recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שִהאבּ א-דין שַראף אל-אוּדַבַּא סאבִּר בן אסמאעיל א-תרמד'י** (פרסית וערבית: **شهاب‌الدین شرف الادباء صابر بن اسمعیل الترمذی**, תעתיק מדויק: **שהאב אלדין שרף אלאדבאא צאבר בן אסמאעיל אלתרמד'י**) הידוע בשם **אדיבּ סאבִּר** היה משוררה המלכותי של פרס במאה ה-12.

מוצאו של אדיב סאבר הוא מן העיר תרמז שבאוזבקיסטן, אך את רוב חייו העביר בח'וראסאן. הוא הועסק בחצר של הסולטאן הסלג'וקי סנג'ר.

מלבד שירותו כמשורר, הסולטאן השתמש בו בתור מרגל בחצר אויבו, שליט ח'וארזם, אתסיז, שלבסוף הטביע אותו למוות בנהר האמו דריה בשנת 1143.

קובץ השירים שלו כולל בעיקר שירי שבח ותהילה לפטרוניו, הסולטאן סנג'ר, אויבו אתסיז, ומושל ח'וראסאן מג'ד א-דין עלי אל-מוסאווי. הוא ידוע בכישוריו הפואטיים וביכוטלתו להשתמש באמצעים לשוניים מגוונים בשירתו.

המשורר הפרסי אנוורי התייחס אליו באחד משיריו, באומרו (ביחס לאיכותו כמשורר):

> 
> "אני דומה ל[משורר] סַנַאִאי, אם כי לא ל[אדיב] סאבר" (چون سنایی هستم آخر گرنه همچون صابرم).
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* קובץ שיריו של אדיב סאבר (בפרסית)
* כתב היד של הדיואן באוסף הספרייה הבריטית

הערות שוליים
------------

1. ↑  E.G. Browne, **A Literary History of Persia**, Volume 1, p. 308.
2. ↑  Blois, F.C. de. "Ṣābir b. Ismāʿīl al-Tirmid̲h̲ī, S̲h̲ihāb al-Dīn, usually known as Adīb Ṣābir." **Encyclopaedia of Islam**, Second Edition. Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, .C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016
3. ↑  אנוורי, **קובץ השירים**, מס' 349 (انوری, **دیوان اشعار**, مقطعات, شمارهٔ ۳۴۹).
**כיכר אונסק"ו לסובלנות ולשלום** (מכונה בקיצור **כיכר אונסק"ו**) היא כיכר עירונית במושבה הגרמנית בחיפה. הכיכר ממוקמת בתחתית הגנים הבהאים, בצומת הרחובות בן-גוריון ורחוב הגפן, המוביל אל השכונות הערביות בעיר התחתית של חיפה. בצידה הדרומי נמצאת רחבת הכניסה הראשית אל הגנים הבהאיים ובצידה הצפוני נמצאת טיילת המושבה הגרמנית.

הכיכר קרויה על שם אונסק"ו - ארגון החינוך והתרבות של האו"ם. הכיכר נחנכה בתאריך 9 בדצמבר 2012 לרגל הכרזתו של ארגון אונסק"ו על המרכז הבהאי העולמי בחיפה בתור אתר מורשת עולמית ולכבוד פסטיבל החג של החגים שהתקיים באותו התאריך. בטקס חנוכת הכיכר השתתפו ראש עיריית חיפה יונה יהב ומזכ"ל הקהילה הבהאית העולמית אלברט לינקולן. במהלך טקס הפתיחה הופרחו אלפי יונים לבנות ברחבי האזור. כשנה לפני חנוכת הכיכר נערך גם טקס הענקת השם לכיכר במעמד מזכ"ל אונסק"ו הגב' אירינה בוקובה.

גלריה
-----

* כיכר אונסק"ו על רקע המרכז הבהאי העולמי בחג של החגיםכיכר אונסק"ו על רקע המרכז הבהאי העולמי בחג של החגים
* מבט דרומה מן הכיכר אל עבר המושבה הגרמנית של חיפהמבט דרומה מן הכיכר אל עבר המושבה הגרמנית של חיפה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר אונסק"ו** בוויקישיתוף
* נחנכה כיכר אונסקו לסובלנות ושלום באתר "חיפו"

| **כיכרות בחיפה** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כיכר אונסק"ו • כיכר אליזבת • כיכר דוד • כיכר האודיטוריום • כיכר ההגנה • כיכר חורב • כיכר חמרה • כיכר מאירהוף • כיכר פלומר • כיכר פייסל • כיכר ספר |

 |
**פטר קרמה** (בדנית: **Peter Cramer**;‏ 24 באוגוסט 1726 – 17 ביולי 1782) היה צייר דני שהתמחה בתפאורות נוף לתיאטרון ובעבודות דקורטיביות.

ביוגרפיה
--------

הוא כנראה היה אוטודידקט. בשנות ה-40 של המאה ה-18 הוא עשה כמה רישומים לגרסאות מוקדמות של הספר "המסע למצרים ונוביה" מאת פרדריק לואיס נורדן מטעם האקדמיה המלכותית הדנית למדעים.

על בסיס זה, בשנת 1754, הומלץ לו על ידי האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות לקבל מלגת השתלמות שתאפשר לו להיות "צייר היסטורי מוכשר". אולם האקדמיה התעקשה לפעול על פי ההליך, והוא נדרש להתמודד על מדליית זהב בשנת 1756. הוא לא הצליח להגיע למקום הראשון ותוכניות השתלמות שלו לא מומשו.

הוא החל לעשות תפאורות באמצע שנות ה-50 של המאה ה-18, כאשר יצר סצנות לחבר, נילס קרוג ברדל, מלחין שכתב שתי אופרות. הם הכירו כי לקרמה היה זמר חובב ולפעמים הופיע במסיבות.

בשנת 1762 הוא הוכר כצייר סצנות מקצועי שעסק בכך עד מותו.

לאחר שנת 1773' הוא יצר ציורים רבים, בעיקר בשל תמיכה שקיבל מהאקדמיה כנגד הצייר האטלקי קרלו גאלי דה ביבינה, בן למשפחת האמנים איטלקית מפורסמת.

בנוסף לעבודות התיאטרון שלו, הוא יצר סצנות ז'אנר שהזכירו את דוד טנירס הבן ואדריאן ברואר והיה בין הראשונים שקבלו השראה מהאיכרים הדנים.

בשנת 1777, הוא הפך למועמד לחברות באקדמיה. בשנה שלאחר מכן שלח אליהם שתי יצירות שהוצגו בהצלחה, והפך לחבר, ודיוקנו צויר על ידי ויגיליוס אריקסן.

אולם כבוד זה היה קצר מועד. הוא התמכר לאלכוהול, ומת בשנת 1782, בן חמישים ושש.

רבות מיצירותיו נחקקו מאוחר יותר על ידי יונאס האס ויוהאן פרדריק קלמנס.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטר קרמה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brief biography
2. ↑  Kunstindeks Danmark & Weilbachs kunstnerleksikon, www.kulturarv.dk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DSI: 5874
* ISNI: 0000 0000 6703 4695
* KulturNav: 11402264-b7f5-4c36-b96a-81b3bc3a54a5
* LCCN: n94124289
* RKD: 18970
* SUDOC: 076165205
* ULAN: 500007925
* VIAF: 6634001
* WorldCat: lccn-n94124289

 |
**אזור הזמן של מרכז אירופה** או באנגלית **Central European Time** הוא אזור הזמן שלפיו פועל החלק הגדול ביותר של מדינות אירופה. ה-CET שווה ל UTC + 1.

בעבר נקרא אזור הזמן הזה גם MET או באנגלית **Middle European Time**.

