recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שף במסעדת צ'ואנג'ודה המכין ברווז בנוסח פקינג.
**ברווז בנוסח פקינג**, **ברווז פקינג** או **ברווז בייג'ינג** (בסינית מסורתית: **北京烤鴨**, בסינית מפושטת: **北京烤鸭**) הוא מאכל מהמטבח המנדריני שמקורו בבייג'ינג שבסין. מאכל זה הפך עם השנים לאחד מסמליו של המטבח הסיני. מקור שמו במערב בשמה של הבירה "בייג'ינג", אשר נקראה שנים רבות "פקינג" על ידי תושבי אירופה.

המאכל כולל ברווז צלוי, שעורו הפריך בשל הצלייה מהווה חלק בלתי נפרד מהמנה. הברווז עצמו, המכיל מעט בשר, מוגש עם חביתיות מסורתיות, רטבים וירקות. יתרת חלקי הברווז מוגשים בהמשך הארוחה, לאחר אכילת הברווז, כאיטריות או כ"סון צ'ו באו"- מנה של בשר ברווז בעלה חסה.

מקורו של מאכל זה בתקופת שושלת יואן (1206–1368). במהלך המאה ה-15 הוא הפך למאכל פופולרי בחצר הקיסרית של שושלת מינג.

המסעדות צְ'וַאנְג'וּדֶה ובְּיֵינְיִיפָאנג שבבייג'ינג מגישות מאכל זה למעלה ממאה שנים. הגרסאות המוגשות במסעדות באירופה וארצות הברית הן למעשה גרסאות של המאכל המוגש במסעדות אלה.

הכנה
----

ברווז בנוסח פקינג, המוגש עם חביתיות, רוטב ומלפפונים.
לצורך הכנת ברווז בנוסח פקינג נעשה שימוש בברווז בשלמותו - לרבות ראשו של הברווז. מנפחים את הברווז באמצעות משאבת אוויר, על מנת להפריד בין עורו לבשרו (בעבר הדבר נעשה על ידי נשיפה באמצעות קשית מתחת לעורו של הברווז). לאחר ניפוח הברווז, שופכים על עורו מים רותחים על מנת לבשל את העור בלבד, ומכסים את העור בדבשה על מנת לתת לו את צבעו הכהה ואת ריח הקרמל. משרים את הברווז במשך כמה שעות (עד יום שלם) ולאחר מכן צולים אותו בתוך תנור מספר שעות כשהוא תלוי על מוט.

בשל מורכבות הכנתו והצורך בתנור גדול במיוחד, נדיר למצוא את המנה במטבחים ביתיים, ונהוג לרכוש אותה ממסעדות המתמחות בכך.

בסין נהוג להשתמש בברווזים מפוטמים על מנת ששכבת השומן מתחת לעורו של הברווז תהיה עבה במיוחד. באירופה ובארצות הברית מעדיפים להכין את המנה מברווזים שלא פוטמו. כמו כן, במהלך הצלייה נוהגים שפים במערב לחורר מספר חורים בחלקו התחתון של הברווז על מנת שהשומן יטפטף אל מחוץ לברווז.

הגשה
----

ברווז בנוסח פקינג מוגש באופן המקובל במערב – יותר בשר ופחות עור.
באופן מסורתי, מוגש עורו של הברווז, בעל המרקם הפריך, בחביתיות (פנקייק) המכונות "הֶיֵה בִּינג" (בסינית: 荷叶饼), בתוספת בצל ירוק ורוטב הויסין. הברווז והחביתיות מוגשים לאחר שנאכל מרק שהוכן מעצמות הברווז והבשר הנותרים.

באירופה ובארצות הברית נהוג להגיש את העור קודם להגשת הבשר, ואת שניהם אוכלים בתוך חביתיות. כמו כן נהוג להגיש את המנה יחד עם מלפפון על מנת לעדן את הטעמים החזקים.

גרסאות
------

גרסה של מנה זו המוכנה בנאנג'ינג מכונה "ברווז בנוסח נאנג'ינג". מקורה של גרסה זו בתקופת שושלת מינג ובה ממלאים את הברווז במים בעת צלייתו על מנת שחלקו הפנימי יבושל.

בבריטניה התפתחה גרסה נוספת של המאכל בקרב הקהילה הסינית, הכוללת טיגון בשמן עמוק של הברווז לאחר שמצפים אותו בתערובת חמשת התבלינים.

במסעדות סיניות בארצות הברית נוהגים להגיש את הברווז עם רוטב ברווז מתוק, במקום עם רוטב הויסין המסורתי.

ראו גם
------

* המטבח הסיני
* המטבח המנדריני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז בנוסח פקינג** בוויקישיתוף
* אנה וגנר, איך אומרים זונה בסינית, באתר ynet, 23 בדצמבר 2004 (הסבר על המתכון לברווז בנוסח פקינג)
* מידע על ברווז בנוסח פקינג (באנגלית)
* ברווז בנוסח פקינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ויליאם איירסט אינגרם** (באנגלית: **William Ayerst Ingram**‏; 27 באפריל 1855 – 20 במרץ 1913) היה צייר וחבר באסכולת ניולין. הוא הנציח נופים ואמנות ימית.

ביוגרפיה
--------

איירסט אינגרם, כרכרה וסוסים בחוף
ויליאם איירסט אינגרם נולד ב־27 באפריל 1855 בטוויקנהאם, סארי, אנגליה. אביו היה כומר שנולד בגלאזגו, סקוטלנד בשם הכומר ג.ס. אינגרם שהיה בעיירה סטיינס בשנת 1862 ובקפלה החדשה שנפתחה בווינווד בריצ'מונד בשנת 1871.

אינגרם היה הבן השלישי שנולד. בהתחלה קיוו שהוא יהפוך לאיש עסקים, ולכן רק מאוחר יותר בחייו החל ללמוד אמנות עם ו.ג. סטייפל. 

בשנת 1882 עבר אינגרם לעיר פלימות' בקורנוול. הוא התחתן עם מאי מרתה פיי, אמריקאית, בשנת 1896. בני הזוג התגוררו בטרגוריאן בפלימות' משנת 1911.

אינגרם נפטר ב -20 במרץ 1913 בפלימות'.

קריירה
------

הוא הקים אולפן בצ'לסי, לונדון. באותה שנה הוא גם הקים את החברה האנגלו-אוסטרלית ונבחר כנשיא שלה. בשלב זה אינגרם נסע הרבה, כולל נסיעות לאוסטרליה, על פי האומן וחברו, ג'ורג' פרסי ג'אקומב-הוד. הוא הפך לחבר האגודה קולוניאלית הבריטית לאמנות משנת 1888.

לאחר שעבר לקורנוול בשנת 1882, יצר אינגרם קשרי חברות עם אנשים מאסכולת ניולין, כולל לורה נייט והרולד נייט.

בשנת 1894 הקימו אינגרם ושני חבריו הטובים ג'ק דאונינג והנרי סקוט טיוק את הגלריה לאמנות פלימות'. בין 1902 ל -1904 היה אינגרם סגן נשיא האגודה הפוליטכנית של קורנוול בפלימות'.

עבודותיו בשנת 1893 של ציורים ימיים, שיקפו את חוויות המסע שלו ברחבי העולם.

בסקירת תמונותיו אלה בעיתונות התקופה נאמר כי אינגרם הצליח ללכוד את גלי הים, אך לא הצליח בלכידת הנופים היבשתיים של החופים בגלל המונוטוניות שלהם כמו בחוף אוסטרליה.

גלריה
-----

* ספינות שטות בים ספינות שטות בים
* בעגינה בעגינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איירסט אינגרם** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  William Ayerst INGRAM | Cornwall Artists Index, cornwallartists.org (באנגלית)
2. ↑  Christopher Wright, Catherine May Gordon, **British and Irish Paintings in Public Collections: An Index of British and Irish Oil Paintings by Artists Born Before 1870 in Public and Institutional Collections in the United Kingdom and Ireland**, Yale University Press, 2006, מסת"ב 978-0-300-11730-1. (באנגלית)
3. ↑  George Percy Jacomb Hood, **With Brush and Pencil**, J. Murray, 1925. (באנגלית)
4. ↑  **The Saturday Review of Politics, Literature, Science and Art**, J. W. Parker and Son, 1893. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 41065
* SNAC: w6hr3vjq
* ULAN: 500017131
* VIAF: 95786365
* WorldCat: viaf-95786365

 |
שער העיתון מ-1896
**יוּגֶנְד** (**Jugend**, גרמנית: נעורים), או בשמו המלא: **יוּגֶנְד: שבועון מינכנאי מאויר לאמנות ולחיים** (בגרמנית: **Jugend: Münchner illustrierte Wochenschrift für Kunst und Leben**) היה כתב עת לספרות ואמנות שייסד גאורג הירת. "יוגנד" (שנקרא לעיתים קרובות גם "דִי יוגנד", ביידוע) יצא לאור במינכן בשנים 1896–1940. אחרי מותו של הירת החליף אותו פרנץ שנברנר (Schoenberner) כמוציא לאור. בין העורכים הראשיים היו ד"ר האנס א' הירש, ד"ר תיאודור ריגלר וד"ר וולפגנג פֶּצֶט. 

