ובבריטניה.

ב-10 באוקטובר 2006 עלה מטוס BAe-146-200 של החברה באש, לאחר שהחליק מהמסלול בנמל התעופה בעיר סטורד בנורווגיה מיד לאחר נחיתה. במטוס שהיה בטיסה RC670 היו 16 בני אדם, וארבעה מהם מצאו את מותם באירוע.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 2 | — | 144 | 144 |  |
| איירבוס A320-200 | 1 | — | 168 | 168 |  |
| איירבוס A320neo | — | 1 | 174 | 174 |  |
| סך הכול | 3 | 1 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטלנטיק איירווייז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אטלנטיק איירווייז
* אטלנטיק איירווייז, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של אטלנטיק איירוויז, באתר airfleets.net (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1196231044
* VIAF: 3146157040167567040009
* WorldCat: viaf-3146157040167567040009

 |
איירבוס A320 של החברה ממריא מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה
איירבוס A321 של החברה
**אטלס גלובל** (**AtlasGlobal**; עד 30 במרץ 2015: **Atlasjet**) הייתה חברת תעופה טורקית, שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה איסטנבול, טורקיה. החברה הפעילה טיסות סדירות ל-58 יעדים בטורקיה, אירופה, קזחסטן ואיחוד האמירויות הערביות; והיה לה הסכם שותפות קוד עם אל על. בחברה הועסקו 730 עובדים.
ב-26 בנובמבר 2019 הודיעה החברה על השעיית הפעילות שלה והפסקה של כל טיסותיה עד ל-27 בדצמבר, נכון ל־12 בפברואר 2020 הודיעה החברה על הליך פשיטת רגל והפסיקה את כל טיסותיה.

תולדות החברה
------------

חברת התעופה הוקמה ב-14 במרץ 2001 והחלה לפעול ב-1 ביוני 2001. בעבר נקראה החברה בשם אטלס ג'ט אינטרנשיונל איירליינס, שם אשר הוענק לה על ידי החברה שהחזיקה ברוב מניות החברה - אוג'ר אחזקות. בשנת 2004 רכשה חברת ETS 45% ממניות החברה, ו-45% נוספים בשנת 2006, והייתה לבעלים ב-90% ממנה.

ב-12 בפברואר 2020 לאחר מאמץ כושל לשפר את מצבה הפיננסי באמצעות קיצוץ תקציב והפסקת פעילות זמנית הודיעה החברה על פשיטת רגל וחדלה מלפעול.

פעילות החברה בישראל
-------------------

החברה הפעילה בעבר בחודשי הקיץ ובעונות הנסיעות טיסות שכר מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה ומנמל התעופה הבינלאומי בדלאמן לנמל התעופה בן-גוריון ובחזרה. הטיסות בוצעו במטוסי איירבוס A321.

החל מ-31 באוקטובר 2017 ועד לקריסתה הפעילה החברה ארבע טיסות שבועיות סדירות מנמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה איסטנבול, הטיסות בוצעו במטוסי איירבוס A321 ובמטוסי איירבוס A330-200.

