recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פיודור אפרקסין** (ברוסית: **Фёдор Матвеевич Апраксин**;‏ 27 באוקטובר 1661 – 10 בנובמבר 1728) היה אציל רוסי, בין המפקדים הבולטים בצי הרוסי בתקופת פיוטר הגדול.

תחילת הקריירה
-------------

מוצאה של משפחת אפרקסין הוא טטרי. בשנת 1371 עזבה המשפחה את אורדת הזהב והתיישבה באזור ריאזן. האחים אפרקסין החלו להתקדם בחצר הצאר פיודור השלישי לאחר שאחותם נישאה לו בשנת 1681. פיודור אפרקסין שירת בסביבת פיוטר הגדול עוד כשהיה פיוטר ילד, מה שהוביל לידידות אשר נמשכה לאורך כל חייהם.

בשנת 1692 נשלח פיודור אפרקסין לשמש כמושל העיר ארכנגלסק, שהייתה באותה תקופה עיר הנמל הראשית של רוסיה הצארית. אפרקסין יזם את בניית אחת מספינות המסחר הראשונות של רוסיה ואת הפעלתה לצורך סחר בינלאומי. בשנת 1696 הועבר אפרקסין לסביבת וורונז' לפיקוח על בניית האוניות הראשונות של הצי הרוסי. בשנת 1696 השתתף הצי בפיקודו במצור על אזוב, ובסיום המערכה התמנה אפרקסין למושל האזור. גם לאחר תחילת המלחמה הצפונית הגדולה המשיך אפרקסין בבניית מבצרים בדרום רוסיה, ובמיוחד בפיתוח העיר טגנרוג.

המלחמה הצפונית הגדולה
---------------------

לאחר דיכוי המרד באסטרחן הועבר אפרקסין למוסקבה. בשנת 1707 התמנה לראש הימיה הרוסית. בשנת 1708 התמנה למושל אינגריה והיה אחראי על הגנת מרחב סנקט פטרבורג מפלישות שוודיות. בשנת 1710 קיבל תואר רוזן.

במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1710–1711) שימש אפרקסין מפקד הצי בים השחור, חזר לחזית הצפונית והשתתף בכיבוש ויבורג והלסינקי, והתמנה למושל החבלים הכבושים של אסטוניה, אינגריה וקרליה. היה מפקד הצי בקרב גנגוט. בשנים 1710-1720 פיקד על פעולות הצי בים הבלטי ובנחיתות של החיילים על החוף השוודי. פעילות זו הייתה מוצלחת ובסופו של דבר הביאה לחתימת הסכם נישטאד שסיים את המלחמה. על פעילות זו הוא קודם לדרגת גנרל-אדמירל (מקבילה לפילדמרשל) והוענק לו עיטור אנדריי הקדוש - העיטור הגבוה ביותר של האימפריה הרוסית.

שנות הקריירה המאוחרות
---------------------

בשנת 1715 התגלו אי-סדרים ואף מעשי שחיתות בניהול משרד הצי. לאחר חקירה, נדרש פיודור אפרקסין לשלם קנס כספי.

עקב האשמת אחיו הבכור בתמיכה בנסיך אלכסיי, נדרש פיודור להפגין בנושא זה נאמנות לפיוטר הגדול תוך השתתפות בחקירת הנסיך.

היה מפקד הצי הרוסי במהלך מלחמת רוסיה–פרס (1722–1723).

בשנת 1725, לאחר מותו של פיוטר הגדול, התקרב עוד יותר לשלטון ובשנת 1726 התמנה לחבר במועצה הסודית העליונה.

פיודור אפרקסין מת בשנת 1728 ונטמן במנזר במוסקבה. קברו השתמר עד להריסתו על ידי השלטונות בשנות ה-30 של המאה ה-20.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיודור אפרקסין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16296860q (data)
* GND: 122296613
* ISNI: 0000 0000 3863 9855
* LCCN: n2002065600
* NLP: A36977810
* VIAF: 50105087
* WorldCat: lccn-n2002065600

 |
**ריצ'רד קובי** (באנגלית: **Richard Oswalt Covey**;‏ נולד ב-1 באוגוסט 1946, פאייטוויל) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

קורות חיים
----------

ריצ'רד קובי נולד פאייטוויל שבמדינת ארקנסו וגדל בפלורידה. בשנת 1964 הוא סיים בית ספר והחל ללמוד הנדסה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית אותה סיים בשנת 1968. הוא המשיך ללימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת פרדו וקיבל תואר בשנת 1969. בשנת 1970 הוא סיים קורס טיס. בשנים 1970–1974 הוא היה טייס "F-100 סופר סייבר" ו-"ווט A-7 קורסייר II". בשנים אלו הוא ביצע 339 טיסות מבצעיות במהלך מלחמת וייטנאם. בהמשך הוא חזר לארצות הברית והיה טייס ניסוי.

פעילות בתחום החלל
-----------------

בשנת 1978 קובי נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-51-I בשנת 1985 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי (ג'ו אנגל היה מפקד צוות). 1988 הוא היה טייס צוות של משימה STS-26 (פרדריק הוק היה מפקד צוות) על סיפון מעבורת החלל דיסקברי. בשנת 1990 הוא היה מפקד צוות של STS-38 על מעבורת החלל אטלנטיס. בשנת 1993 הוא היה מפקד צוות של STS-61 על מעבורת החלל אנדוור. במהלך הטיסה הוצב בחלל טלסקופ החלל האבל.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

בשנת 1994 קובי פרש מנאס"א והחל לעבוד בבואינג. הוא פעל במספר תפקידים כולל מנכ"ל של United Space Alliance החל משנת 2007 וכיהן בתפקיד עד לשנת 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד קובי** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* ראיון עם ריצ'רד קובי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e3a85ad7-63df-40e3-a290-f20b6f5360c5

 |
האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית
**האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית** הוא שטח אדמה בגבול שבין ערב הסעודית ועיראק, שהוגדר ב-1922 במסגרת אמנת עוקייר לאחר משא ומתן בין סולטנות נג'ד לשלטונות המנדט הבריטי על מסופוטמיה, שקדם לעיראק המודרנית. הגבול בין שתי המדינות באזור הנייטרלי לא הוגדר באופן רשמי. הסכם נסיוני על חלוקת האזור הושג בשנת 1981, והחלוקה התבצעה בפועל בשנת 1983.

אזור נייטרלי דומה היה גם בין ערב הסעודית וכווית. הסיבה לאזורים הנייטרליים נעוצה באופי שוכני האזור בתחילת המאה ה-20. באותו זמן נדדו באזור שבטים בדואים נודדים שונים, ועל כן לא הייתה חשיבות רבה לנושא הגבולות. אולם, עם כניסת האימפריה הבריטית לאזור, לחצו הבריטים על המדינות למתוח באופן מדויק את הגבולות, כדי למנוע סכסוכים בעתיד ולשמור על השלום. בשטח שבין ערב הסעודית ועיראק שכן שבט הזפיר הבעייתי, ועל כן, בפרוטוקול עוקיר הוחלט שאף מדינה מהשתיים לא תבנה ביצורים ולא תציב חיילים בשטח, או לאורך הגבול בכלל.

המחלוקת נמשכה במשך שנים רבות. באזור הנייטרלי בין ערב הסעודית וכווית נתגלה נפט, ולכן החליטו שתי המדינות לחלק את השטח ביניהן. בשנת 1981, עקב פרוץ מלחמת איראן–עיראק, החליטו עיראק וערב הסעודית לחלק אחת ולתמיד את האזור הנייטרלי שביניהן, כדי לייצב את גבולן. ב-26 בדצמבר 1981 נחתם ההסכם בין המדינות, אולם מסיבה לא ברורה הוא לא הגיע לאו"ם או לכל מדינה אחרת, כך שמבחינת מדינות רבות האזור הנייטרלי עדיין קיים.

ראו גם
------

* גבול עיראק–ערב הסעודית

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |
|  | **ההיסטוריה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית** בוויקישיתוף
* The Straight Dope אתר המסביר את טיבו של האזור הנייטרלי
כובע טמבל - מהצד נראה משולש. כאשר משטחים כובע טמבל, רואים כי הוא מקבל צורת משולש. ראשית הימצאותו בישראל (סוף המאה ה-19) תואמת לזמן בו השיר נכתב בגרמניה.
**לכובע שלי שלוש פינות** הוא שיר משחק שמקורו גרמני. בנוסף יש לשיר גרסאות בשוודית, דנית, אנגלית, הולנדית, ספרדית, פורטוגזית ועברית.

מילות השיר בגרמנית:

Mein Hut, der hat drei Ecken,  

drei Ecken hat mein Hut.  

Und hätt er nicht drei Ecken,  

so wär’s auch nicht mein Hut.

