recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יעקב (שרגא) טננוורצל** היה אחד מהנדבנים היהודיים הגדולים ביותר שתרמו לכוללי היישוב הישן לפיתוח העיר ירושלים המאה ה-19 בעת היציאה מהחומות. טננוורצל זכה בהערכתם הרבה של אנשי ירושלים בעיקר בשל תרומת הכספים לבניית שכונת מאה שערים ובתי וורשא.

משפחתו ונדבנות הכספים
---------------------

יעקב שרגא טננוורצל נולד בפולין ליצחק אייזיק טננוורצל ובסוף ימי מגוריו במדינה התגורר בסמוך לעיר לובלין בעיירה פינטשוב. מנישואי אשתו הראשונה נולדו לו שני בנים ולאחר מכן נישא בשנית לאחר פטירת אשתו. כשעלה ארצה התחבר לרב ריבלין, הרב שמואל הומינר, הרב שלמה זלמן בהר"ן וביחד איתם החל להיות שותף בפעילותם של הכוללים בירושלים שעזרו בבניית שכונות סביב מאה שערים עם היציאה מהחומות במאה ה-19.

בין השנים תרנ"א – תרנ"ה נוסדו חמישה כוללים שהצטרפו למעגל ההתיישבות בירושלים (כולל אונגרין, הורודנא, בית אברהם, ווילנא, ווהאלין) וגם כולל ורשה אליו הצטרף טננוורצל. טננוורצל נישא בשנית כבר בפולין, לאחר פטירת אשתו הראשונה. שני בניו לא הלכו בדרכו, דבר שלא נשא חן בעיני הרב טננוורצל והוא החליט להדיר אותם מצוואתו.

לאחר כמה חודשים משעלה ארצה ניגש עם חברו, הרב דוד בידרמן לקונסול הרוסי בירושלים והפקיד בידו את הצוואה שלו, בה נאמר כי הוא מקדיש את כל כספו למטרת בניין השכונה. למחרת היום נפטר הנדיב. מששמעו בניו על החלטת אביהם, מיהרו להגיש ערעור בטענה שאביהם לא היה צלול בדעתו. אולם הקונסול טען שאביהם כתב צוואתו בצלילות הדעת. בית המשפט פסק להחזיר לילידיו את הכסף, חוץ מהכסף שנתרם כבר לקניית המגרש עבור בתי וורשא.

בניית בתי וורשא
---------------

 ערך מורחב – **בתי ורשה (ירושלים)**  

שכונת בתי וורשא
טננוורצל זכור כאחד מיקירי העיר ירושלים בייחוד בשל הקמת השכונה בתי וורשא (שמה המקורי: **נחלת יעקב** ע"ש) מסכום כולל של מאה שלושים אלף רובל לאחר שמכר את כל נכסיו בחשאי. הוא עלה לארץ ישראל ולאחר שהיה עד למצב הכלכלי הקשה ששרר בארץ הוא החליט להשקיע את כספו בבניית מגורים לתלמידי חכמים עניים. הוא החליט לתרום את כל כספיו לבניית השכונה, לרב טננוורצל היה חשוב שהשכונה שתיבנה תשמש למרכז תורני כך שייווצר מצב שבו הוא מעמיד אברכים רבים, סמל לחיים התורניים שבניו עזבו.

ביחד עם הרב דוד בידרמן הוא אישר נדבנות בסה"כ חמישים ושניים אלף רובל לבניית השכונה. הרעיון של טננוורצל היה להטיב עם משפחות עניות לאברכים יוצאי פולין. הכסף אותו תרם הרב טננוורצל שולם בשנת 1898 לאחר שרכישת הקרקע נעשתה בפועל בשנת 1894, אך נתקלה בקשיים כלכליים. הרב טננוורצל תכנן את בתי וורשא כך ששני בתי כנסת יהיו בה, האחד "אוהל יצחק" לפרושים ושני "אוהל שמואל" לחסידים, מתחת לבתי הכנסת תוכננו הבתים לשמש כחדרים לתלמוד תורה, הרב טננוורצל דחף את רעיונו להפוך את השכונה למרכז מגורים שייטיב רק עם אברכי עלית. בעיתון החבצלת הופיעה ידיעה ב-13 במאי 1898 שבשכונה 65 בתים וכל בית ניתן להשכרה למשפחה אחת, לתקופה של עד חמש שנים.
משהתחילו להשכר החדרים למגורים נוצר קרע בין מנהלת הכולל לבין הנדבן, הרב טננוורצל. 

