recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
יפןיפן
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אואשיבה. 

**מוֹרִיטֶרוּ אוּאֶשִיבָּה** (ביפנית; בקאנג'י **植芝守央** ובהירגאנה **うえしば もりてる**, נהגה אואשיבה מוריטרו) הוא אמן לחימה יפני. הוא נכדו של מוריהי אואשיבה מייסד אמנות הלחימה אייקידו ובנו של קיסשומארו אואשיבה הדושו (ראש השיטה) והמפתח השני של השיטה. כיום הוא הדושו העומד בראש שיטת האייקידו.

ביוגרפיה
--------

אואשיבה נולד ב-2 באפריל 1951 בטוקיו שביפן, לאביו קיסשומארו. במהלך ראיון בשנת 2004, הוא סיפר על תקופת ילדותו: "בפעם הראשונה שלבשתי מדי אייקידו הייתי בכיתה א' בבית הספר היסודי. אף אחד מבני המשפחה לא הכריח אותי להתאמן באייקידו, אז פשוט עשיתי את זה כשהתחשק לי. בשנות לימודי בתיכון התחלתי להתאמן ברצינות, ואז החלטתי שאני מעוניין להיות היורש של אבי, ולשמור על מורשתו של סבי (מוריהי אואשיבה, מייסד האייקידו) למען העתיד".

אואשיבה למד באוניברסיטת מייג'י גקואין, ובשנת 1976 הוא קיבל תואר בכלכלה מהאוניברסיטה.

בשנת 1985, הוא מונה למנהל בפועל של ארגון אייקיקאי - הזרם המרכזי באייקידו.

בשנת 1996, הוא התחיל לשמש בפועל כיושב ראש ההומבו דוג'ו - מרכז האימונים העולמי של הזרם המרכזי באייקידו הנמצא בטוקיו.

בשנת 1997 הוא ביקר באירלנד והעביר שם אימוני אייקידו.

ב-4 בינואר 1999, לאחר מותו של אביו קיסשומארו, הוא קיבל את התואר "דושו" - ראש שיטת האייקידו, והוא עדיין ממשיך בתפקידו.

חייו כראש שיטת אייקיקאי
-----------------------

בינואר 2006, לרגל מלאת ארבעים שנה לארגון אייקיקאי, אואשיבה ביקר באוסטריה והעביר שם אימונים.

בשנת 2006, הוא קיבל את מדליית אנשטה של סאו פאולו, והמשך השנה, הוא מונה לפרופסור של כבוד באוניברסיטת בודו שביפן.

בשנת 2009, הוא קיבל את מדליית הידידות של נשיא רוסיה.

בשנת 2010 הוא מונה בהזמנה מיוחדת, לפרופסור באוניברסיטת קוגאקן שביפן.

בשנת 2012 הוא מונה ליושב ראש ארגון אייקיקאי העולמי שהחליף את הארגון הקודם. בהמשך השנה, הוא קיבל מדליית זהב מהאוניברסיטה הטכנית בוולנסיה שבספרד.

בשנת 2013, קיבל אואשיבה את מדליית עם תג כחול של כבוד מקיסר יפן.

מי שצפוי לרשת אותו בתפקיד ראש שיטת האייקידו, הוא בנו מיצוטרו אואשיבה.

ספריו
-----

אואשיבה כתב את הספרים הבאים:

* **אייקידו נבחר: היסודות** ביחד עם אביו קיסשומארו אואשיבה, הספר יצא לאור בשנת 2002.
* **קורס מאסטר האייקידו: אייקידו נבחר 2** שיצא לאור בשנת 2003.
* **אייקידו מתקדם: היסודות הנחוצים** שיצא לאור בשנת 2005

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם מוריטרו אואשיבה, באתר aikidojournal.com (באנגלית)

*

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  ביוגרפיה של ראשי שיטת אייקיקאי, באתר www.aikikai.or.jp (באנגלית)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Moriteru Ueshiba, www.goodreads.com
3. ↑  The Irish Aikido Federation Ireland Aikikai, www.aikido.ie (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1350776
* BnF: cb14548681t (data)
* CiNii: DA01704803
* ISNI: 0000 0001 2275 686X
* LCCN: no2003050919
* LNB: 000222105
* NDL: 00163954
* NKC: mub20221153269
* RERO: 02-A011449750
* SUDOC: 077769155
* VIAF: 2155539
* WorldCat: lccn-no2003050919

 |
מבט לעבר פואנט דז אלמדייה, הנקודה המערבית ביותר בחצי האי
**קאפ-ור** (בצרפתית: **Cap-Vert**, הכף הירוק; במקור **קָבּוּ וֶרדִי**, מפורטוגזית) הוא חצי אי במערב סנגל, שבקצהו נמצאת הנקודה המערבית ביותר ביבשת אפריקה. בחצי האי שוכנת בירת סנגל, דקר. איי כף ורדה שוכנים כ-560 ק"מ מערבית לו. שמו ניתן לו בגלל הצמחייה הירוקה המכסה אותו חלק מהשנה, בניגוד לחופים החוליים בסביבתו.

חצי האי סלעי ברובו, והוא נוצר מהתמזגותם של איים וולקניים ושל גשר יבשה הנמתח אל תוך האוקיינוס האטלנטי, שיצרו זרמי האוקיינוס. צורתו כעין משולש שאורך צלעו כ-15 ק"מ. שדה התעופה הבינלאומי של דקר שוכן בחלק הצפוני של קצהו המערבי של חצי האי. המפרץ שבחלקו הדרום-מערבי מהווה נמל טבעי מצוין. 

חצי האי מהווה את הגבול הגאוגרפי בין רצועת החוף המכונה "החוף הגדול" (Grande-Côte) מצפון לו לרצועה המכונה "החוף הקטן" (Petite-Côte) מדרומו.

מאז גילויו על ידי הספן הפורטוגלי דיניש דיאש ב-1444, היווה הכף תחנה חשובה במסחר בין אפריקה לאירופה, ובכלל זה סחר העבדים. 

התושבים המקוריים של חצי האי הם בני לֶבּוֹ, המונים כיום כ-90,000 נפש, ועסקו בעבר בחקלאות ובדייג. ב-1857 הוקמה העיר דקר סמוך לקצהו הדרום-מערבי של חצי האי.

על חצי האי נמצא אגם רטבה שבו כמו בים המלח אנשים יכולים לצוף על המים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאפ-ור** בוויקישיתוף
* קאפ-ור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554785805171
* NKC: ge1113608
* VIAF: 578145424540486830329
* WorldCat (עם VIAF): 578145424540486830329

 |
**אתרוג פלורנטין** (שם מדעי: *Citrus limonimedica*) הוא זן כלאיים של מין האתרוג, הנקרא על שם מקום גדילתו העיקרי - פלורנס (פירנצה), איטליה.

זן זה הוא הכלאה בין לימון ואתרוג, ולכן אינו כשר לפי ההלכה לארבעת המינים. הוא משמש לצרכים קולינריים וכן כצמח נוי.

תיאור
-----

אתרוג פלורנטין הוא זן חומצי, לצד אתרוג בלאדי הישראלי, אתרוג קלבריה האיטלקי ואתרוג קורפו היווני. עקב טעמו הלימוני, שימשו עליו באופן מסורתי לתיבול שמן זית.

העץ גדל במהירות. ענפיו מלאים בקוצים, בעלי עלים ארוכים וצבעו של הגזע סגול. צורתם של עלי העץ אובלית, והם גדלים יחדיו במעין אשכולות.

היסטוריה
--------

אתרוג פלורנטין תואר ב-1674 כ-"לימון מתוק ובעל הריח הטוב ביותר לשתילה". הוא הוצג לראשונה בבתי הגידול של בית מדיצ'י בפייטרסנטה (אנ') שבאיטליה, עוד במהלך המאה ה-17, שם, לפי ההשערות, התפתח מין האתרוג לראשונה. ב-1780 כתב הבוטניקאי ג'ובני טרגיוני טוזטי (אנ') כי לאתרוג פלורנטין "ריח נעים ביותר". רק במחצית השנייה של המאה ה-20 הביאה משפחת טינטורי את אתרוג פלורנטין למטע עצי האתרוג שלה בפסקיה (אנ'), שהוא אחד המטעים הגדולים בעולם מסוג זה (לרבות המטע שהיה שייך לבית מדיצ'י).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אתרוג פלורנטין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  , באתר "Research Gate" (באנגלית)
 (באיטלקית)
2. ↑  ריצ'רד וטסון, Botanicus Universalis Et Hortulanus (1772), עמוד 63.
3. 1 2  Florentine Citron, באתר "Oscar Tintori" (באנגלית)
**קריסטל מליסה מרשל** (באנגלית: **Kristal Melisa Marshall**; נולדה ב-11 בנובמבר 1983) היא מתאבקת עבר ודוגמנית אמריקאית. זכתה בפרסים בתחרויות פיתוח גוף.

