recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מצבת החניך יונתן בן-שמעון בבית הקברות שייח' באדר. מצבות ההרוגים באסון עוצבו בתבנית אחידה
**אסון המוקש בחוות הלימוד** בירושלים התרחש ב-13 במרץ 1950. נערים חניכי החווה הביאו אליה מוקש שמצאו, והוא התפוצץ וגרם למותם של שבעה נערים בגילאי 16 עד 18.

האסון
-----

המוסד החינוכי "חוות הלימוד" מצא עצמו לאחר מלחמת העצמאות בשטח מפורז בדרום מזרח ירושלים, כ-500 מטר מקו הגבול. לאחר המלחמה למדו בחווה עשרות חניכים, רובם עולים מטורקיה.

ביום האסון יצאו כמה מחניכי החווה, לאחר תום לימודיהם, לקטוף כלניות בשטח שבין החווה והגבול. הם מצאו חפץ מתכתי שסברו שהוא נראה כפרימוס ונטלו אותו עמם בחזרה לחווה. הנערים הכניסו את החפץ למטבח החווה. אחת מעובדות המטבח חשדה בחפץ והזעיקה למקום מדריך של החווה, שהיה קצין לשעבר בצה"ל.

המדריך הרחיק את המוקש לשטח הפתוח, כמאה מטר מחדר האוכל של החווה. שם ירה לעברו ארבע יריות מאקדח שהיה ברשותו במטרה לפוצצו, אך המוקש לא התפוצץ. המדריך החל ללכת חזרה לחווה, ואז הרים אחד מהנערים שנמצאו במקום את המוקש והשליך אותו אל סלעים בשטח. כתוצאה מכך התפוצץ המוקש.

עקב ההתפוצצות והרסיסים שהמטירה נפגעו המדריך ועמו 17 מהנערים שנמצאו בקרבת המוקש. שניים מהנערים נהרגו במקום. רוב הפצועים נפצעו פצעים קשים.

האסון אירע בשעה 17:30. קול ההתפוצצות נשמע למרחוק וענן עשן היתמר מעל מקום האסון. במקום נראה מחזה קשה וקמה מהומה.

משקיפי האו"ם מארמון הנציב הסמוך נזעקו למקום והחלו להעביר במכוניותיהם את הנפגעים לבתי החולים הדסה ושערי צדק במרכז העיר. פצועים אחרים הועברו לשם באמבולנסים של מגן דוד אדום.

לאחר האסון באו לחווה השרים גולדה מאיר ודוד רמז וכן חברי הכנסת בבה אידלסון ויצחק בן-צבי, שאשתו רחל ינאית בן-צבי הייתה מנהלת החווה.

הטרגדיה שאירעה הסלימה לאחר ששלושה מהפצועים מתו מפצעיהם ביום האסון ועוד שניים מתו בימים הבאים. הנערים שנהרגו הובאו לקבורה בבית הקברות בשיח באדר בירושלים. אנדרטה הוקמה לזכרם, והם הוכרו לימים כחללי פעולת איבה.

חקירת האסון
-----------

משקיפי האו"ם החלו לחקור ראשונים את האסון. לאחריהם חקרה אותו משטרת ישראל באמצעות ועדת בדיקה שהוקמה ובה שלושה קצינים. מסקנות הוועדה הוגשו לכנסת ב-20 במרץ. הוועדה מצאה כי המוקש היה מדגם ששימש את צה"ל ומשקלו היה חמישה קילוגרם. היא קבעה שהחניכים שהביאו את המוקש אל החווה נהגו בחוסר זהירות, שכן הוזהרו מפני הימצאות מוקשים בשטח. כמו כן קבעה כי המדריך שטיפל במוקש התרשל כאשר לא הרחיק ממנו את החניכים.

ראו גם
------

* אסון הילדים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסון המוקש בחוות הלימוד** בוויקישיתוף
* ידיעות באתר עיתונות יהודית היסטורית:
	+ 5 נהרגו ו-12 נפצעו ממוקש בחוות הלימוד בירושלים, חרות, 14 במרץ 1950
	+ 5 נערים נהרגו, 12 נפצעו בהתפוצצות מוקש, הבקר, 14 במרץ 1950
	+ שמות ההרוגים והפצועים, הבקר, 14 במרץ 1950
	+ מזועזעים חידשו ילדי חוות-הלימוד עבודתם הבוקר, מעריב, 14 במרץ 1950
	+ מסקנות הוועדה לחקירת אסון המוקש הובאה לכנסת, הצופה, 21 במרץ 1950
* תמונת האנדרטה שהוקמה לזכר שבעת הנערים

הערות שוליים
------------

1. ↑  השגיאה במקור.
**ארני (ארנסט) סאבלה** (באנגלית: **Ernest Sabella**; נולד ב-19 בספטמבר 1949) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בדיבובו של פומבה מסרטי מלך האריות, כמעט בכל הסרטים והסדרות. שיחק את מר דונלד טווינקסטי בקרובים רחוקים מאוד, את לאון קארוסי בהצלצול הגואל והופיע במספר מחזות בתיאטראות ברודוויי.

ביוגרפיה
--------

סאבלה נולד בספטמבר 1949 בוסטצ'סטר, ניו יורק ולמד אמנות תיאטרון באוניברסיטת מיאמי כשתוך כדי לימודיו הופיע בתיאטרון "Jerry Herman Ring Theatre" בתפקידים קטנים.

הוא החל את משחקו ב-1976 במחזה המוזיקלי "The Robber Bridegroom". כמו כן השתתף במחזות "Little Johnny Jones" מ-1982, ברנשים וחתיכות מ-1992, דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום מ-1996, איש למנשה מ-2002 וצ'ריטי המתוקה מ-2005.

הופיע לראשונה בטלוויזיה בסדרה Broadway on Showtime מ-1980 ובמשך השנים הופיע בעשרות סדרות וסרטים. מתפקידיו הידועים הוא פומבה ממלך האריות של 1994 ובמרבית בסרטי ההמשך שלו, קאר סלמיאן מחידון האשליות מאותה שנה, אלדו הופר ב-"In & Out" ומאורי מהצילו! עכבר בבית!, שניהם מ-1997 ולואו דונטלי בסדרה "It's Your Move" מ-1984 עד 1985. השתתף גם בהופעות קטנות שונים כמו בנשואים פלוס, סיינפלד, חופשי על הבר, עולם אחר וסאטרדיי נייט לייב, בו שר את האקונה מטטה, לצד שותפו למשחק נייתן ליין.

הוא נשוי מאז 1999 לשריל, כשנפגשו לראשונה מאחורי הקלעים של המחזמר דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום מ-1996. אשתו עובדת כמתכנתת מחשבים בעיר מגוריהם.

פילמוגרפיה
----------

### סרטים

* עיר לוהטת - 1984
* קשוחים שכאלה - 1986
* ליל האימה 2 - 1988
* מלך האריות - 1994
* חידון האשליות - 1994
* In & Out‏ - 1997
* הצילו! עכבר בבית! - 1997
* מלך האריות 2: מלכות סימבה - 1998
* אבודים בניו יורק - 1999
* מלך האריות 3: האקונה מאטאטה - 2004
* משמר האריות - השאגה חוזרת - 2015

### סדרות טלוויזיה

* קגני ולייסי - 1982-1984
* נוטס לנדינג - 1983-1984
* בלוז לכחולי המדים - 1983-1987
* פאנקי השובבה - 1984
* It's Your Move‏ - 1984-1985
* קרובים רחוקים מאוד - 1986-1987
* A Fine Romance‏ - 1989
* הצלצול הגואל - 1991
* טימון ופומבה - 1995-1999
* הפרקליטים - 1991-2001
* בית העכבר - 2001-2002
* משמר האריות - 2016-2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארני סאבלה** בוויקישיתוף

* ארני סאבלה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ארני סאבלה, באתר AllMovie (באנגלית)
* ארני סאבלה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ארני סאבלה, באתר ספוטיפיי
* ארני סאבלה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ארני סאבלה, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007337012905171
* BNE: XX5593637
* GND: 134802926
* ISNI: 0000 0000 5552 6780
* LCCN: no99075902
* MusicBrainz: dcd0cef2-9e39-485b-ba39-e10e6c2707a6
* VIAF: 48867907
* WorldCat: lccn-no99075902

 |
**קמעות שומרוניים עתיקים** עשויים על פי רוב מברונזה ונושאים כתובות בכתב שומרוני. ידועים כיום קרוב לשלושים קמעות הנושאים כתב שומרוני עתיק.

הטיפוסים הרווחים של קמעות הם בעלי צורת עלה ברונזה משוטח שגודלו סביב 25 על 35 מ"מ, עם טבעת נשיאה בראשו, והוא נושא 6–8 שורות כתב חקוק במתכת בכל אחד מצדדיו. טיפוס נפוץ אחר היא טבעת ברונזה בעלת מתאר מתומן (ולא עגול כמקובל). על צלעות הטבעת שורות כתב, על פי רוב שתי שורות לצלע. כן התגלו קמעות בצורת צמיד מתכת, ויש גם אבן המטיט הנושאת כתובת, שנועדה לשיבוץ בתליון או טבעת.