> 
> הנדיב המפורסם כמהר"ר [כבוד מורנו הרב רבי] יעקב שרגא בר' יצחק אייזיק טעננוורצל מלובלין אשר נדבה רוחו להעלות אל הר ה' פה עיה"ק תובב"א [עיר הקודש תבנה ותכונן במהרה בימינו אמן] והפריש מהונו סך שנים וחמישים אלף רובל וקנה אחוזת הארץ הזאת ורב הבתים נבנו ממעותיו אלה והקדיש אותם קדש לה' לטובת עניים דכולל ורשא.
> 
> 
> 
> — ההקדש בשכונת בתי וורשא
>

קישורים חיצוניים
----------------

* בתי הכוללים, HebrewBooks

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוח אחיאסף, תרמ"ח עמו' 286
2. ↑  ירחון בית יעקב, חוברת מס' 100, אלול תשכ"ז
ג'ייסון טרי, אחד השחקנים המזוהים עם עמדת הקומבו גארד
**קומבו גארד (באנגלית: Combo guard, בתרגום מילולי: גארד משולב)** הוא מונח המתאר כדורסלן אשר יכול לשחק הן כרכז (עמדה מספר 1) והן כקלע (עמדה מספר 2), אבל לא מתאים להגדרה המדויקת של אף אחת מהן, בדומה לסווינגמן (שמשלב תכונות של קלע וסמול פורוורד). גובהם של הקומבו-גארדים נע בדרך כלל בין 1.91 מ' ו-1.96 מ', בין רכז לקלע, והגובה השונה משפיע על האופן בו כל שחקן משחק.

חלוצי הקומבו גארדים היו אלן אייברסון ופני הארדוויי בשנות ה-90, שהועברו מעמדת הרכז לעמדת הקלע וההפך כל הזמן, כי הם ידעו להפעיל את חבריהם לקבוצה ולהוביל כדור טוב, כמו רכזים, וגם לקלוע ולחדור טוב, כמו קלעים. אף על פי שלמאמנים קשה לשלב אותם במערך ההתקפי (כי הם לא יכולים באמת למלא מקום של רכז או קלע), קומבו גארדים נהיו חלק חשוב במשחק בעיקר בזכות הכישרון של שחקנים כמו דוויין וייד, שהוביל את מיאמי היט לאליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה בעונת 2005/2006 וזכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. מאז גדל מקומם של הקומבו-גארדים, והפכו לשחקנים מובילים ב-NBA וביורוליג.

דוגמאות לקומבו גארדים
---------------------

### שחקני עבר

#### ב-NBA

* ארצות הבריתארצות הברית ג'רי ווסט
* ארצות הבריתארצות הברית אלן אייברסון
* ארצות הבריתארצות הברית פני הארדוויי
* ארצות הבריתארצות הברית ג'ייסון טרי
* ארצות הבריתארצות הברית דוויין וייד
* ארצות הבריתארצות הברית ארל מונרו
* ארגנטינהארגנטינה מאנו ג'ינובילי
* ארצות הבריתארצות הברית טייריק אוונס
* ארצות הבריתארצות הברית מונטה אליס
* ארצות הבריתארצות הברית ג'ף הורנסק
* ארצות הבריתארצות הברית שון ליווינגסטון

#### ביורוליג

* ספרדספרד חואן קרלוס נבארו
* ארצות הבריתארצות הברית ישראלישראל דריק שארפ
* ליטאליטא שארונאס יאסיקביצ'יוס
* ארצות הבריתארצות הברית מייק ד'אנטוני