קריירת הדוגמנות
---------------

מרשל הופיעה בתחרות היופי "מיס קליפורניה" של שנת 2004. כמו כן, הופיעה במספר תפקידים נוספים: דוגמנית של התוכנית "דיל או לא דיל", בשעשועון הטלוויזיה פחות או יותר, באחד הקליפים של 50 סנט ובפרסומות.

קריירת היאבקות מקצועית
----------------------

### WWE‏ (2005–2007)

החוויה המשותפת הראשונה של מרשל כחלק מארגון ה-WWE הייתה בתחרות חיפוש הדיווה לשנת 2005, שבה מרשל סיימה במקום הרביעי. אף על פי שלא זכתה בתחרות, מרשל הוחתמה לחוזה פיתוח ונשלחה לארגון הפיתוח Deep South Wrestling. בדצמבר 2005 היא צורפה לרוסטר של סמאקדאון ככתבת מאחורי הקלעים.

הפיוד הראשון שלה היה נגד ג'יליאן הול, שאותה מרשל ניצחה בקרב הבכורה שלה ב-10 במרץ 2006. מרשל נוצחה על ידי גיליאן, אך לאחר מכן נקלעה לעימות עם מישל מקול. כשזוכת תחרות חיפוש הדיווה אשלי מסארו הצטרפה לסמאקדאון, דמותה של מרשל הפכה לדמות רעה, כך שמרשל קינאה בזכייה של מסארו בתחרות. לאחר מכן מרשל חברה לשורות מישל מקול והשתיים התעמתו עם מסארו וג'יליאן הול, מה שהוביל לקרב בין הארבע באירוע המסיבה האמריקאית הגדולה. בחודש ספטמבר זוכת תחרות חיפוש הדיווה של אותה שנה, ליילה אל, הגיעה לרוסטר ומרשל נכנסה לעימות נגדה. הפיוד כלל חבירה של מרשל להמיז נגד ליילה ובוגימן.

בחודש פברואר של שנת 2007 הפכה דמותה של מרשל לדמות טובה, שהחלה להיות קרובה לויקי גאררו, אך שוחררה מהחוזה שלה כמה שבועות לאחר מכן.

### TNA‏ (2009–2010)

ב-18 באוקטובר 2009 נראתה מרשל באירוע "נועד לתהילה" של הארגון Total Nonstop Action Wrestling כחלק מהקהל בזמן הקרב של בובי לאשלי נגד סמואה ג'ו. שמה של מרשל בארגון זוהה כקריסטל לאשלי, זאת כי נחשבה לחברתו של לאשלי במציאות. את הופעת הבכורה שלה בזירה ערכה בקרב זוגות מעורב ביחד עם לאשלי בהפסדם לסקוט סטיינר ואווסום קונג ב-12 בדצמבר. בחודש פברואר 2010 קריסטל שוחררה מהחוזה שלה ביחד עם בובי לאשלי.

חיים אישיים
-----------

מרשל יצאה עם בובי לאשלי מהשנים 2007 עד 2010 ולזוג יש ילד אחד שנולד ביולי 2008 בשם מיילס וילדה אחת שנולדה בשנת 2011 בשם נעמי. באפריל 2011 הודיעה שהיא ולאשלי נפרדו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריסטל מרשל** בוויקישיתוף
* קריסטל מרשל, ברשת החברתית טוויטר
* קריסטל מרשל, באתר Online World of Wrestling

 קריסטל מרשל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
האריה השואג בכפר גלעדי, אתר הנצחה ממלכתי
**אתר הנצחה ממלכתי** במדינת ישראל הוא אתר הנצחה לחללי מערכות ישראל שהמדינה אחראית להקמתו ולתחזוקתו. 

ברשימת אתרי ההנצחה הממלכתיים נכללים רק אתרים שהוכרזו על ידי שר הביטחון כאתרים **ממלכתיים** מתוקף חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998.

הגדרת אתר ההנצחה
----------------

חלק קטן מתוך מאות אתרי ההנצחה במדינת ישראל מוגדרים כאתרים "ממלכתיים" ולהכרזה כזאת ישנן השפעות תקציביות. 
החוק קובע במפורש את דרכי ההכרזה על אתר כזה:

> 
> (א) שר הביטחון רשאי, לאחר התייעצות במועצה להנצחה או על פי הצעתה, להכריז ברשומות
> על שטח או על אתר הנצחה כאתר הנצחה ממלכתי.
> 
> 
> (ב) לא יכריז שר הביטחון על אתר הנצחה ממלכתי, אלא לאחר התייעצות עם שר האוצר בדבר
> האמצעים להקמתו ולאחזקתו.
> 
> 
> 
> — סעיף 45 לחוק
> 

על פי החוק, הקמת ותחזוקת אתר הנצחה ממלכתי מוטלת על מדינת ישראל ותקציב אחזקתו ישולם מתקציב המדינה.

### אתר הנצחה

בניגוד לאתר ההנצחה הממלכתי שמוכרז על ידי שר הביטחון, סמכות ההכרזה על אתר הנצחה שאינו ממלכתי היא בידיו של שר הפנים.

מכיוון שתקציב אתר ההנצחה לא יגיע מקופת המדינה קובע החוק שהוצאות הקמתו ואחזקתו, כולן או חלקן, יחולו על היזם או על אדם אחר שנתנו הסכמתם להקמת אתר ההנצחה. ומגדיר ששר הפנים לא יכריז על אתר הנצחה "אלא אם כן נחה דעתו כי הובטחו האמצעים להקמתו ולאחזקתו".

ראו גם
------

* אתר הנצחה
* הנצחת חללי מערכות ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* היסטוריית החקיקה של חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
**שוברט גמבטה** (בספרדית: **Schúbert Gambetta**;‏ 14 באפריל 1920 – 9 באוגוסט 1991) כינויו **"אל מונו"**, היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת המגן ימני.

קריירה
------

גמבטה ערך את הופעת בכורתו במדי פניארול ב-30 בנובמבר 1937. לאחר מאבק משפטי קשה, הצליח לעבור ליריבתה העירונית נסיונל. גמבטה שבילה שם את מרבית הקריירה, זכה עם נסיונל בליגה האורוגוואית 10 פעמים ו-3 פעמים בגביע אלדאו בין השנים 1940–1956. תוך כדי זמן זה שיחק בקוקוטה דפורטיבו הקולומביאנית ב-1949. גמבטה סיים את הקריירה שלו ב-1960 בשורות מר דה פונדו מהליגה השנייה.

גמבטה (עומד, חמישי מימין) עם נבחרת אורוגוואי במונדיאל 1950
במדי נבחרת אורוגוואי גמבטה זכה בקופה אמריקה 1942. הוא הבקיע שער אחד במהלכו בניצחון 0–7 על אקוודור. במונדיאל 1950 לקח חלק בזכייתה ושיחק ב"מרקנאסו" נגד ברזיל, שם הצטיין כאשר ניטרל את זיזיניו ואדמיר. גמבטה אומנם היה בסגל הנבחרת במונדיאל 1954, אך לא שותף כלל.

תארים
-----

נסיונל
* אליפות אורוגוואי (10): 1940, 1941, 1942, 1943, 1946, 1947, 1950, 1952, 1955, 1956
* גביע אלדאו (3): 1940, 1942, 1946

נבחרת אורוגוואי
* גביע העולם: 1950
* קופה אמריקה: 1942

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוברט גמבטה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**איג השחור** (891–17 בדצמבר 952) היה דוכס בורגונדי משנת 923 ועד מותו ב-952.

ביוגרפיה
--------

איג היה בנם של רישאר מאוטון, דוכס בורגונדי, ואדלייד מאוסר, והיה משושלת הבוסונידים דרך אביו, שהיה אחיו הצעיר של בוסו מפרובנס. הוא ירש את אחיו הגדול רודולף כדוכס בורגונדי, כאשר רודולף נבחר למלך פרנקיה המערבית, בתור ראול, בשנת 923.

לאחר מותו של ראול ב-936, היו לאיג שאיפות ללכת בעקבות אחיו ולעלות לכס המלכות ולכן סירב להכיר בלואי הרביעי כמלך מערב פרנקיה. כתוצאה מכך, לואי שלח את איג הגדול שכבש את אוסר וסנס. דוכסות בורגונדי חולקה בין איג הגדול ואיג השחור.

לא ידוע אם איג התחתן. הוא כנראה מת ללא צאצאים חיים, שכן ירש אותו גילברט משאלון, שהפך לשליט דוכסות בורגונדי *דה פקטו* (הוא לא היה דוכס *דה יורה*).

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Bourchard, Constance Brittain (1999). "Burgundy and Provence:879-1032". In Reuter, Timothy; McKitterick, Rosamond; Abulafia, David (eds.). ***The New Cambridge Medieval History: Vol. III, c.900 - c.1024** (Link is extract=Volume III, Chapter 1 "Introduction: Reading the Tenth Century")* (PDF). Vol. III (1. publ. ed.). Cambridge: Cambridge University Press. p. 336. ISBN 0521364477. נבדק ב-28 פבר' 2013. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**מורינה** הייתה אוניית מעפילים, שאורגנה על ידי אנשי המוסד לעלייה ב' של "ההגנה".