מדינות שמשתמשות ב־CET
---------------------

‏ מפת אירופה לפי אזורי זמן:
±0  שעון מערב אירופה (WET) / שעון גריניץ' (GMT) (UTC) 
±0  שעון מערב אירופה (WET) / שעון גריניץ' (GMT) 
1+ שעון הקיץ של מערב אירופה (WEST) / שעון הקיץ של בריטניה (BST) / שעון אירלנד (IST) 
1+  שעון מרכז אירופה (CET) 
2+  שעון הקיץ של מרכז אירופה (CEST) 
2+  שעון מזרח אירופה (EET) / שעון קלנינגרד 
2+  שעון מזרח אירופה 
3+  שעון הקיץ של מזרח אירופה (EEST) 
3+  שעון מוסקבה (MSK) / זמן טורקיה 
4+  זמן ארמניה / זמן אזרבייג'ן / זמן גאורגיה (MSD) 

כל השנה:

* אלג'יריהאלג'יריה אלג'יריה

בחורף:

* אוסטריהאוסטריה אוסטריה
* איטליהאיטליה איטליה
* אלבניהאלבניה אלבניה
* אנדורהאנדורה אנדורה
* בוסניה והרצגובינהבוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
* בלגיהבלגיה בלגיה
* גיברלטרגיברלטר גיברלטר
* גרמניהגרמניה גרמניה
* דנמרקדנמרק דנמרק
* הולנדהולנד הולנד
* הונגריההונגריה הונגריה
* הוותיקןהוותיקן הוותיקן
* לוקסמבורגלוקסמבורג לוקסמבורג
* ליכטנשטייןליכטנשטיין ליכטנשטיין
* מונקומונקו מונקו
* מונטנגרומונטנגרו מונטנגרו
* מלטהמלטה מלטה
* מקדוניה הצפוניתמקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
* נורווגיהנורווגיה נורווגיה
* סלובקיהסלובקיה סלובקיה
* סלובניהסלובניה סלובניה
* סן מרינוסן מרינו סן מרינו
* ספרדספרד ספרד
* סרביהסרביה סרביה
* פוליןפולין פולין
* צ'כיהצ'כיה צ'כיה
* צרפתצרפת צרפת
* קרואטיהקרואטיה קרואטיה
* שוודיהשוודיה שוודיה
* שווייץשווייץ שווייץ
* תוניסיהתוניסיה תוניסיה
**רוברטו זוקו** (באיטלקית: **Roberto Succo**; ‏ 3 באפריל 1962 ונציה – 23 במאי 1988 ויצ'נצה) היה רוצח סדרתי איטלקי שרצח מספר אנשים וביצע פשעים אכזריים אחרים באיטליה ובצרפת במהלך שנות השמונים.

הרציחות
-------

זוקו ביצע את מעשה הרצח הראשון שלו ב-9 באפריל 1981, כשדקר למוות את אימו ואביו, שהיה קצין משטרה, לאחר שהם סירבו להשאיל לו את מכוניתם. לאחר מכן נמלט, החביא את גופותיהם של הוריו באמבטיה, אותה מילא במים ולימון על מנת להשהות את גילוי הרציחות ולקח את אקדח הברטה 92 המשטרתי של אביו. לאחר שזוקו נתפס, הוא נשפט, נמצא כבעל הפרעה נפשית ונידון לעשר שנות מאסר בבית חולים פסיכיאטרי ברג'ו אמיליה. בעת שהותו שם, הוא השלים את חוק לימודיו ורכש תואר ראשון במדע המדינה.

ב-15 במאי 1986, לאחר שריצה חמש שנות מאסר, זוקו נמלט מבית החולים הפסיכיאטרי. הוא חמק מהמשטרה, עזב את איטליה ונסע לצרפת ברכבת. בשנים הספורות שלאחר מכן זוקו ביצע מספר פשעים, שנעו מפריצה לאונס וכלה ברצח. בצרפת, הוא אנס ורצח שתי נערות, רצח רופא, ושני קציני משטרה שרדפו אחריו.

הוא חטף, גנב מכונית ואיים על אנשים בארבע מדינות אירופאיות לפחות. צרפת, איטליה ושווייץ החשיבו אותו לאויב הציבור מספר אחד.

ב-28 בפברואר 1988, הוא נלכד בעיר הולדתו מסטרה. ב-1 במרץ 1988, במהלך ניסיון בריחתו, הוא נפל מגג הכלא בו היה מוחזק, לאחר שניסה להימלט, לעיני קהל אקראי שנאסף ליד הכלא. הוא התאבד ב-23 במרץ 1988.

ביוגרפיות
---------

ב-1988 ברנאר-מארי קולטס כתב את המחזה "רוברטו צוקו" (Roberto Zucco), בהשראת חייו ופשעיו של זוקו. העיתונאית הצרפתייה פסקל פרומן כתב את הספר הביוגרפי "אני הורג אותך. סיפורו האמיתי של רוברטו זוקו, רוצח בלי סיבה." (Je te tue. Histoire vraie de Roberto Succo assassin sans raison) על חייו של זוקו. הספר היווה את הבסיס לסרט הקולנוע "רוברטו זוקו" (Roberto Succo), בבימויו של סדריק קאהן. בעקבות הסרט, יצא ספרה של Froment במהדורה מחודשת תחת הכותר "רוברטו זוקו". (Roberto Succo). סרטו של קאהן מספר את סיפורו של זוקו בלי לשפוט את מעשיו.

ראו גם
------

* ויין אדם פורד
* טד בנדי
* המרטש מאטלנטה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברטו זוקו** בוויקישיתוף
* הביוגרפיה של רוברטו זוקו, באתר affaires-criminelles.com
* הסרט "רוברטו זוקו", באתר הגארדיאן
* הספר "רוברטו זוקו" באתר אמזון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb122012566 (data)
* GND: 119046911
* ISNI: 0000 0000 1364 4826
* SUDOC: 030636124
* VIAF: 27872909
* WorldCat: viaf-27872909

 |
**חואן אלברטו "פפה" סקיאפינו וילאנו** (**Juan Alberto "Pepe" Schiaffino Villano**;‏ 28 ביולי 1925 במונטווידאו - 13 בנובמבר 2002) היה כדורגלן אורוגוואי-איטלקי ששיחק בעמדות הקשר והחלוץ. ידוע במיוחד בשל הישגיו הגדולים במדי נבחרת אורוגוואי ומילאן במהלך שנות ה-50. נבחר על ידי הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל לכדורגלן האורוגוואי הטוב ביותר במאה העשרים, ולשישי בטיבו באמריקה הדרומית.

ביוגרפיה
--------

סקיאפינו גדל במחלקת הנוער של המועדון האורוגוואי פניארול, והצטרף לקבוצה הבוגרת ב-1943. הוא שיחק בקבוצה במשך 11 שנים, במהלכן הצטיין והבקיע 88 שערים ב-227 משחקי ליגה. הוא היה שותף לזכיית הקבוצה בארבע אליפויות ליגת העל האורוגוואית, ונבחר לשחקן ההתקפה המצטיין של הליגה ב-1945. כישרונו נחשף ברחבי אירופה ובספטמבר 1954 הוא עבר למילאן האיטלקית, תמורת סכום שיא דאז בכדורגל העולמי.

במדי מילאן הוסט סקיאפינו לעיתים לעמדת הקשר, והציג יכולת מרשימה שהפכה אותו לאחד מגדולי השחקנים בתולדות המועדון. הוא הבקיע 60 שערים ב-171 משחקים, וזכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות הסרייה א' בשנים 1955, 1957 ו-1959. הוא סייע לקבוצה להעפיל לגמר גביע אירופה לאלופות 1958 מול ריאל מדריד ואף הבקיע את השער הראשון במשחק, אך לבסוף הפסיד עמה 3-2 בהארכה. לאחר שש שנים במילאן עבר סקיאפינו לרומא ב-1960 ושיחק בה במשך שנתיים. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא זכה עמה בגביע ערי הירידים, וכעבור שנה פרש ממשחק.

סקיאפינו שיחק ב-21 משחקים במדי נבחרת אורוגוואי והבקיע שמונה שערים. הוא היה שותף לזכיית הנבחרת במונדיאל 1950, לאחר שכבש את השער הראשון של נבחרתו בניצחון 2-1 על ברזיל במשחק המכריע. המשחק התקיים במרקנה, אצטדיונה הביתי של ברזיל. כעבור ארבע שנים הגיע עם נבחרתו לחצי גמר מונדיאל 1954, שם הפסיד עמה להונגריה. לאחר מעברו לאיטליה קיבל סקיאפינו אזרחות איטלקית, ובעקבות כך עבר לשחק במדי נבחרת איטליה. הוא שיחק בנבחרת ארבע שנים, במהלכך הופיע בארבעה משחקים ולא הבקיע שער.

לאחר פרישתו ממשחק החל סקיאפינו לעבוד כמאמן נבחרת אורוגוואי ב-1974. הוא סיים את תפקידו כעבור שנה ועבר לאמן את פניארול, אך ב-1976 סיים את קריירת האימון שלו לאחר שנתיים בלבד. סקיאפינו אמור היה להגיע לטקס הפתיחה של משחקי מונדיאל 2006, אך הדבר לא יצא לפועל מאחר שנפטר ארבע שנים קודם לכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חואן סקיאפינו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* דף השחקן באתר הרשמי של מילאן
* רשימת הופעות בנבחרת באתר rsssf

הערות שוליים
------------

1. ↑
**Supergiant Games** היא חברה אמריקאית העוסקת בפיתוח משחקי וידאו ומשחקי מחשב, ושוכנת בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 2009 על ידי שני עובדי Electronic Arts לשעבר, אמיר ראו וגאווין סימון, שעבדו יחדיו על סדרת משחקי Command & Conquer. לאחר שהשניים התפטרו מעבודתם ב-EA, הם עברו לגור יחדיו והחלו לעבוד על משחקם הראשון. העובד הראשון שגויס לחברה היה דארן קורב אשר היה אחראי על המוזיקה והאפקטים הקוליים.

משחקם הראשון, Bastion, הוצג לראשונה ב-2010 במהלך PAX 10, ואחריו החברה חתמה עם האחים וורנר להפצת המשחק. המשחק יצא ב-2011 וזכה לביקורות חיוביות רבות והיה מועמד למשחק השנה בטקס פרסי משחק השנה 2011.

