recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקבוצת מלחינים רוסים במאה ה-19. אם התכוונתם לסדרת דרמה בריטית, ראו החמישה (סדרת טלוויזיה).
חמשת המלחינים. למעלה: באלאקירב, באמצע משמאל לימין: צזאר קואי ומודסט מוסורגסקי, בשורה התחתונה: רימסקי-קורסקוב ובורודין
**החמישה** (ברוסית: **Могучая кучка**, "ערימה קטנה וחזקה") היה הכינוי שהצמיד המבקר ולדימיר סטאסוב, בשנת 1867, להתקבצות רופפת של מלחינים רוסים, שנאספה תחת מנהיגותו של מילי באלאקירב במטרה ליצור מוזיקה אמנותית בעלת אופי רוסי בפירוש, בניגוד לזו שהיוותה חיקוי למוזיקה אירופית קודמת או צמחה בקונסרבטוריונים, שהושפעו מהסגנון האירופי. במובן ידוע, הייתה זו הסתעפות מתנועת הלאומיות הרומנטית ברוסיה, מקבילה למושבת אבראמצבו (אנ') ולתנועת התחייה הרוסית, ששאפו להשיג מטרות דומות בעולם האמנויות היפות.

התגבשות הקבוצה ראשיתה בשנת 1856, בפגישתם הראשונה של מילי באלאקירב וצזאר קואי; מודסט מוסורגסקי הצטרף אליהם ב-1857, ניקולאי רימסקי-קורסקוב ב-1861, ואלכסנדר בורודין ב-1862. לפניהם, מיכאיל גלינקה ואלכסנדר דארגומיז'סקי התקדמו כברת דרך ליצירת מוזיקה בעלת אופי רוסי מובהק ובכתיבת אופרות על נושאים רוסיים, אבל "החמישה" ייצגו את המאמץ המרוכז הראשון לפיתוח מוזיקה כזאת, עם סטאסוב כיועץ אמנותי ודארגומיז'סקי כמדינאי בוגר, כביכול, לקבוצה. 

התפרקות "החמישה" כקבוצה החלה בשנות ה-70 של המאה ה-19, בעקבות פרישתו הזמנית של באלאקירב מחיי המוזיקה בראשית אותו עשור. כל חברי "החמישה" קבורים בבית הקברות "טיחווין" בסנקט פטרבורג.

חברי הקבוצה, פרט לקואי, השפיעו וחלקם גם לימדו רבים מן המלחינים הרוסים הגדולים בדור הבא, ביניהם אלכסנדר גלאזונוב, מיכאיל איפוליטוב-איבנוב, אנטולי ליאדוב, סרגיי רחמנינוב, סרגיי פרוקופייב, איגור סטרווינסקי ודמיטרי שוסטקוביץ'. שמה של קבוצת השישה, התקבצות רופפת עוד יותר של מלחינים דוברי צרפתית, הוכרז במסגרת ביקורת של הנרי קולט בהשוואה לחמישה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **החמישה** בוויקישיתוף
* החמישה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| החמישה |
| --- |
| מילי באלאקירב | צזאר קואי | מודסט מוסורגסקי | ניקולאי רימסקי-קורסקוב | אלכסנדר בורודין |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291783605171
* ISNI: 0000 0001 1941 0876
* LCCN: sh00000601
* NKC: ko2017956225
* SUDOC: 030930200
* VIAF: 143571793
* WorldCat: lccn-n2010010423

 |
***Ladies of the Canyon*** הוא אלבומה השלישי של המוזיקאית ג'וני מיטשל, אשר יצא בשנת 1970. מספר מלהיטיה הידועים ביותר הופיעו לראשונה באלבום והוא נחשב עד היום לאחד מאבני הדרך בקריירה שלה.

האלבום עוסק בשיריו בנושאים כמו השינוי במעמדה והפיכתה לכוכבת, נושאי האהבה ודור ילדי הפרחים שהגיע לשיאו בתקופה שקדמה לאלבום. נושא הבדידות שנובעת מההצלחה, שבו עוסקת מיטשל גם באלבומיה הבאים, מופיע באלבום זה לראשונה. האלבום נחשב גם לנקודת מעבר מסגנון הפולק המסורתי בו ניגנה מיטשל בשנות השישים, אל כיוון יותר מתוחכם אשר התפתח באלבומיה הבאים, הפונה אל מגוון רב יותר של סגנונות וכלים מוזיקליים.

השירים הבולטים באלבום הם "The Circle Game", "Big Yellow Taxi", ו-"Woodstock", שנכתב בהשראת פסטיבל וודסטוק, בו מיטשל לא נכחה. השיר זכה לגרסה של קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג, והפך לאחד מלהיטיהם הגדולים באותה השנה. באלבום ניכרת, יותר מבכל שאר אלבומיה של מיטשל, השפעתה של אותו הרכב: מספר שירים כוללים קולות רקע שמזכירים בסגנונם את שיריו של דייוויד קרוסבי; "Willy" הוא שיר הלל לגרהאם נאש; ובשיר "The Circle Game" כל הארבעה מבצעים קולות רקע.

רשימת השירים
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Morning Morgantown | 3:13 |
| 2. | For Free | 4:31 |
| 3. | Conversation | 4:27 |
| 4. | Ladies of the Canyon | 3:32 |
| 5. | Willy | 3:00 |
| 6. | The Arrangement | 3:34 |
| 7. | Rainy Night House | 3:24 |
| 8. | The Priest | 3:41 |
| 9. | Blue Boy | 2:54 |
| 10. | Big Yellow Taxi | 2:14 |
| 11. | Woodstock | 5:29 |
| 12. | The Circle Game | 4:51 |
| **משך כולל:** | **44:50** |

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Ladies of the Canyon באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Ladies of the Canyon באתר MusicBrainz
* Discogs Ladies of the Canyon באתר Discogs
* AllMusic Ladies of the Canyon באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: b04408f3-7a41-30f0-89c0-eba1efea3aae

 |
**לאונרד אדוארד "לן" וילס** (אנגלית: **Leonard Edward "Len" Wills**;‏ 8 בנובמבר 1927 - ספטמבר 2010) היה כדורגלן אנגלי.

קריירה
------

וילס נולד ברובע האקני של לונדון, והחל את הקריירה שלו בקבוצות הנוער החובבניות של איטון מאנור, ובאוקטובר 1949 הוחתם על ידי ארסנל. במשך ארבע השנים הבאות הוא שיחק בקבוצת המילואים של ארסנל, והוצב בעיקר בעמדת הקשר הימני או המגן הימני. באוקטובר 1953 נפצע ג'ו וייד שהיה המגן הימני הקבוע של ארסנל, ווילס החליף אותו מיידית וערך את הופעת הבכורה בניצחון 4 - 1 בדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר ב-10 באוקטובר 1953.

וילס שיחק היטב ולבסוף החליף את וייד ב-30 המשחקים הנותרים של העונה, כאשר בעונת 1954/1955 הוא משתתף ב-24 משחקים. אולם, בנובמבר 1955 הוחתם במועדון סטן צ'רלטון, שזכה למקום קבוע בהרכב על חשבונו של וליס. בשתי העונות הבאות הוא היה שחקן מחליף, ומילא את מקומם של צ'רלטון בעמדת המגן הימני או דניס אוונס בעמדת המגן השמאלי.

וילס זכה מחדש במקום קבוע בהרכב בעקבות עזיבתו של צ'רלטון ב-1958, והמשיך בכך במשך שלוש העונות הבאות. ב-1961 ניכרה ירידה ברמת המשחק שלו כתוצאה מהגיל, והצעירים דייב באקוזי ואדי מגיל שיחקו בעמדת המגן הימני בעונת 1961/1961 שבה וילס לא שיחק כלל. הוא עזב את ארסנל בהעברה חופשית בסוף העונה, וחתם במועדון רומפורד (שם שיחק עד נובמבר 1962). הוא השתתף ב-208 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 4 שערים. הוא לא זכה בתארים חשובים כלשהם עם ארסנל (עונתו הראשונה הייתה לאחר עונת האליפות של 1952/1953), אך נטל חלק בניצחון על בלקפול במשחק הגמר של מגן הצדקה בעונת 1953/1954.

לאחר שפרש ממשחק פעיל הוא ניהל חנות למוצרי ספורט, ולאחר מכן עסק בהצלחה רבה בתחום הקמעונאות ועשה זאת בעצמך. התגורר בעיירה צ'יגוול שבאסקס.

נפטר בספטמבר 2010.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 305), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**אלסנדרו סטראדלה** (באיטלקית: Alessandro Stradella;‏ 3 באפריל 1639 - 25 בפברואר 1682) היה מלחין איטלקי מאמצע הבארוק.