החברה הפעילה 16 טיסות שבועיות בקו תל אביב-איסטנבול, ו-4 טיסות שבועיות בקו תל אביב-בודרום, ו-7 טיסות שבועיות בקו תל אביב - אנטליה. הטיסות התבצעו בכל אחד ממטוסי החברה.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 1 | — | 8 | 126 | 134 |  |
| איירבוס A320-200 | 3 | — | 8 | 156 | 164 |  |
| איירבוס A321-200 | 13 | — | 12 | 192 | 204 |  |
| — | 216 | 216 |
| איירבוס A330-200 | 1 | — | — | 325 | 325 |  |
| סה"כ | 18 | — |  |  |  |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטלס גלובל** בוויקישיתוף
* אטלס גלובל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מדיה וקבצים בנושא אטלס ג'ט באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  AtlasGlobal השעתה את כל טיסותיה עד ה-21 בדצמבר, באתר Passportnews, ‏26 בנובמבר 2019
3. ↑  אטלס גלובל הכריזה על פשיטת רגל והפסיקה את כל טיסותיה, באתר Passportnews, ‏12 בפברואר 2020
4. ↑  פרטי צי המטוסים של אטלס גלובל, באתר airfleets.net (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**איה תעופה** (נוסדה בשנת 2005) היא חברת תעופה מסחרית ישראלית, ובית ספר לטיסה AyA-Aviators, בעלת רישיון הפעלה מבצעי רשות התעופה האזרחית, המתמחה בין השאר בצילומי אוויר, מיפוי, מדידה, ניסויי טיסה לתעשיות ביטחוניות ובטיסות לאנשי עסקים. החברה פועלת משדה התעופה הרצליה ומנמל התעופה בן-גוריון. החברה גם ידועה כחברה האזרחית ממנה יצאו מירב הטייסים האזרחיים אשר החלו לעבוד בחברות התעופה הגדולות כגון אל על, ארקיע, ישראייר וק.א.ל. ההערכה היא, כי כיום מועסקים בחברות אלה מעל ל-50 טייסים אשר צמחו ב**איה תעופה**.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה על ידי הילה דגן ואסף יהלום בשנת 2005, על רקע חוסר במטוסים המסוגלים לביצוע טיסות מיפוי מיוחדות עבור גורמים ממשלתיים, ושמסוגלים לשאת פלטפורמות צילום מורכבות. בשנים הראשונות הפעילה החברה את המצלמה של המרכז למיפוי ישראל ושל גופים נוספים באמצעות מטוסיה. לצורך כך הותקנו במטוסי החברה חורים מיוחדים בבטן המטוסים בקוטר של עד 60 ס"מ, על מנת לבצע צילומים אנכיים לצרכים שונים, למפות, ולאורטופוטו.

בשנת 2011 קיבלה החברה רישיון הפעלה עצמאי, ומאז התפתחה לטיסות נוספות ולשווקים חדשים, טיסות פרטיות וטיסות ליעדים קרובים בארץ ולחו"ל כמוניות אוויר, שבהן מוזמן המטוס בדומה להזמנת מונית ספיישל.

איה תעופה מפעילה קווי טיסה לקפריסין ולאיי יוון ולחלק ממדינות ערב, וקו למנחת עין יהב. החברה מציעה בין השאר גם מטוסים קלים להשכרה.

איה תעופה בעלת רישיון לניהול בית ספר לטיסה, אשר הוקם עם ידי נתנאל פרץ ובו מסמיכה מאות טייסים לסוגי הסמכות ורישיונות שונים תחת המותג AyA-Aviators.

בנוסף מעניקה החברה שירותי הטסה בתחומים המשיקים באופיים לתחומי הפעילות העיקרית: נשיאת מצלמות החברה הממשלתית למיפוי; השכרת מטוסים לחברות ביטחוניות לטובת פיתוחי מוצר וניסוי טיסה; סוכני טיסות בטיסות פנים ארציות.
בנוסף, הקימה החברה בשנת 2019 תחום נפרד תחת רישיון הפעלה ספציפי אווירונים קלים למיפוי לחקלאות, ממנחת ראשון לציון, רישיון הפעלה זה הוקם על ידי פרץ נתנאל.

החברה פועלת משדה התעופה הרצליה ומנתב"ג.

בחברה מועסקים שמונה אנשי מנהלה ו-24 טייסים[דרוש מקור].

הנהלת החברה
-----------

החברה נמצאת בבעלות ובניהול עו"ד נתנאל (נתי) פרץ, המשמש כמנכ"ל ואשר משמש גם כיו"ר אגודת התעופה הכללית בישראל, ובעבר שימש כמנכ״ל בלשכת עורכי הדין בישראל; אסף יהלום, המשמש סמנכ"ל החברה וכקברניט בארקיע ודוד איזנברג, שלושתם טייסים מסחריים.

צי המטוסים
----------

| מטוס | מהירות שיוט |
| --- | --- |
| ססנה טורבו 207 - בעל 8 מושבים המשמש לניסויי טיסה מיוחדים ומיפוי | מהירות שיוט 145 קשרים בגובה 10,000 רגל |
| ארבעה מטוסי לימוד טיסה וצילום אוויר מסוג ססנה p 172 - בעלי 4 מושבים | מהירות שיוט 120 קשרים בגובה 10,000 רגל |
| מטוס לימוד טיסה וצילום אוויר מסוג ססנה 172 XP - בעל 4 מושבים | מהירות שיוט 120 קשרים בגובה 10,000 רגל |

את הססנה 207 רכשה החברה בשנת 2013.