מילות השיר בעברית:

> 
> לַכּוֹבַע שֶׁלִּי שָׁלוֹשׁ פִּנּוֹת  
> 
> שָׁלוֹשׁ פִּנּוֹת לַכּוֹבַע שֶׁלִּי  
> 
> לוּלֵא הָיוּ לוֹ שָׁלוֹשׁ פִּנּוֹת  
> 
> לֹא הָיָה זֶה הַכּוֹבַע שֶׁלִּי.
> 
> 
> 
> 

זהו שיר משחק הכולל תנועת ידיים מותאמת לכל מילה בשיר - הצבעה על הראש במילה "כובע", הצבעה על המרפק במילה "פינות", הצגת שלוש אצבעות במילה "שלוש" וכו'. המשחק כולל חזרה פעמים אחדות על מילות השיר, כאשר בכל חזרה מוחלפת מילה בצליל ריק ("הממ"), כך שהמילה מוצגת רק בתנועת הידיים המתאימה. המשחק מסתיים כאשר השיר בשלמותו מושר באמצעות תנועות ידיים בלבד.

השיר מציג תנאי הכרחי: כדי שזה יהיה "הכובע שלי" חובה עליו להיות כובע שלוש פינות (כובע שנפוץ במאה ה-18 באירופה ובאמריקה, והיה פריט לבוש אזרחי וחלק ממדי צבא וצי גם יחד).

לחן הגרסה העברית שונה מלחנו בשפות האחרות.
הלחן המקובל בעברית הוא לחן גרמני שעבורו נכתב גם השיר "על ראש הגבעה", גם הוא שיר שמקורו בגרמנית. הלחן המקובל בגרמנית הוא לחן איטלקי. אין אלו מקרים נדירים שבהם נלקחו יצירות לילדים בגרמנית ותורגמו לעברית (למשל שניים סינים עם כינור גדול).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לכובע שלי שלוש פינות** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "לכובע שלי שלוש פינות" באתר מיוזיק בריינז
* מילות השיר "לכובע שלי שלוש פינות" והאזנה לו באתר זמרשת
* מילות השיר "לכובע שלי שלוש פינות" באתר שירונט
* לכובע שלי, בערוץ "שירים לילדים ופעוטות" באתר YouTube
* לכובע שלי, בערוץ "הופ! ילדות ישראלית" באתר YouTube
* לכובע שלי, בערוץ "zurisipuri" באתר YouTube
* לכובע שלי שלוש פינות בגרמנית, באנגלית, בשוודית ובפורטוגזית
* לכובע שלי - בלחן איטלקי, אתר זמר רשת

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילות השיר "לכובע שלי (לחן עממי גרמני)" והאזנה לו, באתר זמרשת  
Kalifornia Krauts - Mien Hut Der Hat Drie Ekken, באתר YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 89498a42-9a81-45a9-a9a2-35761fc4cae2

 |
**איוואן טרנטייביץ' קליימיונוב** (ברוסית: **Иван Терентьевич Клеймёнов**;‏ 13 באפריל 1898 - 10 בינואר 1938) היה מדען סובייטי ומאבות מדע הטילים בברית המועצות.

חייו
----

בשנת 1928 סיים קליימיונוב את לימודיו ב"אקדמיית זוקובסקי להנדסה של חיל האוויר" (Военно-воздушная инженерная академия имени профессора Н. Е. Жуковского) ובשנים 1932–1933 עמד בראשה של "מעבדת דינמיקת הגזים" הסובייטית (Soviet Gas Dynamics Laboratory). לאחר שאוחדה המעבדה עם ארגוני מחקר אחרים והפכה ל"מכון המחקר להנעה סילונית" (Jet Propulsion Research Institute) הועמד קליימיונוב בראש המכון החדש.

בשנים 1929 עד 1933 השתתף יחד עם עמיתו סרגיי קורוליוב בתכנונו של משגר הרקטות קטיושה, בו נעשה שימוש רב במהלך מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1937, במהלך הטיהורים הגדולים של יוסיף סטלין, הודח קליימיונוב והושם במאסר יחד עם מספר חוקרים אחרים במכון, כגון סגנו גאורגי לנגמק ומתכנן המנועים ולנטין גלושקו על בסיס האשמות כוזבות. קליימיונוב ולנגמק עברו מסכת עינויים בסופה הועמדו למשפט כוזב והוצאו להורג. 

לאחר מותו, בשנת 1955, טוהר שמו במסגרת המדיניות החדשה לאחר מותו של סטלין ובשנת 1991 הוענק לו אות גיבור העבודה הסובייטית (Герой Социалистического Труда), שהוא האות הגבוה ביותר עבור הישגים יוצאי דופן בכלכלה לאומית ובתרבותה. שמו של קליימיונוב הונצח בקריאת מכתש על פני הירח על שמו, מכתש קליימיונוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן קליימיונוב** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של קליימיונוב (ברוסית)
**איוואן סמיונוביץ' קזקוב** (ברוסית: **Иван Семёнович Казаков**; ‏1 בפברואר 1873 – 16 באוקטובר 1935) היה צייר וגרפיקאי רוסי; תושב הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחת חקלאים. בשנים 1888–1894 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא המשיך באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל ולדימיר מאקובסקי וקיבל את התואר "אמן" ב-1898.

התואר שלו כלל מלגה ללימודים באירופה ולכן, ב-1899 - 1900, הוא נסע לאיטליה, צרפת וגרמניה.  עם שובו, התיישב בסנט פטרבורג. בעשור לאחר מכן הוא הציג תדיר שם ובמוסקבה.

בשנת 1906 הוא ביקש וקיבל תפקיד כמורה לרישום וקליגרפיה בטשקנט, בו החזיק עד 1910. בהיותו שם צייר נופים אדריכליים בסמרקנד ובבוכרה וכן בטשקנט. הוא גם יצר סדרה של סקיצות אתנוגרפיות.

מאוחר יותר לימד בבית ספר לאמנות אזורי וב-1921 הקים סטודיו משלו. בכמה הזדמנויות הוא עזר בארגון ועיצוב חגיגות מהפכניות. במהלך תקופה זו, הוא הציג בתערוכה הלאומית החופשית הראשונה לאמנות בסנט פטרבורג, התערוכה ה-47 של פרדוויז'ניקי במוסקבה (1922), והתערוכה הראשונה של סניף טשקנט של האקדמיה הרוסית לאמנויות, שהיה אחד ממייסדיה (1928). מ-1926 עד 1930, הוא היה חבר מארגן בסניף טשקנט של איגוד האמנים של רוסיה המהפכנית ועמד בראש הסטודיו שלהם.

בשנת 1930 הופיע בפרבדה ווסטוקה כתבה על קזקוב וחברו ירמי בורצב (1894–1942). שהאשימה אותם בכך שתלמידיהם ציירו דמויות של ישו וסנט פול, והציע לחקור את סניף איגוד האמנים בטשקנט על ידי המנהל הכללי לחינוך מקצועי. בתום החקירה האמנים הואשמו בפעילות אנטי-סובייטית. נגזר עליהם שלוש שנות גלות בסטלינאבאד. 

גלותו של בורצב הוארכה מאוחר יותר.

קזקוב חזר ב-1933 ובילה את שנותיו האחרונות בהוראה במכון הפוליטכני בטשקנט.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן קזקוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Artists of Uzbekistan: Ivan Kazakov"
2. ↑  Time Line
3. ↑  jnike\_07, Дело художников Казакова-Бурцева, jnike\_07, ‏2011-05-15

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 893151778202018130003
* WorldCat (עם VIAF): 893151778202018130003

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איוואן קזקוב"**.
איוואן קלאייב בגיל 18
**איוואן קלאייב** (ברוסית: **Иван Платонович Каляев**;‏ 24 ביוני 1877 - 10 במאי 1905) היה משורר רוסי, מהפכן וחבר במפלגה הסוציאל-רבולוציונרית. קלאייב התנקש בחייו של סרגיי אלכסנדרוביץ' רומנוב והוצא להורג על כך.

ביוגרפיה
--------

קלאייב נולד כבן לקצין משטרה בוורשה. החל משנת 1897 הוא למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג והשתתף במחאות הסטודנטים. הוא נכלא, גורש מהאוניברסיטה וגורש ליקטרינוסלב. עם חזרתו הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית, שאז עוד לא היו מחולקים לבולשביקים ומנשביקים, אבל עזב את המפלגה, כי לא הייתה מהפכנית מספיק לטעמו. הוא עבר ללבוב ולמד באוניברסיטה שם. הוא חיפש קשר עם מהפכנים שהגיעו מרוסיה. זמן קצר לאחר מכן הוא נעצר בברלין בגלל אחזקת ספרות מהפכנית שהייתה מיועדת לרוסיה. ממשלת גרמניה הסגירה אותו לרוסיה, שם ישב שוב בכלא וגורש לירוסלבל. שם הוא הכיר את הסוציאל-רבולוציוניים והשתכנע שמעשי טרור יקדמו את מטרתו. הוא פגש את יונה אזף ושכנע אותו, שהוא מוכן לפעולה. 

