recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תוכנית איקרוס** (באנגלית: **The Icarus Agenda**) הוא ספר שיצא לאור בשנת 1988, מאת סופר המתח האמריקאי רוברט לדלום. הספר מהווה במידת מה המשך לספרו של לדלום משנת 1977 "מסמכי צ'נסלור", בכך שברקע העלילה פועלת אגודת סתרים בעלת נוכחות יהודית מובהקת בשם "אינוור בראס".

הספר יצא לאור בעברית באותה שנה, בהוצאת שלגי, בתרגומו של אליעזר כרמי.

עלילת הספר
----------

איבן קנדריק הוא חבר קונגרס אמריקאי מאזור הבחירה התשיעי של מחוז קולורדו. כקבלן בניין לשעבר במזרח התיכון, הוא מנהל יחסים קרובים עם סולטן עומאן. הוא חוזר לעומאן תחת מסווה כאשר שגרירות ארצות הברית במאסקט בירת עומאן נופלת קרבן לפיגוע מיקוח של מחבלים פלסטינים.

קנדריק שניהל בעבר תאגיד בנייה גדול באזור, שנהרג ב"תאונה" שבה נהרגו כל חברי התאגיד עם נשותיהם וילדיהם, רק קנדריק וחברו עמנואל "מני" ויינגראס, אדריכל בעל שם עולמי, ואישיות אקסצנטרית שנרמז כי היה פעיל או בעל קשרים במוסד הישראלי, שרדו את הפיצוץ. ויינגראס העלה השערה לפיה אדם שכינה את עצמו "המהדי" עמד מאחורי האירוע כחלק ממאבק שליטה רחב שלו במזרח התיכון, במסגרתו ניצל קבוצות טרור מונעות אידיאלים מוסלמיים או רגשות קיפוח, כדי לסלק את בעלי העניין המערביים מהמרחב, ולשלוט בעצמו על כלכלות וממשלות במזרח התיכון.

בעקבות אירועי ההשתלטות על שגרירות ארצות הברית במאסקט, נזכר קנדריק בתאוריה זו, ומנצל את ההזדמנות לחבור לאנשי הטרור בזהות בדויה, כדי להגיע לאותו "מהדי" ולחסלו. במהלך הפעולה מלווה אותו בלי-ידיעתו סוכנת חשאית מצרית המזדהה בשם ח'אלילה, העובדת בשירות משרד החוץ האמריקאי, היא מצילה את חייו במהלך האירועים, אך לבסוף הוא נלכד בידי המהדי. פרשיית מאסקט מסתיימת בהשתלטות קבוצת לוחמי יחידת מצדה בליווי מני ויינגראס על משרדי התשלובת של המהדי, ששחררו את קנדריק והרגו את המהדי.

בעקבות אירועי עומאן, הוא מסומן כמועמד עתידי לנשיאות ארצות הברית בידי אגודת סתרים בשם "אינוור בראס", קבוצת בעלי השפעה בוושינגטון ששמה לה למטרה להשפיע על איוש המשרות הבכירות בממשל ארצות הברית, כדי להבטיח את קיומה הליברלי; קבוצה זו התפרקה בעבר בעקבות פרשיית הספר "מסמכי צ'נסלור" אז כמעט חשף עיתונאי את מעורבותה של האגודה בחיסולו של אדגר הובר. (אגודת הסתרים אינוור באס מוזכרת גם במותחן "קרן בנקרופט" (2006) שכתב לדלום ויצא לאור לאחר מותו).

איש הצללים של האגודה יוזם סדרת מהלכים להבאת קנדריק לאור הזרקורים ולהיכרות רחבה של הציבור האמריקאי. במסגרת מהלכים אלו, דורך קנדריק על עצביה החשופים של אגודת סתרים אחרת, המונעת בידי תעשיית הנשק וסוחרי נשק המוכרים נשק אמריקאי לקבוצות טרור וארגונים פרה-מיליטריים ברחבי העולם השלישי ובמזרח התיכון.

הספר מסתיים בהדחת סגן נשיא ארצות הברית שאנשי לשכתו היו מעורבים בהתארגנות סוחרי הנשק, ומינויו של קנדריק לשמש בתפקיד זה.

בתרבות
------

בסרט *כשהארי פגש את סאלי...*, קורא הארי ברנס בספר זה בסצנה שבה סאלי מספרת לו בטלפון שהחבר-לשעבר שלה מתחתן.

קישורים חיצוניים
----------------

* תוכנית איקרוס, באתר OCLC (באנגלית)
בהלכה, **נתקל פושע הוא** הוא כלל הלכתי בדעת יחיד שטבע רבי מאיר, ולפיו אדם שצעד ברחוב ונתקל בדבר מה ונפל, האחריות המליאה של המעשה ותוצאותיו מוטל עליו בלבד, כאילו עשאו בידיים. כלל זה מתייחס להלכות שונות בענייני מזיק וניזק ובכללי שומר חינם במשפט העברי.

המחלוקת בין רבי מאיר לשאר החכמים במשנה היא באדם שהלך במקום ציבורי ושם נתקל בדבר מה וכתוצאה מכך נשברו כליו. לפי רבי מאיר, היה לאדם להביט היטב ולהשגיח על עצמו שלא יפול, במקרה שהדבר אפשרי. אם כי גם רבי מאיר מודה שבמקרה של שיטפון שבו אין אפשרות לאדם לבדוק מה מונח על הקרקע, אם לא הייתה לאדם ברירה אחרת גם אם ללכת במקום שבו יש שיטפון, אין היתקלותו נחשבת לפשיעה, מכיוון שהוא אונס. 

המחלוקת המעשית היא כפולה: אחת עוסקת בחיוב תשלומין של האיש עצמו, הסבל לבעליו של החפץ, מדין שומר חינם או שומר שכר שפשע בשמירתו, והשנייה עוסקת בדיני מזיק וניזק, שאלה הנוגעת לאנשים שעברו במקום בשעת הנפילה וניזוקו משברי הכלי או החליקו על נוזל שהיה בתוך הכלי ונשפך, ונפלו. פרשנות זו שווה לאביי, רבי אלעזר ורבי יוחנן ושמואל. היחיד שחלוק עליה הוא רבא שסבור שכולם מודים ש"נתקל פושע הוא" והוא מפרש את המשנה בצורה אחרת

טעמו של רבי מאיר ושיטתו ההלכתית בנושא זה התפרשו על ידי שמואל שאף חידש על פי כך ש"טבח אומן שקלקל חייב לשלם, מזיק הוא פושע הוא, נעשה כאומר לו שחוט לי מכאן ושחט לו". חכמי הגמרא הסבירו כי במילים "מזיק הוא פושע הוא" מתכוין שמואל לרמוז כי הסיבה לכך שאדם ששוחט בהמה וגרם לה להיות טרפה על ידי שחיטה לא מקצועית נחשב למזיק, הוא לא רק בגלל שהוא נוטל על כך כסף, אלא בגלל ש"פושע הוא", כלומר אדם שלא נזהר די הצורך נחשב לפושע. פסק זה של שמואל גרם לפולמוס בקרב גדולי תלמידיו (ביניהם רב חמא בר גוריא) שלא הצליחו להבין את פסקו זה ומצאו לו סתירה הלכתית במקומות אחרים, ושמואל הקפיד על תלמידיו שלא דייקו את דבריו "מזיק הוא פושע הוא, נעשה כאומר לו שחוט לי מכאן ושחט לו" שבכך רמז כי פסק זה נאמר לפי שיטת רבי מאיר שסבר ש"נתקל פושע הוא" מכיוון שגם אדם שלא נזהר די הצורך נחשב לפושע.

קישורים חיצוניים
----------------

* בבא קמא דף כט – נתקל פושע באתר בית המדרש הווירטואלי ע"ש ישראל קושיצקי
* פרופ' אדמיאל קוסמן, נתקל פושע הוא באתר מט"ח

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת בבא קמא, פרק ג', משנה ב'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף פ"ב, עמוד ב'.
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף כ"ט, עמוד א'.
4. ↑  רש"י בתלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ל"א, עמוד ב' ד"ה ראשון וודאי פושע הוא. וראו תוספות שם עמוד א' ד"ה אמר רבא שמפרש אחרת
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף צ"ט, עמוד ב'.
**מרק"ם** הוא מיזם משותף של התנועות גשר וצו פיוס ובו קהילות מעורבות חילונים ודתיים המתגוררים ביישובים שונים ברחבי ישראל, ויוצרים חברה הרואה את כוחה ברבגוניותה. 