ה"יוגנד" נתן את שמו לאסכולת יוגנדסטיל באמנות ובאדריכלות, מה שמצביע על חשיבותו הרבה של כתב העת במפנה המאה העשרים. ועם זאת, לא ניתן לצמצם את תוכנו של "יוגנד" ואת דרכו האמנותית בשיא תהילתו לכותרת "יוגנדסטיל" בלבד. לצד איורים ועיטורים בסגנון מודרני, ניתנה גם במה חשובה לטקסטים סאטיריים וביקורתיים. 

החל ממלחמת העולם הראשונה הפך "יוגנד" בהדרגה לעיתון גרמני-לאומני ובווארי-פטריוטי, בדומה לתהליך שעבר על כתב העת "זימפליציסימוס", ועקב כך איבד מחשיבותו והפך לעיתון פרובינציאלי. תהליך זה נפסק רק ב-1927, משנתמנה פרנץ שנברנר (שכתב גם בזימפליציסימוס) כעורך ראשי ופתח את כתב העת בפני אמנים מהדור הצעיר; אז התחילו להופיע בו טקסטים של קורט טוכולסקי ואריך קסטנר ורישומים של ג'ורג' גרוס. סופרים ואמנים אחרים שיצירותיהם התפרסמו ב"יוגנד" היו קרל ארנולד, מקסים גורקי, ארנסט ברלאך ומקס ברנשטיין.

אחרי 1933 יישר "יוגנד" קו עם מדיניות המפלגה הנאצית. למרות זאת, ב-1940 הוא הפסיק להופיע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוגנד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יוגנד (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של יוגנד

* אתר האינטרנט הרשמי של יוגנד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007406495605171
* GND: 4162817-2
* VIAF: 308697519
* WorldCat (עם VIAF): 308697519

 |
**Start OS** (מבטאים: "סטארט או אס") היא הפצת גנו/לינוקס סינית, נגזרת YPK, ניהול חבילות מותאמת אישית למערכת הפעלה זו. 

פותחה על ידי צוות הפיתוח של חברת YLMF Computer Technology ומותאמת עבור המשתמש הביתי. 

עד לגרסה 4.0 ההפצה נקראה Ylmf OS והייתה נגזרת של דביאן. 

גרסת Ylmf OS 3.0 מוכרת בעיקר בזכות הדמיון הרב שיש בין ממשק המשתמש שלה, הנקרא לונה (Luna) לבין מערכת ממשק המשתמש במערכת ההפעלה Windows XP מבית מיקרוסופט.

ממשק המשתמש של גרסת Ylmf OS 4.0 מזכיר את מערכת ההפעלה חלונות ויסטה מבית מיקרוסופט וקיימת גם ערכת נושא של מערכת ההפעלה MAC OS X.

המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: עורך גרפי Gimp, חבילת יישומים משרדיים Open Office, עורך הקוד Blue Fish, סביבת הפיתוח Geany ועוד.

רשימת גרסאות
------------

שולחן העבודה של Ylmf 3.0

| שם | גרסה | מערכת מבוססת: |
| --- | --- | --- |
| Ylmf OS | 1.0 | פדורה 11 (Fedora 11) |
| Ylmf OS | 1.15 | אובונטו 9.04 (Ubuntu 9.04) |
| Ylmf OS | 1.5 | אובונטו 9.10 (Ubuntu 9.10) |
| Ylmf OS | 2.0 | אובונטו 9.10 (Ubuntu 9.10) |
| Ylmf OS | 3.0 | אובונטו 10.04 (Ubuntu 10.04) |
| Ylmf OS | 4.0 | שיאנג לינוקס (Xiange Linux) - גרסה בשפה הסינית אך ניתן להתקין בה אנגלית. |
| Start OS | 5.0 | גרסת בטא של ההפצה בשמה החדש. |
| Start OS | 5.1 | ללא |
| Start OS | 6.0 | גרסת בטא. |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **StartOS** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של StartOS
* הורדת Ylmf OS באתר Cnet. (באנגלית)
**ז'וזף לואי פרוסט** (26 בספטמבר 1754 - 5 ביולי 1826) היה כימאי צרפתי. הוא נודע בעיקר בזכות גילויו של חוק ההרכב המוגדר בשנת 1794, שקבע שתרכובות כימיות תמיד מתחברות בפרופורציות קבועות.

ביוגרפיה
--------

ז'וזף לואי פרוסט נולד ב-26 בספטמבר 1754 באנז'ה שבצרפת. אביו שימש כרוקח. ז'וזף למד כימיה בחנות של אביו ומאוחר יותר נסע ללימודים בפריז.

בהשפעתו של קרלוס הרביעי, מלך ספרד נסע פרוסט לספרד. שם לימד בבית הספר לכימיה בסגוביה ובאוניברסיטת סלמנקה. כשנפוליאון פלש לספרד, הספרדים שרפו את המעבדה של פרוסט ואילצו אותו לחזור לצרפת. ב-5 ביולי 1826, הוא מת באנג'ר שבצרפת. המינרל פרוסטיט (אנ') נקרא על שמו.

לימודי כימיה
------------

ההישג הגדול ביותר של פרוסט בתחום המדע היה חוק ההרכב המוגדר, המכונה גם חוק פרוסט. פרוסט פרסם מאמר בנושא בשנת 1794, אך החוק לא התקבל עד 1812, כאשר הכימאי השוודי ינס יאקוב ברצליוס נתן לו את הקרדיט על החוק.

פרוסט התעניין גם בסוכרים הקיימים בירקות ובפירות מתוקים. בשנת 1799, פרוסט הדגים בפני כיתתו במדריד כיצד הסוכר בעינב זהה לזה המצוי בדבש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'וזף לואי פרוסט** בוויקישיתוף
* ג'וזף לואי פרוסט (1754–1826)
* נולד ז'וזף לואי פרוסט, Joseph-Louis Proust, מכון ויצמן למדע
* ז'וזף לואי פרוסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX871020
* BnF: cb105340149 (data)
* CANTIC: a10295264
* GND: 100242855
* ISNI: 0000 0001 0830 4699
* LCCN: n94080084
* The Léonore id LH//2233/51 is not valid.
* NTA: 07363882X
* SNAC: w6wd5ch6
* SUDOC: 085490393
* VIAF: 54490117
* WorldCat: lccn-n94080084

 |
**כף לבלנק** (באנגלית: **Cape LeBlanc**) היא לשון יבשה מכוסה קרח, בקצה הצפוני של חצי האי נוביל בצפון האי ת'רסטון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי כף

חצי האי נוביל (ובמסגרתו גם כף לבלנק) מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בדצמבר 1946 (הקיץ האוסטרלי) במסגרת מבצע קפיצה לגובה.

### מקור השם

שמה של הכף ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

במהלך מבצע קפיצה לגובה התרסק מטוס PBM מארינר 15 קילומטרים דרומית לכף לבלנק, ב-30 בדצמבר 1946. שישה אנשי צוות מתוך תשעה שרדו את ההתרסקות. הם חולצו ב-12 בינואר 1947 על ידי לוטננט קומנדר ג'ון ד. האוול (John D. Howell) אשר הנחית מטוס PBM בים בסמוך לקצה המערבי של חצי האי נוביל. לשון היבשה המכוסה קרח בקצה המערבי של חצי האי נוביל, נקראת נקודת רסקיו (באנגלית: **Rescue Point**; מילולית: **נקודת החילוץ**), מאחר ששם הצילו את השורדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* כף לבלנק, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף לבלנק, באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף לבלנק, באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
**ברווז אמריקאי שחור** (שם מדעי: ***Anas rubripes***) הוא מין של ברווז ממשפחת הברווזיים המצוי במזרח אמריקה הצפונית.

תיאור
-----

ברווז זה הוא הכבד במיני הסוג ברווז והוא מגיע לאורך של 54–59 ס"מ, למוטת כנפיים של 88–95 ס"מ ולמשקל 720–1,640 גרם בממוצע. הברווז הגדול ביותר (ממין זכר) שקל 1.4 ק:ג. הברווז דומה במראהו לברכייה, והוא מסוגל להתרבות איתה וליצור זני כלאיים. בעבר סברו שהוא תת-מין אנדמי של ברכייה אך כיום הוא נחשב למין נפרד.