הכתב על הקמעות הוא הכתב השומרוני, שהתפתח מכתב עברי עתיק. הכתובות נושאות על פי רוב פסוקים מקראיים. רפרטואר הנוסחאות הוא מצומצם למדי. שם אלוהים המלא 'יהוה' (השם המפורש) היא המילה הנפוצה ביותר. היא מופיעה גם בנוסח משובש 'יההה'. קיימות כתובות באותיות שומרוניות אך האותיות אינן מצטרפות לנוסח קוהרנטי.

הנוסחים המקובלים בקמעות שומרוניים
---------------------------------

* "יהוה גיבור" (לפי שמות טו, ג)
* "יהוה נצחה" (שמות טו, ג, לפי נוסח שומרון)
* "יהוה שמו" (שמות טו, ג, קיימים גם הנוסחים המשובשים יהוה שמד; יהוה שמה)
* "קומה יהוה" (במדבר י, לה, קיים גם הנוסח המשובש עהמה יהוה)
* "שובה יהוה" (מדבר י, לו)
* "יהוה אל" (שמות כ, ז)
* "כי אני" (שמות טו, כו)
* "אין כאל ישרון" (דברים לג, כו)
* "יהוה אחד" (דברים ו, ד)
* "יהוה רפאך" (שמות טו, כו)
* "ויעש את הכיור נחשת ואת כנו נחשת במראת הצבאת אשר צבאו פתח אהל מועד" (שמות לח, ח)
* "אשר עין בעין נראה אתה יהוה" (במדבר יד, יד).

הקמעות מצביעים אפוא על אמונה בייחוד הבורא (ה' אחד, אין כאל ישרון, ה' אחד). לחלק מן הקמעות יש אופי פרופילקטי ממשי: ה' רפאך. קמעות אחדים מצביעים על עוצמתו של הבורא (קומה ה'; ה' נצח; ה' גיבור). שני פסוקים המופיעים יחד (ויעש את הכיור וכו' ואשר נראה עין בעין וכו') עדיין לא זכו במחקר להסבר על הבחירה בהם לקמעות.

מוצאם ותאריכם של הקמעות
-----------------------

הקמעות התגלו במקומות אחדים: דמשק (סוריה), אזור שכם (שלושה פריטים), קורינתוס (יוון), קיסריה (שלושה פריטים), תל אביב (רחוב הגולן; תל ברוך), חורבת כוסיה (מערב השומרון), צור, עין השופט, נהריה (גבעת קצנלסון), אפולוניה, ג'נין, עמק גלילות (שני פריטים). יש לשער שמפת תפוצת הקמעות מצביעה על יישובים שומרוניים. בישראל הקמעות מצביעים על יישובים שומרוניים באזור עמק גלילות, תל אביב ונהריה. הקמעות שהתגלו בחפירות ארכאולוגיות (מתל אביב, גלילות, נהריה, צור וקורינתוס), ולפיכך ניתן לתארכם לתקופות הרומית המאוחרת והביזנטית.

לקריאה נוספת
------------

* רוני רייך, "קמעות שומרוניים מן התקופה הרומית המאוחרת והביזנטית", בתוך: אפרים שטרן וחנן אשל, **ספר השומרונים**, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2002, עמ' 309-289.

| השומרונים |
| --- |
| כללי | שומרונים • הדת השומרונית • הר גריזים • היתבין בשמרין |
| היסטוריה | מקדש השומרונים בהר גריזים • מרידות השומרונים • מוזיאון השומרונים - גריזים |
| לשון | אלפבית שומרוני • עברית שומרונית • ארמית שומרונית • ניקוד שומרוני |
| חיבורים | ספר אבישע • נוסח שומרון • התרגום השומרוני • אסאטיר • תיבת מרקה • קמעות שומרוניים |
| דת | הכהן הגדול השומרוני • לוח השנה השומרוני |
| דמויות ידועות | בבא רבה • אבו אל חסן מצור • יוליאנוס בן צבר • אברהם בן יעקב הדנפי • אהרן בן מניר • מלתקי • סנבלט • שמעון הקוסם • אבו אל-פתח |
| התייחסות בדתות אחרות | השומרונים בהלכה • השומרוני הטוב |
**סקונדיליאנו** היא שכונה גדולה הנמצאת בצפון העיר נאפולי, איטליה.

שמה של סקונדיליאנו מורכב מהלחם של המילים "מייל" (miglio) ו-"שני" (secondo) כדי לציין שהאזור הוא ציון הדרך השני בדרך לקפואה, עיר חשובה במחוז קמפניה. הסבר חלופי למקור השם, הוא שהוא נובע משם המשפחה הרומאי סקונדילי (Secondili). האזור היה אחוזה פיאודלית בתקופת ימי הביניים, ולא התווסף לנאפולי עד לתקופה הפשיסטית.

סקונדיליאנו היא מודרנית באופן יחסי, הודות לבנייה נרחבת שנעשתה בעיר בשנות ה-70 וה-80. עם זאת, האזור מוכה בעיות חברתיות רבות, כגון אבטלה רבה, שיעורים גבוהים של היעדרות ונשירה של תלמידים ממערכת החינוך, סמים ונוכחות גבוהה של פשע מאורגן מצד ארגון הקאמורה.

ברית סקונדיליאנו
----------------

ברית סקונדיליאנו היא ברית אסטרטגית של ארגונים המשתייכים למאפיית הקאמורה בנאפולי ומחוז קמפניה, השולטת בנתיבי המסחר בסמים, ומבצעת גביית דמי חסות באזורים שונים בנאפולי וסביבתה. לברית סניפים נוספים גם בספרד והולנד, עם אינטרסים וקשרים הנוגעים לסחר בינלאומי בסמים והלבנת כספים.

בתרבות
------

סקונדיליאנו היא מקום ההתרחשות העיקרי של הסדרה האיטלקית גומורה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקונדיליאנו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Naples: A city where life is cheap, The Independent, ‏2012-11-01 (באנגלית)
2. ↑  "מאפיית נאפולי - ההצלחה העסקית הגדולה של איטליה". *TheMarker*. נבדק ב-2022-03-14.
3. ↑  AP (2009-08-23). "פמיניזם באיטליה: הסנדקיות משתלטות על נאפולי". *Ynet*. נבדק ב-2022-03-14.
קבוצה ממעפילי האונייה דריאן 2 שנעצרו במחנה מזרעה, 1941
**מחנה המעצר מזרעה** הוקם והופעל על ידי ממשלת המנדט מצפון לעכו, ושימש לכליאתם של אסירים ועצירים מנהליים.

היסטוריה
--------

מחנה המעצר נוסד בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ושימש למעצר, בצווים מנהליים, של חברי כנופיות ערביות, נתיני אויב וחשודים בריגול. באביב 1940 החלה כליאתם של אסירים יהודים במחנה, ולעיתים נכלאו בו גם מעפילים. ב-1940 נכלאו בו מ"ג אסירי ההגנה ושלושים ושמונה אסירי קורס המפקדים של האצ"ל. האסירים שוכנו בצריפים, שכל אחד מהם הכיל 25 אסירים.

עם העצורים במחנה נמנו אנשי לח"י יצחק שמיר ואליהו גלעדי (שהצליחו לברוח מהמחנה ב-1942), נפתלי לובינצ'יק, מתתיהו שמואלביץ', הרצל עמיקם, נתן ילין-מור ועמנואל הנגבי, איש בית"ר ערי ז'בוטינסקי והמעפיל אבא ברדיצ'ב ושולמית שמיר (שהכירה במחנה מעצר זה את בעלה, יצחק שמיר). 

מחנה המעצר נסגר בדצמבר 1942, ואסיריו הועברו למחנה המעצר בלטרון. 

כיום פועל במקום המרכז הרפואי לבריאות הנפש - מזרע.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהושע כספי, ‏בתי הסוהר בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, **קתדרה** 32, יולי 1984

| **יצחק שמיר** |
| --- |
| בשירות לח"י | כליאה במחנה המעצר מזרעה • רצח הלורד מוין • גולי אצ"ל ולח"י • הבריחות ממחנות המעצר באפריקה |  |
| בשירות המוסד | יחידת קיסריה • המדענים הגרמנים במצרים |
| אירועים במהלך כהונותיו כראש ממשלת ישראל | 

|  |  |
| --- | --- |
| הממשלה ה-20 | אסון צור השני • משבר מניות הבנקים • ועדת זורע • חוק יסוד: השפיטה |
| הממשלה ה-22 | פרשת קו 300 • הסכם לונדון • משפט דמיאניוק • ביטול פרויקט הלביא • פרשת פולארד • האינתיפאדה הראשונה • מבצע חוק וסדר |
| הממשלה ה-23 | העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 • תוכנית שמיר • התרגיל המסריח |
| הממשלה ה-24 | מהומות הר הבית • מלחמת המפרץ • מבצע שלמה • ועידת מדריד • חוק הבחירה הישירה • משבר הערבויות |

 |
| משפחתו | שולמית שמיר (בת זוג) • יאיר שמיר, גלעדה שמיר (ילדים) |
| הנצחתו | המרכז הרפואי שמיר • דרך יצחק שמיר |
| שונות | מפלגת הלוחמים • ליל המיקרופונים |
**קמפילודוניסקוס** (שם מדעי: *Campylodoniscus*) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מקבוצת הטיטאנוזאורים (ולפי מספר דעות היה קרוב לקמרזאוריים) שהתקיים במשך הקרטיקון עליון של הקנומן לפני 95 מיליון שנה מזמננו בארגנטינה. כיום רוב החוקרים רואים בו טקסון מוטל בספק עקב מיעוט חומר מזהה במאובניו.

