recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג של צמח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סוף (פירושונים).

**סוּף** (שם מדעי: *Typha*) הוא סוג של צמח, ממשפחת הסופיים.

מאפיינים
--------

מיני הסוג הם עשבוניים רב שנתיים, שעליהם הארוכים (עד 2 מטרים) צומחים בשושנה סביב השורשים. התפרחות צומחות על גבי עמודי תפרחת ארוכים - כשני מטרים ויותר אורכם. העמוד ספוגי וחתכו עגול. התפרחות - הזכרית בראש העמוד והנקבית מעט מתחתיה נראות כמברשות ארוכות.

מיני הסוף צומחים על גדות נחלים ומקווי מים מתוקים, בחגורת הצומח הראשונה. שורשיהם מסוגלים לנבוט אף כ-30 ס"מ תחת פני המים, והעלים מצוידים ברקמות אוגרות אוויר - תאים חלולים גדולים מאוד, המסייעים לצמח לנשום תחת המים. רקמה אוגרת אוויר זו נקראת אארנכימה.

בסוג 11 מינים, תפוצתם באזורים הממוזגים בחצי הכדור הצפוני כולל אירופה ואסיה. בארץ מיוצג הסוג על ידי סוף הַקָּרִין, סוף מצוי, סוף רחב עלים

הסוף במקרא
----------

הסוף נזכר 4 פעמים כצמח מים הגדל על שפת היאור שבתוכו הוסתרה תיבת משה (שמות ב ג-ה). הוא גדל בסמוך ל'קנה', ועם התייבשות מי היאור צמחים אלה קמלים: "קנה וסוף קמלו" (ישעיהו יט ו). פעם אחת נזכר בתפילת יונה כצמח הנמצא בים: "אפפוני מים עד נפש, תהום יסבבני סוף חבוש לראשי" (יונה ב ו). כנראה ש"ים סוף" (הנזכר 23 פעמים במקרא) נקרא על שם ה'סוף' שגדל בו או על שפתו.

ל'סוף' אין מסורת זיהוי מוצקה, אך לפי הקשר הפסוקים וכן לפי רוב התרגומים יש להבחין בין ה'סוף' הנזכר בספר יונה כצמח של ים הגדל בים התיכון (יונה א, ג) שמזוהה כאלג"א (אצות) על ידי אחד המפרשים, לבין שאר האזכורים המתייחסים לצמח הגדל בנילוס, שהוא מקווה מים מתוקים. לפי פרופ' זהר עמר מאוניברסיטת בר-אילן, ה'סוף' המקראי הוא כנראה שם קיבוצי לכלל הצמחים היוצרים נוף סבוך במקווי מים מתוקים ומלוחים. הצמח הנקרא בימינו סוף מצוי (Typha domingensis) הוא אפוא רק אחד מהאפשרויות לזיהוי ה"סוף" המקראי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* Tropicos
 |

* סוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוף הקרין, באתר "צמחיית ישראל ברשת"
2. ↑  זהר עמר, **צמחי המקרא**, ירושלים תשע"ב, עמ' 205-204

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558588905171
* GND: 4178364-5
* LCCN: sh85139143

 |
**ירון אשבל** (נולד ב-26 במרץ 1968 בחולון) הוא שדרן רדיו ותקליטן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אשבל החל את דרכו בשידורי הרדיו כשגויס באוגוסט 1986 לגלי צה"ל, שם שירת כפקיד. השדרנית שירה גרא שמעה אותו בשיחת מסדרון במקרה והציעה לראש מחלקת הקריינים דאז, ארז טל, להכשירו כקריין. אשבל היה לקריין ומפיק ועבד בגלי צה"ל במשך 6 שנים.

לאחר שסיים עבודתו בגלי צה"ל, למד גאוגרפיה והיסטוריה באוניברסיטת תל אביב. כשהוקם הרדיו האזורי בישראל בסוף 1995 החל לעבוד ברדיו ללא הפסקה. לאחר שנה עזב לקול ישראל, לתחנת 88FM, שם הגה את הרעיון של תוכנית רדיו שתתמקד במוזיקת שנות השבעים והשמונים, אך ב-88FM לא הייתה היענות לרעיון.
דוד בן בסט, בעלי תחנת רדיוס 100FM אהב את הרעיון והציע לאשבל חופש יצירתי מוחלט, שם נולדה ב-2 ביולי 2000 התוכנית "מנהרת הזמן" שכולה שירים של פעם.

"מנהרת הזמן"
------------

אשבל מוכר בעיקר בזכות תוכנית יומית זו, אותה הוא מגיש מדי יום בשעות 12:00 - 15:00 ברדיוס 100FM. התוכנית מתאפיינת במוזיקה שמחה מהעשורים הקודמים שחלקה ערוך מראש ואת חלקה מבקשים המאזינים בפייסבוק או בטלפון לאולפן תוך כדי שידור. בשנת 2012 ייצג אשבל עם תוכניתו מנהרת הזמן את ישראל בפסטיבל הרדיו בשווייץ וזכה למחמאות רבות. בשנת 2013 העניקה לו אגודת העיתונאים בתל אביב את פרס הרדיו לתוכנית המוזיקה הטובה ביותר.

"השדרן המזמר"
-------------

הצלחת התוכנית תורגמה לליין של מסיבות צמוד (שהתחיל במועדון התכלת המיתולוגי בנמל תל אביב ונמשך עד היום בהאנגר 17, בן אביגדור 17 תל אביב). זוהי תוכנית הרדיו היחידה בעולם שהפכה לליין של מסיבות[דרוש מקור]. במסיבות המציא אשבל את תופעת "השדרן המזמר" בשל הופעה חיה שהוא מעניק למאזיניו לפני שתופס את הפיקוד בעמדת הדיג'יי. הצלחת המסיבות הביאה גם להפקות סופישבוע באילת והפלגות לחו"ל עם אמנים בינלאומיים כמו: סנדרה, סמנתה פוקס, בוני אם, פול יאנג ועוד.

תוצר נוסף של התוכנית הוא 7 אלבומי אוסף עם להיטי "מנהרת הזמן", לצד דיסק מנהרת הזמן כחול לבן ודיסק מנהרת הזמן גולד שסיכם בזמנו עשור לתוכנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ירון אשבל
* ירון אשבל, באתר רדיוס
* אתר למנויים בלבד עומר שוברט, שדרן הרדיו המצליח בישראל הוא רווק נצחי בן 50 עם אנרגיות של נערה מתבגרת, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2018
**אנגלוס אוורט** (ביוונית: **Άγγελος Έβερτ**) ‏(10 באפריל 1894 – 30 בדצמבר 1970) כיהן כמפקד משטרת אתונה בזמן כיבושה על ידי מדינות הציר, תרם תרומה משמעותית למאמצי ההגנה על יהודי העיר וסביבתה, ועל פעולותיו אלה הוכתר כחסיד אומות העולם.

פועלו למען יהודי אתונה
----------------------

תעודת זהות, עם שם בדוי, שהונפקה על ידי משטרת אתונה
בסוף שנת 1943, עם כניסת הכוחות הנאציים לאתונה, הורה על הנפקת אלפי תעודות זהות חדשות ליהודי העיר תחת שמות נוצריים בהן צוין סעיף הדת של מחזיק התעודה כנוצרי. בכך תרם להצלת יהודים רבים מקהילת העיר. על מעשיו אלו הוקירה אותו מדינת ישראל והוענק לו בשנת 1969 אות "חסיד אומות העולם" מטעם מכון "יד ושם".

אנגלוס העיד על עצמו כי שאב את ההשראה לפעולותיו מדבריו ומעשיו של הארכיבישוף דמסקינוס שהצהיר בריש גלי, על אף שהוזהר שיוצא להרוג אם יעשה כן, כי על העם היווני להתגייס למען הצלת יהודי יוון הנותרים. הארכיבישוף רתם את הכנסייה האורתודוקסית היוונית למען הצלת יהודי אתונה וסביבתה ועודד את גופי הממשל ותנועות ההתנגדות לעשות כן (על פועלו זה, הוענק לארכיבישוף דמסקינוס אות "חסיד אומות העולם").

ביוגרפיה
--------

נולד באתונה בשנת 1894 למשפחה ממוצא בווארי אשר הגיעה ליוון במקביל להמלכת נסיך בוואריה, אותון, למלך יוון (1832). אביו היה קצין בז'נדרמריה היוונית. אוורט למד משפטים באוניברסיטת אתונה ובשנת 1915 הצטרף לז'נדרמריה. בשנת 1929 עבר למשטרה היוונית ובספטמבר 1941 התמנה למפקד משטרת אתונה. באותה עת יוון הייתה כבר תחת כיבוש מדינות הציר וחולקה לשלושה אזורי שליטה; גרמני, בולגרי ואיטלקי, כאשר אתונה הייתה בתחומי שטח הכיבוש האיטלקי.