ברווזים אלה בעלי פלומה חומה עד שחורה והם בעלי מקור צהוב שטוח המותאם לסינון מזון צף. כיפת הראש שחורה ומצידי העיניים עובר פס כהה. הרגליים ורודות. הכנפיים שחורות עם סימן כחול בולט בצידן החיצוני, ובצידן הפנימי הן לבנות עם קצוות שחורים.

תפוצה והתנהגות
--------------

הברווזים חיים רק במזרח אמריקה הצפונית מדרום קנדה באזור הימות הגדולות (המדינות ססקצ'ואן וניופאונדלנד ולברדור), עד צפון ארצות הברית: אילינוי, מישיגן, ניו ג'רזי, אוהיו, קונטיקט, ורמונט, דקוטה הדרומית, וירג'יניה המערבית, מיין והחוף האטלנטי של קרוליינה הצפונית.

בית הגידול של הברווז הוא בסביבות לחות ובבריכות טבעיות או אגמים. הוא יימצא גם בביצות ועל סכרי בונים וגם בשולי יערות. הברווזים נודדים דרומה בעונת הסתיו כדי להימנע מהקור החורפי.

ברווזים אלה ניזונים לרוב על פני המים על ידי שכשוך המקור וסינון מה שנתפס בו. מזונם הוא בעיקר צמחי מים ואצות, אך גם בעלי חיים קטנים כמו סרטנאים קטנים, חרקי מים, רכיכות ודגיגים. הצעירים ניזונים בעיקר מחסרי חוליות מימיים.

הברווז מקנן על פני המים בקן עשוי ענפים או צמחייה, שבו מטילה הנקבה 6-14 ביצים מוסוות, הבוקעות כעבור 30 יום. הצעירים מאוימים על ידי טורפים רבים הכוללים עופות דורסים ממגוון מינים, עורבים, אנפות, צבים נשכניים, צפרדעי שור, אליגטורים, דביבונים, בואשים, שועלים וזאבי ערבות.
עם זאת, מצב השימור של המין מוגדר ללא חשש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז אמריקאי שחור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* ברווז אמריקאי שחור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז אמריקאי שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
**לילי קרונברגר** (בהונגרית: **Kronberger Lily**;‏ 12 בנובמבר 1890 – 21 במאי 1974) הייתה מחליקה אמנותית על קרח הונגרייה-יהודייה, 4 פעמים ברציפות אלופת עולם (1908–1911) בהחלקה אמנותית על קרח ליחידות.

קרונברגר הייתה לאלופת העולם הראשונה של הונגריה.

ביוגרפיה
--------

קרונברגר נולדה בבודפשט. 

באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בדאבוס שווייץ בשנת 1906, שבה נערכו לראשונה תחרויות בנפרד לנשים זכתה קרונברגר במדליית ארד בתחרות לנשים, אחרי מאדג' סיירס מבריטניה וג'ני הרץ מאוסטריה. שנה לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בווינה אוסטריה היא זכתה שוב במדליית ארד אחרי סיירס והרץ.

### אלופת עולם

באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בטרופאו צ'כיה בשנת 1908 זכתה קרונברגר במדליית זהב לפני אלזה רנדשמידט מגרמניה, המתחרה היחידה שלה. שנה לאחר מכן, היא התחרתה לבדה והוכתרה לאלופת העולם. בשנת 1910 היא זכתה שוב במדליית זהב לאחר שניצחה שוב את רנדשמידט. באליפות העולם שנערכה בווינה בשנת 1911 היא זכתה במדליית זהב, לפני אופיקה וון מרי הורבט מהונגריה ולודוביקה ג'קובסון מגרמניה. בהצעתו של זולטאן קודאי, היא הייתה המחליקה הראשונה בהיסטוריה שהופיעה בתחרות החופשית עם מוזיקה. באותן השנים (1908 - 1910) זכתה קרונברגר 3 פעמים ברציפות באליפות הונגריה בהחלקה אמנותית על הקרח.

בשנת 1997 זכתה קרונברגר להיכלל בהיכל התהילה העולמי בהחלקה אמנותית על הקרח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לילי קרונברגר** בוויקישיתוף
* לילי קרונברגר, באתר *International Jewish Sports Hall of Fame* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בין השנים 1900 - 1922, גברים ונשים התחרו ביחד, באליפות הונגריה בהחלקה אמנותית על הקרח.
**'O sole mio** (מילולית: "**השמש שלי**") הוא אחד השירים הנאפוליטניים הידועים בעולם. מילות השיר נכתבו על ידי ג'ובאני קאפורו והלחן חובר על ידי אדוארדו די קפואה.

תולדות השיר
-----------

מילות השיר חוברו על ידי ג'ובאני קאפורו (Giovanni Capurro 1859–1920), משורר נפוליטני שחי בעוני כל ימיו. קאפורו, שייחל להצלחתו של השיר ובכך אף לתגמול כספי, מסר את הטקסט לידיו של המלחין אדוארדו די קפואה (Eduardo di Capua, 1865–1917), שהתפרנס בדוחק אף הוא מעבודות קטנות ומזדמנות בתחום המוזיקה. די קאפואה לקח את מילות השיר עמו לאוקראינה, לשם נסע זמן קצר לאחר מכן לצורכי עבודה. השיר הנפוליטני המפורסם בכל הזמנים הולחן, אם כן, למרבה האירוניה, לא בנאפולי, כי אם באודסה, על שפת הים השחור.

משחזר די קאפואה לנאפולי, הגיעו שני מחברי השיר להסכמה כי ישלחו את השיר להתמודד בתחרות פיידיגרוטה הנודעת, תוך תקווה לחלוק בחמש מאות הלירות המובטחות כפרס לזוכה. תקוותיהם של השניים נתבדו כאשר הגיע השיר למקום השני בלבד בתחרות שנערכה בשנת 1898.

שני האמנים מחברי השיר נפטרו בגיל צעיר ובחוסר כול; די קאפואה נפטר בשנת 1917 וקאפורו בשנת 1920. בינתיים זכה שירם לפרסום רב והושר על ידי זמרי הטנור המפורסמים ביותר באותה תקופה, לרבות פרננדו דה לוצ'יה ואנריקו קארוזו, שאף הביא את השיר עמו לאמריקה. סיפור נודע המלמד על ההצלחה שלה זכה השיר הוא זה של המשחקים האולימפיים בשנת 1920 באנטוורפן (האולימפיאדה השביעית); בשנה זו זכה בשתי מדליות זהב אצן המרתון האיטלקי אוגו פריג'ריו. בטקס סיום התחרויות, משעלה פריג'ריו על דוכן המנצחים, התזמורת, שהייתה אמורה לנגן את המארש המלכותי (ההמנון האיטלקי דאז), השתהתה משך זמן מה מכיוון שהמנצח איבד את הפרטיטורה. משלא נמצאו התווים החליט המנצח שינוגן השיר "'O sole mio" שזה מכבר הפך למעין "המנון בלתי רשמי" של איטליה. השיר התקבל בתשואות רמות.

מזה מספר שנים, על הפרטיטורות המודפסות של השיר נכתב "מילים מאת ג'. קאפורו, לחן מאת די קפואה - מאצוקי". ההוצאה לאור בּידֶרִי, על מנת לחדש את זכויות היוצרים, עודדה את המוזיקאי אלפרדו מאצוקי (Alfredo Mazzucchi) לבצע שינויים מזעריים בפרטיטורה המקורית.

השיר '**O sole mio** זכה ברבות השנים לביצועים רבים של זמרי אופרה, זמרי שירים נפוליטניים, זמרי רוק ואחרים, ואף זכה לגרסאות רבות בשפות שונות. בין היתר, ידועים ביצועיהם של לוצ'אנו פבארוטי, אנריקו קארוזו, מריו לנצה, אלביס פרסלי (It's Now or Never), ג'וזפין בייקר ועוד.

השיר זכה גם לגרסה עברית בשם "בוקר הפציע" בביצועו של ניסים סרוסי, באלבום "ירושלים". את המילים תרגמה סמדר שיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **'O sole mio** בוויקישיתוף
- ויקיטקסט 'O sole mio, באתר ויקיטקסט

* מידע על היצירה "'O sole mio" באתר מיוזיק בריינז
* גרסאות נוספות ל"'O sole mio" באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n97065857
* MusicBrainz work: 93a80540-9011-3969-8e2f-2708c060ab5d
* WorldCat (עם LCCN): n97-065857

 |
**בילי קטקאופומפון** (בצרפתית: **Billy Ketkeophomphone**; נולד ב-24 במרץ 1990 בשמפיני-סור-מארן שבצרפת) הוא כדורגלן לאי יליד צרפת המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סרי פהנג מליגת העל המלזית ובנבחרת לאוס.

קריירת מועדונים
---------------

בנעוריו, החל קטקאופומפון לשחק בראסינג פריז, ובשנת 2006 עבר לאקדמיית קליירפונטיין היוקרתית. לאחר עונה אחת, חתם בשטרסבורג. בקיץ 2008 קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון.

