**אהרון אדוארד אקהרט** (באנגלית: **Aaron Edward Eckhart**; נולד ב-12 במרץ 1968) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. לאחר שהשתתף במספר סרטים, התפרסם אקהרט כשגילם רוצח נשים סוציופט בסרט הקומדיה השחורה "בחברת הגברים" (1997). אקהארט זכה להכרה נוספת בתור ג'ורג' בסרט "ארין ברוקוביץ'" (2000), ולאחר מכן קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב על גילומו של ניק ניילור בסרט "תודה שעישנתם" (2005). בשנת 2008 גילם את הארווי דנט / דו פרצוף בסרט שובר הקופות של כריסטופר נולאן "האביר האפל", בשנת 2014 גילם את אדם פרנקנשטיין בסרט הפנטזיה "אני, פרנקנשטיין", בשנת 2016 גילם את הטייס ג'פרי "ג'ף" סקילס (אנ') בסרטו של קלינט איסטווד "סאלי: נס על ההדסון" ובשנת 2019 גילם את הגנרל ג'יימס דוליטל בסרטו של רולנד אמריך "הקרב על מידוויי".

ביוגרפיה
--------

אקהרט נולד בקופרטינו, קליפורניה, בנם של מרי מרת'ה ג'ונס, סופרת, אמנית ומשוררת ושל ג'יימס קונרד אקהרט, מהנדס מחשבים. הוא הצעיר מבין שלושה אחים, ג'יימס לורנס ואדם אקהרט. אביו הוא ממוצא גרמני-רוסי, ואילו אמו ממוצא אנגלי, גרמני וסקוטי.

הוא חבר בקהילה המורמונית ונשלח מטעמה כשליח בצרפת ושווייץ למשך שנתיים. בשנת 1981 עבר עם משפחתו לאנגליה בעקבות עבודתו של אביו. במהלך שהותם בממלכה המאוחדת, המשפחה הסתובבה ברחבי סארי, אנגליה, והתגוררה בעיירות כמו קובהאם (אנ'), ריפלי (אנ') ווולטון על התמזה (אנ').

אקהרט למד בבית ספר הקהילתי אמריקאי בסארי, שם הופיע לראשונה על במה בהפקה בית ספרית בתור הדמות צ'ארלי בראון. 

ב-1985 עבר אקהארט לאוסטרליה והתיישב בסידני, והחל ללמוד בבית הספר האמריקאי הבינלאומי של סידני (אנ') בשנה האחרונה שלו בתיכון; שם הוא פיתח עוד יותר את כישורי המשחק שלו בהפקות כמו "מחכים לגודו", שם הוא מודה שהוא נתן הופעה "נוראה".

בסתיו של שנתו האחרונה, אקהרט עזב את בית הספר כדי לעבוד בבית קולנוע. הוא בסופו של דבר קיבל את את תעודת הבגרות שלו באמצעות קורס חינוך מקצועי. בשנת 1988, אקהארט חזר לארצות הברית ונרשם ללימודי קולנוע באוניברסיטת בריגהאם יאנג-הוואי (אנ') בהוואי, אך מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת בריגהאם יאנג (BYU) בפרובו, יוטה. הוא סיים את לימודיו ב-1994 עם תואר ראשון באמנויות יפות. הוא גם למד משחק בסטודיו ויליאם אספר (אנ').

קריירה
------

תפקידו הראשי הראשון של אקהרט היה בשנת 1997 בקומדיה השחורה "In the Company of Men". שנה לאחר מכן הופיע בקומדיה "חברים שכנים ודברים אחרים" ובסרט "שלישי". בשנת 2000 קיבל אקהרט שבחים רבים על משחקו בסרט של סטיבן סודרברג "ארין ברוקוביץ'". כמו כן השתתף באותה השנה בדרמת הקומדיה "האחות בטי".

ב-2001 שיחק בסרט הדרמה של שון פן "שבועה". ב-2002 שיחק בדרמת המסתורין "מכתבי אהבה". ב-2003 שיחק אקהרט בסרט האסונות "שעת אפס" ובסרטו של רון הווארד "הנעדרת", כמו כן שיחק בסרט "צ'ק פתוח". ב-2004 שיחק במותחן "החשוד הנעלם". 

בשנת 2006 קיבל אקהרט מועמדות לפרס גלובוס הזהב על משחקו בקומדיה "תודה שעישנתם", כמו כן הוא השתתף בסרטו של בריאן דה פלמה "הדליה השחורה". ב-2007 שיחק בקומדיה "אהבה בתפריט" ובקומדיה "ביל". 

בשנת 2008 השתתף בסרט שובר הקופות "האביר האפל", בסרט שיחק אקהרט את דמותו של דו-פרצוף (הארווי דנט), על תפקידו בסרט זכה אקהרט לביקורות נלהבות ולמועמדות לפרס סאטורן.

בשנת 2010 בסרט עטור השבחים "מחילת הארנב". בשנת 2011 שיחק תפקיד ראשי בסרט "פלישה עולמית:קרב לוס אנג'לס". בשנת 2013 גילם את דמותו של נשיא ארצות הברית בסרט "המטרה: הבית הלבן". בשנת 2013 גילם את דמותו של פרנקנשטיין בסרט אני, פרנקנשטיין שייצא לאקרנים בינואר 2014. 