במסגרת תפקידו קיים אוורט קשרים עם כוחות הכיבוש, ובמקביל קיים באופן חשאי קשרים עם ממשלת יוון הגולה בקהיר ועם תנועות ההתנגדות המקומיות. ב-3 בספטמבר 1943, עם הדחת בניטו מוסוליני, הודיעה איטליה על כניעתה בפני כוחות בעלות הברית. בעקבות כך פלשו כוחות גרמניה הנאצית לאזור השליטה האיטלקי וכבשו אותו מידיהם והקימו את הרפובליקה של סאלו, שהייתה מדינת בובה איטלקית של הנאצים שפעלה עד מותו של בניטו מוסוליני

מבחינת היהודים המשמעות הייתה סכנת השמדה מיידית, כשם שקרה בשטח הכיבוש הגרמני, שבו נחרבו הקהילות היהודיות כליל ונשלחו למחנות השמדה. לאור זאת ובמטרה למנוע את זיהויים ככל האפשר, הורה אוורט על הנפקת תעודות זהות נוצריות ליהודים.

בשנת 1951 מונה למפקד משטרת יוון ופרש משירות בינואר 1955. ב-30 בדצמבר 1970 נפטר מדום לב.

בנו של אוורט, מילטיאדיס אוורט, הפך ברבות השנים לפוליטיקאי משפיע ביוון, וכן כיהן כראש עיריית אתונה בין השנים 1987–1989.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורט אנגלוס, מרכז המידע - יד ושם.
2. ↑  אסא כשר, האומץ לפרגן, מעריב, 06.01.1995.
3. ↑  הארכיבישוף דמסקינוס - קרן ראול ולנברג לחקר השואה.
4. ↑  פועלו של אוורט להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר "יד ושם" (באנגלית)
5. ↑  Miltiadis Evert, a politician of the right, ekathimerini.com.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4062 7319
* LCCN: n2007052368
* NLG: 261395
* VIAF: 28983774
* WorldCat: lccn-n2007052368

 |
**ירון זוט** (בהולנדית: **Jeroen Zoet**; נולד ב-6 בינואר 1991) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בספציה.

קריירת מועדונים
---------------

זוט שיחק באקדמיה של העיר בה נולד עד שנת 2006. את הקריירה שלו בפ.ס.וו. איינדהובן החל בגיל 15 ואט אט עשה את צעדיו לעבר הקבוצה הבוגרת כשזומן לראשונה אליה בעונת 09–2008. הוא הושאל לואלבייק למשך שנתיים וחזר בעונת 14–2013 אל איינדהובן. בעונה זו שימש זואט כבחירתו הבכירה בין הקורות של המאמן פיליפ קוקו. את עונת 15–2014 סיים זוט עם צלחת האליפות כאשר הוא משמש כשוער הראשון של הקבוצה. בנובמבר 2015 האריך את חוזהו עד לשנת 2019. זוט היה שותף בעונת 16–2015 להגעה עד לשלב רבע הגמר במסגרת מפעל ליגת האלופות כאשר קבוצתו נכנעת בפנדלים לאחר סיכום שני המשחקים לאתלטיקו מדריד. זוט רשם הופעה טובה בין הקורות באותן שני המשחקים ונבחר לנבחרת השבוע של המפעל. את אותה עונה סיים עם אליפות נוספת. בינואר 2020 הושאל זוט לאוטרכט עד לסוף העונה.

נבחרת הולנד
-----------

זוט זומן לראשונה לנבחרת בספטמבר 2012. את הופעת הבכורה שלו במדי "האורנג'" קיים ב-10 באוקטובר 2015 כאשר נכנס כמחליפו של טים קרול הפצוע נגד נבחרת קזחסטן.

תארים
-----

קבוצתיים
* אליפות הולנד (3): 2014/15, 2015/16, 2017/18
* מגן יוהאן קרויף (2): 2015, 2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ירון זוט** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* הפרופיל של זוט באתר הרשמי של פ.ס.וו. איינדהובן
*Spermophilus suslicus*
**סוסליק** (שם מדעי: ***Spermophilus***) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הסנאיים.

סוג זה מונה יצורים קטנים החיים על הקרקע וקרובים אל המרמיטה והנובחנית. הם מתחפרים במחילות באדמה, וחיים באזורים פתוחים של ערבות עשב, טונדרה ואף מדבריות ברחבי אירופה, צפון אסיה ואמריקה הצפונית.

עד לשנת 2007 שייכו לסוג זה מינים רבים המכונים "סנאי קרקע", אך בדיקה פילוגנטית הפרידה רבים מהמינים המקוריים אל הסוגים הבאים: סנאי האנטילופה (*Ammospermophilus*), סנאי קרקע טרופי (*Notocitellus*), סנאי ערבה (*Urocitellus*), מרמיטה (*Marmota*), סנאי קליפורני (*Otospermophilus*), סנאי קרקע זהוב (*Callospermophilus*), סנאי מנומר (*Ictidomys*), סנאי פרנקלין (*Poliocitellus franklinii*), נובחנית (*Cynomys*) וסוסליק מדברי (*Xerospermophilus*).

מינים
-----

* סוּסְלִיק מָצוּי (*Spermophilus citellus*)
* *Spermophilus alashanicus*
* *Spermophilus dauricus*
* *Spermophilus erythrogenys*
* *Spermophilus fulvus*
* *Spermophilus major*
* *Spermophilus pygmaeus*
* *Spermophilus relictus*
* *Spermophilus suslicus*
* *Spermophilus taurensis*
* *Spermophilus xanthoprymnus*
* סנאי קרקע ארקטי (*Spermophilus parryii*)
* *Spermophilus pallidicauda*
* *Spermophilus ralli*
* *Spermophilus brevicauda*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוסליק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* סוסליק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph495140

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "Englishman In New York".

**אנגלי בניו יורק** (באנגלית: **An Englishman in New York**) הוא סרט ביוגרפי משנת 2009, המתעד את שנותיו של הסופר האנגלי והגיי אייקון קוונטין קריספ בניו יורק. בסרט במככב ג'ון הרט, ששב לגלם שוב את דמותו של קריספ, אותה כבר גילם בעבר בסרט "עובד המדינה העירום" משנת 1975.

שמו של הסרט מבוסס על השיר Englishman In New York שנכתב אודות קריספ על ידי סטינג עבור אלבומו …Nothing Like the Sun משנת 1987.

תקציר העלילה
------------

הסרט עוקב אחר המעבר של קוונטין קריספ בסוף שנות השבעים מלונדון לעיר ניו יורק, שם הוא מתקבל בחום על ידי ידוענים ואמנים. קריספ הופך לסלבריטאי מקומי, ומאוחר יותר לסלבריטאי לאומי, וכותב עבור כתבי עת בניו יורק. הוא נאבק למצוא את דרכו, בין השאר בשל הערות מרושעות שהוא משמיע במהלך משבר האיידס בארצות הברית וסירובו לחזור בו מדבריו.

קריספ מתיידד ועוזר לקדם את האמן פטריק אנגוס. בשנות ה-90 הוא ממשיך בהופעות פומביות רבות, לרבות מופע זוגי עם השחקנית פני ארקייד. הוא מופיע בסרטה של סאלי פוטר "אורלנדו" בתפקיד אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה ובהופעתו האחרונה בארצות הברית, הוא מופיע בגיי בר בטמפה, פלורידה, שם הוא עורך Q&A עם הקהל.

שחקנים ודמויות
--------------

מימין לשמאל: סווזי קורץ, ג'ון הרט, סינת'יה ניקסון.

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ג'ון הרט | קוונטין קריספ |  |
| דניס או'הר | פיליפ סטיל | דמות בדיונית, אך מבוססת על שניים מחבריו של קריספ - פיליפ וורד וטום סטיל |
| ג'ונתן טאקר | פטריק אנגוס | אמן אמריקאי, ידידו של קריספ |
| סווזי קורץ | קוני קלוזן | האמרגנית של קריספ |
| סינת'יה ניקסון | פני ארקייד | אמנית אמריקאית שמתעניינת בקריספ |
|

ביקורות
-------

באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 67%, המבוסס על 9 ביקורות, וציון ממוצע של נקודות מתוך 10.‏

פרסים
-----

בשנת 2010, הסרט היה מועמד בטקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ה-21 לפרס סרט טלוויזיה או מיני סדרה הטובים ביותר. *אנגלי בניו יורק* לא זכה בפרס זה, שבו זכה בסופו של דבר הסרט "תפילות לבובי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנגלי בניו יורק** בוויקישיתוף

* "אנגלי בניו יורק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אנגלי בניו יורק", באתר נטפליקס
* "אנגלי בניו יורק", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אנגלי בניו יורק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אנגלי בניו יורק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Schreiber, Dominic (22 באוגוסט 2008). "Cynthia Nixon joins 'Englishman'". *Variety*. Penske Business Media. ארכיון מ-17 בספטמבר 2008. נבדק ב-24 בספטמבר 2008. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "An Englishman in New York (2009)". *Rotten Tomatoes*. Fandango Media. נבדק ב-22 ביוני 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "21st Annual GLAAD Media Awards – English Language Nominees". Gay & Lesbian Alliance Against Defamation. 2010. ארכיון מ-30 בינואר 2010. נבדק ב-21 בפברואר 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**יוסטינגראד** (ברוסית: **Юстинград**) הייתה עיירה יהודית (שטעטל) באימפריה הרוסית. כיום, היא מצויה במחוז צ'רקאסי שבאוקראינה.

