recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ליאור חייט** (נולד ב-23 במאי 1974) הוא דובר ודיפלומט ישראלי, המכהן כסמנכ"ל משרד החוץ. לשעבר דובר משרד החוץ וקונסול ישראל במיאמי.

ביוגרפיה
--------

חייט נולד וגדל בפתח תקווה. את שירותו הצבאי מילא כקצין שיתוף ארטילרי בחיל הרגלים, והשתחרר בדרגת סרן.

במהלך כהונת הכנסת החמש עשרה שימש דוברו ועוזרו הפרלמנטרי של חבר הכנסת דוד טל.

החל את עבודתו בשירות החוץ הישראלי בשנת 2001. תפקידו הראשון היה דובר ונספח תרבות בשגרירות ישראל בארגנטינה.

עם שובו לישראל בשנת 2007 מונה לסגן דובר משרד החוץ, וב-2009 החל את תפקידו כדובר שגרירות ישראל בספרד. בשנת 2014 מונה לראש מחלקת מקסיקו, אמריקה המרכזית והאיים הקריביים, תפקיד בו כיהן משך כשנתיים. לאחר מכן נשלח לשרת כקונסול הכללי של ישראל במיאמי.

בשנת 2019 החליף את עמנואל נחשון כדובר משרד החוץ. במהלך כהונתו נחתמו הסכמי אברהם והתקיימה פסגת הנגב. בתפקידו זה שבר שיא עולמי במתן ראיונות לכלי תקשורת בינלאומיים, כאשר התראיין במשך 15 שעות רצופות (וכ-100 ראיונות) בנושא הנורמליזציה בין ישראל למדינות ערב.

ביולי 2022, עם מינויו של יאיר לפיד לראש ממשלת ישראל, מונה חייט לראש מערך ההסברה הלאומי, והוא הדיפלומט הראשון שכיהן בתפקיד זה. ימים אחדים לאחר כניסתו לתפקיד, הוביל את מערך ההסברה בביקור נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בישראל. לאחר כינונה של ממשלת ישראל השלושים ושבע פרש מתפקידו וחזר למשרד החוץ.

באפריל 2024 סיים את כהונתו כדובר משרד החוץ ומונה לסמנכ"ל משרד החוץ וראש חטיבת צפון אמריקה.

השכלה וחיים אישיים
------------------

חייט בעל תואר ראשון בתקשורת וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים. דובר אנגלית, ספרדית ופורטוגזית.

נשוי לחני ואב לשלושה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמו הרשמי של התפקיד הוא "קונסול ישראל בפלורידה, אלבמה, מיסיסיפי ופוארטו ריקו"
2. 1 2 3  Lior Haiat, Israeli American Council
3. ↑  Sergio Carmona, Lior Haiat is region's new Israeli consul general, SunSentinel, ‏04-04-2016 (באנגלית)
4. ↑  איתמר אייכנר, שיא עולם ב"לדבר שלום", באתר ynet, 14 בספטמבר 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305761305171
* ISNI: 0000 0004 0282 5815
* VIAF: 298994906
* WorldCat (עם VIAF): 298994906

 |
הרב ישראל אריה ספיר, 1960
הרב **ישראל אריה ספיר** (ה'תר"נ, 1890 - ל' באב ה'תשכ"א, 12 באוגוסט 1961) היה מרבני פתח תקווה ואב"ד בבית הדין הרבני האזורי בעיר.

תולדותיו
--------

נולד ברוסיה לרב יעקב משה ספיר, שכיהן כרבה של סראטוב, ולאמו לאה. למד בישיבת וולוז'ין, וכונה בפי חבריו "לייב'ל מתמיד". הוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב רפאל שפירא. במשך מספר שנים שהה בראדין, במחיצת החפץ חיים והיה ממקורביו.

כיהן כרב בעיר ליבוי שבלטביה. בשנת תרע"ז (1917) עלה לבדו לארץ ישראל. במשך שנה למד בישיבת מאה שערים. ראש הישיבה המליץ לרב זרח ברוורמן ולרבה של פתח תקווה הרב ישראל אבא ציטרון להציע לרב ספיר לכהן כרב בפתח תקווה. הוא נעתר להצעה, ואז גם העלה לארץ את רעייתו וארבעת ילדיהם.

באמצע שנות ה-20 העלה בסיועו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק את הוריו לארץ ישראל. הוא פינה את משרתו הרבנית בפ"ת לטובת אביו, שכיהן בה עד פטירתו, בשנת תרצ"ד (1934). באותן שנים שאביו כיהן ברבנות בפ"ת נסע הרב ספיר לארצות הברית כשד"ר של ישיבת ראדין. לאחר פטירת אביו שב לכהן כחבר הרבנות הראשית לפתח תקווה והמחוז, עד פטירתו בשנת תשכ"א. עם הקמת בית הדין הרבני האזורי בעיר החל לכהן גם כדיין ולאחר מכן כאב"ד, כשלצידו כיהנו כדיינים הרבנים יצחק מאיר בן מנחם, עובדיה הדאיה, עובדיה יוסף, צבי ברוידא שמעון יוז'וק וישעיהו משורר.

נפטר בירושלים בליל שבת ל' באב (ראש חודש אלול) תשכ"א, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. ארבעה ימים לאחר מכן נפטרה רעייתו חנה, ונקברה לצדו. בשנת תשנ"ז (1997) הנציחה עיריית פתח תקווה את זכרו בקריאת הסימטה הסמוכה לביתו "משעול הרב ספיר". בסמוך למקום מושבו בכותל המזרח בבית הכנסת הגדול "בית יעקב" בפתח תקווה הוצבה מצבת זיכרון ובה נכתבו תולדותיו בקצרה.

צאצאיו
------

* בתו צפורה, אשת הרב דוד סלומון - רבו של כפר אברהם
	+ נכדו הרב ברוך שמעון סלומון רבה הראשי של פתח תקווה.
* בנו יצחק ספיר - מנהל מחלקת העלייה בסוכנות היהודית
* בתו רחל ריסא, אשת הרב דוד חנזין - חבר בית הדין הרבני בפתח תקווה, וראש בית דין רבני חב"ד
* בנו יהושע ספיר - מנהל בית הספר הממלכתי-דתי "אבן עזרא" ביפו וממפקדי האצ"ל בפתח תקווה ובירושלים (כינויו המחתרתי: המפקד "עקיבא")
* בתו זהבה, אשת הרב יוסף אהרן ז'ולטי - רב בארגנטינה (אחיו של הרב בצלאל ז'ולטי)
* בנו הרב שלמה ראובן ספיר -רבה של רמת אביב וראש ישיבת בני עקיבא ברעננה
* בתו רות רבקה, אשת הרב חיים מנחם בקשט - סגן הרב הראשי לצה"ל לשעבר
* בנו יעקב משה ספיר - התגורר בלונדון ובסוף ימיו בצפת. נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדות הרב יעקב אדלשטיין, ששמע מאביו הרב צבי יהודה אדלשטיין, תלמיד ישיבת וולוז'ין.
2. ↑  רבנות ראשית כרך א', באתר ארכיון המדינה, עמ' 53
3. ↑  הרב אריה ספיר ז"ל - למנוחות, הצופה, 14 באוגוסט 1961, עמ' 4; הרב א. ספיר ז"ל הובא למנוחות, חרות, 14 באוגוסט 1961, עמ' 4; הרב אריה ספיר, דבר, 14 באוגוסט 1961, עמ' 4
4. ↑  נפטרה הרבנית חנה ספיר, חרות, 17 באוגוסט 1961, עמ' 4; נפטרה הרבנית ספיר, על המשמר, 17 באוגוסט 1961, עמ' 3; נפטרה הרבנית ספיר, למרחב, 17 באוגוסט 1961, עמ' 3
**מֶרְחָב עָרְפִּי** (גם: **עורף כלכלי**; בגרמנית: **Hinterland** - מילולית "ארץ עורפית") הוא מונח המשמש בגאוגרפיה ובכלכלה לתיאור תחום ההשפעה המסחרי והתעשייתי ויחסי הגומלין איתם – בעיקר עיר או: נמל ימי, נמל תעופה – עם השטח הגאוגרפי שסביבו, המוגדר כפריפריה. דוגמאות בולטות הם בדרך כלל: **נמלי ים** או **נמלי אוויר** שלצידם מוקמים אזורי תעשייה ביחד עם "אזור תעשייה נלווה" של מספנות או תעשייה אווירית.

היחסים בין המרכז הכלכלי והעורף השתנו לאורך ההיסטוריה האנושית, מהתקופה הפיאודלית שהתבססה על חקלאות כמנוע כלכלי, דרך המהפכה התעשייתית, שהגדילה את חשיבות הערים כמרכז כלכלי. בין המרכז הכלכלי, הקרוי גם "**אזור ליבה**", והפריפריה מתקיימים יחסי גומלין כלכליים הבאים לידי ביטוי בתחומי התעסוקה, שירותים ותחבורה. העורף הכלכלי מקושר אל אזור הליבה ברכבות, בכבישים או בנתיבי שיט פנימיים. 

