recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נוירופסיכולוג** הוא אדם העוסק בנוירופסיכולוגיה.

בפועל עוסקים נוירופסיכולוגים (באקדמיה) בחקר תהליכי עיבוד מידע במוח האנושי בבריאים ובחולים, אבחון, טיפול ושיקום חולים עם אבדנים קוגניטיביים נרכשים וכשלים קוגניטיביים התפתחותיים (נוירופסיכולוגיה קלינית) ומעורבים בתכנון סביבות אינטראקטיביות אדם - מכונה עתירות מידע.

נוירופסיכולוגים בישראל
----------------------

למרות ההתפתחות המואצת בתחום בעשורים האחרונים, אין עדיין בישראל חקיקה או חקיקת משנה המסדירה את הרישוי לעיסוק קליני ויישומי בנוירופסיכולוגיה. יש הגורסים כי הנוירופסיכולוגיה היא ענף של מקצוע הפסיכולוגיה וכי יש להגדירה כהתמחות פסיכולוגית דוגמת התמחויות קיימות (קלינית, שיקומית, חינוכית וכדומה) ובמסגרת חוק הפסיכולוגים. אחרים מציעים חקיקה רחבה יותר אשר תאפשר הכרה כנוירופסיכולוגים גם בבוגרי תוכניות לימודי המוח או לימודי התנהגות לתארים מתקדמים גם ממסלולים שאינם שייכים למחלקות לפסיכולוגיה. כך או כך, בהיעדר חקיקה כלשהי אין כיום דרך להגדיר נוירופסיכולוג על בסיס רישיון/הליכי רישוי מעוגנים בחוק אלא על פי השכלה ורקע מקצועי כפי שנעשה הדבר על ידי האקדמיה הלאומית של ארצות הברית לנוירופסיכולוגיה.

הכשרה אקדמית
------------

למרות שיסודות הנוירופסיכולוגיה המודרנית הונחו לפני למעלה מ-120 שנה, התפתחות ההכשרה האקדמית בתחום זה, כתחום אשר יוחדה לו תוכנית לימודים והכשרה משל עצמו, התנהלה בעצלתיים.

בארצות הברית, שבה ההתפתחות בתחום היא המהירה ביותר, לא ניתן היה למצוא ולו תוכנית הכשרה אקדמית ייעודית אחת עד סוף שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנות ה-70 נפתחו בארצות הברית מספר תוכניות לימוד בתחום זה, ובישראל נפתחה באותה עת תוכנית בפקולטה לרפואה הטכניון. אם כי לתוכנית זו לא היו ייעודים קליניים מובהקים, זו הייתה התוכנית היחידה שמוקדה היה נוירופסיכולוגי.

מאז ועד היום חל גידול מהיר במספר תוכניות ההכשרה לתארים מתקדמים ופוסט דוקטורט. בארצות הברית קיימים כיום כמה עשרות מסלולי הכשרה ובישראל שלושה. מסלולים ייעודיים אלה נפתחו בסוף שנות ה-90.

נוירופסיכולוגים בולטים בעולם
----------------------------

* ארתור ל. בנטון (Arthur L. Benton)
* אנטוניו דמסיו (Antonio Damasio)
* דונלד הב (Donald Olding Hebb|Donald Hebb)
* אלכסנדר לוריא (Alexander Luria)
* רוזלין מק'קרתי (Rosaleen McCarthy)
* קרל פריברם (Karl Pribram)
* וילינור ס. רמצ'נדראן (Vilayanur S. Ramachandran)
* טים שליס (Tim Shallice)
* אליזבת וורינגטון ([Elizabeth Warrington)
* אוליבר ל. זנגוויל (Oliver L. Zangwill)
* שלמה בנטין (Shlomo Bentin)

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור המגמה הקלינית במסלול נוירופסיכולוגי באוניברסיטת חיפה, על ידי ראש המגמה: ד"ר רחל תומר
רבי **אַבְטַלְיוֹן בֶּן שְׁלֹמֹה מִקּוֹנְסִילְיוֹ** (~ה'ש', 1540 - י"ג בתשרי ה'שע"ז, 24 באוקטובר 1616) היה רב איטלקי במאה ה-16, אשר התפרסם בשל פרשת המקווה ברוויגו שהסעירה בשעתו את העולם הרבני באיטליה.

חייו
----

רבי אבטליון היה תלמידו המובהק של רבי שמואל יהודה קצנלבוגן מפדובה, ואף הציב את תמונתו בבית מדרשו. הוא היה משוללי שיטת הפלפול. 

בשנת ה'שמ"ט, 1589, עורר את פולמוס המקווה ברוויגו כאשר פסל בפסק הלכה מנומק את המקווה העירוני. המקווה שכן בביתו ונוהל על ידו במשך עשר שנים תוך הקפדה על שיטת הפעלה מסוימת, אך כשעבר לרשות אחיו, ר' יקותיאל, שונתה שיטת ההפעלה ולדעתו נפסל המקווה לשימוש. פסילת המקווה עוררה סערה בדעת הקהל, סערה שהתעצמה כאשר רבנים אחדים חיוו דעתם להיתר, ורבנים אחרים גיבו את פסקו של ר' אבטליון. שלושה ספרים נדפסו אז בעטיו של פולמוס זה. הספר "פלגי מים" (ונציה שס"ח) מיוחס לו בידי חלק מן המקורות.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל יוסף פין, **הערך "הר"ר אבטליון ב"ר שלמה מקונסיליו"**, בתוך: **כנסת ישראל**, ורשה תרמ"ז, עמ' 5, באתר היברובוקס
* "אבטליון בן שלמה מקונסיליו", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמוד 34, באתר היברובוקס
* מרדכי שמואל גירונדי, **תולדות גדולי ישראל וגאוני איטליאה**, בערכו (עמודי הספר מסורגים, יש לדלג עמוד), באתר היברובוקס
* אבטליון בן שלמה, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* הרב נפתלי הירצקא פרנקל, **סקירה קצרה על פרשיית המקווה ברוויגו**, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  **פלגי מים**, ונציה שס"ח, באתר היברובוקס.
**נורמן קוטה** (באנגלית: **Norman Daniel Cota** ‏ 30 במאי 1893 - 4 באוקטובר 1971) היה גנרל בצבא ארצות הברית נודע בעיקר בזכות לחימתו הנועזת בחוף אומהה בפלישה לנורמנדי.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

ב-1913 התקבל לאקדמיה הצבאית וסט פוינט אותה סיים ב-1917. שם הכיר את דוויט אייזנהאואר שסיים שנתיים לפניו. בשנים 1924–1928 שירת בהוואי ולאחר מכן למד בבית הספר לפיקוד ומטה פורט לוונוורת' אותו סיים ב-1931.

### מלחמת העולם השנייה

בשנים 1942 -1943 היה ראש מטה של הדיוויזיה ה-1. הוא השתתף בנחיתה בצפון אפריקה (מבצע לפיד) ובפלישה לסיציליה (מבצע האסקי) והועלה לדרגת בריגדיר גנרל. הוא נשלח לבריטניה והשתתף בתכנון הפלישה לנורמנדי. ערב הפלישה מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ה-29. הוא התנגד לנחיתה באור יום אך הפיקוד העליון האמין שלהפצצות אוויריות ועליונות טכנולוגית יש סיכוי גדול יותר באור יום.

לאור יום ה-6 ביוני 1944 החלה נחיתת האמריקאים בחוף אומהה. הם נתקלו באש קטלנית מעמדות הגרמנים על הגבעות. לקראת הצהרים הגיע מספר ההרוגים למעלה מ-1000 והועלתה אפשרות של פינוי הכוח דרך הים.

קוטה סבר שהתמוטטות ההתקפה בחוף אומהה תביא להתמוטטות הפלישה כולה. בנקודת המשבר הוא הצליח לאסוף כמה קציני הנדסה שהצליחו לפוצץ את עמדת הבטון הגרמנית שחלשה על החוף. דבר זה איפשר את פריצת הכוחות ויצירת ראש גשר שאיפשר הנחתת כוחות שריון. בהמשך ארגן קוטה כוח שכונה הבריגדה הממזרית של קוטה שהמשיכה את הפריצה אל תוך הארץ. על חלקו של קוטה בכיבוש חוף יוטה עוטר בצלב השירות המצוין.

בסרט היום הארוך ביותר מגלם השחקן רוברט מיצ'ם את דמותו של קוטה.

ב-14 באוגוסט 1944 מונה קוטה למפקד הדיוויזיה ה-28. לאחר שחרור פריז התכבד קוטה לצעוד בראש חייליו לאורך השאנז אליזה ב-29 באוגוסט 1944, כמייצגים את צבא ארצות הברית.

קוטה ואוגדתו השתתפו בקרב יער הורטגן שם היו להם אבדות כבדות. קוטה קיבל על כך הערות ממפקדיו למרות שהיו לו השגות על תכנון הקרב עוד לפני שהתחיל. בתקופה זו ערק החייל אדי סלוביק מיחידתו ונשפט למוות. פסק הדין אושר על ידי קוטה שאמר לאחר מכן שאלה היו 15 הדקות הקשות בחייו אבל לא הייתה לו ברירה אלא לאשר את גזר הדין כדי שיוכל להמשיך להסתכל בעיני חייליו. סלוביק היה אז החייל האמריקאי הראשון שהוצא להורג בעוון עריקה מאז מלחמת האזרחים האמריקאית.