בעקבות גילויים של מחלוקות קשות בין דתיים לחילונים, המתבטאים לעיתים בהתלהמות משני הצדדים ומגיעים עד לכדי שנאה לכאורה, החליטו חברי הארגונים צו פיוס וגשר, באוגוסט 2008, להקים רשת קהילות מעורבות, אשר בהן יקיימו חיים משותפים, אוכלוסיות בעלות אורחות חיים שונים, חילונים ודתיים, תוך כבוד הדדי וקבלת האחד את משנהו. בחודש יוני 2009, נערך בכנסת, כנס הייסוד של המיזם. הכנס התקיים בחסותם של ראשי 'השדולה ליחסי דתיים חילוניים' חברי הכנסת אורי אורבך ואיתן כבל.

הקהילות
-------

בישראל קיימות כיום למעלה מ-20 קהילות השותפות למיזם, ומקיימות חיים קהילתיים משותפים, מתוך כבוד הדדי, וקבלת גישות שונות ליהדות. קהילות אלו חברו לארגונים צו פיוס וגשר, ומקבלות מהם תמיכה כלכלית וארגונית, ליווי וייעוץ.

* צופים - התיישבות (התנחלות) עירונית מעורבת ליד קלקיליה, אשר הוקמה בשנת 1989 על ידי ארגון אמנה, ושייכת למועצה אזורית שומרון.
* שלפים - יישוב קהילתי לעתיד. כיום (2021) שכונה זמנית בעמק המעיינות, בין קיבוץ שלוחות הדתי, לבין קיבוץ רשפים החילוני.
* אליאב - יישוב קהילתי מעורב המצוי במזרח חבל לכיש ושייך למועצה אזורית לכיש. עלה לקרקע ב-2004.

ראו גם
------

* גשר מפעלים חינוכיים
* צו פיוס

קישורים חיצוניים
----------------

* מרק"ם רשת הקהילות המעורבות לדתיים וחילונים - אתר הבית
לוגו מגזין הרולינג סטון
**רולינג סטון טופ 200** (באנגלית: **Rolling Stone Top 200**) היה מצעד אלבומים אמריקאי, שהתפרסם מדי שבוע על ידי מגזין הרולינג סטון. מצעד האלבומים הסתמך על מכירות פיזיות ודיגיטליות, תוך הסתמכות על נתוני הזרמת מדיה (הן של האלבום והן של השירים באלבום).

בשונה ממצעד הבילבורד 200 והבילבורד הוט 100, מצעד זה לא הסתמך על נתוני רדיו. מצעד האלבומים פורסם לראשונה ב-2 ביולי 2019. האלבום הראשון אשר כבש את פסגת המצעד היה *Help Us Stranger*, של הלהקה האמריקאית, הראקונטורס. המצעד, כמו גם שאר המצעדים שהופעלו על ידי רולינג סטון, הופסקו להתפרסם ב-28 באוקטובר 2021.

רקע כללי
--------

|  |
| --- |
| 2019 • 2020 • 2021 |

במאי 2019, נודע כי מגזין הרולינג סטון יתחרה עם מצעד האלבומים המוכר בילבורד 200, ויפרסם גם כן מצעד שבועי הכולל בתוכו 200 אלבומים שונים. מצעד האלבומים התבסס על מידע אשר נאסף על ידי החברה אלפא דטה. לאחר שלוש שנים בהם פורסם המצעד באופן קבוע ביום שישי, הוחלט להפסיק אותו ואת שאר מצעדי הרולינג סטון לאלתר, כשהאחרון פורסם ב-28 באוקטובר 2021.

האלבום האחרון שהגיע למקום הראשון ברולינג סטון טופ 200 היה *Certified Lover Boy* של דרייק, שעשה זאת עם מכירות של למעלה מ-63,000 עותקים בשבוע השמיני ליציאתו.

ראו גם
------

* רולינג סטון טופ 100
* בילבורד 200

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Rolling Stone Top 200

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Welcome to the Rolling Stone Charts". Rolling Stone. 2 ביולי 2019. נבדק ב-2 ביולי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "RS Charts: The Raconteurs Take Number One on Rolling Stone Top 200 Albums Chart". Rolling Stone. 2 ביולי 2019. נבדק ב-2 ביולי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  Steven Perlberg, Rolling Stone's new editor-in-chief wants to restore the 54-year-old publication to its glory days. But first he'll have to reckon with simmering internal tensions over diversity. Business Insider (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  Rolling Stone, Rolling Stone, An Update on the Rolling Stone Charts, Rolling Stone, ‏2019-05-11 (באנגלית אמריקאית)
5. ↑  Top 200 Albums, Oct 22, 2021 - Oct 28, 2021

| רולינג סטון |
| --- |
| רולינג סטון טופ 100 | 2019 • 2020 • 2021 |
| רולינג סטון טופ 200 | 2019 • 2020 • 2021 |
| מצעדים נוספים | רולינג סטון טרנדינג 25 • רולינג סטון ארטיסט 500 • רולינג סטון בריקת'רו 25 |
**משאל העם על החוקה** נערך ברוסיה ב-12 בדצמבר 1993. החוקה החדשה אושרה על ידי 58.4% מהמצביעים ונכנסה לתוקף ב-25 בדצמבר אותה שנה.

רקע כללי
--------

מאז 1992 טען הנשיא בוריס ילצין כי חוקת 1978 מיושנת ויש צורך להחליפה. הוא קרא לחוקה חדשה שתעניק סמכויות נוספות לנשיא. עם זאת, שתי טיוטות מתחרות לחוקה חדשה נערכו על ידי הממשלה וקונגרס צירי העם. כישלונם של שתי הקבוצות להגיע לפשרה הוביל לכך שילצין מוסס את הקונגרס בספטמבר 1993, בצעד שהוביל למשבר חוקתי.

ילצין קרא אז לאספה חוקתית שהביעה אהדה לדעותיו. לאחר מכן ניסחה האספה חוקה שקבעה נשיאות חזקה ובעלת סמכויות מורחבות ופורסמה ב-11 בנובמבר 1993.

שם
--

משאל זה נקרא באופן רשמי "הצבעה עממית" (всенародное голосование) במסמכים ולא משאל עם.

תוצאות
------

| בחירה | הצבעות |  % |
| --- | --- | --- |
| בעד | 32,937,630 | 58.4 |
| נגד | 23,431,333 | 41.6 |
| הצבעות לא חוקיות / פסולות | 1,357,909 | - |
| **סך הכל** | **57,726,872** | **100** |
| מצביעים רשומים / אחוזים | 106,170,835 | 54.4 |
| מקור: Nohlen & Stöver |

שיעור ההצבעה דווח רשמית על 54.4%, מעל סף 50% הדרוש לאימות משאל העם. עם זאת, נותרו ספקות בנוגע לדיוק של נתון המשתתפים.

ראו גם
------

* משאל העם על התיקונים לחוקת רוסיה (2020)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  The Constitution and Government Structure Country Studies
2. 1 2  Richard Sakwa (2008) *Russian politics and society* Taylor & Francis, p64
3. ↑  Nohlen & Stöver, p1648
**מניפנית מצויה** (שם מדעי: *Ptyodactylus guttatus*) היא מין של מניפנית, סוג במשפחת הפילודקטיליים.

מאפיינים
--------

המניפנית המצויה היא שוכנת קרקע באזורי סלעים ומצוקים. אורכה כ-14–16 ס"מ. צבעה חום בהיר עם נקודות לבנות וחומות, אשר נותנים לה יכולת הסוואה. בכל אצבע ישנן שערות המתחלקות לשעריות משנה. כל אחת ממיליוני השעריות יוצרת אינטראקציה (קשרי ואן דר ואלס) עם משטח קשה, המאפשר למניפנית להיצמד לקירות או לתקרה כנגד כוח המשיכה. מניפות הצמדה אלו, הנראות כמניפות (ומכאן שמה), מאפשרות לה לברוח מעלה בשעת סכנה. אולי זו הסיבה שרוב המניפניות הבוגרות בורחות למעלה לצורך התגוננות או למסתור כגון חריץ בסלע, אך הן לא יסרבו למסתור בשיחים בשעת סכנה. בשעת דחק המניפנית (כמו שממיתיים אחרים) משילה את זנבה, שנותר מפרפר בידי הטורף. לאחר זמן צומח זנב חדש, אם כי מנוון מעט יחסית לזנב המקורי (בתמונה ניתן לראות את ההבדל בין הזנב לשאר הגוף).

נפוצה בגליל, צפון הנגב, יהודה ושומרון, מישור החוף והשפלה, הכרמל והגולן. פעילה בשעות הערב, עד לשעות הלילה המוקדמות. ניזונה מחרקים.

לנקבות החיות עם אותו זכר בטריטוריה משותפת יש לרוב אתר הטלה משותף. המניפנית מטילה כ-2 ביצים, באדמה או בחריצי סלעים, ומדביקה אותן לתקרת הסלע. ביצי המניפנית הן בעלות קליפה רכה וגמישה, המתקשה לאחר ההטלה. כל נקבה חוזרת להטיל באותו מקום עד ארבע פעמים בשנה, וכך מצטברות על התקרה ביצים כדוריות רבות שקוטרן כ-15 מילימטרים.