המושג "**הינטרלנד**" (פירוש בגרמנית: "הארץ האחורית") מתייחס גם לאזור היבשתי בעורף נמל ימי או נמל אוויר (שדה תעופה), שמייצר ומספק את הסחורות המשמשות לייצוא ומקבל מהנמל את המטענים המיובאים. 

שתי דוגמאות ליחסים בין הינטרלנד ונמל:

* נמל ניו יורק – הוא נמל ימי המרכז סחר ימי בהיקף כולל של כ-160 מיליון טון בשנה (נכון לסוף המאה ה-20) פעילות זו כוללת יבוא של חומרי גלם, סחורות טרופיות ומכוניות וייצוא של מוצרי חרושת ומזונות. ההינטרלנד של נמל ניו יורק כולל את האזור הגאוגרפי של צפון-מזרח ארצות הברית, אזור המאופיין בעיור גבוה וריכוז גבוה של מפעלי תעשייה.
* נמל רוטרדם – היה הנמל הימי הגדול בעולם (משנת 1962 עד 1986) וכיום הוא הנמל הגדול באירופה. נמל זה השוכן ברוטרדם שבהולנד משמש מרכז ליבה של האיחוד האירופי כולו. ההינטרלנד של נמל זה כולל את כל המדינות השוכנות לאורך נתיב השייט הפנימי -נהר הריין, ובעיקר הולנד, גרמניה ובלגיה.

היסטוריה
--------

מקורו של מונח זה בתחום: "גאוגרפיה פוליטית" בהקשר של הקולוניאליזם האירופאי בעיקר בתקופות של המאה ה-15 והמאה ה-16 על כיבוש של נקודה אחת בחוף אשר הוביל לכיבוש של כל היבשת או האי כולו. מונח זה התפרסם לראשונה על ידי הגאוגרף הסקוטי "ג'ורג' צ'יסהולם" : "ספר הלימוד של הגאוגרפיה המסחרית" שיצא לאור בשנת 1888 (Handbook of Commercial Geography), מונח היה קשור לאזור של נמל בו מאוחסנים ונשלחים חומרים לייצוא וייבוא, ובהמשך התרחבה השימוש במילה וכלל כל אזור בהשפעת יישוב אנושי מסוים.

### לאחר המאה ה-21

לאחר התרחבות השימוש במונח זה והרחבתו החלו להתפתח רעיונות חדשים כגון: "ערי נמל" ו-"ערי תעופה" שרוב כלכלתן מבוססת על כלכלה זו של נמלי-ים או נמלי-אוויר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הינטרלנד** |

קישורים למאמרים העוסקים ביחסים בין הינטרלנד למרכז ליבה

* מרחב עורפי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **מֶרְחָב עָרְפִּי** במילון גאוגרפיה אנושית (תשע"ז), באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4447056-3

 |
**ייסורים** מתארים מצב של סבל גדול הכולל כאב עז וצער הן בהיבט הפיזי והן בהיבט הנפשי. המונח משמש לתיאור התמודדות עם קשיים רגשיים ופיזיים כגון אובדן, דחייה או מצבים של חולי ומרפא. בנוסף, הביטוי "דרך יסורים" מתאר נתיב בחיים שהוא עמוס בקשיים ובמכשולים.

ייסורים ביהדות
--------------

בתורה ובמסורת היהודית נושא הייסורים מובא בהקשרים שונים ומשקף את השקפת העולם היהודית על הסבל והתפיסות השונות לגבי מטרתו ומשמעותו. ייסורים נחשבים לעיתים כאמצעי לכפרה על עוונות, לצמיחה רוחנית או כאות חיבה מהבורא.

מסורת זו מגדירה ייסורים שאינם נובעים מעוון מפורש כ"ייסורים של אהבה", המטרה שלהם היא להרבות את שכר האדם בעולם הבא, ללא קשר לחטאים שעשה. דוגמא לכך ניתן למצוא בסיפור על רב הונא שהחמיצו לו ארבע מאות חביות יין ותגובת החכמים הייתה שעליו לבדוק את מעשיו. רב הונא עצמו ראה בכך דוגמה לייסורים של אהבה, שכן הוא האמין שאין לחשוד בדיני הטבע כלפיו שלא כשורה.

הדיון בגמרא מפרט את השקפות על ייסורים והתייחסותם של גדולי החכמים, כגון רבי יוחנן ורבי אלעזר, שתיארו את קבלת הייסורים בהכרה עמוקה בתפקידם הרוחני ובלא לחפות אחר השכר העתידי מאחוריהם. עוד נאמר כי ייסורים יכולים לבוא כדי למנוע ביטול תורה או תפילה ובמקרים כאלה הם עשויים להיתפס כשליליים אך לעיתים גם אז ניתן לראות בהם הזדמנות לשיפור ולצמיחה רוחנית.

הגמרא מדגישה שלעיתים ייסורים מגיעים לאדם גם ללא עוון מובהק כמו במקרה שבו ארבעה מתו בעטיו של נחש דבר זה מחזק את התפיסה שייסורים אינם בהכרח עונש אלא יכולים להוות צורה אחרת של התערבות אלוהית בחיי האדם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Definition of AGONY, www.merriam-webster.com, ‏2024-04-14 (באנגלית)
2. ↑  מה זה ייסורים - מילון עברי עברי - מילוג, באתר milog.co.il
3. 1 2 3 4  ייסורים / הרב הלל בן שלמה, באתר פורטל הדף היומי
תהליך יצירת הפרעת הפסיפס הגנטי בתסמונת פרוטאוס. בתהליך יצירת העובר חלה בחלק מהתאים מוטציה בגן AKT1. במקום אחד בDNA שלו יש אדנין במקום גואנין. התאים הנגועים מתפזרים במקומות שונים בגוף, שם הם מתחילים את תהליך הגדילה הבלתי מבוקרת.
**תסמונת פרוטאוס** (באנגלית - **Proteus Syndrome**), היא הפרעה גנטית מולדת נדירה המתבטאת בגדילה בלתי מבוקרת של חלקים שונים של הגוף, בעיקר עור, גולגולת, ידיים ורגליים.

השם נקבע ב-1983 על ידי רופא ילדים גרמני - **Hans-Rudolf Wiedemann**, על שמו של אל הים פרוטאוס במיתולוגיה היוונית שהיה מסוגל לשנות את צורתו.

רק קצת יותר מ-200 מקרים דווחו ואושרו אך קרוב לוודאי שמקרים קלים של התסמונת לא מאובחנים ורק המקרים הקשים שבהם יש עיוות ניכר של הגוף, מאובחנים.

סימני התסמונת
-------------

התינוקות נולדים בריאים לחלוטין ורק תוך השנה הראשונה מתחילים אזורים שונים בגופם לגדול בצורה בלתי מבוקרת. יש גדילת יתר של תאי שריר, תאי שומן, תאי עצם, עור, כלי דם וכלי לימפה. אין חולה אחד דומה לשני. אצל חלק יש גדילה בלתי סימטרית של הגולגולת המעוותת את הראש ומקנה לו מראה "מפחיד", אצל אחרים יש גדילה של הידיים או הרגליים. יש גדילה והתעבות ניכרת של עור כפות הרגליים.

בחלק מהמקרים יש פקקת בוורידים העמוקים הגורמת לתסחיף ריאתי ולמוות, לחלק יש סימנים נוירולוגים בצורת התקפים אפילפטיים. לחלק קטן יש הפרעות קוגניטיביות וחברתיות בגלל מראם המעוות.

הפגם הגנטי
----------

ב-2011 הסתיים מחקר רב של חוקרים מהמכון הגנטי לחקר הגנום האנושי, ה-NHGRI, שבדקו רקמות של 29 חולי תסמונת פרוטאוס. הם בדקו את ריצוף ה-DNA בגֵנים שלהם ומצאו ב-26 מהם, מוטציה בגן AK1. באף מקרה מקבוצת ביקורת לא נמצאה מוטציה זאת. המוטציה נוצרת בעת ההריון רק בחלק מהתאים, כך שבעת הלידה מתקבל מצב של פסיפס גנטי שבו רק חלק מהתאים נגועים במוטציה ורק אלה יגרמו לגדילת היתר ולעיוותים. ככל שהמוטציה קורית מוקדם בהריון - הסימנים יותר קשים. הגן הפגוע פוגע בתהליך האפופטוזה של התאים והם ממשיכים להתחלק ולא להיהרס.

יש לציין שתסמונת זו אינה עוברת בתורשה. אם יש תסמונת דומה במשפחה יש לחפש אבחנות אחרות.