### מטוסי העבר

סופר צ'יפטיין PA31 - דו מנועי, בעל 10 מושבים, מהירות שיוט 180 קשרים בגובה 26,000 רגל. נרכש בשנת 2015, מהזמרת קיילי מינוג.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של איה תעופה
* אתר בית הספר לתעופה
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ליברדה פז** (באנגלית: Librada Paz) היא אקטיביסטית מקסיקנית - אמריקאית שפעלה בעיקר עבור זכויות חקלאים, ובעיקר חקלאים ממוצא היספני. בעקבות פועלה בשיתוף עם ה R.M.M זכתה בפרס רוברט פ. קנדי לזכויות אדם לשנת 2012.

ההגירה לארצות הברית והעבודה כחקלאית
-----------------------------------

פז נולדה בעיירה קטנה וענייה במחוז ואחאקה שבמקסיקו. בגיל 15 היא ואחותה חצו את הגבול אל ארצות הברית בתקווה לחיים טובים ומלאי הזדמנויות. הן עברו גזענות, שנאת זרים ומחסום שפתי, ומפאת חוסר ההזדמנויות זוג האחיות הצטרפו לאחיהן ועבדו כקוטפי עגבניות במדינת אוהיו.

העבודה הייתה קשה ומפרכת, עם שעות ארוכות של עמידה כפופה בשמש בשדות, ללא תנאי מחיה בסיסיים וזכויות עובדים. פז נאלצה לישון על הרצפה בחדר קטן עם עוד עשרה אנשים, שם התעללו בה פיזית ומינית. היא ואחיה נאלצו לעבור ממקום למקום בארצות הברית: מקטיף עגבניות באוהיו למטעי תפוחים בניו יורק, ומשם לפרדסי תפוזים בפלורידה.

רכישת השכלה ותחילת עבודתה כאקטיביסטית
-------------------------------------

לאחר שלוש שנים של עבודה בשדות, פז עברה לברוקפורט, ניו יורק והתחילה ללמוד בתיכון. באותו זמן לקחה שיעורים בקולג' הקהילתי של מונרו, ואז עברה ללמוד באונ' RIT, שם בשנת 1998 סיימה תואר ראשון בהנדסה מכנית. במקביל היא המשיכה לעבוד בשדות כדי לממן את לימודיה, וקבלה אזרחות אמריקאית ב־1998.

בזמן הפנוי המועט שהיה לה העלתה מודעות לתנאי העבודה המחפירים של החקלאים בארצות הברית, בעקר באמצעות הפגנות. כך פגשה את ריצ'רד וויט, המנהל בפועל של ארגון המהגרים הכפריים (RMM) שאיתו המשיכה לעבוד גם בעתיד.

המשך עבודתה כאקטיביסטית
-----------------------

בזכות הבנתה העמוקה של סבלם של החלקאים הזרים, ליברדה פז הפכה לאוזן הקשבת והמגשרת בין אותם עובדים למחוקקים וארגוני אקטיביזם אמריקאים שיכולים לסייע למטרתם. בעזרת ארגון RMM היא הפגינה בעד זכויות והגנות משפטיות בעד אותם עובדים הנתונים לניצול בגלל מעמדם הנמוך כמהגרים ובגלל משבר השפה שלהם.

בשנת 2012 פז והRMM זכו יחדיו בפרס רוברט פ. קנדי לפעילי זכויות אדם על פועלם עבור זכויות החקלאים, ופז זכורה כאחת מהאנשים המשמעותיים ביותר בתהליך בקבלת הזכויות של אותם העובדים. בשנה שלאחר מכן, ממשלת מדינת ניו יורק כמעט העבירה את הצעת החוק לנהגי עבודה הוגנים, שהייתה עוצרת את האפליה נגד עובדי חקלאות ונותנת להם מגוון זכויות בעבודה וזכויות משפטיות, אך החוק לא הועבר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Librada Paz' Acceptance Speech*, נבדק ב-2023-11-26
2. ↑  Juan Gonzalez, The amazing journey of Librada Paz: She came to U.S. via scary desert trek, got degree & citizenship and wins RFK award for aiding farm workers, New York Daily News, ‏2012-07-04 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  From farmworker to advocate, RIT (באנגלית)
4. ↑  Librada Paz | RFK Human Rights, ROBERT F. KENNEDY HUMAN RIGHTS (באנגלית)
**קול וויז'ן** בע"מ (מאנגלית: **Cool vision**) היא חברה פרטית בבעלותו של מולי ליטבק, אשר הוקמה על ידו בשנת 1994. החברה שוכנת בתל אביב ועוסקת בין היתר בפיתוח פלטפורמות וידאו למפגשים וירטואליים על גבי רשת האינטרנט.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
החברה נוסדה בשנת 1994 בשם "**נטמץ**" ועסקה בתחילתה בהפעלת אתרי היכרויות. בשנת 1999 החברה נכנסה לעסקי הפורנוגרפיה המקוונת.
בספטמבר 2002 החברה החלה לפתח מוצרי וידאו צ'ט מבוססי תשלום המוטמעים באתרי פורנו מצלמה. בנובמבר 2002 הוחלף שם החברה לשמה הנוכחי. 