בדצמבר 2018 הציגה החברה את משחקה הרביעי, האדס, במהלך טקס פרסי משחק השנה 2018, והוצע להורדה בגישה מוקדמת כבר באותו החודש. המשחק, אשר היה בסגנון Roguelike ומבוסס על המיתולוגיה היוונית, יצא בסטים ב-17 בספטמבר 2020, ומייד זכה להצלחה וביקורות חיוביות. המשחק קיבל 8 מועמדויות בטקס פרסי משחק השנה 2020, וזכה בקטגוריות משחק האינדי של השנה ומשחק האקשן של השנה. בנוסף היה המשחק הראשון שזכה בפרס הוגו כחלק מקטגוריית משחקי וידאו מיוחדת ב-2021, וזכה בפרס נבולה על כתיבתו.

בדצמבר 2022 הציגה החברה את משחקה החמישי, האדס II, במהלך טקס פרסי משחק השנה 2022. המשחק, כמו קודמו, יהיה בסגנון Roguelike ומבוסס על המיתולוגיה היוונית, ומתוכנן לצאת בגישה מוקדמת בתחילת 2023.

משחקים שפותחו על ידי החברה
--------------------------

| שם | שנה | פלטפורמה |
| --- | --- | --- |
| Bastion | 2011 | Windows,‏ macOS, לינוקס, Xbox 360, Xbox One, iOS, פלייסטיישן 4, PlayStation Vita, נינטנדו סוויץ' |
| Transistor | 2014 | Windows, פלייסטיישן 4, macOS X, לינוקס, iOS, נינטנדו סוויץ' |
| Pyre | 2017 | Windows, לינוקס, macOS, פלייסטיישן 4 |
| האדס | 2020 | Windows,‏ macOS, נינטנדו סוויץ' |
| האדס II | 2023 | יפורסם בהמשך |

1. ↑  משוער, לפי פרסומי החברה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Supergiant Games** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Supergiant Games
* Supergiant Games, ברשת החברתית פייסבוק

* Supergiant Games, ברשת החברתית טוויטר

* Supergiant Games, ברשת החברתית אינסטגרם

* Supergiant Games, ברשת החברתית LinkedIn

* Supergiant Games, סרטונים בערוץ היוטיוב

* Supergiant Games, הבלוג הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  From Command & Conquer to Bastion, באתר Metro,‏ 3 בספטמבר 2010 (באנגלית)
2. ↑  Supergiant: Warner "bought into" our "vision" of Bastion, באתר VG247,‏ 19 ביולי 2011 (באנגלית)
3. ↑  The Game Awards 2020: Complete Winners List, באתר וראייטי, 10 בדצמבר 2020 (באנגלית)
4. ↑   Hades II - Reveal Trailer, סרטון בערוץ "Supergiant Games", באתר יוטיוב (אורך: 02:13)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: b02d4c3c-1244-4701-b31e-087d9e4c7507

 |
**CNET** הוא אתר מדיה אמריקאי המפרסם סקירות, חדשות, מאמרים, בלוגים, פודקאסטים ווידאו בנושאי טכנולוגיה. האתר נוסד ב-1994 על ידי האלסי מינור ושלבי בוני. במקור CNET הפיק תוכן לשידור בטלוויזיה וברדיו בנוסף לאתר האינטרנט שלו, וכיום הוא משתמש בניו מדיה להפצה באמצעות שידורי טלוויזיה באינטרנט, פודקאסט ובלוג.

ל-CNET יש גם גרסאות מותאמות אישית לאזורים ולשפות שונות. האזורים כוללים את בריטניה, אוסטרליה, סין, יפן, צרפת, גרמניה, קוריאה וספרד. על פי אתרים לניתוח תנועת גולשים, אלכסה ו-SimilarWeb, האתר מדורג כנקרא ביותר מבין אתרי חדשות הטכנולוגיה ברשת האינטרנט, עם מעל 200 מיליון גולשים בחודש, ובין 200 האתרים הגדולים ביותר בעולם בשנת 2015.

היסטוריה
--------

ב-1994 CNET הפיקו 4 תוכניות פיילוט לטלוויזיה בנושא מחשבים, טכנולוגיה ואינטרנט. התוכנית הראשונה, CNET Central נוצרה ושודרה לראשונה ברשת USA. בהמשך שודרה ברשת האחות של USA, בערוץ ה-Sci-Fi ביחד עם The Web, ו-The New Edge. בהמשך הוקם בשנת 1996 TV.com. ראיין סיקרסט היה המנחה של התוכנית The New Edge. בנוסף CNET הפיקו תוכנית טכנולוגיה נוספת שנקראה News.com אשר שודרה ב-CNBC בתחילת 1999. 

בין השנים 2001–2003 הפעילה CNET את CNET רדיו. לאחר שלא הצליחו למשוך מספיק מאזינים, הופסקה הפעילות בינואר 2003 בשל הפסדים כספיים.

### רכישות והתרחבות

CNET ביצעו מספר רכישות על להרחיב את שליטתם במספר אתרים, אזורים ושווקים. ביולי 1999 נרכשה חברת GDT השווייצרית, בהמשך שונה שמה ל-CNET Channel. בינואר 2000, באותו הזמן שבו CNET הפכו ל-CNET Networks, הם רכשו את אתר השוואת המחירים mySimon תמורת 736 מיליון דולר. באוקטובר 2000 רכשו את ZDNet תמורת כ-1.6 מיליארד דולר. באפריל 2001 רכשו את TechRepublic אשר מספקת תוכן IT מקצועי מגרטנר תמורת 23 מיליון דולר.

במאי 2008 הוכרז כי CBS Corporation ירכשו את CNET תמורת 1.8 מיליארד דולר. ביוני 2008 הרכישה הושלמה. כיום CBS הם הבעלים של סיומות אינטרנט משניות רבות שנוצרו במקור על ידי CNET כולל Download.com, TV.com, chat.com, computers.com, help.com, shopper.com, radio.com, com.oom, ו-cnet.com.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **CNET** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של CNET (באנגלית)
* CNET, ברשת החברתית פייסבוק

* CNET, ברשת החברתית טוויטר

* CNET, ברשת החברתית אינסטגרם

* CNET, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Top 50 sites in the world for News And Media > Technology News". similarweb.com. נבדק ב-28 ביוני 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Cnet.com Analytics". similarweb.com. נבדק ב-28 ביוני 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Cnet.com Traffic, Demographics and Competitors - Alexa, web.archive.org, ‏2016-10-09

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007446254205171
* ISNI: 0000 0000 9827 0711
* LCCN: n2004101923
* VIAF: 145624829
* WorldCat: lccn-n2004101923

 |
**Splash screen** היא תמונה ו/או כיתוב המוצגים במהלך טעינת תוכנית או משחק מחשב. המונח יכול לתאר גם דף קדמי באתר ברשת.

Splash screen יכול לכסות את כל המסך, או רק לתפוס שטח קטן יותר במרכז המסך (בדרך כלל בצורה מלבנית). במערכות הפעלה ה-Splash screen מכסה בדרך-כלל את כל המסך אף אם הלוגו עצמו נראה רק במרכז המסך.

מטרה
----

מטרת ה-Splash screen ביישומים כבדים היא ליידע את המשתמש כי הם נטענים ושהם לא "נתקעו", וכן לידע אותו אודות קצב הטעינה. במהלך הטעינה מופיע באר התקדמות, המתקדם כפי התקדמות הטעינה. ה-Splash screen נעלם עם פתיחת חלון היישום המרכזי

Splash screen קיים במקרים רבים מתוך מטרה להעלות את רמת המראה והתחושה של יישום או אתר רשת, ולכן הם מושקעים יחסית מבחינה גרפית. מאותה סיבה לפעמים קיימים ב-Splash screen צלילים, אנימציות, וכדומה. 

ברשת, Splash screen (נקרא גם splash page) הוא דף של אתר המופיע עם הכניסה אליו, ופועל כדף קדמי לדף הבית. בוני אתרים יכולים להשתמש ב-Splash screen באתר רשת למטרות הבאות:

* להפניית המשתמש לאתר המותאם לשפתו.
* להפניית משתמשים בעלי רוחב פס נמוך לאתר מותאם.
* להפניית נכים לאתר נגיש יותר.
* להגבלת הגישה לתכנים בעייתיים (כדוגמת, הימורים, אלכוהול, וכדומה)
* כהשלמה אסתטית לדף הבית
* למטרות פרסום

בשל כך ש-Splash screen מגדיל לפעמים את זמן ההמתנה לתוכנה הרצויה, הדבר גורם לחוסר נוחות. באתרי רשת הדבר עלול להפוך למטרד ממשי לבעלי חיבור אינטרנט איטי. במידה והמשתמש משבית תצוגת "תוכן עשיר", כדוגמת תמונות, פלאש, ו-Shockwave Flash, ה-Splash screen עלול שלא להיטען כלל. Splash screen שנוצר באמצעות פלאש לעיתים מנועי חיפוש אינם יכולים לגשת אליו.