חייו
----

לא הרבה ידוע על ראשית חייו, אבל מוצאו ממשפחה אריסטוקרטית, הוא למד בבולוניה וכבר עשה לו שם כמלחין בגיל 20, בהזמנת המלכה כריסטינה משוודיה. ב-1667 עבר לרומא, שם חיבר יצירות רבות, בעיקר מוזיקת קודש, והחל לחיות חיי הפקרות. יחד עם חבר ניסה למעול בכספי הכנסייה הקתולית, אבל זממו התגלה. הוא נמלט מהעיר וחזר רק לאחר זמן רב, כשחשב שאין נשקפת לו עוד סכנה. לרוע מזלו, פרשיות רבות שניהל בחוסר דיסקרטיות עם נשים החלו להקים לו אויבים בקרב בעלי הכוח וההשפעה בעיר, והוא נאלץ לעזוב את רומא לצמיתות.

ב-1677 נסע לוונציה, שם שכר אותו אציל רב-עוצמה כמורה למוזיקה לפילגשו. כצפוי, לא עבר זמן רב וסטראדלה הסתבך איתה ונאלץ להימלט כשקשר האהבהבים שלהם נחשף. אבל הפעם שכר האציל כנופיית בריונים לעקוב אחר ולהרגו, מעשה שהיה רחוק כחוט השערה מהוצאתו לפועל. סטראדלה פנה לג'נובה, שם כתב אופרות וקנטטות; הוא הסתבך שוב בקשר אהבהבים עם אישה בלתי מתאימה והפעם הצליח המתנקש השכיר לתפוס אותו בפיאצה באנקי ולדקור אותו למוות.

השפעתו של סטראדלה כמלחין הייתה עצומה בשעתה, אם כי במאה הבאה העיבו על תהילתו קורלי, ויולדי ואחרים. קרוב לוודאי, שחשיבותו הגדולה ביותר היא בהמצאת הקונצ'רטו גרוסו: אומנם קורלי, באופוס 6 שלו, היה הראשון לפרסם יצירות בשם זה, אבל סטראדלה השתמש בצורה זו בבירור במועד מוקדם יותר, באחת הסונאטות שלו לויולה דה גמבה. בהתחשב בכך, שהשניים הכירו איש את רעהו, סביר להניח שהייתה כאן השפעה ישירה.

סטראדלה כתב לפחות שש אופרות וכן מספר רב של קנטטות ואורטוריות. כמו כן כתב 27 יצירות אינסטרומנטליות נפרדות, רובן לכלי קשת ובסו קונטינואו, ובאופן טיפוסי, בצורת ה**סונאטה דה קייזה**.

חייו הססגוניים ומותו העקוב מדם יצרו ללא ספק סיפור עלילה, הראוי לאופרה בזכות עצמו. שלושה מלחינים יצרו אופרות המבוססות על חייו, והמפורסם בהם הוא פרידריך פון פלוטו ב"אלסנדרו סטראדלה" שלו (המבורג, 1844).

מבקר המוזיקה פיליפו פיליפי כתב עבודת מחקר על יצירות סטראדלה.

מראי מקום וקריאה נוספת
----------------------

* "Alessandro Stradella", in *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd. 1980. מסת"ב 1-56159-174-2
* Carolyn Gianturco: "Alessandro Stradella", Grove Music Online, ed. L. Macy (Accessed March 13, 2006), (subscription access)
* *Encyclopaedia Britannica* 1911: "Alessandro Stradella"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלסנדרו סטראדלה** בוויקישיתוף

* אלסנדרו סטראדלה, באתר ספוטיפיי
* אלסנדרו סטראדלה, באתר AllMusic (באנגלית)
* אלסנדרו סטראדלה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אלסנדרו סטראדלה, באתר Discogs (באנגלית)
* אלסנדרו סטראדלה, דף שער בספרייה הלאומית
* אלסנדרו סטראדלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אלסנדרו סטראדלה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268541905171
* BIBSYS: 90817565
* BNE: XX1096321
* BnF: cb13900112d (data)
* CiNii: DA03383267
* GND: 118755714
* ICCU: CFIV000187
* ISNI: 0000 0001 0906 2046
* LCCN: n82099774
* LNB: 000038029
* MusicBrainz: 351ca834-7d1c-4e45-98b2-86be5d5807c2
* NKC: jn20020903022
* NLP: A2498209X
* NSK: 000052521
* NTA: 072301880
* RERO: 02-A003868399
* SELIBR: 300177
* SNAC: w6fn18v9
* SUDOC: 030603293
* Trove: 995164
* VcBA: 495/88763
* VIAF: 59270974
* WorldCat: lccn-n82099774

 |
**גרהאם קית' גולדמן** (באנגלית: **Graham Keith Gouldman**;‏ נולד ב- 10 במאי 1946, סלפורד, מנצ'סטר רבתי, הממלכה המאוחדת) הוא זמר, נגן ופזמונאי יהודי-בריטי, שכתב שורה ארוכה של להיטים לאורך שנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 והיה ממייסדי וחבר להקת הארט רוק 10cc.

קורות חיים
----------

 ערכים מורחבים – **היארדבירדס, ההוליס, מתבודדי הרמן, 10cc**  

גרהאם גולדמן נולד בסלפורד למשפחה יהודית. הוא ניגן במספר הרכבים מוזיקליים במנצ'סטר ובכללם להקת הבית של בריגדת הבנים והבנות היהודים. ב-1965 החל לשתף פעולה עם קווין גודלי בהרכב שנשא את השם "Mockingbirds" וחתם עם חברת התקליטים קולומביה רקורדס. הוא כתב את השיר "For Your Love"(אנ') אשר נדחה על ידי חברת התקליטים, אך בהמשך הוקלט על ידי היארדבירדס וזכה להצלחה מסחרית משמעותית.

בהמשך, כתב שורת להיטים להרכבים שונים ובכללם השיר "Bus Stop" (אנ') ללהקת ההוליס ב-1966 והשיר "No Milk Today" למתבודדי הרמן ב-1967.
ב-1972 ייסדו גרהאם גולדמן, אריק סטיוארט, קווין גודלי ולול קרים את להקת הארט-רוק 10cc. גם בהרכב זה כתב גולדמן מספר להיטים ובכללם: "I'm Not in Love" (אנ') ב-1975 ו"Dreadlock Holiday" ב-1978 שהפך ללהיט לאחר שגודלי וקרים עזבו את הלהקה.

ב-1976 זכה ביחד עם אריק סטיוארט בשלושה פרסי איבור נובלו על שירם "I'm Not in Love". סטיוארט וגולדמן המשיכו בפעילותם בהרכב עד 1983, עת התפרקה הלהקה סופית.

ב-1984 חבר למוזיקאי אנדרו גולד בייסוד ההרכב "Wax" אשר פעל עד 1990 בסוגת הגל החדש והפופ-רוק.
בין 1992 ל-1995 חזרו אריק סטיוארט וגרהאם גולדמן ללהקת 10cc שהפיקה בתקופה זו שני אלבומים. מ-1999 הצטרפו גולדמן ולהקתו למסע ההופעות של להקת 10cc, אשר נקרא "10cc מארחת את גרהאם גולדמן וחברים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרהאם גולדמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גרהאם גולדמן
* גרהאם גולדמן, ברשת החברתית פייסבוק

* גרהאם גולדמן, ברשת החברתית טוויטר

* גרהאם גולדמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* גרהאם גולדמן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* גרהאם גולדמן, באתר AllMusic (באנגלית)

* גרהאם גולדמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* גרהאם גולדמן, באתר Discogs (באנגלית)

* גרהאם גולדמן, באתר Songkick (באנגלית)

* גרהאם גולדמן, באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  השיר no milk today, באתר של יוסי חרסונסקי.
2. ↑  השיר Dreadlock-Holiday, באתר discogs.com.
3. ↑  בישראל נקרא השיר "חופשה בג'מייקה".
4. ↑  פרס איבור נובלו לשנת 1976, באתר theivors.com.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281551905171
* BNE: XX1225096
* BnF: cb139940975 (data)
* GND: 134388666
* ISNI: 0000 0000 5929 4884
* LCCN: n96003771
* MusicBrainz: 88795ca5-5bef-4253-ae0e-79a5d00e0388
* NTA: 071667938
* VIAF: 24797281
* WorldCat: lccn-n96003771

 |
**פונקציית תעדוף** (באנגלית: Priority function) היא פונקציה שמטרתה לדרג יעדים שונים ולתת עדיפות לטיפול בהם.

דוגמאות
-------

במערכות הגנה אקטיביות מפני טילים. הפונקציה מקבלת את נתוני המטרות וקובעת מספר חיובי לכל מטרה שקובע את מידת האיום שמטרה זו מהווה. פונקציית התעדוף מאפשרת לדרג מטרות לפי חומרת האיום שהן מהוות וכך לתת עדיפות ליירוט מטרות מסוימות על פני אחרות. פונקציה זו חשובה מכיוון שיש מספר מגבלות על שיגור טילים מיירטים אל עבר המטרות. מספר הטילים בכל משגר טילים מוגבל, ויש לחכות זמן twait בין כל שיגור למשנהו, דהיינו הפרדה בזמן בין שני שיגורים עוקבים.

פונקציית התעדוף הבסיסית עבור מטרות שנעות במהירות זהה לכיוון אזור ההגנה היא:

{\displaystyle Priority=1/R}

כלומר העדיפות פרופורציונלית הפוך למרחק מהמערכת המיירטת.