### שחקנים פעילים

#### ב-NBA

* סלובניהסלובניה גוראן דרגיץ'
* ארצות הבריתארצות הברית לו ויליאמס
* ארצות הבריתארצות הברית אייברי בראדלי
* ארצות הבריתארצות הברית מרכוס סמארט
* ארצות הבריתארצות הברית ויקטור אולדיפו
* ארצות הבריתארצות הברית זאק לאבין
* ארצות הבריתארצות הברית ג'רו הולידיי
* ארצות הבריתארצות הברית ג'יימס הארדן
* ארצות הבריתארצות הברית דווין בוקר
* ארצות הבריתארצות הברית ג'מאל קרופורד

#### ביורוליג

* יווןיוון ואסיליס ספאנוליס
* ספרדספרד סרחיו יוי
* ספרדספרד רודי פרננדס
* ארצות הבריתארצות הברית סקוטי וילבקין
* ארצות הבריתארצות הברית טיילר דורסי

| עמדות בכדורסל |
| --- |
| גארדים | **1.** רכז • **1 / 2.** קומבו גארד • **2.** קלע |
| פורוורדים | **2 / 3.** סווינגמן • **3.** סמול פורוורד • **4.** פאוור פורוורד • סטרץ' פור • פוינט פורוורד |
| סנטרים | **4 / 5.** פורוורד-סנטר • **5.** סנטר |

‏
**אנטון קוֹרוֹשֶץ** (בסרבו-קרואטית: **Anton Korošec**, בסרבית קירילית: **Антон Корошец**‏; 18 במאי 1872, ביסריאנה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 14 בדצמבר 1940, בלגרד, ממלכת יוגוסלביה) היה כומר קתולי ופוליטיקאי יוגוסלבי ממוצא סלובני, אשר כיהן כראש ממשלת ממלכת יוגוסלביה ובהמשך כשר הפנים ושר החינוך של הממלכה. קורושץ נודע כאנטישמי והיה ממובילי החקיקה האנטי-יהודית בממלכה.

ביוגרפיה
--------

קורושץ נולד בעיירה ביסריאנה אשר בסלובניה. הוא רכש השכלה תיכונית במריבור. ב-1895 הוסמך לכמורה וב-1905 הוסמך לדוקטור בתאולוגיה מאוניברסיטת גראץ. הוא הצטרף למפלגת העם של סלובניה וב-1918 כיהן כסגן נשיא בממשלה הראשונה של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. לאחר רציחתו של הפוליטיקאי הקרואטי סטייפן ראדיץ' במהלך ישיבת פרלמנט, מינה אותו אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה לראש הממשלה כדי להרגיע את הרוחות, אך לאחר מספר חודשים פוטר בשל עמדותיו הלאומניות-סלובניות. ב-1933 הוגלה מהבירה בלגרד לאי חוואר בדלמטיה לחוף הים האדריאטי. לאחר רציחתו של אלכסנדר הראשון בפריז ומינויו של הנסיך פאבלה לעוצר המלוכה שב קורושץ לבלגרד. בין 1935 ל-1938 כיהן כשר הפנים של הממלכה. בפברואר 1939 מונה לשר החינוך בממשלתו של דראגישה צבטקוביץ'. קורושץ תמך בהתקרבות לגרמניה הנאצית והצטרפותה של יוגוסלביה להסכם הצלת-צדדי, כאשר כחלק מתהליך זה הוחלה בממלכה חקיקה אנטי-יהודית.

קורושץ היה ידוע בדעותיו האנטישמיות, יזם והוביל את תהליך החקיקה להגבלת כניסת היהודים למוסדות החינוך, והגבלת עיסוקם בענפי מסחר שונים. ראשי יהדות יוגוסלביה נפגשו עם שרי ממשלת יוגוסלביה ואף עם הנסיך פאבלה ונמסר להם כי זהו תהליך שנועד לרצות את גרמניה הנאצית והוא זמני. ב-4 באוקטובר 1940 פורסמו תקנות רשמיות שהגבילו את הפעילות הכלכלית של יהודי יוגוסלביה וקבעו נומרוס קלאוזוס במוסדות להשכלה גבוהה. האליטה האינטלקטואלית היוגוסלבית וכן מספר שרים וחברי פרלמנט מתחו ביקורת נוקבת על החלת החוקים, אך קורושץ בסדרת נאומים בפרלמנט הגן על התחיקה בטענה שהיא נדרשת כדי ליצור יחסים תקינים עם גרמניה הנאצית. בעיתונות היוגוסלבית התפרסמו מספר פעמים התבטאויות אנטישמיות מצידו. קורושץ פעל לגירושם מיוגוסלביה של פליטים יהודים מגרמניה, אוסטריה וצ'כוסלובקיה. בהמשך, הוגבלו גיוסם של יהודים לצבא וקבלתם לקורסי קצינים. הרב הראשי של יהדות יוגוסלביה ד"ר יצחק אלקלעי אולץ להתפטר מתפקידו.