יכולת מלאכותית דומה (ביומימיקרי) הודגמה עבור בני אדם תוך שימוש בעזרים חיצוניים הבנויים ככפות רגלי המניפנית ומאפשרים לאנשים לטפס על קירות.[דרוש מקור]

הזכר טריטוריאלי, ומכריז על נחלתו בנקישות קצובות המושמעות באמצעות החך.

מינים נוספים בישראל
-------------------

* **מניפנית אילתית** (*Ptyodactylus hasselquistii hasselquistii*) – הגדולה במניפניות בארץ, אורכה כ-18–19 ס"מ, תפוצה בהרי אילת.
* **מניפנית גלילית** (*Ptyodactylus puiseuxi*) – צבעה אפור עד שחרחר ועל גופה כתמים בהירים בגוון אפור עד לבן. פעילה ביום. תפוצה בגליל ובגולן.

גלריה
-----

* מניפנית מצויה בשמורת דאנא בירדןמניפנית מצויה בשמורת דאנא בירדן
* מניפנית מצויה בהר הגלבועמניפנית מצויה בהר הגלבוע
* ביצי מניפנית מחורשת הארבעים בכרמל ביצי מניפנית מחורשת הארבעים בכרמל
* מניפנית שנלכדה בשדרותמניפנית שנלכדה בשדרות

קריאה נוספת
-----------

* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022. מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמודים: 43-45

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מניפנית מצויה** בוויקישיתוף
* מניפנית מצויה, באתר ITIS (באנגלית)
* מניפנית מצויה, באתר NCBI (באנגלית)
* מניפנית מצויה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* מניפנית מצויה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מניפנית מצויה, באתר GBIF (באנגלית)
* לטאות ישראל באתר snakes

הערות שוליים
------------

1. ↑  מניפנית מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
**סופיה היידן בנט** (באנגלית: **Sophia Hayden Bennett**; ‏ 17 באוקטובר 1868 - 3 בפברואר 1953) הייתה האשה הראשונה שעבדה כאדריכלית בארצות הברית. היידן בנט נולדה בצ'ילה לאב מניו אינגלנד ולאם מקומית. בין השנים 1886 ל-1890 למדה באוניברסיטת MIT בבוסטון וסיימה בהצטיינות תואר באדריכלות.

דניאל ברנהם, האדריכל הראשי של התערוכה העולמית של שיקגו (1893) הזמין אותה להתמודד על תכנון "בניין האשה" בתערוכה. תכנונה של היידן, בסגנון הרנסאנס האיטלקי, זכה בתחרות והיא בת 21 בלבד. התכנון התבסס על עבודת התזה שלה עבור מוזאון לאמנות. היא הרוויחה 1,000 דולרים, בעוד מקביליה הגברים שתכננו מבנים לתערוכה הרוויחו פי עשרה. הבניין נהרס בשריפה שפרצה במתחם התערוכה כשנה לאחר שנפתחה לציבור.

היידן נישאה ב-1900 לאמן ויליאם בלקסטון בנט ופרשה מאדריכלות.

לקריאה נוספת
------------

* Sarah Allaback, The first American women architects עמודים 94–96.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופיה היידן בנט** בוויקישיתוף
* פרופיל באתר MIT (באנגלית)
* Sophia Hayden Bennett - Architect (באנגלית)
* סופיה היידן בנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1012676552
* LCCN: nr2002036732
* ULAN: 500006150
* VIAF: 285991726
* WorldCat: lccn-nr2002036732

 |
עמוד השער של דו"ח שטרופ עם חותמות בית הדין הבינלאומי בנירנברג.
**דו"ח שטרופ** הוא מסמך רשמי בן 75 עמודים שנכתב בחודש מאי 1943 בידי יירגן שטרופ, מפקד כוחות הוואפן אס אס אשר חיסלו את גטו ורשה. דו"ח שטרופ מתעד את דיכוי המרד בגטו ורשה ואת שלבי הלחימה בגטו באביב 1943, וכותרתו בגרמנית: "Es gibt keinen jüdischen Wohnbezirk in Warschau mehr" (הרובע היהודי בוורשה איננו עוד).

הדו"ח הוזמן על ידי פרידריך וילהלם קריגר, שכיהן כמפקד האס אס והמשטרה של הממשל הכללי בפולין. בדיווחו מסכם שטרופ את פעילות האס אס בגטו ורשה בסדרה של דיווחים יומיים שנשלחו להימלר וקריגר הממונים עליו. כמו כן מכיל הדו"ח סדרה של כחמישים תמונות שצולמו בגטו על ידי אנשי האס אס.

עותק מדו"ח שטרופ נתפס לאחר המלחמה ושימש כראיה בבית הדין הבינלאומי לפשעי מלחמה בנירנברג. שטרופ עצמו נידון למוות במהלך משפטי דכאו ב-1947, ומאוחר יותר הוצא להורג בפולין.

תצלומים מתוך דו"ח שטרופ
-----------------------

|  |
| --- |
| * 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* ‏הקטע המוסרט המקורי היחידי שניתן ליחס למרד גטו ורשה זכה למעמדו זה בזכות תמונה זו שצולמה באותו המעמד, שבה נראים יהודים הנשלפים מבונקר‏הקטע המוסרט המקורי היחידי שניתן ליחס למרד גטו ורשה זכה למעמדו זה בזכות תמונה זו שצולמה באותו המעמד, שבה נראים יהודים הנשלפים מבונקר
 |

ראו גם
------

* משפטי דכאו
* משפטי נירנברג
* תמונת הילד היהודי מגטו ורשה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דו"ח שטרופ** בוויקישיתוף
* קטעים מתוך דו"ח שטרופ, באתר יד ושם.
* דיווחו של שטרופ מיום ה-27.4.1943, באתר מורשת.
* אוסף שטרופ, באתר יד ושם
* דו"ח שטרופ, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד רביב, ההסרטה היחידה, דבר ראשון, 24.4.2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 6003996
* NLA: 36217705
* VIAF: 178614288
* WorldCat (עם VIAF): 178614288

 |
**קים איגלינסקי** (נולדה ב-28 באוגוסט 1974) היא דוגמנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

איגלינסקי נולדה בישראל וגדלה בקיבוץ נגבה לאם אנגלייה ואב ישראלי.

קריירת הדוגמנות שלה החלה כשהתגלתה על ידי צלם האופנה גבי בהרליה. בהמשך נבחרה לסגנית "הפנים של שנות ה-90".

היא דגמנה תקופה בפריז, והקריירה שלה החלה לשגשג כשעברה לניו יורק.

היא צולמה לגיליונות של ווג במדינות שונות ומארי קלייר (אנ').
היא הופיעה בפרסומים של "גאפ" ו"ליווי'ס", וצעדה בתצוגות אופנה של פראדה וכריסטיאן דיור.

בשנת 2003 היא החלה להוביל את הקמפיין של רנואר.

באותה שנה פורסם כי איגלינסקי ניצבת בראש הדוגמניות הישראלית המרוויחות ובפער ניכר מהאחרות, וכי בשנת 2002 הייתה הכנסתה מעל כ-1.3 מיליון דולר, מחוזים עם חברות אופנה וקוסמטיקה מובילות כגון גאפ, לה פרלה, ליווייס, בלומינגדיילס ועוד.

בשנת 2011 היא החלה לשמש כדוגמנית הבית של המעצבת מאיה נגרי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קים איגלינסקי (באנגלית)
* קים איגלינסקי, ברשת החברתית פייסבוק

* קים איגלינסקי, ברשת החברתית אינסטגרם
* קים איגלינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* כתבה באתר גלובס
* כתבה באתר וואלה! NEWS

הערות שוליים
------------

1. ↑  ענת ביין, ‏שכר הדוגמניות: בצמרת - 100 אלף דולר לשנה זה המינימום, באתר גלובס, 14 באפריל 2003
**הלמאו** (ברומנית: **Halmeu**; בהונגרית: **Halmi**, הלמי; ביידיש: **האַלמין**) היא עיירה בצפון מערב רומניה, ליד הגבול עם הונגריה. מחצית מתושביה רומנים, כשליש הונגרים וכ-3% צוענים.

היסטוריה
--------

האזכור הראשון של הכפר בכתובים הוא משנת 1217. רוב תקופת קיומו השתייך היישוב להונגריה. במאה ה-18 הגיעו לכפר מהגרים יהודים מגליציה. במחצית השנייה של המאה ה-19 השתייך הכפר לאימפריה האוסטרו-הונגרית והכפר נכלל בשטח נפת וינוהרדיב.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית נכלל הכפר ברומניה, בהתאם לחוזה טריאנון. לאחר תכתיב וינה נכלל הכפר בשטח הונגריה. לאחר מלחמת העולם השנייה הועבר הכפר שוב לרומניה, בהתאם לחוזה פריז והורחב, כדי לסייע למהגרים שהגיעו ממרמורש.

