recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**צ'יאסמודונטיים** (שם מדעי: **Chiasmodontidae**) הם משפחת דגים מסדרת הדקראים החיים בעומקים בכל האוקיינוסים. הם קרוביהם הרחוקים של הדרקוניים ושל האצטגנוניים בקבוצה דמויי-אצטגנון. עם זאת כמה חוקרים רואים אותם כקרובים של הקולייסיים.

אורך דגים אלה 3-26 סנטימטרים הם בעלי מבנה גוף מוארך וראש בעל עיניים גדולות ופיות רחבים בעלי שיניים חדות ולוע מתרחבת. המאפיין העיקרי שלהם הוא בטנן המנופחת המכילה קיבה עצומה היכולה לבלוע יצורים הגדולים מהיצור עצמו. בעודם עסוקים בעיכול בטנם נראית שקופה ואפשר לראות את הטרף העובר דרכה. לדגים מעט סנפירים מצוייצים הכוללים סנפירי חזה דקים, זנב בעל 2 אונות וסנפירי גב קצרים. 

כל המינים במשפחה הם טורפים של חסרי חוליות ושל דגים אחרים היכולים לבלוע יצורים הגדולים מהם בהרבה. ב-2007 נמצא פרט מת מהמין Chiasmodon niger באורך 19 ס"מ שבבטנו נתקע פרט של Gempylus serpens (ממשפחת הגמפיליים) שאורכו היה ס"מ, פי 4 וחצי מהטורף שלו.

מיון
----

* משפחה **צ'יאסמודונטיים** (Chiasmodontidae)
	+ סוג *Chiasmodon* - בו 8 מינים
	+ סוג *Dysalotus* - בו 3 מינים
	+ סוג *Kali* - בו 7 מינים
	+ סוג *Pseudoscopelus* - בו 16 מינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'יאסמודונטיים** בוויקישיתוף
* צ'יאסמודונטיים, באתר ITIS (באנגלית)
* צ'יאסמודונטיים, באתר NCBI (באנגלית)
* צ'יאסמודונטיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* צ'יאסמודונטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צ'יאסמודונטיים, באתר GBIF (באנגלית)
"**המאבק האחרון של בובספוג**" הוא הפרק השמיני של העונה השביעית והפרק ה-134 הכולל של סדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקאית *בובספוג מכנסמרובע*. הפרק יצא במקור ב-DVD ב-16 במרץ 2010, ושודר בערוץ ניקלודיאון בארצות הברית ב-22 באפריל 2010, לציון יום כדור הארץ.

הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו ומאמציו של הדמות הראשית וחבריו השונים בעיר התת-ימית ביקיני בוטום. בפרק זה, בובספוג ופטריק מגלים על סלילת כביש מהיר שיהרוס את שדה המדוזות.

הפרק נכתב ע"י אהרון ספרינגר, סטיבן בנקס ודרק איברסן, בימוי האנימציה נעשה ע"י אנדראו אברטום וטום יאסומי.עם הוצאתו לאור, הפרק זכה לביקורות חיוביות.

עלילה
-----

יום אחד מוקדם בבוקר, בובספוג ופטריק הם המבקרים הראשונים בשדה המדוזות. בעוד הם משוטטים באזור, הם נתקלים בשלט המציין כי הכביש המהיר על שם שלי יסלל דרך שדה המדוזות. מתוך אמונה שהכביש המהיר יזהם את הסביבה ובסופו של דבר יהרוס את שדה המדוזות, בובספוג מחליט למנוע את סלילת הכביש המהיר.

בובספוג מבקש ממר קראב עזרה, אך הוא תומך בכביש המהיר ומאמין שהוא יכול להביא יותר לקוחות לסרטן הפריך. בובספוג מראה למר קראב את התוכנית של הכביש המהיר ומדגים שהכביש המהיר ידרוס את הסרטן הפריך ויסתיים ישירות במסעדת הדלי. לאחר מכן, בובספוג חושף כי פלנקטון אחראי לסלילת הכביש המהיר. מר קראב מחליט לתמוך בבובספוג, ושניהם הולכים למסעדה הדלי במטרה לנסות לעצור את פלנקטון מסלילת הכביש המהיר, אך מגלים כי שאר תושבי העיירה הצביעו לסלילת הכביש המהיר. בובספוג ופטריק מפגינים נגד סלילת הכביש המהיר. איש לא מקשיב להם או תומך בהם, והמשטרה עוצרת אותם על מעשיהם. הכביש המהיר נסלל במהרה ומזהם את שדה המדוזות ואת ביקיני בוטום כולה.

כמה ימים לאחר מכן, העסקים של הסרטן הפריך מתדרדרים במהירות עקב הכביש המהיר. מתוך אמונה שאיש לא יגיע לסרטן הפריך, מר קראב מחליט למסור לפלנקטון את הנוסחה הסודית לקציצות הסרטן. כמה שניות לפני שמר קראב מתכונן למסור לפלנקטון את הנוסחה, המדוזה הזועמת משדה המדוזות פולשת לביקיני בוטום ומתחילה להרוס את העיר. כשהוא רואה בכך הזדמנות להרוס את הכביש המהיר, בובספוג פונה לאנשים, שמסכימים להרוס אותו. כולם בביקיני בוטום פונים נגד פלנקטון ועוזרים לבובספוג להרוס את הכביש המהיר, כשפלנקטון נדרס כשהוא מנסה להציל אותו. בסופו של דבר הדמויות חוגגות כאשר שדה המדוזות משוחזר למצבו הטבעי.

הפקה
----

הפרק שודר כחלק מחגיגות יום כדור הארץ 2010 של ניקלודיאון. הפרק שודר במקור בערוץ ניקלודיאון בארצות הברית ב-22 באפריל 2010, כעבור מרתון בן שעתיים של פרקי הסדרה. לפני שידור הפרק, יצא באתר האינטרנט של ניקלודיאון משחק המבוסס על הפרק.

ניקלודיאון הכריזה רשמית על הפרק ב-5 באפריל 2010. על פי האינטרנט: "בובספוג ופטריק מגלים שהכביש המהיר על שם שלי יסלל בביקיני בוטום - ממש דרך שדה המדוזות! הם חייבים למצוא דרך למשוך את תשומת ליבם של שכניהם, או שזה יהיה סופו של שדה המדוזות לתמיד."

הפרק כלל שני שירים, ביניהם "תנו לשדה עוד צ'אנס" - מחווה לשירי מחאה משנות ה-60, עם קווי דמיון לשיר "Give Peace a Chance" של ג'ון לנון. בנקס אמר על השיר: "זה סוג של בוב דילן שנפגש עם ג'ון לנון".

הפרק יצא באוסף ה-DVD לפני שידור הפרק בטלוויזיה. ב-4 ביוני 2019 נכלל הפרק ב-DVD "בובספוג מכנסמרובע: 100 הפרקים האחרונים", יחד עם כל הפרקים מהעונה השישית עד העונה התשיעית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "המאבק האחרון של בובספוג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המאבק האחרון של בובספוג", באתר AllMovie (באנגלית)
* "המאבק האחרון של בובספוג", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
**איתמר יער** (נולד ב-8 בפברואר 1955) הוא אל"ם במילואים ששימש בין היתר כמפקד חטיבת שריון וכסגן ראש המועצה לביטחון לאומי.

ביוגרפיה
--------

איתמר התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל בשנת 1973 במסגרת גרעין לקיבוץ כפר חרוב ושרת כלוחם. עבר הסבה לשריון, הכשרה כתותחן וסיים קורס מפקדי טנקים בהצטיינות. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים, מדריך וסמ"פ בקורס קציני שריון ואף כקצין הרכב של קק"ש. יער שימש במספר תפקידים בחיל ובהם מפקד פלוגות, סמג"ד וק. אג"מ בחטיבה 460, וקצין אג"ם בחטיבה 500 בחלק השני של מלחמת לבנון הראשונה שימש כמפקד גדוד 195, מפקד גדוד 34 ומפקד קורס מפקדי טנקים 532. בהמשך שימש סגן מפקד חטיבה 401, ק. האג"מ של חיל השריון, מפקד חטיבת שריון 330, כקצין האג"ם של מפקדת חיילות השדה וראש מחלקת ארגון באגף התכנון במטה הכללי. בתפקידו האחרון בצה"ל שימש כנספח צה"ל ונציג משרד הביטחון בבריטניה, אירלנד ופינלנד. לאחר סיום שירותו בצה"ל ב 2002 כיהן כסגן ראש המועצה לביטחון לאומי ואחראי להערכת מצב הביטחון הלאומי, תחומי הביטחון וביטחון הפנים עד לשנת 2008.

לאחר מכן הקים חברת ייעוץ ארגוני, שימש יועץ למנכ"לי משרד הביטחון, המשרד לביטחון הפנים, המשרד לנושאים אסטרטגיים והיה ממקימי המשרד להגנת העורף. שימש כדירקטור בכלל פיננסים בטוחה, בוועדת הביקורת של מפעל הפיס, ובוועד המנהל של אגודת החרשים והמועצה לשלום וביטחון. משנת 2021 משמש חבר הוועד המנהל ומנכ"ל בהתנדבות של תנועת "מפקדים למען ביטחון ישראל".

יער שימש כשופט במשפט גבעתי ב' לאחר האינתיפדה הראשונה, חבר בוועדת ברודט בנושא משאבי הביטחון, חבר בוועדת מרידור לתפיסת הביטחון וועדת ליבנה לסוגיית העורף האזרחי.

לאיתמר יער תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת ת"א, תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, בוגר המכללה לפיקוד ומטה בצה"ל והוא מוסמך המכללה המלכותית הבריטית לביטחון לאומי (אנ') RCDS בלונדון. איתמר מלמד מדיניות ציבורית לתואר שני בינ"ל, בתוכנית לניהול מצבי חרום ואסון באוניברסיטת ת"א מאז 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייו (אורכב 08.12.2015 בארכיון Wayback Machine), באתר קבוצת המומחים לשלום ולביטחון.
* איתמר יער, תובנות ממבצע 'צוק איתן', אתר בוגרי המכללה לביטחון לאומי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים איסרוביץ, לארסן: "שרון הוא מנהיג אמיץ", באתר nrg‏, 16 בדצמבר 2004.
2. ↑  אבירם ברקאי, "**אנחנו על השחור**", כנרת זמורה ביתן, 2016, עמוד 427.
3. ↑  אבירם ברקאי, "**אנחנו על השחור**", כנרת זמורה ביתן, 2016, עמוד 450.
4. ↑  מערכת וואלה! חדשות‏, הוקפאה עבודת ועדת בריק לבדיקת "מסמך גלנט", באתר וואלה!‏, 06 בספטמבר 2010.
5. ↑  עמיר רפפורט, המועצה לברדק לאומי, באתר nrg‏, 27 באוגוסט 2004.
**המעגל ההרמנויטי** או **המעגל הפרשני** (**The Hermeneutic Circle**) הוא מושג בתורת הפרשנות שמתאר פרדוקס שנוגע להבנה של מקור היסטורי, טקסטואלי או אחר. השאלה המרכזית היא: כיצד נודע לאדם משהו חדש וחיצוני שהוא לא ידע קודם בעצמו? המעגל מבקש לתאר את תהליך הבנתו הפרשנית של טקסט. מצד אחד, הבנה של טקסט שלם נשענת על הבנת החלקים השונים המרכיבים אותו. מצד שני, הבנה של כל חלק בטקסט נעזרת בהבנת כוונתו של הטקסט השלם. הנחת המוצא של הטיעון הזה היא שלא ניתן להבין טקסט שלם ללא הבנת חלקיו, אך גם להפך: לא ניתן להבין את חלקי הטקסט ללא הבנת הטקסט השלם. מצב זה בעייתי, שכן הוא מעגלי, שהרי כל שלב מניח את קיומו מראש של השלב האחר. אך אם כך, כיצד בכלל מתבצע תהליך ה'הבנה' של הטקסט?

לחלופין, כוונת ה'מעגל הפרשני' היא להדגיש את הטענה ולפיה מובנו של הטקסט חייב להימצא מחוצה לו ולא בתוכו: אם בהקשרו הרחב יותר של הטקסט עצמו: ההקשר התרבותי, ההיסטורי והספרותי שבמסגרתו הוא נכתב או נקרא, או בהנחותיו או ידיעותיו המוקדמות של הפרשן המבין את הטקסט.

תפיסתו ההרמנויטית של שליירמכר
-----------------------------

פרידריך שליירמכר
על פי תפיסתו ההרמנויטית של פרידריך שליירמכר, חיונית כאן הבנתו הסובייקטיבית של הפרשן כדי לתאר ולאפיין מהו תהליך פרשני. לתפיסתו, רק 'הבנה' פנימית כזו מאפשרת לו לפרש את הטקסט החיצוני העומד מולו. במילים אחרות, ההבנה של הפרשן איננה תוצאה של הטקסט החיצוני לבדו, אלא חיבור בינו לבין רקע של ידע אישי מוקדם יותר: ידיעת ההקשר ההיסטורי והפסיכולוגי של כותב הטקסט היא זו המאפשרת לפרשן לפענח את הטקסט.

המעגל ההרמנויטי על פי היידיגר וגדמר
-----------------------------------

הפילוסוף הגרמני מרטין היידיגר פיתח (בשנת 1927) את מושג המעגל ההרמנויטי כדי לתאר את המכלול כמציאות הנשענת על הניסיון היומיומי של קיום הפרטים בחווייתו של היחיד. וכך, עצם מושג ההבנה האנושית תואר כהישענות על מבנים-קודמים ו'פנימיים' יותר של הבנה, ורק אלה מאפשרים לאדם לפענח (באופן ראשוני) תופעות חיצוניות בהן הוא נתקל.

אצל היידגר ההרמנויטיות מתבטאת בפרשנות הקיומית של העתיד מתוך העבר ושל העתיד את העבר. כך לדוגמה כאשר אני קורא טקסט אני כבר מגיע מראש עם פרשנות קיומית מסוימת אל הטקסט, אותה אני "משליך-קדימה" לעתיד ומבין את הטקסט לאור הציפייה הקיומית שלי ממנו. ועל אותו המשקל, כאשר קוראים את הטקסט, הטקסט פועל באופן כזה שאני נאלץ לשנות את הפרשנות הקיומית הראשונית. הטקסט, בתור מה "שכבר היה" משפיע על ההבנה את מה "שעוד לא" ובתור מה "שעוד לא" משפיע על הבנתי את "שכבר היה".

הדיון ב'מעגל ההרמנויטי' זכה לפיתוח ודיון חדש אצל תלמידו של היידגר, הנס גאורג גדמר, והגיע לשיאו ב"תאוריה הביקורתית" של שנות ה-60. בשעה שהיידיגר תיאר את ההבנה כתהליך פנימי בנפשו של היחיד, כלומר כזה הנשען על ידע פנימי א-פריורי מוקדם מראש, בא גדמר והציג מודל חלופי, הטוען להיווצרותו של מידע חדש. לדברי גדמר אמנם המידע על המכלול מגיע אלי באמצעות איסוף הפרטים השונים המצטרפים לכדי מכלול שלם, אבל זוהי הבנה שיתופית בין אישים שונים המנהלים ביניהם שיח פרשני של חילופי מידע והשוואה. שיח שיתופי כזה יוצר הסכמות משותפות על מילים מוסכמות, ואלה מתארות 'מכלול' חדש. דונלד שון (אנ') דיבר על מעגל הרמנויטי שעיקרו 'שיחה' שכזו בין הפרשן לבין הסיטואציה, שיחה המולידה מידע חדש.

לקריאה נוספת
------------

* זאב לוי, **הרמנויטיקה**, הוצאת ספריית פועלים והקיבוץ המאוחד, 1986
* רות לורנד, **על פרשנות והבנה**, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2010
אנדרטת גדוד 134 בעין זיוון, שעליה הונצח שמו של יהושע יהלום
**יהושע יהלום** (28 ביולי 1943 – 11 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל, אשר לחם בחזית רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, שבה נהרג. הוא עוטר על לחימתו בעיטור המופת.

ביוגרפיה
--------

יהושע (שוקה) פינקלשטיין נולד בקריית מוצקין. בגיל העשרה, עבר לבדו לקיבוץ מעוז חיים. לאחר שלמד בפנימייה צבאית. הוריו הצטרפו לקיבוץ אחרי כמה שנים. ב-1961 גויס לצה"ל, עבר קורס קציני חיל רגלים, קורס קציני חרמ"ש וקורס מפקדי פלוגות שריון. השתתף כאיש מילואים במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה.

יהלום עבד בענף הכותנה במעוז חיים ועמד להתחיל ללמוד בפקולטה להנדסה בטכניון. היה נשוי ואב לשלושה ילדים.

בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה מפקד פלוגת ג'יפים בגדוד הסיור 134 שבחטיבה 179. יחידתו עסקה בהכוונת הטנקים לעבר האויב ובפינוי נפגעים. לאחר שנפגעו מפקדי פלוגות רבים בחטיבה יהושע הבין שעליו להילחם כשריונר, מצא פלוגת טנקים במנוחה, דרש ממפקד הפלוגה ללמד אותו את טנק הצנטוריון (שוט) ואיך נלחמים.

אחרי כארבע שעות הדרכה, דרש יהלום לקבל פיקוד על פלוגת טנקים. בקשתו לא נענתה ואף על פי שלא הייתה לו הכשרה מקצועית מתאימה הוא אסף שאריות של טנקים וצוותים, הקים בעזרתם פלוגת שריון ועלה לרמת הגולן ונלחם כשהוא ממלא את תפקידו היטב. את האישור הפורמלי הוא קיבל בקשר במהלך הקרבות.

ב-11 באוקטובר השתתפה פלוגתו של יהלום בקרב ההבקעה של אוגדה 210 לסוריה. תחת אש ארטילרית סורית כבדה הוא הוביל את הפלוגה לעבר הכפר חאן ארנבה. בקרבת קו ההגנה הסורי הקדמי נפגע הטנק של יהלום והוא נהרג.

לאחר המלחמה הובא יהלום לקבורה בקיבוצו, מעוז חיים.

על יוזמתו, נחישותו, ואומץ ליבו, עוטר לאחר מותו, בספטמבר 1975, בעיטור המופת.

שמו של יהלום הונצח על גבי מספר אנדרטאות, וביניהן באנדרטת יד לשריון, אנדרטת גדוד 134 בעין זיוון, אנדרטת נופלי הטכניון והאנדרטה בקיבוצו.

לקריאה נוספת
------------

* **שוקה - יהושע יהלום: נולד ביום כ"ו תמוז תש"ג (1943)... נפל ביום חמישי ט"ו תשרי תשל"ד (11.10.73) בפריצה לסוריה, ליד חאן-ארנבה**, מעוז חיים, תשל"ח
* **איך נפלו גברים ויאבדו כלי מלחמה: לזכר אנשי האזור ובניו שנפלו במלחמת יום הכיפורים**, המועצה האזורית בקעת בית שאן, תשל"ה

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של יהושע יהלום, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* יהושע יהלום, באתר הגבורה
* שוקה יהלום, באתר קיבוץ מעוז חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307071205171
* ISNI: 0000 0000 6835 9045
* VIAF: 97363988
* WorldCat: viaf-97363988

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יהושע יהלום"**.
**אולבי** (בשוודית: **Ullevi**), מכונה לעיתים **אולבי החדש**, הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר גטבורג שבדרום שוודיה. אצטדיון אולבי הוא אחד מבין האצטדיונים הגדולים ביותר במדינות הנורדיות. הוא מסוגל להכיל כ-43,000 צופים במשחקי כדורגל והוקי קרח, ו-75,000 בהופעות וקונצרטים.

האצטדיון נבנה במטרה לקחת חלק באירוח משחקי מונדיאל 1958. בהמשך אירח האצטדיון גם את אליפות העולם באתלטיקה (בשנת 1995), אליפות אירופה באתלטיקה (בשנת 2006), גמר גביע אירופה למחזיקות גביע (בשנים 1983 ו-1990), יורו 1992 בו אף אירח את משחק הגמר, משחק גמר גביע אופ"א 2004, משחק הגמר של אליפות אירופה לנשים (בשנת 1984) וכן מספר משחקים של ה"גביע גוטיה" ומספר משחקי בית בינלאומיים של קבוצת הכדורגל גטבורג.

באצטדיון מתקיימות גם תחרויות בענפי ספורט נוספים, בהם הוקי קרח, אגרוף ואתלטיקה וכן נערכים שם קונצרטים.

גלריה
-----

* חזית האצטדיוןחזית האצטדיון
* האצטדיון בזמן אליפות אירופה באתלטיקה 2006האצטדיון בזמן אליפות אירופה באתלטיקה 2006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולבי** בוויקישיתוף
* אתר האצטדיון (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 2749c7be-a087-4f87-88e6-985adf9730e3

 |
מוסקוביץ 412, מבט מבפנים
מוסקוביץ 412
מוסקוביץ 412, 1975
מוסקוביץ 412-028

  

**מוסקביץ' 412** (ברוסית: **Москвич-412**) היא מכונית נוסעים סובייטית שהייתה מיוצרת במפעל מוסקביץ' בעיר מוסקבה ובמפעל לייצור מכוניות בעיר איז'בסק במהלך השנים 1967–2001 (ייצור סדרתי עד לשנת 1997). במהלך תקופה זו בקווי הייצור של המפעלים נבנו כמה מאות אלפי מכוניות.

גרסאות
------

* M-412 : דגם 4 דלתות סדאן
* М-427 : דגם סטיישן
* M-434 : דגם טנדר

היסטוריית ייצור
---------------

המכונית נבנתה על בסיס דגם "מוסקביץ' 408" ותקופה ארוכה הדגמים היו מיוצרים במקביל. אף בשנת 1969 שני הדגמים התקדמו לגרסה מתקדמת. החל משנה זו הדגם כלל חגורת בטיחות, הפרדה של מושבים הקדמיים וידית תיבת הילוכים עברה לרצפת הסלון[דרושה הבהרה]. בשנת 1969 החל ייצור המכונית במפעל לייצור מכוניות באיז'בסק במקביל להמשך ייצור במוסקבה. בשנת 1971 המפעל במוסקבה עבר שדרוג משמעותי והכפיל את יכולת ייצור.

בנוסף למכירה לשימוש אישי המכונית נוצלה במשטרה הסובייטית. ניסיונות להשתמש במכוניות זו כמונית לא צלחו.

בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 המכונית נמכרה מחוץ לגבולות ברית המועצות יחסית בהצלחה. להצלחה זו תרמו הישגי המכונית במהלך השתתפותה במרוצי מכוניות שונות כולל מרוצי ראלי לונדון-סידני בשנת 1968. כמויות קטנות של מכוניות מדגם זה נבנו לפי רישיון מיוחד בבלגיה ובבולגריה. החלקים להרכבה הובאו מברית המועצות.

במהלך שנות ה-60 המכונית עמדה בסטנדרטים המקובלים בעולם והייתה תחרותית לעומת מכוניות מייצור היצרנים המובילים. במכונית זו הותקן מנוע חדש. המנוע יוצר במפעל בעיר אופה. תיבת הילוכים הייתה חלשה יחסית. במקרים רבים היא הייתה מסוגלת להחזיק עד לתיקון משמעותי כ-63 אלף ק"מ ולפי התכנון לא יותר מכ-100 אלף ק"מ.

בשנות ה-70 החלו להגיע לשוק הסובייטי מכוניות מתוצרת אווטוואז שהיו מוצלחות יותר ותפסו נתח משמעותי של השוק. הממשל הסובייטי נתן העדפה ברורה למכוניות מתוצרת אווטוואז וכתוצאה מכך המפעלים במוסקבה ואיז'בסק לא הצליחו להביא לייצור סדרתי של דגמים מתקדמים שיחליפו את ה"מוסקביץ' 412". במהלך שנות ה-70 מכוניות מדגם זה היו ידועות כמכוניות בעלות יכולת להתמודד בקלות עם כבישים ירודים ומוסכים בעלי יכולת טכנית נמוכה, דבר שהתאים לתנאים ששררו בברית המועצות. זה היה היתרון העיקרי שלהן לעומת מכוניות לאדה. לקראת שנות ה-80 הנחיתות הטכנית פגעה בפופולריות שלהן ומכוניות אלו כבר לא היו יכולות להתמודד מול מכוניות לאדה אף בשוק המקומי.

המוסקוביץ 412 התחרה [דרושה הבהרה] בדגמים הבאים: אופל קדט, פורד קורטינה, פיאט 125, פיג'ו 304, סימקה 1500, פורד אסקורט.

באליפות "רכב סלון" לשנים 1972–1973 ניצחה המוסקוביץ 412 את ה-הילמן אימפ ואת האוסטין-מוריס.

המוסקוביץ 412 יוצאה לבריטניה. בין השנים 1969–1973 נמכרו שם 14,500 יחדות.

לקריאה נוספת
------------

* רכב ותחבורה יבשתית ברוסיה  בני אביעד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסקביץ' 412** בוויקישיתוף
* תיאור מפורט של המכונית (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph733405

 |
**מנחם חרובי** (חרובסקי) (א' באב תרס"ז, 1907 – כ"ד באדר תשמ"ג, 1983) היה מייסד תנועת "בני עקיבא", פעיל ציוני ומחנך.

קורות חיים
----------

מנחם חרובי, בן לאהרון דב ורוחל זיסל חרובסקי, נולד בעיירה אנטוֹפּוֹל שבגוברניית גרודנו, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), צאצא למשפחת רבנים ידועה. חרובי למד בחדר ובישיבה קטנה. בשנת 1922, בגיל 15, עלה לארץ ישראל. הוא למד בבית הספר למורים של "המזרחי", ולאחר מכן למד במשך שלוש שנים באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו היה ממייסדי ברית הסטודנטים הדתיים – "יבנה".

בחודש אפריל שנת 1929 ייסד חרובי ביחד עם יחיאל אליאש את תנועת הנוער "בני עקיבא", והיה מהפעילים המרכזיים של התנועה

  

בשנות ה-30 היה פעיל בהגנה ובעליה בצפון הארץ, ובשנת 1948 במשמר העם.
הוא עבד כמורה וכמנהל תלמוד תורה המזרחי בצפת. לאחר מכן ניהל מספר בתי ספר, וביניהם גימנסיה "הגליל" בצפת, בירושלים ובבית הספר "אמונים" בגבעתיים. בצפת ייסד את סניף הפועל המזרחי. באחרית ימיו התגורר בעיר בני ברק.

מורשתו
------

חרובי תמך בהיותה של תנועת בני עקיבא תנועה מעורבת של בנים ובנות, וכן בכיתות מעורבות בבתי ספר.

מתוך דברים שאמר (כ"ב תמוז תש"מ) "בזמן ייסוד בני עקיבא היו רק בנים. אחר כך ארגנו גם בנות, כי רצינו שגם בנות תהיינה ב"בני עקיבא". העדות פעלו בנפרד, אך השבטים במעורב. ראינו תמיד את המעורבות של הבנות והבנים כמשהו טבעי ומובן מאליו. לא ראינו בזה שום דבר שגורם להרהורי עבירה, וזה היה חיובי. אני בדעה של אלה הסוברים כי דווקא ההרגל של המצאות בנים ובנות ביחד בלימודים ובמשחקים, הנהו תריס למניעת הרהורי עבירה, ולא גורם לכך (הרגל נעשה טבע שני). בכיתות מעורבות (בנים ובנות) היו תמיד פחות בעיות משמעת למורים, ויותר למידה חיובית. כך ראיתי את הדברים כל הזמן."

משפחתו
------

רעייתו פנינה חרובי לבית פסח. צאצאיו: רינה, אהרן דב (רוני), אברהם (רמי), רעיה.

לקריאה נוספת
------------

* **תורה ועבודה בחזון ובמעש**, הוועד הפועל של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל, תשמ"ה, עמ' 76
* דוד תדהר (עורך), "מנחם חרובי (חרובסקי)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 3999

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצפה 7 במאי 1969, "נפתחו חגיגות ה-40 של בני עקיבא"
2. ↑  הצפה 6 בנובמבר 1947, רשימות מן הגליל
3. ↑  דאר היום 7 באפריל 1929, בארגון בני עקיבא
4. ↑  הצופה 6.1.1942 עמוד 3
5. ↑  המשקיף 19.7.1945, עמוד 3
6. ↑  הצפה 4.7.1944, עמוד 3
7. ↑  שחר רפאל (ליקט),אסופת מאמרים בנושא: חברה מעורבת, עמ' 59.
8. ↑  מפי ראשונים באתר "חברה מעורבת"
9. ↑  הצפה 9 במאי 1969, "קדימה בני עקיבא, הידד"
**נחל דָּרוֹךְ** הוא נחל קניוני במורדותיו המזרחיים של רכס חתירה. בנחל מפלים, מעוק שבו מכתשות גדולות וקרקס סחיפה מצוקי[דרושה הבהרה]. נמצא בשמורת מצוק הצינים שבנגב.

סקירה גאוגרפית
--------------

ראשיתו של נחל דרוך ברום של 700 מ' על גב רכס חתירה. משם הוא יורד בכיוון דרום–מערב לעבר נחל צין. לאורך מרבית מהלכו זורם הנחל בעמק מתון. מדרגות מפל קטנות מלוות את הנחל, והוא תחום בין מדרונות סלע גיר בהיר.

עם הגיעו אל ראש הכיפה הגאולוגית החריפה של רכס חתירה, כלפי בקעת צין שלרגליה, משתנים פני הנחל לחלוטין: הוא נדחס אל תוך נקיק צר, ובו שני מפלים גדולים בגובה 5–6 מטרים כל אחד. אחר כך הוא יורד על משטחי סלע משופעים, בזווית חדה, עד הגיעו למפל ענק שגובהו כ-60 מ'. כאן נפתח קניון הנחל לקרקס סחיפה ענק ומצוקי, היוצר מעין פרסה לרוחב העמק.
בשפתו העליונה של מצוק הפרסה הזה כוכי המסה גדולים, שאחדים מהם פערו חלונות טבעיים במצוק. לרגלי מפל הפרסה מצטברים מים במכתשות גדולות לאחר שיטפונות. כן נוצרת בריכה טבעית יפה בקטע משטחי הסלע שמתחת לנקיק, ובו שני מפלים. נחל דרוך נשפך לנחל צין כ-2 ק"מ מדרום לשער המוצא שלו מתחום מצלעות הקמר של חתירה.

איך נוצרה פרסת הדרוך
--------------------

ריבוד שכבות גאולוגיות עם סלעים בדרגות קושי שונות, המבנה הקמרוני של רכס חתירה היוצר שכבות נטויות בחוזקה, ונחל דרוך עצמו היורד מן הרכס ומתפתל באזור הנמוך של הרכס במקביל לשכבות, לקראת צאתו אל בקעת צין

בתחילה, לפני כ-200,000 שנה, פגע נחל דרוך הקדום בדופן אחת השכבות הקשות ויצר פרצה ראשונית, ובהמשך התמוטטו גושים של סלע קשה שהיו תלויים מעל הוואדי. מתחתם שכבות רכות שהוסרו ויצרו מתחם אליפטי שקוע הוא "הפרסה" הנראית לנו היום. אגב – בעתיד צפוי הרס המבנה כולו וחזרה למבנה פשוט של מצלעה ללא פרסה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחל דרוך** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  zofim, נחל דרוך, באתר צופים, ‏2.5.2017
2. ↑  **אנציקלופדיית ארץ ישראל כרך ד'**, אופוס הוצאה לאור, 1998
3. ↑  **מדריך ישראל החדש**, ישראל החדש, 2006
**ג'יימי הופקאט** (באנגלית: **Jamie Hopcutt**; נולד ב-23 ביוני 1992) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

הופקאט נולד ביורק שבאנגליה, הממלכה המאוחדת. הופקאט התחיל את בקבוצת הנוער של יורק סיטי והתקדם עד שהצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון. אחרי יורק סיטי, הופקאט שיחק עבור ויטבי טאון, סטוקסליי, אוסט טאון וטדקסטר אלביון.

בדצמבר 2011, הופקאט חתם באסטרסונד מהליגה השוודית השלישית. ב-26 במאי 2012, הופקאט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד סריאנסקה. בסיום העונה, נבחר לשחקן העונה של הקבוצה, היה שותף לעליה של הקבוצה לליגה השנייה והאריך חוזה בשנתיים נוספות. בעונת 2015, אסטרסונד עלתה לליגת העל השוודית והופקאט נבחר לכדורגלן העונה בליגה. ב-13 ביולי 2017, הופקאט ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0-2 נגד גלאטסראיי במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, בו גם הבקיע את השער השני.

ב-19 באוגוסט 2019, הופקאט חתם בסונדסוואל, בה שיחק שנה וחצי.

ב-10 בפברואר 2021, הופקאט חתם לשנה וחצי בהפועל כפר סבא מליגת העל.

בקיץ 2021, הופקאט חתם באולדהאם אתלטיק.

תארים
-----

אסטרסונד
* הליגה השוודית השלישית: 2012
* הגביע השוודי: 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימי הופקאט** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏רשמי: ג'יימי הופקאט ופלורנט חסאני חתמו בכפ"ס, באתר ONE‏, 10 בפברואר 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'יימי הופקאט"**.
**דוד חיים 2** הוא סרט טלוויזיוני והדי וי די השני של דוד חיים.

תקציר העלילה
------------

דוד חיים מנמנם בתחילת הסרט עד שבובו והילדים מעירים אותו בעזרת פרחים, כשהילדים רוצים לאכול גלידה דוד חיים מסרב כי גלידה היא לא ארוחת בוקר, אז הוא מציע לילדים לשחק עד ישבו על הפתעה.

השניים חושבים על הפתעה ומוצאים שיכינו סרט פירות, עד שהשניים חושבים מי יעשה סלט פירות מופיע שפי שף שעוזר להם להכין את ההפתעה, שסלט הפירות מוכן והילדים אוכלים עם בובו ודוד חיים נמרחה קצת על פרצופו של חיים אף על פי שהוא מנקה אותה.

כשהילדים רוצים ידיים בובו ודוד חיים מנסים למצוא משחק וכשהתפוז מדבר אל דוד חיים ובובו הוא אומר להם שיש אוצר ושיסתכלו במפה של השכונה כדי למצוא את האוצר, אז הם מבחינים במפת השולחן ורואים שזו מפה של השכונה.

כשדוד חיים וחבריו הולכים מנסים שני שובבים בשם פנצ'ר ופופיק לקחת את האוצר לעצמם כאשר עשו דברים רעים ועבדו על דוד חיים ובובו. הם מסיימים את הטיול בגן המשחקים. לאחר שדוד חיים מציל את פופיק מהסולם בגן הוא לוחש להם סוד כדי שיהיו טובים.

בסוף דוד חיים וחבריו מגלים כי התפוז אמר להם שהאוצר הוא משחק.

בסוף הסרט פנצ'ר ופופיק מביאים לכולם גלידה.

השחקנים והדמויות
----------------

* חיים אוסדון - דוד חיים
* ליאור דטאוקר - בובו
* ליאור פאוקר - פנצ'ר
* דרור טייכנר - פופיק
* יובל שם-טוב - יובל המבולבל
* אסף אשתר - שפי שף / תמרור / עץ
* מוטי רז - רוכב אופניים
* נוי קרקו - ילדה
* הדר קרקו - ילדה

השירים בסרט
-----------

1. אני דוד חיים
2. סלט פירות
3. זהירות זה כל הסוד
4. כמה טוב בים
5. מאושר בפיקניק
6. דומה לעצמי
7. גן השעשועים
8. פשוט אוצר

ראו גם
------

* דוד חיים

קישורים חיצוניים
----------------

* במיזם אישים לעריכת צוות ההפקה
* הסרט ביוטיוב
**נאל איילנד**
(למפת האוקיינוס האטלנטי מוגדלת)נאל איילנד**נאל איילנד**(למפת האוקיינוס האטלנטי רגילה)נאל איילנד**נאל איילנד**(למפת אפריקה רגילה)נאל איילנד**נאל איילנד**(למפת אפריקה מוגדלת)נאל איילנד**נאל איילנד**
המצוף המוצב בנאל איילנד, 2017
**נאל איילנד** (Null Island האי אפס) הוא כינוי לאזור שסביב הנקודה בה מצטלב המרידיאן הראשי עם קו המשווה במפרץ גינאה שבאוקיינוס האטלנטי, ממערב ליבשת אפריקה. הקואורדינטות של נקודה זו הן 0°N 0°E﻿ / ﻿0°N 0°E﻿ / 0; 0. הכינוי "נאל איילנד" (null משמעו אפסי) הוא הומוריסטי ומתייחס להשערה השגויה בדבר קיומו של אי בנקודה זו, אי שלגביו נוצרו מפה, דגל והיסטוריה בדויים.

לשון ים בחופה הדרומי של גאנה (4°45′30″N 1°58′33″W﻿ / ﻿4.758333°N 1.975833°W﻿ / 4.758333; -1.975833) היא שטח האדמה הסמוך ביותר לנאל איילנד וממוקמת כ-570 קילומטר מצפון לו.

בנאל איילנד, שבה עומק האוקיינוס הוא כ-4,940 מטר, ממוקם מצוף המעוגן למקומו, שעליו מוצבת תחנה מטאורולוגית ואוקיינוגרפית. שמה הרשמי הוא Station 13010 - Soul. התחנה כלולה במערך PIRATA (אנ'), המופעל במשותף על ידי ארצות הברית, צרפת וברזיל.

ראו גם
------

* קו המשווה
* מרידיאן ראשי
* קו גריניץ'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאל איילנד** בוויקישיתוף
* על נאל איילנד, באתר ספריית הקונגרס
* מידע אודות Station 13010 - Soul, באתר מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי של ארצות הברית

הערות שוליים
------------
**ריצ'רד שלבי** (באנגלית: **Richard Shelby**; נולד ב-6 במאי 1934) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כסנאטור מטעם מדינת אלבמה מ-1987 ועד לפרישתו בראשית ינואר 2023.

ביוגרפיה
--------

שלבי נולד בברמינגהאם שבאלבמה. ב-1957 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אלבמה. ב-1963 סיים לימודי LLB במשפטים בבית הספר למשפטים של אלבמה. עבד כתובע עירוני בטסקלוסה.

ב-1970 נבחר לחבר בסנאט המדינה של אלבמה. ב-1978 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לנציג המחוז השביעי של אלבמה בבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן במשך ארבע קדנציות מינואר 1979 עד ינואר 1987. בבית הנבחרים נמנה בין הדמוקרטים השמרנים ביותר בקונגרס, והיה חבר בקבוצת דמוקרטים שנהגו פעמים תכופות לעבוד עם ממשל של הנשיא הרפובליקני רונלד רייגן.

ב-1986 נבחר לסנאט של ארצות הברית, מאז נבחר לתקופות כהונה נוספות עוד שש פעמים רצופות. ב-1994, לאחר שהמפלגה הרפובליקנית גרפה את רוב המושבים בקונגרס במסגרת המהפכה הרפובליקנית, עבר שלבי אל שורות הרפובליקנים.

בשנים 2021-2018 הוא מכהן כיושב ראש ועדת ההקצבות של הסנאט. כמו כן הוא מכהן כחבר בוועדת הכללים והניהול וכחבר וועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים. קודם לכן כיהן כיושב ראש ועדת המודיעין של הסנאט (1997–2001) וכיושב ראש ועדת הבנקאות (2003–2007 ו-2015–2017). בסנאט הפגין שלבי דפוס הצבעות שמרני, ולראיה התנגד להפלות, תמך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ודחף למינויה של איימי קוני בארט לבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומה של רות ביידר גינסבורג.

בפברואר 2021 הכריז שלבי על פרישתו מהחיים הפוליטיים, ועל כך שבבחירות 2022 לא יתמודד לתקופת כהונה נוספת.

נשוי לאנט נוין ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד שלבי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד שלבי
* ריצ'רד שלבי, ברשת החברתית פייסבוק

* ריצ'רד שלבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ריצ'רד שלבי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ריצ'רד שלבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ריצ'רד שלבי באתר הסנאט
* ריצ'רד שלבי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכס רוג'רס, GOP Sen. Richard Shelby of Alabama won't run for reelection, באתר CNN‏, 8 בפברואר 2021 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n89108506
* SNAC: w67q27fq
* US Congress: S000320
* VIAF: 65596157
* WorldCat: lccn-n89108506

 |
תעודת לוחם
תעודת לוחם חוד
**תעודת לוחם** היא תעודה המוענקת לחיילים לוחמים בצה"ל לאחר שירות בן פרק זמן מסוים, ומטרתה לייחד את הלוחמים מכלל החיילים הרגילים על ידי הענקת הטבות ייחודיות להם. התעודה נחשבת סמל סטטוס ללוחמים, היות שרבים מהסמלים האחרים האמורים לייחד את הלוחמים ניתנים להשגה קלה גם על ידי חיילים שאינם לוחמים. התעודה מחולקת ללוחמים החל מיום העצמאות ה-51 למדינת ישראל (21 באפריל 1999).

תעודת לוחם ניתנת לכל חייל שסיים בהצלחה הכשרה קרבית של 16 שבועות וששירת 17 חודשים לפחות בשירות חובה, בשירות קרבי (שבמהלכם קיבל "תוספת לחימה" – תוספת המוענקת החל מתחילת האימון המתקדם). חיילים במסלולים מיוחדים מקבלים את התעודה לאחר פרקי זמן קצרים יותר, כגון בני ישיבות הסדר המקבלים אותה לאחר שנה וארבעה חודשים (בתום פרק השירות הצבאי), וחיילות גרעיני נח"ל המקבלות אותה לאחר שנה וחצי. כמו כן ניתן לקבל אישור חריג לקבלת התעודה במידה וקיימת סיבה מיוחדת לעזיבת מסלול הלוחם בפרק זמן קצר מהדרוש (לדוגמה: פציעה).

תעודת לוחם חוד מחולקת ללוחמי החוד לאחר 18 חודשי שירות, מתוכן 14 חודשים בשירות קרבי, ומופיעה במראה שונה מהתעודה הרגילה, בצבע חאקי מנומר.
תעודה זו נוצרה בעקבות החלטת הרמטכ"ל גדי איזנקוט לערוך רפורמה בסטטוס הלוחם וליצור הגדרה חדשה ללוחמים המשרתים ביחידות הנלחמות בחזית. התעודה מחולקת ללוחמי החוד החל ממרץ 2018.

מעבר לזכויות המנויות בחוק קיימות זכויות שונות במסגרת פקודות הצבא, המאפשרות ללוחמים להשלים תעודת בגרות, ולעבור קורס הכנה לבחינה הפסיכומטרית על חשבון הצבא ובמסגרת השירות הצבאי הסדיר. בנוסף, קיימות עמותות שונות כגון קרן IMPACT אשר מעניקות מלגות לימודים נדיבות לחיילים משוחררים ששירתו כלוחמים בצבא.
התעודה מעניקה הטבות שונות, כגון הנחות בכניסה לאתרים שונים ובבתי קולנוע, וזכאויות למלגות שונות במוסדות אקדמיים ונסיעה חינם בתחבורה ציבורית, ללא צורך בלבישת מדים.

בשל היותה סמל סטטוס נחשק, עולות מדי פעם הצעות להעניק אותה גם לקבוצות שונות של תומכי לחימה כגון חובשי מפקדה, וחיילים שאינם לוחמים שבמקרה הצורך פועלים תחת אש.

בתחילת 2007, כל חיילי חיל הטנ"א אשר משתייכים לחוליות טכניות במסגרת פלוגות לוחמות (חט"פ), הוכרו כלוחמים והוענקו להם התעודות. ובנוסף החלו לקבל תוספת לחימה בשכר החודשי, גם במקרה שהכשרתם הצבאית היא של תומכי לחימה (רטרואקטיבי).

בתחילת 2012 הוחלט כי כל חייל במשטרה הצבאית, אשר משרת בתפקיד לוחם מעברים והשלים 20 חודשי שירות, יקבל תעודת לוחם.

ב-13 ביוני 2021 הושקה אפליקציית "הארנק הצה"לי", אשר נועדה להוות תחליף לתעודות פיזיות רבות המונפקות בצבא, בהן תעודת הלוחם. בעקבות הפעלת הארנק הדיגיטלי, הופסקה ההנפקה הכללית של תעודות הלוחם ולוחם החוד הפיזיות ב-7 ביולי 2021, והיא נמשכת באופן מצומצם רק לאוכלוסיות שאין ברשותם טלפונים חכמים.

ראו גם
------

* הטבות למשרתים בצה"ל

הערות שוליים
------------

1. ↑  עודד קרייזל, ‏ראש אכ"א: יוארך שירות החובה של בנות בתפקידים קרביים מסוף 99', באתר גלובס, 19 באפריל 1999
2. ↑  "תעודת לוחם" באתר צה"ל
3. ↑  אילו הטבות תקבלו, ומה הזכויות שלכם? המדריך המלא ללוחמי החוד, אתר צה"ל
4. ↑  הרמטכ"ל הציג את המהפכה בתנאי הלוחמים בצה"ל: "הדבר החשוב ביותר לצבא זה הכוח הלוחם", אגף כוח האדם, אתר צה"ל, 14 בספטמבר 2017
5. ↑  צה"ל מציג: תעודה חדשה ללוחמי החוד, באתר ישראל היום, 7 במרץ 2018
6. ↑  סהר אלמוג, במחנה, תעודות לוחם יוענקו לחיילי גדודי המעברים, באתר צה"ל, 5 בינואר 2012
7. ↑  תעודת לוחם, כרטיס ערבה ואישור נסיעה על אזרחי: אלה 25 הכרטיסים שאתם יכולים לגזור, חיל משאבי האנוש, אתר צה"ל, 13 ביוני 2021
**מוחמד אוול עיסא** (באנגלית: **Mohammed-Awal Issah**;‏ נולד ב-4 באפריל 1986) הוא כדורגלן גאנאי ששיחק בתפקיד קשר הגנתי.

קריירה
------

מוחמד אוול עיסא נולד באקרה, והחל להתאמן במועדון ריאל ספורטיב בעיר. בשנת 2007 הוא עבר לקבוצת בוגרים. תוך זמן קצר הוא עבר לקבוצה "אמזולה" מדרום אפריקה. לאחר שנתיים, בשנת 2009 הוא עבר לסרביה והתחיל לשחק בהכוכב האדום בלגרד. הוא שיחק בסרביה במשך שנתיים וזכה עם המועדון בגביע ופעמיים במקום השני בליגה.

בשנת 2011 הוא עבר לרוסנבורג באלקלוב. במהלך עונת 2012 הוא נדחק מההרכב הפותח על ידי אולה סלנס הצעיר. בינואר 2013 הוא עבר בהשאלה ליוון עם חוזה לשנה וחצי בקבוצת וריה.

לאחר חצי שנה התברר שעיסא לא מתאים ובאוגוסט 2013 הוא חזר ל"אמזולו" מדרום אפריקה בה שיחק בתחלית הקריירה. בפברואר 2014 המועדון דיווח לאיגוד הכדורגל שעיסא לא מתייצב למשחקים ולא ידוע איפה הוא נמצא. לאחר חודשיים הוא קיבל קנס ואיסור לשחק במשך 4 חודשים.

בשנת 2007 מוחמד אוול עיסא שיחק מספר פעמים במשחקי נבחרת גאנה לכדורגל הצעירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑
**אברהם (אברשה) סלמן** (Selman‏ 4 באוגוסט 1911 - 17 בדצמבר 1975) היה לוחם מחתרת, משורר, מתרגם, עורך, מוציא לאור, ממציא, חידונאי ותשבצאי ומחברם של כמה ספרים.

אברהם סלמן נולד בעיירה אוציאני שבליטא לאב סוחר, יהודה דב ולאימו, בתיה. כשהיה בן שלוש עבר עם משפחתו לחרקוב, ברוסיה. ב-1925 המשפחה עלתה ארצה והתיישבה בתל אביב. אברהם למד בגימנסיה גאולה. הוא היה ממיסדי חוגי הנוער הלאומי ובשנות השלושים של המאה העשרים הצטרף לברית הביריונים.

ב-1929 היה מעורב במאבקימם על הכותל המערבי. במאורעות תרפ"ט גויס לההגנה והיה פעיל בהגנה באזור תל אביב. ב-1931 הצטרף לפלוגת בית"ר בראש פינה ובמהרה עמד בראשה. הוא התנגד למפקד האוכלוסין הממשלתי (שנועד לחסימת העלייה הבלתי לגלית) ופעל נגדו. נאסר ונשפט לכמה חודשי מאסר בכלא עכו. ב-1934 פעל יחד עם חבריו להברחת עולים ונשק דרך גבול הצפון. באותה שנה היה לחבר במרכז ברית הציונים הרוויזיוניסטים.

ב-1937 ערך את הירחון "סדן" ושנה לאחר מכן היה מיוזמי "חזית פועלים לאומית". ב-1938 נאסר בצו מנהלי וב-1939 שוב נאסר. ב-1940 נידון לארבע שנות מאסר, במזרעה ובלטרון. אחרי שחרורו הצטרף ללח"י, שם אימץ לו את הכינוי "אבידן". היה אחד העצורים לאחר רצח ברנדוט.

סלמן חיבר שירי מחתרת שהודפסו על תקליטים. ב-1952 יצר מכשיר לקטיפת פירות הצבר. הוא חיבר וערך מדורי חידונים ותשבצים בעיתונים. פרסם שני ספרים האחד, "חישובי פלא", ספר מתמטי והשני, "מלכות אגד-הר", שכלל סיפורים וחידונים. תרגם סיפורים וספרים מרוסית, אנגלית וצרפתית לעברית.

סלמן הביא לעולם ארבעה ילדים, בת אחת מדינה שרייברג ושתי בנות ובן מגלילה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שם: סלמן אברהם אברשה
* ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון

הערות שוליים
------------

1. ↑  מעריב, גיליון מיום 18 לדצמבר 1975, במאמר הספד
2. ↑  אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, כרך 12, עמוד 4114
3. ↑  אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, כרך 12, עמוד 4115

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301829905171
* VIAF: 3226158070715308780003
* WorldCat (עם VIAF): 3226158070715308780003

 |
הצלם צבי שוסטר
**צבי שוסטר** (1919 – פברואר 2008) היה צלם ישראלי, הצלם הראשון בגדרה, במשך 30 שנה היה הצלם היחיד בגדרה.

ביוגרפיה
--------

שוסטר נולד ב־1919 בעיר חוטין שבחבל בסרביה (כיום באוקראינה). כילד למד בחדר ובמקביל בבית ספר עממי יהודי. בגיל 15 החל ללמוד צילום ועבד כשוליה ב"פוטו" בעיר. בתום שלוש שנים הוענקה לו תעודת "צלם מקצועי". שוסטר התקבל לעבוד אצל צלם בשם צבי פינוס. בשעות היום צילמו ובערב פיתחו את הסרטים, הדפיסו את התמונות וביצעו את העבודות הנלוות כגון רטוש, מיון ומספור.

### במלחמת העולם השנייה

בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב קיבלו הסובייטים בשנת 1940 את בסרביה, והעסקים הפרטיים נסגרו או הולאמו, ובהם חנות הצילום. הרוסים פתחו ארגון ממשלתי לצילום בשם "פוטו טרוסט", ושוסטר עבד בו תמורת שכר חודשי.

ביוני 1941 פלש ורמאכט לברית המועצות והחזיר את השליטה על שטחי בסרביה לרומנים, שגירשו את היהודים לשטחים שמעבר לנהר הדניסטר. שוסטר, צעד עם אשתו, בני המשפחה וכל יהודי העיר אל שטחי הגירוש, כשאת ציוד הצילום החביא בבית סבתו.

בין השנים 1941–1944 שהה שוסטר עם משפחתו ועוד עשרות אלפי יהודים במחנות ובגטאות, תחת שלטון רומני.

לאחר השחרור על ידי הצבא האדום חזר שוסטר לעיר הולדתו וגויס לצבא. עם תום מלחמת העולם השנייה נשאר בחוטין, ,פתח חנות צילום בשותפות עם צלם נוסף - באישור ממשלתי ותמורת סכום שהועבר למדינה.

ב-1946 עברה המשפחה לרומניה, לעיר טקוץ', שם פתח שוסטר חנות צילום עם הצלם חיים פישברג.

### במדינת ישראל

בשנת 1950 עלתה המשפחה למדינת ישראל ושוכנה במחנה עולים. בשנים הראשונות עבד בחנות קטנה ברחוב ביל"ו בשם "פוטו הנגב", ומאוחר יותר עבר לרחוב הרצל, שם נקראה חנותו "פוטו צבי".

מצילומיו
--------

עד הגעתו של שוסטר לגדרה נעזרו התושבים בצלמים מתל אביב, ראשון לציון ורחובות. את המושבה תיעדו צלמים מהקרנות הציוניות.

שוסטר שכונה בפי תושביה "צלם המושבה" צילם את מעברת גדרה, את המוסד לעיוורים כפר אוריאל, את הנופשים ב"בית המרגוע לסופר ולמורה", חנוכת בית החולים הרצפלד בשנת 1969.

במשך עשרות שנים תיעד שוסטר את נופי המושבה גדרה, את תושביה ומשפחותיהם כמעט בכל תחנות חייהם, פעילויות ספורט, תרבות ונופש, בתי ספר וגנים לדורותיהם ואירועים חגיגיים, פוליטיים וממלכתיים כולל חגיגות בכל עשור החל מחגיגות ה-70 לגדרה (בשנת 1954) כולל ביקור דוד בן-גוריון בגדרה.

ארכיון התשלילים של שוסטר המשקף עבודה של יותר מחמישים שנה, בעל ערך היסטורי, לאומי וחברתי, ובעל חשיבות להיסטוריה המקומית של גדרה.

הנצחה
-----

לאחר מותו, בשנת 2008, נקרא על שמו רחוב במושבה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרכז אופק גדרה מציג תערוכת צילומים נדירה מראשית ימי המושבה (פורטל גדרה שלי, 28 במאי 2019)
* צבי שוסטר - צלם המושבה, תערוכת צילומים 1950 - 1970 | באתר ישראל היום | באתר הארץ | 6 ביוני 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  "העולם היה גדרה" הארץ, תרבות וספרות, גיא רז, 7 ביוני 2019, עמוד 5
2. ↑  "מאה שנה לצלם המושבה" gederahayom.co.il
3. ↑  "פוטו גדרה" ישראל היום, יריב פלג, 30 במאי 2019
4. ↑  במרכז אופק נפתחה תערוכת הצילומים של צלם המושבה: צבי שוסטר- 100 שנים להולדתו בה יחשף התיעוד ההיסטורי של גדרה גדרה
5. ↑  צבי שוסטר – צלם המושבה 1919–2008 (תערוכת צילומים 1970-195) משמרים את העבר - מועצה מקומית גדרה, אפריל 2019, גיליון מספר 7
6. ↑  רחובות בגדרה רח' צבי שוסטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008520587905171
* VIAF: 284159032795201182216
* WorldCat (עם VIAF): 284159032795201182216

 |
**טרנס "שאגס" או'שונסי** (באנגלית: **Terrence J. "Shags" O'Shaughnessy**; נולד בשנת 1964) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. שירת כמפקד פיקוד צפון של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

או'שונסי נולד בקנדה ועבר בילדותו עם משפחתו לארצות הברית. הוא סיים ב-1986 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר. שירת כמדריך טיסה וכטייס מטוסי F-16 פייטינג פלקון. הוא צבר מעל 168 שעות טיסה מבצעיות בשמי עיראק.

בשנים 2001–2002 שירת כמפקד טייסת הקרב 510 בבסיס אביאנו שבאיטליה. ביולי 2005 מונה למפקד להק ביום אויב של כנף 57 בבסיס נליס. בינואר 2007 מונה למפקד כנף קרב 35 במיסוואה שביפן. בספטמבר 2008 מונה למפקד מרכז פעולות האוויר והחלל 613 בבסיס היקאם שפרל הארבור. ביולי 2010 מונה למפקד כנף 57 בבסיס נליס. באפריל 2012 מונה למשנה לראש המחלקה לענייני אסיה במטות המשולבים. באוגוסט 2013 מונה לראש אגף מבצעים במטה פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. בדצמבר 2014 מונה למפקד חיל האוויר השביעי של ארצות הברית ובמקביל לסגן מפקד כוחות האו"ם ופיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה.

ביולי 2016 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט. ב-24 במאי 2018 מונה למפקד פיקוד צפון של ארצות הברית ומפקד פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו מהצבא באוגוסט 2020.

במהלך שירותו צבר מעל 3,000 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, ו-F-16 פייטינג פלקון.

לאו'שונסי תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל, ותואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאקדמיית חיל האוויר. כמו כן הוא בוגר קורס הפסגה לקצינים בכירים של האוניברסיטה לביטחון לאומי. הוא נשוי לדונה ואב לבן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנס או'שונסי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bi-national command at NORAD gets a bi-national commander, ‏gazette.com,‏ 24 במאי 2018
2. ↑  U.S. Pacific Air Forces Assumption of Command Ceremony, אתר פיקוד האוקיינוס השקט, 12 ביולי 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2019104352
* VIAF: 3813156497248417740001
* WorldCat: lccn-no2019104352

 |
**ננאוי ניקולאי קינסקי** (בצרפתית: **Nanhoï Nikolai Kinski**; נולד ב-30 ביולי 1976) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון צרפתי-אמריקאי. הוא נולד בפריז וגדל בקליפורניה. כיום מתגורר בברלין, הוא שיחק בעיקר בסרטים אמריקאיים וגרמניים, ומדבר אנגלית, גרמנית וצרפתית. הוא מחזיק בשתי אזרחויות אמריקאית וצרפתית.

הוא בנם היחיד של השחקן הגרמני קלאוס קינסקי ואשתו השלישית, מינהוי ז'נבייב לואניק. הוא אחיה למחצה של השחקניות פולה קינסקי ונסטסיה קינסקי, ובאמצעות נסטסיה, דודה של הדוגמנית קניה קינסקי-ג'ונס.

ביוגרפיה
--------

ניקולאי נולד בשנת 1976 בפריז, לשחקן הגרמני קלאוס קינסקי, ולאשתו השלישית, מינהוי ז'נבייב לואניק, דוגמנית לשעבר. אמו נולדה בווייטנאם והגיעה עם משפחתה לצרפת בגיל שבע. לאביו נולדו שתי בנות מבוגרות יותר, פולה קינסקי ונסטסיה קינסקי, שנולדו בגרמניה לנשותיו הראשונה והשנייה בהתאמה. הוא עבר עם משפחתו לקליפורניה, שם התגורר ניקולאי בעיקר עם אמו לאחר שהוריו התגרשו בשנת 1979. הוא מעולם לא היה קרוב לאחיותיו למחצה, שחיו רוב הזמן בגרמניה.

קריירת משחק
-----------

אביו עודד את התעניינותו במשחק. ניקולאי שיחק לראשונה בגיל 13 לצד אביו בסרט "פגניני" שאותו ביים אביו משנת 1989. באמצע שנות ה-90 הוא למד בבית הספר לתיאטרון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בפקולטה לתיאטרון וסיים את לימודיו.

לאחר מכן עבר קינסקי לברלין, שם למד לדבר גרמנית שוטפת. מאז שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בשפה הגרמנית, בנוסף ליצירות אמריקאיות.

הוא שיחק בסרט "איאון פלקס" משנת 2005 לצד שרליז ת'רון.

בשנת 2015 שיחק במותחן הפסיכולוגי האמריקאי "1915" שנכתב ובוים על ידי האמריקאי-ארמני גארין הובניסיאן. הסרט עוקב אחר במאי מסתורי שמעלה מחזה כדי להחזיר לחיים את רוחות הרפאים של טרגדיה נשכחת במלאת מאה שנים לרצח העם הארמני.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

### קולנוע

* פגניני (19899
* ג'מילה (1994)
* West Coast (2000)
* מרק טורטייה (2001)
* איאון פלקס (2005)
* קלימט (2006)
* הרוזנת (2009)
* מריה מנצרת (2012)
* שלאחר המוות (2014)
* 1915 (2015)
* נקודת פריצה (2015)
* מאחורי הקלעים (2019)
* היה שלום מר הופמן (2021)
* תוכנית א' (2024)
* *Gore*‏ *(TBA)*‏

### טלוויזיה

* תחנת ברלין (2019)
* ברברים (2020)
* ויקינגים: ולהאלה (2023)
* אדוני האוויר (2024) - מיני-סדרה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי קינסקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקולאי קינסקי

* ניקולאי קינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ניקולאי קינסקי, באתר AllMovie (באנגלית)

* ניקולאי קינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* ניקולאי קינסקי, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Visiting UCLA", Nikolai Kinski website
2. ↑  '1915': Film Review, באתר הוליווד ריפורטר, ‏20 באפריל 2015 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 133266532
* ISNI: 0000 0003 7201 7795
* LCCN: no2003003517
* VIAF: 25787947
* WorldCat: lccn-no2003003517

 |
**ליבש מַסרי-מישורי** (1923 – 28 במאי 2009) היה רואה חשבון ומבקר פנים ישראלי, נשיא התאחדות עולי מצרים בין השנים 1962–1992, אסיר ציון ופעיל ציוני.

קורות חיים
----------

נולד באלכסנדריה ולמד בבית הספר אגיון. עבד בבית החרושת לסיגריות "קוטרלי" כדי לעזור בפרנסת הבית. היה פעיל בתנועה הציונית, וממקימי תנועת החלוץ במצרים. ב-1945, בעקבות ביקור רפאל רקנאטי ושליחי הסוכנות היהודית באלכסנדריה, הגביר את פעילותו להקמת המדינה. הוא נרתם לפעולות ארגון "ההגנה", נשלח בחשאי לארץ ישראל לפעולות אחדות, ונפגש עם לובה אליאב, רפאל רקנאטי, עקיבא איגר ואנשי הסוכנות היהודית.

ב־30 במרץ 1947 נישא לפורטונה לבית קסוטו (1926–2006), דוגמנית במפעל "ריטה פומו" שסיפק בגדי יוקרה ללקוחות כגון המלכה פארידה ובנות המלוכה בארמון המלך פארוק. הזוג נישא בבית הכנסת אליהו הנביא.

בשל פעילותו הציונית הוא נעצר באלכסנדריה במאי 1948, ערב הכרזת המדינה, והיה עצור במחנה הריכוז באבו קיר כשנה וחצי.

בתו הבכורה נולדה בהיותו במעצר ונקראה "ציונה", כביטוי לאהבת ציון. בספטמבר 1949 גורש ממצרים. על דרכונו הוטבעה בצרפתית החותמת "הלוך ללא שוב" (Aller sans Retour).

המשפחה עלתה לישראל והותירה את כל רכושה ובני המשפחה במצרים. תחילה שוכנו במעברת פרדס חנה ואחר כך נדדו בין מקומות שונים ברחבי ישראל. הקימו את ביתם תחילה ברמלה ולאחר מכן ברמת גן. לזוג נולדו עוד שלושה ילדים.

התגייס למשטרת ישראל ובמקביל סיים את לימודיו בראיית חשבון וכלכלה בשלוחה של האוניברסיטה העברית. עם סיום לימודיו עבד במשרד מבקר המדינה ולאחר מכן בחברת "דלק" ושימש כמבקר הפנים של החברה וחברות הבנות. היה נשיא לשכת המבקרים הפנימיים וסגן נשיא לשכת רואי חשבון בישראל. חיבר ספרים בתחומי הביקורת הפנימית, היה ממקימי קורסי ההכנה לבחינות מועצת רואי החשבון והביקורת. היה מיוזמי החקיקה לגבי מיסוד מבקרים פנימיים ברשויות וגופים ציבוריים.

עמד במשך 30 שנה בראש התאחדות עולי מצרים בישראל ושימש כנשיא של התאחדות עולי מצרים. במסגרת פעילותו בארגון הוביל את פעולות שימור המורשת של יהודי מצרים, יזם כנסים שנתיים וטיפח שיתופי פעולה עם גופים שונים, בהם התאחדות יוצאי מצרים בחיפה. בין האירועים המרכזיים שארגן היה הקונגרס הראשון של הארגון, שהתקיים במלון הילטון תל אביב במאי 1983, אליו הגיעו מאות משתתפים מרחבי הארץ והעולם, בהם שגריר ישראל במצרים שמעון שמיר, שגריר מצרים בישראל מוחמד בסיוני שרי ממשלה וחברי הכנסת.

בין השאר גייס הארגון תרומות לשארית הפליטה במצרים, פעל לשימור בתי עלמין ובתי כנסת במצרים ומתן מלגות למעוטי יכולת מקרב יוצאי מצרים. בית ההתאחדות שימש גם כספרייה וכמקום למפגש ולאירועי תרבות עבור יוצאי מצרים.

מישורי שימש גם כחבר הנהלת "ווז'אק", ארגון עולמי של יוצאי ארצות ערב, בראשותו של מרדכי בן-פורת. באספות הארגון נידונה סוגיית רכוש היהודים, בתי הכנסת ובתי העלמין שנותרו במדינות ערב, וכיצד יש לדרוש ולתבוע את הרכוש שנותר; טפסים לתביעת הרכוש הועברו אל הממונה על התביעות במשרד המשפטים. במהלך שיחות השלום עם מצרים, נשלחה בקשה מטעם התאחדות יוצאי מצרים בראשותו של מישורי, לשלב את נציגיה בשיחות השלום, ולחייב את המצרים לפצות את היהודים, אך הבקשה נדחתה.

נפטר ב-28 במאי 2009.

לקריאה נוספת
------------

* עדה אהרוני, **עידן הזהב של יהודי מצרים – עקירה ותקומה בישראל**,  הוצאת אוריון, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, הדוגמנית היהודייה של ארמון המלוכה המצרי, באתר הארץ, 4 במרץ 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007471118805171
* VIAF: 308257739
* WorldCat: viaf-308257739

 |
איור של אדמונטוזאורוס
**אדמונטוזאורוס** (שם מדעי: *Edmontosaurus* ידוע גם כ"**אנטוטיטאן**"; משמעות השם: "הלטאה של תצורת אדמונטון") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת ההדרוזאוריים (בעלי מקור הברווז) שחי במערב אמריקה הצפונית בשלהי הקרטיקון לפני 73–66 מיליון שנה לפני זמננו, עד להכחדתו בהכחדת קרטיקון-פלאוגן.

מאפיינים
--------

האדמונטוזאורוס היה מבין הגדולים והחזקים שבהדרוזאוריים: אורכו הגיע ל-12–13 מטרים (39–43 רגל) ומשקלו נע בין 3 ל-5 טונות. גופו החזק איפשר לו לרוץ במהירות של 50 קמ"ש. האדמונטוזאור היה צמחוני שכנראה אכל עלי מחטניים והיה מצויד לשם כך במקור דמוי ברווז לתלישת העלים ומערכת לחיים ושיניים טוחנות חזקות באחורי הפה שגרסו את המזון והפכו אותו לניתן לעיכול. בקדמת ראשו היה שק אוויר שאותו יכול האדמונטוזאורוס לנפח כדי להפיק קולות או כדי להוות מפגן ראווה צבעוני לצרכים חברתיים. באחד המאובנים של אדמונטוזאורוס נשמרה טביעת העור שלו, דבר שהראה שעורו היה מורכב מקשקשים דמויי-חלוקים.

מאובני הדרוזאורוס נמצאו במערב אמריקה הצפונית: מאלסקה שבצפון, דרך אלברטה וססקצ'ואן שבקנדה וכלה במונטנה שבארצות הברית. נמצאו פרטים רבים באותו מצע עצמות, דבר המרמז שחי בעדרים. הפלאונטולוגים מאמינים שהאדמונטוזאורים היו דינוזאורים נודדים, שנדדו מדי אביב ליערות אלסקה בחוג הארקטי, שם בילו את הקיץ, ובחורף נדדו דרומה יותר כדי להימלט מהקור והלילות הארוכים של החוג הארקטי.

הוא נתגלה ב-1917 על ידי לורנס למבה ונקרא על שם תצורת אדמונטון שבקנדה, בה נתגלה. סוג נוסף בשם אוגרונאלוק שחי באלסקה ככל הנראה היה סוג של אדמונטוזאורוס.

בתרבות
------

* האדמונטוזאורוס נראה בסדרה "הולכים עם דינוזאורים" בפרק האחרון, בו מספר פרטים מותקפים בידי טירנוזאורוס רקס ואחד נטרף ואחרים ממשיכים לנוע עד שהמטאור הורג אותם. הוא נראה גם בסדרה "הכוכב דינוזאור", ב"כוכב פרהיסטורי" ובסרטים נדידת הדינוזאורים וללכת בין דינוזאורים - כולם מבית ה-BBC.
* האדמונטוזאורוס נראה במספר מקומות בסרטי פארק היורה: בסרט השני נראים עצמות ליד קן הטירנוזאורוסים שכנראה שהם עצמות אדמונטוזאורוס. בסרט עולם היורה האדמונטוזאורוס מוצג בתוך המחשבים ובסרט עולם היורה: נפילת הממלכה נראים מוצגים של שלדי דינוזאורים, ביניהם אדמונטוזאורוס. אך מעולם לא נראה פרט על המסך.
* האדמנטוזאורוס מופיע במשחקי המחשב פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park: Operation Genesis, Jurassic World: Alive, ללכת עם דינוזאורים, Jurassic World Evolution 2 וJurassic World Evolution.
* בנוסף הוא מופיע בסדרות הדינוזאורים!, פלאווורלד ודינו דן.

לקריאה נוספת
------------

* סטיב פארקר, **The Complete Book of Dinosaurs**, אפל, 2004 - עמ' 289

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדמונטוזאורוס** בוויקישיתוף
* אדמונטוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אדמונטוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
* Edmontosaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)