הסוג תואר בידי החוקר פרידריך פון הואנה (אנ') ב-1929 תחת השם: "Campylodon", כשמשמעות שמו היא: "שן כפופה" מיוונית ("καμπυλος" - כפוף או מעוקל, "ὀδών" - שן). עם זאת השם הועבר ב-1961 לשם של דג קדום והסוג הוחלף בשם: "Campylodoniscus", כשהסיומת: "iscus" מייצגת צורת הקטנה. הסוג הכיל מין יחיד - *Campylodoniscus ameghinoi*, כהוקרה לחוקר הארגנטינאי פלורנטינו אמחינו (אנ').

המאובנים של הזאורופוד התגלו בתצורות באחה בארל (אנ') שבצ'ובוט והוא ידוע רק משרידים בודדים מהלסת העליונה ובהם 7 שיניים קמורות מעלה. שיעור של ממדיו בהתאם לגודל הלסת מביא לאורך של 20 מטרים ומשקל של 15 טונות לדינוזאור בוגר כשצווארו הארוך עזר לו לרעות מצמרות העצים הגבוהים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
נמלה פועלת ממין קמפונית שחורה
**קמפונית שחורה** או **קמפונית פנסילבנית** (באנגלית: **Black carpenter ant**) הוא מין של נמלה שנמצאת תחת הסוג קמפונית. הוא נפוץ בעיקר בארצות הברית.

מראה
----

ניתן להבדיל בין קמפוניות שחורות לבין מינים נוספים מהסוג קמפונית לפי הצבע השחור המעומעם על הגוף והראש, ושיער לבנבן או צהבהב בבטן. כלל העדות (מעמדות) של נמלים ממין זה (לרבות הפועלות הראשיות והמשניות, המלכות וכן הזכרים) הן בצבע שחור או שחרחר. גודלן של הנמלים הפועלות משתנה. המלכות מגיעות לגודל של 19-21 מ״מ, בעוד הפועלות הגדולות מתקרבות אליהן בגודל ומגיעות לגודל של 14-17 מ״מ. לצד מינים נוספים בסוג קמפונית, הקמפונית השחורה היא בין מיני הנמלים הגדולים ביותר בצפון אמריקה. המחושים שלהם נדחקים והם בדרך כלל עם 6-13 חלקים.

התנהגות
-------

קמפוניות שחורות מסוגלות לנבור לעומק של כ-100 מטרים בחיפוש אחר מזון. הנמלים העובדות הכי פעילות בשעות הלילה, בהן הן עוזבות את הקן שלהן והולכות למקור מזון. הנמלים מסמנות שבילים כימיים באמצעות (פרומונים). בקנים שלהם יכולים להיות אלפי נמלים. הקמפונית השחורה לא עוקצת, אבל העובדים הגדולים יכולים לתת נשיכה חדה, אשר יכול לכלול הזרקה של חומצה פורמית, אשר אותה הם מייצרים. קמפוניות שחורות מגיבות בחריפות כלפי נמלים מקנים אחרים.

קמפוניות שחורות לא יכולות לאכול או לעכל עץ, אבל הן יכולות לפרוץ עץ, מה שיכול לגרום נזק רב למבנה. זאת בניגוד לטרמיטים היכולים לעכל עץ.

תזונה ואמצעי בקרה
-----------------

קמפוניות שחורות הן אוכלות כול. הן יכולות לאכול מגוון רחב של בעלי חיים ומזונות מן הצומח, הכוללים מיצי צמחים, פירות, חרקים חיים או מתים, חסרי חוליות קטנים אחרים, ממתקים נפוצים כגון סירופ, דבש, סוכר, שמן ושומן.

בסביבה הטבעית שלהם, הקן של הקמפוניות השחורות נמצא על או בתוך עצים מתים. הן מעכלות ריקבון וזבל והופכות אותו לאדמה, ולכן יש לקמפונית השחורה יתרונות אקולוגיים. עם זאת, הקמפונית השחורה יכולה להרוס בתי עץ ולגרום להם נזק גדול.

ראו גם
------

* טרמיטים
* נמליים
* קמפונית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קמפונית שחורה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**מאדאם דו דפאנד** (**Madame du Déffand**,‏ 25 בדצמבר 1697 - 23 באוגוסט 1780), מחברת מכתבים צרפתייה.

מאדאם דו דפאנד
מארי דה וישי שאמרון, נולדה בטירה המשפחתית במחוז סאון-א-לואר שבחבל בורגון בצרפת. היא התחנכה במנזר של מסדר הבנדיקטינים בפריז. ב-1718 הוריה השיאו אותה למרקיז דו דפאנד, שהיה קרוב משפחה, אך כעבור ארבע שנים היא נפרדה ממנו. ב-1721 פגשה בוולטר ומאז התפתחה ביניהם ידידות רבת שנים.

החל ב-1749 קיימה בביתה בפריז חוג ספרותי שבו השתתפו וולטר, מונטסקייה, ברנאר דה פונטנל, ד'אלמבר ואנשי רוח רבים אחרים, והקסימה אותם בשיחתה השנונה. ב-1754 איבדה את מאור עיניה, אך המשיכה לקיים את החוג הספרותי בעזרת אחייניתה, ז'ולי לפינאס, שעברה להתגורר אִתה בביתה.

ד'אלמבר, שהיה ידידה הקרוב ביותר של מאדאם דו דפאנד, החל להעדיף את חברתה של אחייניתה. ב-1764 עזבה ז'ולי לפינאס את בית דודתה והחלה לקיים חוג ספרותי במקום מגוריה החדש. ד'אלמבר ורבים אחרים העדיפו את החוג החדש וחדלו לבקר בביתה של מאדאם דו דפאנד. ב-1766 פגשה מאדאם דו דפאנד בסופר האנגלי הוראס וולפול, ומאז התקיימו ביניהם ידידות נפלאה והתכתבות שנמשכה עד מותה ב-1780.

מכתביה של מאדאם דו דפאנד לד'אלמבר, למונטסקייה ולאנשי רוח אחרים יצאו לאור ב-1809, ומכתביה להוראס וולפול פורסמו בשנה שלאחריה. מכתבים אלה משקפים את רוח המאה השמונה עשרה בצרפת.

במכתבה האחרון להוראס וולפול כתבה מאדאם דו דפאנד: "אני סבורה שמצבי זה מבשר את סופי. אין בי עוד כוח לפחד מן המוות, והיות שלא אראה אותך עוד, אין לי מה להפסיד. ידידי, השתעשע כל עוד תוכל, ואל נא תצטער על מצבי."

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מאדאם דו דפאנד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מאדאם דו דפאנד** |

* מאדאם דו דפאנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260390805171
* BIBSYS: 90341404
* BNE: XX1090903
* BnF: cb12282717k (data)
* CANTIC: a10421920
* CiNii: DA03239635
* GND: 119241889
* ISNI: 0000 0001 1628 2223
* LCCN: n83229498
* NKC: ola2009522954
* NLA: 35164725
* NLP: A11876888
* NTA: 068255586
* RERO: 02-A003192646
* SELIBR: 184088
* SNAC: w60581v6
* SUDOC: 027662861
* Trove: 848242
* VcBA: 495/231996
* VIAF: 41901817
* WorldCat: lccn-n83229498

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במלך אנגלי. אם התכוונתם לעיירה במחוז סמוליאן בבולגריה, ראו מאדאן (בולגריה).

**מאדאן** (נפטר בשנת 1036 לפנה"ס לערך) היה מלך אנגליה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי לקיומו של מאדאן, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים אשר שלטו באנגליה בתקופת הברזל.

מאדאן היה בנם של לוקרינוס וגוונדולן, אשר שלטו באנגליה לפניו.

מאדאן נולד בעת שלוקרינוס וגוונדולן היו נשואים, אולם נישואים אלה נכפו על לוקרינוס על ידי אביה של גוונדולן - קורינאוס מלך קורנוול, ולאחר מותו גרש לוקרינוס את גוונדולן. גוונדולן שבה בראש צבא, הרגה את לוקרינוס ומלכה במקומו. לאחר 15 שנות מלוכה ויתרה על כיסאה לטובת בנה מאדאן.

על פי ג'פרי, לאחר שעלה לשלטון נשא אישה, ונולדו לו שני בניו: ממפריקיוס (Mempricius) ומאלין (Malin).

מאדאן שלט באנגליה 40 שנה, ולאחר מותו פרצה מלחמת אזרחים על השלטון בין שני בניו.

קישורים חיצוניים
----------------

* גניאולוגיה של מאדאן(הקישור אינו פעיל)
* תיארוך מלכי בריטניה האגדיים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**גוונדולן** | **המלכים האגדיים של בריטניה** | **הבא**:**ממפריקיוס** |
**חוסה לאונרדו אוז'ואה** (בספרדית: **José Leonardo Ulloa**;‏ נולד ב-26 ביולי 1986) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ראיו ואיקאנו.

קריירת מועדונים
---------------

אוז'ואה החל את הקריירה בבוגרים בקומיסיון דה אקטיבידדס אינפנטילס מהליגה הארגנטינאית השנייה. ב-2005 עבר לסן לורנסו מהליגה הבכירה, עמה זכה באליפות לאחר שנתיים. בשנתיים הבאות שיחק בארסנאל דה סרנדי ואולימפו. בקיץ 2008 עבר לקאסטיון מהליגה הספרדית השנייה בה כבש 31 שערים בשתי עונות.