ניתן לראות דוגמה פשוטה לפונקציית תעדוף זו במשחקי מחשב בהם יריבים רבים (זומבים למשל) מתקרבים אל השחקן והשחקן נדרש לחסל אותם. במקרה זה, בעצם בחירתו של השחקן לירות ביריבים הקרובים יותר הוא בוחר למעשה פונקציית תעדוף. חומרת האיום של המטרות פרופורציונלית הפוך למרחק של כל מטרה כי (תחת ההנחה שמדובר ביריבים זהים) הזמן שלה עד להגעה פרופורציונלי למרחק ולכן לשחקן יהיה מספר הזדמנויות N שפרופורציונלי למרחק לירות במטרות, כך שאם מניחים מודל הסתברותי, הסתברות ההרג - ההסתברות להגיע ל-k פגיעות (נדרשות k פגיעות כדי לחסל יריב) היא בקירוב N\*p)/k) ולכן חומרת האיום (שיחסית הפוך להסתברות ההרג) פרופורציונלית להופכי המרחק.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור פונקציית תעדוף
* דילמה בקבלת החלטות
**יוהאן אוגוסט וילהלם זון** (בגרמנית: **Johann August Wilhelm Sohn**‏; 29 באוגוסט 1829 – 16 במרץ 1899) היה צייר ז'אנר ופרופסור לאמנות גרמני.

קורות חייו
----------

יוהאן אוגוסט וילהלם זון נולד ב-29 באוגוסט 1829 בברלין, גרמניה. בשנת 1847 נסע לדיסלדורף, שם למד באקדמיה לאומנות דיסלדורף אצל רודולף ויגמן, תיאודור הילדברנדט, וילהלם פרידריך שדו ודודו קרל פרדיננד זון. לאחר מכן, הוא השלים את לימודיו בנסיעות רבות. בשנת 1861 הוא התחתן עם בת דודתו, סופי אמילי (אמי) זון, מה שהפך את קרל פרדיננד לדודו וחותנו.

בהתאם לרוח בית הספר לציור בדיסלדורף, הוא החל לצייר סצנות היסטוריות תנ"כיות; כמו "ישו על המים הסוערים". כמה עבודות על נושאים דתיים נותרו לא גמורות, כשהוא גילה את המאסטרים ההולנדים ופנה לציור ז'אנרי. אף שהנטורליזם החל לבסס את עצמו כסגנון אמנותי בעקבות המהפכות הגרמניות בין השנים 49–1848, סגנונות שמרניים נותרו בתוקף באקדמיה בדיסלדורף עד ששדו הודח כמנהל בשנת 1859. באותה תקופה זון הפך לאחד הראשונים שלימד את הסגנונות החדשים, והוא מונה לפרופסור הראשון לציור ז'אנרים בשנת 1874 (תפקיד שדחה בשנת 1867).

על ציורו "התיעצות עם עורך דין", אמר מבקר אמנות בשנת 1866: "הטיפול המשובח והזהיר מזכיר את טובי הציירים ההולנדים. אם האמן עדיין לא התקדם לחופש מוחלט ושליטה בטכניקה, הקומפוזיציה, הביטוי של הפרצופים ואופן הציור מגלים כישרון יוצא דופן"

תפקידיו החדשים העסיקו אותו עד כדי כך שהוא לא הצליח לסיים הזמנה לציור מונומנטלי מהגלריה הלאומית, עליו עבד לסירוגין במשך 30 שנה. למרות לוח הזמנים הצפוף הזה, הוא ניהל גם בית ספר פופולרי לציור לנשים.

בשנת 1885, אשתו אמי עברה אירוע מוחי בזמן שהם היו בטיול ערב, ומתה מאוחר יותר באותו יום. זמן לא רב לאחר מכן חלה בנו בהפרעה מוחית שבסופו של דבר הותירה אותו משותק. בשנת 1895 הוא התפטר מתפקידו כפרופסור, עבר לפוצשן, ליד בון, לטפל בבנו.

הוא נפטר בפוצשן ארבע שנים מאוחר יותר, ב-16 במרץ 1899.

גלריה
-----

* חצר חצר
* ישו על המים ישו על המים
* צעירה ליד חלוןצעירה ליד חלון
* אם עם תינוקאם עם תינוק
* רחוב במזרח רחוב במזרח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם זון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Sohn, Wilhelm.* In: Hermann Alexander Müller: *Biographisches Künstler-Lexikon. Die bekanntesten Zeitgenossen auf dem Gebiet der bildenden Künste aller Länder mit Angabe ihrer Werke.* Bibliographisches Institut, Leipzig 1882, S. 496.
2. ↑  Sohn, August Wilhelm or Johann August Wilhelm or Wilhelm, Benezit Dictionary of Artists (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117452998
* ISNI: 0000 0000 6678 1349
* RKD: 73783
* ULAN: 500069678
* VIAF: 62326877
* WorldCat: viaf-62326877

 |
**אלסנדרו בסטוני** (באיטלקית: **Alessandro Bastoni**; נולד ב-13 באפריל 1999) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם באינטר מילאנו ובנבחרת איטליה.

קריירת מועדונים
---------------

בסטוני נולד בעיירה קאזלמג'ורה שבמחוז לומברדיה, בגיל 7 הצטרף לאקדמיה של אטאלנטה, מהעיר ברגמו.

### אטאלנטה

בסטוני היה שחקן משמעותי בקבוצות הנוער של אטאלנטה וכבר בנובמבר 2016, בגיל 16 ושבעה חודשים, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, במשחק גביע מול פסקארה. באותה עונה בסטוני שיחק בנוסף שלושה משחקים בסרייה א'.

### מעבר לאינטר

ב-31 באוגוסט 2017 אינטר מילאנו רכשה את בסטוני מאטאלנטה, ומיד השאילה אותו בחזרה לקבוצה לשנתיים. בעונת 2017/2018 בסטוני ערך ארבע הופעות בלבד בסרייה א' במדי אטאלנטה ואינטר החזירה אותו מההשאלה לאחר עונה אחת.

בקיץ 2018 בסטוני הושאל לפארמה, העולה החדשה לסרייה א'. בסטוני ערך 24 הופעות בסרייה א' במדי פארמה וכבש שער אחד.

לקראת עונת 2018/2019 מאמן אינטר אנטוניו קונטה, החזיר את בסטוני לסגל הקבוצה. ב-28 בספטמבר 2019 בסטוני ערך את הופעת הבכורה שלו באינטר בניצחון 1–3 מול סמפדוריה. בסטוני הראה יכולת מרשימה, והשיג את מקומו בהרכב של אינטר, ובמערך שלושת הבלמים של הקבוצה. ב-19 בינואר 2020 הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק מול לצ'ה שהסתיים בתוצאה 1-1.

בעונת 2020/2021 בסטוני היווה חלק אינטגרלי בהגנה של אינטר, שיחק 33 משחקים בסרייה א' ועזר לקבוצה לשמור על 17 משחקים ללא ספיגה. בסיום אותה עונה אינטר זכתה באליפות הסרייה א', לאחר תשע עונות רצופות שבהן יובנטוס זכתה באליפות.

קריירה בינלאומית
----------------

בסטוני היה שחקן נבחרות הנוער של איטליה החל מהנבחרת עד גיל 15 עד לנבחרת עד גיל 21. ב-11 בנובמבר 2020 ערך בסטוני את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה במשחק ידידות מול נבחרת אסטוניה שהסתיים בניצחון 0–4 עבור נבחרת איטליה.

בסטוני נכלל בסגל נבחרת איטליה ליורו 2020, בסטוני ערך את הופעתו היחידה במפעל ב-20 ביוני 2021 במשחק האחרון בשלב הבתים, בניצחון 0–1 של נבחרת איטליה על נבחרת ויילס. באותו טורניר איטליה זכתה ביורו לאחר ניצחון בגמר על נבחרת אנגליה.

תארים
-----

אינטר מילאנו
* סרייה א': 2020/2021
* הסופר קאפ האיטלקי: 2021
* גביע האיטלקי: 2021/2022

נבחרת איטליה
* אליפות אירופה בכדורגל: יורו 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלסנדרו בסטוני** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

| **נבחרת איטליה – יורו 2020 (אלופת אירופה)** |
| --- |
| 1 סיריגו • 
2 די לורנצו • 
3 קייליני • 
4 ספינאצולה • 
5 לוקאטלי • 
6 וראטי • 
7 פלגריני • 
8 ז'ורז'יניו • 
9 בלוטי • 
10 אינסינייה • 
11 ברארדי • 
12 פסינה •
13 אמרסון • 
14 קייזה •
15 אצ'רבי •
16 כריסטנטה •
17 אימובילה •
18 בארלה •
19 בונוצ'י •
20 ברנרדסקי •
21 דונארומה •
22 רספאדורי •
23 בסטוני •
24 פלורנצי •
25 טולוי •
26 מרט •
מאמן: מאנצ'יני | איטליהאיטליה |
**איזי ליבלר** (באנגלית: **Isi J Leibler**; ‏9 באוקטובר 1934 – 12 באפריל 2021) היה איש עסקים, פובליציסט ופעיל ציבור יהודי ישראלי-אוסטרלי. התיישב בירושלים בשנת 1999 וכתב בג'רוזלם פוסט ובישראל היום.