### לאחר המלחמה

ב-30 ביוני 1946 פרש קוטה משירות פעיל בדרגת מייג'ור גנרל. הוא מת בוויצ'יטה, קנזס ב-4 באוקטובר 1971 ונקבר בבית הקברות וסט פוינט.

לקריאה נוספת
------------

* רוני ברבש, **הגנרלים במלחמת העולם השנייה**, הוצאת אוריון, 2014, עמ' 323-324.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נורמן קוטה** בוויקישיתוף
* נורמן קוטה, באתר new england historical society
* נורמן קוטה, באתר ww2 gravestone
* נורמן קוטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנטוני ביוור, **הפלישה לנורמנדי**, 2009, עמ' 125

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1237069866
* LCCN: n88298450
* NARA: 10571582
* VIAF: 58188949
* WorldCat: lccn-n88298450

 |
**הקורפוס השביעי** היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, המלחמה הקרה ומלחמת המפרץ ופורק בשנת 1992.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הקורפוס הוקם ב-19 באוגוסט 1918, לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. הקורפוס השתתף בקרבות האחרונים בחזית המערבית, ופורק ב-1919.

### מלחמת העולם השנייה

הקורפוס הוקם מחדש ב-25 בנובמבר 1940, ומטהו היה בפורט מק'קלאן, אלבמה. הקורפוס השתתף בתימרוני לואיזיאנה, ובסוף שנת 1941 הועבר מטהו לסן חוזה, קליפורניה. הקורפוס המשיך באימונים עד 1944, עת הועבר לחזית המערבית תחת פיקודו של ג'וזף לוטון קולינס ("ג'ו הברק"). במהלך הפלישה לנורמנדי נחת הקורפוס בחוף יוטה, וכלל פרט לדיוויזיה ה-4 של ריימונד בארטון גם את הדיוויזיות המוצנחות ה-101 וה-82. לאחר מכן לחם הקורפוס במערכה בנורמנדי כחלק מהארמייה הראשונה של עומר בראדלי. הקורפוס השתתף גם במבצע קוברה, קרב פאלז, קרב יער הורטגן, קרב הארדנים ופלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה.

### לאחר המלחמה

הקורפוס הוקם מחדש ב-1950 במהלך המלחמה הקרה, ויחד עם הקורפוס החמישי היווה את הכוח המרכזי שצבא ארצות הברית הקצה לכוחות נאט"ו בגרמניה. הקורפוס השביעי הוצב בדרום גרמניה ומפקדתו הייתה בשטוטגרט. בתחילה הוצב הקורפוס החמישי בצפון גרמניה, אולם בהמשך הועבר גם הוא לדרום. במקרה של מלחמה עם ברית ורשה, היה אמור הקורפוס השביעי לכלול תחתיו גם את הדיוויזיה הקנדית ה-1.

ב-1990, לאחר הפלישה העיראקית לכווית, הועבר הקורפוס לערב הסעודית כחלק מהגל השני של פריסת הכוחות האמריקניים. במהלך מלחמת המפרץ, היה הקורפוס העוצבה הגדולה ביותר של צבא ארצות הברית שחדרה לכווית במטרה לשחרר אותה מכוחותיו של סדאם חוסיין. הקורפוס כלל שלוש דיוויזיות, וכן יחידות תגבורת ארטילריה והנדסה. על הקורפוס פיקד במהלך המלחמה פרדריק מלווין פרנקס הבן. ב-27 בפברואר 1991 יחידות הקורפוס, בשיתוף פעולה עם כוחות בריטיים, נחלו ניצחון חד צדדי לחלוטין בקרב רכס מדינה, קרב 73 איסטינג וקרב נורפוק, והביסו את המשמר הרפובליקני העיראקי. בסה"כ במתקפת הקורפוס השביעי נהרגו 47 מחייליו ונפצעו 192. כ-100 שעות לאחר שהתחילה המערכה הקרקעית, ב-28 בפברואר, הכריז נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש על שחרור כווית והפסקת אש.

לאחר סיום הלחימה, רוב יחידות הקורפוס הוחזרו לארצות הברית. מפקדת הקורפוס הוחזרה לגרמניה, וב-1992, בעקבות התפרקות ברית המועצות וסיום המלחמה הקרה, פורק הקורפוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוס השביעי (באנגלית)
**הבליץ על באת'** הוא כינוי לסדרת הפצצות של הלופטוואפה על העיר באת' בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה. העיר הופצצה באפריל 1942, כחלק מבליץ בדקר, במסגרתו הופצצו ערים בריטיות בשל המורשת התרבותית וההיסטורית שלהן ולא מתוך צרכים צבאיים או אסטרטגיים טהורים.

רקע
---

מתחילת הבליץ ועד לשנת 1942 לא סבלה העיר באת' מהפצצות גרמניות. אמנם מטוסים גרמנים טסו מעליה כדי להפציץ את העיר בריסטול הסמוכה, שספגה הפצצות כבדות לאורך המלחמה, ולכן אזעקה נשמעה בבאת' תכופות, אך היא לא הופצצה בעצמה. בבאת', בניגוד לערים אחרות שהופצצו, לא הייתה תעשיית נשק חשובה והיא גם לא הייתה עיר מסחר או נמל חשובה, לפיכך היא לא נחשבה ליעד בעל משמעות אסטרטגית שיש להתקיפו בהפצצה אסטרטגית.

המצב השתנה לאחר שבמרץ 1942 הפציץ חיל האוויר המלכותי את העיר ליבק בגרמניה והסב לה נזק רב. בתגובה, פתחו הגרמנים בסדרת הפצצות שזכתה לשם בליץ בדקר, שם שנשאב מנאומו של התועמלן הנאצי גוסטב בראון פון שטום: "אנו נפציץ כל אתר שזכה לשלושה כוכבים במדריך בדקר". במסגרת סדרת הפצצות אלו הפציצו הגרמנים ערים בריטיות בשל המורשת ההיסטורית והאדריכלית שלהן ולא בשל החשיבות האסטרטגית שלהן. באת', כעיר מרשימה בעלת מבנים בעלי חשיבות אדריכלית ותרבותית רבה, הייתה אחת המטרות של בליץ זה.

הבליץ
-----

הפצצת באת' החלה ב-25 באפריל, כאשר 80 מטוסים גרמניים שהמריאו בצפון צרפת תקפו את העיר. בארבעת החודשים שקדמו לתקיפה זו הופצצה העיר בריסטול כמעט מדי לילה, ולכן חשבו התושבים בתחילה שגם התקפה זו מיועדת לבריסטול ולא נערכו באופן מיוחד. התקיפה הראשונה החלה ב-23:00 בליל שבת ונמשכה עד סביבות השעה 1:00. המטוסים שבו לצרפת לתדלוק ולאחר מכן הגיעו לסבב התקפה נוסף בשעה 4:35. בשלב זה כבר היו בעיר דלקות גדולות, שהקלו על הטייסים הגרמנים לאתר את מטרותיהם ולהפציצן ביעילות. תקיפה שלישית על העיר נערכה יומיים לאחר מכן, ביום שני לפנות בוקר, ה-27 באפריל. התקיפה השלישית ארכה רק שעתיים, אך גרמה לנזק רב. 

במתקפה על באת' נהרגו 417 בני אדם ועוד כ-1,000 נפצעו. 19,000 מבנים נפגעו ומתוכם כ-1,100 נהרסו. בין המבנים שנהרסו היו 218 בתים בעלי עניין אדריכלי או היסטורי כגון: אולמות הכנס של באת', כמה בתים מהסהר המלכותי, מהסירקס, מהפאראגון ומאזור כיכר המלכה. מרבית המבנים שוקמו לאחר מכן, אך על חלקם יש עדיין סימנים לפגיעה שספגו בבליץ.

הנצחה
-----

גן זיכרון לחללי הבליץ על באת' קיים באזור כיכר המלכה, מתקיימים שם טקסי זיכרון שנתיים. בשנת 2008 הניח זר בטקס הזיכרון ב-25 באפריל ווילי שכולדנקר, טייס לופטוואפה בעבר, שהשתתף בבליץ על באת'.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרויקט העוסק בהנצחת הבליץ על באת'. (באנגלית)
* כתבה על בליץ באת' באתר BATH ECHO. (באנגלית)
* אתר ובו תמונות היסטוריות של באת', מהן מהבליץ.

| הבליץ |
| --- |
| קרבות | באת' • בדקר • בריסטול • ברמינגהאם • ליברפול • מנצ'סטר • קובנטרי |
| ערכים נוספים | אנדרטת הכבאים הלאומית • השרפה הגדולה השנייה של לונדון • להפציץ את אנגליה • מגילת הכבוד לאזרחי בריטניה חללי מלחמת העולם השנייה • סנט פול שורדת |
**פשוט כל כך** הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת הישראלית קורין אלאל. את האלבום הוציאה ב-28 באוגוסט 2008 לאור חברת התקליטים הליקון על גבי תקליטור.