ב-20 במאי 2011 חתם קטקאופומפון על חוזה לחמש עונות בפ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית. ב-31 בינואר 2012 הוא שוחרר מהמועדון, וחזר לצרפת על-מנת לחתום בטור.

ב-16 ביוני 2015 חתם קטקאופומפון באנז'ה, העולה החדשה לליגת העל הצרפתית. הוא השחקן הדרום אסייתי הראשון ששיחק בליגת העל הצרפתית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 38 הופעות בכל המסגרות, בהן הבקיע שישה שערים. בעונתו השנייה במועדון סבל קטקאופומפון מפציעה בברכו, שהשביתה אותו למשך מרבית העונה.

ב-31 באוגוסט 2018 חתם באוסר מהליגה הצרפתית השנייה.

ב-20 בנובמבר 2019 חתם בשולה מהליגה הצרפתית השלישית.

ב-1 ביולי 2020 חתם קטקאופומפון בדנקרק מהליגה הצרפתית השנייה.

ב-28 בינואר 2022 הצטרף לסרי פהנג מליגת העל המלזית.

קריירה בין־לאומית
-----------------

קטקאופומפון נולד להורים מהגרים לאים שברחו לצרפת בשנות ה־80 של המאה ה-20, והביע את רצונו לשחק ולייצג את לאוס ברמה הבין־לאומית. בשנת 2021 הוא זומן לסגל נבחרת לאוס לקראת טורניר אליפות דרום־מזרח אסיה בכדורגל 2020. ב־6 בדצמבר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-0 לנבחרת וייטנאם במסגרת הטורניר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בילי קטקאופומפון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  [
MERCATO : KETKEOPHOMPHONE À TOURS] באתר So Foot, ‏ 31 בינואר 2012 (בצרפתית)
2. ↑  Billy Ketkeophomphone à Angers (officiel) באתר ל'אקיפ, 16 ביוני 2015 (בצרפתית)
3. ↑  Mercato : Boucher part à Angers, Michel et Ketkeophomphone arrivent באתר L'Yonne républicaine, ‏ 1 בספטמבר 2018 (בצרפתית)
4. ↑  TRANSFERT : BILLY KETKEOPHOMPHONE SIGNE AU SO CHOLET באתר הרשמי של שולה, 20 בנובמבר 2019 (בצרפתית)
5. ↑  BILLY KETKEOPHOMPHONE : « J'AI UN PRÉNOM, C'EST JUSTE BILLY » באתר So Foot, ‏ 8 בספטמבר 2015 (בצרפתית)
6. ↑  Laos vs. Vietnam - Football Match Summary באתר ESPN, ‏ 6 בדצמבר 2021 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"בילי קטקאופומפון"**.
**בית ועד הקהילה** הממוקם ברחוב יבנה פינת שדרות רוטשילד 42 בתל אביב, הוא אחד ממבני הציבור הראשונים של העיר העברית הראשונה. המבנה שימש כבית ועד הקהילה, ובו הרבנות הראשית, בית הדין הרבני, חברה קדישא ושאר מוסדות הדת.

היסטוריה
--------

המבנה תוכנן על ידי האדריכל דב הרשקוביץ בשנת 1924, כאשר המגרש ניתן בחצי מחיר על ידי חברת גאולה. המבנה נבנה בן קומה אחת, עם עליה לגג, עליו נערכו תחת כיפת השמיים רוב החתונות של שנות העשרים ותחילת שנות השלושים.

עם השנים נוספו לבניין חדרים על הגג, עד אשר בשנות החמישים נוצרה למעשה קומה שנייה מלאה. בשנת 1958, עברו משרדי המועצה הדתית לצפון העיר, והמדינה מכרה את הנכס לעיריית תל אביב. העירייה מכרה את הנכס ב-1965 לבנק פרטי, ומאז היותו רכוש פרטי נעשה בו שימוש כלכלי בהתאם לאזור המע"ר בו הוא נמצא. חברת כלל, שרכשה את המגרשים הסמוכים, מיקמה בו את משרדיה הראשיים.

בשנת 1991 הוכרז הבניין לשימור בתוכנית בניין עיר נקודתית. בשנות ה-2000 עבר המבנה שימור במסגרת פרויקט מגדל הבינלאומי שנבנה בצמוד אליו והוא משמש כיום כחלק מהסניף הראשי של הבנק הבינלאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית ועד הקהילה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אל הציבור העברי ביפו ותל אביב, דואר היום, 2 בינואר 1925
**בית וַרדַנִיסדזֶה** (בגאורגית: **ვარდანისძე**) הייתה משפחה אריסטוקרטית בגאורגיה של ימי הביניים, בדרגת האצולה הגבוהה - דִידֵבּוּלִי (גאו').

הסברה המקובלת היא שמקורה של משפחת ורדניסדזה הייתה מענף של משפחת אצילים בולטת אחרת בגאורגיה הפיאודלית, מַארוּשִיסדזֶה (მარუშისძე). הסברה נובעת מעובדת הימצאם של רבים מבית ורדנישווילי שנשאו את שם המשפחה מַארוּשִיאנִי (მარუშიანი). אבי המשפחה וַרדַן (גאו'), שהוא לכל הדעות מייסד השושלת, היה האריסתווי של סוואנתי, מהמחצית השנייה של המאה האחת עשרה. מעמד האצולה של האריסתווי (או אריסתוות-אריסתווי (גאו')) בקרב הסוואנים עבר בירושה לצאצאיהם והתגלגל בסופו של דבר כורדניסדזה (ורדן בתוספת "יס"=של, "דזה"=בן) כלומר בן ורדן. האצילים מבית ורדניסדזה מילאו תפקידים חשובים בחצר המלוכה הגאורגית, ובכללם הגזבר הראשי (אנ'), החצרן הראשי (אנ') והמנדטור הראשי (אנ') של לִיחתִימֵרֵתִי (גאו'). 

המשפחה הייתה גם בית אב לשתי ענפי משפחות אצילים חשובות בגאורגיה: דאדיאני (אנ') מסמגרלו וגוריאלי (אנ') מגוריה. בסוואנתי הם הוחלפו בידי בית גֵלוֹבַאנִי (אנ').

הערות שוליים
------------

1. ↑  דִידֵבּוּלִי (גאו') היה ייחוס שהיה נהוג להוסיף לתואר האצולה בגאורגיה לתיאור אציל בדרגת האצולה הגבוהה, שדרגתו נבעה מייחוס פאודלי שנתקבל בירושה והייתה מקבילה לדרגת נסיך
2. ↑  לִיחתִימֵרֵתִי (גאו') הוא מושג שמופיע במקורות הגאורגיים ומתייחס לחלק שממערב לרכס ליחי וכולל את אימרתי
3. ↑  נ. שושיאשווילי (1979), "ורדניסדזה (ვარდანისძენი)", האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית, כרך 4, עמ' 299, (בגאורגית)
אדריאן צ'יורויאנו
**אדריאן צ'יורויאנו** (ברומנית: **Adrian Cioroianu**; נולד ב-5 בינואר 1967, בקראיובה, שברומניה) הוא היסטוריון, עיתונאי, עורך עיתונים, פובליציסט, מסאי, דיפלומט ופוליטיקאי שכיהן כשר החוץ של רומניה בין 5 באפריל 2007 ובין 15 באפריל 2008.

צ'יורויאנו הוא פרופסור בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת בוקרשט, והחל מ-2012 הוא דקאן הפקולטה להיסטוריה. צ'יורויאנו חיבר ספרי לימוד בהיסטוריה, כאלטרנטיבה לספרים התקניים של בתי הספר ברומניה. הוא התפרסם בביקורתו הפומבית על יון אנטונסקו, במיוחד על חלקו בשואת יהודי רומניה ורצח צועני רומניה, כשזה נבחר בין עשרת גדולי הרומנים.

לימודיו ועיסוקיו
----------------

צ'יורויאנו נולד בקראיובה ולמד היסטוריה לתואר ראשון באוניברסיטת בוקרשט בשנים 1988 - 1993. הוא המשיך את לימודיו בקוויבק, שבקנדה, באוניברסיטת לאוואל, לתואר שני בשנים 1996 - 1997 ולדוקטורט בשנים 1997 - 2002. בסיום לימודיו הצטרף כמרצה לסגל ההוראה של אוניברסיטת בוקרשט. הוא היה עורך של כתב העת Dilema veche (דילמה ישנה) בין השנים 1998 - 2007 וגם עורך של כתב העת Gazeta Sporturilor. הוא פרסם עבודות ומאמרים בכתבי העת Lettre International, Dosarele Istoriei, Suplimentul de Cultură, Ziua, GEO (המהדורה הרומנית), Sfera Politicii, Cotidianul, Revista 22, Gazeta de Sud, Monitorul de Neamț, Adevărul de Arad, Formula AS, Evenimentul Zilei, Opinia studențească, Lumea Ieșeanului, Cuget liber, Revista de Politică Externă ועוד.