תולדותיה
--------

"מורינה" אורגנה בעקבות המידע שהגיע אל אנשי המוסד לעלייה ב' בשנת 1943, לפיו ממשלת בריטניה קיבלה החלטה סודית לאפשר לכל יהודי אשר יגיע לטורקיה להמשיך ולעלות לארץ ישראל. ההחלטה המריצה את אנשי המוסד לעלייה ב' לארגן אוניות להבאת היהודים לטורקיה. באוגוסט 1944 ארגן המוסד לעלייה ב' שלושה כלי שיט להעברת יהודים מרומניה לטורקיה. תחת המרשל יון אנטונסקו הייתה רומניה בעלת ברית של גרמניה הנאצית, והמסע מרומניה לטורקיה תוכנן מתוך הנחה שהבריטים יאפשרו לנוסעים להמשיך בדרכם לארץ ישראל.

ב-3 באוגוסט 1944 הפליגו מנמל קונסטנצה ברומניה שלוש אוניות: "מורינה" כשעל סיפונה 308 מעפילים, "בולבול", שעל סיפונה היו 390 מעפילים, ו"מפקורה" שעליה היו כ-315 מעפילים. האוניות הפליגו יחד.

"מורינה" ו"בולבול" הגיעו בשלום לאיסטנבול, ומשם נסעו המעפילים ברכבת לארץ ישראל; ואילו "מפקורה" הותקפה על ידי צוללת 25 מייל צפונית מזרחית מהנמל הטורקי אינאדה (İğneada), במערב הים השחור, וטבעה. הגרמנים סברו שהיו בה קצינים פולנים שהיו בדרכם לצבאות בעלות הברית. יש הטוענים שלא הייתה זו צוללת גרמנית אלא צוללת רוסית (ShCh-215)‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  בדיעבד, היה זה ימים ספורים לפני הדחתו של אנטונסקו מהשלטון.
2. ↑  מידע, באתר uboat (באנגלית).
**גראמער** הוא כינוי לאדם החורז חרוזים ("גראמען" ביידיש). ה"גראמער" בדרך כלל עוסק בשירה בחתונות או אירועים אחרים, אך ישנם העוסקים בתחום זה גם בהוצאת תקליטים.

את החרוזים מכין בדרך כלל הגראמער בעצמו, ולעיתים, כאשר הוא אינו מוכשר לכך, הוא יבקש מחברו או מאדם העוסק בכך להכין לו חרוזים, לפעמים תמורת תשלום.

מקצוע זה מכונה גם "בדחנות", על שם שבעבר, מקצוע הגראמער היה חלק ממקצוע הבדחן שהיה נוהג לומר את דבריו בחרוזים.

בדחנות בחתונות
--------------

בחלק רחב מהציבור החסידי מקובל כי לפני החופה יש מסיבת קבלת פנים בה מעוררים את החתן לתשובה על כל עוונותיו, באמצעות ניגון שירי התעוררות ורגש. באותו מעמד מזמינים גראמער החורז חרוזים לפני החתן ובהם הוא משלב דברי התעוררות לתשובה, באמצעות משלים, סיפורי חסידים ודברי חכמים.

לאחר החתונה, במעמד המצווה טאנץ, מקובל כי אבי החתן ואבי הכלה אוחזים בגַרְטְל שבו אוחזת הכלה ורוקדים - כל אחד בנפרד, וכן סב החתן והכלה ובני משפחותיהם. לפני כל ריקוד כזה הגראמער אומר דברי בדחנות, ויש הנוהגים שבהם הוא מדבר גם על שבחיו של העומד לרקוד, אם זה אבי החתן או הכלה העומד לרקוד, ועל שבחי החתן והכלה. לפעמים הוא ישלב גם דברי התעוררות, ודברי הספד על אחד מקרובי המשפחה שנפטר בשנה האחרונה.

בקהילות רבות, כמו בחסידות באבוב, נהוג עוד כי בפורים עומד הגראמער על שולחן האדמו"ר וחורז את חרוזיו.

תקליטים
-------

ישנם גם תקליטים רבים של "גראמען", בכולם או בחלקם. המפורסמים שבהם הם סדרת ניגוניו וחרוזיו של יום-טוב עהרליך, סדרת "לחיים אידן" של יוסף משה כהנא, סדרת קלטות מאת יונתן שוורץ. בנוסף בולטים בתחום אייזיק האניג, מיכאל שניצלר, ישראל אדלר וליפא שמלצר, העוסק במקצועו כגראמער, ומשלב את חרוזיו באלבומים שהוא מוציא לאור ובאלבומים של זמרים אחרים הקונים ממנו את חרוזיו.

בדרך כלל תקליטים אלו אינם מחדשים שירים, אלא משתמשים בשירים מפורסמים, אך לעיתים גם מלחינים שירים חדשים לצורך תקליטים אלו.

ראו גם
------

* בדחן

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גראמער** |
עמוד שער של אחד מגיליונות כתב העת
**תורת ארץ ישראל** הוא כתב עת תורני שיצא לאור בירושלים כירחון משנות ה-30 ועד שנות ה-50 של המאה ה-20 (ה'תר"ץ, 1930 - ה'תשט"ו, 1955).

בכתב העת שלפי הגדרת עורכיו היה "ירחון רבני מרכזי לחידושי תורה בהלכה ובאגדה וכל המתרחש בעולם הרבנים והרבנות בארץ ובגולה", התפרסמו בעיקר חידושי הלכה ופרשנות לתלמוד, אך גם מאמרי מחקר בתחומים תורניים, ביקורת ספרות תורנית, וידיעות שונות מהמתרחש בעולם היהודי.

משתתפים
-------

כתב העת יצא לאור בידי "ועד הרבנים המאוחד" ועורכו הראשי היה הרב יוסף אליהו קירשנבוים. גליונות כתב העת מתחילים ב"שנה שנייה, תרצ"א"; בשנת ה'תר"ץ (השנה הראשונה) יצא בידי "ועד הרבנים המאוחד", כתב עת בשם "קול תורה", בעריכתם המשותפת של הרב קירשנבוים והרב שמואל אהרן ובר. כתב העת חדל מלהופיע בשל נסיעתו של האחרון לארצות הברית והופעתו חודשה רק בשנת ה'תרצ"ג, בינתיים המשיך הרב קירשנבוים להוציא את כתב העת בשם "תורת ארץ ישראל" ובהמשך יצאו שני כתבי העת במקביל.

בין הכותבים בגליונות כתב העת נמנו אישים תורניים בולטים, בהם: הרב יעקב משה חרל"פ, הרב צבי פסח פרנק, הרב יחזקאל ליבשיץ, הרב זליג ראובן בנגיס, הרב נחום אתרוג ראב"ד צפת, הרב יצחק זונדל ריף, הרב אהרן הימן, הרב מרדכי שמואל קרול, והרב אליעזר יהודה רבינוביץ מממל.

לקריאה נוספת
------------

* אבא זיינס, **תורת ארץ ישראל (ירושלים)**, בתוך: יצחק לוין (עורך), **אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח**. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 289–290.

קישורים חיצוניים
----------------

* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ב גליון א-ג**, תשרי-כסלו תרצ"א, באתר אוצר החכמה
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ב גיליון ד-ו**, תרצ"א, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ב גיליון ז-ט**, תרצ"א, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ב גיליון י-יב**, תרצ"א, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ג גיליון א-ב**, תשרי-חשון תרצ"ב, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ג גיליון ג-ז**, כסליו-אדר ב' תרצ"ב, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ג גיליון ח-י**, ניסן-סיון תרצ"ב, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ג גיליון יא-יג**, תמוז-אלול תרצ"ב, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ד גליון א-ב**, תשרי-חשון תרצ"ג, באתר אוצר החכמה
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ד גליון ג-ו**, כסלו-אדר תרצ"ג, באתר אוצר החכמה
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ד גליון ז-ט**, אלול תרצ"ג, באתר אוצר החכמה
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ז גיליון א-ג**, טבת תרצ"ו, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה ז גיליון ד-ז**, תרצ"ו, באתר היברובוקס
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה כב**, ניסן תשי"א, באתר אוצר החכמה
* ****תורת ארץ ישראל** - שנה כו**, סיוון תשט"ו, באתר אוצר החכמה
Lipogramma trilineatum
**גראמות** (שם מדעי: *Grammatidae*) היא משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים הכוללת 2 סוגים. דגים אלה חיים רק במימי האוקיינוס האטלנטי המערבי ומצויים גם בים הקריבי.