רקע
---

פשוט כל כך יצא לאור לאחר ארבע שנים מאז אלבום האולפן השמיני של אלאל, הכחול של השמיים. אגי משעול כתבה את רובו, ואלאל הלחינה את כולו. לטענת כלי התקשורת, מדובר באלבום המספר את מאורעות חייה של הזמרת ועוסק בנושאים יומיים, כמו געגוע, אהבה והודיה. זהו אלבומה הראשון של אלאל שיצא דרך חברת התקליטים הליקון ולא NMC.

ניתוח מוזיקלי
-------------

נגנים רבים השתתפו בהפקתו: ב"השקט" ניגנה אהובה עוזרי על בולבול טרנג וב"קשה לה" הרשים שלומי שבן את מבקרי המוזיקה ב-ynet בכישורי הנגינה שלו על פסנתר. באותו השיר מצטרפים אל שבן גם אלי סורני, חן אופק ואלון אוחנה על הקלידים, ישראל נחום בתופים ומיכאל פרוסט על גיטרת הבס. סורני, מפיק האלבום, דאג שלא יישמע סאונד מלאכותי או אלקטרוני, ולכן הפציר במשתתפים בו להיות נמרצים באנרגיות.

מבחינה טקסטואלית, רצועות רבות מתקשרות לנושאים אנושיים יומיים כמו געגוע ("סוף אפריל", שכתב ארז ברזוליק) והודיה ("תודה", שכתבו רותי אלאל ומאיר גולדברג). לטענתה של תימורה לסינגר מ-ynet, כמה מהשירים שנכללו בפשוט כל כך מזכירים שירי עבר של אלאל: "ארץ קדושה", שנכתב על ידי מירי פיינגבאום, מזכיר במילותיו את "ארץ קטנה עם שפם" מהאלבום אנטארקטיקה ו"שיר ליונתן", שנכתב על ידי ברזוליק ודומה בשמו ל"שיר לשירה".

ביקורות
-------

אסף נבו ממאקו סבר כי הבחירה של אלאל להיצמד להפקותיו של סורני גרמה ליצירת אלבום טוב, לא מעולה ולא גרוע. "ההחלטה להפקיד את העיבודים וההפקה המוזיקלית בידיו של אלי סורני גם היא יכולה להיחשב סוג של סיכון (...). לו היתה רוצה ליצור "אלבום גדול" היתה יכולה לפנות למפיק מנוסה ובעל שם גדול יותר, נאמר ברי סחרוף. (...). אבל אלאל וסורני, שמלווה אותה כבר כמה שנים בהופעות, רצו עוד אלבום טוב של קורין אלאל, לא יותר, לא פחות. והצליח להם, למרות שמוזיקלית אין כאן כמעט הפתעות" – כתב. בגלובס נטען כי האלבום מיועד לקהל מעריציה של אלאל, ואין בו שום חידוש. ""פשוט כל כך" הוא פשוט עוד דיסק של קורין אלאל: למי שאוהב את קולה, את עיבודיה העשירים, ואת הבנת הנקרא העמוקה שלה, הניכרות בכל ביצוע של כל שיר ושיר שלה, מזומנת חוויה נעימה, מלהיבה במידה, אך שגורה ומוכרת" – נכתב.

רשימת רצועות
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | קורים דברים | 3:03 |
| 2. | סוף אפריל | 3:40 |
| 3. | פרשדונה | 3:07 |
| 4. | תודה | 3:06 |
| 5. | ארץ קדושה | 3:18 |
| 6. | דוגית | 3:51 |
| 7. | השקט | 3:13 |
| 8. | פשוט כל כך | 3:21 |
| 9. | על שפת המזרקה | 3:47 |
| 10. | קשה לה | 4:02 |
| 11. | תרנגול | 3:36 |
| 12. | שיר ליונתן | 3:10 |
| **משך כולל:** | **41:20** |

קרדיטים
-------

|  |  |
| --- | --- |
| * קורין אלאל – שירה, לחנים,
* אלי סורני – הפקה, עיבוד מוזיקלי
* רותי אלאל – ניהול מוזיקלי ואמנותי
* סיימון ויינשטוק – מיקסינג (1–5, 7–12)
* רונן חג'ג' – הקלטות בס, תופים ושירה
 | * שי שטרייפלר – הקלטות נוספות
* שמוליק דניאל – מאסטרינג
* הדר גלר – מפיק בפועל
* דנית סיגלר – צילום
* הדס אי ירושלמי – עיצוב גרפי
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערן סויסה, אלבום משפחתי: ראיון עם קורין אלאל, באתר nrg‏, 16 ביוני 2008
2. 1 2  תימורה לסינגר, שמחה לחזור, באתר ynet, 3 בספטמבר 2008
3. ↑  אסף נבו, ‏אהבה היא אור הולך ובא, באתר ‏מאקו‏, 8 בספטמבר 2008
4. ↑  מירב מורן, ‏עוד מאותה קורין, באתר גלובס, 31 באוגוסט 2008
רבי **יוסף אבן עזרא** (בערך ה'ש - ה'שס"ה) היה תלמידו של רבי שמואל די מדינה ורבה של סופיה בבולגריה, ומחבר הפירוש הנודע **עצמות יוסף** על מסכת קידושין.

תולדותיו
--------

נולד לרבי יצחק, ממשפחת אבן עזרא. יש הגורסים שנולד ביואנינה. עד גיל 17 התגורר בקושטא. בגיל 17, הגיע לסלוניקי בכדי ללמוד תורה. רבו המובהק היה מהרשד"ם, והוא מכנה אותו בספרו בתואר "מורי". התמנה בשנת 1589 בקירוב לרב בסופיה.

עמד בקשר עם חכמי דורו, כמהרש"ך, רבי יוסף פורמון, רבי אברהם די בוטון, מהר"א ששון ועוד.

יעקב שפיגל כותב שאף שהיה עצמאי בדרך לימודו, במה שנוגע לפסיקת ההלכה ביטל דעתו מפני דעת קודמיו.

ספרו עצמות יוסף על מסכת קידושין הוכר להלכה ולעיון הסוגיות גם אצל חכמי אשכנז, ומשמש עד היום כספר פופולרי בישיבות. הספר נדפס פעמים רבות.

בנוסף לכך חיבר את ספר "משא מלך" על הלכות מיסים, וכן תשובות רבות שיצאו לאור בשנת תשמ"ט בהוצאת יד הרב נסים.

מתלמידיו
--------

רבי דוד קונפורטי סבור שרבי מאיר בן שם טוב מלמד, מחבר שו"ת משפט צדק ומחכמי סלוניקי היה תלמידו. ויש המפקפקים על כך.

רבי שבתי יונה, מחבר שו"ת שי למורא, היה תלמידו, ומכנהו "מורי".

קישורים חיצוניים
----------------

* עצמות יוסף, באתר היברובוקס
* שו"ת ר' יוסף ן' עזרא, באתר אוצר החכמה
* משא מלך, באתר היברובוקס
* יוסף בן יצחק אבן עזרא, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ייתכן שהדבר היה בשנת ה'ש"נ או מאוחר יותר. ראו כאן בהערה 5 את דברי יעקב שפיגל.
2. ↑  ראו כאן בהערה 11 את דברי פרופ' שפיגל.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304311005171
* GND: 12966281X
* ISNI: 0000 0000 6679 7287
* LCCN: nr90018663
* NTA: 142387363
* VIAF: 1097478
* WorldCat: lccn-nr90018663

 |
**אחמד אבן טולון** (בערבית: **أحمد بن طولون**, 835-883) היה מושל מצרים תחת החליפות העבאסית ולאחר מכן מרד בעבאסים וייסד את שושלת טולון העצמאית ששלטה על הלבנט.

המרד בעבאסים
------------

אחמד אבן טולון היה בנו של ממלוכ שמונה להיות מושל במצרים מטעם בית עבאס. אבן טולון קיבל הוראה מהחליפה לדכא את המרד בארץ ישראל של המושל אמג'ור. טולון אכן כבש את אזור א-שאם (ארץ ישראל וסוריה), אך סיפח את השטח למצרים והפסיק את תשלומי המיסים לבגדאד. אבן טולון היה המייסד והראשון מבין שושלת של שליטים טולוניים, ששלטו במצרים במשך 37 שנים, ומתוקף כך גם בארץ ישראל ובירושלים. מתקופת שלטונם בעיר לא נשאר זכר כלשהו, אך מקור ערבי אחד מזכיר מדרשה ללימודי האסלאם בירושלים מתקופת הממלוכים בשם **מדרסת אלטולוניה**. בשכונה המזרח ירושלמית ואדי אל-ג'וז קרוי רחוב, על שמו של אבן טולון.