קורות חיים
----------

ליבלר נולד באנטוורפן שבבלגיה ועבר עם הוריו למלבורן שבאוסטרליה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. אביו, אברהם היה סוחר יהלומים. ליבלר סיים עבודת תזה באוניברסיטת מלבורן במדעי המדינה בשנת 1958. כשאביו נפטר הוא החליף אותו בעסקי היהלומים המשפחתיים וב-1964 החל להשקיע בעסקי התיירות. בשנות ה-70, סוכנות הנסיעות שהקים, ג'טסט טורס (JetSet) כבר הייתה לאחת מהסוכנויות הגדולות באוסטרליה. ב-1997 מכר את מניותיו בחברה לחברת תעופה ניו זילנדית.

כיום לקבוצת ליבלר (Leibler Group) שהייתה בבעלותו עסקים רבים באוסטרליה בתחום התיירות והתקשורת. כמו כן פעל ליבלר בישראל, באמצעות חברת ליבלר השקעות בע"מ, ו"קרן שביט" שהקים ביחד עם ליאון רקנאטי ופול פאקר.

בשנת 2008 הופיע ברשימת 500 האנשים העשירים בישראל של דהמרקר, עם הון של בין 80 ל-100 מיליון דולר.

פעילות ציבורית
--------------

ב-1973 נבחר לעמוד בראש הוועד הפועל של יהודי אוסטרליה (ECAJ). הוא כיהן כסגן נשיא וכיו"ר מועצת המנהלים של הקונגרס היהודי העולמי. הוא היה יו"ר ועדת הקשרים עם התפוצות במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, יושב ראש מועצת הנגידים של קרן היסוד, חבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, ושל אוניברסיטת חיפה וחבר בוועדה המייעצת הבינלאומית של מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים. ב-2008 נבחר ליו"ר עמיתים של מועצת מכון אריאל.

בשנת 2004 יצא בטענות לגבי התנהלות הכספית של הקונגרס היהודי העולמי, והאשים את ראשיו בשימוש שלא כדין בכספי הקונגרס. בתגובה הגיש הקונגרס תביעת דיבה בגובה כ-26.5 מיליון שקל על אובדן תרומות. אולם בשנת 2007 משך הקונגרס את התביעה ובית המשפט זיכה את ליבלר ב-200 אלף ש"ח פיצויים.

ליבלר היה פעיל למען יהדות ברית המועצות.

ליבלר קיבל תואר של מפקד במסדר האימפריה הבריטית, קצין במסדר של אוסטרליה וד"ר של כבוד בדיקין אוניברסיטת באוסטרליה. בשנת 1999 עלה עם אשתו ארצה ומאז התגורר בירושלים. הוא נישא לנעמי (פורוש) ב-1958, כיום נשיאת תנועת אמונה העולמית, והיה אב לשלושה בנים ובת.

הוא עסק בכתיבה פובליציסטית על ענייני היום, בין השאר כתב בעיתונים הצופה, מקור ראשון וישראל היום. הוא זוהה עם עמדות הימין המדיני בישראל והתנגד לתוכנית ההתנתקות.

ליבלר החזיק בדירתו בירושלים ספרייה ענקית שכללה כשלושים ושבעה אלף ספרים על התרבות היהודית. ב-2016 תרם ליבלר את ספרייתו לאוניברסיטת בר-אילן, ממנה קיבל באותה שנה תואר דוקטור לשם כבוד.

נפטר ב-12 באפריל 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזי ליבלר** בוויקישיתוף
* הבלוג של איזי ליבלר
* איזי ליבלר (1934-2021), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרויקט 500 האנשים העשירים בישראל 2008, באתר TheMarker‏, 1 ביוני 2008
2. ↑  דן לביא, בגיל 86: איש העסקים היהודי-אוסטרלי איזי ליבלר הלך לעולמו, באתר ישראל היום, ‏14 באפריל 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007443322305171
* BnF: cb155766008 (data)
* CiNii: DA10696342
* ISNI: 0000 0000 8213 255X
* LCCN: n93085018
* NLA: 35996237
* NTA: 312646291
* SUDOC: 254739903
* VIAF: 28747844
* WorldCat: lccn-n93085018

 |
**דני מסנג** (באנגלית: **Danny Maseng**; נולד ב-1950, תל אביב, ישראל) הוא זמר, חזן, מלחין, מוזיקאי ומחזאי ישראלי, שפעל בישראל במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 ובהמשך היגר לארצות הברית, עסק בהלחנת קטעי מוזיקה ליטורגית יהודית, כתב והופיע בתיאטרון ומכהן כחזן בית הכנסת הרפורמי "היכל ישראל" שבהוליווד.

קורות חיים
----------

מסנג נולד בתל אביב, נכדו של הרב הקונסרבטיבי ד"ר שלום צבי דוידוביץ, ונינו של התעשיין שמואל בלום. הוא החל להופיע עוד בילדותו. בראשית שנות ה-70 היה חבר במספר הרכבים ובכללם שלישיית לימוני הדבש ו"שלישיית הצירוף המקרי", בה הופיע עם צילה דגן ויאיר קלינגר והתפרסמה בשיר "בלדה ללוח השנה" שקלינגר הלחין. במקביל הופיע במופעים שונים ובכללם המופע "תפוח זהב" שכלל עיבודים חדשניים לשירי סשה ארגוב ובהצגה הסאטירית "המלחמה האחרונה" שהוצגה ב-1974 בתיאטרון בימות לאחר מלחמת יום כיפור. ב-1975 יצא לאור אלבומו הראשון והיחיד בישראל שנקרא "אלבום ראשון" ומתוכו בלטו מאוד השירים "אנחנו" ו"אנו ניפגש", שכתב אהוד מנור והלחין מסנג. באותה שנה הנחה את הפרקים הראשונים של התוכנית "טלפלא" והשתתף בתוכנית הטלוויזיה הלימודית "Here we are". ב-1976 עזב מסנג את ישראל והיגר לארצות הברית.

במהלך שהותו בארצות הברית התערה בחוגי היהדות הרפורמית והיה פעיל באיחוד ליהדות רפורמית, עסק בשירת ובהוראת חזנות וכן בכתיבת מוזיקה ליטורגית יהודית. הוא הוציא לאור מספר רב של אלבומים, כזמר, מלחין מעבד ומפיק וכן כתב והשתתף במספר הפקות תיאטרון. מסנג הופיע כשחקן אורח במספר סדרות טלוויזיה כגון חוק וסדר. ב-2000 ניסה מסנג ללא הצלחה יתרה לחדש את הקריירה שלו בישראל ואף הוציא לאור שירים אחדים.

במשך שנים הוא ניהל את "Hava Nashira Jewish Songleader's institute", תוך שיתוף פעולה עם דבי פרידמן וקרייג טאובמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דני מסנג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דני מסנג

* דני מסנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דני מסנג, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דני מסנג, באתר Discogs (באנגלית)

* דני מסנג, באתר סטריאו ומונו

* דני מסנג, דף שער בספרייה הלאומית

* דני מסנג, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)

* דני מסנג, בארכיון הבימה
* איתמר זהר, לאן נעלם דני מסנג, באתר itamarzo71.wordpress
* ריאיון עם דני מסנג באתר "דודיפדיה"
* דודי פטימר, ‏לאן נעלם המוזיקאי דני מסנג, אחת ההבטחות הגדולות בשנות ה-70?, באתר מעריב אונליין, 28 ביוני 2018 סרטונים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יואב קוטנר, דני מסנג – ביוגרפיה, באתר MOOMA, אוחזר ב-29 ביוני 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312521205171
* BnF: cb16555831k (data)
* ISNI: 0000 0003 6072 5970
* MusicBrainz: 2dc652be-b0fd-4e87-9fb3-e8b4cb6a32e5
* VIAF: 220820836
* WorldCat: viaf-220820836

 |
**תושב חוזר** הוא אזרח ישראל שהתגורר שנים אחדות מחוץ לישראל כתושב זר ושב להתגורר בה. במטרה לעודד אזרחים ישראלים לשוב לישראל, המדינה מעניקה הטבות שונות לתושבים חוזרים, כמו הטבות בביטוח לאומי, הקלות במס הכנסה, ייבוא חפצים אישיים ללא מסים ועוד. מספר שנות השהייה מחוץ לישראל המקנות זכות להקלות משתנה מחוק לחוק.

בפסיקה ובחקיקה נקבע שתושב ישראל הוא אדם שמרכז חייו בישראל. לקביעת מרכז החיים נקבעו מבחנים שונים, כגון מיקום המשפחה והעבודה, בעלות על דירה במדינה וכדומה. אדם שמרכז חייו אינו בישראל למשך תקופה של שנתיים ויותר ויבקש לשוב למדינה, יחשב כתושב חוזר.

