recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מוצב של צה"ל המאבטח את הכביש (בין גוש עציון לחברון)
חייל צה"ל במוצב הבופור, 1987
**מוּצב** בעבר נקרא גם **מִשלט**, הוא מערך מוגן המורכב ממספר עמדות המשמשות ברובן לתצפית ולחימה (בדרך כלל הגנתית). עמדות המוצב סמוכות זו לזו כדי שיהיה קשר עין וקול ביניהן וזאת על מנת להקשות ניסיון חדירה למוצב. את המוצב מאיישים כוחות לחימה בסדר גודל של כיתה עד פלוגה.

למרות שהמוצב משמש גם כבסיס צבאי, הוא איננו מוגדר ככזה. מוצב איננו מתפקד (למעט במקרים חריגים ביותר) בתור מפקדה של הכוחות, אלא בתור מקום הצבתם של הכוחות הלוחמים עצמם. לעיתים משתמשים במונח מוצב במשמעות מושאלת גם לפיקוד הגבוה, למשל "מוצב הפיקוד העליון" (מצפ״ה). היחידות הקרביות בצה"ל והלוחמים בלבד הם אלו שתופסים את אותם מוצבים ומבצעים בהם משימות ביטחון שוטף, מוצבים בגזרות שונות כמו יהודה ושומרון והערים שבו, לבנון, סוריה ועזה. שאר תומכי הלחימה תופסים מוצבים למטרות לוגיסטיקה, מפקדה, קשר וכדומה.

הרחבה
-----

ישנם מספר סוגים של מוצבים: **מוצב היקפי**, **מוצב קווי** ו**מוצב היקפי קווי** המשלב את שתי השיטות במוצב אחד. בתורת ההגנה והביצורים המוצב נחשב כתא היסוד של מערך ההגנה הקבועה, ומספר מוצבים בעלי סמיכות ביניהם מהווים "מתחם מוגן".

לרוב מסודרים כל המוצבים בקו גבול מסוים במה שנקרא "קו מוצבים קדמי" וכל השטח שביניהם לבין הגבול משמש כשטח אש פוטנציאלי לבלימת האויב. לרוב זהו המצב משני צדי הגבול וכך נוצר שטח שאין עוברים בו בין שני קווי המוצבים (no man's land). "קו בר-לב" היה קו מוצבים שבנתה ישראל לאורך תעלת סואץ החל מסוף שנת 1968, לשם הגנה על חיילי צה"ל המאבטחים את הגבול שבין ישראל למצרים לאורך התעלה.

ביהודה ושומרון קימים מוצבים המאבטחים כלי רכב הנעים בצירים המרכזים, מפני פיגועי ירי.

מוצבים מוקמים במיקומים אסטרטגיים - בנקודות גבוהות שקל יחסית להגן עליהן ושאחיזה בהן משמעותה שליטה בשטח גדול יותר. בדרך כלל, חשוב לתוקף לכבוש מוצב בה במידה שחשוב למגן להחזיק בו. פינוי מוצב או אובדנו, כפי שקרה לצה"ל במלחמת יום הכיפורים, מהווים נזק משמעותי בעת קרב. יוצאי דופן הם מקרים בהם המוצב שולט על שטח של האויב, אך נשלט על ידי נקודות בשטח של המגן. במקרה זה, מעבר המוצב לידי התוקף אינו מעניק לתוקף שליטה על המגן, אלא רק מונע את שליטת המגן על התוקף באמצעות המוצב.

המילה מוצב מקורה בתנ"ך, ופירושה מגדל שמירה מעץ ויש הקושרים אותה עם המושג "חיל מצב".

מוצבים מפורסמים במערכות ישראל
-----------------------------

* גבעת התחמושת - מוצב גדול של הצבא הירדני.
* מוצב החרמון - למעשה לא היה מוצב אלא עמדת תצפית גדולה כאשר נכבש על ידי הסורים במלחמת יום הכיפורים.
* מוצב בודפשט - בצפון קו בר-לב ליד תעלת סואץ.
* מוצב המזח - בדרום קו בר-לב ליד תעלת סואץ.
* מוצב טרמית - בציר פילדלפי ברצועת עזה.
* מוצב הבופור - בדרום לבנון
* מוצב ריחן - בדרום לבנון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוצב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  רד"ק, מצודת ציון, ספר ישעיה, פרק כ"ט, פסוק ג'
2. ↑  אבן עזרא, מלבי"ם, ספר ישעיה, פרק כ"ט, פסוק ג'
מסלול הולכת המידע השמיעתי מהאוזן אל A1 - קליפת המוח השמיעתית הראשונית
**ריכרד לדיסלאוס השל** (בגרמנית: **Richard Ladislaus Heschl**;‏ 5 ביולי 1824, שטיריה – 26 במאי 1881, וינה) היה אנטומאי אוסטרי, שגילה את הפיתול על שם השל.

ביוגרפיה
--------

השל נולד בעיירה ולדסדורף שבשטיריה בשנת 1824.

בשנת 1849 קיבל דוקטורט ברפואה מאוניברסיטת וינה. בשנת 1850 הפך לעוזרו הבכיר של הפתולוג קארל פון רוקיטנסקי.

בשנת 1854 התמנה לפרופסור לאנטומיה בבית הספר לרפואה כירורגית באולומואוץ.

בשנת 1855 הפך לפרופסור לאנטומיה פתולוגית, תת-תחום בפתלוגיה החוקר ביטויי מחלות ברקמות מן החי, באוניברסיטה היגלונית שבקרקוב.

בשנת 1861 התמנה לפרופסור לאנטומיה בבית הספר לרפואה כירורגית של אוניברסיטת גראץ (אנ'). שימש כרקטור האוניברסיטה בשנים 1864–1865.

בשנת 1875 חזר לאוניברסיטת וינה, ולימד בה עד למותו בשנת 1881. לאחר מותו החליף אותו בווינה הנס קונדראט (אנ').

פעילותו המדעית
--------------

השל גילה את "הפיתול על שם השל", פיתול הנמצא בקליפת המוח, על גבי שטח הפנים של האונה הרקתית, היורד לעומק המענית הצידית. הוא פרסם מספר כתבים בעניין.

מיצירותיו
---------

* "Compendium der allgemeinen und speziellen pathologischen Anatomie"‏ - 1855
* "Sectionstechnik"‏ - 1859
* "Über die vordere quere Schläfenwindung"‏ - 1878

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריכרד השל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Österreichisches Biographisches Lexikon und biographische Dokumentation, Heschl, Richard Ladislaus, ‏2003 (בגרמנית)
2. ↑  Austria-Forum | , Heschl, Richard (english), Austria-Forum (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb159859509 (data)
* GND: 11676371X
* ISNI: 0000 0000 5523 4358
* NKC: nlk20000088977
* NTA: 175492492
* VIAF: 27831104
* WorldCat: viaf-27831104

 |
"**אי שם בבקעה**" הוא שיר שנכתב על ידי נח ורשואר והולחן על ידי אלה מילך-שריף ובוצע על ידי צוות הווי פיקוד המרכז בשנת 1973.

רקע לכתיבת השיר ותוכנו
----------------------

השיר נכלל בתוכניתה של צוות הווי פיקוד המרכז, "פרצופים צוחקים", שיצאה בסוף 1973, מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים. הסולנית בשיר היא רוחמה רז. העיבוד המוזיקלי לשיר (כמו לכל שירי התקליט), הוא של יוסי הורביץ.

בשיר מתואר יישוב בבקעת הירדן שבו שורה הרמוניה ושלווה, אך יחד עם זאת מנגד מתוארים גדרות תיל ואווירת מלחמה מסביב.
זהו השיר הראשון שמילך-שריף הלחינה והוא זה שהזניק את הקריירה שלה. מילך-שריף הלחינה עשרות יצירות מוזיקליות ובשנת 2005 זכתה בפרס ראש הממשלה למלחינים.

השיר נכנס לצעד במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל במרץ 1974. הוא שהה במצעד שמונה שבועות והגיע בשיאו למקום הרביעי.

קישורים חיצוניים
----------------

* צוות הווי פיקוד מרכז (מתוך מפגש אמנים בבסיס חיל האוויר (1973) - אי שם בבקעה, סרטון בערוץ "רוחמה רז", באתר יוטיוב (אורך: 02:37)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נח ורשואר – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
2. ↑  אי שם בבקעה – מילים וביצועים | מילך-שריף, אלה מלחין | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
3. ↑  רותי קדוש, ‏"לאורך השנים נושא המוות והאובדן בא לידי ביטוי במוסיקה שלי", באתר מעריב אונליין, 5 בספטמבר 2022
**רומטופף** (בגרמנית: Rumtopf; בדנית: Romkrukke), שפירושו המילולי סיר רום, הוא קינוח אוסטרי, גרמני ודני של תערובת פירות ואלכוהול הנאכל באופן מסורתי בסביבות חג המולד.  הוא מיוצר גם בצפון איטליה, במיוחד בעמקי טרנטינו-אלטו אדיג'ה, שם הוא הפך למסורתי בטרנטו.