ימי שלטונו
----------

מסגד אבן טולון בקהיר
אבן טולון פעל רבות לביסוס שלטונו וממלכתו. הוא שיקם תעלות השקיה וסכרים, בנה באזור קהיר של היום את מסגד אבן טולון שעומד על תלו עד היום.

בארץ ישראל היה מישור החוף מוזנח מאז הכיבוש הערבי וערי החוף נתפסו כערי גבול. אבן טולון שיקם את ערי החוף והקים את חלקן מחדש: 

* קיסריה – שופצה.
* יפו – ידוע ששופצה (אם כי אין שרידים לכך).
* עכו – שוקמו בה החומות וכן שופץ הנמל בתכנון האדריכל אבו באקר. בנמל הוקם שובר גלים בעזרת עצי שקמה. בכך, העיר הפכה לעיר נמל מרכזית במזרח אגן הים התיכון.
* נבנתה שורת מצודות לאורך הים.
* סלילת מעלה אילת כחלק מ"דרב אל חאג'" ממצרים למכה.

מותו ומורשתו
------------

בשנת 883 אבן טולון נרצח על ידי אחת מנשותיו כשרחץ באמבטיה, מקנאה.

דודו של אבן טולון ירש אותו אך מאבקי ירושה מתמשכים הביאו לקריסת השושלת הטולונית וב- 905 הצליחו העבאסים להשיב את שלטונם בשטח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אחמד אבן טולון** בוויקישיתוף
* אחמד אבן טולון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גריפית, ה. ס. ארץ הקודש וטקסטים בערבית קדומה, "קתדרה" לתולדות ארץ ישראל וישובה, תשרי תשנ"ד, ספטמבר 1993, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים.
2. ↑  אנציקלופדיה וילנאי לירושלים, כרך א', עמוד 16
3. ↑  מיכאל ארליך, יפו בימי הביניים, כנס יפו לדורותיה יוני 2004
4. ↑  אלי שילר, עכו ואתריה - הוצאת אריאל (ירושלים תשמ"ג), עמודים 19-20)
5. ↑  מנחם מרקוס / מדריך ישראל החדש - כרך 15: הר הנגב והערבה (2001), עמוד 123

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275035005171
* BnF: cb16196754b (data)
* GND: 118865102
* ISNI: 0000 0001 1692 6412
* LCCN: n82164389
* NTA: 288384695
* SELIBR: 37798
* SUDOC: 193121913
* TDVİA: abbas-b-ahmed-b-tolun
* VIAF: 101359598
* WorldCat: lccn-n82164389

 |
**קרל לוּאֶגֶר** (בגרמנית: **Karl Lueger**‏; 24 באוקטובר 1844 – 10 במרץ 1910) היה פוליטיקאי אוסטרי אנטישמי, ראש העיר של וינה בשלהי תקופת קיסר האימפריה האוסטרו-הונגרית פרנץ יוזף, משנת 1897 עד שנת 1910.

קרל לואגר נולד בווינה, למד משפטים באוניברסיטת וינה וקיבל דוקטורט בשנת 1870.

היה ממייסדי המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית. צידד באידאולוגיה גרמנית-לאומנית ויצא נגד בני הלאומים האחרים בקיסרות. הוביל קו אנטישמי, והאשים, בין היתר, את היהודים בהידרדרותה הכלכלית של וינה. כמו כן ביטא עמדות אנטי-סלאביות. בתעמולתו פנה בעיקר לבני המעמדות הנמוכים בווינה, וניסה להסיתם נגד היהודים בעיר, שרובם היו שייכים למעמד הבינוני המשכיל.
לואגר קרא: "היהודים הללו, הם שודדים מאתנו את כל הקדוש לנו! מולדת! לאומיות! ולבסוף גם את רכושנו!".
בשל שיעורם הגבוה של היהודים באוכלוסיית בודפשט, כינה אותה לואגר בכינוי הגנאי "יודאפשט" (Judapest), ששיקף את עוינותו הן ליהודים והן להונגרים, בהיותם "שני היסודות הפגומים בקיסרות" (ההבסבורגית).

הקיסר פרנץ יוזף, בעל דעות ליברליות והומניסטיות, תיעב את לואגר, ודחה שלוש פעמים את אישור מינויו לראשות העיר וינה, ורק בשנת 1897 אישר את המינוי. לאחר היבחרו לתפקיד מיתן לואגר את הרטוריקה הלאומנית והאנטישמית שלו, ועסק בעיקר בבינויה של העיר.
ללואגר היו מספר ידידים יהודים, וכשנשאל, כיצד מתיישבים הדברים עם עמדותיו ענה: "אני מחליט מיהו יהודי!" (!Wer ein Jude ist, bestimme ich).

יש הרואים בלואגר את מבשר הנאציזם. בעזרת הכריזמה שלו וכישרונו הדמגוגי השפיע לואגר על אישים רבים, ובהם אדולף היטלר, אשר התגורר בווינה בשלהי תקופת כהונתו של לואגר, ובספרו "מיין קאמפף" כתב היטלר כי לואגר היווה מודל לתוכניתו האנטי-יהודית (הן באידאולוגיה שלו והן בכישרון התעמולה שלו).

התעמולה האנטישמית של לואגר ובחירתו לתפקיד, על אף התנגדות המימסד והקיסר, הייתה בין הגורמים שהביאו את תיאודור הרצל למסקנה כי היציבות של האימפריה האוסטרו-הונגרית אינה מובטחת וכי אבד הכלח על הניסיונות לבסס את האמנציפציה ליהודים, ויש לשאוף לפתרון לאומי אלטרנטיבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל לואגר** בוויקישיתוף
* קרל לואגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* קרל לואגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קרל לוגר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמוס אילון, **הרצל**, עמ' 186.
2. ↑  גיא מירון, "בין 'מרכז' ל'מזרח', על הדרך המיוחדת של האמנציפציה היהודית בהונגריה", בתוך: רעיה כהן (עורכת), **יהודים אירופים ואירופים יהודים בין שתי מלחמות העולם**, תשס"ד, עמ' צה–צו.
3. ↑  עמוס אילון, **הרצל**, עמ' 80.
4. ↑  דרכו של הרצל לגיבוש תודעה לאומית יהודית : ב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296423805171
* BnF: cb11950798c (data)
* GND: 118729578
* ISNI: 0000 0000 6676 0433
* LCCN: n85233244
* NKC: jn20040301002
* NLP: a0000001953900
* NTA: 075012170
* SELIBR: 208446
* SUDOC: 027475867
* VcBA: 495/102236
* VIAF: 27866379
* WorldCat: lccn-n85233244

 |
באניאיה (מספר 63) במרוץ באינדונזיה, 2022
**פרנצ'סקו (פקו) באניאיה** (באיטלקית: **Francesco "Pecco" Bagnaia**; נולד ב-14 בינואר 1997 בטורינו, איטליה) הוא רוכב מרוצי אופנועים איטלקי המתחרה בסדרת ה-MotoGP. הוא אלוף העולם לשנת 2022.

קריירה
------

באניאיה החל להתחרות במרוצי אופנועים ב-2009, בגיל 12, וב-2010 סיים שני באליפות מקומית בקטגוריית 125 סמ"ק. בשנה הבאה סיים שלישי באליפות הספרדית בנפח זה, וב-2012 סיים שלישי בקטגוריית מוטו 3 הספרדית. באותה עת התקבל לאקדמיית הרכיבה VR46 של ולנטינו רוסי.

### מוטו 3 ומוטו 2

ב-2013 החל להתחרות באליפות העולם של מוטו 3, אך לא זכה באף נקודה בכל העונה. בעונה הבאה שיפר את הישגיו וסיים במקום ה-16. ב-2015 זכה בפודיום בראשון שלו, וסיים את העונה במקום ה-14. עונת 2016 החלה עבורו היטב, עם מספר פודיומים וניצחון ראשון בקטגוריה. הוא סיים את העונה במקום הרביעי. 

ב-2017 עבר באניאיה להתחרות בקטגוריית מוטו 2 של אליפות העולם. הוא זכה להצלחה ועלה לפודיום בארבעה מרוצים. הוא סיים את העונה עם 174 נקודות במקום החמישי, והוכתר כמתחיל המצטיין של העונה. את עונת 2018 הוא פתח בניצחון. בהמשך השיג גם פול פוזישן ראשון בקטגוריה, והמשיך בניצחונות והישגים יציבים גם לאורך העונה, עד שהוכתר כאלוף העונה, עם שמונה ניצחונות ו-306 נקודות.

### מוטו GP

בעונת 2019 החל באניאיה להתחרות במוטו GP בקבוצת הלוויין פראמאק רייסינג עם אופנוע דוקאטי. חברו לקבוצה היה ג'ק מילר. הוא החל את העונה עם הישגים מועטים, אך השתפר בהמשך עד שלקראת סוף העונה סיים במרוץ האוסטרלי במקום הרביעי. את העונה הוא סיים במקום ה-15. בעונת 2020 שהושפעה ממגפת הקורונה הוא המשיך בשיפור כשהשיג מיקום בשורה הראשונה בגריד המרוץ בספרד, אך במרוץ הבא נפצע בתאונה וסבל משבר ברגלו שהשבית אותו לשלושה מרוצים. במרוץ בסן מרינו זכה בפודיום הראשון שלו במוטו GP, אך בשאר העונה סבל מביצועים גרועים וסיים את העונה במקום ה-16.