אלו דגים קטנים באורך של עד 10 סנטימטרים והם בעלי גוני צבעים סגולים-צהובים לאורך גופם. הם בעלי שפתיים צרות ועיניים גדולות, רצועת סנפירים גבוהה עד לזנבם ולחלקם ישנם זיזי סנפיר מתחת הגחון. סנפירי החזה שלהם קצרים וכך גם סנפירי השת והזנב. בצורתם הם דומים לכמה מיני דקריים קטנים אך הם לא בהכרח קרובים.

הם חיים בשוניות אלמוגים טרופיות לחופי אמריקה ונשארים קרובים לקרקעית הים. לעיתים הם מצויים בחבורות גדולות. מזונם של דגים אלה מורכב בעיקר מפלנקטון.

המין *Gramma loreto* נודע בעיקר מסרט האנימציה מוצאים את נמו. לאחר יציאת הסרט חובבי דגים החלו לגדל פרטים רבים ממין זה כדגי נוי שוכני מים מלוחים.

סוגים
-----

* משפחה **גראמות** (Grammatidae)
	+ סוג Gramma
		- מין Gramma brasiliensis
		- מין Gramma dejongi
		- מין Gramma linki
		- מין Gramma loreto
		- מין Gramma melacara
	+ סוג Lipogramma
		- מין Lipogramma anabantoides
		- מין Lipogramma evides
		- מין Lipogramma flavescens
		- מין Lipogramma haberorum
		- מין Lipogramma klayi
		- מין Lipogramma levinsoni
		- מין Lipogramma regia
		- מין Lipogramma robinsi
		- מין Lipogramma rosea
		- מין Lipogramma trilineata

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גראמות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**שמגלה** (געז: ሽማግሌ; ברבים, אמהרית: שמגלווץ', געז ותגרית: שמגלתת) הוא מונח חבשי שמשמעותו "מבוגר", "בכיר" ו-"זקן". באופן היסטורי ומסורתי החברה החבשית היא חברה גרונטוקרטית שבה לשמגלה חשיבות תרבותית וסוציו-פוליטית עליונה.

השמגלה הוא לא בהכרח בגיל מתקדם אלא אדם המשמש בתור מגשר, יועץ, היסטוריון והבקיא בגנאלוגיה, תרבות, חוק ודת. השמגלה משמש גם בתור מתווך בין הממשלה לבין האדם הפשוט וכן בין אדם לחברו. השמגלה גם מציל חיים במקרה של נקמת דם שבו הוא קובע את גובה הכופר. גובה ("מועצת הזקנים") של חברה מקומית מורכבת מאנשים אלו. מתוך השמגלה נבחרים הדנה (הדיינים המסורתיים). החלטותיו של השמגלה והמועצה מקובלות על החברה עצמה ומקבלות גם על הרשויות האזרחיות והמשפטיות של המדינה.

בקרב ביתא ישראל במקומות בהם לא היו מנהיגי דת השמגלה היה זה שלקח על עצמו תפקידים דתיים אשר שייכים לתחום החברתי דוגמת נישואים. יעל כהנא אשר ביקרה באתיופיה בשנות ה-70 של המאה ה-20 מספרת על מוסד השמגלה אצל ביתא ישראל:

> 
> מעמדו של הזקן בחברה הפלשית מעורר את קנאתי. שלא כבחברה המערבית, שאדם זה נחשב לזקן מיום פרישות לגמלאות והוא נדחק ככלי אין חפץ בו אל שולי החברה, כאן הזקן הוא אדם במרום הסולם החברתי ומכובד מכל הצעירים ממנו לימים. הוא היחיד הנמצא בעמדת כוח המעניקה לו עצמאות מוחלטת. לפיכך נושא כל צעיר את נפשו להיות שמאגלה מהר ככל האפשר. לא ייפלא, שהנשאל לגילו מוסיף תמיד חמש עד עשר שנים - מעין קפיצת דרך אל הזקנה הכל-יכולה. רק השיבה והגיל הופכים את האדם לשמאגלה - השליט הבלתי-מעורער על משפחתו, ואם הוא טיליק שמאגלה - זקן חשוב - בזכות כספו, מעמדו ככוהן או בזכות חכמתו, הרהו החשוב והמכובד בכפרו ואף בסביבה כולה.
> 
> 
> 
> — יעל כהנא, **אחים שחורים - חיים בקרב הפלשים**, עם עובד, תשל"ח 1977, עמ' 79
> 

בקרב התגרה והבילינים באריתריאה לשמגלה תפקיד פוליטי מובהק. בחברות אלו השמגלה מחזיק בתואר שום ("שליט") ומהווה מעמד אצולתי. בתקופת השלטון האתיופי על אריתריאה שמגלה רבים ישבו בבית הנבחרים בעידוד הממשל וכדי לייצג את כלל קבוצות התגרה.

לקריאה נוספת
------------

* Dirk Bustorf, "Šəmgəlle" and Wolbert Smidt, "Šəmgällä" in Siegbert Uhlig (Editor), **Encyclopaedia Aethiopica: O-X**, Harrassowitz, 2010, מסת"ב 3447062460, pp. 608-609

קישורים חיצוניים
----------------

* יהל פרג', ‏אולי התקווה לפתרון סכסוכים נמצאת בידיהם של השמגלוּץ', באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 8 בנובמבר 2016
* תחאוכו עזמי, "שמגלה" צ'רקסי, אדיגה - מגזין הצ'רקסים
* לאה קסן וליאת קידר, **אלימות בין בני זוג בקרב משפחות יוצאות אתיופיה**, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thomas Leiper Kane, **Amharic-English dictionary** Vol. I, Otto Harrassowitz Verlag, 1990, מסת"ב 3447028718, p. 615-616
2. ↑  הגר סלמון (עורכת), **קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים - אתיופיה**, יד בן צבי, תשס"ח, עמ' 47
**תורת M** היא היפותזה פיזיקלית המאחדת את חמש תורות המיתרים המוכרות. משמעות ה־M היא ממברנה או כפי שכמה מתייחסים אליה - מסתורין. אדוארד ויטן מאוניברסיטת פרינסטון העלה את אפשרות קיומה של תאוריה זו בשנת 1995, והוא נתן בעזרתה הסבר למספר עקרונות ידועים של דואליות בין תורות מיתרים. נקודת זמן זו נחשבת כתחילת "המהפכה השנייה של תורת המיתרים". 

השוואה בין חלקיקים נקודתיים מתנגשים (צד שמאל) ומיתרים סגורים מתנגשים (צד ימין). הזמן הוא הציר האנכי והמרחב מיוצג על ידי הציר האופקי
אחד היתרונות הבולטים של תורת M הוא יכולתה להוות בסיס לאיחוד בין תורת היחסות הכללית ומכניקת הקוונטים, כלומר להיות תורה של כבידה קוונטית. אולם, אף על פי שתורת M מהווה התפתחות תאורטית חשובה בפיזיקת החלקיקים, עדיין אין לה תחזיות שיכולות להיבדק בניסוי.

תורת המיתרים
------------

על פי תורת המיתרים, חלקיק אלמנטרי אינו נקודה אלא מיתר, ובדומה למיתר בכלי נגינה, התנודות שלו קובעות את תכונותיו. אורכו האופייני של מיתר פיזיקלי הוא אורך פלאנק, והמיתר יכול להוות עקומה סגורה או פתוחה.

על פי אחת האפשרויות המבטיחות של תורת המיתרים המרחב־זמן בנוי מ־10 ממדים, כאשר מתוכם תשעה הם ממדי מרחב, ואחד הוא מימד זמן. וזאת בניגוד לארבעת הממדים המוכרים מתורת היחסות הפרטית (ממד אחד של זמן ושלושה ממדים של מרחב). הממדים הנוספים חייבים להיות קטנים, וכנראה גם קומפקטיים, על מנת להתאים לתצפיות הנוכחיות על מבנה המרחב. 

בשנת 1995 היו מוכרות כבר 5 תורות מיתרים ב־10 ממדים. הן קרויות: סוג I, סוג IIA, סוג IIB, סוג HO, וסוג HE. כל התורות כוללת בתוכן סופר־סימטריה בין פרמיונים ובוזונים, וההבדלים ביניהן מתבטאים בעיקר בסוג המיתרים (פתוחים או סגורים) ובחבורת הסימטריה אשר מגדירה את אוסף המיתרים של התאוריה.

איחוד של תורות המיתרים
----------------------

אדוארד ויטן, הוגה התאוריה
בתחילת שנות ה־90, הוכח שתורות המיתרים השונות קשורות בדואליות, הוכחה שאפשרה לפיזיקאים לייחס את התיאור של עצם בתורת מיתרים אחת, לתיאור של עצם בתורת מיתרים אחרת. באופן כללי ניתן לומר שאם מבצעים טרנספורמציה מסוימת לגדלים המוגדרים בתורת מיתרים אחת אז מקבלים תורת מיתרים אחרת. כך למשל דואליות T שמכילה טרנספורמציה של תנע ושל מרחק תחליף בין תורת מיתרים מסוג IIA ותורת מיתרים מסוג IIB. דואליות נוספת, הקרויה S, מקשרת בין תורת מיתרים שמוגדרת בה עצמת אינטראקציה חזקה ותורת מיתרים שמוגדרת בה עצמת אינטראקציה חלשה.