קלאייב השתתף בהתנקשות בשר הפנים ויאצ'סלב פלבה, והקורבן הבא תוכנן להיות סרגיי אלכסנדרוביץ' רומנוב. ההתנקשות תוכננה ל-15 בפברואר 1905. רומנוב נסע להופעה בתיאטרון בולשוי, ועל קלאייב הוטל להשליך פצצה לכרכרה כשרומנוב יתקרב לתיאטרון. שניות ספורות לפני הטלת הפצצה הוא הבחין באשתו אליזבת, נסיכת הסה ובילדים בכרכרה וביטל את תוכניתו. יומיים לאחר מכן הוא הרג אותו ואת הרכב קרוב לקרמלין. הוא נעצר מיד, כי לא התכוון להינצל. כמה ימים לאחר מכן ביקרה אותו אלמנתו של רומנוב. היא ניסתה לשכנע אותו להתחרט על מעשיו, אך הוא סירב. בבית המשפט הוא אמר:

"איני מואשם, אני שבוי. אנחנו במלחמה. אתם נציגי ההון והכוח, אני נוקם העם, סוציאליסט ומהפכן."

קלאייב הוצא להורג במבצר שליסלבורג ב-23 במאי. 
ההתנקשות ובעיקר ההיסוס בניסיון הראשון היוו השראה עבור אלבר קאמי ברומן "הצודקים" (1949).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן קלאייב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  6 ביולי 1877 - 23 במאי 1905 לפי הלוח הגרגוריאני

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120011468
* ISNI: 0000 0000 1404 1867
* LCCN: no94001981
* SUDOC: 243999380
* VIAF: 45121880
* WorldCat: lccn-no94001981

 |
**בינינו** הוא ארגון חרדי הפועל להסרטת שיעורי יהדות והנגשתם לציבור באינטרנט. באתר גם עשרות עלוני פרשת שבוע. השימוש באתר הוא ללא תשלום.

מאגר השיעורים
-------------

במאגר ישנם שיעורים של כשמונה מאות רבנים משבעים מוסדות וארגונים. השיעורים הם בשפות עברית, אנגלית, יידיש, צרפתית, רוסית, פורטוגזית וספרדית. 
האתר החל בשיעורים ב"מסכת אבות" והורחב בהמשך. מדי יום מצולמים לאתר מאות שיעורים בידי מתנדבים, בישראל ובעולם.

מתוך המאגר של הארגון הועלו לאתר כ-10,000 שיעורים בתצורת VOD.

באתר מפתוח של השיעורים לפי קטגוריות, כגון: תנ"ך, משנה, תלמוד בבלי, מוסר, חסידות, פרשת השבוע והלכה. כן קיים בו מנגנון חיפוש של מילים מתוך כותרות השיעורים, אינדקס לשיעורי פרשת השבוע לפי סדר הפרשיות וכן שיעורים על הדף היומי בעברית ובאנגלית.

במסגרת שיתוף פעולה עם חברת אל על, הועלו עשרות סרטים של הארגון לצפייה בטיסות טרנס-אטלנטיות שבהן מותקנת במטוס אפשרות לבחירת סרטים.

מאגר העלונים
------------

החל משנת 2012 מועלים לאתר עשרות עלוני פרשת שבוע כקובצי PDF אשר ניתנים לצפייה ולהורדה. העלונים ממופתחים באמצעות תגיות נושאים, לפי חתכים של פרשיות השבוע ומועדי ישראל, וכן לחיפוש לפי שם העלון ושנת הוצאתו.

לדוגמה: 

* עלוני "כאיל תערוג" מבית מדרשו של הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן.
* עלוני "פניני דעת" משיעוריו של הרב מיכל יהודה ליפקוביץ.
* שיעוריו של הרב נסים קרליץ.
* עלוני "דברי שיח" מבית מדרשו של הרב שמריהו יוסף חיים קנייבסקי.
* עלוני "דרכי החיזוק פוניבז'" משיחותיו של הרב גרשון אדלשטיין.
* עלוני "פנינים משולחן רבינו" מאוצרותיו של הרב אברהם גנחובסקי.
* עלוני "שלמים מציון" משיעוריו של הרב בן ציון פלמן.
* עלוני "נר יששכר" משיעוריו של הרב יששכר מאיר.
* שיעוריו של הרב אריאב עוזר.

מדור נוסף הוא "שו"ת עם הגר"י סילמן" המאפשר שליחת שאלה המופנית אל הרב יהודה סילמן. התשובה נשלחת לשואל ובהסכמתו מפורסמת באתר במדור השו"ת.

פעילות הארגון היא לזכרו של איש העסקים שרגא פייבל קנול אשר מימן את הארגון מיום היווסדו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בינינו
* דף הבית של הארגון

הערות שוליים
------------

1. ↑  שו"ת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315203453
* WorldCat (עם VIAF): 315203453

 |
**בינופארם** (ברוסית: **Биннофарм** או **Binnopharm** בשמה הבינלאומי) היא חברת ביוטכנולוגיה רוסית העוסקת במחקר, פיתוח, ייצור והפצה של מוצרים פרמצבטיים. היא חברת בת של AFK Sistema והיצרנית הראשונה בעולם של חיסון ספוטניק V.

תחומי פעילות
------------

בינופארם היא אחת מחברות הביופרמצבטיקה הרוסיות הגדולות ביותר עם חטיבת מו"פ משלה. החברה מפתחת ומייצרת תרופות ביוטכנולוגיות מהונדסות גנטית, כולל חיסון נגד הפטיטיס B, בהתאמה מלאה לתקני האיכות הבינלאומיים של GMP ומבצעת ייצור וסיטונאות של תרופות וחומרים פרמצבטיים. 74% מההון המורשה של החברה שייך לחברת סיסטמה.

בינופארם מחזיקה ביכולות GMP הגדולות ביותר ברוסיה לייצור חיסון באמפולות (עד 80 מיליון אמפולות בשנה), כמו גם מעבדת בקרת איכות מצוידת באופן מקיף לרוסיה.

החברה מפתחת תרופות משולבות מקוריות, ביוסימילרים, תרופות ביוטכנולוגיות מקבוצות טיפוליות שונות: ריאתי, נוירולוגיה, קרדיולוגיה, אונקולוגיה, גסטרואנטרולוגיה ואנדוקרינולוגיה.

מוצרים
------

* בקלומתאזון
* גלוקוז
* קיפרון
* קומביפק
* נתרן כלורי
* פרוסטופין
* חיסון Regevac B למבוגרים
* חיסון Regevak V לילדים
* סלבוטאמול
* אריתרופויטין
* פרמאקונאדזור

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בינופארם
* בינופארם, ברשת החברתית פייסבוק

* בינופארם, ברשת החברתית טוויטר

* בינופארם, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  Евтушенков Владимир: «Эпидемия коронавируса — это общая проблема и касается всех без исключения», Ридус
2. ↑  Евтушенков Владимир Петрович — последние новости о персоне сегодня | newizv.ru, newizv.ru (ברוסית)
במשפטים, **גילוי נאות** הוא חובתו של אדם או ארגון לגלות עובדות מהותיות שיש בהן כדי להשפיע על תוצאה של פעולה הנוגעת לצד שלישי.

גילוי נאות בתחום הכלכלה
-----------------------

השימוש המקורי והנרחב בגילוי נאות נעשה בתחומי הכלכלה, והוא אחת מהמטלות החשובות של רואה חשבון, המבקר את הפעילות החשבונאית במערכת כלכלית: בדוחות כספיים של חברה או של ארגון כלכלי מוטלת עליו הדרישה לצרף גילוי נאות, ובו כל העובדות המהותיות והחשובות, כדי שאלה יתנו תמונה ברורה על מצבה הפיננסי של החברה.

בעת הנפקת מניות הגילוי הנאות נרחב יותר, והוא כולל את תחומי הפעילות של החברה, את תוצאותיה הכספיות ואת הסיכונים שהיא נחשפת אליהם בפעילותה. כן הוא כולל פרטים על ניירות הערך המוצעים לציבור ועל השימוש שהיא מייעדת לתמורה שתתקבל מהנפקתם.

גילוי נאות בתחום המשפט
----------------------

השימוש בביטוי נפוץ גם בחקיקה המשפטית על כל תחומיה, והדרישות לגילוי נאות משובצות בחוקי הכנסת ובתקנות נלוות, בעיקר בכל הנוגע למערכת יחסים שבין הצרכן לבין גופים המספקים לו שירותים. כך, למשל, נדרשים סוכני נסיעות להביא לפני הצרכן גילוי נאות בכתב על השירותים הניתנים במסגרת חבילת תיור, וחברות ביטוח נדרשות במסגרת הגילוי הנאות לפרט לרוכשי הפוליסה את המידע המפורט בתקנות מיוחדות. כמו כן נדרשים מוכרי רכב משומש למסור במסגרת מסמך גילוי נאות את היסטוריית הרכב.

הרחבת השימוש בגילוי הנאות
-------------------------

כוחו של הביטוי ועוצמתו המחייבת הביאו להרחבת השימוש בו בכל תחומי החיים. הגילוי הנאות מבטא את יושרו ואת כנותו של המשתמש בו. כך, למשל, חבר כנסת המשתתף בוועדה העוסקת בתחום הקשור לענייניו הפרטיים יביא לפני החברים בוועדה גילוי נאות על מצבו, ועיתונאי הכותב על אישיות שהוא קשור עמה בקשרים עסקיים ושיש לו צד בעניין, יביא לפני קוראיו את הגילוי הנאות על כך.