העיירה נוסדה בשנת 1825 בעקבות גירושם של יהודים מהכפר סוקוליבקה. העיירה נקראה על שם יוסטינה, אשת האציל שמכר את אדמות העיירה ליהודים. בשנת 1900 היגרו רבים מתושבי העיירה לארצות הברית ובאוגוסט 1919 אירע פוגרום בעיירה. ב-27 ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, הושמדה העיירה בידי הנאצים. כיום על אדמות העיירה הוקמה רפת, אך השלט המציין את מיקום העיירה עדיין עומד על תילו.

תולדות היישוב
-------------

בשנת 1765 החלו יהודים להגר לעיירה סוקוליבקה שבאוקראינה, אז באימפריה הרוסית. בשנת 1825 גורשו יהודי העיירה בפקודת ניקולאי הראשון והקימו שטעטל מעבר לנהר בסמוך לעיירה. מקור שם השטייטל החדש הוא בשמה של אשת האציל יוסטינה, שמכר את האדמה ליהודים. שם העיירה נקבע על ידי מועצת העיר, ונרשם כך בטפסים רשמיים ובשלט הכניסה לעיירה. בתחילה ישבו בעיירה כ- 585 יהודים אך בשנת 1897 גדלה העיירה ומספר תושביה היהודיים עלה מעל 2,000 איש. בשנת 1939 ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה, נשארו בעיירה כ- 150 יהודים. 

חותמת שהופיעה בספר מספריית יוסטינגראד. הספר נבזז על ידי הנאצים, ונמצא במחסן הארכיונים של אופנבך.

החיים ביישוב
------------

החינוך בעיירה היווה חלק משמעותי ועיקרי בחיי היהודים. בעיירה נבנה חדר בו למדו חמישה עשר תלמידים בניהולו של ברוך ברנסטיין. שיטת הלימוד של ברוך ברנסטיין הייתה חדשנית מכיוון שלימד עברית על פי שיטה חדשה שפיתח בעצמו. בעקבות זאת הוקמו כשמונה חדרים בעיירה וכל ילדי הקהילה היהודית דברו עברית שוטפת והביקוש ללימודים עלה. בשנות ה-20 נפתח בעיירה בית ספר עברי ובית מדרש ללימודי התורה כחלק מהביקוש ללימודי השפה העברית. יהודים רבים בעיירה עבדו בבית הספר ובבית המדרש כמורים.

בעיירה הוקמו במהלך השנים שישה בתי כנסת: בית כנסת רבי פנחס, בית הכנסת הטולנר חסידי, בית המדרש הגדול, בית הכנסת הקנטקוזוב חסידי, בית המקדש הקטן בו השתמשו הנפחים ועובדי העבודה הפיזית ובית הכנסת החדש שיוסד על ידי הדורות הצעירים. רוב כספי בתי הכנסת הגיעו מאירועים כמו ברית, בר מצווה, חתונה ולוויה. 

כיום נשארו מהקהילה רק בית העלמין ושלט שעליו כתוב "ברוכים הבאים ליוסטינגראד". 

בין האנשים שנולדו ביישוב היה מוטל גרוביאן (1909-1972), משורר יידיש סובייטי.

במהלך מלחמת העולם השנייה
------------------------

בשנת 1941 הגיעו הנאצים לעיירה וחייבו את היהודים לענוד טלאי צהוב, ולאחר מכן העיירה הושמדה. בזמן השואה כ-190 יהודים נהרגו בעיירה, שמותיהם של 184 מהם ידועים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "סוקוליבקה", באתר JewishGen (באנגלית)
* רשימת הנספים בשואה מהעיירה יוסטינגראד
* יוסטינגראד- ההיסטוריה של קהילות יהודיות באוקראינה
* סוקוליבקה/יוסטינגראד - מאה של קושי וסבל בשטעטל אוקראיני
* אלכסנדר קרוגלוב (רו'), סוקולובקה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1604), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
עטיפת הכרך השמיני של האנציקלופדיה "שער למדע"
**שער למדע** היא אנציקלופדיה לבני הנעורים שיצאה בשנת 1974 בישראל בהוצאת מסדה.

האנציקלופדיה הייתה תרגום של אנציקלופדיה לנוער שיצאה בהוצאת
מרשל קבנדיש בשנת 1970.

הוצאת קבנדיש היא הוצאה בריטית המתמחה בהוצאת ספרי מדע לבני הנעורים.

האנציקלופדיה כללה עשרה כרכים, שבכל אחד מהם כ-150 עמודים. כל כרך כלל אסופת מאמרים בנושאים שונים, הערוכים ברצף המשכי, ומלווים באיורים, מפות, צילומים ודיאגרמות, שהיו לרוב צבעוניים. בסוף הכרך העשירי ניתן אינדקס לכל עשרת הכרכים, שכלל כמה מאות נושאים שנסקרו בכרכי האנציקלופדיה עצמם.

האנציקלופדיה התמקדה במספר נושאים - פיזיקה, ביולוגיה, גאוגרפיה ורפואה, ובתחילת כל כרך ניתן תוכן עניינים שחילק את המאמרים המופיעים בכרך לפי נושאים אלו.

העורך העברי הראשי של האנציקלופדיה היה האנתרופולוג מרדכי וורמברנד, ועמו צוות של מתרגמים ועורכים ובהם שמות כיורם קירש שנודע לאחר מכן כאחד ממקימי האוניברסיטה הפתוחה, או פרופסור צבי וולברג.

מבחינת רמת הכתיבה ועומק העיון בנושאים התאימה האנציקלופדיה לתלמידי בית הספר התיכון או חטיבת הביניים, אם כי כותביה ייעדו אותה אף "להורים ומורים". המאמרים היו מעודכנים לתקופתם, וכללו נושאים חדישים לתקופתם כגון "קרני לייזר" או "הרפואה בחלל".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר ההוצאה מרשל קבנדיש
**בית החליפות** היה מקום באולם של בית המקדש השני, שהיה משמש לאחסון סכיני השחיטה. מקום זה היה אחד מההבדלים בין בית המקדש הראשון לבית שני, שכן הוא היה ממוקם בתוספת של 15 אמות (כ-7.5 מטר) מצפון ו-15 מדרום, שהיה האולם עודף על ההיכל - תוספת שלא הייתה קיימת במקדש הראשון. עם זאת, יש הסבורים (אלחנן אייבשיץ, 'הבית השני בתפארתו' עמ' שסח ואילך) ש'בית החליפות' הוא כינוי אחר לאולם כולו, ולא לתוספות מן הצדדים.

לדעה המקובלת, שמו של המקום מקורו בסכינים שהיו מאחסנים בו - 'חלפים' (או 'מחלפים' בלשון ספר עזרא א, ט); וכך משמע פשט לשון המשנה (מסכת מידות ד, ז): "והוא היה נקרא בית החליפות, ששם גונזים את הסכינים". עם זאת, לדעת חוקר המקדש אלחנן אייבשיץ זוהי רק משמעות משנית, ואילו המשמעות הראשונה והעיקרית היא על שם חילופי המשמרות שהיו נערכים במרכז האולם.

בפינה הצפון-מערבית ובפינה הדרום-מערבית של בית החליפות היו פתחים קטנים ("פשפשים") לכיוון העזרה, וכך ניתן היה לשחוט קדשים קלים בכל שטחה, על פי ההלכה שהשחיטה צריכה להיעשות לפני 'פתח אוהל מועד'.

| חלקי בית המקדש השני |
| --- |
|       |
| 

צפון
**החיל**
**הסורג**
**עזרת נשים**
לשכת העצים
לשכת הנזירים
לשכת השמנים
לשכת המצורעים
**שער ניקנור**
**העזרה**
**המזבח**
**כבש**
**הכיור**
**בית המטבחיים**
**הדביר**
**האולם**
**ההיכל**
**1**
**2**
**2**
**3**
**לשכת**
**הגזית**
**בית**
**המוקד**
**4**
**4**
**5**
**6**
**7**
**א**
**ב**
**ג**
**ד**
**ה**
**ו**
**ז**
**ח**
**ט**
**י**
**י**
 |
|       |
| מקרא |
| **1.** לשכת הפרווה   **2.** בית החליפות   **3.** לשכת פרהדרין   **4.** בין האולם ולמזבח   **5.** תאים   **6.** מסיבה   **7.** אחורי בית הכפורת |
| שערי המקדש |
| **א.** שער עזרת נשים   **ב.** שער העליון   **ג.** שער הדלק   **ד.** שער הבכורות   **ה.** שער המים
**ו.** שער יכניה / הניצוץ   **ז.** שער הקרבן   **ח.** שער הנשים   **ט.** שער השיר / המוקד   **י.** שער בלי שם |
**אצטילן** (או **אֵתין**) היא תרכובת אורגנית בעלת הנוסחה הכימית C2H2 והיא המולקולה הפשוטה ביותר במשפחת האלקינים. אצטילן הוא גז מתלקח, חסר צבע וריח, בלתי יציב מבחינה כימית, וזאת כפועל יוצא מן הקשר המשולש שבין שני אטומי הפחמן במולקולה.