Splash screen יכולים להיווצר גם באמצעות HTML ו-CSS, אם ה-Splash screen הוא לא למטרת טעינת תוכנית אלא למטרות אחרות. 

לשפת התכנות Java יש מחלקה מיוחדת ליצירת Splash screen, הנקראת java.awt.SplashScreen, ומטפלת בפונקציות של Splash screen תקני, כלומר הצגת תמונות במרכז המסך, והיעלמותן כשהחלון הראשי של התוכנה נפתח.

ראו גם
------

* Usplash

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Splash screen** בוויקישיתוף
* מידע על הסרת Splash screen שונים
* שתוכנה המסירה את רוב ה-Splash screen בחלונות
* גלריה של Splash screen רבים
* מידע כיצד ליצור את ה-Splash screen ב-PHP ו-GTK
* אוסף של Splash screen במערכת ההפעלה חלונות

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו פירוט להלן
2. ↑   ענייני נגישות בפלאש
3. ↑  java.awt.SplashScreen
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשטר טיפולים כימותרפי. אם התכוונתם לבית חולים לילדים בפילדלפיה, ראו בית החולים לילדים של פילדלפיה.
**CHOP** הוא ראשי תיבות למשטר טיפולים כימותרפיים במחלת הלימפומה שאינה הודג'קין (NHL).

הטיפול
------

ראשי התיבות CHOP מייצגות את ארבע התרופות הניתנות כשילוב לחולה:

* ציטוקסן (Cyclophosphamide) ממשפחת ה-alkylating agents
* אדריאמיצין (Hydroxydaunorubicin) נקרא גם דוקסורוביצין - כימותרפיה
* וינקריסטין (Oncovine) - תרופה שהיא נגזרת של צמחים, אשר פועלת על כישור החלוקה.
* פרדניזון (Prednisone או predinsolone)

הטיפול המשולב ניתן במטרה להוריד את העמידות של החולים כלפי הטיפול. בעבר ניתן הטיפול כל 21 יום, אולם בשנים האחרונות, בחלק מן המקרים, הטיפול ניתן באופן אינטנסיבי יותר: כל 14 יום, למשך 4 עד 8 מחזורים של טיפול. סריקת CT נעשית לרוב לאחר 3 מחזורי טיפול כדי להעריך האם החולה מגיב לטיפול. 

כאשר קומבינציה זו ניתנת יחד עם ריטוקסימאב (נוגדן מונוקלונלי המיועד ללימפומה B המוכרת בשם המסחרי "מבְּתֶרה" - MabThera) היא נקראת CHOP-R.

אצל חולים עם מחלות קרדיווסקולרית, התרופה דוקסורוביצין (שהיא קרדיו-טוקסית) לרוב אינה ניתנת (ואז הקומבינציה נקראת COP או R-COP).

תופעות לוואי
------------

תופעות לוואי יכולות לכלול תחושה כללית לא טובה והקאות, אובדן שיער וציסטיטיס המורגי (דלקת של שלפוחית השתן אשר מביאה לדימום בשתן, ניתן למניעה על ידי תרופות). 

בשבוע השני לאחר מתן הטיפול ניתן לצפות כי תתפתח נויטרופניה, ולכן כדי למנוע זיהומים יש לשקול מתן טיפול פרופילקטי (כגון ciprofloxacin). כמו כן, כדי למנוע התפתחות של Tumor Lysis Syndrome, כתוצאה ממוות מהיר של תאי גידול, ניתן טיפול פרופילקטי ב- Allopurinol.

לקריאה נוספת
------------

הערך "CHOP", באתר "ויקיתרופות"

הערך "CHOP", באתר ויקירפואה 

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**הקונצרט** הוא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר ההולנדי יאן ורמיר משנת 1664 לערך.

הציור הוצג בעבר במוזיאון איזבלה סטיוארט גארדנר, בבוסטון שבארצות הברית, אולם נגנב מהמוזיאון במרץ 1990. מיקומו הנוכחי אינו ידוע. שוויו של הציור הוערך בלמעלה מ-200 מיליון דולרים.

תיאור היצירה
------------

ביצירה מתוארת שלוש דמויות הלבושות בלבוש פלמי האופייני לתקופת יצירתה. אישה אחת מנגנת בצ'מבלו, השנייה שרה, ודמות שלישית - דמות גבר, יושבת בגבה לצופה, וככל הנראה מאזינה לשירה ולמוזיקה (או, לפי סברה אחרת, מדובר במורה למוזיקה). ברקע מצוירות שתי יצירות אמנות התלויות בחדר.

יצירה זו היא אחת משתי יצירות של ורמיר העוסקות במוזיקה (השנייה היא "שיעור המוזיקה").

השוד
----

במסגרת השוד, שנחשב לשוד האמנות הגדול ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית, נכנסו למוזיאון שני גנבים הלבושים כשוטרים של משטרת בוסטון, וגנבו 13 יצירות אמנות השוות יחד למעלה מ-500 מיליון דולרים, בהם יצירתו של רמברנדט: "ים הגליל".

המוזיאון הציע פרס של 5 מיליון דולרים למי שיסייע להשיב את היצירות אולם אלה לא נמצאו. בשל תנאי הצוואה של גארדנר, אשר הורישה את יצירותיה למוזיאון - אין להציג יצירות אחרות במקום היצירות במסגרת הירושה, ועל כן במוזיאון מוצגות המסגרות הריקות של התמונות.

אזכורים תרבותיים
----------------

בשנת 2006 הופק סרט תעודה בשם "גנוב" (*Stolen*) המתאר את גנבת היצירה.
באחד מפרקי הסדרה הסימפסונים, מר ברנס נכלא לאחר שמתגלה כי הוא מחזיק במרתפו את היצירה "הקונצרט".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקונצרט** בוויקישיתוף
* תיאור השוד באתר רשת PBS
* תיאור היצירה והשוואתה ליצירה "שיעור המוזיקה"
* שוד האמנות הגדול ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKDimages ID: 235380

 |
**הקופסונים** (באנגלית: **The Boxtrolls**) הוא סרט אנימציה בטכניקת סטופ מושן עם בובות. סרט יצא לאקרנים בשנת 2014 על ידי אולפני לייקה. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-26 בספטמבר 2014, בישראל ב-9 באוקטובר 2014, וקיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרים. 

הסרט הופק בתקציב של 60 מיליון דולר, והכניס 108 מיליון דולר. הוא היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לסרט האנימציה הטוב ביותר ופרס באפט"א לסרט האנימציה הטוב ביותר.

עלילת הסרט
----------

בתחילת הסרט נחטף התינוק של משפחת טרובשאו, חטיפת התינוק גורמת לאנשי העיר להסתגר בלילות בבתים מאימת הקופסונים. המדביר העירוני סנאצ'ר מבטיח להדביר את הקופסונים עד האחרון שבהם, בתנאי שיקבל בתמורה כובע לבן, שהוא סמל למעמד הגבוה וכרטיס כניסה לחדר טעימות הגבינה היוקרתי. אגס הוא ילד שגודל על ידי הקופסון פיש, הם יוצאים למסע חיטוט בזבל בעיר, המדבירים רודפים אחריהם ותופסים את פיש. אגס מחליט לחפש את פיש, הוא פוגש את וינפריד פורטלי, בתו של ראש העיר, שמספרת לו היכן שוכנים המדבירים. אגס מגיע למשכנם של המדבירים ומגלה שסנאצ'ר מחזיק בקופסונים חטופים ומעסיקם בעבודות כפייה על מנת שיבנו לו משהו. וינפריד מגיעה גם היא למקום וסנאצ'ר ואנשיו מאיימים עליה. היא בורחת עם אגס למערת המגורים של הקופסונים. וינפריד ואגס מנסים לגלות למר פורטלי את האמת - שסנאצ'ר מנצל את הקופסונים ושהם בכלל לא חטפו תינוק, אלא אגס הוא התינוק והוא נמסר להם בגלל איום מסנאצ'ר. פורטלי לא מתעניין בגילוי. סנאצ'ר נכנס עם מכונה מפחידה שבנה לתוך מערת הקופסונים ולוכד אותם. בסדנת עבודות הכפייה אגס פוגש את אביו שמסביר לו שהקופסונים בשלים להתמרד ולעמוד על נפשם. ואכן אחרי שכבר היה נראה שהושמדו, הקופסונים יוצאים למאבק בסנאצ'ר ומתחילים לפרק את המכונה האימתנית שבנו עבורו. עוזריו של סנאצ'ר שמטילים ספק במוסריות פקודותיו מתחילים לסייע לקופסונים. סנאצ'ר חוטף את וינפריד ודורש ככופר גבינות משובחות. פורטלי שדואג לביתו מספק לסנאצ'ר גבינות שגורמות לו התקף אלרגיה קטלני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקופסונים** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הקופסונים
* הקופסונים, ברשת החברתית טוויטר

* "הקופסונים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "הקופסונים", באתר נטפליקס

* "הקופסונים", באתר AllMovie (באנגלית)

* "הקופסונים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "הקופסונים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "הקופסונים", באתר Metacritic (באנגלית)

* "הקופסונים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עכבר העיר, הקופסונים - תלת מימד, באתר הארץ
2. ↑  אתר למנויים בלבד אליחי וידל, "הקופסונים", סרט באנימציית סטופ-מושן מסורתית, הופך ללהיט בקופות, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 6d1c32e4-5e97-429e-a0ed-d0d15b35a526

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגלקסיה בקבוצת הכוכבים אריה. אם התכוונתם למרגמה, ראו M-66 (מרגמה).