ראו גם
------

* הסדר למניעת ניגוד עניינים
* ייזהר הקונה
* עקרון הגילוי המלא

לקריאה נוספת
------------

* תומר ניב, "תכלית החברה בעקבות מהפכת הדיווח הסביבתי", **אתר משפט ועסקים**, (2015).

קישורים חיצוניים
----------------

* גילוי נאות בביטוח
* גילוי נאות בחבילות תיור
**אסון החיטה המורעלת בעיראק** התרחש במהלך חורף 1971/1972 כתוצאה מהרעלת כספית המונית של צרכני חיטה שטופלה בעיקר במתיל-כספית (כספית אורגנית ([CH3Hg]+)) טרם שילוחה ממקסיקו לעיראק. כתוצאה מההרעלה מתו 459 אנשים על פי התיעוד העיראקי, אך מוערך כי מספר הנפגעים בפועל היה פי עשרה.

השתלשלות האירועים
-----------------

לאחר הפיכת הבעת' השנייה בעיראק והעלייה לשלטון של סאדאם חוסיין ב-1968 נוצר משבר מזון שאילץ את המשטר לחפש מקורות לייבוא דגנים. העסקה המרכזית יצאה לפועל עם חברת קרגיל (אנ') האמריקאית לרכישת גרעיני חיטה מסוג Mexipak, שפיתח במקסיקו נורמן בורלוג. הגרעינים צופו במתיל-כספית שנועד למנוע התפתחות נבגי פטריות לעובש על מנת לשמר אותם. הגרעינים נועדו לזריעה ולא לצריכה. בסך הכול סופקו לעיראק החל מסוף 1971, 95,000 טון דגנים, מתוכם 73,201 טון גרעיני חיטה שסופקו במהלך ספטמבר-אוקטובר 1971 לנמל בצרה ו-22,262 טון שעורה שסופקו במהלך אוקטובר-נובמבר וטופלו בפניל-כספית אצטט (אנ'). הגרעינים היו צבועים בגוון ורוד-כתום המאפיין את ציפוי תרכובות הכספית.

העיראקים להם סופקו הגרעינים, לא זיהו את סימני האזהרה בספרדית ובאנגלית על השקים ולא ייחסו חשיבות לצבע הגרעינים שירד בשטיפה. במקום לעשות בהם שימוש לזריעה, סיפקו אותו לבעלי חיים וכקמח לאפיית לחם ביתי.

על פי מקורות עיראקיים מעל 6,500 איש אושפזו בבתי חולים כתוצאה מהרעלת הכספית ומתוכם מתו 459. נזק לטווח ארוך, כולל מומים ביילודים, אטקסיה, עיוורון, והפרעות אחרות לחושים, נרשם בקרב רבים מהצרכנים. ג'יין הייטאואר, רופאה וחוקרת שראיינה רופאים עיראקים העריכה כי מספר הנפגעים בפועל היה גבוה פי עשרה מהדיווחים של המשטר. רוב הנפגעים היו במחוזות בהם נעשה שימוש בגרעינים כקמח ללחם ביתי, בפרט בכירכוכ שבכורדיסטן העיראקית, לא נרשמו פגיעות בקרב תושבי הערים הגדולות בהם היה פיקוח על צריכת הקמח. פגיעה זו בעיקר באזור הכורדי העלתה השערה אצל הייטאואר כי ייתכן והמשטר העיראקי פעל במזיד נגד הכורדים. לסיוע פנתה עיראק לארגון הבריאות העולמי ששלח למדינה משלחת מומחים.

ב-1974 פרסם צוות משותף של ארגון המזון והחקלאות וארגון הבריאות העולמי המלצות למניעת אסון דומה. בין ההמלצות היו פרסום אזהרות על מארזי המזון בשפה המקומית הנהוגה במקום אליו מסופק, הגבלה ואסדרה של השימוש במתיל-כספית ובחינה של הוספת תוסף בעל טעם מר עז למניעת צריכה שגויה.

ראו גם
------

* מחלת מינמטה

לקריאה נוספת
------------

* Diagnosis: Mercury: Money, Politics, and Poison, ספרה של ג'יין הייטאואר, 2011

קישורים חיצוניים
----------------

* Methylmercury poisoning in Iraq, מאמר בScience‏, 20 ביולי 1973
* MERCURY- CONTAMINATED GRAIN IN IRAQ באנציקלופדיית EOLSS
* Mercury Poisoning in Iraq Is Said to Kill 100 to 400, כתבה בניו יורק טיימס, 9 במרץ 1972
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברב בלייפציג שבגרמניה ובמנצ'סטר שבבריטניה. אם התכוונתם לחזן בצ'רנוביץ ובארץ ישראל, ראו דוד פלדמן (חזן).

ספרו שמושה של תורה
רבי **דוד פלדמן** (י"ד בתשרי ה'תרמ"ה, 3 באוקטובר 1884 - ט"ז באייר ה'תשט"ו, 8 במאי 1955) היה רב קהילת עדת יראים מחזיקי הדת בלייפציג ובמנצ'סטר, ומחבר הספרים עיר דוד ושמושה של תורה.

קורות חייו
----------

נולד בערב סוכות ה'תרמ"ה (1884) בטאלנה שבאוקראינה, לפיגא ולרבי שמאי, ששימש כשוחט ובודק בעירו. בצעירותו למד תורה בבית המדרש בטאלנה ועמד בקשרים תורניים עם הרב יחיאל מיכל אפשטיין מחבר הספר ערוך השולחן. בהיותו בן 19 כתב לו הרב אפשטיין במכתב בין היתר:

"בהיות שזה זמן כביר שיש לי שיח ושיג בדברי תורה"ק עם האברך היקר כערכו הרב החריף והבקי משנתו זך ונקי י"א מוהר"ר דוד בן השו"ב המובהק דק' טאלנא, ועל פי חילופי מכתבים בחידושי תורה שיש לי עם הרב האברך הנ"ל ראה ראיתי כי הוא מיועד להיות מגדולי ישראל".

בשנת ה'תרס"ה (1905) עזב את רוסיה כדי לא להתגייס לצבא. הוא עבר לרומניה, בתחילה שהה בעיירה בידעוולע שבמחוז מרמרוש ולאחר מכן עבר לויז'ניץ שם היה קשור לאדמו"ר רבי ישראל הגר, וידידו הקרוב של בנו רבי מנחם מנדל. בשנת ה'תרס"ז (1907) נשא את גולדה בת רבי יחיאל מיכל פיקסלר. לאחר נישואיו התגורר במחוז מרמרוש כשהוא סמוך על שולחן חותנו.

נסמך לרבנות על ידי המהרש"ם מברז'אן, רבי אריה ליבוש הורוביץ, רבה של סטניסלב, ורבי בנימין אריה וייס רב הקהילה בצ'רנוביץ. בשנת ה'תר"ע (1910) נתמנה לרב הקהילה החרדית בלייפציג שבגרמניה, שם הקים תלמוד תורה וישיבה קטנה. בסוף שנת ה'תרצ"ג (1933) עבר לאנגליה ולאחר מספר שבועות מונה לרב קהילת מחזיקי הדת במנצ'סטר.

נפטר בט"ז באייר ה'תשט"ו, ונקבר על פי צוואתו בבית העלמין במנצ'סטר בקברו של הרב משה יצחק סג"ל, ראש ישיבת מנצ'סטר, שעצמותיו הועברו לקבורה בארץ ישראל.

חיבוריו
-------

* **עיר דוד**, ביאור ופירוש והרחבה לספר קיצור שו"ע, לייפציג ה'תרפ"ד (באתר היברו בוקס)
* **שמושה של תורה**, ביאורים עם ציורים להרבה הלכות בשו"ע. (באתר היברו בוקס)
* **שיעורי המצוות** (באתר היברו בוקס)
* **לב דוד**, הודפס על ידי נכדו יחיאל נתן פלדמן (**לב דוד**, באתר אוצר החכמה)

לקריאה נוספת
------------

* הקדמה לספר **לב דוד**

הערות שוליים
------------

1. ↑  צילום המכתב בהקדמה לספר לב דוד עמוד 10
2. ↑  תמונת מצבתו
**גבעת טארה** היא אתר ארכאולוגי שתחילתו בתקופה הנאוליתית (3500 לפנה"ס לערך). המקום שימש בעיקר להתכנסויות, לעריכת טקסי פולחן ולקבורה. הגבעה ממוקמת סמוך לנהר בוין בין נאבן לדנשוקלין (Dunshaughlin) במחוז מית' במזרח אירלנד. האתר מלא תפקיד מרכזי בהיסטוריה ובפולקלור של אירלנד ומשמש עד היום כמרכז של מורשת רוחנית דתית ופוליטית. "אם מבקר עומד מאחורי כנסיית פטריק הקדוש במחוז מית' ומביט אל מעבר לגבעה, הוא רואה לא יותר מכמה תלוליות עפר מכוסות בשמיכה של דשא וכבשים שיצאו לרעות בשדה מאחת החוות הסמוכות. אבל אם המבקר יביט עם הלב ועם הנשמה שלו, הוא יראה את כל תפארתה העתיקה של אירלנד". באתר נמצאים מבנים עתיקים שרובם קבורים באדמה. ניתן להבחין בכיפותיהם העגולות הבולטות מעל פני הקרקע, כשהן מכוסות בדשא. על פי המסורת, היה זה מקום מושבו של המלך העליון של אירלנד ואתר קבורתם של 140 מלכים. המקום נחשב כלב הרוחניות הקלטית וכן "כמקום שבו עוצבה זהותה הלאומית של המדינה".