החומר התגלה לראשונה בשנת 1836 על ידי הכימאי הבריטי אדמונד דייווי (Edmund Davy).

ייצור
-----

אצטילן מיוצר על ידי דחיסה של מתאן או כתוצר משני בתערובת אתילן בתהליך פיצוח של שרשרות פחמימנים, שמקורם בנפט גולמי.

אצטילן הוא גז שכיח יחסית בטבע וניתן למצוא אותו בעיקר באטמוספירה של כוכבי הלכת ענקים גזיים וזאת מכיוון שאצטילן נוצר גם באופן טבעי מפיצוח שרשרות ארוכות של פחמימנים בטמפרטורה שמעל C°‏1,500 האופייניות לאטמוספירות של כוכבי הלכת מסוג זה.

דרך נוספת לייצור היא באמצעות התגובה בין סידן פחמן וחמצן בשני שלבים בנוכחות מים:

שלב ראשון: יצירת סידן קרביד

CaO + 3C → CaC2 + CO

שלב שני: הידרוליזה

CaC2 + 2H2O → Ca (OH)2 + C2H2

שימושים
-------

כ-80% מתפוקת האצטילן משמשת בתהליכים של ייצור כימיקלים אחרים, וכ-20% הנוספים משמשים בתעשייה לצורכי ריתוך וחיתוך באמצעות תערובת של הגז עם חמצן.
להבת התערובת של אצטילן וחמצן מייצרת טמפרטורה גבוהה במיוחד של C°‏3,300 (השלישית הגבוהה ביותר לאחר די-ציאנו אצטילן וציאנוגן) ולכן מאפשרת חיתוך והתכה של מתכות קשות במיוחד בתהליכי ייצור תעשייתיים.

אצטילן יכול לשמש גם לזירוז תהליך הבשלה של פירות. מגע של החומר סידן-קרביד עם לחות גורם לתגובת ייצור של אצטילן גזי אשר גורם לזירוז ההבשלה. תהליך ההבחלה באמצעות קרביד נחשב לפחות בטוח מכיוון שסידן קרביד ברמת ניקיון טכני (הנפוצה יותר) עלול להכיל זיהומים משניים קרצינוגניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטילן** בוויקישיתוף
* 
* אצטילן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אציטילן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mohammad Asif, Physico-chemical properties and toxic effect of fruit-ripening agent calcium carbide, **Annals of Tropical Medicine and Public Health** 5, 2012-05-01

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293982305171
* BnF: cb11982014p (data)
* GND: 4000345-0
* LCCN: sh85000470
* NDL: 00560381
* NKC: ph499492

 |
**טורקמניסטן איירלינס** (באנגלית: **Turkmenistan Airlines**; בטורקמנית: **Türkmenhowaýollary/ Түркменховаёллары**) היא חברת התעופה הלאומית של טורקמניסטן ובסיסה הראשי ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי אשגבאט. החברה מפעילה טיסות מסחריות וטיסות תובלה ליעדים פנימיים ובינלאומיים.

תולדות החברה
------------

החברה הוקמה ב-4 במאי 1992. ב-1992 הייתה חלוצת חברות התעופה הסובייטיות לשעבר שרכשו מטוס בואינג 737. באפריל 1993 הצטרפה ל-ICAO. טיסת התובלה הראשונה של החברה הושקה באפריל 1993, במטוס האיליושין Il-76, מאשגבט לברסט.

משנת 2001 החלה החברה להמיר את צי המטוסים שלה מהתקופה הסובייטית לצי מחודש יותר של מטוסי בואינג 717. אלה שימשו בעיקר לטיסות פנים, עד שיצאו משימוש. 7 מטוסי בואינג 717 נרכשו; הראשון הוצג בתערוכת הסלון האווירי במוסקבה ב-2001. בשנת 2009 הודיעה חברת בואינג כי טורקמניסטן איירלינס הזמינה ארבעה מטוסי בואינג 737 - 700 בשווי של 192 מיליון דולר אמריקאי. במאי 2013 נוסף מטוס בואינג 737 - 800 לצי.

בשנת 2012 נשאה החברה 57,500 נוסעים ל-15 יעדים בינלאומיים, ו-90,000 נוסעים בקירוב בחודש, ליעדים פנימיים.

בפברואר 2019 הקפיאה הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה את אישורה של החברה לטוס מעל שמי אירופה, מה שמאלץ את החברה להימנע מלטוס מעל שמי בריטניה, צרפת וגרמניה.

יעדים
-----

נכון לאפריל 2015 החברה מפעילה טיסות ל-23 יעדים בינלאומיים ופנימיים מבסיסה בנמל התעופה אשגבט, ומבסיסה המשני בנמל התעופה טורקמנבט.

### שותפות קוד

החברה מקיימת שותפות קוד עם חברות התעופה בלאביה ו-S7 איירליינס.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים נכון לפברואר 2019:


**צי מטוסי טורקמניסטן איירלינס**| מטוס | בשירות | בהזמנה | קיבולת נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| בואינג 700–737 | 4 | — | 8 | 118 | 126 |  |
| — | 149 | 149 |
| בואינג 737–800 | 8 | — | 16 | 144 | 160 |  |
| בואינג 200–757 | 3 | — | 16 | 173 | 189 |  |
| בואינג 777-200LR | 2 | 1 | 28 | 263 | 291 |  |
| צי אח"מים |
| בואינג 700–737 | 1 | — |  |  |
| BBJ1 | 1 | — |  |  |
| בואינג 777-200LR | 1 | — |  |  |
| בומברדיה צ'לנג'ר 870 | 1 | — |  |  |
| צי מטוסי התובלה |
| איליושין Il-76 | 8 | — |  |  |
| סה"כ | 29 | 1 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טורקמניסטן איירלינס

* אתר האינטרנט הרשמי של טורקמניסטן איירלינס

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טורקמניסטן איירלינס** בוויקישיתוף
* טורקמניסטן איירלינס, ברשת החברתית פייסבוק
* טורקמניסטן איירלינס, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  ТУРКМЕНСКИЕ АВИАЛИНИИ» ПОЛУЧИЛИ ЕЩЕ ОДИН «БОИНГ», ‏2 בפברואר 2001 (ברוסית)
2. ↑  Banned Turkmenistan Airlines leaves thousands stranded, BBC, ‏4 בפברואר 2019 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015094063
* VIAF: 316879402
* WorldCat (עם VIAF): 316879402

 |
**בדפורד ביגל** (באנגלית: **Bedford Beagle**) היא מכונית סטיישן, מתוצרת יצרנית הרכב המסחרי הבריטית **Bedford Vehicles** (אנ'), אשר יוצר בין השנים 1964–1973.

דגם "בדפורד ביגל" התבסס על דגם הויוה ווקסהול "HA", שיוצרה על ידי ווקסהול מוטורס שהייתה חברה בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס. "Bedford Vehicles" הייתה גם היא חברה בת של ג'נרל מוטורס.

בשינויים שבוצעו בגוף הרכב (שינויים מתצורת "ויוה ווקסהול" לתצורת "בדפורד ביגל") השתתפה חברת בניית שלדות ומארזי הרכב "Martin Walter of Folkestone", מהעיר "Folkestone" ממחוז קנט.

היסטוריה "Bedford Vehicles"
---------------------------

חברת "Bedford Vehicles" נוסדה בשנת 1930. מטרת החברה הייתה לייצר רכב מסחרי ומשאיות קלות, בינוניות וכבדות.

בשנת 1987 נמכרה "Bedford Vehicles" לחברת הרכב "AWD Ltd", בניהולו של "David John Bowes Brown". חברת "AWD Ltd" ייצרה עבור חברת "Bedford Vehicles" משאיות צבאיות. חברת "AWD Ltd" ייצרה משאיות קלות ומסחריות עד 1991, אשר התבססו על רכבי "ווקסהול מוטורס", "אופל", איסוזו, וסוזוקי מוטור.

משנת 1991 קונצרן הרכב "GM Europe" מייצר משאיות באמצעות "ווקסהול מוטורס" בבריטניה, או אופל ב-גרמניה.

חברת האם "ווקסהול מוטורס" משנת 2017 שייכת כמו החברה האחות אופל, לקבוצת PSA הצרפתית (פג'ו, סיטרואן, DS).

בדפורד ביגל
-----------

* 3 דלתות
* 4 מושבים
* מאחור: 2 דלתות הנפתחות לצד ימין ולצד שמאל

ראו גם
------

* ווקסהול ויוה
* בדפורד HA
* בדפורד CA

לקריאה נוספת
------------

* בדפורד ביגל

הערות שוליים
------------

1. ↑  בדפורד ביגל שנת 1965 - מפרט טכני
2. ↑  ווקסהול מוטורס
3. ↑  ווקסהול מוטורס
4. ↑  בדפורד ביגל (ראו תמונת דלת אחורית)
**אצסולפאם האשלגן** המכונה גם אצסולפאם-K או Ace-K‏ (K הוא סימנו של היסוד אשלגן) הוא ממתיק מלאכותי נטול ערך תזונתי. באיחוד האירופי הוא מכונה E950 וכך הוא מצוין על תוויות התכולה של מוצרי מזון המכילים אותו.