אנטון קורושץ הלך לעולמו ב-14 בדצמבר 1940 בבלגרד והוא בן 68 שנים ונקבר בליובליאנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטון קורושץ** בוויקישיתוף
* אנטון קורושץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגרד 1521 - 1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, באתר דעת, אוחזר ב-30 במרץ 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb133400289 (data)
* GND: 119081032
* ISNI: 0000 0000 5538 1040
* LCCN: n92116997
* NKC: js20020805411
* SUDOC: 137384092
* VIAF: 37718863
* WorldCat: lccn-n92116997

 |
בקר על דרך עפר בפרגוואי.
אדם מפזר מים על דרך עפר, כדי למנוע העלאת אבק, בעזרת שני מזלפים הנישאים על גבו בעזרת אסל. הטריטוריות האינדו-הולנדיות (אינדונזיה של היום), 1929 או 1930.
דרך **עפר** או שביל עפר היא סוג של דרך לא סלולה העשויה מהחומר המקורי של משטח היבשה דרכו הוא עובר. בשם "דרך עפר" ייקראו לרוב דרכים המתאימות לנסיעת רכבים. שביל צר יותר המתאים להולכי רגל, או לתנועת בעלי חיים, ולעיתים גם למעבר של כלי רכב קטנים, עשוי גם הוא להיקרא "דרך עפר", ולעיתים ייעשה שימוש במונחים "מסלול עפר" או "שביל עפר".

כבישים לא סלולים עם משטח קשה יותר, שנוצרו על ידי תוספת של חומרים כמו חצץ או אבנים, נקראים פעמים רבות "דרכי עפר", אך מהנדסי הכבישים מגדירים אותם "דרכים משופרות".

דרך חצץ, לעומת דרך עפר, היא נתיב שלרוב מסודר בצורה משופעת, על מנת לנקז מי גשמים, ומכיל תעלות ניקוז בצידי הכביש.

בדרך עפר לרוב לא יהיו הגבהות באזורים הרריים, שנועדו למנוע הצפה של הדרך. עקב כך בעת ירידת משקעים, מים רבים מתנקזים אליהן ונתיב התנועה מוצף, ולאחר גשם כבד עשויה הדרך להיות בלתי עבירה אפילו לרכב שטח. מסיבה זו, במדינות מסוימות, כמו אוסטרליה, ניו זילנד ופינלנד, דרכים אלו ידועות בשם "דרכי מזג אוויר יבש".

לדרכי עפר מאפיינים שונים בהתאם לקרקע ולמאפיינים הגאולוגיים של המיקום הגאוגרפי שלהן, והן עשויות להיות - חוליות, סלעיות, או בעלות משטח אדמה חשוף, שעלול להיות בוצי וחלקלק במיוחד בעת רטיבות, או קשיח במיוחד ביובש.

דרכים אלו נפוצות באזורים כפריים במדינות רבות, כאשר פעמים רבות הדרך צרה מאוד ומשמשת לעיתים רחוקות לתנועה. הן מצויות גם במטרופולינים במדינות מתפתחות רבות, שם הן עשויות לשמש אף ככביש מהיר גדול ורחב.

נסיעה בדרכי עפר
---------------

בעוד שרוב דרכי החצץ משמשות ככביש בכל מזג אוויר ויכולות לשמש לתנועה של רכבים רגילים, כבישי עפר עשויים להיות אפשריים לנסיעה רק עבור משאיות או רכבי שטח, במיוחד במזג אוויר גשום, או בחלקי דרך סלעיים או חוליים מאוד. גם רכבי שטח עשויים להיתקע בחול או בבוץ, באזורים הקשים יותר לנסיעה בדרכים אלו.