**M66** (מ-**Messier 66**) או **NGC 3627** היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-35 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים אריה. היא חלק מקבוצת גלקסיות קטנה המכילה גם את הגלקסיות M65‏, NGC 3628 ו-NGC 3593 ונקראת קבוצת M66 ולפעמים גם "שלישיית אריה" (NGC 3593 חלשה משלוש האחרות וקצת מרוחקת מהן).

היסטוריה
--------

שלישיית אריה:  
**M66** (למטה), M65 (למעלה ימין) ו-NGC3628 (למעלה שמאל)
M66 התגלתה על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה ביחד עם הגלקסיה השכנה M65 והוכנסה על ידיו לקטלוג מסיה ב-1 במרץ 1780 כשהוא מתאר אותה כערפילית עמומה מאוד סמוכה ל-M65. ויליאם הרשל צפה בה ב-12 באפריל 1784 ותיאר אותה כערפילית בהירה עם צורה לא סדירה ומרכז בהיר יותר. ב-1830 צפה בה ג'ון הרשל וציין שיש לה צורה מאורכת.

עד היום נצפו ב-M66 ארבע סופרנובות, שתיים מהן הגיעו לדרגת בהירות 12 בשנים 1973 ו-1989 ושתיים עמומות יותר נצפו בשנים 1997 ו-2009.

תצפית
-----

M66 נמצאת כ-2.8 מעלות דרומית מזרחית לכוכב θ (תטא) באריה וכ-2.6 מעלות צפונית-מערבית לכוכב ι (יוטא) באריה, מעט מזרחית לקו המחבר את שני הכוכבים. כשליש מעלה ממערב לה נמצאת M65 ו-NGC 3628 נמצאת כשני שלישים מעלה מצפון לה. עם בהירות מדרגה 8.9 נחוץ טלסקופ על מנת לראותה, טלסקופ חובבים מספיק כדי להבחין בה ולראות שצורתה מאורכת מעט, אבל רק בצילום ארוך חשיפה דרך טלסקופ מקצועי ניתן להבחין שזו גלקסיה ספירלית ובאורכה המלא – כ-9 דקות קשת. גודל זוויתי זה ממרחק של 35 מיליון שנות אור שקול לרדיוס של כ-95,000 שנות אור. הזרועות הספירליות של M66 נראות מעוותות, ככל הנראה בהשפעת כוחות הכבידה של הגלקסיות השכנות. גם מרכז הגלקסיה הוא בעל צורה מעוותת ולא עגולה כמו ברוב הגלקסיות הספירליות. 

ההסחה לאדום של אור הגלקסיה מראה ש-M65 מתרחקת משביל החלב במהירות של כ-730 קילומטר בשנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M66** בוויקישיתוף
* M66 באתר SEDS
* M66, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  A. Escala: A Law for Star Formation in Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 735, Iss. 1, article id. 56, p. 3 (2011)

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**מחלף רבין** (הידוע גם בשמו הקודם, מחלף שמריהו) הוא מחלף בכביש 2 (כביש החוף) הנמצא בין הרצליה פיתוח לבין כפר שמריהו.

לפני הקמתו של המחלף נודע הצומת כאחת מנקודות התורפה של התחבורה בישראל, וכונה באירוניה "הפקק של המדינה" בגלל עומסי התנועה הכבדים שבו, שלעיתים התארכו עד לנתניה.

עוד בתחילת שנות ה-80 הועלו תוכניות למחלוף הצומת, ובתחילת שנות ה-90 הקצתה מע"צ תקציב לצורך העניין והחלה בעבודות. תושבי הסביבה התנגדו למחלף, ובפרט להצעת מע"צ להקימו כגשר עילי, שייפגע בערך דירותיהם. ההתנגדות עיכבה את הפרויקט במשך שנים רבות. לאחר בוררות מקצועית הגיעו הצדדים להסכמה.

הרעיון המקורי למחלוף היה באמצעות גשר-עילי, אולם התנגדות התושבים הובילה בסופו של דבר לבנייתו של כביש משוקע, שבו זורמת התנועה בכביש 2, ומעליו גשר, שבו זורמת התנועה מהרצליה פיתוח לכפר שמריהו ולהפך, ללא הגבהה של כביש זה. כדי למנוע בעיות של הצטברות מים במחלף, נבנתה, לראשונה בישראל, תעלת ניקוז המופעלת על ידי חמש משאבות המגובות בגנרטור חשמלי. כמו כן, לרווחת תושבי הסביבה, נסלל הכביש באספלט שקט, שמוריד את עוצמת הרעש מחיכוך המכוניות בכביש, והוקמו קירות אקוסטיים. את הפרויקט בנתה חברת סולל בונה שזכתה במכרז של מע"צ. עלות ההקמה הכוללת של הפרויקט הייתה 45 מיליון שקל.

המחלף נחנך בספטמבר 1995, בטקס חגיגי בנוכחות ראש הממשלה יצחק רבין ושר התשתיות בנימין בן-אליעזר. בדיעבד התברר כי לטקס הגיע גם יגאל עמיר, במטרה להתנקש בראש הממשלה, אך באותה הפעם החליט שלא לממש את תוכניתו (ומימש אותה כחודשיים לאחר מכן בכיכר מלכי ישראל).

ב-1996 התקבלה החלטת ממשלה לשנות את שמו של המחלף ממחלף שמריהו למחלף רבין, אולם ביצוע השינוי התעכב עד שנת 2003.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו למשל: על כבישים איטיים ומהירים כביכול, מעריב, 29 באוגוסט 1973
2. ↑  אסירים בפקק, מעריב, 20 בנובמבר 1987

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מחלף הסירה** | **מחלפים בכביש 2** | **הבא**:**מחלף רשפון – געש** |
**אנאלפביתיות** היא אי ידיעת קרוא וכתוב. מצב זה נחשב להיעדר אוריינות.

אנאלפביתיות תפקודית היא מצב בו אדם רוכש מיומנויות ראשוניות כלשהן של קריאה וכתיבה, אך הן אינן מספיקות לצורך שימוש יעיל בחיי היום יום.

השלכות והשפעות תרבותיות
-----------------------

אנאלפביתיות נחשבת לצורת הבערות הקיצונית ביותר משום שחלק ניכר מהידע האנושי, בפרט בתקופה שקדמה ליצירת התקשורת האלקטרונית לסוגיה, מועבר בכתב.
עם זאת, המיומנויות האורייניות הדרושות לאדם על מנת להשתלב בחברה משתנות בהתאם לתרבות ולתקופה בה הוא חי. בהתאם לכך, אנשים רבים במדינות המתפתחות אינם רואים טעם בלימוד הקריאה, מכיוון שהם מסוגלים להתקיים בצורה מוצלחת מאוד גם בלי לדעת לקרוא.
אנשים אשר אינם יודעים קרוא וכתוב יכולים להסתייע בשרותיו של הלבלר, אשר לרוב ניתנים בעבור שכר כלשהו.

שכיחות האנאלפביתיות בעולם
-------------------------

ידיעת קרוא וכתוב בעולם
תופעת האנאלפביתיות נפוצה יותר בארצות המתפתחות מאשר בארצות מפותחות. רבים מודאגים בעניין תופעת האנאלפביתיות באוכלוסיית העולם, למרות העובדה ששיעורי האנאלפביתיות ירדו באופן קבוע בעשורים האחרונים, במיוחד במדינות המתפתחות. בין המדינות המתפתחות נצפו הירידות המשמעותיות ביותר ברמת האנאלפביתיות בסין, בווייטנאם, בהודו, בקובה ובדרום אפריקה.

נתוני שנת 1998 מראים כי 16% מאוכלוסיית העולם, לפי הגדרת האו"ם, סובלת מאנאלפביתיות. בארצות הברית לבדה, כ־5% מהאוכלוסייה אנאלפביתית לפי הגדרת ממשלת ארצות הברית, לפי מפקד 1990. 7 מיליון מאזרחי בריטניה הם אנאלפביתים לפי הנתונים של הממשלה. במדינות ערביות, למעלה מ־25% מהגברים וכ־50% מהנשים היו אנאלפביתים בשנת 2000.