משפחתו
------

ב-1993 נשא צ'יורויאנו לאישה מתרגמת מאנגלית בשם "לומיניצה" (אורית). לזוג נולד בן בשם מיחאי וכאשר התגרשו ב-2003 הבן נשאר עם האם.

הפעילות הפוליטית והדיפלומטית
----------------------------

אדריאן צ'יורויאנו במפגש עם קונדוליזה רייס בוושינגטון די. סי. ב-13 ביוני 2007
צ'יורויאנו היה חבר בקבוצה לדו-שיח חברתי וב"קבוצת טימישוארה", הצטרף למפלגה הלאומית ליברלית ונבחר ב-2004 לסנאט של רומניה.

לאחר הצטרפות רומניה לאיחוד האירופי ב-2007 הוא נקבע ליורופרלמנטר עבור רומניה מטעם ברית הליברלים והדמוקרטים עבור אירופה. מ-5 באפריל 2007 התמנה לשר החוץ של רומניה. ב-11 באפריל 2008, בעקבות שערוריית קרוליק

מ-2012 היה לדקאן הפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת בוקרשט. מ-2015 התמנה לשגריר רומניה לאונסק"ו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדריאן צ'יורויאנו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שערוריית קרוליק עסקה ברומני, שנעצר שפולין, בחשד לכייסות ופתח בשביתת רעב ממושכת, שהסתיימה במותו. הרומני לא זכה לביקור או תמיכה משפטית מהנציגות הדיפלומטית של רומניה וצ'יורויאנו קיבל על עצמו אחריות מיניסטריאלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007522627605171
* BnF: cb15095314f (data)
* GND: 15810899X
* ISNI: 0000 0000 5525 069X
* LCCN: no2003121990
* NKC: jx20080319001
* SUDOC: 085001279
* VIAF: 64300068
* WorldCat: lccn-no2003121990

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אדריאן צ'יורויאנו"**.
**יצחק אמיתי (ז'טלני)** (נולד ב-5 במאי 1951) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אלוף בחיל האוויר, אשר כיהן כראש להק כוח האדם.

ביוגרפיה
--------

אמיתי נולד בתל אביב, למד בבית הספר "אחד העם" ולאחר מכן סיים את לימודיו בגימנסיה העברית "הרצליה". באוקטובר 1969 התגייס לצה"ל והוא בוגר קורס טיס מס' 64. במהלך הקורס הוסב למגמת נווטים והוסמך כנווט קרב. במרץ 1971 שובץ בטייסת 201, טייסת מטוסי ה-F-4 פנטום אשר נקלטו זה מכבר בחיל האוויר. הוא עברת את שם משפחתו מז'טלני לאמיתי בעקבות השתתפותו במשלחת חיל האוויר לאיראן.

בתחילת 1973 השתתף בגיחה למצרים יחד עם הטייס אמנון גוריון במהלכה הפילו בקרב אוויר, אשר נערך בגובה נמוך, מטוס מיג 21 מצרי מעל מפרץ סואץ. בפתיחת מלחמת יום הכיפורים הוזנק עם הטייס בן-עמי פרי לפטרול באזור התעלה על מנת להגן על בסיס רפידים מפני התקפות קומנדו מצרי, והשניים הפילו 3 מסוקי מיל מי-8. ביום השמיני של המלחמה (13 באוקטובר 1973) השתתף בגיחת תקיפה לסוריה במהלכה נאלצו הוא והטייס, יפתח זמר, מפקד הטייסת, לנטוש את מטוסם כתוצאה מכשל טכני ונפצעו. הוא חזר לטייסת ובהמשך המלחמה השתתף בגיחות נוספות, במהלך אחת מהן (אשר נערכה ב-19 באוקטובר) הפיל יחד עם הטייס רון חולדאי מטוס סוחוי-7 מצרי מעל ראש גשר צליחת התעלה. סך הכל נרשמו לזכותו 5 הפלות מטוסי אויב, אשר הופכות אותו לאחד מ-3 נווטי הקרב בעלי התואר "אלוף הפלות". ב-23 באוקטובר 1973 היה ממובילי תקיפת מתקני הדלק בצפון סוריה, אותה תכנן. לאחר המלחמה החל ללמוד הנדסת אלקטרוניקה בטכניון, תואר אותו סיים ב-1979.

במאי 1980 מונה לראש מדור תקיפת טילים במחלקת מבצעים במטה חיל האוויר, עמד בראש צוות שהקים אביאם סלע, אשר פיתח פתרונות ללוחמה בטילי קרקע-אוויר ותכנן וניהל את מבצע ערצב 19 להשמדת הטילים הסורים במלחמת לבנון הראשונה. בין יתר התפקידים שמילא בחיל האוויר - ראש מחלקת תכנון וארגון (תוא"ר), ומפקד כנף. כמו כן סיים שנת לימודים בבית הספר הגבוה למלחמה אווירית בפריס (ECOLE MILITAIRE). בתפקידו האחרון בשירות הקבע כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר בדרגת תת-אלוף.

לאחר שחרורו הצטרף לחברת סיבם שהקים אביאם סלע, כיהן כמנהל אזור המרכז בחברת תבל דיגיטל ובשנת 2001 מונה למשנה למנכ"ל ואחראי על המבצעים בחברת אל על. הוא שימש כמנכ"ל בפועל עד מינויו של עמוס שפירא למנכ"ל, וב-2005 פרש מתפקידו. לאחר מכן עסק במספר תפקידי ייעוץ ופיתוח בתעשיות הביטחוניות. כיהן אמיתי כדירקטור במספר חברות ועמותות, בהן מנועי בית שמש, יו"ר הוועד המנהל של המרכז האקדמי למשפט ולעסקים, חבר הוועד המנהל טכנודע חדרה, סטרלינג, ממ"ן, מילא, רשות שדות התעופה, א.ת. אפיקי תקשורת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיווח על מינויו לדירקטור במנועי בית שמש
2. ↑  תאונת קורנס 697, אתר מרקיע שחקים
3. ↑  דני שלום, חיל האוויר בקרב - 70 שנות עליונות אווירית
4. ↑  תיאור הקרב על ידי אלי אנציקובסקי באתר מרקיע שחקים
5. ↑  לא השתחררו. החלטנו לעשות את האמא של העבירות 343025, באתר הגבורה
6. ↑   מאיר פינקל, בניין-הכוח-למבצע-ערצב-19, באתר צה"ל
7. ↑  ד"ר אורי מילשטיין, ‏אפקט הערצב: כך השמידה ישראל את טילי הסורים ואת הדוקטרינה הסובייטית, באתר מעריב אונליין, 4 ביוני 2016
8. ↑  יעקב הכט, יצחק אמיתי מונה למשנה למנכ"ל אל על, באתר ynet, 18 בינואר 2001
9. ↑  ynet, אל-על: מונו 3 סמנכ"לים חדשים, באתר ynet, 20 ביוני 2005

| ראשי להק כוח האדם בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ישעיהו לזרסון • אורי טלמור • צבי גוב-ארי • יעקב טרנר • משה מורג • אבי ארוך • יואל פלדשו • יצחק אמיתי • גיל רגב • אמיר השכל • רז גור אריה • דני גנות • רמי בן אפרים • אילן בוגר • דוד ברקי • נתן ישראלי • איתמר רייכל • יובל הראל |

 |
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא שו. 
**שו שין** (בסינית מפושטת:许昕, בסינית מסורתית:許昕; נולד ב-8 בינואר 1990) הוא שחקן טניס שולחן סיני, אלוף עולם אולימפי, מדורג 1 בעולם (נכון ליוני 2019). לראשונה הגיע לדירוג זה בינואר 2013. שין משחק בשאנגחאי זאוקסניק ובנבחרת סין.

שין זכה ב-17 תארים: בשלושה דאבלים של גברים (גברים יחידים וגברים זוגות), בנוסף הוא זכה פעמיים בזוגות מעורבים, ועוד פעמיים במסגרת הטורניר הקבוצתי עם נבחרת סין. בנוסף שין חתום על הסכם חסות של חברת סטיגה.

סגנון משחק
----------

סגנון המשחק של שין ייחודי, הוא אחד השחקנים הבודדים שמשחקים באחיזת עט נובע (אחיזה סינית). בנוסף, לשין ידיים ארוכות שמאפשרות לו להגיע לכדורים רחוקים. לעיתים קרובות שין נכנס עמוק לצד גב היד, אך משחק עם כף היד בגלל האחיזה שלו. הוא נחשב לאחד השחקנים המהירים ביותר ובעל עבודת הרגליים מהטובות ביותר.