ביוני 2010 חתם באלמריה מהליגה הספרדית. ב-29 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אוססונה. ב-13 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 2-2 נגד ריאל סוסיאדד, בעונתו הראשונה הבקיע שבעה שערים בליגה אך קבוצתו ירדה לליגה השנייה.

ב-16 בינואר 2013 חתם בברייטון אנד הוב אלביון מהליגה האנגלית השנייה. ב-26 בינואר 2013 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בהופעתו הבכורה בהפסד 3-2 לארסנל בגביע האנגלי. ב-2 במרץ 2013 הבקיע שלושער בניצחון 4-1 על הדרספילד טאון. אוז'ואה הבקיע 26 שערים בתקופתו בקבוצה בכל המסגרות.

ב-22 ביולי 2014 חתם אוז'ואה בלסטר סיטי מהפרמייר ליג. ב-16 באוגוסט בהופעתו הבכורה בקבוצה הבקיע את שערו הראשון בתיקו 2-2 נגד אברטון. בשבעת המשחקים הראשונים בקבוצה החדשה, בפריימרליג, לאונרדו כבש 5 שערים והוסיף עוד 3 בישולים. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 13 שערים בכל המסגרות. בעונתו השנייה הקבוצה הבקיע 6 שערים בליגה, וסייע לקבוצה לזכות באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-29 בינואר 2018 חזר לברייטון אנד הוב אלביון והושאל עד לסוף העונה. ב-13 באוגוסט 2018 חתם בפצ'וקה המקסיקנית. ב-30 באוגוסט 2019 חזר לספרד וחתם בראיו ואיקאנו מהליגה השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונרדו אוז'ואה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**רולאן מאזר** (בצרפתית: **Roland Mazère**; נולד ב-1946) הוא שף צרפתי והבעלים של מסעדת "לה סנטנר" השוכנת בפריגור, צרפת.

ביוגרפיה
--------

רולאן מאזר התייתם מאביו בהיותו ילד ואמו התחתנה עם המורה של הכפר והמשיכה לנהל את בית המלון המשפחתי. למד בפנימייה עם אחותו ז'נבייב ובכל חופשה, מאז היה בן 14, עבד במטבח המסעדה. הוא הצטרף לעסק המשפחתי בגיל 24, ממנו התפתח מלון רלה א שאטו והמסעדה הנוכחית. ב-1973 זכה בכוכב ראשון במדריך מישלן האדום, אחרי קבלתו למד אצל האחים טרואגרו ואצל פול האברלן באוברז' דה ל'איל. ב-1981 זכה בכוכב השני במישלן.

מסעדת "לה סנטנר" (Le Centenaire) שוכנת בכפר לז אזי-דה-טאיאק. פירוש שמה הוא "מאה" והסיבה לכך היא מכיוון שנפתחה ב-1964, מאה שנה אחרי שהתגלו האתרים הפרהיסטוריים הראשונים בפריגור, סמוך ללז אזי.

מאזר מנהל את המסעדה והמלון ביחד עם אחותו ז'נבייב ועם בעלה, אלן שולי. במלון 20 חדרים ו-4 דירות. המסעדה פתוחה שמונה חודשים בשנה. מטבחו של מאזר קליל, הוא מחדש את המטבח הפריגורי המסורתי ומוסיף לו אלמנטים אותם הוא רוקח מהמטבח העולמי ומשתמש במוצרים מקומיים ובנוסף להם גם במוצרים זרים.

לה סנטנר מחזיקה כיום (2010) בשני כוכבים במישלן וב-17 נקודות בגו מיו.

לקריאה נוספת
------------

* אביטל ענבר, **התענוגות של דרום-מערב צרפת**, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 99–103, 141.

קישורים חיצוניים
----------------

* מסעדת לה סנטנר באתר dininginfrance
* אתר מלון לה סנטנר
**זינב בנת חוזימה** (בערבית: **زينب بنت خزيمة**; 596 – 626), אשר כונתה "אם המסכנים" (أم المساكين) ואם המאמינים (أم المؤمنين), הייתה אחת מנשותיו של מוחמד, נביא האסלאם.

משפחתה
------

אביה היה חוזימה בן אלחארת' בן עבדאללה בן עמרו בן עבד אלמנאף בן הלאל בן עאמר בן צעצעה בן מעאוויה בן בכר בן הוואזן בן מנצור בן עכרמה בן ח'צפה בן קיס עילאן בן מדר בן נזאר בן מעד בן עדנאן.

אמה הייתה הנד בנת עוף בן זהיר בן חמאטה בן ג'רש בן אסלם בן זיד בן סהל בן עמרו בן קיס בן מעאוויה בן ג'שם בן עבד שמס בן וואיל בן אלע'ות' בן קטן בן עריב בן זהיר בן אלע'ות' בן אימן בן אלהמיסע בן חמיר בן סבא בן ישבב בן יערב בן קחטאן.

אחיותיה היו סלמא בנת עמיס, מימונה בנת אלחארת', לבאבה אלצע'רא, אסמא בנת עמיס.

בעלה הראשון היה טופייל בן חארת', אף על פי שיש הגורסים כי הוא היה חוסיין בן חארת'. ישנה מחלוקת לגבי האופן שבו הסתיימו הנישואים הראשונים שלה, כשחלק מההיסטוריונים גורסים כי היא התגרשה, בעוד אחרים טוענים כי היא התאלמנה. בעלה השני היה עוביידה אבן אלחארת', אחיו של בעלה הראשון. עוביידה נפטר בשנת 624. בעלה השלישי היה עבדאללה בן ג'חש, אשר נפל בקרב אוחוד. בעלה הרביעי היה מוחמד.

פטירתה
------

זינב נפטרה בשנת 629, ונקברה באל-מדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זינב בנת חוזימה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  About: Zaynab bint Khuzayma, dbpedia.org
2. ↑  Zaynab bint Jahsh, www.knigozal.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: zeyneb-bint-huzeyme

 |
**לאונרדו דניאל פונסיו** (בספרדית: **Leonardo Daniel Ponzio**; נולד ב-29 בינואר 1981 בלס רוזאס, מחוז סנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת ריבר פלייט כקשר אחורי. זכה עד היום ב-17 תארים עם המועדון ונחשב בו לסמל.

קריירה
------

פונסיו החל את הקריירה בקבוצת ניואל'ס אולד בויס, הוא שיחק בקבוצה החל מ-1999 ועד 2003 ואז הוחתם על ידי קבוצת ריאל סרגוסה הספרדית.
הוא שיחק שלוש עונות וחצי בסראגוסה, איתה זכה בגביע הספרדי ובסופר קאפ הספרדי (2004).

ב-2007 חתם בריבר פלייט, איתה זכה באליפות הקלאוסורה 2008. באותה שנה הוא שב לסראגוסה, שם הוא שהה עד 2012, שנה בה הוא חזר לריבר פלייט.

עם ריבר הוא שוב זכה באליפות (פינאל 2014), והתווספו לכך זכיות בטורנירים רבים: קופה קמפאונאטו (2013/14), גביע סודאמריקנה (2014), שלושה גביעי רקופה סודאמריקנה (2015, 2016, 2019), שני גביעי ליברטדורס (2015, 2018), גביע סורוגה בנק (2015), שלושה גביעי ארגנטינה (2016, 2017, 2019) ושני גביעי הסופר קאפ הארגנטינאי (2017, 2019). פונסיו סיים את הקריירה עם זכייה נוספת באליפות הליגה בעונת 2021 ובטרופאו דה קמפאונס באותה עונה.

### הנבחרת

פונסיו היה שותף לזכיית הנבחרת הצעירה של ארגנטינה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ב-2001. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת באוגוסט 2004 במשחק מול יפן, לזכותו שמונה הופעות במדי הנבחרת כשהאחרונה הייתה במשחק מול בוליביה ב־26 במרץ 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונרדו פונסיו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
ברכה עדן בחברת אלכסנדר תמיר (וולקובסקי) (מימין) ואד סאליבן, בעת ביקור האחרון בישראל בשנת 1958
**ברכה עדן** (15 ביולי 1928 – 23 במאי 2006) הייתה פסנתרנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

עדן נולדה בירושלים (שם נעוריה היה לוצ'ינסקי-אור). בין מוריה היה יוסף טל. את אלכסנדר תמיר (וולקוביסקי), הכירה כששניהם היו תלמידי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. שניהם הרבו להופיע בארץ ובעולם, ולהקליט (בין השאר לחברת דקה, בשנת 1964),
מאז שנת 1955 הופיעה בצמד עם הפסנתרן אלכסנדר תמיר בדואו פסנתר בשם דואו עדן-תמיר. בין השאר ניגנו בישראל את הנוסח לשני פסנתרים של "פולחן האביב" של סטרווינסקי, באישור המלחין עצמו, וכיהנו כמורים בכירים באקדמיה. עדן הייתה גם מנהלת הקונסרבטוריון שליד האקדמיה וייסדה את אגודת שופן בישראל. בשנת 1968 ייסדה יחד עם אלכסנדר תמיר את "מרכז טארג למוזיקה" בשכונת עין כרם בירושלים. לאחר מותה שונה שם המרכז למרכז עדן-תמיר למוזיקה.