תושב חוזר בכללי משרד הקליטה
---------------------------

**תושב חוזר** הוא אזרח ישראל מעל גיל 17 שעבר להתגורר מחוץ לישראל ושב למדינת ישראל לאחר שהות של שנתיים ויותר ולא ביקר בישראל יותר מארבעה חודשים בכל שנה במצטבר.

הקלות במס הכנסה
---------------

 ערך מורחב – **הקלות מס לעולה חדש ולתושב חוזר**  

מי שעזב את ישראל כקטין וחזר אליה כעבור תקופה של חמש שנים לפחות זכאי לנקודות זיכוי כאילו הוא עולה חדש.

ב-2008 אושר תיקון מס' 168 לפקודת מס הכנסה, הפוטר עולים חדשים ותושבים חוזרים ממס הכנסה בישראל על הכנסותיהם בחו"ל במשך 10 שנים מבואם לישראל, ואף פוטר אותם מחובת דיווח על הכנסות אלה. בדו"ח מבקר המדינה מ-2013 נקבע שאמנם החוק מעודד תושבים חוזרים, אך פותח פתח להלבנת הון. למרות רצון של משרד האוצר לשנות פטור זה, החוק לא שונה.

ביטוח בריאות
------------

תושב חוזר נדרש לתקופת המתנה שאורכה הוא עד שישה חודשים ותלוי במשך התקופה שבה לא היה תושב ישראל. בתקופה זו התושב החוזר חייב בתשלום דמי ביטוח בריאות אך אינו זכאי לשירותים שמעניק חוק ביטוח בריאות ממלכתי לתושבי ישראל. ניתן לפדות תקופת המתנה זו בתשלום מיוחד.

ראו גם
------

* תושב קבע

קישורים חיצוניים
----------------

* מדריך מכס לתושב חוזר באתר רשות המסים בישראל
* הטיפול בבקשה לקבלת אישור זכאות לקבלת מעמד של עולה חדש או תושב חוזר ותיק(הקישור אינו פעיל) באתר רשות המסים בישראל
* תושבים חוזרים, באתר כל זכות
* מיהו תושב חוזר? במשרד לקליטת עליה
* אתר למנויים בלבד נטע אלכסנדר, ירידה לצורך עלייה: מיהם התושבים החוזרים?, באתר הארץ, 1 באפריל 2015
* "חוק מילצ'ן": הטבות מס בהיקף עצום לתושבים חוזרים, באתר ynet, 13 בפברואר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  כללי מס הכנסה (זיכוי לעולים במקרים מיוחדים), התשל"ח-1977, באתר "נבו"
2. ↑  חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 168 והוראת שעה), התשס"ח-2008, באתר הכנסת
3. ↑  מקלט המס של ארנון מילצ'ן, באתר גלובס, 13 באוקטובר 2009;  
איתן אבריאל, היד הנעלמה שדואגת להעניק מדי שנה מתנה גדולה ויקרה לארנון מילצ'ן, באתר TheMarker‏, 25 בפברואר 2017
4. ↑  תושבים חוזרים - קבלת שירותים רפואיים, באתר המוסד לביטוח לאומי
5. ↑  תשלום מיוחד לפדיון תקופת ההמתנה, באתר המוסד לביטוח לאומי
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**דניאל "דני" סבן** (נולד ב-1952) הוא דיפלומט ישראלי-יהודי יליד אלג'יריה ששירת כשגריר ישראל במספר מדינות באמריקה הלטינית.

ביוגרפיה
--------

סבן נולד כ"דניאל צבאן" בעיר גראדייה שבמחוז מזאב בדרום אלג'יריה, אשר בשל ריחוקה מקו החוף שבקרבתו התמקמו בעיקרם היהודים, היה דליל עם כ-2,000 יהודים בלבד. 

אביו של דני היה נגר, ועבד בחברה גדולה. דני הוא הבן השני מבין תשעה ילדים. הוא למד בבית ספר כללי, ובשעות אחר הצהרים בבית הכנסת עם שאר הילדים היהודים. למדו עברית וחומש ותפילה.

לאור מלחמת העצמאות של אלג'יריה כנגד הצרפתים, חלה עלייה באנטישמיות ומשפחתו עלתה לישראל ב-1962; הם שהו במחנה במרסיי ומשם המשיכו לחיפה. פקיד הסוכנות היהודית החליט לשנות את שמם מ"צבאן" ל"סבן" ("יצרן סבונים") בשל העובדה שיהודים אחרים מצפון אפריקה נשאו שם זה. משפחת סבן נשלחה לגור במעברת עמישב.

בשל הקושי שבפריפריה הישראלית אליה שובצו, נאלץ סבן לפרוש מלימודיו ולעזור בפרנסת הבית. בשל התערבות מורהו שהעריכו מאוד, הצליח להשלים את לימודיו עם תעודת בגרות.

סבן שירת בצבא בחטיבת גולני, נפצע במלחמת יום הכיפורים, נחשב למת והודעה על כך נמסרה למשפחתו, עד שיצר עמם קשר מבית החולים רמב"ם.

לאחר שחרורו למד באוניברסיטת בר-אילן. פרט לעברית, סבן הוא דובר ספרדית, ערבית יהודית, צרפתית ואנגלית.

נישא בטרם החל בעבודתו הראשונה בבנק ישראל בתל אביב, בו הועסק לשנה. לאחר מכן עבר לעבוד בסוכנות היהודית למשך שנה ומשם התקבל למשרד החוץ ב-1978 (מקום בו יעבוד 41 שנים).

ב-2003 מונה לשגריר ישראל באקוודור.

בשנת 2010 הוא כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ לאמריקה הלטינית והיה בראש משלחת של המשרד להאיטי לאחר רעידת האדמה בהאיטי (2010). באותה תקופה מונה לשגריר ישראל לקוסטה ריקה ושגריר לא תושב בניקרגואה.

מונה ב-14 ביוני 2015 לשגריר ישראל לרפובליקה הדומיניקנית ושגריר לא תושב באנטיגואה וברבודה, ג'מייקה, גרנדה, דומיניקה והאיטי.

סבן מונה לשגריר לא תושב של ישראל ב-14 במאי 2017 לסנט לושה, סנט וינסנט והגרנדינים, סנט קיטס ונביס.

כיום הוא משמש כהיסטוריון של יהודי אלג'יריה. מתגורר בשכונת תלפיות בירושלים וממונה על קשרי החוץ שלה עם הקהל היהודי בתפוצות.

הערות שוליים
------------

1. 1 2   דני סבן מספר על חייו, סרטון בערוץ "רואים את הקולות", באתר יוטיוב (אורך: 57:26)
2. 1 2  בתערוכה, בחידון, בתעודות הוקרה: עמישב חוגגת 70 שנה, הוותיקים מספרים על שכונה מיוחדת, באתר מלאבס פתח תקווה, ‏2020-10-22
3. ↑  מינוי לשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, 9 בנובמבר 2003
4. ↑  רוני סופר וחנן גרינברג, כוח חלוץ להאיטי; שלושה ישראלים טרם יצרו קשר, באתר ynet, 13 בינואר 2010
5. ↑  מינויים בשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, 20 בדצמבר 2009
6. 1 2  מינויים לשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, 14 במאי 2017
7. ↑  , Twitter
8. ↑  דניאל סבן | מנהל קהילתי תלפיות מזרח, באתר www.talpaz.org.il
**רובי לינדזי** (באנגלית: **Ruby Lindsay**‏; 20 במרץ 1885 – 12 במרץ 1919) הייתה מאיירת וציירת אוסטרלית, אחותם של הציירים נורמן לינדזי ופרסי לינדזי.

ביוגרפיה
--------

לינדזי נולדה בקרסוויק, ויקטוריה,  ילדתם השביעית ובתם השנייה של רוברט וג'יין לינדזי, והתגוררה במלבורן מגיל 16 עם אחיה פרסי בזמן שלמדה בגלריה הלאומית של בית הספר ויקטוריה.

לינדזי ציירה מדי פעם למגזין "הבולטין" ואיירה את סקיצות הסטודיו של ויליאם מור (1906) ועיצבה כרזות.

בשנת 1909 נסעה לאנגליה עם אחיה נורמן, וויל דייסון. היא נישאה לוויל ב 30 בספטמבר שנת 1909.  (אחיה ליונל התחתן עם אחותו של וויל.) לרובי ולוויל נולדה בת אחת, בטי (1911–1956).

בשנת 1912 תרמה איורים לספר Epigrams of Eve מאת עורכת דין והעיתונאית סופי אירן לואב.

לאחר מלחמת העולם הראשונה היא ביקרה באירלנד ומתה במהלך מגפת השפעת הספרדית.

לינדזי קבורה באותה חלקת קבר כמו בעלה בבית העלמין בהנדון, לונדון. שמה על המצבה מוצג כ"רובי לינד".