על פי המיתולוגיה האירית (אנ'), גבעת טארה הייתה מקום משכנם של האלים ודרך כניסה לעולם הבא. 
בתחילת המאה ה-20, הגיעה לאתר קבוצה מבני ישראל הבריטים, שסברה כי ארון הברית נקבר במקום. לאכזבתם, התגלו בתום החפירה מטבעות רומיים ספורים.
 בשנת 1950, התבצעה חפירה רשמית שבה נחשפו ממצאים המצביעים על קיומם הקדום של מבנים משמעותיים במקום.

מונומנטים עיקריים
-----------------

### התל של בני הערובה

התל של בני הערובה
מפת אתר גבעת טארה
'התל של בני הערובה', (GiallDumha na nGiall' ,'Mound of the Hostages'), הוא מעבר קבורה מגליתי והמונומנט העתיק ביותר שהתגלה בגבעת טארה, המתוארך בסביבות 2500 לפני הספירה. בין השנים 1955 ו-1959, התבצעו במקום חפירות שהביאו לגילוי ממצאים רבים המלמדים על התקופה הקדומה. מעבר הקבורה נמצא בתוך תל מעגלי שקוטרו 15 מטרים וגובהו 3 מטרים. אורכו 4 מטרים, רוחבו מטר אחד וגובהו 1.8 מטרים. הוא מחולק על ידי אבני אדן לשלושה תאים שבהם התגלו מתנות קבורה שונות, כלי חרס ושרידים של למעלה מ-200 אנשים. החפירות חשפו גם שלד של נער מתבגר מתקופת הברונזה המקושט בשרשרת של אבני חן. האבנים והקירות מעוטרים בגילופי ספירלות ובגילופים הקשורים לשמש, לירח ולכוכבים. קבר המעבר תוכנן כך שאור השמש יחדור פנימה פעמיים בשנה בלבד. 

שמו של הקבר ניתן לו בשל מנהגם של המלכים העליונים של אירלנד להחזיק בבני ערובה מקרב האצילים, כדי להבטיח את שיתוף הפעולה של הממלכות. אחד מהמלכים האגדיים של טרה נקרא ניאל של תשעת בני הערובה כיוון שהחזיק תשעה בני ערובה מהמחוזות של אירלנד ושל בריטניה. הוא נחשב כאב המייסד של שושלת או'ניל ש-28 מבניה מלכו בטארה בין השנים 400 - 1022 לספירה. 

מראה פנורמי של גבעת טארה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבעת טארה** בוויקישיתוף
* טארה, היסטוריה ועוד (אורכב 17.11.2014 בארכיון Wayback Machine) באתר atriptoireland (באנגלית)
* בריאן לאוורי, עתיקות בסכנה לא רק בישראל: דיווחים מאירלנד ומיוון באתר הידען
* גבעת טארה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טארה באתר irish-society.org
2. ↑  בריאן לאוורי עתיקות בסכנה לא רק בישראל: דיווחים מאירלנד ומיוון- מלכי אירלנד מתהפכים בקבריהם באתר הידען
3. ↑  אירלנד המיתית באתר mythicalireland
4. ↑  ראו גם אוצרות אבודים - האיקס על המפה באתר מסע אחר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4431698-7
* LCCN: no2006036375
* VIAF: 246268855
* WorldCat: lccn-no2006036375

 |
**לכידה** (באנגלית: **Capture**) היא פעולה בנקאית בה בעל עסק מחייב כרטיס חיוב, ובפועל מתחיל את תהליך הסליקה והעברת הכספים מחשבון בעל הכרטיס לחשבון בעל העסק. ניתן ללכוד תשלום בכרטיס אשראי (Credit Card) או כרטיס חיוב מיידי (Debit Card). לכידה היא פעמים רבות התהליך העוקב אחר אישור מוקדם של הכרטיס: בעל העסק לרוב מאשר את הכרטיס כדי לראות שהבנק המנפיק/חברת האשראי מוכנים לכבד את התשלום, ולאחר בדיקות שונות (למשל בדיקת סיכון כנגד הונאה, בדיקת מלאי וכדומה) מורה בעל העסק על לכידה - חיוב בפועל.

דוגמה להפרדה בין אישור ולכידה היא במילוי דלק בכרטיס אשראי. המתדלק מעביר את הכרטיס בתחנת התדלוק וזה מאושר ראשית על סכום קבוע ונמוך (למשל 10 שקלים) כדי לוודא כי הכרטיס תקין וכשר לפני תחילת התדלוק; לאחר סיום התדלוק כשסכום הרכישה ידוע, מבוצעת לכידה של הסכום הסופי מול חברת האשראי. לחילופין, אם התשלום מוגבל לסכום מסוים, למשל 100 שקלים, יכולה תחנת הדלק לבצע אישור עבור הסכום המירבי, ואז בסיום התדלוק, לבצע לכידה של סכום העסקה בפועל בלבד, ושחרור המסגרת הנותרת.

ניתן ללכוד תשלום בכרטיס אשראי גם ללא אישורו מבעוד מועד. (אך לכידה זו עשויה להיכשל ממגוון סיבות, למשל חריגה ממסגרת)

קישורים חיצוניים
----------------

* Credit Card Payment Processing--How It Works, Yahoo
**ריצ'רד ויליאם פרנסוורת'** (באנגלית:  **Richard William Farnsworth**; ‏1 בספטמבר 1920 - 6 באוקטובר 2000) היה שחקן קולנוע ופעלולן אמריקני. הוא היה מועמד לשני פרסי אוסקר ולשלושה פרסי גלובוס הזהב.

ביוגרפיה
--------

פרסוורת' נולד בלוס אנג'לס לתוך תקופת השפל הגדול, הוא גדל עם אמו ושתי אחיותיו לאחר שאביו מת בהיותו ילד בן 7. פרנסוורת' היה נשוי למרגרט היל במשך 38 שנה, נולדו להם שני ילדים, והיא נפטרה בשנת 1985. בשנת 1999 במהלך צילומי סרטו האחרון "סיפור פשוט" הרגיש פרנסוורת' כאבים חדים בגופו כתוצאה מסרטן שהתגלה בעצמותיו. ב-6 באוקטובר 2000 ירה בעצמו בחוותו שבניו מקסיקו. הוא נקבר לצידה של אשתו מרגרט בבית קברות בלוס אנג'לס.

קריירת משחק
-----------

פרסוורת' החל את דרכו בעולם הקולנוע לקראת סוף שנות ה-30. תחילה הופיע בתפקידים קטנים בהם בדרמת המלחמה הרומנטית זוכת 8 פרסי אוסקר "חלף עם הרוח". את תפקידו המרכזי הראשון הגדול גילם פרנסוורת' בשנת 1972 במערבון "השופט רוי בין".

בשנת 1978 היה פרנסוורת' מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בדרמת המערבונים הרומנטית "בא פרש פראי וחופשי"

בשנות ה-80 הופיע ב"התחיה", בדרמת הספורט מועמדת 4 פרסי אוסקר של בארי לוינסון "הטוב מכולם" ו"השועל האפור" שעל הופעתו בסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב. היה מועמד לפרס גלובוס הזהב גם ב-1985 על משחקו בסדרה "מרדף".

ב-1990 שיחק במותחן "מיזרי" שמבוסס על ספר אימה של סטיבן קינג בדמותו של שריף העיירה באסטר.

ב-1999 שיחק בתפקיד ראשי בדמות אלווין סטרייט בסרט הדרמה הביוגרפי "סיפור פשוט". על תפקיד זה הועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר והפך בגיל 79 לשחקן המבוגר ביותר שהועמד לפרס זה, וכן הועמד בשלישית לפרס גלובוס הזהב.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* טקסס מעבר לנהר (1966)
* פלישת אולזן (1972)
* השופט רוי בין (1972)
* הדוכסית והנוכל (1976)
* בא פרש פראי וחופשי (1978)
* האגדה על הריינג'ר הבודד (1981)
* רוקוס (1981)
* השועל האפור (1982)
* יום העצמאות (1983)
* הטוב מכולם (1984)
* ריינסטון (1984)
* האסופית (1985)
* ג'ק וג'ק (1990)
* מיזרי (1990)
* הוואנה (1990)
* הדרך המהירה לגיהנום (1991)
* הבריחה (1994)
* לאסי (1994)
* סיפור פשוט (1999)
* טום הום (2000)
* התחיה (2001)

### טלוויזיה

* *The Fire Next Time*‏ (1993) - מיני-סדרה

קישורים חיצוניים
----------------

* ריצ'רד פרנסוורת', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ריצ'רד פרנסוורת', באתר AllMovie (באנגלית)
* ריצ'רד פרנסוורת', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* ריצ'רד פרנסוורת', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ריצ'רד פרנסוורת', באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605719405171
* BNE: XX1538933
* BnF: cb14033999f (data)
* GND: 139037659
* ISNI: 0000 0001 1040 8630
* LCCN: no99058742
* NKC: xx0072271
* NLP: A17814856
* NTA: 073353647
* SUDOC: 074226894
* VIAF: 14972598
* WorldCat: lccn-no99058742

 |
**ריצ'רד סטארקינגס** (באנגלית: **Richard Starkings**; נולד ב-27 בינואר 1962) הוא מעצב גופנים, לטרר וקומיקסאי בריטי. הוא היה אחד החלוצים הראשונים של כיתוב קומיקס מבוסס-מחשב, והוא אחד היוצרים הפורים ביותר בתעשייה זו.