בעונת 2021 עבר באניאיה ביחד עם מילר לקבוצת המפעל של דוקאטי. הוא פתח את העונה היטב במרוץ בקטר עם פול פוזישן וסיים במקום השלישי. הוא סיים במקום השני בשלושה מרוצים, ובמרוץ באראגון הוא זכה בניצחונו הראשון בקטגוריה. שבוע לאחר מכן הוא ניצח שוב, כשהוא מוביל מפול פוזישן עד לסיום ושובר את שיא ההקפה המהירה. הוא סיים את העונה לאחר שניצח פעמיים נוספות וסיים את העונה במקום השני אחרי פאביו קוארטררו.

למרות הסיום המוצלח בעונה הקודמת, באניאיה החל את עונת 2022 עם תוצאות מאכזבות. במרוץ השישי, בספרד, הוא שב להצטיין וזכה בכל התארים האפשריים במרוץ, שיא פול פוזישן, הקפה מהירה, הובלה בכל ההקפות וניצחון. הוא זכה בניצחון נוסף באיטליה אך לא סיים שלושה מתוך חמישה מרוצים. בשל כך, ערב המרוץ באסן, הולנד, לאחר מחצית עונה, הוא מוקם רק במקום השישי בדירוג האליפות, עם 81 נקודות, בהשוואה לקוארטררו שהוביל עם 172 נקודות. המרוץ באסן היווה נקודת מפנה עבור באניאיה, כיוון שהחל בו רצף ניצחונות בארבעה מרוצים, וזכה בשמונה פודיומים בתשעה מרוצים. בעוד הוא מנצח, סבל קוארטררו מחולשה יחסית ולמעט פעמיים, לא עלה עוד לפודיום עד לסיום העונה. באניאיה הגיע למרוץ סיום העונה בוולנסיה, כשהוא מוביל ב-23 נקודות, וסיום במקום התשיעי העניק לו את תואר האליפות הראשון שלו במוטו GP.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו באניאיה** בוויקישיתוף
* 
* פרנצ'סקו באניאיה, ברשת החברתית פייסבוק

* פרנצ'סקו באניאיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פרנצ'סקו באניאיה, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרנצ'סקו באניאיה, באתר מרוצי אופנועי גרנד פרי
**מיכאל זמלינסקי** (הידוע גם כ**מיכאלס זמלינסקיס**) (בלטבית: **Mihails Zemļinskis**, באוקראינית: **Михайло Валерійович Землинський**)‏ (נולד ב 21 בדצמבר 1969 בריגה) הוא פוליטיקאי לטבי ממוצא אוקראיני, וכדורגלן עבר ששיחק בעמדת בלם אחורי בקבוצת סקונטו ריגה ובנבחרת לטביה.

קריירת כדורגל
-------------

זמלינסקי גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל דינמו ריגה. כשהיה בן 17 עזב את דינמו ושיחק במשך 4 שנים בקבוצות חובבים שונות בריגה ובטלין. בשנת 1991, עם כינון לטביה העצמאית הוקמה קבוצת כדורגל חדשה בעיר ריגה - סקונטו ריגה. זמלינסקי זומן לסגל הקבוצה ובמהרה הפך לשחקן הרכב קבוע. הוא שיחק במדי סקונטו ריגה במהלך כל הקריירה שלו וזכה עם הקבוצה ב11 אליפויות ו6 גביעים לאומיים.
פעמיים ניסה זמלינסקי לפתח קריירה בין לאומית, אך ללא הצלחה משמעותית: הוא שיחק חצי עונה בקבוצת BVSC מבודפשט ועונה אחת במדי הפועל כפר סבא מהליגה הישראלית. בשנת 2005 פרש ממשחק פעיל.

### נבחרות

זמלינסקי שיחק בנבחרת הלאומית של לטביה מיום הקמתה לאחר קבלת העצמאות בעקבות התפרקות ברית המועצות. לזכותו 105 הופעות במדי הנבחרת ו12 שערים.
הוא היה בסגל הנבחרת ליורו 2004 - השתתף בכל שלושת המשחקים של הנבחרת בתחרות.

### קריירת אימון

בשנת 2006 הצטרף זמלינסקי לצוות המאמנים של קבוצת JFK אולימפס מהליגה הבכירה בלטביה. בהמשך אימן את קבוצת דאוגבה במשך עונה אחת, שבסופה פוטר מהקבוצה. בשנים 2009 2011 אימן זמלינסקי את הנבחרת הצעירה של לטביה.

קריירה פוליטית
--------------

בשנת 2006 הצטרף זמלינסקי אל מפלגת "הרמוניה", מפלגה סוציאל-דמוקרטית בלטביה. בשנת 2009 הפך לחבר בסאימה (הפרלמנט הלטבי). הוא נכנס לפרלמנט במקומו של חבר הפרלמנט אחרממפלגתו שעבר לתפקיד אחר. בשנת 2010 התמודד באופן ישיר בבחירות לפרלמנט וזכה. מאז ועד היום (2018) משמש כחבר פרלמנט.

תארים
-----

* אליפות לטביה : 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004
* גביע לטביה בכדורגל: 1992, 1995, 1998, 2000, 2001, 2002
* כדורגלן השנה בלטביה: 1998

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מיכאל זמלינסקי** |

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת לטביה – יורו 2004** |
| --- |
| 1 קולינקו • 
2 סטפנובס • 
3 אסטפייבס • 
4 זמלינסקיס • 
5 לייזאנס • 
6 בלגונאדזדינס • 
7 איסקובס • 
8 בליידליס • 
9 ורפקובסקיס • 
10 רובינס • 
11 פרוחורנקובס • 
12 פיידלס •
13 פוצ'ינסקיס • 
14 לובנובס •
15 סמירנובס •
16 זירניס •
17 פהרס •
18 קורבלובס •
19 שטולצרס •
20 פבלובס •
21 מיכולאפס •
22 זקרשבסקיס •
23 רימקוס •
מאמן: סטרקובס | לטביהלטביה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 3991153411834741700004
* WorldCat (עם VIAF): 3991153411834741700004

 |
**ויסנטה איבורה דה לה פואנטה** (בספרדית: **Vicente Iborra de la Fuente**; נולד ב-16 בינואר 1988 במונקדה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת לבאנטה.

קריירה
------

### לבאנטה

איבורה נולד במונקדה שבספרד וגדל במחלקת הנוער של לבאנטה. בתחילת עונת 2007/2008 ערך 17 הופעות בלבאנטה ב', קבוצת המילואים של לבאנטה. עזיבתם של מספר שחקנים בשל מצב כלכלי קשה של לבאנטה הביאה להעלתו לקבוצה הראשונה. ב-9 בינואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק בגביע המלך נגד חטאפה, וב-13 בינואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, כשהחליף את פדרו לאון בדקה ה-69 במשחק נגד ריאל מדריד במסגרת המחזור ה-19. ב-30 במרץ 2008 הבקיע איבורה את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-90 בהפסד 1–2 לאלמריה במסגרת המחזור ה-30.

### סביליה

ב-16 באוגוסט 2013 חתם איבורה על חוזה ל-5 שנים בסביליה. ב-25 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית הראשונה בתיקו 0-0 נגד קבוצתו לשעבר, לבאנטה, במסגרת המחזור השני בליגה. ב-24 בנובמבר 2013 הבקיע את שער הליגה הראשון שלו בסביליה, שער בדקה ה-88 בניצחון 0–4 על ריאל בטיס במסגרת המחזור ה-14.
ב-18 במאי 2014 הבקיע צמד שערים בניצחון הליגה 3-1 על אלצ'ה במסגרת המחזור ה-38 והאחרון. בעונת 2014/2015 הוסט על ידי המאמן אונאי אמרי לתפקיד מעט יותר התקפי בקישור, והבקיע 9 שערים בכל המסגרות, 7 מהם בליגה. איבורה זכה יחד עם סביליה בליגה האירופית לעונת 2013/2014, אך לא שיחק במשחק הגמר נגד בנפיקה ליסבון, ובהליגה האירופית לעונת 2014/2015, בו עלה כמחליף במשחק הגמר נגד דניפרו דניפרופטרובסק בדקה ה-89. עונה לאחר מכן שוב עלה מהספסל דקה לסיום גמר הליגה האירופית 2016, בו גברה סביליה 1–3 על ליברפול.

### לסטר סיטי

ב-6 ביולי 2017 חתם איבורה בלסטר סיטי. ב-19 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–2 על ליברפול בגביע הליגה, בו בישל שער. ב-30 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בליגה בתיקו 0-0 נגד בורנמות'. ב-4 בנובמבר 2017 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 2-2 נגד סטוק סיטי. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 3 שערים ב-26 הופעות בכל המסגרות.

### ויאריאל

ב-7 בינואר 2019 חתם איבורה בויאריאל.