לפי אתר האו"םUnited Nations Statistics Division - Demographic and Social Statistics, unstats.un.org עומד שיעור האנאלפביתיות במדינת ישראל על 2.7% בקרב הגברים ו-6.6% בקרב הנשים, כאשר המספר הגבוה אצל נשים מיוחס בדרך-כלל לאוכלוסיית הנשים הערביות.[דרוש מקור]

ראו גם
------

* רשימת מדינות על-פי אחוזי אוריינות
* השכלה
* חוק לימוד חובה

לקריאה נוספת
------------

* מאיר בר-אילן, רישומה של אי ידיעת הקריאה על הילכות קריאת מגילה והלל,
* (Proceedings of the American Academy for Jewish Research, 54 (1987, חלק עברי, עמ' 1–12

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אנאלפביתי** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אנאלפביתיות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנאלפביתיות** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11930885w (data)
* GND: 4001863-5
* LNB: 000321889

 |
האב **גאטנו פיצ'יניני** (באיטלקית: **Gaetano Piccinini**;‏ 6 בפברואר 1904 – 29 במאי 1972) היה כומר של קהילת דון אוריונה, חסיד אומות העולם איטלקי.

טקס ההכרה התקיים ברומא. ברונו קמריני יהודי איטלקי תיאר כיצד פיצ'יניני הציל אותו, את אחיותיו ואת אמו כשהיה נער בכך שהוא סיפק להם מסתור בכמה מקומות השייכים למוסדות הכנסייה. "האב גאיטאנו התנהג בצורה זו משום שהוא מילא את הצו "ואהבת לרעך כמוך"". הוא הוסיף כי האב פיצ'יניני תמיד כיבד את אמונתו היהודית.

בטקס הכרתו של פיצ'יניני כחסיד אומות העולם שנערך ברומא השתתף מרדכי לוי, שגריר ישראל בכס הקדוש, שאמר: "זו תהיה טעות לחשוב שהעזרה ליהודים בזמן המלחמה ברומא באה ממנזרים וממוסדות דת כאילו זו יוזמה משלהם בלי תמיכה מהוותיקן."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאטנו פיצ'יניני** בוויקישיתוף
* גאטנו פיצ'יניני, באתר "יד ושם" (באנגלית)
* קורות חיים
* תיאור הפעילות הדתית של פיצ'ניני באתר של הקהילה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12769208c (data)
* ICCU: SBLV139567
* ISNI: 0000 0000 0026 4090
* SUDOC: 067027261
* VcBA: 495/345334
* VIAF: 41966912
* WorldCat: viaf-41966912

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גאטנו פיצ'יניני"**.
**מחלף קק"ל** (גם "**מחלף קרן קיימת**") הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בצפון תל אביב-יפו ובנוי בתצורת מחלף יהלום. בדומה למחלפים אחרים בנתיבי איילון, גם במחלף זה נבנה הגשר בתוואי הדרך העירונית והוא חולף מעל הדרך המהירה ומסילת הרכבת. בעוד שהתנועה לאורך נתיבי איילון מתאפשרת ללא רמזורים, היציאות והכניסות למחלף ממערב וממזרח מוסדרות על ידי רמזורים. מקור שמו של המחלף בשדרות קק"ל (קרן קיימת לישראל) החוצות אותו.

מדרום למחלף נמצא צומת תל ברוך - מחלף מסילתי המקשר בין מסילת החוף למסילת הירקון (מסילת איילון מתחילה בתחנת הרכבת תל אביב מרכז ודרומה, זאת למרות שנחל איילון נמשך גם צפונה לה).

קודם להקמת המחלף עבר במקום גשר ששימש את שדרות קק"ל למעבר מעל ערוץ נחל איילון. גשר זה לא התאים לצרכים של נתיבי איילון, ולכן נהרס ובמקומו הוקם הגשר הנוכחי.

* מחלף קק"למחלף קק"ל
* נתיבי איילון ומסילת הרכבת - מראה מגשר קק"לנתיבי איילון ומסילת הרכבת - מראה מגשר קק"ל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחלף קק"ל** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מחלף רוקח** | **מחלפים בנתיבי איילון** | **הבא**:**מחלף גלילות** |
צומת העמקים מעל בית מעצר קישון
צומת העמקים
**מחלף שער העמקים (ג'למה)** הוא מחלף מרכזי בעמק זבולון, בקרבת קיבוץ שער העמקים, המפגיש את כביש 6 וכביש 75. צומת העמקים שודרג למחלף כחלק מפרויקט הארכת כביש 6 צפונה על ידי חברת שפיר הנדסה, נפתח לתנועה חלקית ב-14 בנובמבר 2018 ולתנועה מלאה ב-29 במרץ 2019.
במחלף זה עוברת תנועה המגיעה מאזור עפולה, מגדל העמק, מגידו, יקנעם עילית וקריית טבעון אל אזור חיפה, וחלק מהתנועה מאזור נצרת לחיפה. לצד המחלף עוברת מסילת העמק וזורם תחתיו נחל הקישון.

מבנה המחלף
----------

המחלף מורכב משלושה חלקים:

1. מחלף Y דרומי – פיצול בין כביש 6 לכביש המחבר לכביש 75 מערב.
2. מחלף מרכזי ("המשקפיים") – מחלף גישה בין כביש 6 לכביש 75.
3. מחלף Y צפוני – מחלף המקשר/מפצל בין כביש 75 לכביש המחבר לכביש 6 דרום.

הבאים מכיוון מחלף תל קשיש בכביש 6 יכולים להמשיך צפונה בכביש 6 אל מנהרת רכסים או לרדת ממנו לכביש 75 לכיוון קריית טבעון וצומת השומרים או לכיוון מחלף יגור ולהפך.

היסטוריה
--------

כביש חיפה–קריית טבעון–נצרת (כביש 75) וכביש 70 (כביש שלומי–יקנעם) הם דרכים עתיקות בארץ ישראל, אך בעוד הראשונה הייתה דרך ראשית שחיברה את חיפה עם נצרת וג'נין וממנה למרכז הארץ, הדרך השנייה הייתה בשימוש מועט עד לאמצע שנות ה־30 של המאה ה־20 עקב מצבה, אז נסלל כביש שלומי–יקנעם (חלק מכביש 6). נקודת הפיצול בין שתי הדרכים הייתה בצומת העמקים, כאשר הדרך ליקנעם וג'נין התפצלה מהדרך הראשית שלומי–נצרת בסמוך לגשר נחל קישון, ועברה על הגדה הדרומית של הנחל. מאוחר יותר שונה הצומת, כך שהדרך הראשית היא דרך שלומי – יקנעם, והדרך המתפצלת ממנה היא דרך חיפה–קריית טבעון–נצרת.

מקור השם ג'למה במצודת טגארט שהקימו הבריטים ממערב לצומת על יד הכפר הערבי ג'למה בשנים 1940–1941. המקום משמש בסיס צה"ל, וסמוך לו את שירות בתי הסוהר, לאחר שהועבר ממשטרת ישראל בשנת 2005 "בית מעצר קישון". ממזרח לצומת נמצא פארק העמקים ובו הגשר העות'מאני ששימש את מסילת הרכבת חיפה–דמשק למעבר מעל נחל קישון. מצפון לצומת נמצא האתר הארכאולוגי תל מעמר. קרוב לצומת, סמוך להר הכרמל, נמצאת מחצבת ג'למה הנטושה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קטעים 3+7 – מחזון למציאות – סקירה תמציתית, באתר חברת כביש חוצה ישראל בע"מ, ‏9 לאפריל 2017(הקישור אינו פעיל)
2. ↑  מופיעות במפת PEF משנת 1880

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מחלף תל קשיש** | **מחלפים בכביש 6** | **הבא**:**מחלף אלונים** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מחלף יגור** | **מחלפים וצמתים בכביש 75** | **הבא**:**צומת קריית טבעון** |
**מקסימיליאן אגשטיין** (בגרמנית: **Maximilian Eggestein**; נולד ב-8 בדצמבר 1996 בהאנובר שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בפרייבורג בעמדת הקשר.

מקסימיליאן אגשטיין הוא אחיו הגדול של יוהנס אגשטיין, אף הוא כדורגלן.

קריירת מועדונים
---------------

אגשטיין הצטרף לנוער של ורדר ברמן בשנת 2011 כאשר היה בן 15, ובשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, בה שיחק שלוש שנים. במקביל, השתייך אגשטיין גם לסגל של הקבוצה הבכירה, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בנובמבר 2014, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–4 על פאדרבורן 07. בעונה זו ערך אגשטיין שתי הופעות ליגה בלבד, ובעונת 2015/16 ערך שבע הופעות. אגשטיין תפס מקום חשוב בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן החל מעונת 2016/17, בה ערך 15 הופעות והבקיע שער אחד. בסיום עונה זו האריך אגשטיין את חוזהו במועדון. בעונת 2017/18 אגשטיין כבר ערך 33 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם תומאס דילייני, יסחק בלפודיל, פין ברטלס ומקס קרוזה, ומסייע לורדר ברמן לסיים במקום ה-11 בליגה. בעונת 2018/19 אגשטיין הבקיע חמישה שערי ליגה, וסייע לברמן לסיים במקום השמיני בליגה. גם בעונת 2019/20 אגשטיין המשיך להיות שחקן מרכזי בקבוצה, אך שקע עמה בתחתית הבונדסליגה, והקבוצה ניצלה רק לאחר צמד משחקי מבחן מול היידנהיים.