יחסים אלה בין התורות מרמזים על האפשרות שכל תורת מיתרים יחידה, היא בעצם מבט שונה של תאוריה אחת, כללית יותר. אדוארד ויטן הציע בשנת 1995 מסגרת של איחוד בין חמש תורות המיתרים על בסיס יחסי הדואליות וסיפק את המבנה המתמטי ההתחלתי של התאוריה המאוחדת, אשר נקראה בפיו "תורת M". תורת M חוזה ממד נוסף על 10 הממדים של תורות המיתרים השונות, ובסך הכל יש בה 11 ממדים. ויטן עצמו לא נתן הסבר למשמעות האות M אשר מופיעה בשם התאוריה, ומאז מופיעים ניחושים שונים לפשר האות. יתרה מכך, התאוריה שהוא הציע איננה שלמה. ניסוח מדויק ומלא של תורת M הוא אחד האתגרים הנוכחיים של הפיזיקה התאורטית. כן, קיימים מאמצים לחפש אפשרות לבדוק אותה בניסוי, כלומר להציע ניסוי שיוכל לאשש את התאוריה. נכון לשנת 2018, משימה זו טרם הושגה.

ראו גם
------

* תורת המיתרים
* המודל הסטנדרטי
* חור שחור זעיר
* מיון החלקיקים
* יריעת קאלאבי-יאו

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המוקדש לתורת המיתרים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4612243-6

 |
הרב **שמואל אהרון גולדשטיין** (12 ביוני 1852 — 29 במאי 1935) היה רב ומורה ממוצא אנגלי, ממנהיגי הקהילות היהודיות בניו זילנד.

ב-6 במאי 1935, מספר שבועות לפני מותו, קיבל את מדליית הכסף של המלך ג'ורג החמישי.

ביוגרפיה
--------

נולד בלונדון שבאנגליה לשרה ולוולף, תכשיטן. למד במכללת יהודים שבלונדון, והוסמך לרבנות בגיל 22. לימד עברית בבית ספר ביורקשייר, ולאחר מכן במערב הארטלפול. ב-14 ביוני 1876 נישא לאווה פיליפס באלדרשוט, סאות'המפטון. לבני הזוג היו 2 ילדים.

גולדשטיין התמנה כרב בקהילה דוברת עברית בטוומבה, קווינסלנד, אוסטרליה.[דרושה הבהרה] לאחר מכן מונה לרב במערב מייטלנד, ניו סאות' ויילס. בשנת 1880 מונה לרב בקהילה היהודית באוקלנד, ניו זילנד. הוא החזיק בתפקיד זה 54 שנים עד פטירתו.

גולדשטיין שהגיע לאוקלנד בגיל 26, עמד בפני משימה מורכבת של כהונת רבנות בקהילה יהודית מתפתחת; הקהילה גדלה במהלך שנות כהונתו מ-373 יהודים ל-950 יהודים. הוא זכה לשבחים מאנשי הקהילה על מנהיגותו, לימודו, ותרומותיו ליהדות באזור מגוריו.

מלבד פעילותו בקהילה היה גולדשטיין פעיל גם בעניינים אזרחיים. הוא היה חבר באגודה להגנת נשים וילדים, ובאגודת צער בעלי חיים בניו זילנד. במהלך מלחמת הבורים (1899–1902) ואחריה, היה מזכיר האגודה הפטריוטית. הוא היה חבר בוועדת הספרייה של מועצת העיר אוקלנד, בונה חופשי ומייסד של האגודה הספרותית הצרפתית. גולדשטיין היה גם פעיל באגודה הציונית של אוקלנד במשך 22 שנים.

בדצמבר 1934 פרש מעבודתו. אשתו, אווה, נפטרה באפריל 1935; גולדשטיין נפטר חמישה שבועות אחריה, ב-29 במאי 1935.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמואל אהרון גולדשטיין** בוויקישיתוף
* גולדשטיין, שמואל אהרן, במילון הביוגרפי של ניו זילנד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Beaglehole, Ann.
2. ↑  "Official jubilee medals". *Evening Post*. 6 במאי 1935. p. 4. נבדק ב-14 באוגוסט 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. 1 2 3  New Zealand Ministry for Culture and Heritage Te Manatu Taonga, Goldstein, Samuel Aaron, Teara (באנגלית)
**אנדריי איוואנוביץ' זֵ'לְיַאבּוֹב** (ברוסית:  **Андрей Иванович Желябов**;‏ 29 באוגוסט 1851 – 15 באפריל 1881) היה מהפכן רוסי, ממנהיגי נרודניה ווליה ומארגני התנקשות באלכסנדר השני.

חייו
----

ז'ליאבוב נולד במשפחה של איכרים. בשנת 1860 החל ללמוד בתיכון בעיר קרץ' שבחצי האי קרים. בשנת 1869 החל את לימודיו באוניברסיטה באודסה. בשנת 1871 היה ז'ליאבוב בין מנהיגי הפגנות הסטודנטים בעיר. בגין פעילות זו הוא סולק מהאוניברסיטה וגורש מהעיר. בשנת 1873 הוא התחתן ועבר להתגורר בעיר קטנה בסביבת קייב. באותה שנה חזר ז'ליאבוב לאודסה, והיה חבר בחוג סוציאליסטים. בשנת 1874 נאסר, אך שוחרר. בשנים 1875–1877 השתתף בהליכה אל העם של תנועת הנרודניקים. בשנת 1877 נעצר והועבר לסנקט פטרבורג. בהיותו במעצר הכיר רבים ממנהיגי הנרודניקים. היה בין נאשמי משפט 193, אך שוחרר והמשיך בפעילות הסברתית בכפרים.

עם הזמן ז'ליאבוב הגיע למסקנה שפעילות הסברתית בין האיכרים לא תקדם את המהפכה, ורק פעילות טרור עשויה לשנות את המצב. עמדתו בתמיכת נרודניקים נוספים גרמה בסופו של דבר לפילוג של זמליה אי ווליה, וז'ליאבוב היה בין המנהיגים הבולטים בארגון מהפכני חדש – נרודניה ווליה. סופיה פרובסקאיה, חברתו לחיים, הייתה גם היא בין מנהיגי הארגון.

ז'ליאבוב השתתף בארגון ניסיונות התנקשות בצאר שבוצעו בשנת 1879 ו-1880 אך לא צלחו. בשנת 1880 היה המנהיג הבולט בוועד הפועל של הארגון. במהלך חורף 1881 ריכז את הפעילות בארגון התנקשות חדשה בצאר; הוא נעצר יומיים לפני ההתנקשות. בהיותו במעצר דרש לצרף את עצמו למשפט בנושא. בסיום המשפט, ב-26 במרץ 1881 נשפט לעונש מוות בתלייה, והוצא להורג ב-15 באפריל 1881.

לנין העריך מאוד את אישיותו ופעילותו של ז'ליאבוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדריי ז'ליאבוב** בוויקישיתוף
* קורות חיים ומידע נוסף (ברוסית)
* אנדריי ז'ליאבוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278329905171
* BNE: XX5536589
* GND: 124399185
* ISNI: 0000 0000 8349 9230
* LCCN: n50062021
* NKC: jn20000702018
* NTA: 117364924
* SUDOC: 13528046X
* VIAF: 945328
* WorldCat: lccn-n50062021

 |
**מרסל רנו** (בצרפתית: **Marcel Renault**; ‏14 במאי 1872 – 26 במאי 1903) היה תעשיין ונהג מרוצים צרפתי. אחד משלושת המייסדים של יצרנית הרכב "רנו", חברה שהקים עם אֶחָיו לואי ופרננד.

ביוגרפיה
--------

רנו נולד בשנת 1872 בפריז למשפחה בורגנית שלה חמישה ילדים. אביו, אלפרד רנו, היה סוחר בדים וכפתורים אמיד, ואמו הייתה בת למשפחת סוחרים עשירה. בשנת 1899, בעוד מנהל את העסק המשפחתי, הקים יחד עם אחיו הגדול פרננד את חברת "רנו". כל אחד מהאחים השקיע בה הון עצמי של 60,000 פרנק צרפתי. בחברה הועסקו 60 עובדים, ביניהם האח הצעיר לואי, שהיה אחראי על תכנון המכוניות. בשנה הראשונה לייסוד החברה יוצרו 76 יחידות.