קריירה
------

סגנון הלטרינג של סטארקינגס הושפע תחילה בהשראת לטררי הרצועות הבריטיות ביל נוטאל וטום פריים. הקריירה של סטארקינגס בבריטניה החלה בעבודות לטרינג ב-2000AD של Future Shocks ורצועות שונות ב-Warrior. משם עבר למארוול בריטניה שם כתב את Zoids ב-Spider-Man Weekly ורובוטריקים בטרם הפך לעורך עבור החברה בסוף שנות השמונים. כותרים שערך כללו את Death's Head ואת Dragon's Claws. עם זאת, בתחילת שנות התשעים הוא התמסר אך ורק ללטרינג, ומצא עבודה בתעשיית הקומיקס הגדולה בהרבה בארצות הברית.

עבודתו ביקום של דוקטור הו הוגבלה בעיקר לשתי תקופות. הוא היה סופר, עורך ולטרר בתקופת הדוקטור השישי ותחילת השביעי בין עמודי של מגזין דוקטור הו. בתקופה זו שימש גם בתפקיד הצוות "יועץ תמונות" במספר גליונות. כעבור שני עשורים, הוא חזר למרכז האמריקני החדש של הוצאת חוברות קומיקס של דוקטור הו בהוצאת IDW, ועבד על מספר גליונות עם הדוקטור העשירי.

בשנת 1992 הקים סטארקינגס את **קומיקראפט**, סטודיו המכשיר ומעסיק לטררים ומעצבים ומספק שירותי "עיצובים ייחודים ואותיות יפות" לספרי קומיקס ממוציאים לאור רבים ושונים. באמצע שנות ה-90 קומיקראפט, שהייתה מוכרת ברשת כ-comicbookfonts.com, החלה למכור את עיצובי הגופנים שלהם כיישומי תוכנה באמצעות חברת ההוצאה לאור Active Images.

היפ פלאסק
---------

במקור סטארקינגס התכוון שבפרסומות לגופנים אלה יופיעו דמויות של מארוול ו-DC קומיקס, אולם כשלא הצליח לקבל רישיון לכך, סטארקינגס יצר דמות משלו כדי להמחיש את השימוש בפונטים במודעות - "היפ פלאסק" היפופוטם אנתרופומורפי "סוכן המידע". היפ פלאסק סיים מאז את סדרת חוברות הקומיקס החד-פעמיות שלו, בהוצאת Active Images. סטארקינגס תכנן את שני הגיליונות הראשונים עם האמן לדרון וגייס את עזרתו של הכותב ג'ו קייסי לתסריט משותף. *Mystery City* וכל הגיליונות הבאים נכתבו בידי סטארקינגס. בשנת 2006 השיקה אימג' קומיקס סדרת פריקוול מתמשכת להיפ פלאסק בשם "Elephantmen", שנכתבה על ידי סטארקינגס ואויירה על ידי אקסל מדלין, ג'סטין "מוריטאט" נורמן, מריאן צ'רצ'לנד, טום סקיולי, הנרי פלינט, כריס באצ'לו וכריס ברנהאם .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד סטארקינגס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד סטארקינגס (באנגלית) (באנגלית)
* ריצ'רד סטארקינגס, ברשת החברתית טוויטר
* האתר של קומיקראפט (באנגלית)
* טיפים ללטרר המתחיל מאת סטארקינגס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16132257s (data)
* ISNI: 0000 0000 7101 5999
* LCCN: n2002026493
* NKC: xx0176077
* NTA: 274534924
* SNAC: w6sr3gpf
* SUDOC: 167475061
* VIAF: 21498608
* WorldCat: lccn-n2002026493

 |
**מפל מים** הוא הדפס אבן (ליטוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר מאוקטובר 1961. 
היצירה מציגה פרדוקס בו מים המובלים באמת מים לעבר קצה מפל מים ומניעים טחנת מים נופלים אל אותה אמה ממנה יצאו (ויוצרים למעשה פרפטום מובילה ועובדת כבמעגל קסמים).

האשליה האופטית נוצרת על ידי משחק על הפרספקטיבה והיחסים המוצגים בתמונה, המתבססת על רעיון משולש פנרוז אותו הגה רוג'ר פנרוז.

תיאור היצירה
------------

היצירה מתארת מבנה כפרי הכולל במרכזו אמת מים המובילה מים למפל המפעיל טחנת מים. מהזווית אל אמת המים סובר הצופה כי המים זורמים במורד האמה, הפונה שמאלה, ממשיכה ישר ושוב פונה שמאלה (כך שהיא יוצרת צורת משולש). עמודים התומכים באמת המים ניצבים למעשה על חלקיה הקדמיים של האמה, כך שלמעשה קצה האמה הנשפך אל מפל המים ניצב למעשה מעל ראשיתה של האמה, ונוצר מעין פרפטום מובילה (אשר עצמו העיר שזו לא מכונה מסוג פרפטום מובילה מאחר שיצטרכו להוסיף מים לאמה בשל התאיידות, אולם למעט תוספת זו המכונה אמורה להניע את גלגל המים לנצח), או, כדבריו:

> 
> על איש הטחנה אין אלא להוסיף דלי מים מדי פעם בפעם, כדי להשלים את החוסר הנובע מהתאדות. לשני המגדלים אותו הגובה, אולם המגדל הימני נמוך בקומה אחת מהמגדל השמאלי.
> 
> 
> 
> — מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, בנדיקט טאשן וסטימצקי בע"מ, 1994
> 

מעל אמת המים ניצבים שני מגדלים שלהם מצולעים משוכללים - משמאל - מבנה המרוכב משלוש קוביות ומימין נמצא דודקהדרון רומבי.

בסמוך למבנה התחנה צייר אשר גינה של חזזיות וטחבים שהתבססה על ציור קודם שהכין בשנת 1942. ברקע התמונה ניתן לראות טרסות חקלאיות העולות במעלה התמונה, ולא ניתן לראות את קצה ההר שעליו הטרסות.

ראו גם
------

* מעגל קסמים

לקריאה נוספת
------------

* מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדמיה תלת ממדית של מפל המים של אשר, סרטון באתר יוטיוב

| יצירותיו של מאוריץ קורנליס אשר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בית מדרגות • בלוודיר • דומם וכדור שיקוף • הגשר • זחלגלגל • יד וכדור שיקוף • ידיים רושמות • יחסות • מגדל בבל • מפל מים • מראת קסמים • עולם אחר 2 • עולים ויורדים • קיעור וקימור • קסטרוולווה • שלושה כדורים 2 • שמיים ומים |

 |
**האזור המוטורי המשלים** (SMA) הוא חלק מקליפת המוח המעורב בהיבטים מגוונים של תכנון תנועה. הוא מעורב בלמידה וביצוע של התנהגויות הכרוכות ברצף של פעולות.

האזור המוטורי המשלים מקבל מידע מגרעיני הבסיס.
בדומה לקליפת המוח הקדם-מוטורית גם האזור המוטורי המשלים מוציא לפועל את ההתנהגות המתוכננת באמצעות הקשרים שלו לאזור המוטורי העיקרי.

כחלק מתהליך התכנון של התנועה, האזור המוטורי המשלים תורם לניבוי התוצאות התחושתיות שלה עוד בטרם שהיא יוצאת אל הפועל. ניבוי התוצאות התחושתיות הוא היבט חיוני של התכנון המוטורי. זאת משום שמידע זה יכול לשמש כבסיס להשוואה עבור האותות המתקבלים בזמן אמת ולהגביר את דיוק התנועה של השרירים אל עבר היעד הרצוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האזור המוטורי המשלים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Makoshi, Z. Kroliczak, G. & van Donkelaar, P. (2011). Human supplementary motor area contribution to predictive motor planning. Journal Of Motor Behavior, 43(4), 303-309.
2. 1 2  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
3. ↑  Mark R. Rosenzweig, Arnold L. Leiman, S. Marc Breedlove (1999). Biological psychology: an introduction to behavioral, cognitive, and clinical neuroscience. 2nd ed. Sunderland, Massachusetts: Sinauer Associates.
**מפל נאצ'י** (ביפנית: **那智滝 那智滝**; נאצ'י נו טאקי) נמצא בנאצ'יקצורה שבמחוז ואקאימה, בחצי האי איזה שביפן. הוא אחד המפלים הידועים ביותר ביפן. המפל הוא בעל נפילת המים הרציפה הגבוהה ביותר ביפן – המים נופלים מגובה של 133 מטר (ורוחב של 13 מטר). מפלים גבוהים יותר ביפן הם מרובי נפילות: מפל האנוקי (Hannoki) גובהו 497 מטר בעונה הגשומה, ומפל שומויו (Shomyo) גובהו 350 מטר כל השנה.