האצסולפאם-K נתגלה במקרה בשנת 1967 על ידי הכימאי הגרמני קרל קלאוס שעבד ב Hoechst AG (כיום "נוטרינובה"). מבחינת מבנהו הכימי, החומר הוא המלח האשלגני של 6-מתיל-1.2.3-אוקסיתיאזין-4(3H)-ון 2,2-דיאוקסיד. בטמפרטורת החדר זו אבקה לבנה גבישית שנוסחתה C4H4KNO4S.

אצסולפאם-K מתוק פי 500 מסוכרוז (הסוכר השולחני הנפוץ), בדומה לאספרטיים. סכרין מתוק יותר מאצסולפאם-K, ושניהם ניחנים בטעם לוואי מריר. חברת המזון קראפט רשמה פטנט על השימוש בנתרן פרולאט להסוואת טעם לוואי זה. לרוב מעורב אצסולפאם-K עם ממתיקים מלאכותיים אחרים כסוכרלוז ואספרטיים, על מנת לתת טעם כולל דמוי סוכר שבו כל ממתיק מאזן את טעמי הלוואי של הממתיקים האחרים.

בניגוד לאספרטיים, אצסולפאם-K אינו מתפרק בחום הבישול והאפייה ועמיד בתנאי חומציות ובסיסיות מתונים. בשל תכונה זו רווח השימוש בו (בשילוב ממתיקים נוספים, כאמור) במוצרים אפויים ובמשקאות קלים מוגזים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצסולפאם-K** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553705705171
* GND: 4276931-0
* LCCN: sh91001992

 |
ארמון הארכיבישוף בקיץ הוא מקום מושבה של הממשלה.
**ממשלת הרפובליקה הסלובקית** (בסלובקית: **Vláda Slovenskej republiky**) היא הרשות המבצעת בסלובקיה. הממשלה מובלת על ידי ראש ממשלת סלובקיה, שמתמנה לתפקיד על ידי נשיא סלובקיה, והוא בדרך כלל מנהיג מפלגת הרוב או של קואליציית הרוב לאחר בחירות למועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית. על הממשלה החדשה לקבל אמון על ידי הפרלמנט.

מתוקף החוקה הסלובקית לממשלה ישנה הסמכות לקבוע מדיניות בענייני הכלכלה, הביטחון והחברה במדינה. הממשלה אחראית גם על ביצוע התקציב הלאומי. תפקידיה העיקריים של הממשלה כוללים גם הגשת הצעות לתקציב המדינה ותיקון תקנות ונהלים ממשלתיים. בנוסף על כך, הממשלה מגבשת ומנהלת את מדיניות החוץ של המדינה. היא מגישה טיוטות הצעות חוק למועצה הלאומית. הממשלה יכולה לדון בהצעת אמון, חנינת עבריינים ומינוי או פיטורים של עובדי מדינה בכירים.

הקבינט מורכב מראש הממשלה, ביחד עם סגנו ושרים נוספים. הקבינט מתמנה על ידי נשיא הרפובליקה הסלובקית בהמלצת ראש הממשלה. הקבינט מפוקח ומבוקר על ידי המועצה הלאומית.

לאחר הבחירות לפרלמנט בסלובקיה בשנת 2020 מכהן ראש הממשלה הנוכחי, איגור מטוביץ'. ממשלתו החלה לכהן ב-21 במרץ 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממשלת סלובקיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת סלובקיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Government of the Slovak Republic". *gov.sk*.
2. ↑  "Slovensko má novú vládu". *Pravda.sk*. 21 במרץ 2020. נבדק ב-23 במרץ 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9914 4848
* NKC: kn20070122008
* VIAF: 147059762
* WorldCat (עם VIAF): 147059762

 |
**חד-זנב צהוב-מקור** (שם מדעי: *Anas georgica*) הוא מין ברווז מהסוג ברווז החי באמריקה הדרומית והוא אחד ממיני הברווזים בעלי זנב מחודד (באנגלית: pintail).

כפי ששמו מרמז, הוא בעל מקור צהוב גדול עם פס שחור עליו וגוף חום מנומר בנוצות חומות כהות עליו והראש חום כהה יותר לא מנומר והכנפיים חומות כהות. הזנב מוארך ובעל קצוות מחודדים, גם הוא נתן לו את שמו. לעיתים מתבלבלים בינו למין *Anas flavirostris*, אך למין זה מקור עם פס שחור.

תפוצה והתנהגות
--------------

הוא חי בדרומה של אמריקה הדרומית מדרום קולומביה עד לארץ האש בארגנטינה וכן באיים קרובים כמו איי פוקלנד וכן איי ג'ורג'יה הדרומית. 

ברווזים אלה חיים בחבורות קטנות ויכולים להסתגל לאזורים קרים, ואף לקרחונים. לעומת מינים אחרים הם מעדיפים מי ים, אם כי צריכים לשתות גם מים מתוקים. הם ניזונים מצמחייה מימית, חסרי חוליות ובאזורים מסוימים הם אף ניזונים מנבלות של כלבי ים ועופות.

לברווז זה היו שלושה תת-מינים שאחד מהם נכחד:

* ברווז ג'ורג'יה הדרומית (*Anas georgica georgica*) - מצוי באיי ג'ורג'יה הדרומית וכן באיי סנדוויץ'. הוא התגלה ב-1775- על ידי החוקר ג'יימס קוק. זהו תת-המין הקטן יותר.
* ברווז חד-זנב צ'יליאני (*Anas georgica spinicauda*) - מצוי מקולומביה בצפון ועד לארץ האש בדרום וכן באיי פוקלנד והוא גדול מקרוביו. האוכלוסייה נאמדת ביותר מ-100,000 עופות בוגרים.
* ברווז ניקפורו (*Anas georgica niceforoi*) - נכחד. חי בנהרות קולומביה. התגלה ב-1950.

תמונות
------

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חד-זנב צהוב-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חד-זנב צהוב-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
חזה של זבוב : 
  
  
חזה קדמי prothorax :
  
1.Prescutum 4.Propleuron 7.prosternum
  
 חזה אמצעי mesothorax :
  
 2.Scutum 5.Mesopleuron 8.Mesosternum
  
חזה אחורי metathorax :
  
 3.Scutellum 6.Metapleuron 9.Metasternum

**חזה** (בלטינית: thorax) הוא החלק האמצעי בפֶּלֶג הגּוּף (tagma) של החרקים. מחוברים אליו הראש, הרגליים, הכנפיים והבטן. אצל פרוקי רגליים אחרים הוא מכונה לעיתים מזוסומה (mesosoma).

החזה מחולק לשלושה חלקים. **חָזֶה קִדְמִי** (prothorax), **חָזֶה אֶמְצָעִי** (mesothorax) ו**חָזֶה אֲחוֹרִי** (metathorax), וכולל את המגנית, ממברנת הצוואר (cervix) שמפרידה בין הראש והחזה, ו**לוּחִית צִדִּית** (pleuron). כל אחד מחלקי החזה נושא זוג רגליים אחד ובניגוד לחזה הקדמי, החזה האמצעי והאחורי נושאים לרוב גם זוג כנפיים, כל אחד. מחלוקה זו נובע שלחרקים לא יהיו יותר משלושה זוגות רגליים ושני זוגות כנפיים.

החזה הקדמי כולל את: pronotum (prescutum)‏, propleuron‏, prosternum  

חזה אמצעי כולל את: mesonotum (scutum)‏, mesopleuron‏, mesosternum  

חזה אחורי כולל את: metanotum (scutellum)‏, metapleuron‏, metasternum

אצל שפיראים החזה האמצעי והאחורי מאוחים לאיבר אחד המכונה **synthorax**.

בכמה גלמים של חרקים כגון יתושים ופרוקי רגליים אחרים כגון סרטנים או עקרבים, הראש והחזה מאוחים לאיבר המכונה **ראש-חזה** (cephalothorax)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמות חלקי החזה בעברית הוגדרו באופן רשמי במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
הרב בנימין כהן שאולי (כ"ה באייר ה'תש"ב, 12 במאי 1942 - כ"ב בטבת ה'תשל"א, 18 בינואר 1971) היה איש חינוך, מייסד ומנהל בית הספר התיכון הדתי הראשון ביבנה.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים ולמד במדרשית נעם בפרדס חנה ובישיבת כרם ביבנה.

עוד בהיותו בישיבה כרם ביבנה עסק בהדרכת ההכשרה האמריקנית שבקבוצת יבנה. עם סיום לימודיו בישיבה, לימד כשנתיים בתיכון ברחובות, ולאחר מכן החל משנת תשכ"ג לימד בתיכון הדתי באשדוד.

בשנת תשכ"ט הקים וניהל את בית הספר התיכון הדתי הראשון ביבנה עד שנהרג בתאונת דרכים ברכב בו ישב.

בין המספידים אותו היו הרב מרדכי שרעבי, הרב אברהם אבוחצירא והרב יחזקאל הכהן.

הנצחתו
------

על שמו רחוב בעיר אשדוד.

אביו הרב משה כהן שאולי הקים על שמו את מרכז רוחני קהילתי ובית מדרש שאולי באשדוד והוציא את סדרת ספרי הבש"ם, שהם ראשי תיבות של שמו **ב**נימין **ש**אולי בן **מ**שה. לסדרה זו הוכנסו גם כתביו של בנימין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנימין כהן שאולי** בוויקישיתוף
* בנימין שאולי (1942-1971), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת בית הספר המקיף הדתי ביבנה, המנהל - מנהיג ואב רוחני, עיתון הצופה, שבט, תשל"א
2. ↑  תאונה בכביש החוף
3. ↑  קישור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463677105171
* LCCN: nr90024776
* VIAF: 2319945
* WorldCat: viaf-294307776

 |
**בוגאטי ויירון (Bugatti Veyron)** היא מכונית-על מהמהירות בעולם, אשר יוצרה על ידי חברת בוגאטי שבבעלות תאגיד המכוניות האירופי פולקסווגן בין השנים 2006–2015. שמו המלא של הדגם הוא Veyron EB 16.4. 

ויירון הוצגה ב-2005 והייתה המכונית הסדרתית הראשונה שעברה את מחסום 1,000 כוחות הסוס ואת מחסום ה-400 קילומטר לשעה (מהירותה המקסימלית עמדה על 407 קמ"ש). היא החזיקה בתוארי המכונית הסדרתית המהירה ביותר לכביש והמכונית החזקה ביותר ביצור סדרתי עד הצגתן של בריסטול פייטר T ב-2006 עם 1,012 כוח סוס ושלבי אולטימייט אירו מ-2007 שהיא בעלת מהירות מקסימלית של 417 קמ"ש.

קבוצת פולקסווגן אינה מרוויחה ואפילו מפסידה כסף ממכירת הוויירון למרות המחיר של 1,250,000 דולר בגרסת הבסיס, כאשר עיקר תפקידה הוא להגדיל את המוניטין ואת תודעת הציבור לבוגאטי. המכונית נבחרה למכונית השנה 2005 ומכונית העשור 2000–2010 של תוכנית הרכב הפופולרית טופ גיר.

גרסה מיוחדת של בוגאטי ויירון בשם בוגאטי ויירון סופר-ספורט הוצגה ביוני 2010 עם מנוע בהספק של 1,200 כ"ס (890 קילוואט). היא שברה את שיא המהירות עם 434.2 קילומטר לשעה ונכנסה לספר השיאים של גינס.

בשנת 2016 הוחלפה הבוגאטי ויירון בבוגאטי שירון, אף היא מכונית-על שוברת שיאי מהירות: 487.6 קמ"ש (303.0 מייל לשעה).

נתונים טכניים
-------------

מנוע ה-W16 של הווירון
הוויירון מונעת במנוע בתצורת W16 בעל נפח שמונה ליטר וארבעה מגדשי טורבו. היא מאיצה מ-0 ל-96 קמ"ש ב-2.46 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 408.48 קמ"ש, למרות משקלה הכבד יחסית של 1,888 קילוגרם (משקל כולל נוזלים עומד על כ-2,300 קילוגרם). 

ויירון היא מכונית כביש ואינה מכונית מסלול. היא נעזרת במערכות רבות התומכות בכל מכלולי הרכב כדי לספק ביצועים מעולם המרוצים. לדוגמה, על מנת שהמכונית לא תתרומם מעלה במהירויות גבוהות, היא מצוידת בכנף אחורית נשלפת בעלת מנגנון הידראולי כדי לייצר כוח עילוי הפוך לטובת אחיזת כביש טובה יותר. הוויירון מצוידת במיכל דלק בן 100 ליטרים, המספיק בנסיעה רצופה במהירות המקסימלית לתנועה במשך כ-18 דקות בלבד, כיוון שצריכת הדלק עומדת על 5.3 ליטר בדקה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בוגאטי ויירון** |

* אתר האינטרנט הרשמי של בוגאטי ויירון
* סקירה על המכונית, מאת ג'רמי קלארקסון, מנחה בטופ גיר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Acceleration with the Veyron
2. ↑  Bugatti 16C Galibier Concept First Look - Motor Trend
3. ↑  רועי צוקרמן, בוגאטי שוב שוברת שיא: 431 קמ"ש, באתר אוטו (מגזין), ‏06 ביולי 2010
4. ↑  מכונית כביש היא מכונית שמבחינה חוקית רשאית לנסוע על כבישים רגילים, לעומת מכונית מרוץ כגון אלה של הפורמולה 1 שמורשות לנסוע רק במסלולי מרוץ ייעודיים
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשפחה של חרקי מים. אם התכוונתם למשפחה Pelecanoididae בסדרת היסעוראים של מחלקת העופות, ראו חותרניים (עופות).

**חותרניים** (שם מדעי: Corixidae) היא משפחה של פשפשי מים אשר מאכלסים ברכות ונחלים בעלי זרימה איטית. ידועים כ-500 מינים ב-33 סוגים שונים הנפוצים בכל העולם, בישראל כ-20 מינים. מבחינה חיצונית הם מזכירים לעיתים את השטגביים אך בניגוד אליהם שוחים קרוב לקרקע כשגבם פונה מעלה.

לחותרניים יש באופן כללי גוף שטוח באורך של עד 13 מילימטרים, יש להם 4 רגלים אחוריות ארוכות ושתים קדמיות קצרות. הרגלים האחוריות מכוסות בשערות והן מעוצבות בצורת משוטים, מכאן בא השם חותרניים. בקצה שתי הרגלים האמצעיות קבועות ציפורנים שבעזרתן הם נאחזים בקרקע, ובעזרת הרגלים הקדמיות אשר מעוצבות ככפית הם מחפשים חלקיקי רקב צמחי ואצות על הקרקעית אשר מהווים את מזונם העיקרי של רוב סוגי החותרניים, אולם חלק ממיני החותרניים הם טורפים וניזונים גם מזחלי יתושים. כדי לנשום, עולים החותרניים לפני המים, שם הם קולטים בועת אוויר לתוך חלל הנמצא מתחת לכנפיהם.

בזמן החיזור משפשף הזכר את רגליו הקדמיות ומשמיע קולות צרצור חזקים. אחד ממיני החותרנית ידוע כאחד החרקים הרעשנים ביותר בטבע, למרות גודלו, נמדד משמיע קולות בעוצמה של 99.2 דציבלים ששקולים בערך לרעש שמייצרת רכבת תחתית. את הביצים מדביקות הנקבות לצמחים, מקלות או סלעים השקועים תחת המים.

במקסיקו אחדים מהמינים משמשים כמזון לבני אדם ולחיות מחמד.

סוגים המצויים בישראל
--------------------

* תת-משפחה Corixinae
	+ סוג חותרן Corixa
	+ סוג Hesperocorixa
	+ סוג תלומית Sigara
* תת-משפחה Micronectinae
	+ סוג חותרנית Micronecta

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חותרניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חותרניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 - "חרקים", הוצאת משרד הביטחון. עמ' 124.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565387005171
* NKC: ph874612

 |
**תזרים צנרת ומכשור** (באנגלית **Piping and Instrumentation Diagram**, ובראשי תיבות באנגלית P&ID) הוא תרשים הנדסי או שרטוט המציג את הציוד, המכשור, קווי הצנרת ומערכת הבקרה של מתקן תהליכי. לפעמים הוא מכונה בעברית בקיצור תזרים.

תזרים מציג בצורה ציורית, תוך שימוש בסמלים מוכרים, את הקשרים בתהליך, קשרים של הציוד, קווי הצנרת, המכשור והבקרה. בתעשייה התהליכית משתמשים בסימנים מוסכמים סטנדרטיים להכנת התרשימים. התזרים משמש בסיס להבנת התהליך והוא שלב ראשוני בתכנון ויש לו תפקיד חשוב בתכנון האחזקה ובתכנון הרחבה או שינויים במתקן. התזרים משמש בסיס לסקירה של התכנון הכללי, לתכנון התפעול והבטיחות ולהכנת סקר סיכונים ותפעול (HAZOP).

תכולה
-----

תזרים של צנרת ומכשור עם מכל אחסון. סימון בהתאם לתקנים EN/ISO 10628 ו-62424
תזרים צנרת ומכשור כולל:

* מכשור עם כינוי ומספור
* ציוד מכני כולל שם ומספר
* ברזים עם סוג הברז ומספר
* צנרת תהליכית עם ציון גודל, מספר ואינפורמציה נילווית
* ניקוזים, קווי אוורור, אביזרים מיוחדים, נקודות דגימה, מעברי קוטר, אוגנים וכדומה
* קווים קבועים, קווי הפעלה וקוי שטיפה
* כוון זרימה
* נקודות חיבור
* קווי בקרה
* ציוד ורכיבים הנקנים ומסופקים מורכבים כולל שם ומספר

ראו גם
------

* תזרים תהליך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תזרים צנרת ומכשור** בוויקישיתוף
* תזרימים באינג'ינירינג טול בוקס
* סימני תזרימים לפי איזו
* איך לקרוא תזרים (באנגלית)
**ויקטור ג'ורג' "ויק" גרובס** (אנגלית: **Victor George "Vic" Groves**; נולד ב-5 בנובמבר 1932) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

חייו
----

גרובס נולד בטאוור האמלטס שבלונדון. הוא החל את הקריירה שלו במועדונים החובבנים לייטונסטון ווולטהאמסטו אווניו. גרובס שיחק בטוטנהאם הוטספר תחת חוזה חובבן למשך תקופה קצרה, וב-1954 חתם בלייטון אוריינט. הוא שיחק בעמדת החלוץ השני, והשערים הרבים שהבקיע זיכו אותו בתשומת הלב של המועדון הלונדוני ארסנל, שהחתים אותו בנובמבר 1955 תמורת סכום של 23,000 לירות שטרלינג. הוא הבקיע כבר בהופעת הבכורה שלו, שהייתה בניצחון 2 - 1 על שפילד יונייטד במסגרת מחזור הליגה הראשונה שנערך ב-12 בנובמבר 1955.

בעונתו הראשונה בארסנל הוא נפצע (בברך ובגב) ולא הצליח למלא את הציפיות שתלו בו. רק בעונת 1958/1959 הוא זכה למקום קבוע בהרכב הראשון של ארסנל. גרובס הבקיע עשרה שערים בעונה זו, ושיתף פעולה באופן מוצלח עם שחקן ההתקפה דייוויד הרד. בעונה שלאחר מכן הוא עבר לעמדת הקשר, שבה שיחק בשאר הקריירה שלו; גרובס זכה לענוד את סרט הקפטן של ארסנל בעקבות עזיבתו של דייב בואן. הוא נפצע מספר פעמים נוספות, שהעיבו על הקריירה שלו בארסנל; עם זאת, בפעמים שהוא כן שיחק הוא הפגין יכולת טובה שבזכותה זומן לסגל של קבוצת לונדון XI ששיחקה (והפסידה) מול ברצלונה במשחק הגמר הראשון של גביע ערי הירידים.

גרובס הודח מההרכב במהלך עונת 1961/1962, ושיחק בארסנל באופן חלקי עד קיץ 1964. לאחר מכן הוא עזב לקנטרברי סיטי מהליגה הדרומית. בסך הכל הוא הבקיע 37 שערים ב-201 משחקים במדי ארסנל. הוא השתתף במשחקים אחדים במדי נבחרת הנוער ונבחרת החובבים של אנגליה, אך לא בנבחרת אנגליה הבוגרת.

לאחר פרישתו הוא עזב את תחום הכדורגל לחלוטין. הוא החל לנהל פאב ולעסוק בביטוח. ויק גרובס הוא אחיינו של פרי גרובס, ששיחק בארסנל בשנות ה-80 ובשנות ה-90.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 121), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**ויקטור "ויק" איבנוביץ' ויילד** (באנגלית: **Vic Ivan Wild**; ברוסית: **Виктор Иванович Уайлд**;‏ נולד ב-23 באוגוסט 1986) הוא ספורטאי עבר יליד ארצות הברית שהתחרה עבור רוסיה בסנואובורד, האלוף האולימפי, בעל 2 מדליות זהב מאולימפיאדת סוצ'י (2014).

משנת 2011 החל ויילד להתחרות עבור רוסיה, לאחר נישואיו לאלנה זברזינה מרוסיה, גולשת סנואובורד בעצמה. רעייתו, זכתה באולימפיאדת סוצ'י, באותו יום ובאותה תחרות לנשים, סללום ענק מקביל, במדליית הארד.

לאחר שזכה במדליית הזהב הראשונה שלו אמר ויילד: "רוסיה היא המדינה שאפשרה לי לנצח. אם הייתי נשאר בארצות הברית, כנראה שהייתי עדיין יושב בבית, עושה עבודה רגילה, עושה משהו בנאלי, לא מעניין. תמיד רציתי משהו שונה. זה פשוט מדהים אני זכיתי במדליית הזהב הזו עבור רוסיה. עשויים לחשוב, שהבחור הזה עדיין נשאר אמריקאי. אבל זה לא נכון! אני לא בחור אמריקאי החלטנו שזה יהיה קל יותר להגיע לאולימפיאדה במדינה שבה סנואובורד לא מפותח וזה טוב. בחרתי נתיב קשה, הלכתי עם זה עד הסוף".

ב-2021 התגרש מאשתו. ב-2022 הכריז על פרישה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויק ויילד** בוויקישיתוף
* ויק ויילד, ברשת החברתית אינסטגרם
* ויק ויילד, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ויק ויילד, באתר olympedia.org
* ויק ויילד באתר *fis-ski* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  How an American snowboarder helped Russia win the Sochi Games' medal table, sports.yahoo.com (ב־American English)
**כריסטיאן רוסי** (בצרפתית: **Christian Rossi**; נולד ב-31 בדצמבר 1954) הוא קריקטוריסט וקומיקסאי צרפתי.

ביוגרפיה
--------

רוסי נולד ב-31 בדצמבר 1954, בעיירה סן-דני הצרפתית.

הוא למד רישום במכללת אקול אסטיין והחל את הקריירה היצירתית שלו בשנת 1973 כאשר פרסם סיפורים קצרים במגזין "פורמולה 1", מגזין קומיקס לילדים אשר יצא לאור באותה תקופה על ידי הוצאת פלורוס. מאוחר יותר החל לכתוב ולאייר סיפורי קומיקס עבור מגזינים נוספים של ההוצאה, בהם "le même éditeur" (עם סיפורי הקומיקס 'Djin' ו-'Historiques'), מגזין "Glénat" (צר') (עם סיפורי הקומיקס 'קירקוס' ו'גומיא!') ופרסומים שונים במגזין L'Écho des savanes.

בשנת 1999, לאחר מותו של הסופר ז'אן מישל שרלייה, נבחר רוסי לאייר את הסדרה ג'ים קוטלס אותה יצרו שרלייה והקומיקסאי ז'אן ז'ירו בשנים הקודמות. רוסי, אשר הושפע רבות מעבודותיו של ז'ירו, נהנה לעבוד איתו כאשר ז'ירו החליף את שרלייה המנוח בכתיבה ורוסי החליף את ז'ירו כמאייר. יחד השניים יצרו שישה ספרים בסדרה, אשר זכו להצלחה מרובה בצרפת.

בראשית שנות האלפיים שימש רוסי כסטוריבורדר עבור רומנים גרפיים שונים, ביניהם עיבוד לקומיקס של רומן מאת ז'ורז' ז'אן ארנו.

פרסים
-----

* פרס כובע החמור בפסטיבל קוואי דה בולס (1997).

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Vingt mille bédéphiles au Festival de Saint-Malo". *Le Monde.fr* (בצרפתית). 1997-10-29. נבדק ב-2021-01-16.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007406057905171
* BNE: XX1725096
* BnF: cb119226639 (data)
* GND: 1027338151
* ISNI: 0000 0001 2026 903X
* LCCN: no2006088667
* NKC: xx0212150
* NTA: 069012725
* SUDOC: 027109526
* VIAF: 61551706
* WorldCat: lccn-no2006088667

 |
שני עמודים מתוך אלפון מסוף המאה ה-16 מאת הנס הוּפְנָאחֶל (חצרו של רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה). משמאל למעלה: r עגולה. משמאל למטה: s רגילה. מימין למעלה: s ארוכה. מימין למטה: t.
המילה Congreſs, בכתב נטוי, בראש מגילת הזכויות של ארצות הברית
**S ארוכה** הוא שם האות S בגרסתה העתיקה, המאורכת: **ſ**. סימן זה ציין S קטנה בתחילת מילה או באמצעה; האות S הרגילה נקראה S סופית או S עגולה. ייתכן שהעובדה שלאות היוונית סיגמא קיימת גרסה רגילה וגרסה סופית תרמה לקלות שבה נתקבלו באירופה שתי צורות לאות S. 

קל להתבלבל בין האות ſ והאות f, בעיקר משום שבגופנים מסוימים יש ל-ſ קו קטן באמצעה (אם כי רק משמאל לקו האנכי). מקורו של הקו האמצעי היא בכתב הגותי, שבו נכתבה ה-ſ בשתי תנופות עט-נוצה: קו אנכי יורד, ואחריו קו עולה המתקשת ימינה. במקום המפגש של הקווים נוצרה בליטה קטנה, שנשארה גם במעבר לכתב לטיני רגיל. בצורתה הנטויה אין לאות קו אמצעי, והיא יורדת אל מתחת לשורה.

האות ſ יצאה משימוש באלפבית לטיני בתחילת המאה ה-19. הליגטורות הנפוצות שכללו את האות ſ (ביניהן ſi, ſt ו-ſs) נעלמו גם הן (בגרמנית הפכה הליגטורה ſs או ſz לאות ß). באותיות גותיות נעשה ב-ſ שימוש גם כיום.