ב-26 במאי 2021 זכה עם ויאריאל בליגת האירופית לאחר שקבוצתו ניצחה בפנדלים את קבוצת מנצ'סטר יונייטד.

### חזרה ללבאנטה

ב-29 ביולי 2022 הושאל לקבוצת נעוריו לבאנטה.

תארים
-----

#### סביליה

* הליגה האירופית (3): 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016

ויאריאל
* הליגה האירופית: 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויסנטה איבורה** בוויקישיתוף
* ויסנטה איבורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אנן סהדי** (בארמית, בעברית: אנו עדים) הוא מונח הלכתי הקובע כי בספקות בהם יש אומדנא (אומדן דעת) או חזקה ברורה, אין צורך בעדות פורמלית של שני עדים ולפי הכללים המתחייבים בהלכות עדות, אלא ניתן לסמוך על הסבירות כדי לפשוט את הספק.

שאלה זו יכולה ליסוב אודות כוונה של אדם בעת ביצוע מעשה כלשהו (לדוגמה קידושין, קניין וכדומה), על נסיבות עובדתיות או לצורך הכרעה משפטית - ולא עובדתית - במצבי ספק.

לעיתים טועים וחושבים כי המונח "אנן סהדי" מבטא סוג של הוכחה חזקה עד כדי כך שיכולה להוות תחליף לעדות, אך כפי שנראה בתלמוד הבבלי בדוגמה העוסקת בחלוקת טלית, לפחות בחלק מהמקרים אין זה כך, והמונח מבטא צורת הכרעה משפטית בלבד ולא בירור דפיניטיבי. בהתאם, שאלת היחס בין אנן סהדי לבין מונחים דומים בהלכה כ"אומדנא" ו"חזקה" אינה מוגדרת בתלמוד באופן חד-משמעי, והדיונים על כך מתקיימים בקרב הפרשנים.

דוגמאות
-------

במסכת קידושין מובא כי מי שמכר את נכסיו, ואמר בשעת המכר שהוא מוכר את נכסיו, מכיוון שברצונו לעלות לארץ ישראל, אף על פי שלא התנה במפורש את המכר בכך, מכל מקום, אם לא עלה בידו לעלות לארץ ישראל, המכר מתבטל, שכן **אנן סהדי** שלא מכר אלא על מנת, לעלות לארץ ישראל, והרי הוא כמי שהתנה על כך, שאם לא יוכל לעלות לארץ ישראל, המכר יתבטל. התוספות מסביר, כי למרות הכלל האומר שדברים שבלב אינם דברים, כלומר דברים שבמחשבתו של הקונה והמוכר אינם יכולים להשפיע על הקניין אם לא פורטו בשעת הקניין, שונים פני הדברים, בצורה כזו, שהמכר נעשה על דעת תנאי זה, ולמרות שלא פורט נחשב הדבר כאילו פורט; שכן אנו עדים שעל דעת כן הוא עשה.

אדם שגירש את אשתו, ויש עדים שראו אותם מתייחדים לאחר הגירושין, אף על פי שאין עדים שהיו יחסי מין, בכל זאת היא צריכה ממנו גט נוסף, מכיוון שהם רגילים אחד לשני וקרוב לוודאי שהם קיימו יחסים. בגמרא קרויה אנן סהדי זה בשם "הם עידי יחוד הם עידי ביאה".

על פי כלל זה, כאשר אדם רוצה לקדש את אשתו בקניין ביאה, עליו להעמיד עדים שהם התייחדו, והדבר נחשב כעדות על הביאה. כך גם בייבום, בה הקניין נעשה על ידי ביאה, יש להעמיד עדים על היחוד, ודי בכך.

במסכת בבא מציעא מובא העניין של רבי חייא קמייתא שבדף ג עמוד ב ובהמשך הגמרא בדף ד כתוב מה להצד השוה שבהן שכן לא הוחזק כפרן תאמר בעדים שכן הוחזק כפרן ובעדים מי הוחזק. שהכוונה הצד השווה בניהם מנסים להבין האם פיו יוכיח או עד אחד. ולאחר הבנה של הגמרא הצד השווה בניהם הוא אנן סהדי. האנן סהדי שלנו הוא במלוה והאם הוא נאמן וההבנה לפי רבי חייא שהעד אחד יכול להיות לא נאמן ולכן יחייב בשבועה ואינו יוציא ממון מחברו אלה יוציא שבועה כי רק על פי שני עדים יקום דבר ולכן זה לא יכול להיות הצד השווה בינהם. 

ולמסקנה האנן סהדי שונה מעד אחד ולכן אנן סהדי הוא הצד השווה בין פיו לעד אחד

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "אנן סהדי", באתר ויקישיבה (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
* הערך "אנן סהדי", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
* מאמרים בנושא אנן סהדי, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ג', עמוד ב'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ', עמוד א'.
3. ↑  כיום, על פי תקנת רב, אין לקדש בביאה.
**קייסין קולייב** (1 בנובמבר 1917 - 4 ביוני 1985) היה משורר וסופר בלקרי נודע.

קולייב נולד ב-Verkhne-Chegemskoye בבלקריה למשפחה בלקרית-טורקית. שירו הראשון פורסם ב-1934. הוא למד במכון הלאומי לתיאטרון במוסקבה ובמכון לספרות. ב-1940 החל ללמד ספרות בעיר נאלצ'יק, אך עד מהרה גויס לצבא האדום כנחת. הוא נפצע קשה בחצי האי קרים בעת שחילץ את ידידו ירחמיאל פלזנשטיין, גיבור ברית המועצות הראשון שעלה לישראל, משדה הקרב.

ב-1944 החליט סטלין להגלות עמים קווקזיים כטורקים הקברדינים והצ'צ'נים ממולדתם לאזורים מרוחקים בברית המועצות בטענה שהם תמכו בגרמנים בזמן שהכוחות שלהם היו בקרבת קווקז. בזמן ביצוע הגירוש קולייב היה בחזית המלחמה. עם סיום המלחמה ושחרורו מהצבא הוא היה יכול להישאר במוסקבה אך החליט לצאת לגלות יחד עם בני עמו למרות שסטלין פטר אותו אישית מכך. הוא חי בקירגיזסטן עד 1957, אז חזר לקווקז עם משפחתו וחי שם עד יומו האחרון.

קולייב כתב יותר ממאה ספרי שירה ופרוזה בטורקית, בלקרית ורוסית. ספריו תורגמו ליותר מ-120 שפות, נדפסו במהדורות רבות וזכו לפופולריות רבה בעיקר בתרגום לספרדית בשנים 1960-1980. 

ספריו Yeşil Masal ("מעשיות ירוקות"), İyi Niyetli Karınca ("הנמלה שנתכוונה לטוב") ו-Sabah Masal ("מעשיות בוקר") נדפסו ביותר מ-5 מיליון עותקים בברית המועצות. הוא זכה בפרס ע"ש מקסים גורקי ב-1966, באות ברית המועצות ב-1974 ובאות לנין ב-1990. הרפובליקה של קברדינו-בלקריה הכירה בו כאמן לאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קייסין קולייב** בוויקישיתוף
* תולדות חייו, ספריו של קולייב ותמונתו(הקישור אינו פעיל), אתר משרד התיירות של טורקיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302131205171
* GND: 123360722
* ISNI: 0000 0001 1078 7618
* LCCN: n85000067
* MusicBrainz: 18011495-08e5-4e23-be4d-ca24325e8167
* NKC: jx20040727005
* NTA: 216704901
* SUDOC: 204651980
* VIAF: 97117447
* WorldCat: lccn-n85000067

 |
**טום נויאנס** (בצרפתית: **Tom Nuyens**; נולד ב-18 במרץ 1976) הוא דוגמן, צלם ומאמן אישי בלגי. בשנת 1996 זכה בתואר מר עולם הראשון.

ביוגרפיה
--------

נויאנס נולד באנטוורפן שבבלגיה. בהיותו בן שמונה אובחנה אצלו דלקת קרום המוח.

ב-1996 זכה בתחרות "מר בלגיה", ובאותה שנה נבחר לייצג את המדינה בתחרות מר עולם הראשונה, שם הוכתר לזוכה במקום הראשון.

הוא הופיע במספר פרסומות, וביניהן לרשת מייסיס.

הוא הופיע בקמפיינים של חברת אופנת הגברים ההולנדית "Gentiluomo" ולחברת השעונים האיטלקית "Anonimo".

ב-2000 התמחה בצילום אופנה. מ-2006 עוסק באימון אישי.

ב-1996 היה שופט בתחרות מיס עולם וב-2003 שפט גם בתחרות מר עולם.