גלריה
-----

* אם וביתהאם וביתה
* כרזת אגודת הצייריםכרזת אגודת הציירים
* סקיצה למניפהסקיצה למניפה
* דיוקן עצמי, 1908דיוקן עצמי, 1908

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רובי לינדזי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Smith, Bernard. "Lindsay, Ruby (1885–1919)". Australian Dictionary of Biography.
2. ↑  Dr Jane Connory, Hidden women of history: Ruby Lindsay, one of Australia's first female graphic designers, The Conversation (באנגלית)
3. ↑  "Artistic Families". Herald (Melbourne, Vic. : 1861 - 1954). 1 October 1909. p. 1.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AAG: 10242
* ADB: lindsay-ruby-7758
* AGSA: 8417
* AWR: AWE6439b
* DAAO: ruby-lindsay
* GND: 1179221826
* ISNI: 0000 0000 8455 0819
* LCCN: no2010161534
* NGV: 4279
* NLA: 35246843
* SNAC: w6710pz5
* VIAF: 91886662
* WorldCat: lccn-no2010161534

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבניין בתל אביב. אם התכוונתם לבית ספר יסודי בירושלים, ראו בית הספר בית חנה.

שלט זיכרון למפעל הנשק של ההגנה בבית חנה
**בית חנה** הוא בניין בשדרות בן-גוריון מספר 75, פינת רחוב אד"ם הכהן, בתל אביב. הבניין, הקרוי על שמה של חנה צ'יזיק, נבנה במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 בסגנון הבינלאומי או סגנון הבאוהאוס, ותוכנן בידי האדריכל יעקב פינקרפלד.

היסטוריה
--------

בשנת 1926, בתקופת העלייה הרביעית, ייסדה חנה צ'יז'יק את "משק הפועלות צפון" וניהלה אותו במשך כ-20 שנה. משק הפועלות שירת את קבוצת בנות חניכות תנועת החלוץ שעלו מפולין ואשר עסקו בחקלאות. הוא שכן באזור שבין השדרה ותוואי רחוב ארלוזורוב מצפון (שטרם נסלל אז), ונועד להכשיר אותן לעבודת כפיים חקלאית על מנת שיוכלו להשתלב בהתיישבות העובדת או שישתתפו בשוק העבודה. לקראת סוף שנות ה-20, כאשר משקי פועלות אחרים בארץ ישראל החלו להתפורר, שגשג משק הפועלות התל אביבי, קלט נערות חדשות בנות העלייה החמישית, ותושבי העיר פקדו אותו על מנת לרכוש תוצרת חקלאית ולטייל בו.

בשנת 1935 החלה בנייתו של בניין אבן בסגנון הבינלאומי, שנועד להחליף את המגורים הארעיים: צריפים וסככות. בנייתו הסתיימה בשנת 1936. עיריית תל אביב הפנתה למקום נערים ונערות עזובים על מנת שיתחנכו בו, והבניין שימש כבית ספר חקלאי.

בשנים 1938‏-1940 פעל בבניין האבן "מכון ב'", שמו המחתרתי של אחד ממפעלי תע"ש (התעשייה הצבאית של ארגון ההגנה), שייצרו קני מרגמה בקוטר 3 אינץ' (81 מ"מ). מפעל התע"ש הונצח באנדרטה שהוצבה בקרן הרחובות ליד גדר הבניין. בית חנה שימש גם בסיס לחיילי הרזרבה של הפלמ"ח.

במלחמת העצמאות, ב-9 ביולי 1948 נפגע הבניין מהפצצה אווירית מצרית, שבה נהרגו שניים מתלמידי בית הספר ונפצעו אחדים. עם פטירתה של צ'יז'יק בשנת 1951, נקרא הבניין על שמה ושינה את ייעודו לבית ספר לנערות שנזקקו לעזרה ולהכשרה מקצועית.

במהלך שנות ה-40 עד ה-70, נבנו בניינים על כל השטחים החקלאיים, כחלק מהתפתחותו של רובע הצפון הישן. במתחם נותרו (בסמוך לרחוב ארלוזורוב) מבנים וצריפים שבהם שכן סניף תנועת "הנוער העובד והלומד", ובשנות ה-80 נבנו במקומם בנייני מגורים מודרניים, וכן נבנה בסמוך מגדל דירות בתחילת המאה ה-21. 
בעיריית תל אביב הוחלט על שימורו של בית אבן במתחם, אשר שימש כתיכון מקצועי עד שנות ה-90, ונבנה בסגנון הבינלאומי כחלק ממיזם "העיר הלבנה", הניצב בקרן הרחובות אד"ם הכהן שדרות בן-גוריון. הבניין המשומר הוא למעשה השריד האחרון של משק הפועלות במתחם בניהולה של חנה צ'יזיק.

במהלך שנות ה-90 שופץ הבניין, חידש את פניו כמרכז לאמנות ותרבות ונפתח בו בית הקפה "אפרופו". בשנת 1997 פוצץ עצמו מחבל מתאבד בחזית הבניין באירוע המכונה "הפיגוע בקפה אפרופו". שלוש נשים נהרגו וכ-47 נפצעו. הפיגוע הונצח באנדרטה שהוצבה מול הבניין בשדרה. בתחילת המאה ה-21 שכנו בבניין מרכז "דיאדה" ובית קפה.
כיום שוכנים בבניין מועדון כושר ובית קפה.

ראו גם
------

* בתי ספר חקלאיים בארץ ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם:**

**בגלריית "העיר הלבנה" בפורטל תל אביב-יפו**
 |

* שדרות וים בצפון תל אביב, באתר טבע ונופים בישראל
* ממשק הפועלות צפון לבית חנה, באתר ארכיון תל אביב
* אביטל ברוידא, ממשק פועלות חקלאי למרכז כושר עדכני: גלגוליו של "בית חנה" בת*א*, באתר Xnet‏, 15 ביולי 2017
* אלי אלון, סיפורו של "בית חנה" בתל אביב , באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 29 בספטמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעת בנייתו נקראה השדרה "שדרות הקרן הקיימת" ושמה שונה לאחר פטירתו של דוד בן-גוריון, שביתו נמצא בתחילת השדרה.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**נועה פרנקל** היא זמרת אלט ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נועה פרנקל היא בוגרת בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב והקונסרבטוריון המלכותי בהאג. הרפרטואר העשיר שלה כולל יצירות מתקופות שונות – ממוזיקה עתיקה ועד למוזיקה בת זמננו. היא הופיעה עם הרכבי בארוק ידועים, ביניהם אנסמבל "לזאר פלוריסאן" בניצוח ויליאם כריסטי, Ensemble Elyma בניצוח גבריאל גרידו ואנסמבל הבארוק של אוטרכט (הולנד) בניצוח יוס ון פלדהובן. כמו כן ייסדה נועה פרנקל את חמישיית קסיופאה, ועמה הקליטה את כל ספרי המדריגלים של קרלו ג'זואלדו, שיצאו בשישה תקליטורים. 

הופעותיה האופראיות של פרנקל החלו באופרה "חליל הקסם" (מוצרט), בניצוחו של קנת מונטגומרי. הופעות נוספות כללו בין היתר את "אחנתון" (פיליפ גלאס) בהולנד, "הנזירה אנג'ליקה" (פוצ'יני) בגרמניה, "המדיום" (מנוטי) ברוטרדם, "פרומתאו" (לואיג'י נונו) בלה סקאלה שבמילאנו, פריז, פרנקפורט, וינה, פסטיבל לוצרן ועוד, ו"חליל הקסם" בנאנט, צרפת. בקיץ 2006 היא השתתפה בבכורה העולמית של האופרה "זאידה/אדמה" (מוצרט/חיה צ'רנובין) בפסטיבל זלצבורג בניצוחו של איבור בולטון, הפקה שהועלתה לאחר מכן בבית האופרה של בזל ובברמן, גרמניה. לאחרונה היא שרה באופרה "פנימה" מאת חיה צ'רנובין בבית האופרה בשטוטגרט, השתתפה בבכורה העולמית של האופרה "אחוזי הדיבוק" מאת המלחין האוסטרי יוהנס קאליצקה בתיאטר אן דר וין בווינה, בביצוע השיר על הארץ מאת מאהלר עם התזמורת הסימפונית של טולוז, צרפת, ובבכורה העולמית של האופרה "יום ראשון של אור" מאת שטוקהאוזן. 

פרויקטים עתידיים כוללים את "השיר על הארץ" (מאהלר, בנוסח הקאמרי של שנברג/רין) עם אנסמבל מיתר בת"א, שירי עם של בריו בפרייבורג, והאופרה "פרומתאו" בפסטיבל למוזיקה מודרנית בברלין ובפסטיבל זלצבורג. פרנקל היא גם מבצעת מוערכת של מוזיקה מודרנית, והיא מופיעה בקביעות בפסטיבלים חשובים למוזיקה מודרנית באירופה עם אנסמבלים כמו Ensemble Modern פרנקפורט, Ensemble Recherche פרייבורג, Schönberg Ensemble אמסטרדם ו-Ensemble intercontemporain פריז. בישראל הופיעה כמה פעמים עם אנסמבל מוזיקה נובה ועם אנסמבל המאה ה-21. נוסף על כך היא הסולנית של MAE) Maarten Altena Ensemble) אמסטרדם, שאיתו הופיעה באירופה, בארצות הברית וביפן והקליטה תקליטורים אחדים. רבות מהיצירות של האנסמבל נכתבו במיוחד לקולה.