עדן המשיכה לנגן ולהופיע עד ימיה האחרונים, על אף בעיות בריאות. עברה אירוע מוחי[דרושה הבהרה] בשעת חזרה לקונצרט מרכז טארג. ומאז הייתה שרויה בחוסר הכרה עד מותה.

ראו גם
------

* אלכסנדר תמיר
* דואו עדן-תמיר

קישורים חיצוניים
----------------

* מרב יודילוביץ', הלכה לעולמה הפסנתרנית ברכה עדן, באתר ynet, 24 במאי 2006
* ברכה עדן, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280504105171
* BIBSYS: 1057254
* BNE: XX913640
* BnF: cb13893584s (data)
* GND: 130241598
* ISNI: 0000 0001 1449 170X
* LCCN: n81114213
* LNB: 000198018
* MusicBrainz: 4af62533-2d92-4a62-9cab-e8e1ba1f9b09
* RERO: 02-A003208606
* VIAF: 79166581
* WorldCat: lccn-n81114213

 |
**לאוסטכיוס ראטוט** או **אוסטכיוס ראטולד** (בלטינית והונגרית: **Leustachius Rátót**, בהונגרית **Rátót nembeli Leusták** לאושטאק ‏, סוף המאה ה-12) היה אציל הונגרי ממשפחת ראטוט, שלפי צ'ארטר מלכותי משנת 1230, כיהן כוויבוד של טרנסילבניה בערך בשנים 1196-1176. נחשב הוויבוד של טרנסילבניה הראשון ששלט בוודאות בחבל ארץ זה. באותה תקופה (ב-1164) מציינים גם שמו של לאוכסטכיוס, רוזן של דובוקה, ואין יודעים אם מדובר באותו איש.

בני ראטוט, ככל הנראה בשמם המקורי ראתולד, היו, לפי הכרוניקה של שימון קזאי, צאצאים לשני איטלקים מקזרטה, נאפולי, בשם ראטולדו ואוליבר, שהתיישבו בהונגריה בימי המלך קלמן בסביבות שנת 1097.

לצד הפלטין של הונגריה, אמפוד או אומפוד ("Ompudinus tunc Banus et Leustachius Voyvoda") נדרש על ידי המלך בלה שלישי בשנת 1176, לשלוח תגבורות לאימפריה הביזנטית במלחמתה נגד הטורקים הסלג'וקים. בקרב שהתקיים במיריוקפלון ידם של הסלג'וקים הייתה על העליונה.

מקורות
------

* 2006 ,Curta, Florin *Southeastern Europe in the Middle Ages*, 500-1250. Cambridge University Press

הערות שוליים
------------

1. ↑  F.Curta 2006 עמוד 355
**דייוויד אתרטון** (באנגלית: **David Atherton**;‏ 3 בינואר 1944) הוא מנצח אנגלי.

חייו
----

אתרטון נולד בבלקפול, לנקשייר למשפחה מוזיקלית. אביו, רוברט אתרטון, היה המורה למוזיקה בסנט ג'וזף קולג' בבלקפול וכן היה מנצח. אמו הייתה זמרת.

אתרטון למד מוזיקה בפיצוויליאם קולג' באוניברסיטת קיימברידג' בשנים 1962-66 ובאקדמיה המלכותית למוזיקה. בשנת 1967 הכניס אותו גאורג שולטי לסגל של קובנט גארדן, שם ניצח לראשונה על טרובאדור בשנת 1968 וכיהן כמנצח הבית עד 1980. בשנת 1976 הופיע לראשונה בלה סקאלה ובשנת 1978 באופרה של סן פרנסיסקו. בשנים 1968 עד 1973 ושוב מ-1980 עד 1983 כיהן כמנהל מוזיקלי של הסינפונייטה של לונדון. בתקופת כהונתו השנייה בסינפונייטה כיהן במקביל גם כמנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול, שם המשיך וכיהן כמנצח אורח ראשי בשנים 1983 עד 1986. באותן שנים היה גם המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סן דייגו. בשנת 1989 התמנה למנהלה המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של הונג קונג ואף ייסד את פסטיבל "בעיקר מוצרט" בסן דייגו. בשנת 1991 ניצח בקובנט גארדן על הפקה בימתית מלאה של "ההוגנוטים" מאת מאיירבר, הראשונה בלונדון מאז מלחמת העולם השנייה.

אתרטון התבלט בהתלהבותו למוזיקה חדישה, שהתבטאה בין השאר בביצועי בכורה ל"הלוויתן" של ג'ון טאוונר (1968), "פאנץ' וג'ודי" של הריסון ברטוויסל (1968) ו"אנו באים אל הנהר" של הנס ורנר הנצה (1976). כמו כן ערך והקליט את מכלול יצירותיו של שנברג להרכב קאמרי והקליט יצירות משל לאוש יאנאצ'ק, מוצרט, שוברט, וייל ואחרים עם תזמורות ידועות-שם. פרשנותו ל"המלך פריאם" של מייקל טיפט זכתה לשבחי המלחין.

קישורים חיצוניים
----------------

* דייוויד אתרטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דייוויד אתרטון, באתר ספוטיפיי
* דייוויד אתרטון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דייוויד אתרטון, באתר Discogs (באנגלית)
* דייוויד אתרטון, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צ'ארלס בארבר וחוזה באוון, "דייוויד אתרטון", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
2. ↑  בארבר ובאוון, שם

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פטר ארש** | **מנהל מוזיקלי, התזמורת הסימפונית של סן דייגו**
1980-1987 | **הבא**:**יואב תלמי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007439655505171
* BIBSYS: 1053071
* BnF: cb13890943k (data)
* GND: 134317629
* ISNI: 0000 0001 1463 3464
* LCCN: n82077130
* LNB: 000106769
* MusicBrainz: a0ea49bd-fa47-4d59-8aed-fa06843ee403
* NKC: xx0011836
* NLA: 36050795
* NTA: 098072765
* SNAC: w6r221w5
* SUDOC: 080493769
* Trove: 1202279
* VIAF: 113726511
* WorldCat: lccn-n82077130

 |
אוניית הצובר Hunter במעמס 20,000 טון, בקטגוריית **הנדיסייז**.
**הנדיסייז** (באנגלית: **Handysize**) היא קטגוריית גודל לאוניות משא, במיוחד אוניות צובר. אף שלא קיימת הגדרה רשמית המקובלת על הכל לקטגוריה זו היא מתייחסת בדרך כלל לאונייה במעמס של 15,000 עד 35,000 טון. מעל למשקל זה מצויה קטגוריית הנדימקס ואילו אוניות מתחת למשקל זה אינן נופלות לקטגוריית גודל ברורה ומקובלת.

מן הבחינה המספרית רובן של אוניות הצובר הן בקטגוריית הנדיסייז, כמעט 2,000 אוניות מפליגות בימים בקטגוריה זו, במעמס כולל של כ-43 מיליון טון. הודות לגודלן, אוניות בקטגוריית הנדיסייז מאפשרות גמישות תפעולית רבה כיוון שהן יכולות לעגון בנמלים קטנים יחסית וברוב המקרים הן מצוידות בציוד פריקה, דהיינו עגורנים המאפשרים פריקה עצמאית של מטענן בנמלים חסרי ציוד מתאים. בהשוואה לאוניות צובר גדולות יותר, אוניות בקטגוריה זו נושאות בדרך כלל מגוון גדול יותר של מטענים. בין המטענים שניתן למצוא באוניות בגודל הנדיסייז נמצאים: מתכות, גרעיני דגנים, עפרות מתכות, זרחה, מלט, בולי עץ, שבבי עץ, ועוד.

רוב אוניות הצובר בגודל הנדיסייז הנמצאות בתחילת המאה ה-21 בשירות פעיל, נבנו במספנות במזרח אסיה: יפן, קוריאה הדרומית, סין, וייטנאם, הפיליפינים והודו, אף שקיימות מספנות במדינות נוספות בעלות יכולות לבנות אוניות צובר בגודל זה. המפרט המקובל ביותר בתחום התובלה הימית לאונייה בגודל הנדיסייז הוא אונייה במעמס של כ-32,000 טון, עם שוקע של כ-10 מטר (בקיץ), חמישה תאי מטען עם דלתות הידראוליות על הסיפון העליון, חמישה עגורנים בעלי הספק כולל של 30 טון לפריקת מטען. חלק מן האוניות מצוידות בעמודים המאפשרים העמסת בולי עץ על הסיפון העליון.

אף שאוניות חדשות בקטגוריה זו נבנות כל העת, מבין קטגוריות הגודל של אוניות צובר, גילן הממוצע של אוניות הנדיסייז הוא הגבוה ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------
**דורון חרמוני** (26 ביוני 1954 – 24 ביוני 2016) היה רופא ישראלי, פרופסור לרפואת המשפחה וחוקר. כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון, ראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון, וראש החוג לרפואת המשפחה באוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

חרמוני נולד בישראל, ב-1973 התחיל לימודי תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אותם סיים בהצטיינות ב-1976.מייד לאחר מכן התחיל לימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון, אותם סיים ב-1982 וראה עצמו כתלמידו המובהק של פרופסור טומי ספנסר.