הוא הקים עסק משלו לאימון אישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טום נויאנס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של טום נויאנס

* official site of Tom Nuyens, first mister world, www.webweb.be (ארכיון)
* Tom Nuyens Photography & Film making, www.tomnuyensphotography.com (באנגלית) (ארכיון)
* MISTER WORLD TITLEHOLDERS, www.missosology.info
* Tom Nuyens - EcuRed, www.ecured.cu (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   Mr. World 1996 - Winning Moment, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:49)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 290701929
* WorldCat (עם VIAF): 290701929

 |
המכללה הימית המלכותית (בית המלכה ברקע)
**המכללה הימית המלכותית בגריניץ'**, הידועה כיום כמכללה הימית המלכותית הישנה, היא מכללה לשעבר הנמצאת בגריניץ' שבלונדון ופתוחה למבקרים. בין 1873 ל-1998 המכללה שימשה כמתקן אימונים של הצי המלכותי, והיא נמצאת במרכז אתר המורשת העולמית "גריניץ' הימית" שבלונדון. במכללה הועברו מספר קורסים לקציני הצי, כולל הקורס המתקדם לקצינים בדרגות הביניים.

לאחר שהצי המלכותי הפסיק להשתמש במכללה בשנת 1998, חברת צדקה בשם קרן גריניץ' שכרה את המבנים והשטח שמסביבם למשך 150 שנים, כאשר תפקידה יהיה לשמר אותם לטובת האומה כולה. אוניברסיטת גריניץ' משתמשת בשלושה אולמות עיקריים במכללה (המלכה אן, המלכה מרי והמלך ויליאם), ואילו מכללת טריניטי למוזיקה משתמשת באולם המלך צ'ארלס. קרן גריניץ' מנהלת את ההיכל הצבוע ואת הקפלה, האולמות התת-קרקעיים הסמוכים, מרכז המבקרים והקרקעות.

בניית המבנים המקוריים במכללה התרחשה בין 1696 ל-1712, ובמקור הם נבנו ותוכננו על ידי כריסטופר רן עבור בית החולים גריניץ', שנסגר ב-1869. בעבר שכן במקום ארמון פלסנטיה הקדם-טיודורי, שנבנה על ידי הדוכס המפרי ב-1428.

בין 1962 ל-1996 הופעל במכללה הכור הגרעיני JASON, ששימש למטרות אימונים עבור הצי. הכור פורק באופן סופי ב-1999.

כיום המתחם משמש באופן סדיר לצילומי סדרות טלוויזיה, פרסומות טלוויזיה וסרטים באורך מלא. בין ההפקות הידועות ניתן למנות את סרט הקולנוע "משחקים פטריוטיים" המבוסס על רומן באותו שם של טום קלנסי, שבו המכללה משמשת כאתר צילומים לסצנת התנקשות באחד מחברי משפחת המלוכה הבריטית. בשנת 2006 צולמה במקום פרסומת טלוויזיה לרשת מרקס אנד ספנסר הידועה. אחד מסדרות הטלוויזיה הידועות שצולמו במקום היא MI5.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המכללה הימית המלכותית בגריניץ'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המכללה הימית המלכותית בגריניץ'
* המכללה הימית המלכותית בגריניץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אתר אוניברסיטת גריניץ'
* קולג' טריניטי למוזיקה
* אתר המורשת העולמית גריניץ'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007322034305171
* LCCN: n2011072898
* MusicBrainz: 9551d219-4b5f-4507-83d8-9b680838d1f4
* VIAF: 238948214
* WorldCat: lccn-n2011072898

 |
**טל שקד** (באנגלית: **Tal Shaked**‏; נולד ב-5 בפברואר 1978 באלבקרקי) הוא שחמטאי אמריקאי ממוצא יהודי בדרגת רב אמן, שהיה אלוף העולם לנוער בשנת 1997. בשנת 1999 הוא עזב את השחמט התחרותי.

קורות חיים
----------

טל שקד התחיל להתאמן בשחמט בגיל 7. הוא ניצח במספר תחרויות לתלמידי בתי הספר. בשנת 1990 הוא סיים במקום ה-9 באליפות העולם עד גיל 12 (ניצח בוריס אברוך). בשנת 1992 הוא ניצח באליפות ארצות הברית לנוער עד גיל 16. בשנת 1993 הוא סיים במקום ה-9 באליפות ארצות הברית לנוער עד גיל 18 (ניצח בוריס קריימן). בשנת 1995 הוא השתתף באליפות העולם לנוער עד גיל 20. בשנת 1995 טל שקד ניצח באליפות לאומית הפתוחה. בשנת 1996 הוא קיבל מלגה שאיפשרה לו להקדיש את עצמו לאימוני שחמט והשתתפות בתחרויות.

בשנת 1997 טל שקד זכה באליפות העולם לנוער עד גיל 20.

בשנת 1998 הוא זכה במקום השלישי בתחרות שנערכה בארצות הברית (ניצח ג'ואל בנג'מין). באותה שנה הוא הגיע לחצי גמר של אליפות ארצות הברית בשחמט. בשנת 1999 הוא השתתף באליפות העולם והודח בסיבוב השני.

לאחר הצלחות אלו שקד עזב את השחמט התחרותי. בשנת 2002 הוא סיים אוניברסיטת אריזונה עם קבלת תואר ראשון במדעי המחשב. הוא בוגר תואר שני מאוניברסיטת וושינגטון ועובד בחברת גוגל בשנת 2004 (בשנת 2019 הוא עזב אותה לכחצי שנה).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טל שקד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | לעוד מידע על שחמט ראו: פורטל שחמט |

* טל שקד, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* טל שקד, באתר פיד"ה (באנגלית)
**מייקל סקוטוס** (1175 - בערך 1232) היה מלומד סקוטי שנודע בשל תרגומיו לספרי אריסטו מערבית ללטינית. תרגומים אלה תרמו להתפתחות המדע במשך המאה השלוש עשרה.

חייו
----

סקוטוס נולד בסקוטלנד ולמד בדרהאם, באוקספורד ובסורבון. הקדיש את עצמו ללימודי פילוסופיה, מתמטיקה ואסטרולוגיה, וכנראה למד גם תאולוגיה. בערך ב-1217 הגיע לטולדו שבספרד, שהייתה מרכז תרבותי יהודי - מוסלמי שבו היו ספריות שהכילו כתבי יד עתיקים. שם למד ערבית - דבר שפתח בפניו את הדרך לקריאת כתבי אריסטו ואת הפירושים של כתביו שנעשו בידי המלומדים הערביים אבן סינא ואבן רושד.

בטולדו תרגם מערבית ללטינית את ספרו של אריסטו "היסטוריה של החיות" - תרגום שמאוחר יותר שימש את הפילוסוף והתאולוג אלברטוס מגנוס. שם גם תרגם את הספר "אסטרונומיה" של האסטרונום הערבי אלפטראגיוס העוסק בתורת האסטרונומיה של אריסטו.

בערך ב-1220 עזב את טולדו. למד רפואה בסלרנו ונסע לבולוניה, שם עסק במקצוע זה. ב-1224 הגיע לרומא ונתקבל לשירותו של האפיפיור הונוריוס השלישי, שמינה אותו לארכיבישוף של קאשל שבאירלנד. אולם, הוא סירב לקבל משרה זו בטענה כי איננו בקי בשפתם של האירים, ותחת זאת שימש במשרות מזדמנות באיטליה.

ב-1227 הוזמן לחצרו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שבעיר פלרמו שבסיציליה. שם שימש כאסטרולוג וכרופא של קיסר זה, ולימד אותו גם את חוכמת הנסתר, כימיה, מטלורגיה ופילוסופיה. לבקשתו של הקיסר, תרגם ללטינית את חיבורו של אבן סינא "מבוא לתורת החיות" כדי שהקיסר יוכל להסתייע בו בצאתו לציד עופות.

אולם, תרומתו החשובה של מייקל סקוטוס היא בתרגומיו מערבית ללטינית של ספרי אריסטו "על הנפש", "על השמים", "פיזיקה" ו"מטאפיזיקה", ושל פירושי אבן רושד לספרים אלה. תרגומים אלה, שנעשו באוניברסיטה של נאפולי בשיתוף עם המלומד יעקב אנטולי (שתרגם את אבן רושד לעברית), תרמו לשימור הידע המדעי ולהנחלתו לעולם הנוצרי במאה השלוש עשרה.

הוא כתב גם מחקרים בתורת הנסתר (ובהם הספר "פיזיונומיה" שבו הוא מתאר את הקשר שבין אופיו של האדם לבין תכונותיו הגופניות), ושני ספרים באלכימיה. בספרים אלה עסק, בין היתר, ביחסי מין ובהתפתחות העובר. הוא ערך ניסויים והאמין בסגולותיהן של אבנים מסוימות (טופז למשל) לעזור בכיבוש היצר. סקוטוס התעניין גם בגאולוגיה ותיאר את מי הגפרית ואת התופעות הגעשיות של האיים הליפאריים של הים הטירני.