קריירה
------

### 2013

בשנת 2013 הגיע שין לראשונה למקום הראשון בדירוג העולמי בזכות ניצחונו בגמר אליפות העולם נגד ולדימיר סמסנוב.

### 2014

בשנת 2014 שמר על תוארו בזכות ניצחון במשחק הגמר מול מא לונג. באליפות סין הפתוחה הפסיד למא לונג בגמר 1:4.

### 2016

בשנת 2016, ניצח שין את אלוף העולם הנוכחי, מא לונג, במשחק חצי הגמר באליפות יפן הפתוחה, אך הפסיד בגמר לפאן ג'נדונג. לאחר מכן זכה במקום השלישי באליפות קוריאה הפתוחה לאחר שגבר על שוב על מא לונג במשחק צמוד 3:4. עם זאת לא נחשב מספיק טוב ולכן לא השתתף בטורניר היחידים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.

### 2017

בשנת 2017, במהלך אליפות גרמניה הפתוחה, אכזב כאשר הפסיד במשחקי הזוגות יחד עם פאן ג'נדונג בסיבוב 16 הטובים ביותר. באליפות שוודיה הפתוחה ניצח בגמר הטורניר 1:4 את פאן ג'נדונג. באליפות העולם לזוגות ניצח ביחד עם פאן ג'נדונג בגמר.

שין במהלך אליפות גרמניה הפתוחה בשנת 2017
  

### 2018

בשנת 2018, ניצח שין באליפות אוסטרליה הפתוחה את לין דינגשאו 4:1. במהלך אליפות בולגריה הפתוחה ניצח את קנטה מאטסדיארה 1:4 בגמר וזכה במקום הראשון. באליפות העולם לקבוצות ניצח ביחד עם נבחרת סין את נבחרת גרמניה בגמר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שו שין** בוויקישיתוף

* שו שין, באתר olympedia.org
* שו שין, באתר הפדרציה העולמית לטניס שולחן

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rankings, International Table Tennis Federation (באנגלית)
2. ↑  *Men´s World Cup 2013 Highlights: Xu Xin vs Vladimir Samsonov (Final)*, נבדק ב-2019-12-01
3. ↑  *Pro Tour Grand Finals: Xu Xin-Ma Long*, נבדק ב-2019-12-01
4. ↑  *China Open 2014 Highlights: Ma Long Vs Xu Xin (FINAL)*, נבדק ב-2019-12-01
5. ↑  *2017 Swedish Open Highlights: Fan Zhendong vs Xu Xin (Final)*, נבדק ב-2019-12-01
6. ↑  *2017 World Championships | Highlights Fan Zhendong/Xu Xin vs M.Morizono/Yuya Oshima (Final)*, נבדק ב-2019-12-01
7. ↑  *Xu Xin vs Liu Dingshuo | 2018 Australian Open Highlights (Final)*, נבדק ב-2019-12-01
8. ↑  *Xu Xin vs Kenta Matsudaira | 2018 Bulgaria Open Highlights (Final)*, נבדק ב-2019-12-01
9. ↑  *2018 World Team Championships Highlights | Xu Xin vs Patrick Franziska (Final)*, נבדק ב-2019-12-01
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלשון יבשה בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו כף מוריי.

**כף מוריי** או **כף מאריי** (באנגלית: **Cape Murray**) הוא לשון יבשה המהווה את הקצה המערבי של האי מוריי בסמוך למול החוף המערבי של חצי האי פפור בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.

הכף מפרידה בין מפרץ יוז שמצפון מזרח לה, לבין מפרץ שארלוט שמדרום לכף.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הכף

הכף מופתה לראשונה בשנת 1824 על ידי צידי ליוויתנים נורווגים אשר קראו לה "נקודת בלאף" (נקודת המצוק).

הכף מופתה בשנית ב-7 בפברואר 1898, על ידי המשלחת אנטארקטיקה הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897- 1899 בפיקודו של לוטננט אדריאן דה ז'רלאש, במיפוי זה נחשבה הכף כשלוחת יבשה המחברת את חוף חצי האי פפור עם האי מוריי (אשר בבשל כך נחשב לחצי אי).

בשנת 1922, עברה ספינת ציד הלווייתנים גראאם במעבר גרהאם (הנקרא על שם הספינה) - מצר הים המפריד בין האי לבין חצי האי האנטארקטי, ובכך הוכיחה כי האי מוריי הוא אי, וכי כף מוריי אינה מחוברת אליו.

האי מוריי צולם מן האוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

### מקור השם

ז'רלאש קרא לכף על שמו של סר ג'ון מאריי, זואולוג ימי ואוקיינוגרף בריטי, שהיה תומך נלהב בחקר אנטארקטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* כף מוריי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף מוריי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* כף מוריי באתר mindat
* כף מוריי באתר marineregions
* מפה גאולוגית של מזרח ארץ גרהאם

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. 1 2  מידע היסטורי על כף מוריי
3. 1 2 3 4  מידע היסטורי על האי מוריי
**צ'נק טוסון** (בטורקית: **Cenk Tosun**; נולד ב-7 ביוני 1991 בווצלר) הוא כדורגלן טורקי–גרמני המשחק בעמדת החלוץ בבשיקטש.

קריירה
------

טוסון החל את הקריירה בקבוצת איינטרכט פרנקפורט הגרמנית ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. ב–8 במאי 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה בבוגרים, כאשר עלה בדקה ה-75 בהפסד 3:1 לוולפסבורג במשחק שהיה האחרון לעונת 2009/10 בבונדסליגה.

ב-29 בינואר 2011 חתם טוסון בגזיאנטפספור מהליגה הטורקית תמורת 400 אלף יורו. הוא כבש 14 שערים ב-10 משחקי ליגה בעונת הבכורה שלו במועדון. לאחר עונה שנייה פחות מוצלחת, הוא כבש בספרות כפולות בשתי העונות הבאות ועזר לגזיאנטפספור לזכות בגביע הטורקי, כאשר הוא כבש צמד בגמר שהסתיים בתוצאה 3:1 לטובת גזיאנטפספור נגד אורדוספור ב-17 במאי 2012.

ב-4 בפברואר 2014 חתם טוסון בבשיקטש הטורקית. בשתי עונותיו הראשונות במועדון, שימש טוסון בעיקר בתור מחליף לדמבה בה ומריו גומז. לאחר ששניהם עזבו את המועדון, טוסון נהפך לשחקן הרכב קבוע, כאשר בעונת 2016/17 כבש 24 שערים בליגה הטורקית וזכה עם בשיקטש באליפות טורקיה. בנוסף, בעונת 2017/18 הוא כבש 4 שערים בשלב הבתים בליגה האירופית והעפיל עם בשיקטש לשלב 32 האחרונות במפעל. שם, הם פגשו את הפועל באר שבע וניצחו בתוצאה 2:5 בסיכום שני המשחקים, כאשר טוסון כובש שער בשניהם.

ב-5 בינואר 2018, חתם טוסון באברטון האנגלית על חוזה ל-4.5 שנים, תמורת סכום המוערך בכ–27 מיליון יורו. הוא ערך את הופעת הבכורה 8 ימים מאוחר יותר, כאשר נכנס בדקה ה-61 בהפסד 4:0 לטוטנהאם הוטספר. הוא כבש את שער הבכורה במועדון בהפסד 2:1 לברנלי ב–3 במרץ.

ב-10 בינואר 2020 הושאל טוסון לקריסטל פאלאס עד לסיום עונת 2019/2020. ב-31 בינואר 2021 חזר טוסון לבשיקטש והושאל עד לסוף העונה. ב-2 ביולי 2022 חזר טוסון לבשיקטש וחתם לעונה אחת.

נבחרת לאומית
------------

### נבחרת גרמניה עד גיל 21

ב-16 בנובמבר 2016 ערך טוסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה עד גיל 21, כאשר כבש בניצחון 2:1 נגד נבחרת אנגליה עד גיל 21.

### נבחרת טורקיה

טוסון ערך את הופעת הבכורה בנבחרת טורקיה ב–15 באוקטובר 2013. את שער הבכורה בנבחרת כבש טוסון ב-15 בנובמבר 2015, בניצחון 2:1 נגד נבחרת קטר במשחק ידידות. טוסון היה חלק מסגל נבחרת טורקיה שזומן ליורו 2016 ושיחק 2 משחקים כמחליף בהפסד 1:0 לקרואטיה ובניצחון 2:0 נגד צ'כיה, אך בסופו של דבר נבחרת טורקיה הודחה בשלב הבתים. טוסון כבש 5 שערים במוקדמות מונדיאל 2018, שממנו נבחרת טורקיה הודחה בסופו של דבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'נק טוסון** בוויקישיתוף
* צ'נק טוסון, ברשת החברתית טוויטר
* צ'נק טוסון, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
השוואה בין מילה שנכתבה בגופן פרנק־ריהל ללא הגדרות נכונות להצבת הניקוד (מימין) לעומת מילה שנכתבה בגופן מסוג אופן־טייפ עם הגדרות נכונות (משמאל).
**אופן־טייפ** (OpenType) הוא שמו של תקן לגופנים, שנועד להחליף את תבנית ה"טרו־טייפ" (TrueType) ולהוסיף לו תכונות טיפוגרפיות מתקדמות ותמיכה טובה יותר במערכות־כתב מורכבות. התקן פותח במאמץ משותף של החברות אדובי ומיקרוסופט.