קריירת מרוצים
-------------

במקביל לייצור המכוניות מרסל ולואי השתתפו במרוצים שונים. באוגוסט 1899 התחרו השניים במרוץ פריז–טרוביל, שהתקיים בין הערים, וזכה בניצחון הראשון בקריירה. מרסל השתתף בכמה מרוצים שונים, ביניהם מרוץ פריז–טולוז–פריז, שמסלולו היה באורך של 1,448 קילומטרים, כחלק מאירועי אולימפיאדת פריז בשנת 1900. בהמשך לא הכיר הוועד האולימפי באירוע כחלק מאירועי האולימפיאדה. בשנת 1901 התחרה במרוץ פריז–בורדו (מקום 13) ומרוץ פריז–ברלין (לא סיים). שנה לאחר מכן לא הצליח לסיים את מרוץ פריז–אראס, אך רשם ניצחון במרוץ פריז–וינה

ב-24 במאי 1903, ימים ספורים לאחר יום הולדתו ה-31, נפצע קשות בתאונה שאירעה במהלך מרוץ פריז–מדריד. ליד העיר פואטייה יצא מרסל לעקיפה, ובשל ענן אבק סמיך הוא לא הבחין בעיקול הדרך בזמן. מכונית הרנו שנשאה את הספרה 63 ירדה מהכביש במהירות של 100 קמ"ש לתוך התעלה והתהפכה. כתוצאה מההתהפכות הועפו מהרכב רנו והמכונאי שהיה עמו למרחק של כמה מטרים. המכונאי סבל משברים בלבד. רנו נפגע בעמוד השדרה, שקע בתרדמת ומת מפצעיו יומיים לאחר מכן.

זמן קצר לאחר מותו הוקמה אנדרטה בצורת אובליסק לזכרו בסמוך למקום התאונה. בשנת 2019 הועברה האנדרטה למרכז הכפר, מרחק של 2.5 ק"מ צפונית-מזרחית למקום התאונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרסל רנו** בוויקישיתוף
* מרסל רנו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Grand Prix 1894-1903

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17795424h (data)
* ISNI: 0000 0004 7472 7560
* VIAF: 419155226738584490003
* WorldCat: viaf-419155226738584490003

 |
**ואלרי קונסן** (בצרפתית: **Valérie Quennessen**;‏ 3 בדצמבר 1957 – 19 במרץ 1989), הייתה שחקנית קולנוע צרפתייה ממוצא יהודי. התפרסמה בסרטים "קונאן הברברי" ו"נאהבי קיץ".

ביוגרפיה
--------

קונסן נולדה למשפחה יהודית בפריז. היא בילתה את מרבית ילדותה בניסיון להגשים את חלומה ולהפוך ללוליינית מקצועית. כשהתבגרה זנחה את הרעיון ולמדה משחק, כדי להתגבר על חרדה חברתית ממנה סבלה. לאחר שהתגברה על החרדה החלה לגלות עניין במקצוע ולמדה שיעורי דרמה שעזרו לה להתקבל למספר מחזות תיאטרון מקומיים.

בשנת 1976 הופיעה בסרטה הצרפתי הראשון, "Le Plein de super". היא התפרסמה גם בתוכניות טלוויזיה צרפתיות.
ב-1979 הופיעה באחד התפקידים הראשיים בקומדיה האמריקאית "גלויות צרפתית". כן השתתפה בדרמה המוזיקלית של קלוד ללוש "אלה והאחרים".

הופעתה המפורסמת ביותר הייתה ב-1982, בסרטו של ג'ון מיליוס "קונאן הברברי", בו גילמה את הנסיכה יסמינה, בתו של המלך אוסריץ' (מקס פון סידוב), אשר נחטפת על ידי טולסה דום (ג'יימס ארל ג'ונס); על קונן (ארנולד שוורצנגר) מוטלת המשימה להחזיר אותה לביתה.

את הופעתה המוערכת ביותר עשתה קונסן בדרמה הקומית "נאהבי קיץ". לאחר הסרט פרשה קונסן מתחום המשחק והחליטה להשקיע את מירב זמנה בגידול משפחתה.

קונסן התחתנה עם הצלם פרנקיוס מאנסוקס, לזוג נולדו בן ובת.

קונסן נהרגה בשנת 1989 בתאונת דרכים בהיותה בת 31. נקברה בחלקה היהודית שבבית הקברות מונפרנאס שבפריז.

קישורים חיצוניים
----------------

* ואלרי קונסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ואלרי קונסן, באתר AllMovie (באנגלית)
* ואלרי קונסן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* ואלרי קונסן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ואלרי קונסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1061280489
* ISNI: 0000 0003 7200 6973
* LCCN: no2011099263
* SUDOC: 242001165
* VIAF: 171765635
* WorldCat: lccn-no2011099263

 |
ג'יימס סילק בקינגהאם, ציור של קלרה ס' ליין
 **ג'יימס סילק בקינגהאם** (באנגלית: **James Silk Buckingham** ,‏ 25 באוגוסט 1786 – 30 ביוני 1855) היה סופר אנגלי ותייר שכתב ספרי מסעות על סיוריו במזרח התיכון.

בקינגהאם נולד בפלשינג שבמחוז קורנוול בדרום מערב אנגליה. הוא היה בנו של חקלאי שלא זכה להשכלה רבה. בצעירותו הוא עבד כספן בים, בשנת 1797 הוא נלכד על ידי הצרפתים והוחזק כשבוי בגליסיה שבצפון ספרד. בסוף שנת 1815 יצא למסע למזרח התיכון. הוא תיעד את מסעו בפרטי פרטים ביומן מסע יומיומי, בו תיאר בכל יום מקומות אותם עבר ופגישותיו עם אנשים. במסעו זה נסע ממצרים ללבנון, עבר בצור, עכו, נצרת, הר תבור, הכרמל, דור, קיסריה, יפו, רמלה, ירושלים, בית לחם, בריכות שלמה, יריחו, נהר הירדן, הבשן, ג'רש, טבריה, שומרון ועוד. את יומן המסע פרסם בספרו "Travels in Palestine" שיצא לאור בשנת 1821. בשנת 1825 פרסם ספר נוסף בשם "Travels Among the Arab Tribes" המתחיל במסעו מנצרת לעמק הירדן, ורובו עוסק במסעותיו בעבר הירדן ובסוריה.

לאחר שנות נדודים רבות התיישב בהודו שם ייסד בשנת 1818 כתב עת בשם "Calcutta Journal". בתחילה כתב העת הצליח, אבל לאחר שפרסם בשנת 1823 ביקורת בוטה על חברת הודו המזרחית הבריטית הוא גורש מהודו וסולק מהעיתון על ידי המושל בפועל של הודו. המקרה שלו הובא לבוררות בשנת 1834 בפני ועדה של הבית התחתון, והוא זכה לגימלה של 500 ליש"ט לשנה מהחברה.

בשנת 1824 לאחר שחזר לאנגליה, הוא ייסד את כתב העת "Oriental Herald and Colonial Review" שיצא לאור עד שנת 1829. בשנת 1828 ייסד כתב עת נוסף בשם "Athenaeum", אותו מכר לאחר שבועות ספורים לסופר ג'ון סטרלינג. בין השנים 1832–1837 ייצג את מחוז שפילד בפרלמנט, שם פעל בנושא רפורמות סוציאליות, כגון הפסקת הלקאה בצבא, ביטול חוקי הדגן ועוד.

הוא הרבה לטייל באירופה, אמריקה ובמזרח וכתב ספרי מסעות רבים. בשנת 1851 הוכרה עבודתו על ידי הממשלה הבריטית והוא זכה לגמלה של 200 ליש"ט לשנה.

בעת שנפטר בשנת 1855 הוא היה באמצעה של כתיבת האוטוביוגרפיה שלו, הוא הספיק להשלים שני כרכים מתוך ארבעה מתוכננים. כרכים אלה פורסמו בשנת 1855.

מספריו
------

* Travels in Palestine Through the Countries of Bashan and Gilead, East of the River Jordan, Including a Visit to the Cities of Geraza and Gamala in the Decapolis, 1821, בגוגל ספרים
* Travels among the Arab Tribes Inhabiting the Countries East of Syria and Palestine. טקסט מלא באתר גוגל ספרים, 1825
* National Evils and Practical Remedies. With the Plan of a Model Town. Jackson, Fisher, Son, London, 1849.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס סילק בקינגהאם** בוויקישיתוף
* דיוקנאות של ג'יימס סילק בקינגהאם באתר גלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון
* עבודותיו של ג'יימס סילק בקינגהאם בקטלוג הספרייה הלאומית
* ג'מס סילק בקינגהם (1786-1855), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259388805171
* BNE: XX5541285
* BnF: cb10564743f (data)
* GND: 116828234
* ISNI: 0000 0001 1027 1582
* LCCN: n50056195
* NKC: jx20100202006
* NLA: 35023378
* NLP: A19025658
* NTA: 191562246
* SNAC: w6g44z87
* SUDOC: 119960796
* Trove: 797338
* ULAN: 500248575
* VcBA: 495/148367
* VIAF: 54910363
* WorldCat: lccn-n50056195

 |
**שון פול בראדלי** (באנגלית: **Shawn Paul Bradley**; נולד ב-22 במרץ 1972 בלנדשטול, גרמניה המערבית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-גרמני אשר שיחק בליגת ה-NBA. בראדלי, המיתמר לגובה של 2.29 מטרים (7.6 רגל), שיחק בליגה בשלוש קבוצות במשך 12 עונות.