מפל נאצ'י מקודש ליפנים. בחלק העליון של המפל ישנם שני סלעים הנחשבים לשומרי הקאמי (הרוח הקדושה) של המפל ושל המקדש השינטואי שלמרגלותיו. בעבר היה שם גם מקדש בודהיסטי אך הוא נהרס במהלך תקופת מייג'י (סוף המאה ה-19). במאה השביעית, נהגו מאמיני דת שוגנדו (*shugenja*) רבים וזוגות נאהבים לזנק מהחלק העליון של המפל מתוך אמונה כי הם ייוולדו מחדש בגן העדן של אל הנחמה קאנון (Kannon). עד היום, מוקדם כל בוקר, נזיר שינטו מקומי מקיים את טקס מתן התשורות למפל. המפל נחשב לביתו של הקאמי היריו גונגן (Hiryū Gongen), שלו סוגדים במקדש קומאנו נאצ'י טיישה (Kumano Nachi Taisha), והוא מהווה חלק מהתוואי קומאנו קודו (Kumano Kodo) של אתר המורשת העולמית האתרים הקדושים ודרך העולים לרגל ברכס הרי קיאי של ארגון אונסק"ו.

ב-1918 נחפר תל סוטרה בבסיס המפל ונמצאו בו ממצאים ארכאולוגיים רבים וחשובים, כולל פסלים, מראות, מזבח אביזרי סוטרה וצילינדרים. אלה מוצגים כעת בריוהודן (Ryuhoden, "אולם המטמון") הממוקם ליד פגודת סנג'ודו (Sanjūdō, פגודת שלוש הקומות) שבקרבת מקום. תלי סוטרה אלה נוצרו על ידי כהנים בשעת מלחמה כדי להסתיר את האוצרות שלהם. פריטים רבים נוספים נקברו בדרך זו מתוך האמונה כי סוף העולם קרוב להגיע בתחילת המאה ה-10.

* מפל נאצ', פגודת שלוש הקומות והמקדש הבודהיסטימפל נאצ', פגודת שלוש הקומות והמקדש הבודהיסטי
* המפל במגילת משי תלויה מהמאה ה 14המפל במגילת משי תלויה מהמאה ה 14

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מפל נאצ'י (ביפנית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפל נאצ'י** בוויקישיתוף
* מדריך יפן
* משרד התיירות Tanabare
* האגודה לתיירות של katsuura

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Kumano Nachi Taisha 熊野那智大社". *Sacred Kumano*. Tanabe City Kumano Tourism Bureau. אורכב מ-המקור ב-2014-10-14. נבדק ב-9 באוקטובר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Juno, Cate Kodo. "Places of Interest at Seigantoji". *Sacred Japan*. אורכב מ-המקור ב-2016-09-17. נבדק ב-9 באוקטובר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Juno, Cate Kodo. "History of Seigantoji". *Sacred Japan*. אורכב מ-המקור ב-2016-09-17. נבדק ב-9 באוקטובר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**פיודור רומודנובסקי** (ברוסית: **Фёдор Юрьевич Ромодановский**;‏ 1640 - 28 בספטמבר 1717) היה אציל רוסי, ממקורביו של פיוטר הגדול. רומודנובסקי נולד במשפחה אצילית מצאצאי שושלת רוריק. בהתאם למסורת המשפחתית, הם קיבלו תואר נסיך עוד בתקופת ולדימיר הראשון, נסיך קייב. 

ברשימת מוזמנים לחגיגות לרגל הולדת פיוטר רשום פיודור רומודנובסקי כראשון ברשימה, עובדה המעידה על המעמד שלו בחצר. הוא תמך בצאר הצעיר פיוטר הגדול מיד עם מינויו. הוא היה אחראי על המעקב אחרי הנסיכה סופיה כאשר היא הייתה במנזר נובודוויצ'י. 

במהלך מערכות אזוב, כאשר פיוטר הגדול עזב את מוסקבה הושאר רומודנובסקי כאחראי על ענייני המדינה במינוי "נסיך-קיסר", תואר חדש שהוענק לו. מאותה תקופה נשמרה עד היום התכתבות ענפה בין פיוטר הגדול לבין פיודור רומודנובסקי שמעידה על שיתוף פעולה מלא בין השניים. בשנת 1698 כאשר התפרץ מרד 1698 היה בעל תפקיד מכריע בדיכוי המרד. החל משנת 1701 הוא היה ראש עיריית מוסקבה.

במשך תקופה ארוכה ועד מותו הוא היה אחראי על הלשכה החשאית, שהייתה המשטרה החשאית של הצאר. בנוסף לכך, הוא היה אחראי על משרד לענייני סיביר ומשרד לענייני תרופות. בזמן שמקורבים אחרים של הצאר לחמו בחזית ובנו עיר חדשה סנקט פטרבורג, הוא היה אחראי על כך שלא תהיה במדינה אופוזיציה ממשית לרפורמות ושלטון הצאר.

למרות היותו תומך ברפורמות של הצאר, בחיי יום הוא דבק בדרך החיים הרוסית המסורתית. כמו כן, התנגד לנישואי הצאר עם יקטרינה הראשונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיודור רומודנובסקי** בוויקישיתוף
* קורות חיים (ברוסית)
**פיודור מטבייב** (ברוסית: **Фёдор Матвеев**; ‏ 1758–1826) היה צייר נוף קלאסי רוסי, המוכר ביותר בזכות נופיו האיטלקיים. הוא היה אחד מציירי הנוף הרוסים הראשונים.

ביוגרפיה
--------

מטבייב היה בנו של איש צבא רוסי. הוא התקבל לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם סיים את לימודיו ב-1778 עם מדליית זהב גדולה. אחד מהפרופסורים שלו היה סמיון שצ'דרין.  מטבייב התמחה כצייר נוף והפך לאמן הנוף הראשון שקיבל מדליית זהב. לאחר מכן הוענק לו מלגה לנסוע לאירופה, כפי שהיה מקובל בזמנו עבור בוגרי האקדמיה המוכשרים.

בשנת 1779 נסע מטבייב לאיטליה ולבסוף התיישב בה. הוא מעולם לא חזר לרוסיה ומת באיטליה ב-1826.

מטבייב נסע הלוך ושוב באיטליה ובארצות האחרות וצייר את נופיהן. בתחילה, היו לו הזמנות מאצילים רוסים שהתגוררו באיטליה. בסופו של דבר, ההזמנות התמעטו, ומטבייב כתב מכתבים לאקדמיה הקיסרית לאמנויות בשנים 1789 ו-1795, וביקש לסבסד את חזרתו לרוסיה. ככל הנראה, הוא לא קיבל שום תשובה.

בשנת 1806, הוא שלח לאקדמיה את הציור שלו "נופי נאפולי" וזכה בתואר האקדמאי.

הוא יצר ציורי שמן וכן מספר עבודות גרפיות. רוב הציורים נעשו על פי הכללים הנוקשים של הציור הקלאסי, כלומר התמונה דומה לתפאורת תיאטרון, עם מבנים או עצים בצדדים. תמיד ישנם אנשים בנוף, כדי לציין את קנה המידה. נופים מאת מטבייב לעולם אינם מייצגים נופים אמיתיים בדיוק צילומי.

לעומת זאת, הרישומים שלו מוטים הרבה יותר לכיוון הרומנטיקה, ועשויים להיות למעשה נופים רומנטיים רוסיים ראשונים.

גלריה
-----

* נוף טיבולי, 1819 נוף טיבולי, 1819
* נוף רומא, 1816נוף רומא, 1816
* נוף שווצרי, 1818נוף שווצרי, 1818

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיודור מטבייב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Archived copy" Фёдор Матвеев. Путешествие по Италии
2. ↑  Матвеев Федор Михайлович
3. ↑  Пальвелева, Лиля (22 September 2008). Долгое дыхание пейзажа. "Ландшафтные художества" Федора Матвеева

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1022900439
* ISNI: 0000 0000 6709 388X
* LCCN: n2009041795
* RKD: 54079
* ULAN: 500120872
* VIAF: 91033186
* WorldCat: lccn-n2009041795

 |
**ספידו** (אנגלית **Speedo**) היא חברה לייצור בגדי ים, חליפות שחייה ומוצרים נלווים. שמה הפך ברבות השנים, בעיקר באנגלית אך גם בשפות נוספות, לשם גנרי לבגדי ים לגברים עשויים מבד סינתטי ובעלי גזרה צמודה (Swim briefs).

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 1914 בבונדי ביץ' שבאוסטרליה על ידי מהגר מסקוטלנד, ונקראה על שמו "McRae Hosiery Manufacturers". בשנת 1928 הייתה החברה לאחת הראשונות שהתמחו בייצור חליפות שעוצבו במיוחד עבור אתלטים, ובד בבד אמצה את שמה הנוכחי, "ספידו", הנגזר מהמילה האנגלית שמשמעותה "מהירות" (speed), ואת הסיסמה "Speed on in your Speedos". במהלך מלחמת העולם השנייה ייצרה החברה בעיקר מוצרים תומכי לחימה, וב-1951 הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה. ב-1955 החלה החברה לייצר בגדי ים מניילון, ואת הדגמים הראשונים שנקראו לימים על שמה באופן גנרי. בשנות ה-70 החלה ספידו לשלב לייקרה במוצריה, והחל בשנות ה-90 הייתה בין חלוצות הייצור בתחום חליפות שחייה לשחיינים תחרותיים. 