בשנת 2016 שיחק בדרמת האיגרוף "להילחם על זה". באותה שנה חזר לגלם את נשיא ארצות הברית בנג'מין אשר בסרט ההמשך "המטרה: לונדון". בספטמבר 2016, יצא סרט בכיכובו של אקהרט "סאלי: נס על ההדסון" בבימויו של קלינט איסטווד. הסרט עוסק בנחיתת החירום של טיסה 1549 של יו אס איירווייז על נהר ההדסון בניו יורק. אקהרט מגלם את טייס המשנה.

בשנת 2016 גילם את ד"ר סת' אמבר בסרט האימה "התגלמות הרוע". בשנת 2019 גילם את הגנרל ג'יימס דוליטל בסרטו של רולנד אמריך "הקרב על מידוויי".

חיים אישיים
-----------

אקהרט החל לצאת עם השחקנית אמילי קלין ב-1997, אותה הכיר במהלך צילומי הסרט "בחברת גברים" ואף הם התארסו, אך הם נפרדו ב-1998.

הוא תמיד נרתע מלדבר על מערכות היחסים שלו בראיונות. אקהרט יצא עם המוזיקאית וחברה בלהקת הבנות "SHeDAISY", קריסטין אוסבורן מ-2006 עד 2007. הוא הופיע בקליפ לשיר שלהן "I'm Taking the Wheel".

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | לרקוד עם לוחמים | אסיר | ללא קרדיט |
| *Slaughter of the Innocents* | קן ריינולדס |  |
| 1997 | בחברת גברים | צ'אד | פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן פורץ דרך
פרס סטלייט לכישרון החדש הטוב ביותר |
| 1998 | חברים, שכנים ודברים אחרים | בארי |  |
| *Thursday* | ניק |  |
| 1999 | מולי | באק מאקי |  |
| יום ראשון הגדול | ניק קרוזייר |  |
| 2000 | ארין ברוקוביץ' | ג'ורג' |  |
| האחות בטי | דל זייסמור |  |
| *Tumble* | איש |  |
| 2001 | שבועה | סטן קרולאק |  |
| 2002 | מכתבי אהבה | רולנד מיטשל |  |
| 2003 | שעת האפס | ד"ר ג'ושוע "ג'וש" קייז |  |
| הנעדרת | ברייק בולדווין |  |
| צ'ק פתוח | ג'יימס רת'ריק |  |
| 2004 | החשוד הנעלם | תומאס מאקלווי |  |
| 2005 | מעולם לא | זאק ריילי | גם מפיק-שותף |
| תודה שעישנתם | ניק ניילור | מועמד פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה
מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר |
| שיחות עם אישה אחרת | איש |  |
| 2006 | איש הקש | נהג משאית |  |
| הדליה השחורה | סמל לי בלאנצ'רד |  |
| 2007 | אהבה בתפריט | ניק פאלמר |  |
| ערבושית | מר ווסו |  |
| הכירו את ביל | ביל אנדרסון | גם מפיק בפועל |
| 2008 | האביר האפל | הארווי דנט / דו פרצוף | מועמד פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר |
| 2009 | אהבה בהפתעה | ד"ר בורק ראיין |  |
| 2010 | מחילת הארנב | האווי קורבט | מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר |
| 2011 | פלישה עולמית: קרב לוס אנג'לס | מייקל נאנס |  |
| יומן הרום | האל סנדרסון |  |
| 2012 | אקס-פטריוט (אנ') | בן לוגאן |  |
| 2013 | המטרה: הבית הלבן | הנשיא בנג'מין אשר |  |
| 2014 | אני, פרנקנשטיין | המפלצת של פרנקנשטיין |  |
| 2015 | הנבחרת שלי (אנ') | דארל רויאל |  |
| 2016 | המטרה: לונדון | הנשיא בנג'מין אשר |  |
| סאלי: נס על ההדסון | ג'פרי "ג'ף" סקילס (אנ') |  |
| להילחם על זה | קווין רוני |  |
| התגלמות הרוע | ד"ר סת' אמבר |  |
| 2019 | הקרב על מידוויי | ג'יימס דוליטל |  |
| מרדף בשידור חי | פרנק פני |  |
| 2020 | *Wander* | ארתור ברטניק |  |
| 2023 | *Ambush* | קפטן דרומונד |  |
| *Muzzle* | ג'ייק רוסר |  |
| TBA | *Afterward* |  |  |
| *Rumble Through the Dark* | ג'ק בוצ'ר |  |
| *The Bricklayer* | וייל |  |
| *Classified* |  |  |
| *Chief of Station* |  |  |
| *Midair* |  |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | *Double Jeopardy* | דוויין | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 2004 | פרייז'ר | פרנק | 2 פרקים |
| 2018 | שושלת רומנוב | גרג | פרק: "The Violet Hour" |
| 2022 | הגברת הראשונה | ג'רלד פורד | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2022–הווה | *Pantheon* | קארי | דיבוב; 16 פרקים |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ארון אקהרט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ארון אקהרט** |

* 
* ארון אקהרט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ארון אקהרט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ארון אקהרט, באתר AllMovie (באנגלית)

* ארון אקהרט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* ארון אקהרט, באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* ארון אקהרט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* נמרוד דביר, "מיליוני אנשים חשים דחויים כמו פרנקנשטיין", באתר ynet, 18 בפברואר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007461054305171
* BNE: XX1416241
* BnF: cb14174434q (data)
* CANTIC: a10946858
* GND: 140600663
* ICCU: UBOV489508
* ISNI: 0000 0000 8405 3222
* LCCN: no99065580
* NKC: xx0052855
* NLP: a0000001607723
* NTA: 18904179X
* SUDOC: 060909315
* VIAF: 107278254
* WorldCat: lccn-no99065580

 |