שימוש מודרני
------------

ה-S הארוכה, בכתב נטוי, משמשת כיום כסמל האינטגרל (∫) במתמטיקה:{\displaystyle \int \_{a}^{b}}

המתמטיקאי לייבניץ יצר את הסימן כקיצור למילה הלטינית summa (סכום), שאותה הוא כתב *ſumma*. סימן זה הופיע לראשונה ב-1686, במאמרו De Geometria. 

בתחום הבלשנות מסמן סימן דומה, ʃ (המכונה אֶש), את הצליל **ש** (ראו: IPA). 

האות ſ מיוצגת ביוניקוד על ידי הצירוף U+017F וב-HTML כ-`&#x17F;` או `&#383;`. 

עמוד השער של **גן העדן האבוד** (Paradise Lost) מאת מילטון

ראו גם
------

* ß

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **S ארוכה** בוויקישיתוף
**כריסטין מארי בייקר** (באנגלית: **Christin Marie Baker**) היא מפיקה, במאית ותסריטאית אמריקנית. היא המייסדת והמנכ"לית של "Tello Films".

ביוגרפיה
--------

כריסטין בייקר נולדה בדאנוויל במדינת אינדיאנה וגדלה בנאשוויל שבטנסי.

היא בוגרת אוניברסיטת MT במרפריסבורו עם תואר ראשון בהפקת טלוויזיה. היא למדה גם קורס בקמפוס של אוניברסיטת בנדיקטין בספרינגפילד.

בשנת 2011 התחתנה בייקר עם דב מל, פוליטיקאית אמריקנית משיקגו. השתיים התגרשו בשנת 2014.
בתקופת נישואיהן זו לזו, רשמה בייקר את עצמה בקרדיטים על הפקותיה לפעמים בשם **כריסטין בייקר** ולפעמים בשם **כריסטין מל**.

קריירה
------

בייקר עבדה ב-"Regency Enterprises", גילדת הכותבים האמריקאית וב-"YWCA USA".

### Tello Films

בשנת 2007 ייסדה בייקר את "Tello Films", חברה להפקת והפצת סדרות רשת וסרטים המתמקדים בנשים לסביות. "Tello Films" מעלה את תכניה לאתרה שהוא רשת סטרימינג עצמאית עם מינוי.

פרסים
-----

בייקר זכתה על סרטה "Maybelle" בתואר "הבמאית הטובה ביותר" של פסטיבל הקולנוע ריינדנס בלונדון.

על סדרת הרשת "Riley Parra" הייתה מועמדת לתואר "הבמאית הטובה ביותר" של Indie Series Awards בלוס אנג'לס.

פילמוגרפיה
----------

### סדרות רשת

| סדרה | ביימה | הפיקה | כתבה | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| McManusLand |  |  |  | 2011 |
| Cowgirl Up |  |  |  | 2011 |
| Gay Street Therapy |  |  |  | 2013 |
| The Neighbors |  |  |  | 2013 |
| Roomies |  |  |  | 2013 |
| Nikki & Nora: The N&N Files |  |  |  | 2013 |
| The Pitch Show |  |  |  | 2014 |
| #Hashtag: The Series |  |  |  | 2014–2015 |
| Plus One |  |  |  | 2015 |
| Maybelle |  |  |  | 2015 |
| Dana Goldberg Comedy Show |  |  |  | 2016 |
| Bridget McManus Comedy Special |  |  |  | 2016 |
| Dagger Kiss |  |  |  | 2016 |
| Full Out |  |  |  | 2016 |
| secs & EXECS |  |  |  | 2017 |
| Riley Parra |  |  |  | 2017–2018 |
| Passage |  |  |  | 2019 |

### סרטים

| סרט | ביימה | הפיקה | כתבה | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Human Potential |  |  |  | 2008 |
| I Hate Tommy Finch |  |  |  | 2012 |
| The Throwaways |  |  |  | 2012 |
| God Des & She: Never Give Up |  |  |  | 2014 |
| Rent Controlled |  |  |  | 2014 |
| The List |  |  |  | 2016 |
| Skirtchasers |  |  |  | 2016 |
| Alice & Iza |  |  |  | 2018 |
| Riley Parra: Better Angels |  |  |  | 2019 |
| Season of Love |  |  |  | 2019 |

### תוכניות אירוח

* Happy Wife, Happy Life: Marriage Advice from Happily Married Non-Experts (2019)‎ – ביימה.

קישורים חיצוניים
----------------

* כריסטין בייקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* Tello Films האתר הרשמי של חברת ההפקה
* ריאיון אישי עם כריסטין בייקר באתר HER
**ראובן רמתי** (באנגלית: **Reuven Ramaty**, שמו בלידה היה רייטר **Reiter** ‏ 25 בפברואר 1937 טימישוארה, רומניה - 8 באפריל 2001, סילבר ספרינג, מרילנד) היה מדען ישראלי-אמריקאי, יליד רומניה, חוקר בתחומי האסטרונומיה של קרינת גמא, אסטרופיזיקה גרעינית, וקרינה קוסמית. היה שותף מרכזי בפרויקט HESSI, לוויין מחקר של נאס"א (High Energy Solar Spectroscopic Imager), שלאחר מותו נקרא על שמו.

ביוגרפיה
--------

רמתי נולד ב-1937 בעיר טימישוארה, בחבל באנאט שברומניה, למיכאל רייטר ואליזה לבית מרקוביץ. ב-1948 עלה לישראל יחד עם הוריו. היה מתלמידיה הראשונים של המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, בה סיים את התואר הראשון בשנת 1961. לימד בהמשך פיזיקה בבית ספר תיכון למשך שלוש שנים. בשנת 1964 נסע לארצות הברית והחל לימודי דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1966 קיבל תואר דוקטור.

ב-1967 התקבל לעבודה במרכז טיסות החלל גודרד, והיה שם אחד מאנשי התאוריה המרכזיים. ב-1980 התמנה לראש המחלקה התאורטית במעבדה לאסטרופיזיקה של אנרגיות גבוהות. מ-1983 שימש גם כפרופסור חבר לפיזיקה באוניברסיטת מרילנד בקולג' פארק.. היה פרופסור אורח באוניברסיטת נאגויה ביפן (1993) מדען אורח באוניברסיטאות סטנפורד, ברקלי, סן דייגו ופנסילבניה.

נודע קודם כל הודות למחקריו בתחום האינטראקציות של החלקיקים בהתלקחויות הסולאריות. יחד עם ריצ'רד לינגפלטר, שהיה שותפו למחקרים לאורך שנים רבות, הראה רמתי בשנת 1967 שקווי קרינת גאמא ומדידות נויטרונים מתוך ההתלקחויות הסולאריות עשויים להיות כלי אבחוני רב עוצמה בהערכת התכונות של חלקיקים מואצים בהתלקחויות הסולאריות. מאוחר יותר, יחד עם בן ציון קוזלובסקי מאוניברסיטת תל אביב ואחרים, המשיך רמתי לשכלל טכניקות אלה.

מחקריהם רחבי היקף שכללו מדידות ההתלקחויות הסולאריות במסגרת הפרויקט Solar Maximum Mission והמצפה קומפטון עם קרני גאמא בדקו מנגנוני האצת חלקיקים ואת גודש החלקיקים המואצים והגודש הקורונלי.
יחד עם לן פיסק מאוניברסיטת ניו המפשייר ובן ציון קוזלובסקי מאוניברסיטת תל אביב, הציע רמתי תאוריה שזכתה להסכמה רחבה בימינו, לפיה מקור הקרינה הקוסמית האנומלית, בעלת האנרגיה הנמוכה, הוא ביוניזציה ובהאצת הגז הבין-כוכבי הנאוטרלי בהליוספרה החיצונית.
רמתי, פיסק וקוזלובסקי נודעו, בין השאר בתאוריה, הזוכה בימינו להסכמה כללית, לגבי מקור הקרינה הקוסמית האנומלית, בעלת אנרגיה נמוכה.
לראובן רמתי הייתה תרומה מכריעה גם בפרויקט הלוויין HESSI - High Energy Solar Spectroscopic Imager.
רמתי היה פעיל במרכז גודרד יותר מ-30 שנה, עד מותו.

רמתי נפטר בשנת 2001 מסיבוכים של מחלת לו גריג, בביתו בסילבר ספרינג, מרילנד. עיין בנתונים חדשים על הקרניים הקוסמיות עד לשעות חייו האחרונות. השאיר אשה, ורה, ושתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* ראובן רמתי, באתר ResearchGate
* קורות חייו באתר נאס"א (באנגלית)
* מידע על רמתי, מחקריו והלוויין RHESSI באתר "הידען"
* ריצ'רד לינגפלטר, Reuven Ramaty (1937 - 2001),‏ 2001 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007453296505171
* BIBSYS: 90277865
* ISNI: 0000 0001 0985 0966
* LCCN: n81149253
* NTA: 068858795
* SNAC: w6dg92n4
* VIAF: 70263159
* WorldCat: lccn-n81149253

 |