שנותיו הראשונות
---------------

בראדלי למד באוניברסיטת בריגהאם יאנג שם שיחק במדי קבוצת הכדורסל. בעונת ה"פרשמן" שלו רשם בראדלי ממוצעים של 14.8 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק, והיה החוסם המצטיין של ליגת המכללות הבכירה עם 177 חסימות. הוא הוליך את קבוצתו לטורניר אליפות המכללות בכדורסל ורשם שם שיא של 14 חסימות (אשר נשבר בעונה העוקבת בידי שאקיל אוניל) בסיבוב הראשון מול אוניברסיטת וירג'יניה.

לאחר עונת הפרשמן שלו, בילה בראדלי בשליחות מיסיונרית מטעם הכנסייה המורמונית באוסטרליה במשך שנתיים בטרם העמיד את עצמו לבחירה בדראפט.

קריירה מקצוענית
---------------

בראדלי התמודד בדראפט 1993, ונבחר על ידי קבוצת פילדלפיה 76' בבחירה השנייה של הסיבוב הראשון. בעונת הרוקי שלו רשם בראדלי ממוצעים של 10.3 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-3.0 חסימות, אשר הקנו לו מקום בחמישיית הרוקיז השנייה. הוא שיחק בפילדלפיה במשך שתי עונות וחצי בטרם עבר לניו ג'רזי נטס בה שיחק במשך שנתיים נוספות. בפברואר 1997 עבר בראדלי לדאלאס מאבריקס בה שיחק בשארית הקריירה שלו, עד שנת 2005.

בראדלי ביסס את עצמו במהלך הקריירה כאחד מחוסמי הזריקות הטובים בליגה, עם 2,119 חסימות במהלך 12 שנותיו ב-NBA. הוא רשם בעונת 2001/2002 ממוצע חריג לשחקן המשחק בעמדת הסנטר של 92.2% מקו העונשין, ובשנת 1998 רשם משחק שיא של 22 נקודות, 22 ריבאונדים, 13 חסימות ועשר קליעות מעשרה ניסיונות מהקו.

### נבחרת גרמניה

בראדלי שיחק גם בנבחרת גרמניה, וביחד עם חברו לקבוצה בדאלאס, דירק נוביצקי, עזר לנבחרת הלאומית לסיים במקום הרביעי באליפות אירופה בכדורסל לשנת 2001, שנערכה בטורקיה. על מנת שיוכל לשחק במדיה של נבחרת גרמניה, ניצל בראדלי את היותו יליד גרמניה על מנת שיוכל לקבל אזרחות במדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שון בראדלי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* דף השחקן באתר השחקנים ההיסטוריים של ה-NBA.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shawn Bradley באתר basketball-reference.com
2. ↑  מילווקי פיטרה את פורטר, שון בראדלי פורש באתר nrg
3. ↑  Center Bradley eingebürgert berlinonline.de (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n94048640
* VIAF: 55842511
* WorldCat: lccn-n94048640

 |
**שון דיב** (באנגלית: **Shaun Deeb**; נולד ב-1 במרץ 1986) הוא שחקן פוקר אמריקאי אשר זכה בשישה צמידי אליפות העולם בפוקר, ובתואר שחקן השנה של אליפות העולם בפוקר ב-2018.

ביוגרפיה
--------

דיב החל לשחק פוקר בגיל צעיר, וכשהיה בן 16 נהג לארגן טורנירי פוקר בעלות כניסה של 20 דולר אשר בהם שיחקו כ-30 שחקנים. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון החל ללמוד במכללה בבוסטון, אך מכיוון ששיחק שעות רבות בפוקר באינטרנט, לא הופיע לשיעורים ובסוף נשר מהלימודים. ב-2010 החליט לפרוש ממשחק הפוקר בעקבות שחיקה ממשחקים באינטרנט, אך חזר בו לאחר כחודשיים.

באליפות העולם בפוקר ב-2012 השתתף דיב בתחרות לווין לטורניר ה-Big One for One Drop בעל עלות כניסה של מיליון דולר, אשר בה הוא סיים במקום השני וזכה בכרטיס כניסה לטורניר, אך מכיוון שהטורניר הוגבל ל-48 משתתפים לא יכל להשתתף בו ובמקום זאת קיבל את סכום הכניסה כפרס. לאחר הטורניר עלו טענות שדיב ידע על כך שסיום במקום השני ייזכה אותו בסכום הכסף ולא בכרטיס כניסה לטורניר, ולכן הפסיד בכוונה לגאס הנסון מכיוון שהעדיף את הכסף ולא השתתפות בטורניר.

ב-2015 זכה דיב בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, כאשר ניצח בטורניר Pot Limit Hold'em. ב-2016 זכה בצמיד השני שלו בטורניר Seven Card Stud.

ב-2018 זכה דיב בתואר שחקן השנה של אליפות העולם בפוקר בזכות זכייה ב-2 צמידים, באומהה הולדם וטקסס הולדם, סיום במקום 105 בטורניר המרכזי ומקום 10 באליפות שחקני הפוקר, יחד עם עוד 16 סיומות בכסף בטורנירים אחרים.

ב-2023 זכה בטבעת סבב אליפות העולם בפוקר הראשונה שלו, כאשר ניצח בטורניר המרכזי כחלק מהסבב שהתקיים ב-Turning Stone בוורונה, ניו יורק.

נכון ליוני 2023, דיב זכה בסך של כ-12 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-9.2 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.

### צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2015 | $10,000 Pot Limit Hold'em | $318,857 |
| 2016 | $1,500 Seven Card Stud | $111,101 |
| 2018 | $25,000 Pot Limit Omaha 8-Handed High Roller | $1,402,683 |
| 2018 | $10,000 No-limit Hold'em Six Handed Championship | $814,179 |
| 2021 | $25,000 Pot Limit Omaha High Roller - 8 Handed | $1,251,860 |
| 2023 | $1,500 Eight Game Mix 6-Handed | $198,854 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שון דיב** בוויקישיתוף
* שון דיב, ברשת החברתית טוויטר
* שון דיב, באתר The Hendon Mob
* שון דיב, באתר Global Poker Index
* שון דיב, באתר אליפות העולם בפוקר

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  A Poker Life - Shaun Deeb | Online Pro Has Best Month Since Retirement Almost a Year Ago, באתר CardPlayer, ‏18 בספטמבר 2010 (באנגלית)
2. ↑  Gus Hansen Wins His Way Into The Big One for One Drop ($1,000,000), באתר PokerNews, ‏1 ביולי 2012 (באנגלית)
3. ↑  3 controversies overshadow One Drop satellites, באתר PokerNewsBoy, ‏3 ביולי 2012 (באנגלית)
4. ↑  So Close He Can Almost Taste It: POY Leader Deeb Reflects on Summer of Success, באתר PokerNews, ‏25 באוקטובר 2018 (באנגלית)
**תורית זנבנית** (שם מדעי: *Oena capensis*) היא מין יחיד בסוג של יונה החיה באפריקה שמדרום לסהרה וכן במזרח התיכון וגם בישראל.

מאפיינים
--------

תורית זנבנית קטנה יחסית למשפחתה, אורכה 22 ס"מ בממוצע ומוטת כנפיה 28-33 ס"מ. משקלה עד 40 גרם. כמו ששמה מרמז יש לתורית זנב ארוך מאוד. לזכרים יש פנים וחזה שחורים מלפנים ולבנים מאחור, עם מקור ורוד שקצהו צהוב. הרגליים ורודות וקצה הכנפיים כהה מאוד. הנקבות דומות לתור רגיל וצבען אפור-ורדרד. הם אינם עופות קולניים ביותר, אך נוטים להשמיע צלילים בזוגות כששיר אחד הוא קצר וחלש ושני גבוה וממושך.

תוריות אלה חיות במגוון בתי גידול מערבות, סוואנות, ביצות ואזורים תת-מדבריים לאורך אפריקה, מדגסקר והמזרח התיכון והן מצפינות עד לטורקיה.

הן נודדות מרחקים גדולים כדי למצוא מזון. כמו רוב היונים הן ניזונות מזרעים שונים, למשל של עשבים ועצי סוואנות, פרחים וחרקים. במקווי מים הן נמצאות בלהקות גדולות, אך מחוץ להם הן חיות בבדידות יחסית. התוריות לא מגביהות ביותר עוף במעופן, אך הן מהירות מאוד ויכולת זו עוזרת להן לברוח טורפים כמו בזים ונצים.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תורית זנבנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תורית זנבנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**תורשתיות** באוכלוסייה היא השונות הנצפית בין פרטים הנגרמת מהבדלים גנטיים. גורמים גנטיים, סביבתיים ואקראיים עשויים לתרום לשונות בין פרטים בתכונות הנצפות (פנוטיפים). תורשתיות היא אפוא הניתוח של התרומה היחסית של הגורמים הגנטיים והלא גנטיים לשונות הפנוטיפית באוכלוסייה. לדוגמה אנשים מסוימים גבוהים יותר מאחרים באוכלוסייה, והתורשתיות מנסה לנתח עד כמה הגנטיקה משפיעה על הגובה באוכלוסייה.