טיפול
-----

אין עדיין טיפול תרופתי לתסמונת זו. החוקרים מעודדים מכך שלאחר קביעת הפגם הגנטי תמצא תרופה שתהרוס את התאים הפגועים. הבעיה היא שכאן מדובר בפסיפס גנטי שבו רק חלק מהתאים נגועים וחייבים למצוא תרופה ספציפית שתהרוס רק את התאים האלה.
בינתיים הטיפול הוא בעיקר כירורגי - תיקון עיוותים בגפיים ובעמוד השדרה ותמיכה נפשית וחברתית. כן יש לעקוב אחרי קרישת הדם ולמנוע אירועים תסחיפיים השכיחים בחולים אלה.

חולים בולטים בסינדרום פרוטאוס
-----------------------------

* איש הפיל - ג'וזף מריק, שגופו ופניו היו מעוותים, אובחן בעבר כסובל מנוירופיברומטוזיס מטיפוס 1. בדיקות גנטיות שנערכו בשלדו, הוכיחו שהוא סבל מתסמונת פרוטאוס.
* מנדי סלרס, בריטית ילידת 1975, החלה לסבול מילדות מהגדלת שתי רגליה שהגיעו לממדים ענקיים. בשנת 2008 הופק סרט טלוויזיה על מחלתה בשם: "אשה עם רגליים ענקיות". בשנת 2010 התפתח זיהום ברגלה השמאלית והרופאים נאלצו לקטעה מעל הברך בניתוח שנמשך שעות רבות. לבסוף הותאם לה תותב אבל הרגל ממשיכה לגדול והתותב מחזיק מעמד בקושי. חלק גופה התחתון הוא ענקי והעליון נראה כמעט אנורקטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תסמונת פרוטאוס** בוויקישיתוף
* תסמונת פרוטאוס, באתר ה-NHGRI
* תסמונת פרוטאוס באתר Medscape
* האתר של מנדי סלרס-חולת תסמונת פרוטאוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנדי סלרס בריאיון ל"דיילי מייל, 27/11/2011
**עושים סדר** הייתה תוכנית אקטואליה ישראלית ששודרה בשידורי הטלוויזיה החינוכית הישראלית. התוכנית שודרה מ-2009 בערוץ 2, ערוץ 23 וערוץ עשר, והסתיימה ב-14 באוגוסט 2018 עם סגירת הטלוויזיה החינוכית.

על פי חוק השידור הציבורי הישראלי עם תחילת שידורי תאגיד השידור הישראלי אמורה הייתה להיסגר מחלקת האקטואליה של החינוכית ולהפסיק את שידור תוכניות אקטואליה. עם זאת, שידור התוכניות נמשך במתכונת מגזינית עד סיומן.

התוכנית הסתיימה ב-14 באוגוסט 2018, כאשר שודרה התוכנית האחרונה בערוץ עשר, ושידורי החינוכית הופסקו מוקדם יותר בלילה. בתוכנית זו, שנקראה בשם "עושים סדר - דו"ח מצב", המגישים בן כספית וגל גבאי הגישו ביחד וראיינו אנשי תקשורת ופוליטיקאים שונים כדי לסכם את מה שעבר על החברה הישראלית בשנותיה של התוכנית.

מבנה התוכנית
------------

את התוכנית הגישו לסירוגין גל גבאי ובן כספית. התוכנית עסקה באירועי היום וסיכמה אותם באמצעות ראיונות עם אנשים שונים. המגישים עסקו בנושאים החברתיים מזווית הראייה שלהם, תוך שימת דגש על נושאים חברתיים ותרבותיים בחברה הישראלית.

כמו כן, בתוכנית שולבו טורים אישיים של עיתונאים נבחרים המציגים בסגנון בהיר וממוקד את דעותיהם השונות.

ראו גם
------

* הערב החדש
* תיק תקשורת

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עושים סדר
* עושים סדר, ברשת החברתית פייסבוק
* עושים סדר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* נועה פרייס‏, גלגל הצלה: תכניות החינוכית ישודרו בערוץ עשר, באתר וואלה!‏, 26 בפברואר 2018
**ח'ייבר שכן** או **ח'ייברשכן** (בפרסית: خیبرشکن) הוא טיל בליסטי איראני בעל טווח בינוני המופעל על ידי חיל האוויר של משמרות המהפכה האסלאמית. הטיל הוא מהדור השלישי של טילי משמרות המהפכה והוא נחשף בשנת 2022 בטקס בהשתתפות מפקדי צבא איראניים לרגל יום השנה ה-43 למהפכה האיראנית. 

הטיל נחשב לבעל רמת דיוק גבוהה (מסוגל לפגוע בנקודות), בעל כושר תמרון גבוה מאוד יחסית לטילים אחרים באותה קטגוריה, ובעל ראש קרב המסוגל לשרוד טמפרטורות גבוהות.

שם
--

שם הטיל "ח'ייבר שכן" מאזכר מבצר ליד מדינה, ח'יבאר, שהיה מאוכלס ביהודים ונכבש בשנת 628 על ידי המוסלמים בראשות מוחמד; פירוש המילה "שכן" היא "משחית", "שובר".

מאפיינים
--------

### יכולות תמרון והתחמקות מיירוט

הטיל בעל ראש קרב גדול יחסית ובעל יכולות תמרון עצמאיות שנחשבות טובות. מתכנניו העדיפו יכולות תמרון במחיר של כח גרר מוגדל יותר; כאשר הטיל נכנס בחזרה לאטמוספרת כדור הארץ, הוא מנמיך את מהירותו ומתמרן בעזרת הכנפיים שלו תוך ניצול מימדיו הגדולים, מה שמקשה על יירוטו בעזרת מערכות הגנה מפני טילים בליסטיים, דוגמת קלע דוד של ישראל והפטריוט של ארצות הברית.

### מהירות

כאשר הטיל יוצא מהאטמוספירה, מהירותו מגיעה לכ-4-5 מאך, וכאשר הוא פוגע במטרה שלו מהירותו מוערכת בכ-2-3 מאך.

שימוש מבצעי
-----------

ב-15 בינואר 2024, סוכנות הידיעות "תסנים" דיווחה כי כוחות התעופה והחלל של משמרות המהפכה שיגרו בחצות ארבעה טילי ח'ייבר שכן מפרובינציית ח'וזסתאן, שטסו למרחק של 1200 ק"מ בכוונה לפגוע במבצעי הפיגוע בכרמאן. 

ב-14 באפריל 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל ועל רקע חיסול בכיר איראני, שיגרה איראן 110 טילים בליסטיים מסוג ח'ייבר שכן לעבר ישראל, מספר טילים קטן שהצליח לחדור לשטח ישראל גרם נזק קל לבסיס חיל האוויר נבטים.

ראה גם
------

* זולפקאר (טיל)
* סג'יל (טיל)
* ח'ליג' פארס (טיל)
* סומאר (טיל)
* קרב ח'ייבר
* פאתח-1 (טיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  איראן הציגה טיל חדש שלטענתה מגיע למרחק של 1,450 ק"מ - וואלה חדשות, באתר וואלה, ‏2022-02-09
2. ↑  [דרוש מקור]
3. ↑  "General Gives Details of IRGC Missile Attacks on Mossad, Daesh Targets". Tasnim News Agency. 16 בינואר 2024. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  אייכנר, איתמר; קימון, אלישע בן (2024-04-14). "הערכה: פגיעה במטרות הייתה מובילה להשמדת שני בסיסים צבאיים בישראל | תיעוד דרמטי מהיירוטים". *Ynet*. נבדק ב-2024-04-15.

| איראןאיראן רקטות וטילים בליסטיים איראניים |
| --- |
| משתמשים | משמרות המהפכה האסלאמיתמשמרות המהפכה האסלאמית משמרות המהפכה האסלאמית • חזבאללהחזבאללה חזבאללה • חות'יםחות'ים חות'ים | סמל איראן |
| רקטות | M-302 • זלזאל (1 • 2 • 3) • נאזעאת |
| טילים בליסטיים | 

|  |  |
| --- | --- |
| טקטי (עד 300 ק״מ) | הורמוז 2 • ח'ליג' פארס • טונדאר-69 • פאתח 110 • רעד • שיהאב-1 |
| טווח קצר (עד 1,000 ק״מ) | דזפול • זולפיקאר • סאמן • פאתח 313 • רעד-500 • קיאם-1 • שיהאב-2 |
| טווח בינוני (עד 5,000 ק״מ) | ח'וראמשהר • עימאד • עשוראא • פאז'ר-3 • קאדר-110 • שיהאב-3 |
| בין יבשתיים (5,000+) | BM-25 מוסודאן • סג'יל |

 |
| משגרי לוויינים | סאפיר • סימורג • קאסד |
**אנקסיגנה** (שם מדעי: *Annakacygna*) הוא סוג נכחד של ברבור גדול שהתקיים במשך המיוקן שלפני 11.5 מיליון שנה ביפן.

המאובנים שלו התגלו בתצורות האראיצ'י (Haraichi Formation) בשנת 2000. הממצאים שלו כללו שלד כמעט שלם, אשר מצוי כיום במוזיאון הטבע של גונמה החל מ-2005. סוג זה תואר ב-2022 בידי החוקרים Matsuoka ו-Hasegawa ומשמעות שמו היא: "הברבור של אנקה (אנ')" - העיר בגונמה שבהונשו, בה התגלה. בסוג נכללים שני מינים, שניהם תוארו ב-2022: *Annakacygna hajimei*, שנקרא על שם החוקר המגלה שלו: "Hajime Nakajima" ו-*Annakacygna yoshiiensis*, שנקרא על שם העיירה "Yoshii".

לפי הממצאים, היה זה קרוב של הברבור השחור והברבור המצוי, שהיה דומה להם בגודל ואולי גם במראה. הוא נראה קרוב גם לסוג ברבור אחר, ה-*Megalodytes* מאמריקה הצפונית. עם זאת הוא נחשב בעיקר לקרובם של הברבורים שצוינו לעיל ושל ברבור קוסקורובה, בעל מבנה האגן המייצב הדומה, וכמותם היה בעל מקור בולבוסי שהיה בנוי לסינון פלנקטון מפני המים. בניגוד להם היו לו כפות רגליים קצרות יותר כשל צוללנאים וטבלנאים ואגן ירכיים כבד יותר שהותאם לצלילה.

בשונה מקרוביו, התקיים ברבור זה דווקא בסביבה ימית בעיקרה. אלה כללו מספר דגים, טורפים ימיים כמו האלודסמוס ולווייתנאים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנקסיגנה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Matsuoka H, Hasegawa Y (2022). "Annakacygna, a new genus for two remarkable flightless swans（Aves, Anatidae, Cygnini）from the Miocene of Gunma, central Japan: With a note on the birds' food niche shift and specialization of wings for parental care action" (PDF). Bulletin of Gunma Museum of Natural History. 26: 1–30.
**הנס פְריטשֶה** (בגרמנית: **Hans Fritzsche**;‏ 21 באפריל 1900 – 27 בספטמבר 1953), היה מאנשי התעמולה הנאצית בגרמניה. נשפט במשפטי נירנברג ונמצא זכאי.

ביוגרפיה
--------

פריטשה נולד בחבל הרוהר בגרמניה, ושירת בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה משנת 1917. לאחר המלחמה למד במספר אוניברסיטאות בטרם הפך לעיתונאי. לאחר מכן החל לעבוד ברדיו הממשלתי הגרמני. בשנת 1932 מונה לראש שירות הידיעות הגרמני.

ב-1 במאי 1933 הצטרף פריטשה למפלגה הנאצית. בהנהגת שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס המשיך לעמוד בראש מחלקת הרדיו בטרם מונה לראש מחלקת הידיעות במשרד התעמולה. ב-1938 מונה לסגן ראש מחלקת החדשות בגרמניה. בתפקידו היה אחראי לשליטה בחדשות המקומיות בגרמניה. מחלקה זו נקראה גם בשם "מחלקת הידיעות מבית". בדצמבר 1938 מונה לראש מחלקת החדשות בגרמניה כולה. במאי 1942 לקח גבלס פיקוד אישי על המחלקה, ופריטשה חזר לעבודתו כקריין רדיו, וממונה על הארגון הפוליטי של הרדיו בגרמניה.

יש לזכור כי בתקופה זו היה הרדיו המדיה החדשה והמשפיעה, וכוחו כאמצעי תעמולה היה גדול. השליטה בתכנים ברדיו הייתה שליטה במידע המגיע אל האנשים, ובמדינה בה חל איסור (שנכפה בענישה פלילית חמורה) להאזין לחדשות ממקורות חיצוניים, היה לפריטשה תפקיד חשוב ביותר בתעמולה הנאצית. 

פריטשה נלקח בשבי על ידי חיילים רוסים ב-2 במאי 1945. הוא נשפט בפני הטריבונל הבינלאומי במשפט פושעי המלחמה בנירנברג, ויצא זכאי בדינו. משפטו של זוטר כפריטשה, ביחד עם גדולי הנאציזם כהרמן גרינג, יואכים פון ריבנטרופ ואחרים, נראה מוזר בעיני רבים, ונראה כי פריטשה ממלא את מקומו של גבלס, אשר התאבד. ייתכן ועובדה זו תרמה לזיכויו, ולו היה נשפט בנפרד היה נמצא מקום להענישו. 

לאחר שחרורו, נשפט פריטשה שוב והואשם בפשעים פחותים מאישומי נירנברג ("פשעים נגד האנושות" ו"פשעים נגד השלום"). הפעם נמצא חייב בדינו, ונדון לתשע שנות מאסר. הוא שוחרר בספטמבר 1950 ומת כעבור שלוש שנים, מסרטן הכבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס פריטשה** בוויקישיתוף
* הנס פריטשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| הנאשמים במשפט פושעי המלחמה בנירנברג |
| --- |
| נשפטו לגזר דין מוות | ארנסט קלטנברונר • ארתור זייס-אינקווארט • מרטין בורמן (מת זמן רב לפני תחילת המשפט, אך נידון) • הרמן גרינג (התאבד לפני ההוצאה להורג) • אלפרד רוזנברג • אלפרד יודל • וילהלם קייטל • וילהלם פריק • הנס פרנק • פריץ זאוקל • יוליוס שטרייכר • יואכים פון ריבנטרופ |  |
| נידונו למאסר | ולטר פונק (מאסר עולם) • אריך רדר (מאסר עולם) • רודולף הס (מאסר עולם) • באלדור פון שיראך (20 שנה) • אלברט שפר (20 שנה) • קונסטנטין פון נויראט (15 שנה) • קרל דניץ (10 שנים) |
| זוכו מכל אשמה | הנס פריטשה • היילמאר שאכט • פרנץ פון פאפן |
| לא נידונו | רוברט ליי • גוסטב קרופ |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304856405171
* BnF: cb13523890k (data)
* GND: 118703307
* ICCU: DDSV192752
* ISNI: 0000 0001 2321 0287
* LCCN: n83223501
* NKC: xx0073956
* NLP: a0000003080177
* NTA: 304002194
* SNAC: w6m90jj9
* SUDOC: 132960648
* VIAF: 71550618
* WorldCat: lccn-n83223501

 |
**ערך זה נמצא כעת בעבודה. מומלץ לא ליצור אותו בלי תיאום עם העורכים שעובדים עליו כעת.**

**איחוד** הייתה אגודה פוליטית קטנה שייסד ב-1942 יהודה לייב מאגנס שתמכה בדו-לאומיות. האגודה, שנחשבת לממשיכת דרכה של ״ברית שלום״, הוקמה בתגובה לוועידת בילטמור, בה התחייבה התנועה הציונית להקמת מדינה יהודית בפלשתינה. בין חבריה הבולטים נכללו מרטין בובר, עקיבא ארנסט סימון, הנרייטה סאלד, דוד ורנר סנטור, משה סמילנסקי, חיים מרגליות קלווריסקי, והשופט יוסף משה ולירו.

"איחוד" דגלה בהקמת מדינה דו-לאומית ערבית-יהודית שמבוססת על ייצוג שקול (פריטטיות) של יהודים וערבים בשטחה הכולל של פלשתינה-א״י. "איחוד" גרסה כי יש להתיר הגירה יהודית לארץ כל עוד נשמר עקרון השוויון המספרי בין יהודים לערבים ובהתאם לכושר הקליטה הכלכלי של הארץ. האגודה דגלה בהקמת מוסדות ממשל משותפים יהודים-ערביים ובחלוקת הארץ למחוזות על בסיס קהילתי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Miller, Rory (2006). "J. L. Magnes and the Promotion of Bi-Nationalism in Palestine". *Jewish Journal of Sociology* (48 (1/2)): 50–68.
2. 1 2  "Hearings of representatives from the Ihud (Union) Association – 30th UNSCOP meeting – Verbatim Record".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007365971505171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בדמות בדיונית. אם התכוונתם לסדרת המשחקים, ראו סוניק הקיפוד.
וכפפות.

פיתוח
-----

בשנת 1988 יצאה קונסולת הסגה מגה דרייב בארצות הברית וביפן. סגה ניסתה ליצור דמות שתזוהה עם החברה באופן אוניברסלי, על מנת ליצור ייחוד, בידול והזדהות עם הקונסולה. בשנת 1990 ערך האייאו נאקאיימה, הנשיא לשעבר של חברת המשחקים סגה, תחרות שמטרתה לקבוע את עיצוב הדמות החדשה לקונסולה. לגמר הגיעו שתי הצעות: ארמדיל שחור וקיפוד כחול; הקיפוד ניצח, והפך לסוניק.

מראה
----

לאורך השנים השתנו רבים ממאפייניו הפיזיים של סוניק, כולל הסגנון שבו הוא מעוצב. בעיצוב המקורי, אשר תוכנן על ידי נאוטו אושימה, הופיע סוניק כנמוך קומה, בעל מחטים קצרים, גוף עגלגל ועיניים ללא קשתיות. בעקבות יציאת המשחק "Sonic Adventure" לשווקים בשנת 1999, דמותו של סוניק עוצבה מחדש על ידי יוג'י אואקאווה. בעיצוב זה סוניק גבה במעט, רגליו התארכו, הוענק לו מבנה גוף פחות עגלגל, קוציו התארכו וצבע עיניו השתנה לירוק, וכמו כן הוא קיבל מראה קשוח במעט. שינויים נוספים בדמותו של סוניק הוצגו במשחק "סוניק הקיפוד" משנת 2006: סוניק הפך לרזה יותר וגובהו השתנה.

על אף שינויים קטנים במראהו, כמו למשל בגובהו, עיצוב הדמות לא השתנה רבות מאז. אמנם במשחקי הספין-אוף וסדרת הטלוויזיה "סוניק בום" משנת 2014, סוניק הוא רזה יותר, גבוה מאוד, ידיו שונו לצבע כחול, לבוש צעיף חום ותחבושות והקוצים שלו קצרים יותר. בסרט באותו השם, נעליו של סוניק עוצבו מחדש, והוא בעל פרווה, ידיים כחולות, ושתי עיניים נפרדות.

משפחה
-----

במשחקים לא מופיעים קרובי משפחה של הדמות, אך הן בקומיקס והן בשתי סדרות הטלוויזיה העוסקות בסוניק מופיע צ'אק - קיפוד כחול ומבוגר העובד כמדען מוביל ומוצג כדודו של סוניק. כמו כן מופיע מאטסקי, כלבו של צ'אק. בנוסף, בחוברות הקומיקס של ארצ'י קומיקס מתגלים הוריו החורגים של סוניק, ברנדט וג'ולז. בסדרה Sonic Underground, שמתרחשת ביקום מקביל, מופיע שוב צ'אק, וכן מופיעים אמו של סוניק, המלכה אלינה, אחותו סוניה ואחיו מאניק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוניק הקיפוד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------



| סוניק הקיפוד |
| --- |
| דמויות | סוניק הקיפוד • דוקטור אגמן • טיילס • נאקלס הקיפודן • איימי רוז • שאדו הקיפוד • דמויות נוספות |  |
| משחקי וידאו | סוניק הקיפוד (משחק וידאו, 1991) • סוניק הקיפוד 2‏ • Sonic 3D Blast‏ • Sonic R‏ • Sonic Adventure‏ • Sonic Adventure 2‏ • Sonic Heroes‏ • Sonic X-treme • שאדו הקיפוד • סוניק הקיפוד (משחק וידאו, 2006)‏ • Sonic Unleashed‏ • Sonic & Sega All-Stars Racing‏ • Sonic Generations‏ • Sonic Lost World‏ • Sonic Mania‏ • Sonic Forces‏ • Sonic Frontiers‏ • Sonic Superstars |
| סדרות טלוויזיה | הרפתקאותיו של סוניק הקיפוד • סוניק (ABC) • Sonic Underground (אנ') • סוניק X • סוניק בום • סוניק פריים |
| סרטים | סוניק הקיפוד (1996) (אנ') • סוניק - הסרט • סוניק - הסרט 2 • סוניק - הסרט 3 |
| קומיקס | סוניק הקיפוד (IDW Publishing) • סוניק הקיפוד (ארצ'י קומיקס) • Sonic the Comic |
| אחר | Super Smash Bros. (סדרת משחקים) • Lego Dimensions |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008145286105171
* CANTIC: a19771526
* LCCN: no2013127803
* VIAF: 305453116
* WorldCat: lccn-no2013127803

 |
אביעד יפה מימין לצד ראש הממשלה לוי אשכול במסיבת עיתונאים קלרידג' בלונדון, בעת ביקורו של ראש הממשלה באנגליה, מרץ 1965
**אביעד** (**עדי**) **יפה** (12 בספטמבר 1923 – 19 במאי 1977) היה איש ציבור ודיפלומט ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם המערך.

ביוגרפיה
--------

יפה נולד בשנת 1923 ברחובות, בנם של המחנכים יצחק ובלהה יפה. כשהיה בן חודש עבר עם משפחתו להתגורר בירושלים, שבה היו הוריו ממייסדי שכונת בית הכרם. הוא למד בבית ספר התיכון בשכונה ולימודי מדעי הרוח באוניברסיטה העברית. בשנת 1936 הצטרף לארגון "ההגנה", וכן היה מראשי תנועת "המכבי הצעיר".

בשנים 1942–1945 לימד יפה בתיכון בית הכרם ובמכללה למורים על שם דוד ילין. פעילותו בהגנה נמשכה כחבר המחלקה הערבית של הש"י, ובמלחמת העצמאות השתתף בקרב הקסטל ובמצור על ירושלים. לאחר הכשרתו בקורס לדיפלומטים הצטרף בשנת 1949 לשירות החוץ ושימש בו בתפקידים שונים: מזכיר ראשון בשגרירות ישראל בקנדה (1953–1956), קונסול בניו יורק והממונה על מרכז ההסברה בארצות הברית (1957–1962) ומנהל מחלקת ההסברה במשרד (1965–1966). במקביל, החל בשנת 1965, הושאל למשרד ראש הממשלה וכיהן כמזכיר המדיני וראש הלשכה של ראשי הממשלה לוי אשכול וגולדה מאיר אחריו. ביוני 1969, לקראת הבחירות לכנסת השביעית התפטר מתפקידו על מנת שיוכל להכלל ברשימת מפלגת העבודה לכנסת.

ב-1970 היה ממייסדי יד לוי אשכול.

בשנת 1972 נכנס יפה לכנסת השביעית במקומו של ראובן ברקת.
החל ב-1973 כיהן כיו"ר האיגוד הישראלי לשחמט.
כהונתו של יפה נמשכה לאורך הכנסת השמינית ובשנה האחרונה לכהונתה (1977) מונה לכהן כמנכ"ל הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית. הוא נפטר יומיים לאחר הבחירות לכנסת התשיעית. הותיר את אשתו ושתי בנות: דורית הוק, אדריכלית, ורויטל יפה-כ"ץ, שופטת ונשיאת בית המשפט המחוזי בבאר שבע.

יפה היה נשוי לאורה, בתו של הדיפלומט ואיש הציבור אליהו ששון ואחותו של הדיפלומט משה ששון.  

היה אחיהם הצעיר של עמנואל יפה, מחנך שכיהן כמנהל המחלקה להכשרת מורים, כסמנכ"ל משרד החינוך וכיו"ר המזכירות הפדגוגית, ועמיקם יפה, מהנדס העיר ירושלים.

בשנת 2017, גילם את דמותו של אביעד יפה (כמזכיר המדיני וראש לשכתו של לוי אשכול) השחקן אלון אופנהיים בדרמת הטלוויזיה "האיש שניסה למנוע מלחמה / נסיונותיו של לוי אשכול למנוע את מלחמת ששת הימים". את הסרט ביים גדעון גנני. את דמותו של לוי אשכול גילם דב גליקמן. הדרמה שודרה בערוץ הציבורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אביעד יפה** בוויקישיתוף
* 

* אביעד יפה, באתר הכנסת

* אביעד יפה, באתר כנסת פתוחה
* מת אביעד יפה, דבר, 20 במאי 1977

מפרי עטו:

* "אשכול קפץ ממקומו וגער בשגריר הרוסי": הימים האחרונים לפני מלחמת ששת הימים, דבר, 4 ביוני 1971

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביעד יפה נתמנה למזכיר מדיני של ראש הממשלה, חרות, 4 בינואר 1965.
2. ↑  חגי אשד, א. יפה התפטר ויהיה מועמד לכנסת; ש. דיניץ במקומו, דבר, 16 ביוני 1969; אביעד יפה פרש משירות המדינה, דבר, 16 ביולי 1969.
3. ↑  א. יפה הושבע כחבר-כנסת, דבר, 25 באפריל 1972.
4. ↑  אליהו שחף, ח"כ אביעד יפה נבחר ליו"ר איגוד השחמט, דבר, 22 באוגוסט 1973.
5. ↑  האיש שניסה למנוע מלחמה, / נסיונותיו של לוי אשכול למנוע את מלחמת ששת הימים" (53:43 דקות), יו-טיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007413407705171
* VIAF: 2344157527427027300003
* WorldCat (עם VIAF): 2344157527427027300003

 |
מחליקיים
**מחליקיים**, הנקראים גם **נעלי החלקה על הקרח**, הן נעליים מיוחדות עם להבים המיועדות לגלישה על משטחי קרח. ענפי ספורט המבוצעים באמצעות מחליקיים כוללים החלקה אמנותית, הוקי קרח, והחלקה מהירה.

היסטוריה
--------

על פי מחקר שנעשה על ידי פדריקו פורמנטי מאוניברסיטת אוקספורד, ואלברטו מינטי מאוניברסיטת מילאנו, הפינים היו הראשונים שפיתחו את המחליקיים לפני כ-5,000 שנים מעצמות של בעלי חיים. המחליקיים היו בעלי חשיבות רבה לאוכלוסייה הפינית בעת שהפינים לקחו חלק בציד באגמים הפיניים במהלך עונות החורף הקשות. כמו כן, בפינלנד ישנם 187,888 אגמים, ובעת העתיקה במקרים רבים היו לא מעט אגמים שהפרידו בין הכפרים השונים, והפינים בחרו להשתמש במחליקיים על מנת לחצות את האגמים הקפואים במהלך עונות החורף.

החל משנת 1976, במהלך חפירות שבוצעו בעיר יורק שבבריטניה, נמצאו בתחום העיר 42 זוגות מחליקיים מתקופת הוויקינגים. ברובן הלהב היה עשוי מעצמות רגלי סוס ובאחרים הלהב היה עשוי מעצמות רגלי בקר. הפלישה הוויקינגית ליורק התרחשה ב-1 בנובמבר 866 לספירה, ולכן סביר להניח שעוד במהלך המאה ה-9 והמאה ה-10 לספירה נעשה שימוש במחליקיים באנגליה.

במהלך המאה ה-17 החלו ליצור בהולנד מחליקיים עם להבים מעוקלים אשר איפשרו גלישה חלקה יותר ויכולת תמרון משופרת. החידושים הללו תרמו רבות לכך שהחלקה על הקרח הפכה נפוצה כפעילות פנאי באירופה, ובמיוחד בהולנד, שם התעלות הקפואות היוו מיקומים אידיאליים להחלקה על הקרח.

במהלך המאה ה-19 המהפכה התעשייתית תרמה לכך שהמיחלקיים, אשר נוצרו באותה העת בייצור המוני במפעלים, הפכו לזולים ונגישים יותר לכלל האוכלוסייה. בהמשך פותחו גם סוגים שונים של מחליקיים למטרות שונות, כמו בין היתר החלקה אמנותית, החלקה מהירה והוקי קרח.

גלריה
-----

* מחליקיים ממימי הביניים אשר עשויות מעצמות אשר מוצגות במוזיאון לונדוןמחליקיים ממימי הביניים אשר עשויות מעצמות אשר מוצגות במוזיאון לונדון
* מחליקיים מודרניים המשמשים להחלקה אמנותיתמחליקיים מודרניים המשמשים להחלקה אמנותית
* מחליקיים מודרניים המשמשים להוקי קרחמחליקיים מודרניים המשמשים להוקי קרח

ראו גם
------

* החלקה על הקרח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחליקיים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bone Ice Skates Invented by Ancient Finns, Study Says (אורכב 21.02.2014 בארכיון Wayback Machine), nationalgeographic.com
2. ↑  Henderson, Mark (2007-12-24). "Dashing Finns were first to get their skates on 5,000 years ago". *The Times*. London. ארכיון מ-2008-01-11. נבדק ב-2007-12-24.
3. ↑  "Skating traced back 4,000 years". *BBC News*. 2007-12-24. ארכיון מ-2007-12-27. נבדק ב-2007-12-24.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546135005171
* GND: 4215076-0
* LCCN: sh85123102

 |
**תנועת החירות של איראן** (בפרסית: **نهضت آزادی ايران**) הוא ארגון פוליטי איראני הדוגל בביצוע רפורמות דמוקרטיות, ובקידום זכויות האדם וחירויות האזרח באיראן. הארגון נוסד ב-1961 ומילא תפקיד משמעותי במאבק נגד המשטר של מוחמד רזא שאה פהלווי ומאוחר יותר הפך לתנועת אופוזיציה בולטת ברפובליקה האסלאמית של איראן שהוקמה בעקבות המהפכה האיראנית של 1979.

היסטוריה
--------

מהדי באזרגאן היה ממייסדי התנועה ושימש כמנהיג הראשון של התנועה
הארגון הוקם בשנת 1961 וקרא לביצוע רפורמת דמוקרטיות במהלך תקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי. בתחילת הדרך הובילו את הארגון מהדי באזרגאן ומחמוד טלג'אני.

לאורך שנות ה-60 וה-70 הארגון מילא תפקיד מכריע בארגון הפגנות וקידום רפורמות פוליטיות במדינה. חברי הארגון נאלצו באותה העת להתמודדו עם רדיפות ומאסרים מצד משטרו של השאה. למרות האתגרים הללו הארגון המשיך לצמוח.

הארגון היה מעורב באופן פעיל במהפכה האיראנית של 1979 שהובילה להפלת המשטר של רזא שאה פהלווי ולהקמת רפובליקה אסלאמית בהנהגתו של האייתוללה רוחאללה חומייני. לאחר המהפכה של 1979 הארגון מילא תפקיד בולט בממשל הזמני, אך השפעתו דעכה ככל שהרפובליקה האסלאמית הצליחה לצבור כוח פוליטי רב יותר.

למרות שהארגון הוצא מחוץ לחוק על ידי הממשל האיראני, הארגון עדיין ממשיך להתקיים בפועל. משנת 1980 ואילך הארגון לא הורשה להתמודד באף מערכת בחירות באיראן (פרט לבחירות המקומיות של 2003 בהן מועצת שומרי החוקה לא בדקה היטב את המועמדים).

לאחר מותו של באזרגאן ב-1995, אברהים יזדי(אנ') הפך למנהיג התנועה והוא כיהן בתפקיד עד למותו ב-2017. משנת 2017 ואילך מוחמד תאבאסולי(אנ') הוא מנהיג התנועה.

אידאולוגיה
----------

הארגון דוגל בקיומה של מערכת פוליטית דמוקרטית ופלורליסטית המבוססת על שלטון החוק, כיבוד זכויות אדם והפרדת הדת מהמדינה. הארגון פועל לקידום זכויותיהם של כל האיראנים, ללא קשר למוצא אתני, דת או השתייכות פוליטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תנועת החירות של איראן** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי - תולדות הארגון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mohammad Ali Kadivar (2013), "Alliances and Perception Profiles in the Iranian Reform Movement, 1997 to 2005", *American Sociological Review*, American Sociological Association, **78** (6): 1063–1086, doi:10.1177/0003122413508285, S2CID 13189214
2. ↑  Bill Samii (3 במרץ 2003), *Iran Report*, vol. 6, Radio Free Europe/Radio Liberty, נבדק ב-15 במאי 2017 `{{citation}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Interview with Ibrahim Yazdi, Iran Freedom Movement". *Financial Times*. 4 באוקטובר 2004. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265714305171
* LCCN: n80030176
* VIAF: 130180281
* WorldCat: lccn-n80030176

 |
ב-25 בפברואר 2024, **ארון בושנל**, חייל בן 25 אשר ששירת בחיל האוויר של ארצות הברית, מת לאחר שהצית את עצמו מחוץ לשערי שגרירות ישראל בוושינגטון. את ההצתה ביצע בסטרימינג בשידור חי, בו אמר שהוא מפגין על "מה שאנשים חוו בפלסטין בידי הקולוניאליסטים השולטים עליהם" והכריז כי "לא יהיה עוד שותף ברצח עם", ומייד לאחר מכן שפך על עצמו נוזל דליק והצית את עצמו. בזמן שעלה באש, המשיך לצעוק באופן חזרתי "Free Palestine!" (סיסמה לשחרור הפלסטינים מהשליטה הישראלית, כשלרוב הכוונה היא מנהר הירדן עד לים התיכון). באותם הרגעים, שוטר השירות החשאי של ארצות הברית, כיוון אליו אקדח, ושניים אחרים ניסו לכבות את האש הדולקת עליו ללא הצלחה.

פעולת המחאה שודרה באתר Twitch. משטרת המטרופולין של מחוז קולומביה נקראה לבקשת העזרה של השירות החשאי של ארצות הברית לאחר שבושנל הצית את עצמו, והם לקחו אותו לבית החולים במצב אנוש. באותו הערב דווח כי מת מפצעיו.

בושנל היה למעשה האדם השני שהצית את עצמו בטענה לרצח עם בעזה שמתרחשת בשל מלחמת חרבות ברזל. ב-1 בדצמבר 2023, אינדיבידואל שהזהותו לא פורסמה בידי הרשויות של אטלנטה, ג'ורג'יה, הצית את עצמו מול הקונסוליה הישראלית באטלנטה. הוא נפצע קשה אך לא מת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההצתה העצמית של ארון בושנל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יליד 1998
2. ↑  Aaron Bushnell Refused to Be Silent on the Horrors in Gaza, jacobin.com (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  Air Force member in critical condition after setting himself on fire outside Israeli embassy in Washington, USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  "Who is Aaron Bushnell, US Air Force member set himself on fire outside Israeli Embassy in Washington". *The Economic Times*. 2024-02-26. ISSN 0013-0389. נבדק ב-2024-03-08.
5. ↑  Tom Norton, Aaron Bushnell death report reveals police call about 'mental distress', Newsweek, ‏2024-02-26 (באנגלית)
6. ↑  Protester critically injured after setting self on fire outside Israeli consulate in Atlanta, AP News, ‏2023-12-01 (באנגלית)
**שניקה ריקטס** (באנגלית: **Shanieka Ricketts**; נולדה ב-2 בפברואר 1992) היא אתלטית ג'מייקנית, פעמיים סגנית אלופת עולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022), אלופת חבר העמים הבריטי (ברמינגהאם 2022), סגנית אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים ופעמיים אלופת אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים (סן חוסה 2015 וטורונטו 2018) בקפיצה משולשת.

ביוגרפיה
--------

ריקטס נולדה בג'מייקה.

### 2015

#### אלופת אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים

באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים שנערכה באוגוסט בסן חוסה שבקוסטה ריקה זכתה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אליפות חדש של 14.23 מטר.

באליפות העולם שנערכה בהמשך החודש בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין סיימה במקום 11 בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.08 מטר.

### 2016

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בפורטלנד שבאורגון, ארצות הברית, סיימה במקום שמיני בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.95 מטר.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 14 בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.02 מטר.

### 2017

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיימה במקום שמיני בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.13 מטר.

### 2018

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת סיימה במקום עשירי בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.93 מטר.

#### סגנית אלופת חבר העמים הבריטי

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באפריל בגולד קוסט שבאוסטרליה זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.52 מטר, אחרי בת ארצה קימברלי ויליאמס (14.64 מטר) ולפני תיאה לפונד מדומיניקה (13.92 מטר).

#### אלופת אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים בפעם השנייה

באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים שנערכה באוגוסט בטורונטו שבקנדה זכהתה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אליפות חדש של 14.25 מטר.

### 2019

#### סגנית אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באוגוסט בלימה שבפרו זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.77 מטר.

#### סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.92 מטר, אחרי יולימאר רוחאס מוונצואלה (15.37 מטר) ולפני קתרין איברגואן מקולומביה (14.73 מטר.

### 2021

#### מקום רביעי במשחקים האולימפיים

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.84 מטר.

### 2022

#### סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.89 מטר, אחרי יולימאר רוחאס (15.47 מטר) ולפני טורי פרנקלין מארצות הברית (14.72 מטר).

#### אלופת חבר העמים הבריטי

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם זכתה במדליית זהב בקפיצה בשיא תחרות חדש של 14.94 מטר, לפני תיאה לפונד (14.39 מטר) ונעמי מצגר מאנגליה (14.37 מטר).

### 2023

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.93 מטר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה משולשת: 15.03 מטר (2023)

### אולם

* קפיצה משולשת: 14.08 מטר (2013)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שניקה ריקטס** בוויקישיתוף
* שניקה ריקטס, ברשת החברתית פייסבוק
* שניקה ריקטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* שניקה ריקטס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* שניקה ריקטס, באתר olympedia.org
* שניקה ריקטס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* שניקה ריקטס, באתר ליגת היהלום
* שניקה ריקטס, באתר Track and Field (נשים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14413464

 |
הרב **דניאל דב בעריל הכהן סטבסקי** (נולד ב-6 במאי 1959) הוא רב ומורה של קהילה בחסידות ביאלא בבית שמש, מקובל וראש בית הבעל שם טוב.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל באורוגוואי. קרוב משפחתו של אברהם סטבסקי. לאחר מספר שנים עלה ארצה. רב ומורה הוראה של קהילת קודש ביאלא. מלמד בעיקר את תורת הבעל שם טוב.

לפני חזרתו בתשובה היה פעיל כמשורר. כתב את "שער החזיונות וחורבנא- קינת קץ" תחת השם דניאל בן רפאל סטבסקי בהוצאת מראות, ב-1984.

בעיתון "העולם הזה", בגיליון 2522, מתאריך 1 בינואר 1986 עמודים 28, 29, מתועדים בריאיון (המראיינת- שרה ליבוביץ) דבריו על המניע המיסטי ליצירתו השירית.

כתב את הספר "סדר עקידת אבן הדממה" כחזון נבואה אותה שמע כקול מכתיב. על ספר זה זכה בפרס לשירה מיסטית- תחרות זו לשירה מיסטית נערכה על ידי הוותיקן ואונסקו בפריס. מארגן התחרות היה המכון התיאולוגי של פרננדו ריאלו פרדל מספרד, ארגון אונסקו והוותיקן.

באוקטובר1984 זכה בפרס אקו"ם על "ספר מצלע הרקיע". השופטים: ד"ר אוריאל אופק, יעקב אורלנד ופנחס לנדר-אלעד. כן הוציא כתב עת בשם "מראות".

  

בשנותיו הראשונות בישראל שירת הרב סטבסקי גם במסלול לילידי חו"ל בהנדסה קרבית, והוסמך לרבנות ולדיינות.

  

  

בשנת 2008 ייסד עמותה להפצת תורת הבעל שם טוב בשם "בית הבעל שם טוב", במסגרתה הוא העביר הרצאות וסמינרים בישראל ומחוצה לה, והוציא לאור פרסומים וספרי יסוד מקוריים של הבעל שם טוב. הרב סטבסקי העביר שיעור שבועי בירושלים, והרבה לעסוק בתורת הסוד.

רבים מגיעים אליו על מנת להתייעץ, לקבל ברכה או לעשות תיקונים רוחניים. בין תלמידיו נמנים דניאל אהביאל וסיני תור.

הרב סטבסקי הרבה לתקוף את התנהלותה של מדינת ישראל ורשויות השלטון שלה. רבים מנוער הגבעות רואים בו מנהיגם הרוחני, ובגלל קשריו אלה הוא נחקר בעבר על ידי שירות הביטחון הכללי.

נשוי ומתגורר ברמת בית שמש. לפני כן התגורר בירושלים.

חיבוריו
-------

* **ספר המסע**: מסע התחדשות: מדריך רוחני לנוסע אל צדיקי החסידות מהבעל שם טוב ועד רבי נחמן. שמז עמ'.
* **מדריך ליציאת מצרים לפי הפרד"ס**. ח עמ'.
* **שער החזיונות וחורבנא קינת קץ**. לט עמ'.
* **סדר בית הבעל שם טוב לספירת העומר**: עם קיצור עבודת המידות והכוונות ועבודת נפש ישראל לכל יום מימי הספירה. קיט עמ'.
* **רעותא דלבא**: רצון הלב; קונטרס זאת תורת העולה הרשות להעלות הכל. קסג עמ'.
* **ספר צוואות** - מריב"ש טוב והנהגות ישרות השלם.
* **איגרת הקודש / להבעל שם טוב**; עם ביאור חמשת התנאים הקדושים להשגת הגאולה בדרך מידת הרחמים. קנו עמ'.
* **אוצר בעל שם טוב על פרשות השבוע**: ספר עמוד התפילה, ספר צוואות מריב"ש טוב והנהגות ישרות, ספר כתר שם טוב, ספר שבחי הבעל שם טוב: ועוד נלווים אליהם הספרים: ספר מ"ב הכללים להבעל שם טוב, ספר חיי הבעש"ט - קונטרס מאירת עיניים. חמישה כרכים חלק א'. בראשית. תמח עמודים. חלק ב'. בראשית. תטו עמודים. חלק ג'. ויקרא. רעב עמודים. חלק ד'. במדבר. שלו עמודים. חלק ה'. דברים. ת עמודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטונים בערוץ של בית הבעל שם טוב, באתר יוטיוב
* ועל הניסים: מצעד עושי הניסים של המגזר, אתר כיפה
* שיעוריו בערוץ מאיר
* שיעוריו באתר ישיבה
* ספריו באתר הספרייה הלאומית
* כל הכתבות על הרב סטבסקי, באתר ערוץ 7
* ריאיון ב"העולם הזה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילת כהנא, ‏"עיקר העניין שלי הוא לחזור לתנ"ך": ראיון עם הרב סטבסקי, בעיתון מקור ראשון, 23 במאי 2021.
2. ↑  גיא עזרא, ‏פגישה נדירה: מי הרבנים שנפגשו עם גורמים בשב"כ?, באתר "סרוגים", 18 ביוני 2017.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בירק. אם התכוונתם ללהקת תיאטרון ובידור, ראו בצל ירוק (להקה).
בצל ירוק
בצל ירוק הוא אחד משני הגידולים העיקריים (יחד עם בטטות) בחצי האי ליו'או שבדרום מזרח סין
**בצל ירוק** הוא ירק ממינים שונים של בצל הגינה. לבצל הירוק יש טעם פחות חזק מסוגים אחרים של בצל הגינה, ובשל כך נעשה בו שימוש לעיתים רבות בסלטים מבלי שהוא עובר טיגון. לעיתים רבות נעשה גם שימוש בבצל ירוק קצוץ במרקים, אטריות, מאכלי ים, ורטבים.