בשל מיומנותו באסטרולוגיה ובכימיה, נפוצו אגדות על עיסוקו בכישוף והוא נודע בכינוי "הקוסם". בקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי הוא מתואר כאחד השוכנים במעגל השמיני של הגיהנום, במדור המאכלס מכשפים ונביאי שקר. דמותו עוררה
עניין גם בספרות המודרנית, והסופר הסקוטי וולטר סקוט כתב גם הוא אודותיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל סקוטוס** בוויקישיתוף

* מייקל סקוטוס, באתר MacTutor (באנגלית)
* מייקל סקוטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Michael Scot biography

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267823805171
* BIBSYS: 90734945
* BNE: XX5006229
* BnF: cb12537336f (data)
* CANTIC: a10578584
* CiNii: DA06905198
* GND: 118733613
* ISNI: 0000 0001 1030 8162
* LCCN: n83318295
* NKC: nlk20010097040
* NTA: 071198091
* SELIBR: 76830
* SNAC: w66q39hh
* SUDOC: 034638334
* ULAN: 500332963
* VcBA: 495/336409
* VIAF: 89415245
* WorldCat: lccn-n83318295

 |
אאוס רודפת אחרי טיתונוס, ציור על כד. המאה ה-5 לפני הספירה
במיתולוגיה היוונית, **טיתונוס** (ביוונית: **Τιθωνός**), היה בן תמותה שזכה לחיי נצח אך לא לנעורי נצח.

אלת השחר (אאוס במיתולוגיה היוונית ואורורה במיתולוגיה הרומית) פגשה בן תמותה בשם טיתונוס והתאהבה בו. טיטונוס היה אמור, כמו כל בן-תמותה, להזדקן ולבסוף למות. ברצותה לחיות עם אהובה לנצח נצחים, אאוס/אורורה ביקשה מזאוס/יופיטר להעניק לטיתונוס חיי נצח. זאוס נענה למשאלתה, אבל המשאלה לא כללה את מניעת הזדקנותו של טיתונוס ולכן הוא הזדקן.

טיתונוס היה נסיך טרויאני מלידה, בנו של המלך לאומדון מנימפת מים (Ναϊάδες)(אנ') בשם סטרימו (Στρυμώ). הסיפור מתואר באגון על התחרות בין הומרוס והסיודוס (Ἀγὼν Ὁμήρου καὶ Ἡσιόδου), בהמנון ההומרי לאפולו(אנ'), בשני ההמנונים לאפרודיטה (למשל בהמנון הראשון לאפרודיטה, שורות 218–238) וכן אצל כותבים מאוחרים יותר. על פי ההמנון ההומרי לאפרודיטה, סופו של טיתונוס היה מר. כאשר ראתה אאוס שטיתונוס מזדקן, היא נעלה אותו בחדר בעל דלתות נוצצות, שם הוא, חסר כוח, זעק לעזרה שלא הגיעה, או, כפי שנכתב בגרסאות מאוחרות יותר - זאוס ריחם עליו והפך אותו לצרצר.

לאאוס וטיתונוס נולדו שני ילדים:

* המלך ממנון שלבוש בשריון שנעשה על ידי הפייסטוס סייע לטרויה ואכילס הרג אותו.
* המלך האתיופי אמתיון (Ἠμαθίων) שהרקולס הרג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיתונוס** בוויקישיתוף
* טיתונוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  השם "אמתיון"(אנ') מתייחס במיתולגיה לארבע דמויות שונות.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb165721184 (data)
* SUDOC: 136312101
* VIAF: 316450145
* WorldCat (עם VIAF): 316450145

 |
**סוזן סולומון** (באנגלית: **Susan Solomon**; נולדה ב-19 בינואר 1956) היא כימאית של האטמוספירה יהודיה אמריקאית. נודעה בעבודותיה על ה"חור באוזון" מעל אנטארקטיקה. בספטמבר 2021 הופיעה ברשימת 50 היהודים המשפיעים ביותר בעולם של הג'רוזלם פוסט.

השכלה ומסלול מדעי
-----------------

סולומון נולדה בשיקגו ב-1956, בתם של לאונרד סולומון, סוכן ביטוח יהודי ואליס רוטמן סולומון, מורה בבית ספר יסודי. כבר בילדותה התעניינה במדעים: בבית הספר התיכון זכתה בפרס בתחרות מדעית על פרויקט בו מדדה את אחוז החמצן בתערובת של גזים.
סיימה תואר ראשון בכימיה במכון הטכנולוגי של אילינוי, בשנת 1977. סיימה דוקטורט בכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1981, עבודת התזה שלה הייתה בנושא כימיה של האטמוספירה.

רוב שנותיה עבדה במנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי (NOAA). עד 2011 הייתה ראש קבוצת הכימיה ומזג האוויר של הארגון. באותה שנה עברה למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שם היא משמשת כפרופסור בקתדרה לכימיה של האטמוספירה ומדעי מזג האוויר.

 הנשיא בוש עם האמריקאים שותפי פרס נובל לשלום 2007, סולומון שלישית מימין
סולומון היא חברה בפנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC ). השתתפה בכתיבת דוח ההערכה השלישי (TAR). הייתה יושב ראש משותף של קבוצת העבודה הראשונה של דוח ההערכה הרביעי (AR4). בתור שכזו הייתה שותפה לפרס נובל לשלום לשנת 2007 שניתן ל-IPCC.

סולומון נישאה בשנת 1988 לבארי סיידבל.

פעילותה המדעית
--------------

סולומון הייתה הראשונה שהציעה את ההשערה כי ריאקציית הרדיקליים חופשיים של Chlorofluorocarbon היא הגורם ל"חור באוזון" מעל אנטארקטיקה. בשנים 1986 ו-1987 עמדה בראש משלחת האוזון הלאומית למצר מקמרדו שבאנטארקטיקה. משלחת שערכה מדידות לאישוש ההשערה.  
 מחקריה של סולומון היוו את הבסיס לפרוטוקול מונטריאול להגנה על שכבת האוזון מפני פגיעה, באמצעות הטלת הגבלות על ייצור חומרים המסכנים אותה.

תפקידים ואותות הוקרה
--------------------

* חברה באקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
* חברה באקדמיה הצרפתית למדעים
* חברה באקדמיה האירופית למדעים
* חברת החברה המלכותית -2008
* המדליה הלאומית למדעים - 1999
* פרס מכון ויצמן למדעניות מצטיינות - 2002
* נכללה בהיכל התהילה האמריקאי לנשים 2009
* זוכת פרס חזית הידע של קרן BBVA לשנת 2012.
* זוכת פרס קראפורד לשנת 2018

על שמה נקראים:

* אוכף השלג סולומון שבארץ ויקטוריה באנטארקטיקה.
* קרחון סולומון שבארץ ויקטוריה באנטארקטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוזן סולומון** בוויקישיתוף

* סוזן סולומון, באתר גוגל סקולר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "MIT's Jewish environmental warrior: 'Earth has a budget'", ג'רוזלם פוסט, 12 בספטמבר 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268490105171
* BIBSYS: 90172330
* BnF: cb12469796b (data)
* CiNii: DA02032201
* GND: 136845541
* ISNI: 0000 0001 0869 0788
* LCCN: n82271940
* LNB: 000208542
* NKC: pna2008467154
* NTA: 070101485
* ORCID: 0000-0002-2020-7581
* SUDOC: 060981474
* VIAF: 278353763
* WorldCat: lccn-n82271940

 |
*Allium ampeloprasum*
**שום גבוה** (שם מדעי: *Allium ampeloprasum*) הוא גאופיט בעל בצל גדול באדמה, המגדל עמוד תפרחת שגובהו 80 עד 150 ס"מ. זהו מין הבר ממנו תורבתה הכרישה.

מאפיינים
--------

עמוד התפרחת זקוף, בלתי מסועף, ובבסיסו עלים שטוחים מעטים. בראשו מתנשאת קרקפת דמוית כדור בקוטר 3-5 ס"מ. לפעמים צבע הפרחים ירוק חיוור ולפעמים סגול-ארגמן. 

השום הגבוה פורח בחודשים מאי-יוני, והפריחה במקומות הנמוכים מתחילה מוקדם יותר, כחודש לפני הפריחה בהרים הגבוהים. 

שכיח במעזבות, בבתי הגידול הפתוחים בחבל הים-תיכוני, וניכר בעיקר בצידי דרך. ממיני השום הנפוצים ביותר בישראל. ריחו - ריח שום עז, הנודף בחוזקה עם פציעת איברי הצמח.

השום נזכר במקרא "זכרנו את הדגה אשר נאכל במצרים... ואת השומים" (במדבר, י"א, ה'), והיה בתקופת התלמוד מאכל עממי אהוב. 

הצמח מקובל ברפואה העממית, ומשמש לריפוי מחלות דרכי העיכול, להרחקת תולעי מעיים, וכן לטיפול בטחורים ולריפוי פצעים (כשהוא ספוג בתחבושת).

שום גבוה הוא ערך טבע מוגן בישראל.

ראו גם
------

* כרישה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שום גבוה** בוויקישיתוף
* שום גבוה, באתר ITIS (באנגלית)
* שום גבוה, באתר NCBI (באנגלית)
* שום גבוה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* שום גבוה, באתר צמח השדה
* שום גבוה, באתר צמחיית ישראל ברשת
* שום גבוה, באתר Tropicos (באנגלית)
* שום גבוה, באתר GBIF (באנגלית)
* שום גבוה, באתר The Plant List (באנגלית)
* שום גבוה, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שום גבוה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח