recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Dipodomys merriami
Dipodomys ingens
**יַרְבּוֹעָן** (שם מדעי *Dipodomys*) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הירבועניים. ירבוענים הם מכרסמים קטנים הנמצאים במערב אמריקה. כינוים הנפוץ, עכברוש קנגורו (Kangaroo rat), נובע מכך שהם קופצים באופן דומה לקנגורו. ואולם ירבוענים ומכרסמים אחרים פיתחו את אופן התנועה הקופצנית באופן עצמאי.

תיאור
-----

לירבוען שתי רגליים קדמיות קצרות ושתי רגליים אחוריות ארוכות וראש גדול יחסית. ירבוען בוגר שוקל בין 70 ל-170 גרם. הזנבות של חולדות הקנגורו ארוכים יותר מגופן ומראשיהן גם יחד. מאפיין בולט נוסף שלהן הוא שקיות הלחיים הפרוותיות, המשמשות לאחסון מזון.

### בית גידול

ירבוענים חיים באזורים צחיחים וצחיחים למחצה, בעיקר בקרקע חולית או רכה, המתאימות לנחיתה. הם חיים באזורים של קרקעות מאובנות, כולל חרסית, חצץ וסלעים, אשר קשות יותר להישרדות. הם עושים זאת בין השאר על ידי הפחתת קצב חילוף החומרים שלהם, אשר מפחית אובדן מים דרך העור שלהם במערכת הנשימה. הם מקבלים מספיק מים מהחמצון המטבולי של הזרעים שהם אוכלים כדי לשרוד ולא צריכים לשתות מים בכלל. כל מיני הירבוענים רגישים לטמפרטורות קיצוניות ולכן הם נשארים במאורות שלהם בזמן מזג אוויר קיצוני. ירבוענים נטרפים על ידי זאבים, שועלים, סמורים, ינשופים ונחשים.

### תזונה

ירבוענים אוכלים בעיקר זרעים ולעיתים גם צמחים. הם חייבים ללעוס את הזרעים במהירות כדי לחסוך באנרגיה ובמים ואז מאחסנים אותם בלחיים שלהם. כמו כן הם אוגרים מזון במאורותיהם.

מינים
-----

* *Dipodomys agilis*
* *Dipodomys californicus*
* *Dipodomys compactus*
* ירבוען מדברי (*Dipodomys deserti*)
* *Dipodomys elator*
* *Dipodomys elephantinus*
* *Dipodomys gravipes*
* *Dipodomys heermanni*
* *Dipodomys ingens*
* *Dipodomys merriami*
* *Dipodomys microps*
* *Dipodomys nelsoni*
* *Dipodomys nitratoides*
* *Dipodomys ordii*
* *Dipodomys panamintinus*
* *Dipodomys phillipsii*
* *Dipodomys simulans*
* ירבוען זנב-דגל (*Dipodomys spectabilis*)
* *Dipodomys stephensi*
* *Dipodomys venustus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ירבוען** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ירבוען, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  DesertUSA.com, Kangaroo Rats - DesertUSA, www.desertusa.com
3. ↑  Kangaroo Rat Fact Sheet, www.desertmuseum.org (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

חלקי המנגנון הבסיסיים : 1. גלגל השיניים 2. ציפורן חוגרת 3. בסיס
ניתן לראות כי תנועה "אחורה" לא תתאפשר אודות לציפורן החוגרת
**מחגר** או **רצ'ט** (נכתב גם: **ראצ'ט**, לפעמים נכתב באופן שגוי: **ראצ'ר**) הוא מכשיר מכני המאפשר תנועה רציפה ליניארית או סיבובית בכיוון אחד בלבד, תוך מניעת תנועה בכיוון ההפוך. רצ'טים נמצאים בשימוש בכלים שונים.

שיטת הפעולה
-----------

הרצ'ט כוללת גלגל שיניים עגול או רצועה משוננת (אנ'), וציפורן חוגרת. גלגל השיניים בנוי באופן כזו שלכל שן יש שיפוע תלול בצד אחד ושיפוע מתון מן הצד השני. כיוון השיפועים אחיד לאורך כל הגלגל.

כאשר השיניים נעות בכיוון האפשרי (כלומר, קדימה), הציפורן החוגרת מחליקה בקלות מעל הקצוות המשופעים במתינות (לעיתים קרובות יישמע 'קליק'). כאשר השיניים נעות בכיוון ההפוך, הציפורן החוגרת תיתפס בקצה החד והתלול של השן הראשונה שהיא פוגשת, ובכך נועלת את גלגל השיניים ביחס לתנועת השיניים ומונעת כל תנועה נוספת בכיוון זה.

### מהלך סרק (Backlash)

כיוון שהרצ'ט יכול רק לעצור תנועה לאחור לרק עם ההגעה לשן הראשונה, הוא למעשה מאפשר תנועה אחורה עד להגעה לשן. תנועה זו לאחור - המוגבלת למרחק מרבי השווה לריווח בין השיניים - נקראת מהלך סרק (אנ'). במקרים שבהם יש למזער מהלכי סרק נעשה שימוש ברצ'ט חסר שיניים עם משטח בעל חיכוך גבוה כמו גומי. במצב כזה, שימוש בציפורן חוגרת בזווית מסוימת מעל פני השטח תביא לכך שכל תנועה לאחור על המשטח תוביל לעצירה. במקרה כזה, מרחק התנועה לאחור הוא בעיקר פונקציה של דחיסות המשטח, מנגנון זה יכול לגרום לירידה משמעותית במהלך סרק.

שימושים
-------

מנגנוני רצ'ט משמשים במגוון רחב של יישומים, בהם:

* כננים
* שעונים
* מנגנוני גלגל חופשי
* מגבהים
* התקני נגד החזרה בשימוש ברכבות הרים
* קרוסלות
* אזיקים
* איטום
* אקדחי גריז
* נולים
* אזיקונים

גלריה
-----

* מפתח ברגיםמפתח ברגים
* מנוף רצ'ט (אנ')מנוף רצ'ט (אנ')
* מנגנון רצ'ט של אזיקוןמנגנון רצ'ט של אזיקון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רצ'ט** בוויקישיתוף
* רצ'ט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רצועת הבקעים המזרחית של קילווואה
חתך סכמטי ברצועת הבקעים המזרחית של קילווואה
**רצועת בקעים** היא מבנה גאולוגי המופיע בכמה הרי געש, בייחוד הרי הגעש מטיפוס חרוט מגן של איי הוואי, שבהם סדרה ליניארית של מערכות סדקים במורדותיו של הר הגעש מאפשרת ללבה להתפרץ מאגפיו של הר הגעש במקום מפסגתו. לדוגמה, ההתפרצות הנוכחית של הר הגעש קילוואה בהוואי מתחוללת ברציפות מאז 1983 מחרוט האפר של פּוּ אוֹאוֹ (Puʻu ʻŌʻō) השוכן ברצועת הבקעים המזרחית של קילוואה, כ-15 קילומטרים מזרחה מלוע הר הגעש הראשי בפסגת ההר. רצועות בקעים נוטות להתפשט בקו ישר כמו קרניים היוצאות מפסגת הר הגעש. במרבית הרי הגעש של הוואי יש שתי רצועות בקעים ולפעמים שלוש. הלבה המצטברת מהתפרצויות חוזרות ונשנות מרצועת הבקעים היא הגורם לצלליתם המוארכת של הרי הגעש של הוואי (צורה המכונה "חרוט מגן"). ייתכן שהדוגמה הטובה ביותר לכך היא הר הגעש מאונה לואה. פירוש שם ההר בהוואית הוא "הר ארוך".

מקורם של ההעתקים המרכיבים את רצועת הבקעים בהתפשטות הקרום בסביבת הר הגעש. ככל שהר הגעש מטיפוס חרוט מגן צובר יותר חומר, כך הוא נעשה כבד יותר והוא מתחיל לשקוע עקב כוח המשיכה. עקב כך נמתחים פני השטח במדרונות ההר ונשברים.

הסיבה לכך שלבה מתפרצת לעיתים כה קרובות מאגפי הרי הגעש היא כוח המשיכה. קל יותר ללבה נוזלית כבדה לזרום אופקית ולהתפרץ מצדי ההר, מאשר להידחף מאות או אלפי מטרים במעלה צינור ההזנה המוביל לפסגת ההר (ראו שרטוט). מערכת של סדקים ושברים המרכיבה את רצועת הבקעים מאפשרת לתופעה זו להתרחש ביתר קלות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רצועת בקעים** בוויקישיתוף
* רצועת בקעים הסבר קצר באתר USGS (באנגלית)
**לודוויג מינקוס** (ידוע גם כ**לאון פיודורוביץ' מינקוס)** (23 במרץ 1826 - 17 בדצמבר 1917), היה כנר ומלחין אוסטרי, מוכר בעיקר בשל המוזיקה שחיבר לבלט בשנות שהותו ברוסיה.

מינקוס נולד בווינה. הוריו היו יהודים שהתנצרו לפני חתונתם. בגיל ארבע החל ללמוד לנגן בכינור. בשנים 1838–1842 למד מוזיקה בבית הספר של החברה לידידי המוזיקה (Gesellschaft der Musikfreunde) בווינה. לאחר מכן הופיע ככנר ומנצח בארצות שונות ובשנת 1852 נתמנה לכנר ראשי בתזמורת האופרה של וינה.

ב-1853 עבר לסנקט פטרבורג ברוסיה כמנצח התזמורת של הנסיך יוסופוב, משרה בה החזיק עד 1855. אז שינה את שמו הפרטי ללאון פיודורוביץ'.

בשנים 1856–1861 שימש ככנר ראשי בתזמורת הבולשוי במוסקבה. הוא שימש גם כפרופסור לכינור בקונסרבטוריום במוסקבה שזה אך נפתח.

מינקוס שיתף פעולה עם שניים מגדולי הכוראוגרפים ברוסיה דאז: ארתור סנט-לאון (1821-1910) ומריוס פטיפה.

מהבלטים שלו יש לציין:

* **דג הזהב- Le Poisson doré** ‏(1866)
* **המעיין-La Source** ‏(1866) ביחד עם ליאו דליב
* **דון קיחוטה-Don Quixote** הבלט המפורסם ביותר שלו (1869) לפי דון קישוט של סרוונטס
* **הביאדרה-La Bayadère**‏ (1877)

מינקוס גם הוסיף מוזיקה לבלטים של מחברים אחרים כמו לז'יזל של אדולף אדם.

בשנת 1886 פרש מינקוס מתפקידו ובשנת 1891 חזר עם אשתו לווינה. מספר בלטים שחיבר לא הצליחו. לאחר מות אשתו ב-1895 נשאר בודד והתקיים מפנסיה צנועה שקיבל מרוסיה. במלחמת העולם הראשונה הופסקה הפנסיה הזאת והוא נשאר בחוסר כל. בחורף 1917 לקה בדלקת ריאות קשה ונפטר בגיל 91.

בשנת 1939 הוצאה גופתו על ידי הנאצים בגלל מוצאו היהודי והועברה לקבר אחים אנונימי.

הבלטים של מינקוס עדיין מבוצעים בתכיפות על ידי טובי להקות ורקדני בלט בעולם.

דון קיחוטה הועלה בישראל ב-2005 על ידי להקת הבלט הישראלי וב-2011 על ידי להקת בוריס אייפמן מרוסיה.

המוזיקה של מינקוס היא קלה ונעימה לאוזן. אין בה תזמור מיוחד כמו בבלטים של צ'ייקובסקי שנכתבו באותה תקופה. הוא היה ידוע בעיקר ברוסיה אבל עם עריקת רקדנים כמו רודולף נורייב ומיכאיל ברישניקוב למערב, הוא התחיל להיות פופולרי גם שם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודוויג מינקוס** בוויקישיתוף

* לודוויג מינקוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לודוויג מינקוס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לודוויג מינקוס, באתר פרויקט מוטופיה
* לודוויג מינקוס, באתר Discogs (באנגלית)
* בוריס אייפמן מעלה את דון קיחוטה בישראל
* ביוגרפיה באנגלית על מינקוס ורשימת בלטים שכתב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429754805171
* BNE: XX1612081
* BnF: cb13897548w (data)
* CANTIC: a10304654
* CiNii: DA08460580
* GND: 120442779
* ISNI: 0000 0001 2021 7387
* LCCN: n88634811
* MusicBrainz: e14b6d59-b4a4-4e17-81cc-c28a2b04776d
* NDL: 01010588
* NKC: xx0019310
* NTA: 072398787
* SNAC: w6hh6vbr
* SUDOC: 130939633
* Trove: 904919
* VIAF: 17408243
* WorldCat: lccn-n88634811

 |
**שחף מערבי** (שם מדעי: *Larus occidentalis*) הוא מין של שחף גדול החי בחופים המערביים של אמריקה הצפונית ומכאן שמו. בעבר הוא נחשב לתת-מין של שחף צהוב כפות. תפוצתו מתפרשת מקולומביה הבריטית בקנדה, לאורך ארצות הברית ועד לבאחה קליפורניה במקסיקו.

אורך השחף 55-68 ס"מ, מוטת הכנפיים 130-144 ס"מ ומשקלו 800-1,400 גרם. בטנו לבנה, גבו שחור וכנפיו אפורות. המקור צהוב עם קצה אדמדם מעוקל. הוא מסוגל לדאות ללא מאמץ באמצעות כנפיו הגדולות ויכול גם לשחות ולצוף על המים. לצעירים יש לבוש פלומתי אפור מנומר בשחור אך הוא מתחלף תוך זמן קצר.

שחפים אלה הם עופות אגרסיביים החוטפים מזון מעופות אחרים ואפילו מבני אדם. הם ניזונים מדגים, דיונונים, סרטנים, יצורי ים כמו צבי ם צעירים וגם מפגרים הנפלטים לחוף. על החוף הם יטרפו ביצים ואפרוחים של עופות אחרים, וגם מכרסמים. להם עצמם אין כמעט טורפים.

הם חיים ומקננים בלהקות גדולות בחופים מוגנים ומבודדים. לעיתים הם גם מתרבים עם מיני שחף אחרים כמו שחף אפרפר או שחף תייר. חלק מהשחפים מקננים במגדלורים ותוקפים כל מי שמתקרב אליהם, כולל ספינות. הדבר גורם לספנים רבים לירות בהם, אך נמצא, כי הירי הזה אינו משפיע על מספרם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחף מערבי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחף מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN

שחפים מערבים צעירים רבים בסן פרנסיסקו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551658805171

 |
צפעון דקל בצבע חום וירקרק
**צפעון דקל עפעפי** (שם מדעי: *Bothriechis schlegelii*) הוא מין של נחש ארסי החי ביערות אמריקה המרכזית והדרומית. נחש זה בדרך כלל בעל גוף צהוב והוא צייד החי בעיקר על ענפי העצים. הוא נפוץ בטבע ממקסיקו, דרומה לכל אורך אמריקה המרכזית - עד פרו. תפוצתו היא כמעט לגמרי ביערות גשם וגם ביערות הרריים.

נחש זה קטן יחסית למשפחת הצפעיים ואורכו 55-82 ס"מ בממוצע, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים (למעט גודל הנקבות אין הבדלים בולטים בין שני המינים). כמו רוב מיני הצפעיים, למין זה ראש מעוגל במקצת, עיניים שקועות וניבי ארס ארוכים ומתקפלים. לצד העיניים והנחיריים ישנן גומות החשות בחום גוף של חיות חמות דם. הזנב חזק ומיועד ללפיתת ענפים.

מקור שמו של הנחש הוא העפעפיים הקרניים העוזרים להסוואתו, שכן ראשו נראה כחלק מהעלים. צבעיו מגוונים וכוללים גוני צהוב, אדום, ירוק, חום, ורוד ואף צבע מעורבב, כשחלק מהקשקשים מנומרים בחום או שחור.

הנחש תוקף ממארב את טרפו הכולל עופות שונים, עכברים, זוחלים וקרפדות - בעיקר בלילות - והורגו במהירות, בעזרת הארס.

הוא לא מאוד אגרסיבי, אך יתקוף במקרה של חשש. הארס קטלני לבני אדם, אך מין זה נדיר באזורים מיושבים. עם זאת, הוא מוחזק על ידי סוחרים וגני חיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפעון דקל עפעפי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* מידע ותמונות של צפעון דקל עפעפי באתר gifte

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפעון דקל עפעפי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**צפרדע הנחלים** או **צפרדע הביצה** (שם מדעי: *Pelophylax bedriagae*. לשעבר בסוג *Rana*) היא מין בסוג צפרדע שבמשפחת הצפרדעיים.

מאפיינים
--------

אורך גופה מגיע ל-15 סנטימטר ומשקלה כ-60 גרם. רגליה האחוריות גדולות בצורה משמעותית מהקדמיות. אצבעות הרגליים ארוכות ומחוברות בקרום שחייה. צבעה נע בין ירוק לצהוב, ויכולה להופיע עם כתמים חומים. מאפיין של צפרדע הנחלים הוא היותה "מחודדת", זאת מכיוון שהחרטום ארוך וצר. במרבית המקרים ישנם שני פסים בהירים מקצה הגוף ועד העיניים, אחד בכל כיוון. לעיתים מופיעים פסים נוספים בצידי הגוף בצהוב או בירוק. צפרדע זו היא הגדולה בצפרדעי ארץ ישראל, ונפוצה מצפון הארץ עד לגבולות הנגב. תזונתה מורכבת בעיקר מחרקים.

הנקבות גדולות יותר מהזכרים. עונת הרבייה היא בקיץ, ונמשכת כמעט לכל אורכו. במהלך העונה ניתן לצפות אצל הזכרים באצבעות הפנימות בכריות הצמדה שחורות. קרקורי הרבייה מלווים בהתנפחות המהודים הלבנים כשני כדורים. הקרקורים מושכים אחריהם את הנקבות אל תוך המים, או אל הגדה. באמצעות זרועותיו, לופת הזכר את גוף הנקבה כשהוא עולה על גבה. בזמן זה, מטילה הנקבה מאות או אלפי ביצים בעוד שהזכר נותן זרעו למים. בצורה זו הביצים מופרות. הסידור של הביצים שצבר מתפרק והן מתחילות שוקעות אל הקרקעית. הביצים מתחילות לבקוע לרוב כעבור שבועיים בהתאם לתנאי הסביבה והטמפרטורה.

בעבר המין *Rana ridibunda* זוהה כצפרדע הנחלים. בעקבות הערכה מחדש היא פוצלה מהמין *Rana* והועברה למין *Pelophylax bedriagae* ואילו *Pelophylax ridibundus* מזוהה עם מין אחר של צפרדע: צפרדע רידיבונדוס.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קריאה נוספת
-----------

* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022. מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמודים: 263-265

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרדע הנחלים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ארז ארליכמן, הפתעה בחדרה: התגלתה צפרדע בצבע תכלת, באתר ynet, 27 באוקטובר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפרדע הנחלים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ינה סיגטי** (במקור **שנפלד*-*Schönfeld**, בהונגרית: **Szigeti Jenő**; בודפשט, 30 בינואר 1881 – 1944) היה צייר פורה ומיוחד מאוד, יהודי-הונגרי שניספה בשואת יהודי הונגריה.

ביוגרפיה
--------

ינה שנפלד נולד במשפחה יהודית כבנם של מור שנפלד (1847–1920), יצרן כובעים, ושל פרנציסקה אולמן (1850–1905). משנת 1899 למד בבית הספר הפרטי של שימון הולושי במינכן, ולאחר מכן התאמן עם המאסטר שלו במושבת האמנים של באיה מארה. בתערוכת היכל האמנות בבודפשט בשנת 1906, הציג שני ציורי מחקרים תחילה. ב-1919 זכה במדליית הכסף של הסלון הלאומי עם אחת מתמונותיו. ב-3 באוגוסט 1919 בבודפשט נשא לאישה את טרז ברגר, שהייתה צעירה ממנו ב-13 שנים, בתם של אנטל ברגר ושל אתל וולאק.

הוא צייר קומפוזיציות פיגורטיביות בנימה קלאסית, המבוססת על סזאן, וטבע דומם אקספרסיבי ודינאמי שהדגיש את הטקטוניקה של הצורות. בשנים 1928 עד 1930 יצא לסיור לימודי בגרמניה, בפריז ובארצות הברית, ולאחר חזרתו הביתה, היה מורה לאמנות בבית הספר הלאומי להכשרת מורים יהודים (Országos Izraelita Tanítóképző) במשך כמה שנים. בהשפעת חברו אישטוואן נאג' יצר מספר פסטלים בתקופה זו, בהם ניתן לראות רחובות כפר וסצנות עממיות. ב-16 בנובמבר 1944 נלקח על ידי אנשי מפלגת צלב החץ ונשלח למחנה ריכוז גרמני, משם מצא את מותו.

יצירותיו
--------

יצירותיו מסתכמות בלמעלה ממאה ציורים ולהלן חלק מהם:

* טבע דומם, שולחן עם תפוחים
* תמונת נוף
* רחוב כפרי 1
* עיר על גדות נהר
* קטע בכפר
* רחוב שטוף שמש (באיה מארה)
* ערימת קש
* גדת מים עם עצים
* נוף גבעות
* בית כפרי עם גג של קש
* בנות
* טבע דומם עם גרניום
* שמש קיצית
* אביב
* נערות צעירות רוקדות בשדה

פרסים
-----

* מדליית הכסף של הסלון הלאומי (1919)

ראו גם
------

* מילון של העידן ההונגרי האחרון.עורך אמיל קרקאפוי בודפשט, 1930. דפוס אירופה
* ינה סיגטי באתר של אמנים הונגרים

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* ינה סיגטי ויצירותיו בקיזלבך

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 150/1881. folyószáma alatt".
2. ↑  "Schönfeld Mór halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1165/1920. folyószáma alatt".
3. ↑  "Ullmann Franciska halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 2015/1905. folyószáma alatt".
4. ↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VI. ker. állami házassági akv. 3389/1919. folyószáma alatt.
5. ↑  קורות חיים ורשימת של כ-95 מיצירותיו
**ינאי פרישר גוטמן** (נולד ב-29 באפריל 1981) הוא מעצב פנים, דוגמן ומנחה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

פרישר נולד וגדל בקיבוץ ניר יצחק הצעיר מבין שלושת ילדיהם של עמנואל ואלסה פרישר. כאשר מלאו לו 16 עזבה משפחתו את הקיבוץ ועברה להתגורר בנתניה.

פרישר החל את דרכו המקצועית כדוגמן בגיל 18 כאשר התגלה על ידי סוכן דוגמנים. קריירת הדוגמנות שלו התנהלה לאורך 4 שנים אשר במהלכן השתתף בקמפיינים לחברות פוקס, אורנג', היינקן, דלתא תמנון ועוד.

בשנת 2003 זכה בתואר תגלית השנה של עולם הדוגמנות בארץ[דרוש מקור].

פרישר הוא בוגר לימודי עיצוב פנים של המכללה למנהל ובעל סטודיו עיצוב פנים הממוקם בתל אביב. בשלוש השנים האחרונות, פרישר מעביר כיתות אמן למעצבים מתחילים וחובבי עיצוב. 

ביוני 2017 זכה בפרס מעצב הפנים המבטיח של אותה שנה מטעם מגזין העיצוב הישראלי "דירה נאה".

במאי 2018 החל להגיש פינה העוסקת בנושא בתים מעוצבים בתוכנית "חי בלילה".

באוקטובר 2018 יצאה קולקציית מוצרים ורהיטים לבית בעיצובו, בשילוב עם חברת golf&co, המשווקת מוצרים ורהיטים לבית ולחצר. 

ביוני 2019 זכה בשנית בפרס מעצב הפנים המבטיח של השנה מטעם מגזין העיצוב דירה נאה.

### חיים אישיים

פרישר היה נשוי לזמר, השחקן והבמאי אמיר פיי גוטמן. השניים הביאו לעולם בן בהליך פונדקאות בהודו. בחודש יולי 2017 טבע אמיר פרישר גוטמן למוות כשהציל את אחייניתו שנסחפה לים בעתלית. התמודדותו של פרישר עם מותו של בן זוגו תועדה בסרט הדוקומנטרי "אמיר פרישר גוטמן - היממה האחרונה", אשר שודר בשידורי קשת בדצמבר 2017.

במרץ 2019 החל זוגיות חדשה עם פלג לוי, עורך דין. ב-25 בספטמבר 2022 התארסו לוי ופרישר גוטמן, וב-2 בפברואר 2023 הם נישאו זה לזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ינאי פרישר גוטמן
* ינאי פרישר גוטמן, ברשת החברתית פייסבוק
* מיכאל יעקובסון, ינאי פרישר גוטמן: 'הייתי יוצא מאמיר באיכילוב בלילה, וממהר לפגישה כאן', באתר Xnet‏, 18 בספטמבר 2016
* סמדר שיר, אמרתי לעצמי: אמיר שלי חולה ואני נלחם על חייו, באתר ynet, 9 בנובמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליהי עטר בכר‏, חי על המסך: הג'וב הטלוויזיוני של ינאי פרישר גוטמן, באתר וואלה!‏, 9 במאי 2018
2. ↑  אחיה ראב"ד ורן בוקר, הזמר אמיר פרישר גוטמן טבע בים, מצבו קשה מאוד, באתר ynet, 22 ביולי 2017
**רווה** (בגרמנית: **Rewe**) היא רשת סופרמרקטים בגרמניה והמותג העיקרי של קבוצת Rewe שבסיסה בקלן. מקור השם מקיצור השם המקורי "**Re** visionsverband der **We** stkauf-Genossenschaften" (איגוד הביקורת של ווסטקוף-קואופרטיבים). עם כ-3,300 חנויות היא קמעונאית המזון השנייה בגודלה אחרי אדקה בגרמניה.

בשנת 2011 החברה החלה בשירות משלוחים בפרנקפורט, שהורחב בהדרגה למיקומים ברחבי גרמניה. Rewe היא חלוצה במסחר מקוון עם אוכל בגרמניה. החל משנת 2015 הם פרסמו תוכניות להשקעה רבה יותר בתחום המקוון.

לרשת חנויות ממותגות כמו "ja!" (מחיר מוזל), "REWE Beste Wahl" (מחיר רגיל), "REWE Feine Welt"(מחיר גבוה, פריטים מיוחדים),;"REWE Bio"(אורגני), "REWE Regional" ו-"REWE to go"‏.

מועדון הבונדסליגה פ.צ. קלן הוא ממומן על ידי Rewe על פי הסכם חסות עד סוף עונת 2020/21.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רווה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רווה (בגרמנית)
* רווה, ברשת החברתית פייסבוק

* רווה, ברשת החברתית טוויטר

* רווה, ברשת החברתית אינסטגרם

* רווה, סרטונים בערוץ היוטיוב

* רווה, באתר פינטרסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Unternehmensregister". Bundesanzeiger Verlag. 2018-03-01.
2. ↑  "Germany Update: Lidl's Growth Targets, Metro and REWE", *Retail Analysis*, 19 June 2015. Accessed 7 June 2015.
3. ↑  "Unsere REWE Eigenmarken". *www.rewe.de* (בגרמנית). נבדק ב-27 במאי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "1. FC Köln | REWE". *fc.de* (בגרמנית). נבדק ב-26 במאי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**מיס בריטניה הגדולה** (באנגלית: **Miss Great Britain**) היא תחרות יופי שנתית בבריטניה.

התחרות נערכה לראשונה ב-1945 ואורגנה על ידי עיריית עיירת נופש מורקמבי ביחד עם עיתון Sunday Dispatch. התחרות הראשונה נערכה לפני קהל של כ-4,300 צופים. הפרס היה כשבע פאונד ובגד ים. במרוצת השנים גודל הפרס גדל ל-1000 פאונד. בשנים 1951–1957 מנצחת התחרות הייתה נציגה של המדינה בתחרות מיס עולם, אך לא זכתה בתוארים.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 הורגש הצורך בשינוי מתכונת התחרות, בשנת 1971 היא לראשונה הוקרנה בטלוויזיה ובשנת 1978 הפרס גדל ל-10,000 פאונד. בשנים 1981–1985 התחרות הוקרנה בBBC.

בשנת 1989 התחרות נערכה בפעם האחרונה מעטם העירייה ולאחר מכך זכויות נמכרו לגוף פרטי שחידש את התחרות בשנת 1993. בשנים 1993-1999 מנצחת התחרות העפילה לתחרות מיס תבל, אך בשנת 2000 זכות העפלה הועברה למנצחת של תתחרות מיס תבל בריטניה הגדולה.

בשנת 2020 סאלי-אן פוסט פרסמה ספר על האירועים ושערוריות שהיו קשורות עם התחרות בשנים 1945–2020.

מנצחות התחרות
-------------

* לילני דודינג, 1998 (באותה שנה ניצחה גם במיס תבל בריטניה הגדולה)לילני דודינג, 1998 (באותה שנה ניצחה גם במיס תבל בריטניה הגדולה)
* פרטי דסאי, 2006פרטי דסאי, 2006
* אן הייווד, 1950אן הייווד, 1950

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיס בריטניה הגדולה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מיס בריטניה הגדולה
**פוקואיזאורוס** (שם מדעי: ***Fukuisaurus***; מילולית: "הלטאה של פוקואי") הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האורניתופודה שחי ביפן במהלך הקרטיקון לפני 125 מיליון שנה מזמננו. במראהו היה קרוב לאיגואנודון, אך היה קטן יותר והיה מאבות ההדרוזאוריים. הוא התגלה בתצורת קיטדני (אנ') שבהונשו, יפן, ותואר בשנת 2003. סוג זה כלל מין אחד - *Fukuisaurus tetoriensis*, הקרוי על שם קבוצת טטורי (Tetori Group). בהמשך התגלו ממצאים נוספים שהשתייכו לסוג זה.

מאפיינים
--------

הפוקואיזאורוס היה אורניתופוד קטן יחסית והחוקר גרגורי ס. פאול העריך ב-2010 שהגיע לאורך 4.5 מטרים ולמשקל 400 קילוגרם. בדומה לאיגואנודון היה בעל גפיים קדמיות קצרות בעלות מעט זיזים על הכפות והיה בעל חוליות זנב גדולות שעזרו ליציבה. היו לו לסתות קצרות עם חוטם כפוף כמו של האלטירינוס, ובתוך הלסת שורה של שיניים קצרות אחוריות שעזרו לטחינת מזון. הוא התקיים ביערות של יפן מלפני 125 מיליון שנה, אולי בעדרים קטנים כמו קרוביו וניזון מעלים או מצמחייה קרקעית.

החוקרים חלוקים על שיוכו אף שמוסכם שהוא שייך לקבוצה איגואנודונטיה. חלק מהחוקרים רואים בו בן למשפחת האיגואנודוניים בעוד אחרים רואים בו דמוי הדרוזאור. כיום הוא נחשב לטקסון ללא מקור בקבוצה אנקילופולקסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוקואיזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**רנה שניידר** (בגרמנית: **René Schneider**, נולד ב-1 בפברואר 1973 בשוורין שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת המגן.

קריירת מועדונים
---------------

שניידר שיחק כנער בפ.צ. מגדבורג, ובשנת 1989 עלה לקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת העל המזרח-גרמנית. לאחר איחוד גרמניה, נשאר שניידר במגדבורג, על אף שהקבוצה לא עברה לשחק בבונדסליגה. בעונת 1993/94 שיחק במועדון FSV ברנדנבורג, ובתום עונה זו חתם בהנזה רוסטוק, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בעונתו הראשונה בהאנזה רוסטוק, 1994/95, שניידר עלה עם הקבוצה לבונדסליגה, ובעונת 1995/96 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה זו. בשתי עונותיו ברוסטוק השיג שניידר נתונים זהים-הבקעת שישה שערים ב-31 משחקי ליגה. כאשר בעונתו השנייה בקבוצה, הוביל אותה אל המקום השישי המפתיע בבונדסליגה. הצלחה זו גרמה למאמן נבחרת גרמניה, ברטי פוגטס, לזמנו לסגל הגרמני ליורו 1996, וגררה התעניינות מקבוצות אחרות.

לאחר יורו 1996, חתם שניידר בבורוסיה דורטמונד, שם שיחק שלוש עונות, אך לא הצליח להביא את עצמו לידי ביטוי, כאשר צבר רק 11 הופעות בבונדסליגה בשלוש עונות, בהן הבקיע שלושה שערים. עם זאת, לשניידר הופעה בליגת האלופות בעונת 1996/97 במשחק הראשון ברבע הגמר מול אוסר. במשחק זה בורוסיה דורטמונד ניצחה 1–3 ושניידר הבקיע את השער השני. למעט משחק זה, שניידר לא שיחק בליגת האלופות באותה עונה, והקבוצה זכתה בתואר לאחר ניצחון 1–3 במשחק הגמר על יובנטוס.

בתום עונת 1999 שב שניידר להנזה רוסטוק, אך לא הצליח לשחזר את הצלחתו הקודמת ומיעט לשחק. לאחר מכן עבר להמבורג ולאוסנבריק, שגם בהן מיעט לשחק. לאחר מספר שנים במועדון חובבים, פרש שניידר ממשחק פעיל בשנת 2007.

קריירה בינלאומית
----------------

לשניידר שמונה הופעות במדי נבחרת גרמניה עד גיל 21, בהן הבקיע שער אחד. שניידר ערך את הופעתו היחידה במדי נבחרת גרמניה בדצמבר 1995, במשחק ידידות מול נבחרת דרום אפריקה, שהסתיים בתוצאה 0-0. שניידר זומן לסגל נבחרת גרמניה ליורו 1996 על ידי המאמן ברטי פוגטס, אך לא זכה לדקות משחק. נבחרת גרמניה זכתה בטורניר זה לאחר ניצחון 1–2 בגמר מול נבחרת צ'כיה, לאחר שער זהב של אוליבר בירהוף.

תארים
-----

עם בורוסיה דורטמונד:

* ליגת האלופות: 1996/97
* הגביע הביניבשתי: 1997

עם נבחרת גרמניה:

* יורו 1996

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת גרמניה – אלופת אירופה 1996 (תואר שלישי)** |
| --- |
| 1 קפקה • 
2 רויטר • 
3 בודה • 
4 פרוינד • 
5 הלמר • 
6 זאמר • 
7 מולר • 
8 שול • 
9 בוביץ' • 
10 הסלר • 
11 קונץ • 
12 קאן •
13 באסלר • 
14 באבל •
15 קולר •
16 שניידר •
17 ציגה •
18 קלינסמן •
19 שטרונץ •
20 בירהוף •
21 איילטס •
22 רק •
23 טוט •
מאמן: פוגטס | גרמניהגרמניה |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**שיפור יחס המרה** (באנגלית: **Conversion rate optimization**; או בראשי התיבות: **CRO**) הוא תהליך של הגדלת אחוז המשתמשים או המבקרים באתר אשר מבצעים פעולה רצויה (כגון רכישת מוצר או השארת פרטי התקשרות).

היסטוריה
--------

שיפור יחס המרה בדיגיטל (או אופטימיזציה של אתרים) נולדה מתוך הצורך של משווקים דיגיטליים לשפר את ביצועי האתר שלהם. כאשר בניית אתרים נהייתה נגישה יותר, נוצרו מיליוני דפים ואתרים עם חווית משתמש ירודה ולא מספקת. ככל שהתחרות גברה באינטרנט בתחילת שנות האלפיים, כלים לניתוח אתרים הפכו לזמינים, והמודעות לשימושיות האתרים גדלה, משווקי האינטרנט התבקשו לייצר מדידות עבור הטקטיקה שלהם ולשפר את חוויית המשתמש באתר שלהם.

בשנת 2004, כלים חדשים אפשרו למשווקי אינטרנט להתנסות בעיצוב אתרים ווריאציות תוכן כדי לקבוע אילו פריסות תוכן, הצעות ותמונות מביאות את הביצועים הטובים ביותר. הבדיקות החלו להיות נגישות וידועות יותר. צורת אופטימיזציה זו התחילה לתפוס תאוצה בשנת 2012 עם עליית הכלי לביצוע אופטימיזציה של גוגל.

נכון ל-2021, אופטימיזציה והמרה הם היבטים מרכזיים בקמפיינים שיווקיים דיגיטליים רבים.

מהן יתרונות ה CRO ואיך משפרים את יחס ההמרה
------------------------------------------

שיפור יחס המרה נועד במטרה להגדיל את אחוז המבקרים באתר המבצעים פעולה ספציפית המוגדרת על ידי בעל האתר.

דוגמאות לפעולות המרה:

* שליחת טופס יצירת קשר.
* ביצעו רכישה.
* הרשמה לרשימת תפוצה.
* שליחת הודעה לבעל העסק.

בעזרת פעולות אלו ואחרות, עסקים מסוגלים לייצר יותר לידים ולעלות את מחזור המכירות מבלי להשקיע תקציבי פרסום נוספים במטרה להכניס גולשים נוספים לדף. מכאן ההחזר על הוצאות הפרסום גדל וכך גם רווחיות העסק.

שיפור יחס ההמרה באתרים מתחיל בתהליך בדיקות שיטתיות בדף או בדפי האתר, הבדיקות יבוצעו על מדגם מתוך כלל הגולשים בדף, לאותם גולשים יוצגו גרסאות שונות של דף הנחיתה. בדיקות אלו נקראות גם בדיקות A/B והן מתבצעות במטרה למצוא מהי הגרסה הטובה ביותר אשר תביא את יחס ההמרה הגבוה ביותר.

קיימות פעולות רבות הניתנות לביצוע במטרה לשפר את יחס ההמרה, רובן המוחלט מתבססות על שני עקרונות מרכזיים:

1. **שינויים טכניים:** עיקרון זה מתמקד בעיקר בהגדלת שיעורי ההמרות בתוך אתרים, קמפיינים או דפי נחיתה.
2. **הבנת הקהל:** עקרון המתמקד בקהל היעד יותר, חברות משקיעות זמן ניכר בהבנת קהל היעד ולאחר מכן יוצרות מסר ממוקד שפונה לאותו קהל מסוים.

חישוב שיעור ההמרה
-----------------

שיעור המרות מוגדר כאחוז המבקרים שמשלימים את היעד, כפי שהוגדר על ידי בעל האתר. החישוב הוא כמספר ההמרות הכולל, חלקי המספר הכולל של הגולשים באתר.

לדוגמה: נכנסו לאתר 100 מבקרים ביום ו-15 מבקרים השאירו פרטי קשר (ההמרה שנבחרה למדידה). שיעור ההמרות יהיה 15 חלקי 100, שזה 15% לאותו יום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיפור יחס המרה** בוויקישיתוףשיפור יחסי המרה באתר – הדרך להפיק יותר ממה שכבר קיים, הבלוג של מסה מדיה
**פרידריך דניאל רודולף קולאו** (בגרמנית: **Friedrich Daniel Rudolf Kuhlau**;‏ 11 בספטמבר 1786 – 12 במרץ 1832) היה מלחין גרמני-דני בתקופה הקלאסית והרומנטית.

פרידריך קולאו

ביוגרפיה
--------

פרידריך קולאו נולד בגרמניה. בגיל שבע איבד את עינו הימנית בתאונה ברחוב. אביו, סבו ודודו היו אבובנים בתזמורות צבאיות ופרידריך החל ללמוד פסנתר בהמבורג. בשנת 1810 נמלט לקופנהגן כדי להימנע מגיוס לצבא נפוליאון, שהשתלט על רבות מן הנסיכויות והדוכסויות הקטנות של צפון גרמניה, ובשנת 1813 היה לאזרח דנמרק. להוציא כמה מסעות ממושכים, התגורר שם עד מותו. במהלך חייו נודע בעיקר כפסנתרן קונצרטים ומלחין אופרה דנית, אך לזכותו נזקפת גם הבאת רבות מיצירותיו של בטהובן, מלחין שהעריץ בכל לבו, לקהל המאזינים של קופנהגן. בהתחשב בכך, ששריפה בביתו כילתה את כל כתבי היד שלו שלא יצאו עדיין לאור, היה קולאו מלחין פורה, שהניח אחריו יותר מ-200 יצירות בדפוס, ברוב הסוגות המוזיקליות.

בטהובן, שקולאו הכיר באופן אישי, השפיע יותר מכל אחד אחר על המוזיקה שלו. מעטים היו בני תקופתו של בטהובן, שהבנתם או יכולתם להטמיע את פועלו עלו על אלה של קולאו. בכל הנוגע לצורה, גילה קולאו יכולת ברורה להבין את מעשיו של בטהובן בתקופה התיכונה של יצירתו ולעשות בהם שימוש בכתיבתו הוא. 

קולאו כתב קונצ'רטו לפסנתר, רביעיית מיתרים, כמה יצירות לפסנתר, הכוללות את הסוגות שהיו מקובלות אותם ימים: סונאטות סונאטינות, ואלסים, רונדו ווריאציות. כו כן כתב כמה יצירות לכלי קשת (שלוש רביעיות ושתי חמישיות וסונאטות אחדות לכינור), יצירות מוזיקה נלווית ואופרות אחדות. עם זאת, יצירותיו המוקלטות והמנוגנות ביותר הן כמה סונאטינות לפסנתר ומספר רב של יצירות לחליל. הודות ליצירות אלה לחליל ניתן לו הכינוי "בטהובן של החליל" בתקופת חייו, אם כי הוא מעולם לא ניגן בכלי זה.

מורשת
-----

הפתיחה לאופרה של קולאו Elverhøj נהנית מפופולריות מיוחדת הודות לשימוש שנעשה בה בסרט הקולנוע Olsen-banden ser rødt. בקטע המכריע בסרט כנופיית אולסן מפוצצת, קודחת ומבקיעה בפטישים את דרכה אל תוך מרתף בית האופרה בתיאום מלא עם המוזיקה.

בעיר אילצן שבגרמניה מתקיימת מדי שנתיים תחרות נגינה בחליל הנקראת "תחרות קולאו".

מקורות
------

חלק מן המידע בדף זה בוויקיפדיה האנגלית מופיע באתר של הוצאת סילברטראסט, אבל ניתנה רשות להעתיק, להפיץ ו/או להכניס שינויים במסמך זה תחת רישיון GNU FDL

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך קולאו** בוויקישיתוף

* פרידריך קולאו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פרידריך קולאו, באתר ספוטיפיי
* פרידריך קולאו, באתר AllMusic (באנגלית)
* פרידריך קולאו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פרידריך קולאו, באתר פרויקט מוטופיה
* פרידריך קולאו, באתר Discogs (באנגלית)
* פרידריך קולאו, דף שער בספרייה הלאומית
* יוטיוב, שש סונטינות מאת קולאו, עם תווים
* פרידריך קולאו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264130905171
* BIBSYS: 90196118
* BNE: XX1050872
* BnF: cb138961921 (data)
* CiNii: DA09633356
* GND: 118567837
* ICCU: LO1V185195
* ISNI: 0000 0001 0880 2209
* LCCN: n81120377
* LNB: 000074077
* MusicBrainz: 92a8cc4b-9dbe-4529-a9c3-d02910d95310
* NDL: 01072223
* NKC: jn20020412002
* NLA: 36174215
* NLG: 70382
* NLK: KAC2018K1357
* NLP: A11952131
* NSK: 000441208
* NTA: 070471614
* SELIBR: 207424
* SNAC: w6m6251r
* SUDOC: 080110630
* Trove: 1224070
* VcBA: 495/204992
* VIAF: 24787632
* WorldCat: lccn-n81120377

 |
**פרידריך פון וִיזֶר** (**Friedrich von Wieser**; ‏15 ביולי 1851 - 22 ביולי 1926) היה כלכלן מן האסכולה האוסטרית ואחד מממשיכיו הבולטים של קרל מנגר.

ביוגרפיה
--------

ויזר נולד בווינה ולמד סוציולוגיה באוניברסיטת וינה. באותה עת, הפך אחד מהתלמידים הבולטים של קרל מנגר, לצד אויגן פון בהם-באוורק, עמיתו, ידידו מילדות וגיסו. השניים שימשו בתפקיד חשוב של הכשרת הדור הבא של חניכי האסכולה האוסטרית, כמו לודוויג פון מיזס ופרידריך האייק. ויזר הרצה באוניברסיטה של וינה ובאוניברסיטת קארל בפראג, עד שנקרא לשמש כמחליפו של מנגר שפרש בווינה, בשנת 1903. בשלהי חייו, בשנת 1917 הפך לשר האוצר באוסטרו-הונגריה המתמוטטת. 

תרומותיו העיקריות של ויזר הם תיאורית ה"השלכה" הקובעת, בהתאם לתאוריית הערך השולי כי מחירם של גורמי הייצור נקבע על ידי מחירי התפוקה, ולא להפך, כפי שגרסו הכלכלנים הקלסיים. תרומה נוספת של ויזר הייתה תאוריית "עלות ההזדמנות", שלפיה עלות ייצורו של מוצר שווה לעלויות המוצר שניתן היה לייצר במקומו. 

תרומתו העיקרית של ויזר ברעיונותיו הייתה הרחבה של עקרון הערך השולי שהעלה מנגר קודם לכן גם לתחום הייצור וגורמי הייצור ואפשרה השמה של עקרון אחד לכל אורך השרשרת, ממוצרי הביניים ועד למוצר השלישי. 

עבודותיו המוכרות ביותר של ויזר הן "ערך טבעי" משנת 1889 שפרטה את תורת העלות החלופית שלו ואת תאוריית ההשלכה ו"כלכלה חברתית" משנת 1914 שהייתה ניסיון שאפתני להחיל את הכללים בעולם האמיתי.

מעבודותיו
---------

* ערך טבעי -- 1889

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך פון ויזר** בוויקישיתוף
* פרידריך פון ויזר, ברשת החברתית Goodreads
* פרידריך פון ויזר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* פרידריך פון ויזר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פרידריך פון ויזר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308963505171
* BnF: cb12282924d (data)
* GND: 119111403
* ISNI: 0000 0001 0886 5314
* LCCN: n83208076
* MGP: 200078
* NDL: 00527326
* NKC: skuk0001485
* NLG: 124241
* NLP: A19018782
* NTA: 070851085
* SELIBR: 260742
* SNAC: w6th8shq
* SUDOC: 031771823
* VcBA: 495/259617
* VIAF: 34519286
* WorldCat: lccn-n83208076

 |
גנרל **פרידריך פירסט** (בגרמנית: **Friedrich Fürst**;‏ 26 במאי 1889 – 10 באפריל 1956), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פירסט נולד ב-26 במאי 1889 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-10 (מלך), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה נפצע פירסט כמה פעמים, ואף הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פירסט ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1931 הועלה פירסט לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1934 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-21. ב-1 ביולי אותה שנה הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במאי 1937 מונה פירסט למפקד רגימנט הרגלים ה-103, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד רגימנט רובאי הפרשים ה-6.

### מלחמת העולם השנייה

ב-14 בספטמבר 1939 מונה פירסט למפקד חטיבת הרובאים ה-6, וב-27 באוקטובר אותה שנה הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-7 בדיוויזיית הפאנצר ה-7. פירסט לחם עם חטיבתו במהלך המערכה על צרפת, וב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-6 באוקטובר 1940 מונה פירסט למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-14, ואף לחם עמה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, אך בשל מחלה, הוא נאלץ לוותר על תפקידו ב-9 באוגוסט 1941. לאחר החלמתו מונה פירסט ב-18 באוקטובר 1941 למפקד הדיוויזיה ה-34, וב-20 בספטמבר 1942 הוא מונה למפקד **הדיוויזיה ה-171**. ב-1 באוקטובר 1942 הפכה הדיוויזיה שבפיקודו ל**דיוויזיית המילואים ה-171**, והוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-5 בינואר 1944 הוא מונה למפקד **הדיוויזיה ה-442**, ובין ה-9 ל-26 באוגוסט 1944 הוא כיהן כראש המטה של **הדיוויזיה מורביה**. ב-30 בספטמבר 1944 מונה פירסט כמפקד פיקוד הכוחות המזוינים ה-, וב-10 באוקטובר 1944 מונה לסגן מפקד **הדיוויזיה ה-180**. ב-21 בדצמבר 1944 מונה פירסט למפקד המחוז הצבאי ה-11, ובתום המלחמה הוא נלקח בשבי.

### לאחר המלחמה

ב-27 בנובמבר 1947 שוחרר פירסט מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר ברוהפולדינג עד למותו ב-10 באפריל 1956.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרידריך פירסט באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**ווטה** (באנגלית: "**weta**" or "**wētā**") הוא השם העממי של מספר חרקים גדולים ולא מעופפים מסדרת החגבאים ותת-הסדרה Ensifera שהם בעלי גוף דומה ואנדמיים לניו זילנד. ידועים מעל 100 מינים המכונים בשם זה. משמעות השם "ווטה" הוא ממאורית ופירושו: "זבל או צואה". היא חילחלה לאנגלית.

הווטות הם חרקים גדולים שעברו ענקיות איים וחלקם הפכו לגדולי החרקים, כשהגדול מכולם הוא המין *Deinacrida heteracantha*, אשר מגיע לאורך של מעל 75 מ"מ ולמשקל של 71 גרם בקירוב, אם כי לרוב קטן יותר. הם בעלי כרעיים רחבים בדומה לרוב החגבים ובעלי גפי פה חזקים עם כושר לעיסה מרשים. בעוד המינים הקטנים הם טורפים או אוכלי נבלות הגדולים יותר הם צמחוניים ויעידפו תזונה של עלי עצים ושרכים. הם בעלי "שריון" נוצץ, לרוב בגווני צהוב-חום ולעיתים אדום והראש והלסתות אדומות כשלראשם מחושים ארוכים. הרגליים דוקרניות ויכולות להתנופף ואף לעקוץ בעוצמה להגנה מטורפים.

מינים אלה נפוצים במגוון סביבות חיות, רובם ביערות אך חלקם מתמחים בחיים במערות, בין גזעי עצים או באיים מרוחקים ומספר מינים אף יכולים לצלול במים.

למרות גודלם, ואולי דווקא בגללו הם נחשבים למעדן לחלק מהעופות של ניו זילנד, לנדלים, לטואטרה ולעטלפי המיסטצינה. עם זאת הבאתם של יונקים פולשים לאיים גרמה לרבים מהם, שאינם מסוגלים לעוף להיטרף ואוכלוסייתם התמעטה מאוד כשחלקם גם נמצאים כיום בסכנת הכחדה.

מיון
----

הווטה הוא שם עממי לשני על-משפחות מהתת-סדרה Ensifera:

* על-משפחה Stenopelmatoidea
	+ משפחה Anostostomatidae
* על-משפחה Rhaphidophoroidea
	+ משפחה Rhaphidophoridae

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ווטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544504705171
* LCCN: sh2002005771

 |
**יהיה בסדר - מדריך להישרדות בג'ונגל החברתי ישראלי** היא תוכנית רדיו המשודרת בגלי צה"ל מאז שנת 2006. בתוכנית עולים לשידור מאזינים שנתקלו בקשיים או בעוולות מצד משרדי ממשלה, חברות וגופים ביורוקרטיים שונים, והמגישים מנצלים את כוחה של התקשורת המשודרת להפעיל לחץ על אותם גופים כדי להביא לפתרון הבעיה. נכון לינואר 2017 היא מוגשת על ידי אביב לביא. המגישות הנוספות הן נעמי רביע ולינוי בר-גפן לסירוגין.

את התוכנית יסדו אורלי וילנאי וגיא מרוז ועורכה הראשון היה נועם דביר. אחרי כשנה, בעקבות עזיבתם של וילנאי ומרוז, החלו אביב לביא ומיקי רוזנטל להגיש את התוכנית, בעריכתו של אסף ליברמן. אחרי פחות משנה, החליף ליברמן את רוזנטל והגיש את התוכנית עם לביא עד 11 בדצמבר 2013. בדצמבר 2013 פורסם כי ליברמן יעזוב את עמדת המגיש ועובר לעמדת מגיש יומן הבוקר של גלי צה"ל. את ליברמן החליפה יונה לייבזון שהגישה את התוכנית בעבר.

אף כי בתחילתה שודרה התוכנית פעם בשבוע, הצלחתה הביאה לכך שב-2008 התוכנית החלה להיות משודרת שלוש פעמים בשבוע והחל מקיץ 2013 ארבע פעמים, בימים א'-ד' בשעה 15:00.

במהלך השנים השתתפו בתוכנית כמגישים מחליפים רינו צרור, חיים ריבלין, שאול אמסטרדמסקי, יונה לייבזון, מיקי חיימוביץ' ויובל אלבשן.

במהלך התוכנית עולים אזרחים השוטחים את בעיותיהם. פעמים רבות הבעיה שמועלית נפתרת לאור מעורבות התוכנית, אך המתלונן מגלה שהבעיה נפתרה רק לקראת סוף השיחה, על מנת ליצור עניין בשיחה. מנגד, לעיתים הבעיה שמוצפת אינה מקבלת פתרון מיידי בזמן השידור.

אחת לתקופה מוקדשת התוכנית לנושא מסוים, לדוגמה בעיות מול רשויות הצבא, ונציג הגוף הנילון מתארח בשידור.

"פינת המעקב" בתוכנית עוקבת ומעדכנת לגבי תלונות ששודרו בתוכנית בעבר.

התוכנית זכתה באות השוויון של ארגון "בזכות" לשנת 2014. ב-2018 זכתה התוכנית בפרס מטעם עמותת נגישות ישראל בשיתוף חברת יפעת שניתן לראשונה לגוף תקשורת עבור סיקור הנגישות לאנשים עם מוגבלות בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יהיה בסדר
* יהיה בסדר, ברשת החברתית פייסבוק
* יהיה בסדר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* חן מענית, ‏מאחורי הקלעים של התוכנית "יהיה בסדר" בגלי צה"ל, באתר גלובס, 13 ביוני 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  אות השוויון של ארגון בזכות לשנת 2014, באתר הזווית השלישית
2. ↑  "יהיה בסדר" בגלי צה"ל קיבלה פרס בוועידת נגישות ישראל, באתר AllMarketing, ‏3.5.18
**יו-גי-הו! מפלצות הקפסולה** (במקור: **Yu-Gi-Oh! Capsule Monsters**) היא מיני סדרה בת 12 פרקים שהופקה על ידי ערוץ 4Kids ושודרה בצפון אמריקה בין ספטמבר-נובמבר 2006. זהו הכותר היחיד בזיכיון יו-גי-הו! שההפקה שלו נערכה בארצות הברית ולא ביפן, ארץ המוצא של הזיכיון.

הסדרה שודרה בישראל בשנת 2007 בערוץ הילדים בדיבוב לעברית בצמוד לעונה החמישית לשידור הסדרה המקורית.

הבדלים בין מפלצות הקפסולה לסדרה המקורית
---------------------------------------

המאפיין העיקרי שהבדיל את מפלצות קפסולה מהסדרה המקורית היא שהמפלצות המוכרות מהקלפים דיברו לראשונה, זוהי למעשה הפעם היחידה ששחקנים חיים דיבבו את המפלצות עצמן, ולא את הדמויות האנושיות.
מלבד הבדל זה ישנו גם מאפיין הבא לידי ביטוי משם הסדרה, המפלצות מגיעות מקפסולות והן חיות בעולם משלהן ממש כמו בני אדם ולא חיות בתוך קלפים עתיקים שמשמשים רק למשחק הדו-קרב המוכר מיו-גי-הו! מפלצות.

בסדרה זו, המפלצות עצמן הן אלו שהוו את מקור העלילה ואת עיקר התסריט, הדמויות שימשו אך ורק רקע להעברת הסיפור.
לראשונה נחשף גם הקשר בין שלוש מפלצות הקוסמים של יוגי מוטו ומסתבר שהם משפחה, הקוסם האפל (הסגול), המכשף (השחור) והקוסמת האפלה (הוורודה).

קישורים חיצוניים
----------------

* "יו-גי-הו! מפלצות הקפסולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "יו-גי-הו! מפלצות הקפסולה", באתר Metacritic (באנגלית)
**מרקלוס הראשון** (בלטינית: **Marcellus I**;‏ 6 בינואר 255 – 16 בינואר 309) היה האפיפיור ה-30 של הכנסייה הקתולית וכיהן 27 במאי 308 – 16 בינואר 309 כיורשו של מרקלינוס. ככל הנראה, קדם פרק זמן ארוך יחסית בין מותו של מרקלינוס ב-304 לבחירתו של מרקלוס כיורשו.

לא ידוע רבות על חייו. על פי הליבר פונטיפיקליס, הוא היה רומאי ופירוש שמו מעיד על כך, "המוקדש לאל מרס". בשנת 305, לאחר התפטרותו של דיוקלטיאנוס ועלייתו לשלטון של מקסימיאנוס באוקטובר שנה לאחר מכן, הנוצרים ברומא נהנו משקט יחסי. אולם, רק שנתיים לאחר מכן מונה מרקלוס לתפקיד האפיפיור.

ב-309 גורש מרומא על ידי מקסנטיוס בשל מחלוקות שעורר כשהחליט על חומרת הצעדים נגד נוצרים שנטשו את דתם תחת הרדיפות נגדם. הוא החל בשיקום הקהילה הנוצרית.

הוא מת ב-309 ויורשו היה אוסביוס. שרידיו קבורים תחת מקדש כנסיית סן מרצ'לו אל קורסו ברומא. יום חגו הוא 16 בינואר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקלוס הראשון** בוויקישיתוף
* מרקלוס הראשון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מרקלוס הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מרקלינוס** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**אוסביוס** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397568605171
* BNE: XX4707503
* GND: 119174383
* ISNI: 0000 0000 2219 4214
* LCCN: nr94036947
* NKC: xx0025733
* ULAN: 500372614
* VcBA: 495/28019
* VIAF: 5735322
* WorldCat: lccn-nr94036947

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהאפיפיור ה-29. אם התכוונתם להיסטוריון, ראו אמיאנוס מרקלינוס.
**מרקלינוס** (בלטינית: **Marcellinus**; מת ב-1 באפריל 304) שהוכרז מאוחר יותר כ**מרקלינוס הקדוש** היה שמו של אפיפיור אשר כיהן החל מ-30 ביוני 296 לאחר האפיפיור קאיוס.

חייו
----

לפי המסורת, מרקלינוס היה רומאי, בנו של אחד פרויקטוס. מרקלינוס החל בכהונתו בתקופת כהונתו של דיוקלטיאנוס כקיסר האימפריה הרומית, אך לפני שהלה החל ברדיפת הנוצרים. מספר המצטרפים החדשים לכנסייה גדל בהתאמה. שותפו של דיוקלטיאנוס לטטררכיה, גלריוס, היה הכוח המניע מאחורי רדיפת הנוצרים בתקופה זו, ובשנת 302 הודחו החיילים הראשונים שהמירו דתם לנצרות ולאחר מכן החלה רדיפה פעילה של נוצרים וכתבי הקודש שלהם; כולל פקודה של דיוקלטיאנוס (אחרי שתי שריפות שפרצו בארמונו) להוציא להורג נוצרים שיסרבו להתכחש לדתם.

מרקלינוס לא מצוין כמרטיר במקורות השונים. הליבר פונטיפיקליס מתאר כי בתקופת הרדיפות של דיוקלטיאנוס, האפיפיור הסכים להקריב קורבנות ולקטר לאלילים. זמן קצר לאחר מכן, כיפר על חטאיו ומת מות קדושים עם אחרים. מקורות נוספים טוענים כי התכחשותו לנצרות לזמן מה היא הסיבה למיעוט המידע אודותיו בלוחות הקדושים. אולם, אוגוסטינוס הכחיש את המעשים המיוחסים למרקלינוס. עוד סופר כי לאחר חטאיו, מרקלינוס עשה תשובה וביקש ממועצה כנסייתית לדון אותו, אך זו סירבה באמרה שאין סמכות היכולה לשפוט את האפיפיור ("prima sedes a nemine iudicatur" - "ליושב ראשונה אין שופט").

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקלינוס** בוויקישיתוף
* מרקלינוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קאיוס** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**מרקלוס הראשון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397566905171
* BNE: XX5169900
* BnF: cb16725834b (data)
* GND: 11878174X
* LCCN: nb2007022765
* NKC: xx0025732
* SUDOC: 109086376
* VcBA: 495/28021
* VIAF: 103009367
* WorldCat: lccn-nb2007022765

 |
**העברת כספים אלקטרונית** (**EFT** - ראשי תיבות של **Electronic Funds Transfer**) היא פעילות של העברת כספים ממשלם למקבל בצורה אלקטרונית, באמצעות תקשורת בין מערכות מידע, ללא העברה פיזית של ניירת. במשמעות רחבה יותר נכללת במושג זה גם העברת כספים באמצעות כרטיס אשראי או כרטיס חיוב אחר, שאין בה מעורבות של שטרות כסף או המחאות.

העברת כספים באמצעות תקשורת בין מערכות מידע
------------------------------------------

לעסקים גדולים, המבצעים מספר גדול של פעולות תשלום, נוח להעביר כספים באמצעות הוראה ממערכת המידע של העסק למערכת המידע של הבנק. שיטה זו חוסכת את המאמץ הכרוך בכתיבת המחאות לכל אחד מהמוטבים, או בהדפסת דו"חות מפורטים בבית העסק והקלדתם בבנק. דוגמאות למצבים שבהם משמשת טכניקה זו:

* תשלום משכורות לעובדים באמצעות העברה אלקטרונית של הנטו לתשלום מחשבון הבנק של המעביד לחשבונות הבנק של העובדים.
* תשלום לספקים באמצעות העברה אלקטרונית של הסכום לתשלום מחשבון הבנק של הלקוח לחשבונות הבנק של הספקים.

בישראל עוסק בפעילות זו גוף הקרוי מס"ב - מרכז סליקה בנקאי, שבבעלות הבנקים הגדולים.

במסגרת השירותים הניתנים באתרי האינטרנט של הבנקים נכלל שירות של העברת כספים מחשבון הבנק של הלקוח לחשבון בנק אחר.

העברת כספים אלקטרונית מבוססת כרטיס
----------------------------------

כרטיסי אשראי
עסקה בכרטיס אשראי או בכרטיס חיוב היא דרך נוספת של העברת כספים אלקטרונית. עסקה זו מתבצעת באמצעות מסירת הכרטיס של הקונה למוכר בנקודת מכירה (point of sale), או באמצעות מסירת פרטיו בלבד, במקרים כגון רכישה באמצעות הזמנה בדואר, הזמנה טלפונית או דרך האינטרנט.

העברת כספים אלקטרונית באמצעות כרטיס, ממומשת לרוב על ידי שימוש בתקן ISO 8583.

בפעולה השגרתית, של מכירה, בעל הכרטיס משלם עבור מוצרים או שירותים. לעיתים זרימת הכסף היא בכיוון הפוך, כאשר הסוחר מחזיר כסף בגין תשלום קודם אשר בוצע על ידי בעל הכרטיס.

### הרשאה

לצורך ביצוע העברת כספים אלקטרונית נדרשת תקשורת בין מספר גורמים. כאשר משתמשים בכרטיס לביצוע פעולה דרך סוחר או כספומט, הפעולה מנותבת לחברת סליקה, ודרך מספר רשתות תקשורת למנפיק הכרטיס אשר מנהל את חשבונו של הלקוח.

פעולה יכולה לקבל אישור *במצב נתק* (offline) על ידי כל אחד מהגורמים, בהתאם להסכם מוגדר מראש. ניתן להשתמש באישור כזה כאשר אין תקשורת זמינה, או כאשר מעוניינים לחסוך בזמן ו/או עלות תקשורת. אישור במצב נתק תלוי בכך שסכום הפעולה נמוך מגבול מסוים. הגבול מחושב על פי הסיכון המוגדר לפעולה מסוג זה, ולכן תלוי בסוחרים ובסוגי כרטיסים. ניתן לבצע פעולות אבטחה נוספות כגון בדיקת מספר הכרטיס ברשימה שחורה (של כרטיסים גנובים), הגבלת מספר הפעולות במצב נתק אשר מותרות לביצוע על ידי בעלים של כרטיס ועוד.

### הזדהות

פעולת העברת כספים אלקטרונית יכולה להיות משולבת עם אמצעים לזיהוי הכרטיס ובעליו. לדוגמה, אישור ידני לחתימת ידו של בעל הכרטיס על ידי הסוחר.

כרטיסי EMV הם כרטיסי תשלום חכמים אשר תומכים במספר שיטות לביצוע הזדהות חכמה.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538301505171
* LCCN: sh85042329
* NDL: 00992423

 |
**העגלה הירוקה** (ברוסית: «**Зелёный фурго́н**») הוא רומן מאת הסופר הסובייטי א. ו. קוזאצ'ינסקי, שהביא לו את תהילתו. הרומן נכתב בשנת 1938 לבקשת חברו, הסופר המפורסם יבגני פטרוב.

העלילה מבוססת על אירועים אמיתיים, אבות טיפוס של הדמויות הראשיות היו א. ב. קוזאצ'ינסקי ויבגני פטרוב (שידוע ככותב משותף לספרים "שנים עשר הכיסאות" ו"עגל הזהב").

עלילה
-----

בערב חורפי בשנת 1931, מועדון סופרים התארגן בעצמו בסנטוריום של העיר גגרה, בראשות הסופר המפורסם פטריקייב. ד"ר בויצ'נקו, חברו הטוב של פטריקייב, מציג את סיפורו בפני בית המשפט של מועדון, המספר על חיי מחלקת החקירות הפלילית באודסה בשנות העשרים, וממשיך לקרוא את עבודתו.

הסיפור מתרחש באודסה שלאחר המהפכה וסביבתה. ראש מחלקת המשטרה, הסטודנט לשעבר וולודיה, בן שמונה עשרה, מגיע לסוורינובקה. בהוראת ראש אגף המבצעים, הוא, יחד עם תושב המקום, השוטר הזוטר גרישצ'נקו וסוכן מהדרגה השנייה שסטקוב (שהיה מנטרל פצצות לפני המהפכה), נלחמים עם סוחרים מקומיים, גנבי סוסים ומחרחרי מלחמה. אבל וולודיה חולם על קריירה של שרלוק הולמס ובכל דרך מיישם את שיטותיו בחקירת כל העבירות הקטנוניות הללו.

אך עד מהרה נאלץ וולודיה לאתגר את ראש החבורה, פושע בכינוי "תולעת" - שמטיל אימה על כל העיר. החיפוש אחר השודדים מוביל אותו אל גנב סוסים נאה, בו וולודיה מזהה את החבר עמו שיחקו כדורגל לפני המהפכה.

בסיס עובדתי
-----------

סיפורו של אלכסנדר קוזאצ'ינסקי התבסס על סיפור הנעורים של יבגני קטאייב (פטרוב) (מחבר משותף של הרומנים שנים עשר הכיסאות ועגל הזהב) וקוזאצ'ינסקי. קטאייב (פטרוב) הפך לאב-טיפוס של וולודיה פטריקייב, וקוזאצ'ינסקי הפך לגנב הסוס הנאה.

אלכסנדר קוזאצ'ינסקי שימש כמפקח חקירות פליליות במחוז הבלטי. הוא עזב את השירות, וחטף יחד עם עריק, קולונל גרמני גאורג פך, עגלת משא עם תבואה, שנועדה לשחד את ראש מחלקת המשטרה הבלטית. הוא ארגן כנופיה, שכללה רוסים ממוצא גרמני ואנשי צבאו של קולצ'ק לשעבר. החבורה, עם יותר מ-20 חברים, הייתה ממוקמת באזור הכפר לוסטדורף, שתושביו האנטי-סובייטים תמכו בשודדים. אלכסנדר קוזאצ'ינסקי תכנן וכיוון באופן אישי את התקיפות המזוינות על משרדים אזוריים, רכבות ובעלי חוות משגשגות. הוא נהנה מסמכות רבה בקרב השודדים והאוכלוסייה המקומית, בעיקר בקרב נשים.

בשנת 1922, בעת שניסה למכור סוסים שנגנבו ממרפאת מחלקת החי"ר ה-51 בשוק סטארוקוני באודסה, קוזאצ'ינסקי וכמה מאנשיו נפלו למארב משטרתי. במהלך מרדף הירי הכיר קוזאצ'ינסקי את אחד מפקחי מחלקת החקירות הפליליות, חברו לגימנסיה, יבגני קטאייב (פטרוב), שלו הוא נכנע והסגיר את עצמו.

מהדורות
-------

הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1938 באלמנאך "שנה XXII" (גיליון 14). הרומן ראה אור שלוש פעמים במהלך חיי המחבר (בשנים 1938–1943).

יתר על כן, הספר הודפס מחדש פעמים רבות. המהדורה האחרונה יצאה בשנת 2012.

עיבודים
-------

הסיפור עובד 3 פעמים:

* העגלה הירוקה (סרט, 1959)
* העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 1983)
* העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 2020)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Каменецкий Ф. "Петров Евгений Петрович: он создал Остапа Бендера". // Одесса от А до Я. אורכב מ-המקור ב-2012-10-28. נבדק ב-2012-08-12.
2. ↑  Лебедев В. (2008). "Зелёный фургон". // Совершенно секретно. אורכב מ-המקור ב-2012-10-28. נבדק ב-2013-12-14.
3. ↑  "Об авторе". // Козачинский А. Зеленый фургон: Повесть, рассказы. — תבנית:Ростов н/Д: Ростовское книжное издательство, 1986.