על אף שהפקעות של הבצלים הירוקים משמשות בהכנת מאכלים שונים, המאפיין הבולט של הבצלים הירוקים הוא שפקעת שלהם אינה מפותחת במלואה. לבצלים ירוקים יש עלים ירוקים ארוכים אשר משתמשים למאכל אדם. גם העלים וגם הפקעת הקטנה של הבצלים הירוקים משמשים בהכנת מאכלים, והם נאכלים הן כאשר לאחר הכנה והן במצב גולמי.

סוגים
-----

מינים וזנים אשר עשויים להיקרא "בצל ירוק":

* Calçot‏ (אנ')
* Allium chinense‏ (אנ')
* Allium fistulosum‏ (אנ')
* Tree onion‏ (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בצל ירוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fritsch, R.M.; N. Friesen (2002). "Chapter 1: Evolution, Domestication, and Taxonomy". In H.D. Rabinowitch and L. Currah (ed.). *Allium Crop Science: Recent Advances*. Wallingford, UK: CABI Publishing. p. 18. ISBN 0-85199-510-1.
2. ↑  Brewster, James L. (1994). *Onions and Other Vegetable Alliums* (1st ed.). Wallingford, UK: CAB International. p. 15. ISBN 0-85198-753-2.
**דן מלר** (נולד ב-1933) מת בתאריך 16 לאפריל 2024 הוא מנתח פלסטי, פסל ופעיל חברתי לקידום חילוניות ואתאיזם. מלר הוא אתאיסט ופעיל במספר מוסדות שעיסוקם ביהדות חילונית והומניסטית. הוא ממקימי עמותת "עלה חופש" (היום עמותת "חופש") ומפלגת אור.

ביוגרפיה
--------

מלר נולד בתל אביב והוא בוגר המחזור השני של תיכון עירוני א'. לאחר השירות הצבאי כקצין בחטיבת גולני למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, הוסמך כרופא בשנת 1962, התמחה בכירורגיה פלסטית בבית החולים רמב"ם במחלקתו של ברנרד הירשוביץ, ושימש מנתח פלסטי שנים רבות. במלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגת רפואה בחטיבת השריון 37. לאחר 12 שנים בבית החולים רמב"ם בחיפה מונה למנהל המחלקה הפלסטית במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע, וכיהן כפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנים 1975 עד 1987. מספר שנים שימש גם יושב ראש החטיבה הכירורגית ודיקן בית הספר רקנאטי למקצועות בריאות קהילתיים. עיסוקו הרפואי כיום (יולי 2010) הוא ייעוץ בתחומי מקצועו, ובעיקר חוות דעת רפואיות לנפגעים, עורכי דין, חברות ביטוח ובתי משפט. מלר פרסם כ-130 מחקרים מדעיים בנושאים שונים של הכירורגיה הפלסטית.

משנת 1984, לאחר שבנו חזר בתשובה החלו מלר ואשתו (צופיה מלר) לפעול בארגונים שונים למען חופש מדת ולמניעת כפייה דתית. היה חבר הנהלת "תחיל"ה" – תנועה ליהדות חילונית הומניסטית (1990–2003) ויושב ראש עמותת "עלה חופש" שדגלה בחופש מדת (1986–2004). הוא פרסם עשרות מאמרים פובליציסטיים בעיתונות ובאתר האינטרנט "חופש", שעניינם חופש מדת ומאבק בכפייה הדתית.

החל בשנת 1988 החל מלר ללמוד ציור ופיסול ולעסוק בתחומים אלו. מיולי 2010 הוא עוסק בפיסול, בעיקר באבן ויציקות בברונזה, באלומיניום ובפוליאסטר. הוא מעיד על יצירתו הפיסולית שהיא פיגורטיבית-אקספרסיוניסטית, אנושית-רגשית, כשדמות האדם ורגשותיו, בייחוד היחסים והמגע הגופני שבינו לבינה, מאפיינים את רוב פסליו. חלק ניכר מהדמויות המופיעות בפסלים אלו לקוחות מן המקרא.

מלר נשוי לצופיה מלר מאז 1959 ומתגורר עמה בתל אביב. לזוג ארבעה ילדים.

ספריו
-----

* **החמור ואני**, הוצאת מפעל השכפול, ירושלים, 1960
* **הלו! זה מנתח פלסטיק?**, הוצאת זמורה ביתן, 1995
* **ציידי הנפשות, תשובה לתשובה** (יחד עם רעייתו צופיה מלר), הוצאת זמורה ביתן, 1998
* **שדים מגיחים מאפלה** (יחד עם צופיה מלר), הוצאת זמורה ביתן, 1998
* **מפרי עץ הדעת - פרשות השבוע בפעמת הזמן** (יחד עם צופיה מלר ומשה גרנות), הוצאת תמוז, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דן מלר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דן מלר
* דן מלר, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה"
* על דן מלר באתר מפלגת אור
* כבוד הרב - "כבוד" הרב, או כבוד "הרב"?(הקישור אינו פעיל) מאמר באתר "יהדות חופשית"
* "יש אלוהים? האשליה הגדולה של הדת", דן מלר על ספרו של פרופ' ריצ'רד דוקינס באתר "הידען"
* פרשת בראשית באתר חופש

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי אתר הבית שלו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499262605171
* GND: 1104383330
* LCCN: no98115804
* VIAF: 61169671
* WorldCat: lccn-no98115804

 |
פיתה סורית היא סוג של לחם שנאפה מקמח חיטה וקמח לבן, והיא ידועה בכך שהיא נפוחה ורכה. היא מהווה חלק בלתי נפרד מהמטבח הסורי וניתן למצוא אותה בשימושים שונים כגון ממולאים במגוון תוספות או כרוסס לטבילה במגוון רטבים וממרחים.

היסטוריה ותרבות
---------------

הפיתה הסורית, נחשבת לחלק בלתי נפרד מהמטבח הערבי ובמיוחד מהמטבח הסורי, שורשיה של הפיתה מוטבעים עמוק בתולדות האזור ובמיוחד בעיר דמשק, אשר נחשבת לאחת מהערים העתיקות בעולם שבה נמצאו ראיות ליישוב אנושי החל מהמאה ה-15 לפנה"ס. הלחם הסורי הוא פרי התפתחות ארוכת שנים של שיטות אפייה מסורתיות, שהתמקדו בשימוש בחיטה כגון חיטה מלאה וקמח לבן, מה שהעניק לפיתה את טעמה המובחן ואת מרקמה הרך. היא משמשת לאורך הדורות כבסיס למגוון מנות טרדיציונליות ומודרניות ונחשבת לסימן היכר של האוכל הסורי.

מאפיינים והכנה
--------------

הפיתה הסורית היא לחם עגול ונפוח שמכיל שילוב של קמח חיטה מלא וקמח לבן, הנותן לה את טעמה העדין ומרקמה הרך. היא נאפית במיוחד בתנורים חמים מאוד ובמהירות, תהליך שגורם לה להתפוח ולהיות אידיאלית למילוי או לטבילה בממרחים. חלק מהמצרכים הכוללים בהכנתה הם מים פושרים, שמרים יבשים פעילים, סוכר, קמח מלא, קמח לבן, מלח כשר ושמן זית. בתהליך ההכנה, מתחילים בערבוב השמרים עם המים והסוכר, מוסיפים את הקמחים ולאחר מכן נותנים לתערובת לתפוח. הבצק מורדד לדיסקיות ונאפה על אבן חמה בתנור, מה שמבטיח את נפיחותו המאפיינת. בשימוש היום יומי, הפיתה הסורית מוגשת לצד מגוון רחב של מאכלים כמו שאוורמה וממרח מוחמרה, והיא נחשבת ללחם הבסיסי בכל ארוחה סורית.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Darlene at International Cuisine, Syrian Pita Bread, International Cuisine, ‏2021-02-18 (באנגלית אמריקאית)