כיום מרכזה של החברה בנוטינגהאם שבאנגליה, והיא אחת החברות הגדולות בתחומה.

פעילות בישראל
-------------

חברת "קבוצת בן-דרור" (במקור חברת "פלג-ניל"), היא היבואנית ספידו בישראל ומותגים נוספים חברת פנטלנד, החברה האם של ספידו. החל מ-2009 העניקה חסות בשווי 1.2 מיליון שקל לאיגוד השחייה הישראלי.

ראו גם
------

* לייזר רייסר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספידו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ספידו (באנגלית)
* האתר הרשמי בישראל
* ספידו, ברשת החברתית אינסטגרם

* ספידו, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ורד שרון-ריבלין, ‏זכייני ספידו מקימים תת רשת למותג האקסטרים AIRWALK, באתר גלובס, 2 בדצמבר 2005
2. ↑  זהבה דברת, ‏קונצרן פנטלנד וחברת פלג ניל יקימו מרכז הפצה ושיווק למזה"ת, באתר גלובס, 26 באוקטובר 1999
3. ↑  ספידו תעניק חסות בשווי 1.2 מיליון שקל לאיגוד השחייה, באתר גלובס, 2 באפריל 2013
**ספיואה רחב-מקור** (שם מדעי: ***Sapayoa aenigma***) היא ציפור שיר יחידה בסוג ובמשפחתה - ספיואות (Sapayoidae) - המצויה ביערות הגשם של פנמה ואקוודור באמריקה הדרומית. על פי כמה חוקרים היא שייכת למשפחת הטירניים, אליה שויכה בעבר.

מיונה של ציפור זו היה שנוי במחלוקת. מתחילה היה ברור שהיא קרובה אל הטירניים ואל המנקיניים, אך בבדיקות נוספות נמצא, שהיא קרובה גם לרחבי-מקור, לפיטיים ולאסיטיים, המצויים בעולם הישן. המחלוקת הסתיימה במיונה של ציפור זו למשפחה עצמאית.

אורכה של הספיואה 13–15 ס"מ ומשקלה עד 20 גרם. היא בעלת מקור רחב וכהה ונוצות ירוקות כהות. זנבה ירוק וארוך וחזה רחב ובעל נוצות צהבהבות. היא מעופפת בין הענפים ביער אך נראית גם באזורי נחלים וביצות. 

הספיואה היא ציפור ביישנית הנחבאת בין ענפי היער ואינה נצפית לעיתים קרובות. עם זאת, מצב השימור שלה מוגדר ללא חשש.

הספיואה מצויה בזוגות או בחבורות קטנות מעורבות עם מינים דומים. היא אורבת ביער לחרקים מעופפים, אותם היא חוטפת תוך כדי מעוף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספיואה רחב-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספיואה רחב-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אַ(ה)רוֹן יֶבְסֶיֶיבִיץ' שִנְדֶר** (ברוסית: **Арон Евсеевич Шиндер**; ‏23 באוקטובר 1911 - 22 באוקטובר 1984) היה יהודי סובייטי שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כעוזר מפקד בכיתת הנדסה של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר אומן שבגוברניית קייב של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל. סיים 4 כיתות לימוד ועבד כמוכר בחרקוב.

עבר שירות סדיר בצבא האדום בין השנים 1931–1933. לפי המסמכים של העיטורים התגייס ב-22 או ב-23 ביוני 1941 ונפצע ב-18 באוגוסט אותה השנה, כנראה בחזית המערבית. חזר לשירות במרץ 1942 והגיע בספטמבר אותה השנה לחזית וורונז' ובהמשך חזית הערבה.

בהיותו ברגימנט סיור מס' 537 המעוטר במסגרת אוגדת סיור מס' 160 (שלאחר הקרבות הללו באפריל תעוטר ותשנה את מספרה ל-89) ב-29 בדצמבר 1942 ובין 10 ל-13 במרץ 1943 הסיר פגזים ומוקשים, עזר בכך לקדם את התקדמות בחזית באזור גולובאיה קריניצה וליובוטין (כעת גבול בין המחוזות וורונז' וחרקוב. על פועלו זה זכה למדליה על הצטיינות בקרב.

במסגרת שירותו ברגימנט סיור מס' 270 המעוטר של אוגדת סיור מס' 89 המעוטרת על כך שביצע פעילות דומה ללא פגיעות בנפש ליד אורחיי ב-23 באוגוסט 1944. על כך הוענק לו ב-3 בספטמבר באותה השנה עיטורי הצטיינות "עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה שנייה" ו- "עיטור הכוכב האדום".

בהתקדמות כוחות הצבא האדום במסגרת הפעילות בתוך גיס סיור מס' 26 המעוטר על שמה של פומרניה במסגרת התקדמות ארמיית ההלם החמישית כנגד הפגזות כוחות ורמאכט כוח הנדסה אליו השתייך ב-14 בינואר 1945 עבר על קרח דק ופתח גשר ממוקש על נהר פיליצה ליד עיירת מיכלוב ובהמשך עבר לצדו השני של הנהר ושמר על צליחת שאר הכוחות.

על כך ועל הגבורה שהציג במהלך הקרבות הוענק לו בצו נשיאות ברית המועצות מ-27 בפברואר 1945 עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב".

בין 19 ל-25 באפריל אותה השנה במסגרת הסרת מוקשים (כ-220 בספירה לאחר מכן) בנה עם כיתתו מעבר על אפיק ישן של נהר אודר מה שאיפשר לבצע צליחה ללא אבדות ועל כך הוענק לו "עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה".

סיים את המלחמה בקרבות על העיר דרזדן. בשנת 1946 השתחרר מן השירות וחזר לעירו. הצטרף למפלגה הקומוניסטית ב-1948. בשנות החמישים עבר לקייב, סיים לימודיו במכון לתעשייה הקלה של העיר ועבד כמהנדס במכון הממשלתי לתכנון התעשייה הקלה של קייב. 

נפטר ב-22 באוקטובר 1984. קבור בבית הקברות מספר 3 של העיר.

משפחתו
------

אשתו שרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע מבסיס הנתונים "גבורת העם" (רוסית)
2. ↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (רוסית)
3. ↑  סך העיטורים שהוענקו לו במהלך המלחמה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (רוסית)
4. ↑  בנוסף במסמך כאן יש תיעוד על עיטור העוז שקיבל ואין לו תיעוד אחר כרגע בבסיס הנתונים (רוסית)
**ארון אדם פלהאבן** (באנגלית: **Aaron Adam Flahavan**; ‏ 15 בדצמבר 1975 - 5 באוגוסט 2001) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת השוער בקבוצת פורטסמות', בזמן ששיחקה בליגה הראשונה של הפוטבול ליג.

קריירת מועדונים
---------------

פלהאבן שיחק במחלקת הנוער של סאות'המפטון, ובשנת 1994 עבר למחלקת הנוער של פורסטמות' מהליגה הראשונה של הפוטבול ליג. ב-17 באוגוסט 1996 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 59 דקות עד שהורחק בכרטיס צהוב שני בהפסד 3-1 לברדפורד סיטי בליגה. בשלהי שנות ה-90 זכה פלהאבן לדקות משחק רבות יותר על חשבון אלן נייט הוותיק, והפך לשוער הראשון של הקבוצה. בסך הכל ערך פלהאבן 105 הופעות במועדון.

במהלך הקריירה סבל פלהאבן משתי התעלפויות במהלך משחק: בפעם הראשונה בשל וירוס, ובפעם השנייה בשל ירידה בלחץ הדם.

מותו
----

ב-5 באוגוסט 2001 נהרג פלהאבן בתאונת דרכים בבורנמות'. הוא נהרג כתוצאה משבר בגולגולת, שנגרם לאחר שאיבד שליטה על רכב ה-BMW בשל רמת אלכוהול בדם גבוהה פי 3 מרמת האלכוהול המותרת.

לאחר מותו, הוחלט בסאות'המפטון ובפורטסמות' כי אף שחקן לא ילבש בעונת 2001/2002 את חולצה מספר 1, ששימשה את פלהאבן, כאות כבוד.

משפחתו
------

אחיו הצעיר של פלהאבן, דריל, שיחק גם הוא כשוער, ואף היה בסגל פורטסמות' בעונת 2010/2011, אך לא שיחק במדיה. לדריל בן בשם ארון, לזכר אחיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Goalkeeper over drink-drive limit באתר BBC, ‏ 21 בנובמבר 2001 (באנגלית)
2. ↑  Football: Burley and Francis show mutual respect באתר אינדפנדנט, ‏ 18 בספטמבר 1999 (באנגלית)
3. ↑  Pompey keeper dies in crash באתר BBC, ‏ 5 באוגוסט 2001 (באנגלית)
4. ↑  Hundreds pay tribute to Flahavan באתר BBC, ‏ 13 באוגוסט 2001 (באנגלית)