יהודי הלמאו
-----------

בין שתי מלחמות העולם היו בהלמאו כ-1,300 יהודים. רובם השתייכו לקהילה האורתודוקסית ודיברו יידיש. בקיץ 1941 גרשו הרומנים לאוקראינה מספר משפחות יהודיות. באוגוסט נרצחו רבים מהמגורשים בקמניץ-פודולסקי. עם הכיבוש הגרמני במרץ 1944 היו בכפר כ-1,100 יהודים. באפריל 1944 הועברו יהודי הכפר לוינוהרדיב (נג'סולוש) ועד יוני 1944 גורשו לאושוויץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הלמאו
* הלמי (Halmi), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "הלמאו", באתר JewishGen (באנגלית)
* יהודה שוורץ, ‏ספר יזכור לקהילת האלמין, בספריית העיר ניו יורק
**מיכאיל וורונין** (ברוסית: **Михаил Яковлевич Воронин**; ‏26 במרץ 1945 - 22 במאי 2004) היה מתעמל סובייטי. אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968), בעל 9 מדליות, מהן 2 זהב ואלוף עולם (דורטמונד 1966).

ביוגרפיה
--------

מיכאיל וורונין נולד במוסקבה. עוד בילדות החל להתאמן במועדון דינמו. בשנת 1964 הוא זכה באליפות ברית המועצות ונכלל בנבחרת שנסעה לאולימפיאדה אך בסופו של דבר לא השתתף בתחרויות.

### אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדורטמונד, גרמניה בשנת 1966 זכה וורונין ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בתחרות קרב רב אישי ובתרגיל טבעות. מדליות כסף, בתרגיל סוס סמוכות ובתרגיל מקבילים.

בשנת 1968 הוא התחתן עם זינאידה וורונינה גם היא אלופה אולימפית בהתעמלות. לזוג נולד ילד אך כעבור שנתיים הם התגרשו.

### אלוף אולימפי, המעוטר ביותר במשחקים עם 7 מדליות

במקסיקו סיטי 1968 היה וורונין כוכב נבחרת ברית המועצות וזכה ב-7 מדליות, 2 זהב, 4 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בתרגיל קפיצות ובתרגיל מתח. בתחרות קרב רב אישי הוא הוביל, אך בתרגיל אחרון עשה טעות וכתוצאה מכך זכה במדליית כסף בתוצאה של 115.85 נק', אחרי סוואו קאטו (115.90 נק') ולפני אקינורי נקיאמה (115.65 נק'), שניהם מיפן.

במינכן 1972, למרות פציעתו זכה וורונין בשתי מדליות כסף, בתחרות הקבוצתית ובתחרות טבעות.

לאחר מינכן 1972 וורונין עזב את התחרויות והיה מאמן במועדון בו הוא התחנך. במשך עשור (1978–1988) הוא היה יושב ראש פדרציה סובייטית להתעמלות. לאחר התפרקות ברית המועצות וורונין נכנס לעסקים אך ללא הצלחה יתרה.

הוא חלה בסרטן ונפטר בשנת 2004 בגיל 59 בלבד.

ראו גם
------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל וורונין** בוויקישיתוף

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאיל וורונין, באתר olympedia.org
* מיכאיל וורונין, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
* מיכאיל וורונין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 12930901X
* VIAF: 315525174
* WorldCat: viaf-315525174

 |
**קורפטיטור** (**Corepetitor**), ובעברית - **פסנתרן חזרות**, הוא נגן פסנתר אשר תפקידו לעבוד עם זמרי אופרה קודם עבודתם עם מנצח האופרה ועם התזמורת. 

לקורפטיטור תפקיד רבגוני ומורכב, ועל כן עליו להיות פסנתרן מיומן למדי. עליו להכיר רפרטואר אופראי ולנגן באופן שוטף  רדוקציה 
לפסנתר של תפקיד התזמורת כולה (אלא שכיום ברוב המקרים זמינות רדוקציות כאלה שנכתבו מראש). נגינת תפקיד של תזמורת שלמה קשה מכיוון שהיא מחייבת נגינת צלילים רבים בו בעת ולרוחב מנעד הפסנתר כולו, בעוד על הפסנתרן להבהיר בעזרת קלידי הפסנתר בלבד את גוני הכלים המשתתפים באותו קטע.

עבודת הקורפטיטור אינה מסתכמת בליווי הזמרים משום שעליו גם לעבוד איתם כיחידים וכאנסמבל, כך שלחזרה עם התזמורת הם יגיעו מוכנים לגמרי. הדבר חוסך שעות עבודה עם תזמורת גדולה, שהן יקרות מאוד.

לרוב הקורפטיטור נחשב לשוליית המנצח הראשי, וזהו תפקיד שבו משמשים מנצחים מתחילים בראשית קריירת הניצוח.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קורפטיטור** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4283458-2

 |
**היינץ סטוי** (בהולנדית: **Heinz Stuy**;‏ נולד ב-6 בפברואר 1945) הוא כדורגלן עבר הולנדי, ששיחק בעמדת השוער. היה שותף בהצלחה של אייאקס בתחילת שנות ה-70.

ביוגרפיה
--------

סטוי התחיל את הקריירה בטטלסטאר ספורטקלאב ומשנת 1963 עמד בשערה ב-156 משחקים בליגה הבכירה. הוא הוחתם על ידי מועדון הפאר ההולנדי אייאקס ב-1967 והיה לשוערה השני אחרי ג'קט בלס, לו תפס את מקומו שלוש שנים אחר כך. הקבוצה באותו זמן הייתה בעידן הזהב שלה וסטוי זכה עימה ב-4 תוארי אליפויות ו-3 גביעי הולנד. ההצלחה הייתה ניכרת בעיקר בזכייה שלוש פעמים רצופות בגביע אירופה לאלופות בתחילת שנות השבעים שהתחילה ב-1971 לצד השחקנים המובילים יוהאן קרויף, יוהאן ניסקנס ופיט קייזר. בכל שלושת משחקי הגמר נגד הקבוצות פנאתינייקוס, אינטר מילאנו ויובנטוס הוא לא ספג שער. סטוי קיבע שיא כששיחק 1,082 דקות בליגה הבכירה מבלי לספוג שער, שיא שמחזיק עד היום. עם זאת, מעולם לא זכה לשחק בנבחרת הולנד משום שמשנת 1974 השוערים ג'אן ואן בוורן, יאן יונגבלוד ופייט שריברס תפסו את מקומו באייאקס. שיא נוסף בו מחזיק, אך לא בהכרח חיובי, הוא שבצוותא לשוער ברנד דורנברגר שזכה בתארים רבים כמוהו (גם כן ב-3 גביעי אירופה רצופים) רק עם באיירן מינכן גם לא זכה לשחק בנבחרת הלאומית.

סטוי סיים את הקריירה בעונת 1977/78 בקבוצה אמסטרדם עם 16 משחקי ליגה בה. לאחר הפרישה מכדורגל ניהל יקב מצליח בדרייהויס אותו מכר ב-2007. בנוסף לכך, בין השנים 1988–1998 היה מאמן שוערים בקבוצה טלסטר.

תארים
-----

אייאקס
* אליפות הולנד (4): 1968, 1970, 1972, 1973
* הגביע ההולנדי (3): 1970, 1971, 1972
* גביע אירופה לאלופות (3): 1970/71, 1971/72, 1972/73
* הסופר קאפ האירופי (2): 1972, 1973
* הגביע הבין-יבשתי: 1972

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינץ סטוי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**שני בקנוב** (נולדה ב-27 בפברואר 2006) היא מתעמלת אומנותית ישראלית. היא זכתה במדליית זהב באליפות אירופה 2022 ובכסף באותה קטגוריה באליפות העולם 2022.

נכון ליוני 2023, בקנוב זכתה (לבד או כחלק מקבוצה) במהלך הקריירה שלה ב-25 מדליות בסך הכל: 8 מדליות זהב, 11 מדליות כסף ו-6 מדליות ארד.

קריירה
------

בקנוב נולדה וגדלה בשכונת נווה דוד שבחיפה. החלה להתאמן בגיל ארבע במועדון מכבי חיפה.

בשנת 2021 בקנוב הייתה חלק מקבוצת הצעירים יחד עם ליזה בנצ'וק, אלונה הלל, אמילי מלכה וסימונה רודניק, שזכתה במדליית ארד באליפות אירופה בווארנה.

בשנת 2022 היא נבחרה להתאמן בנבחרת הלאומית החדשה של ישראל. היא הופיעה לראשונה בגביע העולם באתונה, ושם זכתה במדליית זהב.