פנוטיפ מסוים ניתן להעריך כסכום של השפעות גנטיות וסביבתיות:

פנוטיפ(*P*) = גנוטיפ(*G*) + סביבה(*E*).
השונות בתכונה – Var (P) – היא הסכום של ההשפעות:

{\displaystyle Var(P)=Var(G)+Var(E)+2Cov(G,E)}
בניסוי מבוקר ניתן לשלוט ב-*Cov(G,E)* כך שיהיה שווה ל-0. במקרה כזה מוגדרת התורשתיות באופן הבא:

{\displaystyle H^{2}={\frac {Var(G)}{Var(P)}}}
*H*2 היא **תורשתיות במובן הרחב**. היא מאפיינת את כל התרומות הגנטיות לשונות הפנוטיפית באוכלוסייה כולל יחסים אדיטיביים, דומיננטיים, אפיסטטים (אינטראקציות של גנים שונים) ואפקטים אימהיים.

לעיתים מתייחסים באופן נפרד לגורמים אלו. דוגמה לכך היא התייחסות לשונות אדיטיבית (אללית) בלבד, ואז ניתן לדבר על **תורשתיות במובן הצר** המוגדרת כך:

{\displaystyle h^{2}={\frac {Var(A)}{Var(P)}}}

ראו גם
------

* תורשה
* תורשה מול סביבה
* מודלים של תורשה, סביבה והתפתחות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תורשתיות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תורשתיות** |

* תורשתיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Wray, N. & Visscher, P. (2008) Estimating Trait Heritability. Nature Education 1(1)


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4311919-0

 |
הרב ד"ר אליעזר (אלויס) שווייגר (1872–1943) היה רב, ד"ר לפילוסופיה ואתנולוג. רב של קהילות סטטוס קוו בסלובקיה ובהונגריה, וראש פדרציית 'ישורון' - איגוד קהילות הסטטוס-קוו והקהילות הנאולוגיות בסלובקיה. בנו של אב"ד וראש ישיבת טופולצ'אני הרב יצחק שווייגר.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-1872 בטופולצ'אני לר' יצחק וגיטל שוויגער. בצעירותו למד בישיבתו של אביו ובישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר ('השבט סופר'), ומשם המשיך ללימודים אקדמיים באוניברסיטת פרנקפורט בגרמניה ובאוניברסיטת ברן בשווייץ עד לקבלת תואר דוקטור לפילוסופיה. בין השנים 1904 ו-1929, שירת כרב בקהילת הסטטוס-קוו בעיר אגר (ערלוי) שבצפון הונגריה, ולאחר מכן ברבנות קהילת 'ישורון' בניטרה שבסלובקיה. בתקופה זו, היה מנהיגה הרוחני של פדרציית "ישורון" - איגוד קהילות הסטטוס-קוו והקהילות הנאולוגיות בסלובקיה. הר' אליעזר פרסם מספר רב של מאמרים אקדמיים (חלקם הגדול בהונגרית), ותרגם מספר ספרי קודש מעברית לסלובקית, ביניהם סידור התפילה וההגדה של פסח.

פנייתו של ר' אליעזר לעולם האקדמיה ולחוגי הרבנים הליברליים באירופה, עוררה על אביו תרעומת מסוימת בקרב חוגים חרדיים, בתוכם ר"מ בישיבתו בשם ר' מנחם מנדל דייטש (מחותנו של הרב יוסף חיים זוננפלד). הדבר מסופר בכתב העת אפיריון: "ר' מנחם מענדיל לא היה יכול נשוא מרות ראש המוסד... ר' יצחק שוויגער, הגם כי התנהג בחסידות, היה לו בן אשר נסע לפרנקפורט באשכנז להשתלם ולהיות רב מודרני, וזה עורר ברבינו חרון גדול...ובנו של הראש בית דין נעשה לדוקטור ראבינער, שומו שמים!".

בנערותו, היה ממובילי ומראשוני התנועה הציונית בטאפאלצ'אני, והיה בין הצעירים שקלטו את רעיונות התנועה הציונית בערים הגדולות בהם למדו בישיבה, והביאו אותם איתם חזרה לעיירות בכלל ולטאפאלצ'אני בפרט. בספר הזיכרון של הקהילה, מובאת עדות לקשר שלו עם הרצל במטרה לקדם את רעיונות הציונות בהונגריה.

הוא השתתף בשיירה לארץ ישראל שיצאה בשנת 1904 מהונגריה, שאורגנה על ידי יהודים מחוגי ה"מתקדמים" (בעיקר קהילות סטטוס-קוו), אך כללה גם יהודים חרדים דוגמת הרב שלמה צבי שיק, קרובו ותלמידו של המהר"ם שיק. הרב אליעזר נשא דברים בפני קהל רב בעצירתה במצרים, לפני הכניסה לארץ ישראל, ובהגעתה השיירה עגנה ביפו, וחבריה נפגשו עם רבים מחכמי העדות השונות בארץ ישראל, ובתוכם הרב אברהם יצחק הכהן קוק והחכם באשי.

הוא נרצח באושוויץ בשנת 1943 עם גירוש יהודי הונגריה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוזיאון העם היהודי בית התפוצות - Schweiger, Lazar (Alois)
2. 1 2  Židovská náboženská obec Nitra, עדה
3. ↑  דף עד: אליעזר שווייגר, באתר יד ושם - רשות הזיכרון לשואה ולגבורה
4. ↑  קטלוקג יודאיקה ירושלים תשנ"ג א' - פריט 178
5. ↑  "רבי יצחק שוויגער עליו השלום - זכרונות", **אפיריון <תרפ"ד>**, בודפסט: שמואל מיללער, 1923-1924
6. ↑  קהילת יהודי טופולצ'אני, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
7. ↑  יהושוע רוברט ביכלר, **קורות מקורות לקהילה יהודית - טופולצ'אני**, להבות חביבה: ועדה להוצאת ספר זכרון לקהילת טופולצ'אני בישראל, 1975, עמ' 45-47
8. ↑  השיירה הגדולה בשנת תרס"ה, **יהודי הונגריה מחקרים היסטוריים**, תל אביב: האגודה לחקר תולדות יהודי הונגריה, תש"מ 1980, עמ' 175-215
**ג'יימס סימור** (באנגלית: **James Seymour**‏; 1702 – 1752) היה צייר אנגלי, שזכה להכרה גדולה בזכות ציורי ספורט הרכיבה שלו.

ביוגרפיה
--------

סימור נולד בלונדון. אביו היה אמן חובב וסוחר אמנות, שעסקיו האחרים (כבנקאי, צורף וכסוחר יהלומים) העניקו לסימור הצעיר את שעות הפנאי ללמוד אמנות לבדו, גם מאביו וגם במועדון אמנות בסנט לוק - מועדון שאליו השתייך אביו. בתוך זמן קצר היה הילד אומן אוטודידקטי, שהכיר רבים מהאמנים הבולטים של התקופה.

אהבתו של סימור לאמנות דמתה רק לאהבתו לסוסים. הוא החל לבלות במסלולי המירוץ בשלב מוקדם בחייו, ותוך זמן קצר מצא את עצמו שקוע בספורט הרכיבה בכל היבטיו: ציור, בעלות, רבייה ומרוצי סוסים.

נושא הציור שלו הוכיח את עצמו כאהוב בקרב המשפחות הבולטות שעסקו ברכיבה באותם ימים ובסופו של דבר אומץ על ידי פטרוניו סר ויליאם ג'וליף וצ'ארלס סימור, הדוכס השישי מסאמרסט. אהבתו של ג'וליף לסוסים ולאמנות הוכיחה את עצמה מאוד, והיה ברצונו להקים פסל של רכיבה על סוסים בהמפשייר. עם הזמן עבודתו ותהילתו של סימור התפשטה ברחבי אירופה ואמריקה.

אף על פי שבסופו של דבר אהבתו למרוצי סוסים הובילה לחורבן הכלכלי שלו, סימור עדיין נמנה עם האמנים החשובים ביותר בספורט הרכיבה המוקדם. יחד עם האמנים ג'ון ווטון ופיטר טילמנס הם נחשבים לשלושת ציירי ספורט הרכיבה. המשיך את דרכם בציור סוסים ג'ורג' סטובס.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס סימור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ellis Waterhouse, *Painting in Britain, 1530 to 1790*, Baltimore, MD: Penguin, 1953, p. 215. At Questia.com Accessed 13 February 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AAG: 2177
* ISNI: 0000 0000 6706 128X
* LCCN: n87101228
* RKD: 72152
* SUDOC: 236094289
* ULAN: 500006496
* VIAF: 40883487
* WorldCat: lccn-n87101228

 |