הפעלת אתרי הפורנוגרפיה נעשית באמצעות החברה הקפריסאית "סובוניטו השקעות". אתרים אלה פועלים על גבי שרתים שנמצאים מחוץ לישראל, והגישה אליהם חסומה לבעלי כתובות IP ישראליות.

בשנת 2014 נחשף בתוכנית התחקירים "עובדה" כי החברה עומדת מאחורי הפעלתו של אתר imlive, שמטרתו היא מפגשי סקס וירטואליים ווידאו צ'ט בתשלום בין גולשים למשתתפי האתר. בנוסף, נחשפו השיטות לגיוס משתתפי שיחות הווידאו, וכן תנאי עבודתן והתשלום אשר הגיע להן מהגולשים והמשתתפים באתר.

כיום החברה מוחזקת במלואה על ידי מייסדה מולי ליטבק ומעסיקה כ-140 עובדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קול וויז'ן
* נועם בר, סקס, מניות ווידאו-צ'ט: אימפריית הפורנו מתל אביב, קולוויז'ן, מחפשת בורסה להנפיק בה, באתר TheMarker‏, 15 בספטמבר 2009
* איתי רום, ‏מולי ליטבק: פטרון של פיסול בזכוכית או איל הון של אתרי סקס?, באתר גלובס, 25 בדצמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  CoolVision - About Us, www.coolvision.com (ארכיון)
2. ↑  אסף גלעד, חשיפה: אימפריית פורנו במגדל המוזיאון, באתר ynet, 12 במרץ 2009
3. ↑  תחקיר "עובדה": הקשר הישראלי של תעשיית הווידאו-צ'טים האירוטיים, ‏2014-01-16
**קנאטבק איסאייב** (בקירגיזית: **Канатбек Кедейканович Исаев**; נולד ב-7 בפברואר 1975, בכפר קלינובקה (כיום קושוי), אזור צ'וי, הרפובליקה הקירגיזית, ברית המועצות) הוא פוליטיקאי קירגיזי, מאז 13 באוקטובר 2020 מכהן כיושב ראש המועצה העליונה, הפרלמנט הקירגיזי והוא מנהיג המפלגה הפוליטית "קירגיזסטן". במשך מספר שעות ב-15 באוקטובר הוא שימש כנשיא הרפובליקה הקירגיזית עד שהעביר את המושכות לראש הממשלה סאדיר ג'פארוב.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1996 סיים את לימודיו בפקולטה לחשבונאות ומסחר באוניברסיטה הלאומית הקירגיזית על שם באלאסאגין בעל תואר בכלכלה. בשנת 2008—2010, שימש כראש עיריית טוקמק.

בשנת 2010 הוא נבחר לחבר פרלמנט. מדצמבר 2010 עד יוני 2012 הוא עמד בראש הסיעה הפרלמנטרית הרפובליקנית. גם בשנים 2010–2012. היה יו"ר הקואליציה הראשונה אי פעם של מפלגת הרוב הפרלמנטרי "אחדות ופיתוח" ותנועת "בירימדיק" (אחדות). בשנים 2013—2015 היה מושל מחוז צ'וי.

ב-9 ביולי 2015 בקונגרס השלישי של המפלגה הפוליטית "קירגיזסטן" נבחר למנהיגה. בבחירות לפרלמנט ב-4 באוקטובר 2015, מפלגת "קירגיזסטן" תפסה בביטחון את המקום השלישי. בשנים 2015—2016 היה מנהיג מפלגת "קירגיזסטן". ב-14 בספטמבר 2016 נבחר ליו"ר הקואליציה. וב-22 בספטמבר 2019, בקונגרס השישי של המפלגה, הוא נבחר מחדש למנהיגה (לקדנציה שנייה, עד 2023).

|  |  |
| --- | --- |
|  |  ראו גם – **המחאות בקירגיזסטן (2020)** |

ב-13 באוקטובר 2020, לאחר הפגנות עממיות נרחבות, הוא נבחר ליושב ראש המועצה העליונה (הפרלמנט). ב-15 באוקטובר 2020 הוא הפך לנשיא בפועל של הרפובליקה הקירגיזית. שעות ספורות לאחר שהועברו לידיו הסמכויות המוטלות על ידי החוקה, הוא סירב למלא את התפקיד וסמכויות הנשיא הועברו לידי ראש ממשלת קירגיזסטן סאדיר ג'פארוב.