ביוני השתתפה באליפות אירופה בתל אביב, שם זכתה הקבוצה וקיבלה מדליית כסף ובמדליית הארד בקטגוריית הקבוצות הבוגרות (ביחד עם חברות הנבחרת אדר פרידמן, עמית חדבת, רומי פריצקי, אופיר שחם, דיאנה סברצוב, דריה אטמנוב ועדי כץ).

בספטמבר 2022 בקנוב השתתפה באליפות העולם בסופיה יחד עם אדר פרידמן, רומי פריצקי, אופיר שחם ודיאנה סברצוב, וזכתה בשתי מדליות כסף. למרות היותה בין הפייבוריטיות למדליה קבוצתית, ישראל לא יכלה להשתתף בתחרות מכיוון שאחת המשתתפות שברה את כף רגלה יום לפני תחילת התחרות. בנובמבר של אותה השנה הבטיחה בקנוב את מקומה באולימפיאדת פריז 2024.

במאי 2023 זכתה הנבחרת במדליית זהב בתרגיל החישוקים, מדליית כסף בקרב-רב ומדליית כסף בתרגיל המשולב כדור וסרט באליפות אירופה בבאקו שבאזרבייג'ן. בכך הבטיחה הנבחרת את ההשתתפות באולימפיאדת פריז (לאחר שבקנוב הבטיחה את השתתפותה האישית). 
בקנוב היא ספורטאית השייכת לאגודת הספורט מכבי חיפה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שני בקנוב** בוויקישיתוף

* שני בקנוב, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "BAKANOV Shani - FIG Athlete Profile". *www.gymnastics.sport*. נבדק ב-2022-09-18.
2. ↑  "European Rhythmic Gymnastics Championships Junior Group All-Around Results" (PDF). נבדק ב-9 ביוני 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "European Rhythmic Gymnastics Championships Junior Group 5 Ribbons Final Results" (PDF). נבדק ב-10 ביוני 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Gymnastics - World Cup Rhythmic Gymnastics - Athens 2022 - Results". *www.the-sports.org*. נבדק ב-2022-09-18.
5. ↑  "Fédération Internationale de Gymnastique". *www.gymnastics.sport*.
6. ↑  "39th FIG RHYTHMIC GYMNASTICS WORLD CHAMPIONSHIPS". *gym.longinestiming.com*.
7. ↑  Michaelis, Lee (14 בספטמבר 2022). "European champion Darya Atamanov withdrew from the Rhythmic Gymnastics World Championships due to injury". `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  ליאור פרי, התקווה האולימפית של חיפה: המתעמלת שני בקנוב רוצה לחזור מפריז עם מדליה, באתר mynet‏ חיפה, 13 בנובמבר 2022
9. ↑  יניב טוכמן‏, הנבחרת בהתעמלות אומנותית חזרה ארצה: "שוב הוכחנו את כוחה של ישראל", באתר וואלה!‏, 23 במאי 2023
10. ↑  היסטוריה: ישראל זכתה בכסף באליפות העולם, באתר ערוץ הספורט, 16 בספטמבר 2022
ויליאם טרנר, "שריפת בתי הפרלמנט", 1834, שמן על קנבס, מוזיאון קליבלנד לאמנות
**אימפסטו** (**Impasto**) הוא מושג מתחום הציור שמתאר טכניקה של שימוש בצבע סמיך בשכבות עבות, כך שנוצרת איכות חומרית לצבע באמצעות מכחול או סכין ציור, אשר עקבותיהם ניכרים בצבע. טכניקה זו מתאימה לציורי שמן ולסוגים מסוימים של אקריליק.

אחד האמנים הראשונים שהשתמש באימפסטו בציוריו הוא הצייר ההולנדי רמברנדט. בציוריו מופיעים אזורים רוויי צבע שאינו נספג ויוצר איכות ומרקמים כמו בתבליט שטוח. בציוריו מופיע האימפסטו במקום שבו אמור להופיע ה'אור' המצויר.

באמנות המודרנית משמש האימפסטו גם כסמן של רגשות ותחושות של הצייר. ציירים אימפרסיוניסטים ואקספרסיוניסטים השתמשו בהנחת צבעים חופשית יותר ובאימפסטו כדי ליצור עניין בקומפוזיציה. דוגמה לכך ניתן למצוא בציוריו של הצייר וינסנט ואן גוך אשר משיכות המכחול העזות בציוריו הן בעלות איכות פיסולית. אצל הצופה נתפשת איכות זו כבעלת ממד רגשי. בקרב אמני הפעולה מהווה האימפסטו חלק בלתי נפרד מטכניקת הציור, בכך שהוא מדגיש לצופים ביצירה את תהליך הכנתה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אימפסטו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אימפסטו** |

* אימפסטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**בקי פוזדנר** (נולדה ב-25 בפברואר 2004) היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל בשחייה (2018) במשחה ל-200 מטר חופשי ואלופת ישראל (2019) במשחה ל-5 ק"מ בבריכה.

ביוגרפיה
--------

פוזדנר נולדה וגדלה בחולון, בתם של אלכסנדרה ודימה. אחותה התאומה ואלרי, אף היא שחיינית עבר מצטיינת. היא מתאמנת בהפועל בת ים בהדרכתם של מאיר לויה ושרון אזובל. היא מחזיקה במספר שיאי ישראל לגילאים השונים.

### 2017

בתחרות משחה קומן (גביע הים התיכון) שהתקיימה בגזירה שבמלטה בסוף יוני 2017 זכתה פוזדנר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:06.58 דקות ומדליות ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:24.34 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:49.76 דקות.

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף דצמבר 2017 זכתה פוזדנר במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראל לגילאי 13 בתוצאה של 2:03.01 דקות, אחרי מיקה רבינוביץ' מהפועל דולפין נתניה (2:02.41 דקות) ולפני אווה פביאן מהפועל בית שמש (2:03.08 דקות). מקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 13 - 15 של 8:44.53 דקות ובמשחה ל-400 מטר בשיא ישראל חדש לגילאי 13 ו-14 של 4:16.61 דקות. נוסף לכך, היא קבעה בגמר ב' במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 57.98 שניות, התוצאה החמישית באליפות.

בקי פוזדנר, מצטיינת גיל 14 וינגייט
### 2018

בתחרות "גביע האיגוד" שנערכה בסוף אפריל 2018 קבעה פוזדנר במשחה ל-800 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 14 בתוצאה של 8:57.00 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 14 ו-15 של 17:08.77 דקות. נוסף לכך, היא קבעה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא אישי חדש של 4:21.54 דקות. בתחרות משחה קומן (גביע הים התיכון) שהתקיימה באמצע יוני בלימסול, קפריסין היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:22.59 דקות ומדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:06.96 דקות.

#### אלופת ישראל

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת יולי היא סיימה במקום 14 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:03.20 דקות, במקום 16 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:33.65 דקות ובמקום 35 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:29.17 דקות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא גילאי 14 חדש של 2:05.11 דקות, לפני מרטינה מרקס מהפועל ירושלים (2:05.78 דקות) ועדן פסקרה ממכבי פארק מים רעות (2:06.36 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:00.94 דקות, אחרי גלי זילברברג ממכבי פארק מים רעות (8:54.72 דקות) ולפני עדן גירלואנצה ממכבי קריית אונו (9:10.00 דקות).

### 2019

בתחרות גביע האיגוד שנערכה במכון וינגייט, ב-3 באפריל 2019 קבעה פוזדנר במשחה ל-400 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 15–17 של 4:19.67 דקות.

חיים אישיים
-----------

פוזדנר השתתפה בתוכנית סליחה על השאלה לילדים בפרק "ספורטאים מצטיינים".

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בקי פוזדנר** בוויקישיתוף
* בקי פוזדנר באתר *Swimrankings* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחרות קומן הוא תחרות לנערים עד גיל 16 ולנערות עד גיל 14 של כל מדינות אגן הים התיכון.
**One After 909** (בעברית: **אחד אחרי 909**, בהקלטות מוקדמות: "The One After 909") הוא שיר של הביטלס מהאלבום Let It Be שיצא בשנת 1970. השיר נכתב על ידי ג'ון לנון, עם מעט עזרה מפול מקרטני. ייתכן והשיר נכתב כבר בשנת 1957, והוא נחשב לאחת היצירות הראשונות של לנון-מקרטני. גרסת השיר שהופיעה באלבום היא הקלטה מהופעת הביטלס על הגג.

רקע כללי
--------

### מקור השם

בריאיון לעיתון משנת 1980, הסביר לנון על מקור השם לשיר: "זה היה משהו שכתבתי כשהייתי בערך בן 17. גרתי בדרך ניוקאסל, 9, נולדתי ב-9 באוקטובר, זה מספר שעוקב אחריי. למרות שמבחינה נומרולוגית, כנראה שאני מספר שש או שלוש או משהו, אבל הכל זה חלק מתשע".