תערובת סוגים שונים של פירות, רום בעל חוזק גבוה (בדרך כלל Stroh אוסטרי) וסוכר ממולאים לתוך סיר גדול של כלי חרס ( סיר הרום בעל השם). הסירים עצמם עשויים לעתים קרובות במיוחד ליצירת רומטופף ויכולים להיות די משוכללים בקישוט שלהם. לאחר מכן התערובת מבשילה מספר חודשים עד שהפרי רך מאוד ורווי לחלוטין ברום. פרי מתאים כולל פירות יער, דובדבנים, שזיפים ומשמשים. לא כל הפירות מתאימים לרומטופף והרום העמיד יתר על המידה צריך להיות רק של 55-50% אלכוהול בנפח, שאינו זמין בדרך כלל בקמעונאות בכל האזורים, אך ניתן להכין על ידי ערבוב 75% זמין מסחרית או 80% נפוצים יותר. 

באופן מסורתי, הסיר ימוקם במקום קריר וחשוך באביב, ומוסיפים לו סוגים שונים של פירות בשלים במהלך החודשים עם כניסתם לעונה. בדרך כלל מוסיפים פירות שונים בזמנים שונים. התוצר הסופי נשמר במלואו לאכילה בחורף, לאחר שהרומטופף התבגר.

רומטופף נאכל באופן מסורתי כלפתן ומוגש כציפוי על עוגת ספוג, וופלים ותפוחים אפויים גרמניים, ומוגש גם על גלידה. פעם היה פופולרי מאוד להכנה בבית, כיום רומטופף קצת ירד מהאופנה במאה ה-21 בשל הזמן והמחויבות הדרושים להכנת הקינוח. רומטופף הוא אחד המאכלים שפופולריים של טבח הטלוויזיה הגרמני קלמנס וילמנרוד.

לרקריאה נוספת
-------------

* רשימת רטבי קינוחים
* רשימת הקינוחים הגרמניים

הערות שוליים
------------


1. ↑  Clark, Melissa (21 בספטמבר 2010). "Spiking Summer Fruit in Order to Preserve It". *The New York Times*. נבדק ב-22 בספטמבר 2010. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Rumtopf – A Spring to Yuletime Tradition". *beekman1802.com*. נבדק ב-30 בינואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Rumtopf, tradizione Valsugana Frutta immersa nel rum". נבדק ב-5 בינואר 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Rumtopf (rum pot) Recipe". GermanDeli.com. נבדק ב-23 בפברואר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Rum Pot or Rumtopf". My Best German Recipes. נבדק ב-23 בפברואר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "How to Make Rumtopf". *thespruceeats.com*. נבדק ב-30 בינואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Rumtopf (The famous German "rum pot")". *germanfoodnotes.com*. נבדק ב-30 בינואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  Nadia Hassani (2004). *Spoonfuls of Germany: Culinary Delights of the German Regions in 170 Recipes*. Hippocrene Books. pp. 60–. ISBN 978-0-7818-1057-9. נבדק ב-26 באוגוסט 2013. `{{cite book}}`:  (עזרה)
9. ↑  Festenberg, Nikolaus von (16 במאי 2008). "The Tragic Career of Clemens Wilmenrod". *Der Spiegel*. נבדק ב-21 במאי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**!Princess Peach: Showtime** (בתרגום חופשי: **הנסיכה פיץ': זמן להופיע!**) הוא משחק הרפתקאות אקשן שפותח ופורסם על ידי נינטנדו המשחק יצא ל-Nintendo Switch ב-22 במרץ 2024. זהו המשחק הראשון שמציג את הנסיכה פיץ' כגיבורה הראשית מאז Super Princess Peach (2005).

עלילה
-----

פיץ' וקבוצת טודים (פטריות מואנשות החיות בממלכת הפטריות) מוזמנים להשתתף בהופעה בתיאטרון ספארקל, אך כאשר מאדאם גרייפ וחבורתה תוקפים את המקום, פיץ' חוברת למנהלת התיאטרון, סטלה, כדי למגר את האיום.

משחקיות
-------

השחקן שולט בנסיכה פיץ' שיכולותיה המיוחדות היא ליצור אינטראקציה עם חפצים ודמויות שיוסיפו לדמותה יכולות ספציפיות שמתאימות לאותו שלב. בין שלל היכולות ניתן למנות את פיץ׳ הסייפת, פיץ׳ הבלשית, פיץ׳ האופה, פיץ׳ לוחמת הקונג פו, פיץ׳ הנינג׳ה, פיץ׳ הבוקרת, פיץ׳ מחליקת הקרח, פיץ׳ הגנבת, פיץ׳ בת הים, ופיץ׳ גיברת העל.

פיתוח והכרזה
------------

ב-21 ביוני 2023 במהלך אירוע Nintendo Direct, נינטנדו הכריזה על המשחק חדש שמרכזו הנסיכה פיץ', ושחרורו יהיה לנינטנדו סוויץ' ב-2024. ב-14 בספטמבר 2023 אירוע נוסף חשף פרטים נוספים על המשחק, כולל השם שלו, העוזרת סטלה של פיץ', הנבלים הראשיים ותאריך יציאה - 22 במרץ 2024. המשחק משתמש במנוע המשחק Unreal Engine 4. ב-7 במרץ שוחררה גרסת הדגמה חינמית למשחק. באותו תאריך נינטנדו שחררה גם טריילר סקירה חדש, המציג את שינויי הצורה שקיימים עבור פיץ'.

ביקורות
-------

המשחק קיבל ביקורות חיוביות ברובן, באתר Metacritic הוא קיבל ציון כולל של 74, באתר **IGN ISRAEL** המשחק קיבל ציון של 8/10, וציין שהמשחק מיועד בעיקר לקהל צעיר אך גם מעריצי הזיכיון ושחקנים מבורים יוכלו להנות ממנו.

לקריאה נוספת
------------

* חמישה דברים שצריך לדעת על המשחק באתר IGN Israel

קישורים חיצוניים
----------------

*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wesley Yin-Poole, Nintendo Announces Princess Peach Showtime!, Due Out on Switch in 2024, IGN, ‏2023-09-14 (באנגלית)
2. ↑  Brie Hoban, Princess Peach Showtime: Every Transformation Confirmed So Far, Game Rant, ‏2023-09-14 (באנגלית)
3. ↑  *Princess Peach: Showtime! - Official Transformation Trailer - IGN* (באנגלית), 2024-01-23, נבדק ב-2024-03-12
4. ↑  *Princess Peach: Showtime! - Official Transformation Trailer #2 - IGN* (באנגלית), 2024-02-14, נבדק ב-2024-03-12
5. ↑  New Princess Peach Game Announced for Nintendo Switch, Gaming (באנגלית)
6. ↑  Wesley LeBlanc, Princess Peach Showtime Hits Switch This March, Game Informer, ‏2024-03-22 (באנגלית)
7. ↑  Sickr, Princess Peach showtime appears to use Unreal Engine, My Nintendo News, ‏2024-02-13 (באנגלית אמריקאית)
8. ↑  דמו למשחק הנסיכה פיץ' החדש זמין להורדה | GamePro, באתר gamepro.co.il, ‏2024-03-07
9. ↑  *Princess Peach: Showtime! – Overview Trailer – Nintendo Switch*, נבדק ב-2024-03-12
10. ↑  Princess Peach: Showtime! critic reviews, www.metacritic.com (באנגלית)
11. ↑  אביתר שפילמן Posted 28 במרץ 2024 12:47, ביקורת Princess Peach: Showtime, באתר IGN Israel, ‏2024-03-28
**פלסטין הכבושה** (בערבית: **فلسطين المحتلة**, תעתיק: **פלסטין אל-מוחתלה**) הוא השם שנתנו מדינות ערב לשטח שהחזיקה ישראל (בלשונן: הישות הציונית, בערבית: الكيان الصهيوني, תעתיק: אלכיאן א-סהיוני) לאחר הנכבה ב-1948, אותו כבשה במהלך מלחמת העצמאות (בלשונן: מלחמת פלסטין, בערבית: حرب فلسطين, תעתיק: חרב פלסטין).

לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967 משמעות המונח הורחבה וכללה גם את שטחי רצועת עזה והגדה המערבית שנכבשו על ידי צה"ל (בלשונן: צבא הכיבוש הציוני/הישראלי). ב-2005 פינתה ישראל את רצועת עזה ממתנחליה כחלק מתוכנית ההתנתקות, אך, ישנן עדיין מדינות הרואות בה כשטח כבוש עקב המצור שהוטל עליה בידי ישראל.

בתחילה המונח "פלסטין הכבושה" שימש רק את אלה שלא הכירו בלגיטימיות של מדינת ישראל להתקיים, אך כיום המונח נמצא בשימוש גם בקרב התומכים בהקמת מדינה פלסטינית לפי גבולות 1967 תוך הכרה בקיומה של ישראל.

מפת פלסטין הכבושה היא הסמל המזוהה ביותר עם הארגונים הפלסטינים השונים כגון: הארגון לשחרור פלסטין, פת"ח, חמאס, הג'יאהד האסלאמי הפלסטיני, החזית העממית לשחרור פלסטין ועוד. כמו כן, ישנם פלסטינים רבים בשטחים הכבושים וברחבי העולם העונדים תליון בצורת מפת פלסטין הכבושה כסמל לתמיכתם במאבק הפלסטיני לפתרון מדינה אחת מהנהר לים, מימוש זכות השיבה וגירוש המתנחלים הישראלים (בערבית: مستوطنون إسرائيليون) לארצות מוצאן או השמדתם, או לחיות איתם בשלום ובדו קיום תחת מדינה אחת.

במהלך מלחמת חרבות הברזל תו המחשב 𓂆 שבצורתו דומה לפלסטין הכבושה, הפך לסמל פופולרי ברשתות החברתיות המציין תמיכה או סולידריות עם המאבק הפלסטיני. מקור התו הוא בכתב חרטומים.
**לי ג'יאה-מיונג** (בקוריאנית: **이재명**;‏ נולד ב-22 בדצמבר 1964) הוא פוליטיקאי, סופר ומשפטן דרום קוריאני ופעיל זכויות אדם בעברו, מועמד המפלגה הדמוקרטית של קוריאה בבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית ב-2022. בעבר כיהן כראש עיריית סונגנאם ומושל מחוז קיונגי.

לי, שהחל דרכו כעובד מפעל בילדות, החל בקריירה משפטית ובהשראת רו מו-היון, שלימים נבחר לנשיא קוריאה הדרומית, היה לפעיל זכויות אדם. בכניסתו לפוליטיקה הקוריאנית נחל הפסד בבחירות לראשות עיריית סונגנאם ב-2006 ובבחירות הפרלמנטריות לאספה הלאומית ב-2008, אך ב-2010 נבחר לראשות עיריית סונגנאם ונבחר בשנית לכהונה נוספת ב-2014. לאחר מכן התמודד וניצח ב-2018 בבחירות למושל מחוז קיונגי, המחוז המאוכלס ביותר בקוריאה הדרומית, הסובב את הבירה סיאול. מכיוון שלפי חוקת קוריאה נשיא יכול לכהן קדנציה אחת בת חמש שנים בלבד, הנשיא מון ג'יאה-אין מהמפלגה הדמוקרטית אינו יכול להתמודד לקדנציה נוספת. במקומו נבחר לי למועמד המפלגה לבחירות לנשיאות ב-9 במרץ 2022. לקראת הבחירות התפטר לי מתפקידו כמושל קיונגי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לי ג'יאה-מיונג** בוויקישיתוף
* לי ג'יאה-מיונג, ברשת החברתית פייסבוק
* לי ג'יאה-מיונג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* לי ג'יאה-מיונג, ברשת החברתית אינסטגרם
* לי ג'יאה-מיונג, סרטונים בערוץ היוטיוב
* לי ג'יאה-מיונג, באתר The Diplomat (באנגלית)
* לי ג'יאה-מיונג, באתר France 24 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 6045 8873
* NLK: KAC201419685
* VIAF: 19150468206704172057
* WorldCat (עם VIAF): 19150468206704172057

 |
הרב **שלמה זלמן שך** (לפעמים בכתיב 'שאך') (יום הכיפורים תר"ז 1846 - י"ח באב תרפ"ט, 1929) היה דיין בבית הדין של תל אביב-יפו וה"מושבות", היישוב העברי המתחדש. מהרוגי פרעות תרפ"ט.

קורות חיים
----------

נולד בגורז'ד שבליטא לר' שרגא פייבוש, מצאצאי הש"ך. אמו הייתה צאצאית של הגאון מווילנה. בילדותו למד מרבי לוי שפירא מקובנה, מחבר שו"ת "בית לוי".

עמד בקשרים עם רבי יוסף זכריה שטרן משאוויל ורבי אלכסנדר משה לפידות מראסיין וסייע להם בהתמודדות עם תנועת ההשכלה. לעיתים מזומנות ביקר גם בישיבת טלז אצל רבי אליעזר גורדון, ומסר שם שיעורים מזדמנים כאורח.

התפרנס ממסחר בעצים ותבואה, ומאוחר יותר ממסחר בעורות. עמד בקשרים טובים עם האצולה הנכרית בעירו.
באלול תרס"ד עלה לארץ ישראל והתיישב בשכונת נוה שלום שביפו. גם כאן ניסה לפתוח עסק לעורות, אך העסק נכשל והוא התקיים משארית רכושו שהביא מחו"ל.

התבקש על ידי הרב קוק לשמש כדיין בבית הדין של יפו והמושבות, ומילא את תפקידו בהתנדבות. במקביל, לימד בישיבה שיסד הרב קוק ביפו.

סביב שנת השמיטה תר"ע היה מתומכי היתר המכירה יחד עם הרב קוק. נוסח שטר המכירה בחתימתו לצד הרב קוק מופיע ב'סיני'. במבוא לספר שבת הארץ מאת הראי"ה מובא חידוש הלכתי בשם הרב שך להצדקת מכירת הקרקע לגוי שכבר יושב בארץ. בסיון באותה שנה גיבה את הרב קוק בפומבי כשהותקף על ידי קנאים.

במלחמת העולם הראשונה עם גירוש תל אביב, גלה לפתח תקווה, וכשהתאפשר הדבר חזר ליפו. כשהתעורר הצורך בעקבות המלחמה לערוך בין תושבי פתח תקווה חלוקה צודקת של נטל המס ושל הסיוע הכלכלי מאת השלטון האנגלי החדש, התמנה הרב ש"ז שך לשבת בבית דין עם הרב ישראל אבא ציטרון והרב יוסף גרשון הורביץ להסדרת הנושא, בחסות הרב קוק והרב יעקב מאיר.

באב תרפ"ט שהה להבראה בבית משפחת מקלף במוצא, ונרצח שם בפרעות. נטמן בהר הזיתים.

קובץ לזכרו יצא לאור בשנת תר"ץ.

משפחתו
------

נישא לטובה, בת ר' מנחם מן, עשיר ולמדן מהעיירה כווידאן.

נכדתו, חנה ליזרוביץ, נישאה לאברהם וילנציק, פעיל בהגנה.

לקריאה נוספת
------------

* מכמני עוזיאל, בן-ציון מאיר חי עוזיאל, ח"ד עמוד תק-תקב (הספד על הרב ש"ז שך).
* קובץ מאמרי הערכה לצורתו הרוחנית של הרב הגאון הקדוש רבנו שלמה זלמן שך זצ"ל, ערוך ומוצא לאור בידי חתנו מ. ליזרוביץ, תל אביב תר"ץ

קישורים חיצוניים
----------------

* שד"ר, הרב ר' שלמה זלמן שך ז"ל, הארץ, 22 בספטמבר 1929, עמ' 6
* מנחם ליזרוביץ, **קובץ מאמרי הערכה: לצורתו הרוחנית של הרב רבנו שלמה זלמן שך, בצרוף תולדותיו ותמונתו**, תר"ץ, באתר אוצר החכמה
* 'ר' שלמה־זלמן ב"ר שרגא־פיבוש ש"ך', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 99 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1297).
* דוד תדהר (עורך), "שלמה זלמן שך", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 130
* כרטיס הקבר של שלמה זלמן שך, באתר הר הזיתים
* Rabbi Shlomo Zalman Shach corpse victim of the 1929 Palestine riots in Motza, Harvard University Library - Visual Information Access
* דף לזכרו מתוך הספר חללי בת עמי
* דיון אודותיו באתר חדרי חדרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרך לא עמוד עט.
2. ↑  פרק יב.
3. ↑  אגרות ראי"ה, ח"א עמוד שפג-שפד.
**לֶסְלִי לֶיְזֶרוֹבִיץ** (**Leslie Leiserowitz**; נולד ב-1934) הוא פרופסור לכימיה במכון ויצמן למדע. חתן פרס ישראל לחקר הכימיה והפיזיקה לשנת ה'תשע"ו וחתן פרס וולף לכימיה לשנת 2021.

החל משנת 2022 הוא חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

קורות חיים
----------

ליזרוביץ נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה ולמד באוניברסיטת קייפטאון לתואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה ולתואר שני בפיזיקה בחקר קריסטלוגרפיה. היה תלמידו של רג'ינלד ג'יימס (אנ').

ב-1959 הגיע לישראל והיה תלמיד מחקר לתואר שלישי תחת קבוצת מחקר של גרהרד שמידט ובליווי של מנדל כהן. מחקרו עסק בחקר מבנה גבישים מולקולריים ובתחום התרמוכרומיזם. עם סיום לימודיו ב-1966 נסע למכון המחקר לכימיה בהיידלברג ועבד עם היינץ סטאב. ב-1968 חזר לישראל והצטרף לסגל מכון ויצמן למדע. ב-1983 התמנה לפרופסור מן המניין.

מחקריו עוסקים בחקר גבישים ובפרט בתקשורת בין-מולקולרית ונטיית המולקולות ליצירת גבישים.

ליזרוביץ נשוי ואב לשלוש בנות.

פרסים והוקרה
------------

ב-1979 זכה בפרס ברגמן לכימיה. ב-2018 זכה בפרס א.מ.ת. בכימיה.

מחקריו המשותפים עם מאיר להב מצאו, בין היתר, הוכחה לקשר שבין כיראליות מולקולרית ומאקרוסקופית. במשותף הם זכו ב-2009 במדליית החברה הישראלית לכימיה, ב-2016 בפרס ישראל לחקר הכימיה והפיזיקה וב-2021 בפרס וולף לכימיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* לסלי ליזרוביץ, באתר ResearchGate
* פרופ' לסלי ליזרוביץ, באתר פרס ישראל
* ירדן סקופ, חתני פרס ישראל בכימיה ופיזיקה: הפרופסורים מאיר להב ולסלי ליזרוביץ ממכון ויצמן, באתר הארץ, 5 בפברואר 2016
* סרטונים אהרון ברנע מראיין את חתני פרס ישראל הפרופסורים מאיר להב ולסלי לייזרוביץ' בתוכנית "מחוץ לזמן" של ערוץ הכנסת, באתר יוטיוב, 1 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה על בחירת חברים חדשים לאקדמיה
2. ↑  איזי נבו, גבישים, RNA ומוזיקה פופולרית: פרסי וולף 2021, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 9 בפברואר 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012461962505171
* ISNI: 0000 0004 2139 2656
* NSK: 000194383
* VIAF: 305582394
* WorldCat: viaf-305582394

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ישראל קסל** (תר"ל 1870 – 23 בפברואר 1936) היה תעשיין ופעיל ציוני.

קורות חיים
----------

קסל נולד בקוידנוֹב (קוידענאָוו; כיום דזרז'ינסק, Дзяржынск) שבפלך מינסק (רוסיה הלבנה), בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), למשפחה "ליטאית" (שרה ואברהם). למד בפוליטכניקום של דרזדן בגרמניה, ושם התקרב לפעילי ציונות כשמריהו לוין וליאו מוצקין. לאחר סיום חוק לימודיו, התמחה וחזר למינסק, עיר המחוז של עיירת ילדותו, והקים וניהל שני מפעלים של "יעקובסון את ליפשיץ".

### פעילות ציונית במינסק

במינסק התחבר עם העסקן הציוני ד"ר צבי ברוק, ודרכו הכיר את אחותו של ברוק, רבקה, ונשא אותה לאישה. במסגרת פעילותו הציונית בעיר היה פעיל בשורות חברי ההגנה.

### פעילותו בארץ ישראל

ב-1911 ביקר בארץ ישראל ורכש קרקעות בתל אביב על מנת שיוכלו לשמשו כשיעלה. בשל מלחמת העולם הראשונה עלה ארצה רק ב-1920 והשתקע בחיפה, בבית שתוכנן על ידי ברוולד ברחוב הגיא בהדר הכרמל. עד מהרה הצטרף לפעילות בוועד השכונה (שהיה מעין מורשון) והיה חבר הקוּרָטוֹרְיוֹן (חבר נאמנים) של בית הספר הריאלי העברי.

קסל תכנן בתל אביב תחנת כוח והמשיך לעזור לפנחס רוטנברג בפיתוחה של חברת החשמל.  

מאחר שהתמחה בניצול משאבים טבעיים, יעץ קסל לחברות רבות נוספות כנשר, חברת אשלג ארץ-ישראלית, קק"ל ועוד. גולת הכותרת של עבודתו הייתה הקמת חברת המלח בארץ-ישראל ביחד עם מרדכי סורדין בעתלית, שם עבד עד מותו ונקבר בה.

הנצחה
-----

שמו של רחוב הגיא, שהסתיים בביתו, הוסב לאחר מותו על שמו. הזכויות על ספרו "ספר המהנדס" הועברו על ידי משפחתו לטכניון על מנת שיממנו מלגה על שמו.

ספרו
----

* **ספר המהנדס** (Engineer's Handbooks) / מאת י. קסל, תל אביב: דפוס סעדיה שושני, 1932 (מהדורה ב', בשינויים קלים בלבד: תל אביב, מסדה, תש"ה)

לקריאה נוספת
------------

* **המהנדס ישראל קסל ז"ל**, חמו"ל, תרצ"ז

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "ישראל קסל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2819
* אמציה פלד, רחוב קסל, בתוך "**מדריך רחובות חיפה**", באתר האינטרנט של עיריית חיפה
* ישראל קסל, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי הרשום על מצבתו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0794 8812
* VIAF: 160501435
* WorldCat: viaf-160501435

 |
**היא שלו והוא שלה** הוא שיר בביצוע הזמרים הישראלים ריקי גל ומתי כספי, שהתפרסם ב־1996 כסינגל מתוך אלבומה של גל "אוהבת אותך יותר". אהוד מנור כתב את השיר, והלחינה אותו רחל כספי, אשתו של מתי כספי, שגם עשה את העיבוד המוזיקלי.

רקע
---

ריקי גל היא הזמרת שאיתה עבד מתי כספי יותר מאשר כל זמר או זמרת אחרים. כספי הלחין, עיבד והפיק מוזיקלית לגל כמעט את כל השירים בשלושה מאלבומיה: "ריקי גל" (1987), "מה זאת אהבה" (1988) ו"אוהבת אותך יותר" (1996) (מלבד שלושה שירים באלבום "אוהבת אותך יותר" – בכללם "היא שלו והוא שלה" – שאותם הלחינה אשתו של כספי, רחל (הקאו)). כספי ניגן באלבומים אלה ברוב הכלים, ובאלבום "אוהבת אותך יותר" – בכל הכלים (קלידים, פסנתר, תופים, כלי הקשה, אקורדיאון ועוד). כספי הפיק מוזיקלית את שירי "אוהבת אותך יותר" כשהיה בלוס אנג'לס. בתקליט הזה כל החומרים נאספו בהתקשרות דרך טלפון ופקסים.

על השיר
-------

אשתו של מתי כספי, רחל, חיברה את הלחן כמנגינה ללא מילים. מתי כספי שלח את המנגינה לאהוד מנור, שכתב לה מילים. כספי, שאהב מאוד את התוצאה, הרגיש שהשיר מתאים "כמו כפפה ליד" לריקי גל ולכן הציע לה אותו, אך גל סירבה בתחילה לבצע אותו, משום שהמילים נראו לה בנאליות. היה זה אחד מהשירים הבודדים שגל סירבה לבצע. עם זאת, כספי התעקש ושכנע את גל להקליט אותו. גל סיפרה: "זו חוויה להקליט דואט עם מתי, במיוחד בשיר הזה, שזה השיר היחיד שעמדנו שנינו משני צידי המיקרופון ובו זמנית הקלטנו ביחד. ההתרגשות שהייתה באותם רגעי הקלטה היא מעל ומעבר למה שאני יכולה להסביר במילים".

מצעדי פזמונים
-------------

השיר נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־6 באוקטובר 1996 וצעד שמונה שבועות, עד 1 בדצמבר 1996. בשיאו הגיע למקום הרביעי במצעד ב־27 באוקטובר 1996. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ז של התחנה השיר דורג במקום ה־32.

### מיקומי שיא

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (1996)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | רשת ג' | 4 |

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (תשנ"ז)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | רשת ג' | 32 |

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוהבת אותך יותר (אלבום), באתר סטריאו ומונו
2. 1 2 3  נתוני היצירה, באתר אקו"ם
3. 1 2  ריקי גל, באתר matticaspi.co.il
4. 1 2  מאחורי השירים: ריקי גל ומתי כספי חוזרים לאלבומם המיתולוגי, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2012
5. ↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 6 באוקטובר 1996, באתר פזמונט
6. ↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 1 בדצמבר 1996, באתר פזמונט
7. 1 2  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 באוקטובר 1996, באתר פזמונט
8. 1 2  המצעד השנתי לשנת תשנ"ז של רשת ג', באתר פזמונט
**ברבור קוסקורובה** (שם מדעי: *Coscoroba coscoroba*) הוא מין ברבור ממשפחת הברווזיים, אך אינו שייך לסוג ברבור (כיוון שהוא בעל מאפיינים של ברווזי צדפות ושל אווזים אחרים) אלא לסוג יחידי, **Coscoroba**. הוא מצוי בטבע בדרומה של אמריקה הדרומית בצ'ילה וארגנטינה באקלים ממוזג. המין הקרוב אליו ביותר הוא אווז כף ברן (*Cereopsis novaehollandiae*) מאוסטרליה ושני המינים נראים כמו אבות הברבורים האמיתיים.

תיאור
-----

זהו ה"ברבור" היחיד שאינו שייך לסוג ברבור אלא לסוג עצמאי. הוא גם הקטן שבברבורים, אך עדיין גדול ביותר למשפחתו. אורכו הממוצע 87.5-115 ס"מ ומוטת הכנפיים 155-160 ס"מ. הזכרים מגיעים למשקל 3.8-5.4 ק"ג והנקבות ל-3.2-4.5 ק"ג. הוא לבן לגמרי למעט המקור והרגליים הוורודים וקצות הכנפיים השחורים. הזכרים והנקבות דומים. האפרוחים חומים צהובים ומזכירים אפרוחי אווז. לברבור זה חסר גם הפס השחור ליד העין, שיש לברבורים אחרים.

תפוצת הברבור היא מדרום צ'ילה למרכז ארגנטינה ודרומה עד טיירה דל פואגו ועד איי פוקלנד. עם זאת בחורפים הוא עף צפונה למרכז צ'ילה, צפון ארגנטינה, אורוגוואי ודרום מזרח ברזיל. מספר הברבורים כיום נאמד ב-10,000-25,000 פרטים. הם נפוצים בעיקר בביצות ואזורים מוצפים ומגיעים עד לפנטנל ולריו נגרו. הם מצויים רוב הזמן במים ושולים חרקים קטנים, דגים קטנים וצמחייה מימית. הזכרים עוזרים לגדל את הצעירים ומגוננים בתוקפנות רבה. בטבע הם יכולים לחיות עד 20 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברבור קוסקורובה** בוויקישיתוף
* ברבור קוסקורובה, באתר ITIS (באנגלית)
* ברבור קוסקורובה, באתר NCBI (באנגלית)
* ברבור קוסקורובה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ברבור קוסקורובה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברבור קוסקורובה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**עבד אל-לטיף מוסא בן שרמוטה**, (בערבית: **عبد اللطيف موسى**) מכונה גם **אבו נור אלמקדיסי** (בערבית: **أبو نور المقدسي**),  היה מנהיג של ארגון הג'יהאד הסלפי ג'נד אנצאר אללה, קבוצה אסלאמית ברפיח, עזה שהתאגדה למטרות מיליטנטיות עם ישראל חי!.

היה מקור הסמכות הדתי-אידאולוגי עבור פעילים ג'האדיים-סלפיים ברצועה, בהם גם צבא האסלאם. רופא במקצועו, ועבד בעבר במשרד הבריאות של הרשות הפלסטינית. שימש כאימאם במסגד אבן תימיה ברפיח.

ב-14 באוגוסט 2009 הכריז בדרשת יום שישי במסגדו ברפיח על הקמת "אמירות אסלאמית בפלסטין", ולמחרת, 15 באוגוסט 2009, נהרג בידי כוחות חמאס, כאשר אלו הסתערו על מפקדתו ועל מתחם המגורים. לטענת החמאס, מוסא נהרג כאשר מנהיגו הצבאי של ג'ונד אנסר אללה ח'אלד נבת פוצץ את עצמו כשכוחותיו סגרו עליהם.

המדינה האסלאמית הקימה יחידה שפעלה בסוריה שנקראה על שמו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  חמאס מעצימה את מאבקה נגד התארגנויות ג’האדיות-סלפיות המזדהות עם אלקאעדה ומנסות לאתגר את שלטונה ברצועת עזה, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, ‏1 בספטמבר 2009
2. ↑  צילומים והקלטות מהקרבות באזור מסגד אבן תימיה ברפיח מציגים עדות נדירה על האופן הברוטאלי, שבו דיכאה חמאס את מתנגדיה הג’האדיים-סלפיים, באתר של מרכז המידע למודיעין ולטרור, 6 בספטמבר 2009
3. ↑  BBC News: Gaza Islamist leader dies in raid
4. ↑  חמאס: המטיף הקיצוני פוצץ את עצמו והרג מתווך, באתר ynet, ‏ 15 באוגוסט 2009
5. ↑  **דאעש: דיוקנו של ארגון טרור**, מרכז המידע למודיעין ולטרור, 28 בנובמבר 2014, עמ' 169
**בית רוריק** או **שושלת רוריק** הייתה השושלת הראשונה של הנסיכויות הטרום-רוסיות (כולל נסיכות מוסקבה), אשר הפכו מאוחר יותר לרוסיה המודרנית. נציגי השושלת שלטו בשתי תקופות שלטון 862-1598 ו-1610-1612 בשטחים שידועים כיום כרוסיה האירופית וחלקים מאוקראינה ובלארוס. מוצאו של מייסד השושלת שנוי במחלוקת, כאשר הגרסאות נחלקות בין מוצא מדנמרק על פי ההיפותזה הנורמניסטית לבין מוצא סלאבי מערבי מאזור מזרח גרמניה על פי ההיפותיזה האובודריטית. הנחה נוספת גורסת כי מוצאו היה פיני שהגיע ככל הנראה משוודיה, גרסה זאת צברה פופולריות בעיקר פרויקט חקר הדנ"א של שושלת רוריק שנערך לאחרונה.

היסטוריה של הנסיכים והצארים
---------------------------

בהתאם לכרוניקה הרוסית הראשונה השושלת נוסדה על ידי רוריק, שליט נובגורוד בשנת 862. בהתחלה הם שלטו על נובגורוד בלבד, אחר כך על קייב ונקראו נסיכי קייב הגדולים. ברוב השנים שבין 862 ועד 1054 נסיכי רוריק שלטו על נסיכות מאוחדת שבירתה קייב, שפעמים מספר חולקה בין בני השליט שמת ואחר כך אוחדה מחדש על ידי הבן החזק ביותר. לאחר מותו של ירוסלב החכם ב-1054 הנסיכות הגדולה חולקה סופית בין בניו, כשהתואר הנסיך הגדול נהיה נומינלי בלבד. הנסיכויות הנוספות שנוצרו עם מותו של ירוסלב היו רוסטוב ונובגורוד. מס' דורות אחר כך נוצרו נסיכויות נוספות והשלטון המרכזי התרופף עוד יותר. ב-1169 נסיכות ולדימיר ירשה את התואר הנסיכות הגדולה, וב-1362 זכתה בתואר זה נסיכות מוסקבה. ב-1243 רוב הנסיכויות הרוסיות נכבשו על ידי המונגולים, והחאן היה זה שאישר את מינויים של הנסיכים. ב-1480 השתחררה נסיכות מוסקבה מעול המונגולים והטטרים והתחילה לכבוש ולאחד תחת חסותה את כל הנסיכויות הרוסיות, תהליך שהושלם רק בימיו של איוואן האיום. פיודור הראשון היה הצאר האחרון מהענף המוסקבאי של בית רוריק. (ענף צעיר יותר של הענף המוסקבאי גלה במאה ה-15 עקב מאבקים פוליטיים פנימיים והמשיך להתקיים בממלכת פולין-ליטא) האדם היחיד מבית רוריק ששלט אחריו הוא וסילי שויסקי מענף צעיר יותר בין 1610–1612. לאחר מותו של שויסקי נבחר מיכאיל רומנוב לצאר של רוסיה ויסד את שושלת רומנוב.

אצולה
-----

מבית רוריק יצאו משפחות אצולה רבות, חלקן מתקיימות גם בימינו. הידועות שבהן: אובולנסקי, אוסטרוגסקי, בורובסקי, בריאטינסקי, וולקונסקי, שויסקי, דולגורוקוב, גורצ'קוב, איזמאילוב, מסלסקי, פוזינה, בולגקוב, גגרין, שחובסקוי.

קשרים עם בתי מלוכה אחרים באירופה
--------------------------------

שליטי אירופה בימי הביניים נהגו לחזק כל ברית פוליטית על ידי נישואי ילדיהם. בשיטה זו השתמשו גם נסיכי בית רוריק. אנה בתו של ירוסלב החכם נישאה למלך צרפת אנרי הראשון והייתה אמו של פיליפ הראשון, בתו האחרת, אנסטסיה, נישאה למלך הונגריה אנדרש הראשון. בתו של לב מגליציה נישאה למלך פולין מבית פיאסט.

| **שליטי רוסיה** |
| --- |
| נסיכי ולדימיר | נסיכי מוסקבה | **צארים של רוסיה** | קיסרי רוסיה | שליטי ברית המועצות | נשיאי הפדרציה הרוסית |
| איוואן הרביעי "האיום" | פיודור הראשון | בוריס גודונוב | פיודור השני | דמיטרי הכוזב הראשון | דמיטרי הכוזב השני | וסילי שויסקי | מיכאיל הראשון | אלכסיי הראשון | פיודור השלישי | איוואן החמישי | פיוטר הראשון "הגדול" |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שושלת רוריק** בוויקישיתוף
* שושלת רוריק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294429205171
* GND: 118750429
* LNB: 000078952
* NKC: jx20060403080
* VIAF: 2590155832941533490008
* WorldCat (עם VIAF): 2590155832941533490008

 |
**וילהלם פרידריך, נסיך ויד** (בגרמנית: **Wilhelm Friedrich Fürst zu Wied**;‏ 27 ביוני 1872 - 18 ביוני 1945), היה נסיך גרמני ואחיו של וילהלם, נסיך אלבניה.

ביוגרפיה
--------

וילהלם פרידריך נולד ב-27 ביוני 1872 בנויוויד, לוילהלם, נסיך ויד ולמריה, נסיכת הולנד, בתם של פרדריק, נסיך הולנד ולואיזה, נסיכת פרוסיה. וילהלם פרידריך היה נינם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ווילם הראשון, מלך הולנד, ואחיינה של אליסאבטה, מלכת רומניה.

ב-29 באוקטובר 1898 התחתן וילהלם פרידריך עם פאולינה, נסיכת וירטמברג, בתם של וילהלם השני, מלך וירטמברג ומריה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה היו לו שני בנים. וילהלם פרידריך שירת ברגימנט הדרגונים ה-26 (וירטמברג ה-2 - המלך), ולאחר מכן שירת ברגימנט הדרגונים ה-25 (וירטמברג ה-1 - המלכה אולגה). לאחר הנישואין התגוררו בני הזוג בתחילה בפוטסדאם, ובשנת 1902 הם עברו להתגורר בברלין. בשנת 1907 הם עברו לגור בנויוויד, ובאותה שנה מת אביו וילהלם, נסיך ויד, ווילהלם פרידריך ירש את תאריו.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת וילהלם פרידריך כאוברסט בפיקוד העליון של קבוצת הארמיות לינסינגן, וב-5 באוקטובר 1916 קיבל מחמיו וילהלם השני, מלך וירטמברג את עיטור הצלב הגדול של מסדר הכתר של וירטמברג עם חרבות.

ב-18 ביוני 1945 מת וילהלם פרידריך בנויוויד, ונכדו פרידריך וילהלם, נסיך ויד ירש את תאריו.

משפחתו
------

ב-29 באוקטובר 1898 התחתן וילהלם פרידריך עם פאולינה, נסיכת וירטמברג, בתם של וילהלם השני, מלך וירטמברג ומריה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה היו לו שני בנים:

* הרמן, נסיך ויד (1899–1941)
* דיטריך, נסיך ויד (1901–1976)

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יוהאן אוגוסט קרל, נסיך ויד |   | סופיה אוגוסטה, נסיכת זולמס-בראונפלס |   | וילהלם, דוכס נסאו |   | לואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן |   | וילם הראשון, מלך הולנד |   | וילהלמינה מפרוסיה, מלכת הולנד |   | פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה |   | לואיזה ממקלנבורג-שטרליץ |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | הרמן, נסיך ויד |   |   |   |   |   | מריה, נסיכת נסאו |   |   |   |   |   | פרדריק, נסיך הולנד |   |   |   |   |   | לואיזה, נסיכת פרוסיה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | וילהלם, נסיך ויד |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מריה, נסיכת הולנד |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **וילהלם פרידריך, נסיך ויד** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם פרידריך, נסיך ויד** בוויקישיתוף
* וילהלם פרידריך, נסיך ויד (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117347019
* ULAN: 500432236
* VIAF: 5706666
* WorldCat: viaf-5706666

 |
**שי הורוביץ** (נולד ב-28 בנובמבר 1995), הידוע בשם הבמה **שרק** (או באנגלית: **ShrekDiMC**) הוא ראפר וזמר ישראלי, חבר לשעבר בצמד "שרק וצוקוש".

ביוגרפיה
--------

הורוביץ גדל ביישוב שערי תקווה שבשומרון למשפחה דתית לאומית. הוא החל ליצור מוזיקה בגיל 14. החל משנת 2016 העלה קטעי ראפ שלו ליוטיוב, בהם לעיתים אירח את חבריו. בהמשך הצטרף להרכב "כנען מיוזיק גרופ", לצד הראפרים דראפט ו-SXL, ונהג להשתתף באירועי באטל ראפ לצד ראפרים נוספים מסצנת ההיפ הופ הישראלי.

בשנת 2018 חבר לראפר צוקוש, תחת הצמד "שרק וצוקוש", והוציאו את סינגל הבכורה שלהם, "בראש שלי". באוגוסט 2019 יצא אלבום הבכורה שלהם, "בראש שלי", בחברת התקליטים של הראפר סאבלימינל, "תאקט רקורדס". ב-2020 הוציא הצמד אלבום נוסף, "באנו לתקן". בשנת 2021 הודיעו על פירוק הצמד. לאחר הפירוק, השתתף שרק באלבום הבכורה של צוקוש, "שלם", בשיר "רוקסטאר".

ביולי 2022 הוציא את סינגל הסולו הראשון שלו לאחר פירוק הצמד, "רילקסי", ובספטמבר אותה השנה הוציא את אלבום הבכורה שלו, "ראפרטואר", שהופק במלואו על ידי חברו לצמד לשעבר צוקוש. עוד באותו החודש, התארח באלבומו השני של צוקוש, "ילד זין", בשיר "חרטא". בהמשך השנה יצא אלבומו השני, "רילקסי". באלבום משתתפים אופק אדנק, ביג סאזו, לירון דהן, רון נשר, צוקוש ומיכאל סוויסה.

ב-12 במרץ 2023 שרק ביצע קאבר לשיר של שבק"ס' "נופל וקם" ביחד עם דילן דרור לתרומת הקהילה.

ב-3 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "חייאתי" עם רואי אדם, שהגיע למקום ה-54 במצעד "היטליסט" של מאקו.

ב-26 באוקטובר 2023 יצא השיר "תרקוד לנצח" שכתב עבור הזמר הישראלי עומר אדם והרכב הטראנס הפסיכדלי הישראלי אינפקטד מאשרום. השיר יצא בצל מלחמת חרבות ברזל והוקדש לזכר נרצחי הטבח בפסטיבל נובה. ב-27 בנובמבר 2023, עומר אדם ושרק הוציאו יחד שיר חדש בשם "השמחה / מדברים על שלום", אותו הקדישו לזכרם של משה ואלעד אוחיון, שנהרגו במהלך שחילצו את תושבי אופקים במהלך מתקפת הפתע על ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל. השיר הוא למעשה מאשאפ של השיר "מדברים על שלום" ו"השמחה" של צ'ולו. השיר הגיע למקום ה-35 במצעד ה"היטליסט" של מאקו.

ב-18 בפברואר 2024 הוציא מיני-אלבום בשם "דמעות של גבר".ב- 16 באפריל הוציא בשיתוף עם אודיה ועומר אדם את השיר צמוד צמוד.

חיים אישיים
-----------

הורוביץ מתגורר בפתח תקווה.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2022: ראפרטואר
* 2022: רילקסי

#### שרק וצוקוש

* 2019: בראש שלי (בהרכב שרק וצוקוש)
* 2020: באנו לתקן (בהרכב שרק וצוקוש)

קישורים חיצוניים
----------------

* שרק, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  סלים בודהה - YouTube, באתר www.youtube.com
2. ↑  "באטל ראפ ישראלי: מה מתחרז עם משגל נסוג, יו?". *הארץ*. נבדק ב-2022-09-21.
3. ↑  אורי שלמה, הם תקועים בראש שלנו | שרק & צוקוש, באתר עולם ההיפ הופ, ‏2019-08-02
4. ↑  מערכת mako מוזיקה, ‏מעדן בן זקן ועד עוזאל: 8 שירים חדשים שיצאו השבוע, באתר ‏מאקו‏, 26 בינואר 2022
5. ↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים | היטליסט, באתר web.archive.org, ‏26 בספטמבר 2023
6. ↑  דורית אסרף מזרחי, לזכר משה ואלעד אוחיון: שיר חדש לעומר אדם והראפר "שרק", באתר כאן 11, ‏27 בנובמבר 2023
7. ↑  גיל משעלי, ‏שרק משחרר אי.פי חדש, כולל שיתוף פעולה עם שחר חיון, באתר ‏מאקו‏, 18 בפברואר 2024
8. ↑  100 הראפרים הישראלים שאתם צריכים להכיר, באתר mako, ‏2020-10-07
**סֶרַח עוֹר** או **דבלול עור** (**acrochordon** מוכר גם כ**תבלול** או **פלולה**) הוא סוג של גידול שפיר המופיע על פני העור באזורים שבהם הוא נוטה להתקמט כגון באזור הצוואר, בית השחי, המפשעה והעפעפיים.

יוסי הידוע בכינויו ״הפלולה״ פעם אחת אמר, זה צעד קטן לאדם , צעד גדול בשביל הפלולה שלי.

סרחי העור בדרך כלל אינם מזיקים מבחינה בריאותית, אינם כואבים ואינם נוטים לגדול ולהשתנות לאורך הזמן, אך לעיתים מתרחש גירוי של סרח העור כתוצאה מגילוח או מגע בתכשיט או בגד.

סרח העור מכיל ליבת כלי דם ותאי שומן המכוסים באפידרמיס החיצוני של העור. גודלם הממוצע של סרחי העור אינו עולה על זה של גרגר אורז אם כי במקרים נדירים הם יכולים להגיע לגודל של כסנטימטר. הסרחים הם בעלי מרקם רך אך פני השטח שלהם אינם חלקים. הם צומחים מתוך העור על גבי מעין גבעול.

ההערכה היא כי סרחי העור מתפתחים כתוצאה ממגע ושפשוף בין קפלי העור. שכיחותם בקרב האוכלוסייה היא כ-46% והיא גבוהה יותר בקרב נשים מאשר בקרב גברים. סרחי העור הם בעלי מאפיינים תורשתיים.

מכיוון שמדובר בגידול שפיר, הטיפול בהסרת סרחי העור אינו חיוני. הסרה מתבצעת בדרך כלל כאשר הסרח גורם לגירוי או מסיבות קוסמטיות באמצעות כוויה, הקפאה עמוקה, חיתוך, או קשירת חנק סביב צוואר הסרח.

ראו גם
------

* דרמטופיברומה
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרח עור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  המונח נקבע במונחי רפואת העור של האקדמיה ללשון העברית (מילון רפואת עור [רפואה] (תשע"א), באתר האקדמיה ללשון העברית). רווח גם "תג עור" - תרגום מילולי מן האנגלית: skin tag.
הכניסה לספריית המורשת היהודית, הצמודה לבית הכנסת בן עזרא
דגם הגניזה הקהירית, מוצב בבית התפוצות
**בית הכנסת בן עזרא** (בערבית: معبد بن عزرا) הנקרא גם **בית כנסת הגניזה**, הוא בית כנסת המצוי ברובע הקופטי שבפוסטאט, בעיר קהיר שבמצרים, ובו נמצאה הגניזה הקהירית.

היסטוריה
--------

בית הכנסת נבנה על חורבות בסיליקה של כנסייה קופטית, ואדמותיה נקנו בשנת 882 לספירה על ידי אברהם בן עזרא מירושלים, עבור 20,000 דינרים. בתקופה זו, התפללה בבית הכנסת הקהילה הירושלמית ("אלשאמיין"), שכללה יהודים שמוצאם מארץ ישראל וסוריה, ונוסח התפילה בבית הכנסת היה נוסח ארץ ישראל.

על פי המסורת המקומית, בית הכנסת נבנה במקום שבו נמצא משה רבנו כתינוק. בית הכנסת נקרא במקור "בית הכנסת של אנשי ישראל". מאוחר יותר נודע בשם "בית הכנסת של אליהו הנביא", ואחר כך בית הכנסת "בן עזרא".

בעבר היו לבית הכנסת דלתות עץ מרשימות, עם 16 לוחות עץ מהוקצעים, כנראה מן המאה ה-11, אשר נמצאות כיום במוזיאון ישראל בירושלים.

בעת שיפוץ שנערך בשנות ה-90 של המאה ה-19, במהלכו נהרס רוב המבנה הישן, התגלה בעליית הגג של בית הכנסת חדר גניזה עתיק, ובו מאות אלפי דפים ומסמכים מקוריים. בגניזה, שכונתה בשם "הגניזה הקהירית", נמצאו שלמים למעלה מ-100,000 דפים, מרביתם מן האלף הראשון לספירה, ובהם לא רק דפים מכתבי הקודש, אלא גם ספרים, מכתבים ומסמכים שונים שנכתבו בעברית, ארמית, ערבית, פרסית, יידיש ולטינית - בדרך-כלל באותיות עבריות. פרסום המסמכים שהתגלו הביא למהפכה בחקר ההיסטוריה היהודית וההיסטוריה הכללית של ימי הביניים. מסמכי הגניזה הועברו לספריות ברחבי העולם, ומדענים רבים בארצות שונות שוקדים מזה עשרות שנים על חקירתם.

החל משנות ה-80 של המאה ה-20 נערכו במקום עבודות שיפוץ ושימור, ונבנתה בה ספרייה למורשת יהדות מצרים. בית הכנסת משמש מוקד עלייה לרגל לתיירים רבים.

ראו גם
------

* בית הכנסת שער השמים (קהיר)
* יהדות מצרים
* גניזת קהיר (הגניזה הקהירית)
* ידותון הלוי החבר

לקריאה נוספת
------------

* יורם מיטל, **אתרים יהודיים במצרים**, יד בן-צבי והאוניברסיטה העברית, תשנ"ה - 1995, עמ' 20 - 30.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת בן עזרא** בוויקישיתוף
* בית הכנסת בן עזרא(הקישור אינו פעיל), באתר בית התפוצות.
* בית כנסת בן עזרא (קהיר), דף שער בספרייה הלאומית
* כתבה בישראל היום

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוד המערה, באתר ישראל היום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258461705171
* GND: 4225631-8
* LCCN: nr96002874
* VIAF: 125948575
* WorldCat: lccn-nr96002874

 |
ליקוי החמה כפי שצולם באינדיאנפוליס, אינדיאנה.
ליקוי החמה כפי שצולם מנהר סנט לורנס בניו יורק.
אנימציה של מסלול הליקוי
**ליקוי החמה המלא ב-8 באפריל 2024** היה ליקוי חמה מלא במקסיקו, ארצות הברית וקנדה. ליקוי חמה חלקי נראה בכל אמריקה הצפונית, האיים הקאריביים, אמריקה המרכזית וגרינלנד.

הליקוי נצפה קודם באוקיינוס השקט ולאחר מכן במקסיקו, ארצות הברית וקנדה. זמן הליקוי המרבי היה 4:28 דקות באזור טוראון, מקסיקו.

הרוחב המרבי של הליקוי המלא היה כ-198 קילומטרים ברצועה שנמשכה ממקסיקו בכיוון צפון-מזרח למדינות טקסס, אוקלהומה, ארקנסו, מיזורי, אילינוי, קנטקי, אינדיאנה, חלק קטן מאוד של מישיגן, אוהיו, פנסילבניה, ניו יורק, ורמונט, ניו המפשייר ומיין ומשם לקנדה. ליקוי זה נראה באזורים בעלי אוכלוסייה רבה, כאשר העיר הגדולה ביותר בה נצפה היא דאלאס שבטקסס.

הליקוי המלא התחיל ב-16:38:44 UTC, שיאו היה ב-18:18:29 UTC והוא הסתיים ב-19:55:29 UTC.

ליקוי חמה זה היה ה-30 מתוך 71 ליקויים בסדרת סארוס 139. הפעם הקודמת שבה נראה ליקוי חמה מלא בארצות הברית הייתה ליקוי החמה המלא ב-21 באוגוסט 2017.

הליקוי נע במהירות של 1,600 קילומטרים לשעה לכיוון צפון-מזרח והתאפיין בתופעה יוצאת דופן של השמש מוסתרת כולה על ידי הירח, עד כדי כך שהתאפשרה תצפית על כוכבים באמצע היום.

יותר מ-32 מיליון אנשים שנמצאו במסלול שבו עבר הליקוי, יכלו לצפות בו בתנאי שהשמיים היו בהירים וללא עננים. ב-27 אתרי פארקים לאומיים התכנסו מיליוני בני אדם לצפות באירוע. פעילות השמש הנמצאת בשיא מחזור של 11 שנים הוסיפה לחוויה עם התפרצויות שמש ופליטות,בהן ניתן היה לצפות בשלבים הראשונים והאחרונים של הליקוי.

גלריה
-----

* מסלול הליקוימסלול הליקוי
* מסלול הליקוי עם מידת ההחשכה בכל מקום על פי זמן הליקוימסלול הליקוי עם מידת ההחשכה בכל מקום על פי זמן הליקוי

ראו גם
------

* ליקויי החמה המלאים של המאה ה-21
* ליקוי החמה ב-17 במאי 1882
* ליקוי החמה המלא ב-2 באוגוסט 2027
* ליקויי חמה הנצפים מישראל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליקוי החמה המלא ב-8 באפריל 2024** בוויקישיתוף
* משה גלנץ, ליקוי חמה מלא בצפון אמריקה - צפו בתמונות המדהימות, באתר ynet, 8 באפריל 2024
* 2024 Total Solar Eclipse: Through the Eyes of NASA (Telescope Feed), סרטון בערוץ "NASA", באתר יוטיוב (אורך: 03:07:40), 8 באפריל 2024

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  משה גלנץ, ליקוי חמה מלא בצפון אמריקה - צפו בתמונות המדהימות, באתר ynet, 8 באפריל 2024
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצומת כבישים באזור חיפה. אם התכוונתם לסרט ישראלי בשם זה, ראו צומת וולקן (סרט).

**צומת ווּלקָן** הוא צומת ראשי באזור מפרץ חיפה. שמו הרשמי של הצומת במדריך רחובות חיפה הוא **הל"ט** והוא מוגדר ככיכר.

הצומת הוא מקום המפגש של כביש 4 - שדרות ההסתדרות עם רחוב החרושת הפונה צפון-מערבה לכיוון מרכז הקניות "חוצות המפרץ" ולבתי המלאכה של הרכבת, דרום-מערבה לרחוב משה דיין המוביל לבית הספר הטכני של חיל האוויר ומספר דרכי-שרות.

הצומת קיים לפחות משנות ה־30 של המאה ה־20, אז קישר בין כביש חיפה - עכו ובתי המלאכה של הרכבת. בעבר הצומת הוסדר באמצעות מעגל תנועה.