חיים אישיים
-----------

נשוי, אב לחמישה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קנאטבק איסאייב, באתר הרשמי של המועצה העליונה
* קנאטבק איסאייב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "В Киргизии создана коалиция парламентского большинства "Единство"" (ברוסית). Regnum. נבדק ב-2019-11-21.
2. ↑  "Партия "Кыргызстан" выбрала своего председателя". Вечерний Бишкек. נבדק ב-2019-11-21.
3. ↑  Гулиза Чудубаева (2016-09-14). "Канат Исаев избран главой коалиции парламентского большинства" (ברוסית). K-News. נבדק ב-2019-11-21.
4. ↑  Баракелде. "Канат Исаев повторно избран лидером партии «Кыргызстан» » Политика » Gezitter.org - Чтобы понимали..." www.gezitter.org. נבדק ב-2019-11-21.
5. ↑  Парламент Кыргызстана избрал новым спикером депутата Каната Исаева
6. ↑  Айгуль КУВАТОВА (2020-10-15). "Спикер Канат Исаев отказался от полномочий и. о. президента". *24.kg* (ברוסית). נבדק ב-2020-10-15.
**ארטם אדוארדוביץ' נוביקוב** (בקירגיזית: **Артём Эдуардович Новиков**; נולד ב-13 בינואר 1987) הוא מדינאי קירגיזי ממוצא רוסי המכהן כראש הממשלה בפועל מאז 14 בנובמבר 2020, במקומו של סאדיר ג'פארוב שהתמודד בבחירות לנשיאות בינואר 2021.

ראשית חייו
----------

הוא נולד ב-13 בינואר 1987 בעיר פרונזה, בירת הרפובליקה הקירגיזית. בשנת 2007 סיים תואר בכלכלה במכון המכני של לנינגרד (כיום האוניברסיטה הטכנית הממלכתית הבלטית).

קריירה
------

לאחר התפרקות ברית המועצות חי ברוסיה. לאחר שחזר לקירגיזסטן בשנת 2008, היה מתמחה ומתרגם במחלקה למדיניות השקעות במשרד לפיתוח כלכלי וסחר ברפובליקה הקירגיזית ואז הוא הפך למומחה הראשי של המחלקה למדיניות השקעות במשרד לפיתוח כלכלי וסחר.

בשנים 2011–2012 היה נוביקוב יועצו של ראש הממשלה אומורבק בבאנוב ובשנים 2014–2015 היה יועצו של ראש הממשלה דז'ומארט אוטורבייב. במאי 2017 הוא מונה לראש המחלקה לניתוח פיננסי וכלכלי ופיקוח על פיתוח בלשכת נשיא הרפובליקה הקירגיזית.

בשנים 2017–2018 כיהן נוביקוב כשר הכלכלה ובינואר 2020 מונה ליועצו של ראש הממשלה מוחמדקאלי אבילגזייב, אז יועצו של קובאטבק בורונוב, שהחליף אותו. ב-14 באוקטובר הוא מונה לסגן ראש הממשלה הראשון וכיהן כחלק מהממשלה הזמנית שהוקמה לאחר ההפגנות באותו חודש. לאחר השעיית סמכויותיו הרשמיות של ראש הממשלה סאדיר ג'אפרוב ב-14 בנובמבר 2020, בשל השתתפותו בבחירות לנשיאות שתוכננו בינואר 2021, הפך נוביקוב לממלא מקום ראש הממשלה של קירגיזסטן.