מקרטני אמר גם הוא על השיר: "זה לא שיר נהדר, אבל הוא אהוב עליי מאוד, מכיוון שיש בו זיכרונות נהדרים עבורי מג'ון".

### גרסאות שונות

ב-5 במרץ 1963 הקליטה הלהקה גרסה של השיר בחמישה טייקים, יחד עם הקלטת הסינגלים "From Me to You", והבי סייד שלו "Thank You Girl". מכיוון שהם לא היו מרוצים מהתוצאה, הגרסה לא פורסמה באותה תקופה, והשיר נגנז לשש שנים. לבסוף השיר הוקלט מחדש עבור פרויקט Get Back, ויצא יחד עם האלבום Let It Be. מאוחר יותר, עיבדה הלהקה את ההקלטות הגנוזות של השיר, והוסיפה אותה לאלבום Anthology 1 שיצא בשנת 1995.

גרסה מחודשת של הופעת הגג מ-1969, יצאה באלבום "Let It Be... Naked" בשנת 2003.

### גרסאות כיסוי לשיר

לשיר יצאו גרסאות כיסוי על ידי מספר אמנים ביניהם: ריקי נלסון, וילי נלסון והלן רדי. אחת הגרסאות לשיר, בוצעה על ידי ג׳יימס אפולו, לרגל 40 שנה לאלבום Let It Be, בשנת 2010. לשיר יצאה אף גרסת ילדים, על ידי כוכב הילדים האמריקאי כריס באלו, בשנת 2015.

משתתפים
-------

#### גרסת *Let It Be, ו-Let It Be... Naked*

* ג'ון לנון - שירה, קצב
* פול מקרטני - גיטרה בס, קולות
* ג'ורג' האריסון - גיטרה
* רינגו סטאר - תופים
* בילי פרסטון - אורגן חשמלי

#### גרסת Anthology 1

* ג'ון לנון - שירה, קצב, מפוחית
* פול מקרטני - גיטרה בס, קולות
* ג'ורג' האריסון - גיטרה
* רינגו סטאר - תופים

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "One After 909" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  John Lennon, **All we are saying**, St. Martin's Griffin, 2000
2. ↑  Beatles Songwriting & Recording Database: Let It Be, www.beatlesinterviews.org
3. ↑  Barry Miles, **Paul McCartney**, H. Holt, 1998

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: fcb17a36-1803-3017-a328-d714cf50b0fa

 |
**Dig It** הוא שיר של הביטלס מהאלבום Let It Be שיצא בשנת 1970. השיר נזקף לזכות לנון / מקרטני / האריסון / סטארקי והיה אחד השירים הבודדים שנזקפו לזכות כל ארבעת חברי הלהקה.

רקע כללי
--------

### אלבום

השיר, יחד עם יצירה עממית בשם "Maggie Mae" הופיעו באלבום Let It Be, אך לא נכלל באוסף Let It Be... Naked.

### הקלטת השיר

מספר גרסאות הוקלטו במהלך הסשנים של Get Back / Let It Be, ב־24, 26, 27, 28 וב־29 בינואר 1969 באולפני אפל. הגרסה בת 51 שניות באלבום היא תמצית מהגרסה של ה-26 בינואר,   שהייתה ג'אם של 15 דקות, שהחלה ב-"Like a Rolling Stone". קטע מהסשן, שאורכו 4 דקות ו-30 שניות, מופיע בסרט התיעודי Let It Be. המשתתפים שם הם ג'ון לנון על שירה ובס 6 מיתרים, ג'ורג' הריסון בגיטרה, פול מקרטני בפסנתר, רינגו סטאר על תופים, ג'ורג' מרטין במראקס ובילי פרסטון על אורגן; כמו גם בתה בת השש של לינדה איסטמן, הת'ר, שלא הופיעה בגרסה שהופצה. לימים איסטמן נישאה לחבר הלהקה פול מקרטני. לאחר מותה של לינדה, פול אימץ את הת'ר.

בחלק הראשון לנון שר את הליריקה העיקרית עם קריאות של הריסון, בעוד הת'ר מוסיפה ווקאליות חסרת מילים. בהמשך מצטרף מקרטני ומגבה את לנון בשירת בריטון ווריאציה: "dig it up, dig it up, dig it up". בהמשך לנון חוזר ל על "Like a Rolling Stone" ונכנס לקטע המאזכר גופים ואישים מפורסמים: FBI ,CIA, BBC ,BB King, דוריס דיי ומאט באזבי.  

הקטע באלבום Let It Be דוהה באלבום השני של לנון "כמו אבן מתגלגלת" ומסתיים בכך שלנון מדבר בפלסט : "זה היה '?Can You Dig It'" מאת ג'ורג'י ווד, ועכשיו נרצה לעשות את "Hark, the Angels Come" (ג'ורג'י ווד היה ילד פלא שהופיע במיוזיק הול). המשפט השני נחתך בסרט Let It Be. למעשה הקריאות באו מהגרסה הראשונה, שהוקלטה ב-24 בינואר והייתה שונה משמעותית. ניתן לשמוע קטע מגרסה זו, שנקרא "?Can You Dig It", בדיסק הבונוס "Fly on the Wall" לאלבום "Let It Be... Naked".

משתתפים
-------

* ג'ון לנון - שירה עיקרית, גיטרת בס
* פול מקרטני - פסנתר, שירה
* ג'ורג' האריסון - גיטרה (פנדר טלקסטר), קולות
* רינגו סטאר - תופים
* בילי פרסטון - אורגן האמונד
* ג'ורג' מרטין - מאראקס
* הת'ר מקרטני - קולות

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Dig It" באתר מיוזיק בריינז

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: ba8f396a-cc0b-3136-b6e1-17e379d884da

 |


1. 1 2  Sulpy & Schweighardt 1997, pp. 313–316.
2. ↑  Sulpy & Schweighardt 1997, p. 296.
3. ↑  Unterberger 2006, p. 258.
4. ↑  Sulpy & Schweighardt 1997, p. 285.
5. 1 2 3 4  Sulpy & Schweighardt 1997, p. 276.
6. 1 2 3  Sulpy & Schweighardt 1997, pp. 249–250.
7. ↑  Unterberger 2006, pp. 256–257.
8. ↑  The Beatles Bible 2009.
9. ↑  Beatle Brunch 2009.
**פאל הנינג יונסון** (באיטלקית: **Pål Henning Jonson** נולד ב-30 במאי 1972) הוא פוליטיקאי שוודי ממפלגת המתונים המשמש כשר ההגנה של שוודיה מאז 18 באוקטובר 2022.

ביוגרפיה
--------

יונסון נולד ב-30 במאי 1972 להורים חקלאים בארוויקה. ב-1991 הוא סיים תואר ראשון בפוליטיקה בינלאומית באוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-1999 סיים תואר שני בקולג' אירופה. ב-2005 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בקינגס קולג' לונדון. לאחר מכן עבד כאנליטיקאי במכון המחקר הביטחוני השוודי. במקביל הצטרף למפלגת המתונים. ב-2006 הוא החל לעבוד כיועץ במשרד ההגנה. במקביל נבחר כסגן ראש עיריית ארוויקה. בשנת 2009, הוא היה חוקר אורח במכללת נאט"ו להגנה (NDC). בין 2013–2015 הוא שימש כמזכיר Allmänna Försvarsföreningen (AFF), ארגון ללא מטרת רווח המקדם מדיניות הגנה וביטחון. ב-2016 נבחר לריקסדאג מטעם מחוז וורמלנד. ב-18 באוקטובר 2022 מונה לשר ההגנה בידי ראש הממשלה אולף קריסטרסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאל יונסון** בוויקישיתוף
* פאל יונסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 1297150203813703250006
* WorldCat: viaf-1297150203813703250006

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**מנורה** הוא עיתון שבועי תלת-שפתי (עברית, רוסית ובוכרית) שהחל להופיע בשנת 1999 על ידי קונגרס יהודי בוכרה העולמי ומופץ לעשרות אלפי בני הקהילה הבוכרית בישראל ובעולם.

בעיתון מאמרים וסקירות על חיי הקהילה של יהודי בוכרה בישראל ובעולם בעבר ובהווה, ודמויות מנוף הקהילה בעבר ובהווה, ובמיוחד בנושאים העוסקים בקידומם הרוחני, החינוכי, כלכלי והתרבותי של העולים מאסיה התיכונה, ומדור לנושאים אקטואליים וחדשות. העיתון צבעוני ומשולבות בו תמונות רבות.

העיתון מבליט במיוחד את הפעילות הקהילתית של ארגון קונגרס יהודי בוכרה העולמי, העומד בנשיאותו של איש העסקים לב לבייב, לצד עשרות אנשי עסקים מהקהילה התורמים לפעילות ומכהנים כחברים בנשיאות הקונגרס.