רמת התמיכה באופן־טייפ משתנה בהתאם לתוכנה. פלטפורמת חלונות תומכת חלקית בתכונות האופן־טייפ.[דרוש מקור]. במערכת הסדר XeTeX, לדוגמה, תמיכה בתכונות מתקדמות של גופנים מסוג אופן־טייפ.

עיקר החידוש בתבנית אופן־טייפ הוא האפשרות לתת לגופן פקודות, בהתאם לטקסט, ועל ידי כך ליצור, בין השאר אותיות מתרחבות, שברים, ליגטורות, כתב מחובר, מיקום מדויק לסימני הבחן בשפות שונות ומיקום מדויק לניקוד וטעמי המקרא בגופנים בעברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אופן טייפ
* מפרט באתר מיקרוסופט
* מידע באתר אדובי
* HarfBuzz — מנוע OpenType המשמש במגוון תוכנות חופשיות נפוצות

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדגמה: The Beauty of LaTeX; פרטים טכניים.
**ברווז טבעתי** (שם מדעי: *Callonetta leucophrys*) הוא מין של ברווז החי בדרום אמריקה ומהווה מין יחיד בסוגו.

מאפיינים
--------

אורכו של הברווז הטבעתי 35–38 ס"מ ומשקלו 190–360 גרם. לזכרים גוף אפור בהיר ומקור כחול ועל עורפם פס שחור עם רקע לבן, המזכיר צורת טבעת, שנתן למין את שמו. החזה צהבהב, הכנפיים אדמוניות, וחומות בקצותיהן. הרגליים ורודות והזנב שחור. קולות ברווז זה שקטים ומזכירים מעט קולות חתול. הנקבות לעומת הזכרים חומות בהירות כשקצה הראש כהה והמקור אפור.

ברווזים אלה נחשבים לחלק מתת-משפחת ברווזים מצויים אם כי יכול להיות שהם קרובים לקבוצתה של הטדורנה. הם קרובי משפחה של ברווז הרעמה וברווז פינץ' האוסטרלים.

הם נפוצים בארגנטינה ופרגוואי וכן בבוליביה, ברזיל ואורוגוואי. הם חיים ביערות גשם מימיים, בביצות ובקרחות יער וכן בבריכות מבודדות. ברווזים אלה אינם מחליפים את צבע הנוצות במשך השנה.

גלריה
-----

* נקבת הברווזנקבת הברווז
* 
* Museum specimenMuseum specimen

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז טבעתי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ברווז טבעתי באתר planetofbirds

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז טבעתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
דחפור D9 משוריין של צה"ל עם מגוב רציף מפנה מוקשים בבקעת הירדן.
רכב הנדסה קרבית מדגם טרוג'ן של חיל ההנדסה המלכותי של צבא בריטניה עם מגוב רציף, זרועות המתכת שמעל לסכין נועדו למנוע מהמגוב להתחפר בקרקע.
מגוב תוצרת רמתא (התעשייה האווירית). בצד שמאל ניתן לראות מגוב מורג.
**מגוב** (באנגלית אמריקאית: **Mine plow**, באנגלית בריטית: **Mine plough**) הוא התקן הנדסי המותקן על רכב קרבי משוריין כגון טנקים, נגמ"שים, רכב הנדסה קרבית וציוד מכני הנדסי שתפקידו לפלס דרך נקייה ממוקשים, ולאפשר לכלי רכב אחרים לנסוע בעקבותיו.

ישנם מספר סוגי מגובים:

* מגוב רציף - מעין כף דחפור בצורת V שננעצת בקרקע ומסיטה מוקשים הצידה או הופכת אותם.
* מגוב נוכרי - זוג גלגלים כבדים בקדמת הרק"מ ש"חורשים" את הקרקע ומפוצצים מוקשים לפני הזחלים של הכלי. נקרא באנגלית Mine roller (אנ').
* מגוב מורג - התקן ובו תוף מסתובב אליו מחוברות שלשלאות כבדות החובטות בקרקע ומפוצצות את המוקשים.

המגוב הפשוט מכולם, ואחד היעילים שבהם, הוא המגוב הרציף. המגוב דוחף מוקשים שקבורים בקרקע הצידה, ובכך מסיט אותם מהדרך שבה נוסע הכלי, או הופך אותם: מאחר שמוקשי נ"ט מתבססים על פיצוץ מרוכז כדי להשבית טנק, כאשר הם נהפכים על ראשם, עוצמת הפיצוץ שפוגעת בטנק יורדת באופן ניכר (בגלל שינוי כיוון הפיצוץ לכלפי מטה והרחקת הפצצה מגוף הטנק) ובדרך כלל גורמת נזק שולי בלבד לטנק, אם בכלל.

היסטוריה
--------

לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, הצרפתים הרכיבו מגוב על הטנק רנו FT-17. השימוש המבצעי הראשון במגוב היה על ידי הדיוויזיה המשוריינת ה-79 הבריטים כאשר השתמשו במגוב "Bullshorn" על טנק צ'רצ'יל ב"חוף החרב" (Sword Beach) בזמן הפלישה לנורמנדי של בעלות הברית. טנק זה היה אחד ממספר כלי הנדסה קרבית שנקראו Hobart's Funnies (הוברט פאניס).

המגוב נמצא עדיין בשימוש יחידות הנדסה קרבית ויחידות שריון רבות. 

צבא בריטניה פרש את הטרוג'ן (רכב הנדסה קרבית כבד על בסיס תובת צ'לנג'ר 2) באפגניסטן כדי לפתוח צירים ממוקשי נ"ט ומטעני גחון (מעין מוקשי נ"ט מאולתרים רבי עוצמה) שמהווים איום משמעותי על כלי הרק"מ והטנקים באפגניסטן. המגוב מפוצץ אותם בבטחה או דוחף אותם הצידה מהדרך בה נעים הכלים.

חיל ההנדסה הקרבית וחיל השריון של צה"ל משתמשים עד היום במגובים. על נגמ"שי הפומ"ה, הנמ"ר ההנדסי וטנקי המרכבה ניתן להתקין מגוב נוכרי, ועל דחפורי הדי-9 המשוריינים ניתן להתקין מגוב רציף. לעיתים קרובות, הדחפור משתמש בסכין הכבדה שלו לפוצץ מוקשים ולפתוח צירים, גם מבלי להתקין את המגוב הרציף הייעודי שפותח לצורך כך.

פיתוח בישראל
------------

בשנים 1975–1980, פיתח מפעל רמת"א של התעשייה האווירית לישראל, בראשות יורם שפירא, מערכת מגוב ישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגוב** בוויקישיתוף
* מגוב רציף, אתר זרוע היבשה
* מגוב נוכרי, אתר זרוע היבשה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "TROJAN used for IED clearance"
**נואה מילס** (באנגלית: **Noah Mills**; נולד ב-26 באפריל 1983) הוא דוגמן ושחקן קנדי.

ביוגרפיה
--------

מילס נולד בטורונטו, אונטריו, קנדה, הצעיר מבין חמישה ילדים, עם שני אחים גדולים ושתי אחיות גדולות. הוא גדל בבולטימור, מרילנד, לפני שהלך ללמוד בפנימייה בקנדה ובאוסטרליה. לאחר שסיים את לימודיו בפנימייה בקנדה, הוא תכנן ללמוד בקולג' כדי ללמוד פסיכולוגיה. עם זאת, סוכנות מקומית פנתה אליו והציעה לו חוזה דוגמנות, עד מהרה הוא עבר לניו יורק וכמה שבועות לאחר מכן הוא כבר הופיע בתצוגת אופנה של גוצ'י.

קריירה
------

#### דוגמנות

ב-2004 הוא צעד בתצוגות של גוצ'י ואיב סן-לורן בפריז ובמילאנו וב-2005 הוא חתם על חוזה עם דולצ'ה וגבאנה, ב-2009 הופיע בעירום בקמפיין של החברה לצד דוגמניות כמו קלאודיה שיפר ונעמי קמפבל. ב-2011 דגמן לחברת לקוסט.