דיסקוגרפיה
----------

* Luigi Nono - Guai ai gelidi mostri Neos (10801/2)
* Luigi Nono - Prometeo Col Legno (WWE 2SACD 20605)
* Mozart/Czernowin - Zaide Adama Deutsche Grammophon DVD (073 425-2)
* Gesualdo - Madrigali, Libro VI - Kassiopeia Quintet GLOBE (GLO 5226)
* Gesualdo - Madrigali, Libro V - Kassiopeia Quintet GLOBE (GLO 5225)
* Robert Ashley Tap Dancing in the Sand Unsounds (15U)
* Gesualdo - Madrigali, Libro IV - Kassiopeia Quintet Globe (GLO 5224)
* Gesualdo - Madrigali, Libro III - Kassiopeia Quintet Globe (GLO 5223)
* Solex + M.A.E In the Fishtank 13 Konkurrent
* Maarten Altena Ensemble - Speechless
* Gesualdo - Madrigali, Libro II - Kassiopeia Quintet Globe (GLO 5222)
* Gesualdo - Madrigali, Libro I - Kassiopeia Quintet Globe (GLO 5221)
* MAE Journal - Generations X-OR

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של נועה פרנקל
* קורות חיים של נועה פרנקל, באתר הבמה
* נעם בן זאב, עכבר העיר אונליין, נועה פרנקל: לתת לצלילים עצמאות, באתר הארץ, 09 במרץ 2009
**אדימאנטוס** (ביוונית: **Ἀδείμαντος**; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מפקד הכוחות הקורינתיים שלחמו בקרב ארטמיסיון וקרב סלמיס.

ביוגרפיה
--------

אדימאנטוס היה מפקד השייטת הקורינתית שהצטרפה לצי היווני המאוחד שלחם בפרסים. יחד עמו פיקדו על הצי תמיסטוקלס האתונאי, ואוריביאדס הספרטני. הצי עגן בארטמיסיון ליד אובויה, אולם כאשר ראו הספרטנים והקורינתים את מספרן העצום של הספינות הפרסיות רצו לסגת. אנשי אובויה המבוהלים שיחדו את תמיסטוקלס בחמישים כיכרות כסף כדי שיישאר ויעכב את הפרסים לפחות עד שיספיקו להימלט. תמיסטוקלס העניק חמש כיכרות לאוריביאדס ושלושה לאדימאנטוס וכך שכנע אותם להישאר. קרב ארטמיסיון הסתיים ללא הכרעה והיוונים נאלצו לסגת לסלמיס. הפרסים מצדם תקפו את אטיקה והעלו באש את אתונה. 

הרודוטוס מספר שכאשר תמיסטוקלס הרצה בפני הקצינים את תוכניתו, אדימאנטוס התפרץ לדבריו ודרש ממנו שיגיד את שם עירו, מכיוון שאתונה חרבה ולתמיסטוקלס אין עיר ומולדת. תמיסטוקלס השיב לו שאמנם אין לו עיר אולם אתונה הביאה 200 ספינות בעוד קורינתוס הביאה מספר קטן יחסית. פלוטרכוס מצטט את אותם דברים אם כי בשם אוריביאדס.

הרודוטוס מספר שכאשר התחיל קרב סלמיס אדימאנטוס וספינותיו נמלטו משדה הקרב, וספינה אתונאית הצליחה להדביק אותם רק כאשר הקרב עמד בפני סיום. האנשים בספינה בישרו לאדימאנטוס על הניצחון והוא מיהר לחזור לשדה הקרב שם הקרב כבר הסתיים בניצחון יווני. אם כי הרודוטוס מוסיף שזו הגרסה האתונאית לסיפור והקורינתים גורסים אחרת שכאשר התחיל הקרב אדימאנטוס ואנשיו היו הראשונים להסתער.

ככל הנראה המצביא אריסטאס היה בנו.

לקריאה נוספת
------------

* **כתבי הירודוטוס**. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת".
* הרודוטוס. **היסטוריה**. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 5.
2. ↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 61.
3. ↑  פלוטרכוס, "חיי תמיסטוקלס", 11.
4. ↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 94.
5. ↑  **כתבי הירודוטוס**, עמ' 196, הערה 2.
שרידי הארמון
**ארמון דנפרמליין** (באנגלית: **Dunfermline Palace**) שימש בעבר את בית המלוכה של סקוטלנד. הארמון ממוקם בדנפרמליין שבמחוז פייף.

הארמון נבנה בסמוך למנזר דנפרמליין על ידי מלך סקוטלנד ג'יימס הרביעי בשנת 1500, ושימש מקום המגורים המועדף על ידי מלכי סקוטלנד עד איחוד המלוכה עם בית המלוכה האנגלי. 

המלכים ג'יימס הרביעי, ג'יימס החמישי, מרי מלכת הסקוטים וג'יימס השישי התגוררו בארמון זה. לאחר נישואיה של אן מדנמרק למלך ג'יימס השישי בשנת 1589 הוענק לה הארמון כמתנה, ובו נולדו ילדיה: אליזבת, רוברט וצ'ארלס הראשון, לימים מלך בריטניה, בשנת 1600. 

המלך האחרון שהתגורר בארמון היה המלך צ'ארלס השני, זמן קצר לפני קרב פיטרבי (בשנת 1650). הארמון נעזב זמן קצר לאחר מכן וגגו הוסר בשנת 1708. 

כיום נותרו שרידי חומתו הדרומית של הארמון והמטבח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון דנפרמליין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארמון דנפרמליין

| ארמונות מלכותיים בבריטניה |
| --- |
| בשימוש כיום | ארמון בקינגהאם • ארמון הולירוד • ארמון וסטמינסטר • ארמון סנט ג'יימס • ארמון קנזינגטון • בית סאנדרינגהאם • בית קלרנס • הייגרואוב • טירת בלמורל • טירת הילסבורו • טירת וינדזור • פארק באגשוט • גטקום פארק |
| ארמונות היסטוריים | ארמון אלת'ם • ארמון בוליו • ארמון בומונט • ארמון בריידוול • ארמון דנפרמליין • ארמון וייטהול • ארמון לינלית'גו • ארמון נונסאץ' • ארמון פלסנטיה • ארמון סבוי • ארמון קיו • בית אוסבורן • בית המלכה • בית מרלבורו • המפטון קורט • טירת אדינבורו • טירת ביינארד • טירת בלוודיר • טירת מיי • טירת סטירלינג • מצודת לונדון • קינגס לאנגלי • הביתן המלכותי |
**נועה בלחסן** (נולדה; 25 ביולי 1983) היא מוזיקאית, זמרת-יוצרת, מלחינה, משוררת וגיטריסטית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

בלחסן נולדה בשנת 1983 במושב תלמי אליהו לדוד בלחסן, היסטוריון ופעיל חברתי לחידוש תנועת הכנענים ויו"ר תנועת הדרור העברי, וללונה לבית ברוך. בילדותה עברה המשפחה ליישוב שני שבחבל יתיר. היא סיימה את תיכון מקיף ז' בשכונה ד' בבאר שבע, ובמהלך לימודיה זכתה באליפות הארץ בריצות ארוכות ושיחקה כדורגל בהפועל באר שבע. שירתה כמכונאית טנקים בבית הספר לשריון. היא בת דוד של המוזיקאים גבריאל וידידיה בלחסן.

קריירה
------

בשנת 2004 ביצעה עם בן דודה, המוזיקאי גבריאל בלחסן, את השיר "שלושה אביבים", שהלחינה למילים שכתב אביה. השיר נכנס לאלבומו השלישי של גבריאל, "בשדות".

בשנת 2010 החלה להופיע בתל אביב עם שירים שכתבה והלחינה. היא הופיעה בין היתר במועדון הצוזאמן, באוזןבר ובלבונטין 7.

ב-2016 יצא אלבומה הראשון, "נועה בלחסן", בהפקתה המוזיקלית של רונית שחר.בלחסן הלחינה את כל שירי האלבום וכתבה את רובם מלבד שלושה: השיר "מדבר שומם" שאת מילותיו כתב אחיה, יהונדב, השיר "להקת זאבים" של נורית זרחי והשיר "מה חיפשתי" של אגי משעול. בלחסן הופיעה עם שירי האלבום בכל רחבי הארץ והם הושמעו בתחנות רדיו רבות, בהן 88FM, גלי צה"ל ורדיו תל אביב.

בשנת 2019 הוציאה בלחסן את המיני-אלבום "אין כוח למילים", הכולל לצד יצירות מקוריות שלה גם את השיר "הים דופק בדלת", שהלחינה וכתבה למילותיה של נורית זרחי.

בלחסן כתבה עבור ריקי גל את השיר "כל עונות השנה", שהולחן על ידי יהודה פוליקר ונכנס לאלבומה של גל "ענבים כחולים".

מאז פטירתו של גבריאל בלחסן ב-2013 מופיעה נועה בלחסן בקביעות במופעים לזכרו ושרה משיריו.

חיים אישיים
-----------

בלחסן חיה בזוגיות ומתגוררת במרכז.