ב-18 באוגוסט 2021 אגשטיין עזב לאחר 10 שנים את ורדר ברמן וחתם בפרייבורג. ב-5 בדצמבר כבש שער בכורה בניצחון 0–6 על בורוסיה מנשנגלדבאך.

קריירה בינלאומית
----------------

אגשטיין שיחק בכמה מנבחרות הצעירים של גרמניה, ולזכותו 16 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסימיליאן אגשטיין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**הוֹרְיָה אַנדְרֶייֶסקוּ** (ברומנית: **Horia Andreescu**;‏ נולד ב-18 באוקטובר 1946) הוא מנצח רומני. למשך 18 שנה היה מנצח הבית של התזמורת רדיו הלאומית של רומניה וכיום הוא המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית ג'ורג'ה אנסקו של בוקרשט.

קורות חייו
----------

הוריה אנדרייסקו נולד ב-1946 בעיר בראשוב בדרום טרנסילבניה, בה גדל בשכונה של סקסונים. בשנת 1965 סיים את לימודיו בתיכון למוזיקה בעיר הולדתו, בכיתה לאבוב. למד בהמשך בין השנים 1965-1973 בקונסרבטוריון (כיום האוניברסיטה למוזיקה) של בוקרשט אצל מורים כמו קונסטנטין בוג'אנו (אמנות הניצוח), שטפאן ניקולסקו (הלחנה), אאורל סטרויה (תזמור), ואחר כך באקדמיה למוזיקה 
בשנים 1974-1975 בווינה, תחת הדרכתו של הנס סווארובסקי ו**קארל אסטרייכר**, אחר כך בטריר ובמינכן השתלם אצל סרג'יו צ'ליבידאקה (בשנים 1978-1980).

התחיל את הקריירה כמנצח ב"תזמורת הנוער של בראשוב" בשנת 1967.
בין השנים 1974-1987 ניצח על התזמורת הפילהרמונית של העיר פלוישט ע"ש פאול קונסטנטינסקו.
למשך 13 שנה היה אנדרייסקו מנצח אורח קבוע של התזמורת רדיו ברלין, למשך 10 שנים - בפילהרמונית של דרזדן ו- 21 שנה בקפלה הממלכתית שוורין.
החל מ-1987 הוא מנצח בתזמורת הפילהרמונית מבוקרשט ע"ש ג'ורג'ה אנסקו וכיהן כמנהלה המוזיקלי בין השנים 1987-1990.בשנת 1989 הקים את התזמורת הקאמרית "הווירטואוזים" מבוקרשט ומכהן מאז כמנצחה.
הוריה אנדרייסקו ניצח על תזמורות חשובות רבות ברחבי העולם.
אנדרייסקו הקדיש חלק מזמנו גם להוראה והיה פרופסור לניצוח באוניברסיטה למוזיקה בבוקרשט בין
השנים 1987–1991.

פרסים ואותות כבוד
-----------------

* 1981 פרס המבקרים בביאנלה למוזיקה בת זמננו בברלין
* 1997 מנצח השנה - הוכרז על ידי איחוד מבקרי המוזיקה ברומניה
* 2000 קיבל את העיטור הלאומי "הכוכב של רומניה" (סטיאווה רומנייאי) עם דרגה של קצין בכיר
* פרס לאומי אונסקו
* 2006 - אות ההצטיינות של רומניה בדרגת צלב גדול
* 2012 - הפרס הל הצטיינות אקדמית של האקדמיה הרומנית
* 2012 - העיטור "ניהיל סינה דאו" מטעם מלך רומניה (לשעבר) מיכאי הראשון
* 2015 - פרס ההצטיינות על מפעל החיים מטעם איגוד המוזיקאים המבצעים של רומניה

קישורים חיצוניים
----------------

* הוריה אנדרייסקו, באתר AllMusic (באנגלית)
* הוריה אנדרייסקו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* הוריה אנדרייסקו, באתר Discogs (באנגלית)
* קורות חייו באתר התזמורת רדיו הרומנית
* הוריה אנדרייסקו באתר רומניה און ליין
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007399209005171
* BnF: cb141499053 (data)
* CiNii: DA0890919X
* GND: 134841557
* ISNI: 0000 0000 8374 4961
* LCCN: n88629700
* MusicBrainz: 35b05914-454e-4379-9bca-c9e1ff1c02cb
* NLA: 35473192
* NLP: A26817263
* NTA: 09787583X
* SUDOC: 193805472
* VIAF: 39585217
* WorldCat: lccn-n88629700

 |
**Guitar Pro** ("**גיטר פרו**") היא תוכנת מחשב המאפשרת למוזיקאים להלחין מוזיקה בקלות, בעזרת טבלטורות או תווים. בעזרת התוכנה ניתן גם לפתוח קובצי MIDI ולראות את התווים שמנוגנים בקובץ.
מלבד זאת התוכנה מציעה מגוון כלים כמו טיונר לגיטרה, מאגר אקורדים ועוד.

היסטוריה
--------

לתוכנה יש ארבע גרסאות ראשיות :3, 4, 5, ו-6 וגרסאות ביניים נוספות עם תיקוני באגים ותוספים קטנים. רישיון השימוש בתוכנה מאפשר עדכון חופשי של גרסאות הביניים. 
במקור גיטר פרו עוצבה על מנת לשרת את הגיטריסטים המשתמשים בטאבים אך עם הזמן הפכה לתוכנה המשרתת מגוון רחב של מוזיקאים.
עד הגרסה הרביעית היה ניתן להשתמש בתוכנה רק בעזרת מערכת ההפעלה Windows. הגרסה החמישית, שיצאה בנובמבר 2005, הותאמה גם למערכת ההפעלה Mac OS X ביולי 2006, ובאפריל 2010 יצאה הגרסה השישית, שעוצבה לחלוטין מחדש, ותומכת גם במערכת ההפעלה לינוקס, כאשר אובונטו היא ההפצה הנתמכת הרשמית.

שימוש
-----

התוכנה משתמשת בכמה כלי נגינה מגוונים, בהצגה באמצעות תווים סטנדרטים אך גם באמצעות טבלטורות. התוכנה מאפשרת מבט ויזואלי של הנגינה על קלידים ועל כלי מיתר. התוכנה מאפשרת לנגן את הקטע מכל מקום נבחר, ובאיזה קצב שנבחר. עוד אפשר, להשתיק כלי מסוים (כשכמה כלים מנוגנים בו זמנית) או לשנות את העוצמה (ווליום) של אחד הכלים או יותר.
בגיטר פרו 5 התווספה תוספת משמעותית אשר מאפשרת, בנוסף לצלילי ה־MIDI הסטנדרטים, גם "**מנוע סאונד ריאלי**" (RSE) שמאפשר איכות גבוה יותר של שמע וצלילים יותר מציאותיים של כלי הנגינה.
את הקבצים אותם התוכנה פותחת וקוראת, ניתן להוריד בצורה חופשית מאתרי אינטרנט שונים, המכילים גם שירים של להקות ידועות ולא ידועות. בכך התוכנה משמשת מוזיקאים רבים, וביניהם בעיקר גיטריסטים, ללמידת שירים בצורה נוחה ופשוטה.
בגרסה החמישית של התוכנה, נוספה האפשרות לשמור את הקטע המולחן לא רק כקובץ MIDI, אלא כקובץ סאונד לכשלעצמו בעזרת "מנוע סאונד ריאלי". עם זאת, מקובל להשתמש בתוכנה ליצירת סקיצות בלבד, ולא כפלייבקים.

אלטרנטיבות של תוכנות קוד פתוח
-----------------------------

קיימות תוכנות קוד פתוח שיכולות לעבוד עם קובצי גיטר פרו, עם יכולת מוגבלת והרבה פחות פונקציות בהשוואה לגיטר פרו.

* TuxGuitar
* DGuitar
* KGuitar

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Guitar Pro (באנגלית ובצרפתית)
* האתר הרשמי של גיטר פרו
**ג'עפר בן אבי טאלב** (בערבית: **جعفر بن أبي طالب**), הידוע גם בשמות ג'עפר אל-טיאר (جَعفَر الطَيّار) וד'ו אל-ג'נאחין (ذو الجَناحَین) היה אחד מהצחאבה, אחיו של האימאם עלי בן אבי טאלב, ובן דודו של מוחמד נביא האסלאם. היה מנהיגם של המוסלמי שיצאו להגירה לחבש, והיה מפקד הצבא של המוסלמים בקרב מוטה (אנ'), בו הוא גם נהרג.

משפחה
-----

אביו היה אבו טאלב בן עבד אל-מוטליב בן האשם בן עבדל מנאף בן קסי בן כּלאב בן מרה מן כּעב בן לואי בן גאלב בן פהר בן מאלק בן אל-נדר בן כנאנה בן ח'זימה בן מדרכּה בן אליאס בן מדר בן נזאר בן מעד בן עדנאן.