הוא מופץ בעיקר בריכוזי הקהילה בישראל ובעולם (רוסיה, אוסטריה, ארצות הברית, גרמניה ואוזבקיסטן).

העיתון זמין גם במהדורה דיגיטלית הזמינה בעמוד הפייסבוק של העיתון.

עיתונים נוספים לקהילה
---------------------

לעיתון שלושה מתחרים, אחד היוצא לאור בישראל בשיתוף פעולה עם ארגון "ברית יוצאי בוכרה" בשם "בוכרסקייה גזטה" (ובשמו העברי "העיתון הבוכרי") בעברית ורוסית, השני "ביטאון מורשת" שע"י מורשת יהדות בוכרה העולמי והשלישי "בוכריין טיימס" היוצא לאור בניו יורק בשפה הרוסית בלבד. בניגוד למנורה היוצא לאור מדי שבוע, שלוש האחרים מופיעים אחת לחודש.

קישורים חיצוניים
----------------

* לבייב: 99 אחוז מהפרסומים עלי אינם נכונים, באתר כיכר השבת

| דגל ישראלדגל ישראל שבועונים בישראל |
| --- |
| אקטואליה | מעריב סופהשבוע • זו הדרך • בראשית |
| בידור ופנאי | לאשה |
| המגזר החרדי | משפחה • בקהילה • שעה טובה • יום ליום • הדרך • העדה • כפר חב"ד • בית משיח • המחנה החרדי • החומה |
| התנועה הקיבוצית | הזמן הירוק • ידיעות הקיבוץ |
| המגזר הדתי-לאומי | בשבע • מקור ראשון (מוצש) |
| ילדים ונוער | מעריב לנוער • מעריב לילדים • אותיות וילדים • זרקור |
| רשתות מקומונים | רשת שוקן • ידיעות תקשורת • קו עיתונות (דתי-חרדי) • השקמה |
| מקומונים | העיר • כל העיר (ירושלים ומודיעין) • Time Out תל אביב • כלבו – חיפה והצפון • ערב ערב באילת • השבוע באשדוד • צומת השרון • מלאבס – פתח תקווה |
| בערבית | כל אל-ערב • א-סנארה • אלמיתאק • אח'באר א-נקב • פנורמה • חדית' א-נאס |
| בשפות אחרות | נובוסטי נדלי (רוסית) • אוי קלט (הונגרית) |
| שבועונים מהעבר | הארץ שלנו • דבר השבוע • דבר לילדים • העולם הזה • הפועל הצעיר • להיטון • כולנו • משמר לילדים • עיתון מיוחד • פנים אל פנים • קונטרס • רימון • שישי • עולמו של דיסני • רייטינג • ראש אחד • במחנה • פנאי פלוס |
**סְנֵגוּרוֹצְ'קָה** ( **Снегурочка** בתרגום חופשי מרוסית: - **נערת השלג**) היא דמות באגדות הרוסיות. הדמות מופיעה בפולקלור סלאבי באגדה שמסתיימת במותה הטראגי. כיום הדמות מקושרת לחג הנובי גוד ומשמשת כעוזרת של דד מורוז.

סנגורוצ'קה בפולקלור סלאבי
-------------------------

לפי האגדה אחת, סנגורוצ'קה נקשרת לרועת צאן בשם "לֶל", אך ליבה אינו מסוגל לדעת מהי אהבה. אמה מרחמת עליה ומעניקה לה את יכולת האהבה, אך ברגע שהיא מתאהבת, ליבה של נערת השלג מתחמם וכל גופה נמס. 

בגרסאות רבות סנגורוצ'קה היא אשת שלג הקמה לתחייה. הוריה הם אנשים זקנים ללא ילדים. במרבית הגרסות סנגורוצ'קה מתה מכך שהיא נמסה. בגרסאות שונות היא נמסה מבואו של האביב או בעקבות מנהג של קפיצה מעל מדורה (מנהג סלאבי בסוף החורף).

התיעוד הכתוב הראשון לסנגורוצ'קה הוא סיפורו של הסופר הרוסי אלכסנדר אפנסייב (רוסית: Александр Афанасьев ) מ-1869. בסיווג ארנה-תומפסון סיפורה של סנגורוצ'קה קיבל את המספר 703\*.

מחזה של אוסטרובסקי
------------------

 ערך מורחב – **נערת השלג**  

גרסת הסיפור עברה עיבוד למחזה על ידי אלכסנדר אוסטרובסקי, בליווי מוזיקה מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי. מחזה זה עובד על ידי רימסקי קורסקוב לאופרה "נערת השלג".

בשנת 1878 יצרו המלחין לודוויג מינקוס והכוריאוגרף מריוס פטיפה גרסה בימתית לסנגורוצ'קה בשם "בת השלג".

נכדתו של דד מורוז
-----------------

גבר ואישה לבושים כדד מורוז וסנגורוצ'קה, חלק ממנהג מודרני. בלארוס
סנגורוצ'קה המודרנית מתוארת כנכדתו ובת לווייתו של דד מורוז ומתקשרת לנובי גוד. היא לבושה במעיל כחול בדרך כלל וסיפור הרקע שלה אינו כולל מוות טראגי. קיים מנהג בו בנובי גוד אישה הלבושה כסנגורוצ'קה תתלווה לגבר הלבוש כדד מורוז במחלוקת מתנות לילדים. הדמות פופולרית מאוד בחבר המדינות מאז שנות ה-30 של המאה ה-20.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנגורוצ'קה** בוויקישיתוף
* מקור הסיפור וגילגוליו

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Snow Maiden
מחוז **קיאנקוונצי** (באנגלית, בסוואהילי: **Kyankwanzi**) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קיאנקוונצי.

מיקום
-----

המחוז גובל במחוזות הוימה ומאסינדי מצפון, במחוז נאקאסאקה ממזרח, במחוז קיבוגה מדרום מזרח ובמחוזות מובנדה וקיבאלה מדרום מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא קיאנקוונצי.

רקע כללי
--------

במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז קיבוגה. ב-1 ביולי 2010, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. עוד לפני כן היה המחוז נפת הגבול הצפון-מזרחי של ממלכת בוגנדה.

בתחילה, שירותי הנהלת המחוז סופקו לתושבים מעיר הבירה של מחוז קיבוגה, אך בשל המרחק, עברה מועצת המחוז לשבת במרדי הנהלת מחוז מובנדה הסמוך, ולבסוף עברה לשבת בעיר הבירה של המחוז. סיבה נוספת להקמת המחוז הייתה המרחק הרב אותו נדרשו התושבים לעבור כדי לקבל שירותים מהנהלת המחוז שישבה בעיר קיבוגה.

בתקופת מלחמת האזרחים האוגנדית, הפך המחוז לבסיס עבור כוחות תנועת ההתנגדות הלאומית (NRM), והיה מוקד השליטה החזק שלהם במדינה עד שניצחו במלחמה. כיום יושב בעיר הבירה של המחוז המכון למנהיגות לאומית, שמספק הדרכה לכוחות הצבאיים ולמשרתי הציבור של אוגנדה.

כלכלה
-----

בבדיקה ממשלתית שנערכה בשנת 2009, נמצא המחוז, שבאותה התקופה היה מוגדר כנפה במחוז קיבוגה, בתחתית רשימת העושר באזור המרכזי של המדינה, כאשר 40% מהאוכלוסייה מתפרנסים בפחות מדולר ליום.

ענפי הכלכלה המרכזיים במחוז הם גידול מקנה, חקלאות וחטיבת עצים לייצור פחם.

ענף החקלאות במחוז משמש הן לייצוא והן לשימוש פרטי. הגידולים החקלאיים הנפוצים הם: תירס, שעועית, אורז, אננס, טבק, בננה, תפוח אדמה, קסאווה, דוחן ודורה.

אוכלוסייה
---------

קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.6% בשנה. כ-80% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.

| שנה | אומדן אוכלוסייה |
| --- | --- |
| 1991 | 250,500 |
| 2002 | 329,900 |
| 2014 | 422,800 |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קיאנקוונצי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Government names 14 new districts, web.archive.org, ‏29 באוקטובר 2013 (באנגלית)
2. ↑  Anthony Bugembe and Francis Kagolo, New study names poorest Ugandans, www.newvision.co.ug, ‏3 בפברואר 2009 (באנגלית)
3. ↑  Buikwe (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:נק"ל   
פרמטרים ריקים [ שנות שירות ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**כרמל** (באנגלית: **IWI Carmel**) הוא רובה סער ישראלי תוצרת תעשיות נשק לישראל. הרובה הוא בתצורה סטנדרטית (בדומה לגליל ACE שמשווק מחוץ לישראל, ובניגוד לתבור לסוגיו שהוא בתצורת בולפאפ) ולטענת היצרנים, הרובה מתאים "לפעולות של יחידות לחימה קטנות במגוון סביבות ועבור סבבי לחימה ארוכים".