קריירה רפואית
-------------

את הסטאז' ביצע בבית חולים מאיר שבכפר סבא ואת ההתמחות ברפואת המשפחה עבר בשירותי בריאות כללית, במהלך ההתמחות עבד כרופא בקיבוץ מגן ובנתיבות, עבר לצפון והיה רופא הקיבוץ בגעתון, מ-1986 ועד לשנת 2001 רופא במעגן מיכאל והחל ב-2001 כרופא בכפר ויתקין. החל ב-2005 עבד הן כרופא משפחה במרפאה עצמאית בזכרון יעקב והן כבקר רפואי במחוז שרון-שומרון של שירותי בריאות כללית.

קריירה אקדמית
-------------

בשנים 2000–2006 כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון.

בשנים 1998–2000 ו-2005–2007 כיהן כראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון.

בשנים 2001–2005 היה מנהל המחלקה לרפואת המשפחה של מחוז חיפה וגליל מערבי בכללית.

ב-2008 מונה למרצה בכיר בפקולטה לרפואה בתל אביב וב-2015 מונה לפרופסור ויו"ר החוג לרפואת המשפחה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, תפקיד אותו מילא עד פטירתו.

בסולם האקדמי כיהן בתפקידים רבים ממדריך קליני לסטודנטים במרפאה שלו ועד מדריך מתמחים. ריכז קורסים ופיתח קורסים חדשים. מילא תפקידים שונים בוועדות שונות בפקולטה לרפואה בטכניון ובמועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית.

חיים אישיים
-----------

היה נשוי למיקי, אב לשלושה בנים ובת.

פרסים
-----

בשנת 1985 קיבל חרמוני את פרס נשיא המדינה יחד עם חבריו לפרויקט "פעילי בריאות בנתיבות": ד"ר אלחיאני, ד"ר מנקוטה, ד"ר סיוון, ד"ר קולנדר. - יוזמה ייחודית שזכתה להוקרה והכרה בישראל ומחוצה לה.

מחקרים
------

חרמוני היה חוקר מושבע ופרסם יותר מ-70 מאמרים בעיתונות המדעית המבוקרת, 55 מהם מאמרי מחקר מקוריים. תחומי המחקר שלו היו מגוונים ביותר וכללו בין היתר: רפואת משפחה, מעורבות הקהילה בקידום בריאותה, דיכאון במרפאות בישראל ובמדינות אחרות בעולם, השפעות קורס של פעילי בריאות על הידע בשימוש אנטיביוטי, אפיון סיבות לכישלון ביצוע תורי המשך במרפאות בישראל, שיטה מהירה לאבחון דלקת גרון סטרפטוקוקלית במרפאות, מעקב של 16 שנים על תמותה בכפר אחד בישראל, רפואה אלטרנטיבית או משלימה, שינוי גישה בלימוד סטודנטים לרפואה במרפאות, ידע וגישות בנוגע ל- HIV\ AIDS בקרב סטודנטים לרפואה, אקולוגיה של טיפול רפואי בקרב טייסי חיל האוויר.

מחקרים בתחומים קליניים: כאבי גב תחתון וגישות טיפול, טיפול בחולי סרטן, סוכרת, קרדיולוגיה, שברים בירך.

ספרים
-----

* Halamish, L. D. & Hermoni, D. (2007). The Weeping Willow: Encounters with grief. New York, NY: Oxford University Press.

* לין חלמיש ודורון חרמוני **הערבה הבוכייה** - מפגשים עם אבל ואובדן, הוצאת מערכת, 2010, תרגום מאנגלית - אינה קפלן

קישורים חיצוניים
----------------

* מחקר - הישרדות חולי סרטן טמונה בקשר האישי של החולה עם הרופא - מנטה
* אבלים
* יאיר לוי - הגעגוע יישאר (לזכרו של דורון חרמוני) - טקסט, ביצוע
* הערך "לזכרו של דורון חרמוני", באתר ויקירפואה
* הערך "רשימת פרסומים של פרופסור חרמוני", באתר ויקירפואה

הערות שוליים
------------

1. ↑  רפואת המשפחה בישראל - לזכרו של טומי ספנסר
2. ↑  פרופ' דורון חרמוני

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303086105171

 |
**חנוך הֶנְדֶל ליברמן** (במקור **פוּטֶרְפַס**; י"ג בניסן ה'תר"ס, 29 במרץ 1900 – י"ג באדר ה'תשל"ו, 15 במרץ 1976) היה צייר חסיד חב"ד, אחיו של המשפיע הרב מנחם מנדל פוטרפס. ליברמן הרבה לתעד בציוריו את חיי החסידים בשטעטל. היה מקורב למשפחת אדמו"רי חב"ד ודמות בולטת בשכונת קראון הייטס, בה היה מוכר בכינוי "דוֹד הנדל".

ביוגרפיה
--------

נולד בפלשניץ שבבלארוס למנחם מנדל פוטרפס (האב). למד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ' ובאוניברסיטה במחלקת אמנות. בעת מלחמת העולם השנייה איבד את אשתו ושתי בנותיו בשריפה שפרצה בביתו.

ב-1946 שינה את שמו לליברמן בדרכון מזויף וברח לארצות הברית.

ליברמן קיבל הוראות שונות מרבו הרבי מלובביץ' בנוגע לציוריו.

יצירותיו
--------

תערוכות מציוריו של ליברמן מוצגות במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, בגלריית טייט בלונדון ובמספר מוזיאונים בפריז. בעבר הוצגו תערוכותיו גם בבית ציוני אמריקה בתל אביב ועוד.

בין ציוריו הידועים ניתן למנות את ציור קידוש לבנה, פטירת רבי יוסף יצחק שניאורסון, הרבי מלובביץ' חובש קולפיק, ושרטוט חצר חב"ד בעיירה לובביץ' עבור ספרו של רפאל נחמן הכהן, "ליובאוויטש וחייליה", זאת על פי בקשת הרבי מלובביץ', ועוד. ציוריו מעטרים בין היתר כריכות ספרים, פריטי יודאיקה ועטיפות תקליטים, בהם קלטות ניח"ח, דוד ורדיגר ועוד. כמו כן הוא שרטט סמלילים, בהם לוגו מחנה הקיץ גן ישראל ועוד.

השפעה
-----

דמותו היא אחת מדמויות הפולקלור של חב"ד, המציגה חסיד זקן וחשוב שאיבד את כל ילדיו בשואה, אחיו של המשפיע מנחם מנדל פוטרפס, המעוטר בזקן ארוך - ולצד זאת צייר מצליח.

ליברמן היה ממנחילי סוגת הציור החסידית האותנטית המתעדת את חיי החסידים בשטעטל במזרח אירופה. אחד מגדולי הציירים של חסידות חב"ד היה תלמידו של ליברמן ומי שגדל על ציוריו, זלמן קליינמן.

בקראון הייטס ובקהילת חב"ד היה מוכר בכינוי "פיטר הנדל" (דוד הנדל). על שמו נקרא הרכב מוזיקת רוק אמריקאי בשם "דוד הנדל".

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיה של הנדל ליברמן (באנגלית)
2. ↑  ציור ● הרבי חובש 'קולפיק', שטורעם
3. ↑  ציור מפת העיירה לובביץ'
4. ↑  "מנוחת החסיד", תמונת אקוורל של הנדל ליברמן
5. ↑  ישיבת הקיץ 'צעירי ליובאוויטש' מציגים: 'יומון בהיר', חב"ד און ליין
6. ↑  מאמר (באנגלית)
7. ↑  ריאיון עם הנדל ליברמן (באנגלית)
8. ↑  ההשראה של הצייר החסידי, בצלאל שיף, COL.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298040305171
* ISNI: 0000 0003 6973 7927
* LCCN: n95060965
* VIAF: 233941291
* WorldCat: viaf-233941291

 |
**לאסלו בקפי** (בהונגרית: **Békeffi László**; סגד, 4 בינואר 1891 – ציריך, 21 בינואר 1962) היה קומיקאי יהודי-הונגרי, מנחה בקברט, מחזאי קברט, שחקן. בנו של הסופר אנטל בקפי, בן דודו של מחזאי הקברט אישטוואן בקפי.

ביוגרפיה
--------

לאסלו בקפי נולד לאנטל בקפי (בשמו הקודם: נתן קאן) שהיה סופר ומבקר. אמו הייתה שחקנית. בקפי הופיע לראשונה בקברט של קארוי פרנצי בשנת 1912, מאותה השנה היה חבר ב"במה המודרנית" (Modern Színpad) עד 1918 ו"בקברט אפולו" (Apollo Kabaré) בין השנים 1921 ל-1923. הוא החל את דרכו כעיתונאי, אך סיים גם לימודי במה. הוא בחר בקברט כתחומו האמיתי ופתח קברט עם גזה בורוש בשנת 1924 בשם וידאם סינפאד (במה עליזה-Vidám Színpad) שאין לו קשר ל"הבמה העליזה". בשנת 1925 הפך לחבר ב"קברט התוכים" (Papagáj Kabaré). בין השנים 1927 לבין 1929 שיחק בווינה בתיאטרון בולוואר (Boulevard Theater), בסימפליציסימוס (Simplicissimus) ולאחר מכן בתיאטרון רונאכר (Ronacher Theater). לאחר שובו לבודפשט, בין השנים 1929 ל־1933, היה חבר בתיאטרון שדרת אנדראשי, ובשנים 1934 עד 1936 בתיאטרון "במת בולוואר טרז" (Terézkörúti Színpad). הוא ייסד את "קברט כותבי הפודיום" ביחד עם קארוי קומיאטי בשנת 1936, שביקש להחיות ולהמשיך את מסורות הקברט האמיתי בזכות עבודתו של אנדרה נאגי, ויצר פורום אמיץ בצורה בלתי רגילה מול תנאים פוליטיים מתוחים יותר ויותר. הוא עצמו נפל קורבן לביקורת נחרצת וחריפה. לשכת אומנויות הבמה פתחה נגדו פעולה משמעתית בשנת 1941 ואז אסרה על הופעותיו על הבמה (בין היתר בשל יהדותו). בשנת 1943 נלקח לראשונה למחנה הריכוז דכאו. אחרי שחרורו עבר להתגורר באנגליה עד 1949, אחר כך התיישב, תחילה בארצות הברית ולבסוף בשווייץ. פרות יצירתו כוללים הצגות, סצנות קברט ותמלילי שאנסון. ההנחיה שלו התאפיינה בקול נועז בצורה יוצאת דופן, בצורה חדשה, בשילוב של רוח והומור.