#### משחק

ב-2010 הוא הופיע בסרט "סקס והעיר הגדולה 2" כאחד מהרומנים של סמנתה. ב-2011 החל לשחק בקומדיית המצבים "מרוששות" בתפקיד רובי, במשך שלושה פרקים. 

בשנת 2017 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה הצבאית "האמיצים" של רשת NBC, בתפקיד ג'וסף ג'י. מגווייר לצד השחקנים אן הייש ומייק ווגל. 

בשנת 2018 שיחק בסרט הטלוויזיה של לייפטיים "המגפיים של סנטה". 

בשנת 2019 שיחק בסדרת המשטרה "*The Enemy Within‏*" ברשת NBC בתפקיד הראשי לצדה של ג'ניפר קרפנטר.

בשנת 2021, מילס נבחר לשחק בתפקיד ג'סי בון בסדרה "NCIS: הוואי" של רשת CBS.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | סקס והעיר הגדולה 2 | ניקי מרנטינו |  |
| 2011 | *Happy New Year* | לוץ' |  |
| 2014 | *Me* | מיילס |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011, 2012 | מרוששות | רובי | 3 פרקים |
| 2017–2018 | האמיצים | סמל ג'וזף "מקגי" מקגוויר | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2018 | *Santa's Boots* | ניק | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2019 | *PEN15* | פליימיאמיברו 22 | פרק: "AIM" |
| *The Enemy Within* | ג'ייסון בראג | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2020 | האופה והיפה | קולין דיוויס | 3 פרקים |
| 2021 | הפלקון וחייל החורף | ניקו | 4 פרקים |
| 2021–הווה | NCIS: הוואי | ג'סי בון | תפקיד ראשי (2 עונות); 44 פרקים |
| 2023 | NCIS | פרק: "Too Many Cooks" |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נואה מילס** בוויקישיתוף
* נואה מילס, ברשת החברתית טוויטר
* נואה מילס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**נואורו** (באיטלקית: **Nuoro** (מידע • עזרה), בסרדו: **Nùgoro**) היא בירת נפת נואורו שבמחוז האוטונומי סרדיניה שבאיטליה. העיר ממוקמת על מורדות הר אורטובנה (Ortobene) שבמזרח האי והיא העיר השישית במספר תושביה בסרדיניה.

נואורו היא מקום הולדתם של אומנים, סופרים, משוררים, ציירים ופסלים ושוכנים בה המוזיאונים החשובים ביותר בסרדיניה. העיר נחשבת כמרכז תרבותי חשוב של סרדיניה ונהוג לכנותה בכינוי "אתונה של סרדיניה" (Atene sarda). נואורו היא מקום הולדתה של גרציה דלדה, האישה האיטלקית הראשונה והיחידה עד כה שזכתה בשנת 1926 בפרס נובל לספרות.

היסטוריה
--------

העדויות הראשונות לנוכחות אנושית באזור נואורו הם "בתי הפיות" (בסרדו: Domus de Janas), שהם קברים חצובים בסלע המתוארכים לאלף השלישי לפני הספירה. יחד עם זאת, ממצאים קרמיים מהתרבות האוזיירית (Ozieri) שנתגלו במקום מתוארכים לאמצע האלף הרביעי לפני הספירה. 

הקברים הללו היו מרכזה של התרבות הנוראגית שהתפתחה בסרדיניה החל מאמצע האלף השני לפני הספירה ועד לשנת 250 לפנה"ס לערך, כפי שמעידים יותר מ-30 אתרים נוראגים כמו הכפר שהתגלה בקרבת נואורו ובו התגלו כ-800 מבנים.

שטחי הקבורה נחצו על ידי דרך רומית שקישרה את קאראליס (Karalis, כיום קליארי) לאוּלביה (Ulbia, כיום אולביה). המיתוסים על ההתיישבות הרומית משתקפים בשפת הסרדו שעדיין מדוברת בנואורו. הניב המקומי של הסרדו נחשב לשפה ששמרה על צורתה המקורית באופן המובהק ביותר מבין השפות הרומאניות.

לאחר נפילתה של האימפריה הרומית המערבית, שלטו בסרדיניה הונדלים ולאחריהם הביזנטים. על פי מכתבים של האפיפיור גרגוריוס הראשון התקיימה תרבות רומית-נוצרית לצדן של תרבויות פגניות, בעיקר בפנים האי. עם דעיכת השלטון הביזנטי הוקמו בסרדיניה ארבע ממלכות (Giudicati, בסרדו: Judicados). במפה משנת 1147 מופיע שמו של כפר קטן בשם נוּגוֹר (Nugor). במאתיים השנים הבאות גדל הכפר ליישוב בן 1000 תושבים. נואורו נשארה עיירה בעלת חשיבות בינונית כאשר שלטו בסרדיניה מלכי אראגון וספרד, עד אשר הרעב והדבר הכו בה בסוף המאה ה-17.

לאחר שסופחה לממלכת סרדיניה נעשתה נואורו למרכז מנהלי של האזור, תואר אותו קיבלה ב-1836.

ערים תאומות
-----------

* צרפתצרפת קורטי, קורסיקה, צרפת
* איטליהאיטליה טולמצו (אנ'), איטליה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נואורו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נואורו
* מידע על נואורו באתר התיירות של סרדיניה (באנגלית)
* נואורו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561796205171
* BNE: XX5822078
* BnF: cb12415779r (data)
* GND: 4117955-9
* LCCN: n79058469
* MusicBrainz: 2b280994-4811-48c6-bb8f-cb7f14d7cd96
* NKC: ge551316
* SUDOC: 027291391
* VcBA: 494/53601
* VIAF: 148910271
* WorldCat: viaf-246133436

 |
**נואל פטריק זנקנלה** (באנגלית: **Noel Patrick Zancanella**) הוא מפיק ופזמונאי אמריקאי, הפועל בעיקר בלוס אנג'לס שבקליפורניה. הוא כתב והפיק שירים עבור אמני רוק ופופ כמו טיילור סוויפט, ואן ריפאבליק, מארון 5, בי.או.בי, ג'ים קלאס הירוז, גאווין דגראו וקולבי קאליי. בשנת 2016 זכה בפרס גראמי לאלבום השנה בזכות סוויפט, על השתתפותו בהפקות אלבומה החמישי, *1989*.

קריירה
------

אביו של זנקנלה היה מוזיקאי ג'אז, בעוד שנואל זנקנלה גדל ולמד לנגן על בס ותופים לפני שניגן על מכונת תופים. בהמשך, החליט ליצור בעיקר מוזיקת היפ הופ, תוך שפעל כמפיק מוזיקלי. בלוס אנג'לס הוא החל לעבוד באולפני וילג' ועד מהרה החל לעבוד עם אמנים כמו ג'נט ג'קסון ו-TK. "זו הייתה תקופה מעוררת השראה עבורי. זו הייתה הפעם הראשונה שנחשפתי כל כך עמוק למוזיקת הפופ", אמר זנקנלה. בסופו של דבר הוא הכיר את ראיין טדר מוואן ריפאבליק, שעבד באותה התקופה עם טימבלנד. השניים עבדו יחד על יצירה והפקת מוזיקה.

מאז 2009, זנקנלה הוחתם על חוזה הקלטות עם פטריוט גיימס, חברה שהוקמה על ידי ראיין טדר. ההחתמה נעשתה כתוצאה מכתיבת הלהיט "Good Life" של ואן ריפאבליק, שהגיע בשיאו למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100. בשנת 2015 זכה זנקנלה בפרס פזמונאי השנה במהלך טקס פרסי הפופ של BMI. בשנת 2016 זכה בפרס גראמי לאלבום השנה, על הפקתו המשותפת עם הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט וראיין טדר, באלבומה החמישי *1989.* בנוסף לכך, הוא עזר בהפקת שני השירים "Welcome to New York" ו-"I Know Places" מ-*1989*. בשנת 2018, קיבל קרדיט כאחד ממפיקי אלבום האוסף של סוויפט, *Reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist*.

קישורים חיצוניים
----------------

* נואל זנקנלה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נואל זנקנלה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* נואל זנקנלה, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ACE Repertory, www.ascap.com
2. 1 2  Noel Zancanella, GRAMMY.com, ‏23 בנובמבר 2020 (באנגלית)
3. ↑  "Patriot Records". Patriot Records. Retrieved 2014-02-11. www.patriotrecords.com
4. ↑  OneRepublic, Billboard
5. ↑  P!nk Receives President’s Award at 63rd Annual BMI Pop Awards, BMI.com, ‏13 במאי 2015 (באנגלית)
6. ↑  *Taylor Swift – Welcome to New York* (באנגלית), נבדק ב-2021-04-15
7. ↑  *Taylor Swift – I Know Places* (באנגלית), נבדק ב-2021-04-15
8. ↑  reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist by Big Machine Records, Genius (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 746219b8-6b82-40f6-ac63-93aa98812db8

 |