הנשק הוצג לראשונה בתערוכת הנשק "LAAD Defence & Security 2019" שהתקיימה באפריל 2019 בריו דה ז'ניירו שבברזיל, ובין התכונות שהוצגו באותה עת היו:

* גוף המורכב משילוב של פולימרים חזקים ומאלומיניום, שלטענת היצרנים מדובר ב"אלומיניום תעופתי" (אלומיניום שעומד בסטנדרטים הגבוהים של תעשיית התעופה).
* אפשרות להתאמת הנשק גם ליורה ימני וגם ליורה שמאלי.
* אפשרות להחלפת קנה בקלות יחסית (בדומה לאפשרות שקיימת ברובים כמו שטייר AUG).
* אפשרות להרכבת מסילות פיקטיני נוספות על הנשק לצד המסילה העליונה הקיימת.

קת הנשק ניתנת לכוונון, דבר שמעניק אפשרות להאריך או לקצר את אורך הנשק בהתאם למצב. כמו כן אפשר לקפל אותה, או להסיר אותה כדי לקצר עוד יותר את אורך הנשק. על המסילה העליונה ניתן להתקין מגוון של כוונות ואמצעי עזר, וניתן גם להתאים לרובה מטול רימונים 40 מ"מ סטנדרטי.

הרובה נכנס באותה השנה לתקופת ניסויים בחלק מיחידות השדה של צה"ל. בתום תקופת הניסיון, באוקטובר 2019 הוכרז כי הכרמל ייכנס כפיילוט רחב יותר למספר יחידות מצומצם וביניהם חלק מיחידות חטיבת הקומנדו ויחידות מודיעין מטרות (יחמ"מ) באימונים ובמילואים. עם זאת לא ידוע האם הרובה אכן מיועד להיכנס כרובה שירות כללי ביחידות השדה בצה"ל או שהוא מיועד לשיווק חיצוני (בדומה לגליל AR), שכן נשק אחר של IWI, המיקרו-תבור דור ג' (תבור X-95 פלאט-טופ), החל להיכנס כבר בשנה החולפת לחטיבות החי"ר.

קישורים חיצוניים
----------------

* כרמל, באתר של תעשיות נשק לישראל (IWI)
* מידע על רובה הכרמל מאתר Modern Firearms ‏(world.guns.ru לשעבר)
* חשיפת הרובה באתר Israel Defense
* דיון על הרובה בפורום "צבא וביטחון" באתר פרש

הערות שוליים
------------

1. ↑  ה'כרמל': הכירו את רובה הסער החדש מתוצרת ישראלית, באתר עכשיו 14, 22 באפריל 2019
2. ↑  IWI’s CARMEL Assault Rifle/Carbine Shown at LAAD 2019 Exhibition
3. ↑  תגובה לפוסט על הנשק באתר "פרש"
**אסקווין** או **ארקווין** (באנגלית: **Æscwine**, או **Erkenwine** או **Erchenwine**; סביבות 494 - סביבות 587) היה מלכה הראשון של ממלכת אסקס, ומייסד הממלכה.

חייו
----

אסקווין ייסד את הממלכה בשנת 527. עדויות היסטוריות מועטות מתארות את מלכותו. העדות הקדומה ביותר היא רשימה גנאלוגית מהמאה התשיעית המזכירה את שמו, ומציינת כי הוא אביו של המלך סלדה (אשר ירש אותו במותו), ובנו של אופה (Offa), שהיה בנו של בדקה (Bedca), שהיה בנו של סיגפוגל (Sigefugl), שהיה בנו של סוואפה (Swæppa), שהיה בנו של אנטסקג (Antsecg), שהיה בנו של גסקג (Gesecg), שהיה בנו של סיקסנט - האב האגדתי הקדום של כל הסקסונים.

מסמכים היסטוריים שנכתבו במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13 מתארים את מלכותו ובהם הנרי מהאנטינגדון בספרו "*Historia Anglorum*", וכן רוג'ר מוונדובר בספרו "*Flores Historiarum* "ומתיו פאריס בספרו "*Chronica Majora*". בספרים אלה מופיע לעיתים התעתיק אאורקנווין (Eorcenwine) או ארקנווין (*Erkenwine*). ככל הנראה מסמכים אלה התבססו על מסמכים שקדמו לכיבוש אנגליה על ידי ויליאם הכובש בשנת 1066.

במותו של אסקווין ירש אותו בנו, סלדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים באתר ה-BBC
* ממלכת אסקס באתר worldtimelines

| מלכי אסקס |
| --- |
| **מלכי ממלכות ההפטרכיה:** מרסיה • נורת'מבריה • וסקס • מזרח אנגליה • קנט • סאסקס • אסקס |
| 

|  |
| --- |
| אסקווין • סלדה • סאברט • סיקסרד(א) • סאוורד(א) • סיגברט • סיגברט • סוויתהלם • סיגהרה(א) • סאבי(א) • סיגהרד(א) • סוואפרד(א) • אופה • סאלרד(א) • סוואפברט(א) • סווית'רד • סיגריק • סיגרד
**(א)** מלך לצד מלך אחר |

 |
| **שושלות ממלכות ההפטרכיה:** איקלינגאס • דיירה • ברניקיה • סרדיקינגאס • ואפינגאס • קנט • סאסקס • אסקס |
**אָאוּפְבָּאוּ** (בגרמנית: **Aufbau**, מילולית: בנייה או הקמה) הוא עיתון יהודי בשפה הגרמנית, שראה אור לראשונה ב-1934 בניו יורק כעיתונם של אינטלקטואלים יהודים-גרמנים גולים, וכתבו בו אנשי רוח בולטים רבים. עד ל-2004 המשיך להתפרסם בניו יורק, ומאז פברואר 2005 הוא מתפרסם בציריך תחת השם "אאופבאו – הירחון היהודי".

גיליונו הראשון של אאופבאו, 1 בדצמבר 1934

תולדות העיתון
-------------

ב-1 בדצמבר 1934 התפרסם אאופבאו לראשונה ללא תשלום כביטאונו של "המועדון היהודי גרמני", ומאוחר יותר של "מועדון העולם החדש", שניהם מועדונים של אינטלקטואלים יהודים גרמנים. במהרה הפך למקור החשוב ביותר למידע לפליטים דוברי גרמנית בארצות הברית, יהודים ולא יהודים כאחד, ושימש למהגרים מגרמניה ומאוסטריה במה להחלפת דעות ופלטפורמה תרבותית. במיוחד בתקופת הרייך השלישי הפך לכלי התקשורת העיקרי ליהודים שנמלטו מגרמניה לארצות הברית. הכוונה בשמו (לעיתים הופיע גם עם שם באנגלית, *Reconstruction*) הייתה לבנייתם מחדש של החיים היהודים-גרמנים בארצות הברית, בדומה לסיסמה הציונית "לבנות ולהיבנות".

עם חברי הדירקטוריון של העיתון נמנו בתקופות שונות אלברט איינשטיין, תומאס מאן ושטפן צווייג. במשך שנים ארוכות, מאז 1939, שימש מנפרד גיאורגה (נפטר ב-1965) העורך הראשי, שהתעקש על הופעת העיתון כשבועון.

עם האישים המפורסמים שכתבו בעיתון נמנים חנה ארנדט, מקס ברוד, מרטין בובר, אוסקר מריה גרף, לודוויג מרקוזה, הרטה פאולי, אלפרד פולגר, קורט ריס, גרשם שלום וקרל צוקמאייר.

כיום חבר העיתון בארגון הבינלאומי למדיה יהודית ולמדיה לפליטים "International Media Help".

ביוני 2004 העלתה הספרייה הלאומית הגרמנית עותקים דיגיטליים של כל גיליונות העיתון מהשנים 1934 עד 1950 לרשת האינטרנט, אך מסיבות של זכויות יוצרים העותקים הוסרו.

מכון ליאו בק סיפק דיגיטציה של גיליונות העיתון מראשיתו ב-1934 ועד 2004, והם זמינים בארכיון האינטרנט.

מאז ינואר 2005 התפרסם "אאופבאו" בציריך על ידי המוציא לאור Jüdische Medien AG, המפרסם גם את כתב העת "תכלס". כמקודם, ממשיך העיתון לייצג ערכים פלורליסטיים, הומניסטיים ואוניברסליים. ב-2009 התחלפה הבעלות על העיתון והוא מתפרסם על ידי המוציא לאור Serenada.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאופבאו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אאופבאו
* אאופבאו: הגיליונות הסרוקים משנים 1934–2004, בארכיון האינטרנט

* Andreas Mink, "Aufbau" – Reconstruction as a Mission (אורכב 22.10.2016 בארכיון Wayback Machine), LBI News No. 93, November 6, 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארכיון דיגיטלי של השנים 1934–1950, באתר הספרייה הלאומית הגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4128449-5
* NKC: unn20191057557

 |