חיים אישיים
-----------

הוא רוסי אתני והרוסי האתני החמישי שכיהן כראש ממשלה בקירגיזסטן. בפברואר 2018 הקצתה הממשלה לנוביקוב 36,000 סומים לקורס בן שלושה חודשים בשפה הקירגיזית. נוביקוב עצמו הצהיר כי מכיוון שרוסית היא שפה ממלכתית רשמית, אין לו שום סיבה ללמוד קירגיזית. בנוסף לרוסית, הוא דובר אנגלית וגרמנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ממשלת קירגיזסטן
* הפרלמנט של קירגיזסטן

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Artem Novikov became acting Prime Minister of Kyrgyzstan". 15 בנובמבר 2020. נבדק ב-15 בנובמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Nazir Aliyev Tayfur (15 בנובמבר 2020). "Kyrgyz premier resigns, becomes presidential candidate". נבדק ב-15 בנובמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Артем Новиков начнет учить кыргызский язык. Государство выделило средства
4. ↑
5. ↑
**קופה איירליינס קולומביה** (בספרדית: **Copa Airlines Colombia**; נקראה במקור **Aero República** - **אארו רפובליקה**), היא חברת תעופה קולומביאנית, השנייה בגודלה בקולומביה בתנועת נוסעים בינלאומית (אחרי אוויאנקה) והשלישית בגודלה בתנועת נוסעים פנימית. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי אל דוראדו שבבוגוטה.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה ב-23 בנובמבר 1992 בשם **אארו רפובליקה** והתחילה את פעולתה ביוני 1993 במטוסי בואינג 727, עם טיסות מבוגוטה לסן אנדרס, סנטה מרתה, קרטחנה וקאלי. בשנת 1995 החלה להפעיל טיסות בינלאומיות לארובה וקובה.

במאי 1997 רשויות התעופה של קולומביה הפסיקו את פעולות החברה בטענה שהיא לא עומדת תחת נוהלי הבטיחות הנדרשים. הדבר גרם להפסקת הטיסות לשבועיים עד שתוקנו הדרישות.

באפריל 2006 רכשה חברת התעופה של פנמה, קופה איירליינס, את החברה. ב-6 באוקטובר 2010 הכריזה החברה על החלפת שמה ל**קופה איירליינס קולומביה**, כדי לאחד את פעולותיה עם חברת האם קופה איירליינס.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2019:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| J | Y | סה"כ |
| בואינג 737-700 | 3 | — | 12 | 112 | 124 |  |
| אמבראר E-190 | 2 | — | 10 | 84 | 94 |  |
| 12 | 88 | 100 |
| סה"כ | 5 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קופה איירליינס קולומביה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קופה איירליינס קולומביה

הערות שוליים
------------

1. ↑  קופה הן ראשי התיבות של Compañía Panameña de Aviación.
2. ↑  Aero República Ahora es Copa Airlines Colombia, באתר חברת קופה איירליינס
3. ↑  פרטי צי המטוסים של קופה איירליינס קולומביה, באתר airfleets.net (באנגלית)
**טופ רמדור מערכות ומחשבים (1990) בע"מ** (Top Group) היא חברת תוכנה ישראלית המתמחה בפיתוח ושיווק פתרונות תוכנה בעולמות תוכן לניהול פרויקטים ורכש הנדסי, ניהול משימות מכל תהליך ארגוני, ניהול חווית לקוח באמצעות מערכת סקרים ומשובים, ניהול ביצועים וגיוס עובדים, פתרונות בעולמות ה-BI וה GRC, מומחיות ביישום והטמעת SAP B1, NetSuite, Agile PLM. טופ מערכות ומחשבים היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בעלי השליטה בחברה הם אנשי העסקים גלעד הר-עוז ושמוליק מילנר.

אודות החברה
-----------

מערכות החברה משמשות בעיקר ככלי לניהול ארגוני אפקטיבי ומאפשרות ניהול משותף, בקרה, מעקב, תקשורת מקוונת ושיתוף מידע. מערכות החברות הן גם מערכות ענן המאפשרות ניהול בו זמנית של מאות פרויקטים ואלפי משתמשים בפריסה גאוגרפית רחבה, תוך שיתוף מידע בין קבוצות עבודה וסנכרון מלא.