אמו הייתה פאטמה בנת אסד בן עבד מנאף אל-האשמיה אל-קרשיה.

אשתו הייתה אסמאא בנת עמיס, וילדיו היו: חמיד, חמזה, עבד אללה אל-אכבר, מוחמד אל-אכבר, עון, מוחמד אל-אסע'ר, עבד אללה אל-אווסט, עבד אללה אל-אסע'ר, אל-חוסיין, אחמד, נעמא, ואום אל-קאסם.

ההגירה לחבש
-----------

בשנת 614, מוחמד הורה לקבוצה של מוסלמים להגר ממכה לחבש על מנת שיוכלו לתפוס שם מחסה ולהתגונן מפני הרדיפות שחוו וסבלו המוסלמים במכה באותה תקופה. מוחמד אמר להם "תפסו מחסה בחבש, המלך שלהם הוא אדם צדיק, אשר לא עושה עוול לאיש. סעו לשם, עד שאללה יפתח את הדרך למוסלמים". ג'עפר מונה להיות המנהיג של ההגירה הזאת. כשהמוסלמים הגיעו לחבש, המלך החבשי זימן אותם אליו. ג'עפר אמר לו "אני אגיד לך את אשר שמעתי מהמנהיג שלי, הנביא". אז הוא אמר "נביא הגיע מתוכנו, כדי לקרוא לנו להימנע מעבודת אלילים, ריבית, עשיית עוול לאחרים, שפיכות דמים, ניאוף וזנות. הוא הזמין אותנו אל הצלאה והזכאה, אל הצדק והנחמדות לשכנים". מלך חבש שאל את ג'עפר "האם יש לך משהו מהדברים שהנביא שלך הביא לכם מאלוהים?", אז ג'עפר הקריא לו פסוקים מסורת מרים המספרת את סיפורם של ישוע ואמו. המלך התרגש למשמע הפסוקים הללו, והסכים לתת למוסלמים מחסה בארצו.

בתרבות
------

דמותו של ג'עפר בן אבי טאלב הופיעה במספר סדרות וסרטים.

ב-1975, גילם את דמותו של ג'עפר השחקן מוניר מעאסרי (אנ') בסרט המסר.

ב-2008, גולמה דמותו על ידי השחקן עמאר שלק, בסדרה Muhammad: The Final Legacy (אנ').

ב-2012, השחקן ראפי ווהאבי גילם את דמותו של ג'עפר בסדרה עומאר (אנ').

ראו גם
------

* עקיל בן אבי טאלב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'עפר בן אבי טאלב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  SahabaJa'far b Abi Talib Personal InformationFull Name Ja'far b Abi Talib b 'Abd al-MuttalibTeknonym Abu 'Abd Allah, Abu l-MasakinEpithet Ja'far al-Tayyar, Dhu l-janahaynLineage QurayshWell-Known Relatives Holy Prophet, Imam Ali, Abu TalibBirth circa 590 C. E. Place of Birth MeccaMuhajir/Ansar MuhajirPlaceof Residence Mecca, Ja'far b. Abi Talib, WikiShia (באנגלית)
2. ↑  Jafar al-Tayyar, Al-Islam.org, ‏2013-01-21 (באנגלית)
3. ↑  Bonhams : Hussein Bicar (Egypt, 1913-2002) The First Hijra, www.bonhams.com
4. ↑  Battle of Mu'ta, WikiShia (באנגלית)
5. ↑  Ja'far ibn Abi Talib - SunnahOnline.com, sunnahonline.com
6. ↑  Family tree of Jafar ibn Abi Talib Quraish, Geneanet (באנגלית)
7. ↑  **Biḥār al-anwār**, כרך 18, עמ' 412
8. ↑  Najashi: The king who supported Muslim emigrants, Arab News, ‏2014-03-28 (באנגלית)
9. ↑  Amīn, **Aʿyān al-Shīʿa**, כרך 4, עמ' 123

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: cafer-b-ebu-talib
* VIAF: 90040049
* WorldCat: viaf-90040049

 |
**אליזבת פון איקן** (בגרמנית: **Elisabeth von Eicken**;‏ 18 ביולי 1862 – 21 ביולי 1940) הייתה ציירת נוף גרמנית.

ביוגרפיה
--------

אליזבת פון איקן נולדה כבתם השלישית של הרמן וילהלם פון איקן (1816–1873) ואנה אליזבת בורכרס (1836–1916) במילהיים על הרוהר. היא למדה בליציאום העירוני "לואיסנשול" בעיר הולדתה בשנים 1871 עד 1878. לאחר לימודיה במראנו, מנטון, ז'נבה וברלין המשיכה את הכשרתה בפריז אצל אדמונד יון. בתקופה זו היא הושפעה מאוד, בציור הנוף שלה, מאסכולת ברביזון ומאלפרד סיסלי.

משנת 1894 עבדה כפרילנסרית במושבת האמנים בארהנסופ ובברלין-גרונוולד. בשנת 1894 היא בנתה בית בארנשופ, שם הייתה קרובה למייסדי מושבת האמנים, ביניהם פאול מילר-קמפף, פרידריך וכנהוזן, אנה גררסהיים ופריץ גריבה.

בברלין היא הציגה באופן קבוע, משנת 1894, בתערוכת האמנות הגדולה בברלין, וגם בתערוכות אמנות בינלאומיות, כולל במינכן, פריז וסנט לואיס. היא הייתה חברה באיגוד אמניות האישה בברלין ובקואופרטיב הכללי לאמנויות גרמניות.

בשנת 1895 התחתנה עם הנרי אדלר פון פאפה, בעל אחוזה במקלנבורג. אפילו במהלך הנישואין, כשילדה שתי בנות ובן, היא נותרה פעילה אמנותית והמשיכה להשתמש בשם נעוריה פון איקן. אחוזת בעלה נמכרה בשנת 1905 ומאז המשפחה גרה בברלין-גרונוולד.

אליזבת פון איקן עסקה גם בתחומי אמנות אחרים: בקרמיקה, בצביעת חרסינה ובריהוט חדרים. בתערוכה העולמית בסנט לואיס שנערכה ב-1904 קיבלה מדליית זהב עבור מספר עבודות.

היא נפטרה בשנת 1940 ולבקשתה נקברה בבית העלמין בארנשופ.

גלריה
-----

* בית בחורף בית בחורף
* נוף סתווי נוף סתווי
* טחנת רוח טחנת רוח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת פון איקן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ulrich Thieme, Felix Becker at all (1914). Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart (in German). Vol. 10. E. A. Seemann, Leipzig. p. 43.
2. ↑  Grosse Berliner Kunstausstellung, Kataloge, web.archive.org, ‏2014-10-22

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123329906
* ISNI: 0000 0000 5259 8834
* LCCN: nr2002032645
* RKD: 25764
* ULAN: 500431945
* VIAF: 20586216
* WorldCat: lccn-nr2002032645

 |
**סר אדמונד צ'ארלס אקטון שרייבר** (באנגלית: **Sir Edmund Charles Acton Schreiber**; 30 באפריל 1890 – 8 באוקטובר 1972) היה גנרל בצבא בריטניה, אשר פיקד על הארמייה הראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה, והיה לאחר מכן מושל מלטה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

שרייבר נולד ב-30 באפריל 1890, לבריגדיר אקטון ל. שרייבר. בשנת 1909 התגייס שרייבר לצבא בריטניה, והצטרף לרגימנט הארטילריה המלכותי. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם שרייבר כחלק מחיל המשלוח הבריטי, ואף קיבל את אות השירות המצוין.

לאחר המלחמה מילא שרייבר תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1930 הועלה לדרגת בריגדיר ומונה למפקד יחידות הארטילריה בפיקוד הדרומי.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח שרייבר לצרפת, שם לחם כחלק מחיל המשלוח הבריטי. בשנת 1940 מונה שרייבר למפקד הדיוויזיה ה-61, ולאחר מכן למפקד הדיוויזיה ה-45. בהמשך מונה שרייבר למפקד הדיוויזיה ה-4, ובשנת 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-5. בשנת 1942 מונה שרייבר למפקד הארמייה הראשונה שהייתה אמורה להשתתף במבצע לפיד, אולם נאלץ לפרוש מתפקידו בעקבות בעיה בכליות. בהמשך השנה מונה שרייבר למפקד הפיקוד המערבי, ולאחר מכן למפקד הפיקוד הדרום-מזרחי. בשנת 1944 מונה שרייבר למושל מלטה, ובשנת 1947 פרש מהצבא.

### אחריתו

בשנת 1948 מונה שרייבר ללורד הסגן של מחוז דבון, ובשנת 1960 מונה לנשיא ההתאחדות הישנה של הבזויים.

ב-8 באוקטובר 1972 מת שרייבר, והשאיר אחריו 2 בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדמונד שרייבר** בוויקישיתוף
* אדמונד שרייבר