שמו הרשמי של המקום, כיכר הל"ט (השלושים ותשעה), מציין את זכרם של 39 עובדי בתי הזיקוק היהודים שנרצחו בידי פועלים ערבים בטבח בתי הזיקוק ב-30 בדצמבר 1947‏. שמו הפופולרי יותר של הצומת ניתן לו על שם בית-היציקה ומפעל האמבטיות וולקן, ששכן בעבר במקום שבו נמצא היום מרכז הקניות. המפעל הוקם בשנת 1934 ונקרא על שם וולקן, שמו הרומי של הפייסטוס אל האש, הנפחים וחרשי הברזל במיתולוגיה היוונית. בניית מרכז הקניות במקום בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 השפיעה על המורכבות והעומס של הצומת.

```
(מיתולוגיה)|
```

מחלף ההסתדרות (נחנך ב־2012) ממוקם מעט מדרום לצומת, ומקשר בין אזור הצומת לכביש 22 (עוקף קריות). בסמוך למחלף מפגש מסילת ברזל של מסילת שירות קצרה המוליכה לבתי הזיקוק ומפעל דשנים.

בצומת ישנה תחנת אוטובוס לכל הקווים הנוסעים מחיפה צפונה (לעכו, שפרעם ועיירות הגליל, נהריה, כרמיאל וצפת), ותחנות לכל קווי המטרונית בשני כיווני הנסיעה.

בשנת 1999 יצא לאקרנים הסרט "צומת וולקן" בבימויו של ערן ריקליס, המגולל את סיפורה של קבוצת צעירים בקריות בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים. במרכז הקבוצה עומדת להקת הרוק שחלקם חברים בה, "צופן גנטי", והפאב המקומי הקרוי "צומת וולקן" בשל קרבתו לצומת.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | **ראו גם פורטל חיפה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צומת וולקן** בוויקישיתוף
* כביש 22 (ותמונות המחלף), באתר נתיבי ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  כיכר ל"ט במדריך רחובות חיפה
2. ↑  מופיע במפת 1:20,000 בריטית משנת 1932, גיליון 15-24
3. ↑  מדריך הרחובות העירוני
**Hakuchō** (ידוע גם כ- **Cosmic Radiation Satellite (CORSA-b**)) היה טלסקופ שפעל בתחום קרני רנטגן והיה טלסקופ חלל יפני ראשון בתחום זה. הוא היה זהה לוויין CORSA ששיגורו נכשל בשנת 1976 עקב בעיה במשגר. הלווין קיבל את שמו (שפירושו ביפנית "ברבור") לאחר שיגורו).

הלוויין פעל כ-4 שנים. מספר שנים הוא פעל במקביל לטלסקופ החלל איינשטיין האמריקאי ו-Tenma היפני.

משימה
-----

הטלסקופ שוגר ב-21 בפברואר 1979 ממרכז החלל אוצ'ינורה בעזר משגר M-3C. הוא פותח על ידי מכון החלל ומדעי אווירונאוטיקה שהיה חלק של אוניברסיטת טוקיו. הלוויין פעל בגובה של כ-550 ק"מ.

על המכשיר הותקנו 3 מכשירים שכללו 11 רגשים:

* VSX (Very Soft eXperiment) כלל 4 רגשים בתחום kEv ‏ 1- ‏ eV ‏ 0.1 בשטח 77 סמ"ר כל אחד.
* SFX (SoFt x-ray eXperiment) כלל 6 רגשים בתחום kEv ‏ 30- ‏ eV ‏ 1.5 בשטח 69 סמ"ר כל אחד.
* HDX (HarD X-ray experiment) כלל רגש בתחום kEv ‏ 100- ‏ eV ‏ 10 בשטח 49 סמ"ר.

בזמן פעילותו התגלו מקורות קרני רנטגן חדשים, בוצע תצפית ארוך טווח של כוכבים ניטרוניים והתגלו מקורות של התפרצויות קרני רנטגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Hakucho** בוויקישיתוף
* תיאור פעילות
* נתונים מאתר נאס"א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 3168148814298445330004
* WorldCat: viaf-3168148814298445330004

 |
**פוּלגוֹרה** (בלטינית: **Fulgora**) הייתה – על פי המיתולוגיה הרומית – אלת הברק והסופות. מחד הייתה האנשה של הברק ומאידך הייתה האלה המגינה על הבית מפני ברקים וסופות.

משמעות שמה בלטינית - "הבזק" או "ברק".

נותרו אזכורים מועטים של פולחן אלה זה. אוגוסטינוס הקדוש בספרו "עיר האלוהים" מצטט כתב יד של הפילוסוף הרומאי סנקה בו מוזכרת האלה. בכתב יד זה של סנקה (אשר נוסחו המקורי המלא אבד ונותר רק הציטוט) מצוין כי בניגוד לאלים אחרים המזווגים יחד (כגון מרס ובלונה, וולקן וונוס, נפטון וסלקיה), לפולגורה (כמו גם לשלוש אלות אחרות: פופולוניה ורומינה) לא היו בני זוג או מחזרים.

ברומא העתיקה לא התגלו מקדשים לפולגורה, וזאת, ככל הנראה לאור המשמעות שניתנה לברק בדת האטרוסקית או הדת הרומאית - הברק סימל הודעה מהאלים, אשר הכוהנים פירשו. כמביאת הודעות מהאלים לא נדרשה פולגורה לפולחן בפני עצמה. פליניוס בספרו "תולדות הטבע" רואה בברק תופעה ולא אלה, ומציין כי יש תשעה אלים המסוגלים לשלוח ברקים (יופיטר, יונו, וולקן, מינרווה, מרס, סטורנוס ופלוטו), וכי יש 11 סוגי ברקים מאחר שיופטר ידע לשלוח שלושה סוגי ברקים.

פולחנה של פולגורה הסתכם ככל הנראה בטקסים למניעת מכת ברק במבנה או בשדה.

בצבא איטליה הפשיסטית נקראה דיוויזיית עילית של צנחנים על שמה של פולגורה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פולגורה
* רשימת אלי רומא

| **המיתולוגיה הרומית** ו**דת רומא העתיקה** |
| --- |
| אלים עיקריים | אפולו • דיאנה • וולקן • ויקטוריה • ונוס • יונו • יופיטר • לארס • מינרווה • מרס • מרקוריוס • נפטון • סול אינוויקטוס • פורטונה • פלוטו • קווירינוס • קרס |
| אלים משניים | אדראנוס • אוורונקי • אוורונקוס • אורקוס • איניואוס • בונה דיאה • בלונה • ברומיוס • האדס • וריטאס • טרה • יאנוס • לופרקוס • לימנטינוס • סטורנוס • פאונוס • פבריס • פולגורה • פומונה • פורינה • פרוסרפינה • פריאפוס • קאלוס • קופידון • קליטוני • קסטור ופולוקס • רומא |
| גיבורים | איניאס • הרקולס • רמוס ורומולוס |
| נושאי משרה דתית | אוגור • בתולה וסטלית • הרוספקס • פונטיפקס מקסימוס • פלאמן • רקס נומרנסיס |
מקדש ונוס גנטריקס בפורום קיסר שברומא
**מקדש ונוס גֶנֶטְריקְס** היה מקדש שעמד בפורום קיסר שברומא העתיקה, והוקדש לאלה ונוס גנטריקס - אלת הבית והאמהות. המקדש נבנה בשנת 46 לפנה"ס על ידי יוליוס קיסר.

קיסר תכנן להקים מקדש לאלה ונוס ויקטריקס ("ונוס המנצחת") בשנת 48 לפנה"ס אולם בשל קרב פארסאלוס התעכבה הבנייה, וקיסר החליט להקדיש את המקדש ל"ונוס גנטריקס", שנחשבה אימו של איניאס וקיסר החשיב את משפחתו היוליים לצאצאיה.

המבנה היה בנוי שיש לבן, בחזיתו שמונה עמודים גבוהים, והוא ניצב על במה שמעל הפורום. במרכז המקדש היה פסלה של האלה מעשה ידי ארקסילס (Arcesilas), וכן ניצבו במקדש פסליהם של קיסר וקלאופטרה השביעית מלכת מצרים, ציורי קיר של איאס ומדיאה מעשה ידי טימומקוס (Timomachus).

בתקופת שלטונו של הקיסר טיבריוס הוצב במקדש פסל לכבודו, מתנת 14 ערים באסיה הקטנה שקיבלו ממנו סיוע לאחר רעידת אדמה שאירעה בשנת 17, ולאחר רעידה נוספת שאירעה בשנת 23. על הפסל הוצבו האנשות של הערים שקיבלו סיוע.

לאחר מותה של דרוסילה הוצב במקדש פסל לזכרה.

המקדש נהרס בשריפה בשנת 80, ושוקם על ידי דומיטיאנוס ובשנית על ידי טראיאנוס בשנת 113.

כיום נותרו שלושה עמודים ממבנה המקדש (וגם אלה שוחזרו מחלקי עמודים שנמצאו באתר).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקדש ונוס גנטריקס** בוויקישיתוף
* סמיואל בול פלאטנר, **מילון טופוגרפי של רומא העתיקה**, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1929

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 257727277
* WorldCat: viaf-257727277

 |