### רכישות

תחת קבוצת טופ, לצד טופ רמדור, קיימת חברת טופ סולושינס אשר עוסקת בפיתוח ושיווק מוצרים העוסקים בניהול משימות וסקרים GRC, גיוס והערכות ביצועים.
במהלך שנת 2011 רכשה החברה את חברת ERD שפיתחה מערכת הכוללת ERP לניהול הנדסי בחברות יזמיות וקבלניות. בעקבות הרכישה, החלה טופ רמדור להוביל פרויקטים מובסים ERP לניהול פרויקטים הנדסיים. במהלך 10 שנים רכשה הקבוצה עוד 12 חברות ופעילויות.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1990 והחלה לפתח מערכות ממוחשבות לניהול מכרזים. לאחר מכן, בשנת 1995 התקדמה החברה לפיתוח תוכנות שיעודן הוא ניהול תקציב הנדסי לשימושן של חברות המתמחות בהקמת פרויקטים הנדסיים רחבים. בשנת 2008 העבירה את כל מוצרי התוכנה שלה לטכנולוגיה המבוססת על מחשוב ענן.
בשנת 2003, בעקבות המיתון הקשה והריבית הגבוהה במשק, נקלעה החברה למצוקה תזרימית אשר כמעט והביאה להפסקת העמדת האשראי לחברה. לאחר העברת חלק מהשליטה לחברת וואן תוכנה החליטו הבנקים למחוק לרמדור את החוב על סך 9.3 מיליון שקלים.
בשנת 2012, במסגרת הקמת פרויקט עיר הבה"דים של צה"ל בנגב, הטמיעה חברת רמדור מערכת לניהול פרויקטים המכונה @view בקבוצת מבט לנגב, שזכתה במכרז להקמת הפרויקט הצה"לי בדרום הארץ. מטרת הטמעת המערכת היא לאחד את כל הגורמים המעורבים בהקמת הפרויקט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טופ רמדור
* טופ רמדור, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב
* טופ רמדור, באתר "מאיה"

* טופ רמדור, באתר גלובס

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  טופ רמדור מערכות ומחשבים בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
2. ↑  רמדור רכשה את חברת ERD, באתר כלכליסט, 9 באוגוסט 2011
3. ↑  גולן פרידנפלד, ‏התוכנית להצלת רמדור: לאומי פיתוח תעשייה והמזרחי יימחקו 9.3 מיליון שקל מחובות החברה, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2003
4. ↑  רמדור הטמיעה במבט לנגב מערכת לניהול פרויקט עיר הבה"דים במאות אלפי שקלים PC אנשים ומחשבים
**וירג'ין אמריקה** (באנגלית: **Virgin America**) הייתה חברת תעופה אמריקאית. בסיסה היה בנמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו, והיא הפעילה טיסות ליעדים בארצות הברית ומקסיקו. בעבר הפעילה החברה גם קו טיסות לטורונטו אך זה הופסק ב-6 באפריל 2010. 

למרות שהחברה הוקמה על ידי היזם הבריטי ריצ'רד ברנסון, מחזיקה קבוצת וירג'ין ב-25% בלבד ממניות החברה, מכיוון שעל פי החוק האמריקאי, חברת תעופה הרשומה בארצות הברית חייבת להיות תחת "שליטה בפועל" של אזרחים אמריקאים. 75% הנותרים שייכים לקבוצת ההשקעות VAI Partners LLC.

החברה הוקמה באביב 2003, והיא החלה לפעול רק ב-8 באוגוסט 2007, מכיוון שהיו התנגדויות רבות לחברה החדשה. המתנגדים; חברות התעופה האמריקאיות ובראשם קונטיננטל איירליינס, טענו שאין לאפשר לחברה להירשם בארצות הברית מכיוון שבעליה אינו תושב המדינה.

בדצמבר 2016 הושלמה רכישת החברה על ידי אלסקה איירליינס, אך החברה המשיכה להפעיל טיסות תחת וירג'ין אמריקה עד 24 באפריל 2018, שאז היא מוזגה לחלוטין עם אלסקה איירליינס.

צי המטוסים
----------

נכון לינואר 2018 בצי החברה המטוסים הבאים:| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  F |  Y+ |  Y | סה"כ |
| איירבוס A319-112 | 10 | — | 8 | 12 | 99 | 119 |  |
| איירבוס A320-214 | 53 | 8 | 8 | 12 | 129 | 149 |  |
| 8 | 12 | 126 | 146 |
| איירבוס A321neo | 4 | 30 | לא נקבע | קבלת ההזמנה בין השנים 2020-2022 |
| **סה"כ** | 67 | 38 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וירג'ין אמריקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וירג'ין אמריקה (באנגלית)

  מדיה וקבצים בנושא וירג'ין אמריקה באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alaska Air completes Virgin America acquisition, באתר רויטרס, 14 בדצמבר 2016