עבודותיו העיקריות
-----------------

* העיר (עם פאל פורו, 1920)
* יחי האדוני המכובד! ובדיחות במה אחרות; 1919
* המטריה ובדיחות במה אחרות; 1921
* הדייט. סצנות עם אשתי, 1923
* ס.ז. סאקאל: אלברט השמיני: בראון ייבעט החוצה, לאסלו בקפי; 1932
* כלת וינאית (1931)
* האיש האילם (1931)
* דרוויש של הבתולה הקדושה (1934)
* אוסף ההנחיות מאת לאסלו בקפי. 1939
* ספר לימוד ציבורי; 1940
* חניבעל המסכן והאחרים. 25 סאטירות ובורלסקות 1941
* הפודיום שהוגלה; טורונטו, 1955

פילמוגרפיה
----------

* ססקיה הצוחקת (1916)
* האביר השודד (1917)
* הנערה הטיפש עשרה (1918) - אלייד הפילוסוף
* ילד הפלא (1920)
* חיפושית, חיפושית צהובה (1922) - פרימאט צועני אמיתי
* הרעיה המהופנטת (קצר, 1932)
* הלו, בודפשט (1935)
* 3 : 1 לטובת האהבה (1937)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון לאמנות הבמה. 1994
* לקסיקון ידע בסיסי (1988)
* לאסלו בקפי ב- Hangosfilm.hu

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאסלו בקפי** בוויקישיתוף

* לאסלו בקפי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7904 0611
* LCCN: n87918494
* VIAF: 23672383
* WorldCat: lccn-n87918494

 |
**בריתריים** (שם מדעי: Barytheriidae; משמעות שמם: "בהמות כבדות") היא משפחה נכחדת מסדרת הפילאים, אחת מהפרימיטיביות ביותר שהתפתחה למיני הפילים המוכרים ולממותות. בבמשפחה שני סוגים אשר התקיימו מסוף תקופת האאוקן עד לתחילת האוליגוקן. המאובנים שלהם התגלו בצפון אפריקה (באזור מצרים ולוב) ובעומאן שבחצי האי ערב.

יצורים אלה היו דומים בגודלם להיפופוטם באורך ממוצע של 4 מטר גובה של 2 מטר ומשקל של 2 וחצי טון. מינים אלה היו מראשוני הפילאים שהיו בעלי דו-צורתיות זוויגית. במראם דמו מעט לשפנים או טפירים ענקיים והם היו בעלי חוטם קצר ועגלגל, דומה לזה של פיל ים אך לא לחדק של פילים מודרניים. בתוך פיהם בלטו 4 שיניים חותכות, שתיים בלסת העליונה ושתיים בתחתונה והם יועדו כנראה לתלישת עשבים או צמחי מים.

הבריתריים נכחדו לחלוטין עם סוף הפלאוגן והוחלפו במיני פילאים מותאמים יותר לסביבה היבשה שנוצרה.

מיון
----

* בריתריום (*Barytherium*) - תואר לראשונה בשנת 1906
	+ מין *Barytherium grave*
* עומאניתריום (*Omanitherium*) - תואר לראשונה בשנת 2012
	+ המין *Omanitherium dhofarensi*s

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריתריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**הנדסת מכשור ובקרה** היא תחום הנדסי המחיל בקרה אוטומטית על מנגנונים ומערכות שונות. הנדסה זו תופסת מקום מרכזי בתעשייה על כל גווניה בשל הצורך בתחכום ובשכלול התפוקה הקיימת ובפיתוח תעשיות חדשות עתירות ידע. בידע הקיים בתחום הנדסת הבקרה נעשה שימוש בתחומי הנדסה רבים נוספים, כמו הנדסת מכונות, הנדסת חשמל, הנדסת מבנים, הנדסת אווירונאוטיקה ועוד.

מטרת התחום היא בניית מערכות ומנגנונים להשגת תוצאה רצויה כלשהי. לשם כך על מהנדס הבקרה להבין את אופן פעולת המערכת ולפתח פתרונות המביאים את המערכת להתנהגות רצויה. דוגמה ידועה ונפוצה היא מערכת בקרת שיוט הנמצאת בכלי רכב רבים כיום. במקרה זה, התוצאה הרצויה היא מהירות הרכב עליה מחליט הנהג. על מנת לבנות את המערכת, על המהנדס לבנות מערכת המודדת את מהירות הרכב בכל רגע נתון, משווה אותה למהירות הרצויה, ומפעילה מנגנונים שונים לתיקון המהירות במידה ואינה שווה לזו שהגדיר הנהג. דוגמה נפוצה נוספת היא מערכת מיזוג אוויר- המשתמש מגדיר טמפרטורה רצויה, ועל המערכת לפעול על מנת להביא את טמפרטורת החדר לזו שהוגדרה על ידי המשתמש. 

בעבר, תהליך הבקרה נעשה בצורה ידנית- על העובד היה לאבחן את סטיית המערכת מהתוצאה הרצויה, ולפעול באופן ידני על מנת לתקן אותה. תהליך זה סבל מרמת דיוק נמוכה ויכולת תגובה איטית שלא ענו על דרישת התעשייה לשמור על ערכים קבועים של משתנים כמו טמפרטורה, לחץ, זרימה, לחות, מפלס ונוספים. מתוך מציאות זו, נולדה השאיפה להתפתחות טכנולוגית יעילה ומדויקת אשר הולידה את תחום הנדסת מכשור ובקרה.

יתרונות מערכות בקרה ממוחשבות
----------------------------

* ייצור אחיד
* חיסכון בכח אדם
* תהליך מדויק יותר
* בטיחות גבוהה במקומות עבודה רגישים
* הגדלת תפוקת המפעל
* חיסכון רב בחומרי גלם
* שינוי מיידי בתהליך הייצור על ידי התאמת תוכנה

הכשרה
-----

הכשרת מומחים בתחום מכשור ובקרה פורסת בפני הסטודנטים תחומים שונים בעולם הטכני. זאת, מאחר שהמאפיין הבולט והייחודי של המקצוע, הוא היכולת לבצע אינטגרציה בתכנון ויישום של התחומים הללו. במהלך הלימודים נסקרים נושאים כגון מערכות ממשק ממוחשבות, הנדסה תעשייתית, שרטוט טכני ומערכות בקרה וניתוב.
למוסמכים בהנדסת מכשור ובקרה צפויה השתלבות בפעילויות להבנייה ותפעול מערכות ממוחשבות בתחומים כגון רובוטיקה, מערכות שינוע, ממשקים סלולריים, מתקנים אוטומטיים.

הנדסאי מכשור ובקרה מחזיקים בדיפלומה ממשלתית המאושרת על ידי המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע (מה"ט). תקופת הלימודים לדיפלומה אורכת לערך שלוש שנים וכרוכה בהשלמת קורסים שונים דוגמת: תורת החשמל, מערכות בקרה, בקרים מתוכנתים, אלקטרוניקה של מערכות בקרה ועוד. על מנת לסיים בהצלחה את מסלול ההכשרה המקצועי ולקבל דיפלומת טכנאי או הנדסאי ולהירשם בפנקס ההנדסאים, על המועמד להציג פרויקט גמר שישקף באופן מעשי או תאורטי את הבנתו בתחום ההתמחות.

ראו גם
------

* הנדסאי
* הנדסת בקרה

קישורים חיצוניים
----------------

* הנדסת מיכשור ובקרה, באתר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים

הערות שוליים
------------

1. ↑   Why Learn Control Theory, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:49)
**דורון גביש** (נולד בנובמבר 1963) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד מערך ההגנה האווירית.

ביוגרפיה
--------

גביש התגייס לצה"ל ביולי 1983 ועשה את כל שירותו הצבאי בנ"מ. בשנת 1990 נשלח לארצות הברית במסגרת המשלחת הראשונה לקליטת מערכת הפטריוט, לאחר ששתי סוללות ניתנו במתנה לישראל על ידי הנשיא בוש. עם תחילת מלחמת המפרץ חזר לארץ ושימש במטה מערך הנ"מ כקצין התו"ל וההדרכה של מערכת הפטריוט. הוא פיקד על יחידת טילי נ"מ, שימש ראש מדור תורה והדרכה במפקדת כוחות הנ"מ, ופיקד על מגמת הקצינים בבית הספר לנ"מ.

במלחמת לבנון השנייה פיקד על אגד מרכז ובשנים 2006 עד 2008 פיקד על בית הספר לנ"מ.