קישורים חיצוניים
----------------

* נועה בלחסן, ברשת החברתית פייסבוק
* נועה בלחסן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* נועה בלחסן, באתר ספוטיפיי
* נועה בלחסן, באתר בנדקמפ

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מערכת וואלה! חדשות‏, בדרכי נועה- נועה בלחסן בדרך לאלבום בכורה, באתר וואלה!‏, 17 בספטמבר 2015
2. 1 2  עמי ברנד, השנה היפה של נועה, באתר כלכליסט, 3 באפריל 2016
3. ↑  וואלה! תרבות‏, שיר בחזרה עם נועה בלחסן ורונית שחר, באתר וואלה!‏, 8 במרץ 2016
4. ↑  יואב קוטנר, ‏מדרום תיפתח הטובה, באתר ישראל היום, 15 במרץ 2016
5. ↑  ניצן פינקו, אלבום חדש לנועה בלחסן: הקרע נתפר בעדינות, באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2019
6. ↑  יובל אראל‏, ערב לזכרו של גבריאל בלחסן במועדון בארבי, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 2 בינואר 2014
הארמון
**ארמון בוליו** (באנגלית: **Palace of Beaulieu**), המכונה גם **ניו הול** (**New Hall**) הוא מבנה שהיה ממוקם באסקס שבאנגליה.

היסטוריה
--------

בשנת 1062 הוענקה האחוזה עליה היה בנוי הארמון לנזירי מנזר וולת'ם. בשנת 1491 העניק בית המלוכה את הנכס לרוזן מאורמונד (Earl of Ormond), והמבנה נקרא "הבית החדש" - "ניו הול".

בשנת 1517 נמכר המבנה על ידי תומאס בוליין למלך אנגליה הנרי השמיני אשר שיפץ את המבנה בעלות של 17,000 ליש"ט (עלות גדולה באותה עת) תוך בניית מבני העץ מלבנים, וקרא לארמון "בוליו" ("Beaulieu"). 

ב-23 ביולי 1527 הגיע אל הארמון פמליית הנרי השמיני, ונשארה בארמון, כמדי קיץ, כחודש ימים. במהלך חודש זה, בנוכחות אביה של אן בולין - תומאס בוליין, הודיע הנרי כי הצליח למצוא דרך לשאת את אן בולין על אף נישואיו לקתרין מאראגון באמצעות בולה אפיפיורית.

באוקטובר 1533, מרי הראשונה, בתה של קתרין, גורשה מהארמון והוא הוענק לג'ורג' בוליין, הוויקונט השני מרוצ'פורד - אחיה של אן בולין - ורעייתו, ג'יין בוליין ("ליידי רוצ'פורד").

בשנת 1573 העניקה המלכה אליזבת הראשונה את הארמון לתומאס רדקליף, הרוזן השלישי מסאסקס (Thomas Radcliffe, 3rd Earl of Sussex) אשר שיפץ את הארמון ובנה מחדש את אגפו הצפוני. בשנת 1622 נמכר הארמון לג'ורג' וילייר, הדוכס הראשון מבקינגהאם, עבור 30,000 ליש"ט.

במהלך מלחמת האזרחים האנגלית השתלט אוליבר קרומוול על המבנה ברוכשו אותו מבעליו בשנת 1640 במחיר הזעום של חמישה שילינגים, אולם לאחר השבת בית המלוכה הושב הארמון לבנו של ג'ורג' וילייר - הנקרא על שם אביו, והוא מכר את המבנה לגורג' מונק דוכס אלברמארל. המלך צ'ארלס השני נהג לבקר בארמון לעיתים קרובות.

בשנת 1713 רכש בנג'מין הואר את המבנה, ובשנת 1737 רכש אותו ג'ון אולמיוס, אולם בשל מצבו הרעוע של המבנה הוא הרסו, ובנה במקומו מבנה חדש (למעט האגף הצפוני שנותר כמות שהוא).

בשנת 1798 רכש את המבנה מסדר הנזירות של הצלב הקדוש (Order of the Holy Sepulchre) אשר פתח במקום בית ספר קתולי שנה לאחר מכן. בית הספר פועל עד ימינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון בוליו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכוח צ'ארטר משנת 1036

| ארמונות מלכותיים בבריטניה |
| --- |
| בשימוש כיום | ארמון בקינגהאם • ארמון הולירוד • ארמון וסטמינסטר • ארמון סנט ג'יימס • ארמון קנזינגטון • בית סאנדרינגהאם • בית קלרנס • הייגרואוב • טירת בלמורל • טירת הילסבורו • טירת וינדזור • פארק באגשוט • גטקום פארק |
| ארמונות היסטוריים | ארמון אלת'ם • ארמון בוליו • ארמון בומונט • ארמון בריידוול • ארמון דנפרמליין • ארמון וייטהול • ארמון לינלית'גו • ארמון נונסאץ' • ארמון פלסנטיה • ארמון סבוי • ארמון קיו • בית אוסבורן • בית המלכה • בית מרלבורו • המפטון קורט • טירת אדינבורו • טירת ביינארד • טירת בלוודיר • טירת מיי • טירת סטירלינג • מצודת לונדון • קינגס לאנגלי • הביתן המלכותי |
**נועה בייטלר** (נולדה בשנת 1980), היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת ישראל 6 פעמים בריצת 800 מטר (1997, 2000, 2001, 2002, 2003 ו-2004), 5 פעמים ברציפות בריצת 1500 מטר (1999 - 2003), שיאנית ישראל הנוכחית (2016) בריצת מייל ואלופת המכביה בריצת 800 מטר. הייתה שותפה לשיא ישראל בריצת שליחות 4x400 מטר.

ביוגרפיה
--------

בייטלר התאמנה בקבוצת מכבי ראשון לציון. היא למדה במכללת קרבונדל, אילינוי שבארצות הברית.

### 1997

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1997 זכתה בייטלר במדליית זהב, בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:14.66 דקות.

### 1999

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1999 זכתה בייטלר במדליית זהב, בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:30.04 דקות.

### 2000

באליפות ישראל שנערכה בשנת 2000 זכתה בייטלר בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:07.41 דקות ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:33.20 דקות.

בתחרות שנערכה בבאנסקה ביסטריצה, סלובקיה ביולי אותה שנה זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר, ביחד עם שרון לב, אולגה דוגדקו ואירנה לנסקי, בשיא ישראלי חדש של 3:39.91 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-9 שנים (3:40.71 דקות).

### 2001

#### שיאנית ישראל באולם

בתחרות שנערכה באולם באילינוי, ב-25 בפברואר 2001 קבעה בייטלר בריצת מייל באולם שיא ישראלי חדש של 4:52.84 דקות, שיפור לשיא באולם בן ה-10 שנים של עדנה לנקרי-שומיק (4:57 דקות). באליפות ישראל שנערכה באותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר בתוצאה של 2.06.33 דקות ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:32.27 דקות, לפני דועה סלימן-חטיב (4.35.06 דקות) ונילי אברמסקי (4.36.63 דקות). בתחרות שנערכה באמסטרדם, הולנד ב-14 ביולי אותה שנה היא קבעה בריצת 1500 מטר שיא אישי חדש של 4:15.71 דקות, התוצאה השלישית בטיבה של אתלטית ישראלית.

#### אלופת המכביה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-16 שנערכו בתל אביב ב-18 ביולי אותה שנה היא קבעה בריצת 800 מטר שיא אישי חדש של 2:04.23 דקות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלטית ישראלית, אחרי השיאנית הישראלית של עדנה לנקרי-שומיק (2:04.05 דקות).

### 2002

באליפות ישראל שנערכה בשנת 2002 זכתה בייטלר בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:27.03 דקות.

### 2003

#### שיאנית ישראל

בתחרות שנערכה באולם באיימס, ארצות הברית ב-9 במרץ 2003 קבעה בייטלר בריצת מייל שיא ישראלי חדש של 4:45.20 דקות, שיפרו לשיא הוותיק בן ה-23 שנים של ענת מאירי (4:46.1 דקות). באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה שוב בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר.

### 2004

באליפות ישראל שנערכה בשנת 2004 זכתה בייטלר במדליית זהב, בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:10.69 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר *gbrathletics* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  50 התוצאות הטובות בישראל - ריצת 400 מטר, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
2. 1 2  50 התוצאות הטובות בישראל - ריצת 800 מטר, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
3. 1 2  50 התוצאות הטובות בישראל - ריצת 1500 מטר, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
4. 1 2  רמי היפש, אברבוך נכשל בניסיון לעבור 5.91 מטר, באתר הארץ, 19 ביולי 2001
5. 1 2  50 התוצאות הטובות בישראל - ריצת שליחות 4x400 מטר, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
6. ↑  יובל פייס, שיא ישראלי בריצת מייל לנשים, באתר ynet, 25 בפברואר 2001
7. ↑  ילנה רורק (אוקראינה), סיימה ראשונה (2:05.99 דקות)
8. ↑  רמי היפש, אליפות ישראל ה-67 באתלטיקה גילתה את פרנקי פרדריקס, באתר הארץ, 15 ביולי 2003