באוגוסט 2009 מונה למפקד מערך הנ"מ וכיהן בתפקיד עד אוקטובר 2012. בתקופת כהונתו אורגן מחדש החיל וקיבל את השם מערך ההגנה האווירית, ליעדי החיל המסורתיים נוספו גם התפקידים של יירוט טילים ורקטות, גילוי להתרעה, ואחריות על שיתוף פעולה עם ארצות הברית בנושא הגנה מפני טילים.

למערך נקבע מבנה ארגוני חדש של שתי כנפות משימתיות: כנף הגנה אקטיבית וכנף הגנת שמי הארץ שהחליפו את האגדים הקודמים שפעלו באופן מרחבי. המערך קלט את מערכת כיפת ברזל שהפכה למבצעית ויירטה לראשונה רקטות שנורו מרצועת עזה.

כיהן כראש משלחת הרכש של משרד הביטחון באירופה.

גביש שותף בחברה בין לאומית הפועלת לפיתוח עסקי והשקעות בחברות סטארט-אפ. וכמו כן מרצה בתחום הובלת שינוי ומנהיגות בכירה.

חיים אישיים
-----------

גביש, נשוי ואב לשלושה. בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני בלימודי המזרח התיכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורון גביש** בוויקישיתוף
* עפר שלח, הקצין שהופקד להגן על השמיים של ישראל, באתר nrg‏, 20 באוקטובר 2012
* גל גולדשטיין, ‏מפקד חדש לכוחות הנ"מ: תא"ל דורון גביש, באתר חיל האוויר הישראלי
* סיון רהב-מאיר, ‏מפקד מערך ההגנה האווירית בריאיון, באתר ‏מאקו‏‏, ‏3 בספטמבר 2012‏
* דורון גביש, ‏מערך ההגנה האווירית מכוח טקטי למערך אסטרטגי לאומי, **מערכות** 204, ינואר 1970

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמותת חיל האוויר - תכנית המנטורינג

| מפקדי מערך ההגנה האווירית |
| --- |
|  פיקוד הנ"מ (1950-1971) | בוריס סניור • משה תמיר |  |
|  מערך הנ"מ (1965-2011) | אריה גור • משה תמיר • מאיר שריב • רוניה לפיד • מאיר שריב • איתן יריב • אורי רם • יצחק בירן • גלעד רמות • אריה פישביין • יאיר דורי • אילן ביטון • דניאל מילוא • דורון גביש |
|  מערך ההגנ"א (2011-) | דורון גביש • שחר שוחט • צביקה חיימוביץ' • רן כוכב • גלעד בירן |
**ברית שְמַלְקָלְדֶן** (בגרמנית: **Schmalkaldischer Bund**) היא ברית שנכרתה ב-27 בפברואר 1531 בעיר שמלקלדן (תורינגיה), בין הנסיכים שתמכו בתנועה הפרוטסטנטית. הברית החלה כברית לאחר תחילת הרפורמציה, אך ראשיה פעלו לפירור האימפריה הרומית הקדושה באמצעותה. שלא כמו בריתות קודמות דומות (למשל ברית טורגאו), למדינות ברית שמלקלדן היו צבאות אשר יגנו על האינטרסים הדתיים והפוליטיים שלהן. 

המניע העיקרי לכריתת הברית היה כישלון אספת הממלכה באאוגסבורג אשר נסתה לפשר בין המחנות ולהשכין שלום בגרמניה. ראשי הברית היו הנסיך הבוחר (קורפירסט) יוהאן פרידריך מסקסוניה, שהיה פטרונו של מרטין לותר, ופיליפ הראשון, רוזן הסן. מטרתם הייתה למשוך לברית זו גם את הנסיך הבוחר יואכים השני מברנדנבורג, שלמרות שנטה לתמוך בתנועה הפרוטסטנטית, הוא לא היה כה קנאי לדת החדשה, וטרם הביע תמיכה רשמית בלותר. 

החל מ-1535 הוחלט לקבל לברית כל מדינה שמתחייבת לעקרונות אאוגסבורג. במשך שנות פעילותם הצליחו ראשי הברית לצרף אליה כמה וכמה נסיכים וערים חופשיות, בין הבולטים ניתן למנות את הנסיך מוירטמברג ואת הברית השוואבית, שלרשותה עמד צבא לא קטן. מדינות נוספות בברית היו אנהלט, פומרניה והערים הקיסריות החופשיות של אאוגסבורג, הנובר, פרנקפורט וקמפטן. 

בשנת 1532 נכנסה צרפת של פרנסואה הראשון לברית, למרות שלא הייתה פרוטסטנטית, כדי להחליש את אויבה, הקיסר קרל החמישי, הקתולי האדוק. לאחר כניעתה של צרפת לגרמניה, ב-1544, התחייבה צרפת לצאת מן הברית. 

הברית חודשה ב-1536, בתגובה ליוזמתו של האפיפיור פאולוס השלישי לכנס ועידת כמרים כללית, שבה לא יכלו הפרוטסטנטים לתת אמון. בת ברית נוספת, החל מ-1538, הייתה דנמרק. ב-1539 הצליחו למשוך אליה גם את הנסיך הבוחר של ברנדנבורג. דנמרק חתמה על הסכם עם האימפריה הרומית הקדושה, לפיו המלך כריסטיאן השלישי לא יתקוף את האימפריה. ב-1545 הצטרף לברית פרידריך השלישי ("האדוק"), הנסיך הבוחר של פפאלץ, שהמיר דתו והפך לפרוטסטנטי. הבטחת ההגנה לפרידריך השלישי גרמה בהמשך לפרוץ המלחמה השמלקלדית (1546) ולחיסולה של הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ברית שמלקלדן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282200005171
* BnF: cb11581413h (data)
* GND: 4133026-2
* LCCN: sh85118211
* SUDOC: 106908626
* VIAF: 127370119
* WorldCat: viaf-127370119

 |
**טורי ברץ'** (באנגלית: **Tory Burch**; נולדה ב-17 ביוני 1966) היא מעצבת אופנה, אשת עסקים ונדבנית אמריקאית-יהודיה שזכתה במספר פרסי אופנה לעיצוביה.

קורות חייה
----------

טרי ברץ' נולדה כטרי רובינסון בואלי פורג' שבפנסילבניה, בתה של ארל "באד" רובינסון (1923 - 2007), משקיע אמיד, וריבה (לבית שפירא), שחקנית יהודייה ובת הזוג של השחקנים סטיב מקווין ומרלון ברנדו. גדלה עם שלשת אחיה, רוברט, ג'יימס ולאונרד, בבית חווה.

ברץ' למדה בבית הספר אגנס ארווין בפנסילבניה, בו שימשה כקפטן של נבחרת הטניס. למדה באוניברסיטת פנסילבניה, בה הייתה חברה באחוות "קאפא אלפא תטא" (Kappa Alpha Theta). התמחתה בתולדות האמנות, וסיימה את לימודיה בשנת 1988. לאחר מכן עברה לניו יורק, שם החלה לעבוד עם מעצבי אופנה. עבדה במגזין הרפרס בזאר, ורה וואנג, וכרעיונאית עבור פולו ראלף לורן.

בפברואר 2004 החלה לשווק מותג אופנה בשם "TRB", שהפך לימים ל"טורי ברץ". באפריל 2012 גדלה החברה ל-68 חנויות ברחבי העולם, 48 בארצות הברית ו-20 בעולם. קו האופנה שלה נמכר בלמעלה מ-1000 חנויות ברחבי העולם. חנות הדגל שלה ממוקמת בשכונת נוליטה במנהטן.

סגנון העיצוב שלה תואר כדומה ל"שיק בוהמי" (preppy-boho). מוצריה ידועים כקלים ללבישה. נחשבת לאחת ממובילות האופנה של הפיכת החולצה לפריט אופנה. הבגדים בעיצובה מתאימים לקהל יעד רחב שכולל נשים עובדות, "אמהות כדורגל" (soccer mom), נשות חברה ונשים אמידות. ברץ' קראה לקו הנעליים השטוחות הפופולרי שלה "ריבה בלרינה" על שם אמה.

בינואר 2013 העריך המגזין "פורבס" את הונה במיליארד דולרים.

בשנת 2008 זכתה, בין היתר, בפרס מעצב האביזרים של השנה מטעם מועצת מעצבי אופנה של אמריקה. בשנת 2008 ייסדה קרן המספקת "הזדמנויות כלכליות לנשים ולמשפחותיהם". היא חברה במועצת המנהלים של מרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג והייתה יושבת ראש גאלת האביב בתיאטרון הבלט האמריקאי. בשנת 2008 זכתה באות כבוד מטעם הארגון הפילנתרופי C.H.I.P.S על תמיכתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טורי ברץ'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טורי ברץ'
* טורי ברץ', ברשת החברתית טוויטר

* טורי ברץ', ברשת החברתית אינסטגרם
* Tory Burch אתר הקרן שהקימה
* רונית דומקה, אימפריית האופנה של המיליארדרית טורי ברץ' צמחה מהמטבח הביתי, באתר TheMarker‏, ‏22 במרץ 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fashion Tycoon Tory Burch Becomes A Billionaire (Thanks, In Part, To $200 Ballet Flats)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1075652987
* ISNI: 0000 0004 4420 243X
* LCCN: no2014151123
* VIAF: 312881906
* WorldCat: lccn-no2014151123

 |