נהיגה בכבישי עפר דורשת מהנהג תשומת לב רבה לשינויים בשטח וקל יותר לאבד בה שליטה מאשר בדרך חצץ.

 דרך עפר בברזיל

גלריית תמונות
-------------

* דרך עפר בפרימונט, קליפורניהדרך עפר בפרימונט, קליפורניה
* רחוב רייטווד בשכונת לינקולן פארק, בשיקגו, אילינוי, בערך 1880רחוב רייטווד בשכונת לינקולן פארק, בשיקגו, אילינוי, בערך 1880
* מסלול הרים בשווייץמסלול הרים בשווייץ
* דרך יבשהדרך יבשה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרך עפר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541233705171
* GND: 4196605-3
* LCCN: sh85114559

 |
קומביין תבואות קוצר חטים. 2019
קומביין נגרר על ידי טרקטור זחל בשדות קיבוץ גן שמואל, 1935
קומביין מתוצרת ג'ון דיר בשדות עמק יזרעאל
**קומביין תבואות** (באנגלית: **Combine Harvester**, ידוע גם בשם **קצרדש** ו**קצרקש** והוצע לו גם השם **קצרדש עצמונע**) הוא מכונה המשלבת את משימות הקצירה, הדישה וניפוי התבואה. התוצאה המבוקשת היא גרעין או דגן (לרבות תירס, סויה, פשתן, שיבולת-שועל, חיטה ושיפון); תוצר לוואי הוא הקש, שכולל את הגבעולים ואת שאריות העלים של היבול, שמכילים כמות מוגבלת מאוד של חומרים מזינים.

במדינת ישראל, על מנת להפעיל קומביין, נדרש רישיון נהיגה למכונה ניידת.

היסטוריה
--------

קומביין התבואות נרשם כפטנט בשנת 1834 על ידי חירם מור, באותה השנה בה סיירוס מק'קורמיק רשם פטנט על המקצרה המכנית.

הקומביינים הראשונים, שחלקם היו גדולים למדי, נמשכו על ידי סוסים או פרדות ועשו שימוש בגלגל-הנעה כדי להעצים את פעולתם. בשנת 1902, היו כבר בשימוש קומביינים שיכלו לקצור כמות מספיקה של דגן בשעה אחת כדי לאפות עשרה כיכרות לחם. קומביינים הנגררים באמצעות טרקטור היו אף הם בשימוש לזמן מה. קומביינים אלה כללו מכשיר-ניעור שהפריד בין המוץ והתבן (מעין שבכה משוננת שהונחה על פיר) כדי לפלוט את התבן ולשמור על הדגנים. הקומביינים מונעי הטרקטורים התפתחו עם השנים וכללו מנועי בנזין או דיזל נפרדים כדי להניע את מכשיר-הניעור.

לקומביינים המודרניים של ימינו הנעה-עצמית ומנועי דיזל. התקדמות משמעותית בפיתוח הקומביינים הושגה עם התכנון הסיבובי. המוץ והתבן הופרדו מן הגרעינים על ידי שימוש במאוורר רב-עוצמה. קומבייני-סיבוב הושקו בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי חברת "Case IH". באותה התקופה אף הוכנסו לשימוש מערכות אלקטרוניות לניטור תפוקת הקצירה. מכשור חדיש זה אפשר למפעילים להקטין את הפחת ולהשיג יבול רב יותר ליחידת קרקע בעזרת אופטימיזציה של מהירות תנועת הכלי ואמצעי תפעול אחרים.

עקרון הפעולה
------------

למרות ההתקדמות הטכנולוגית הרבה שחלה מאז הומצאו הקומביינים הראשונים, הרי שעקרון הפעולה הבסיסי שלהם כמעט שלא השתנה.

בשלב הראשון המאסף הקדמי מזין את היבול הנקצר לתוך גליל הדיש הבנוי משורה של לוחות שפשוף אופקיים המותקנים עליו במרווחים של רבע מקוטר הגליל. כתוצאה מן התנועה ומתהליך הגירוד, מתפוררת התבואה לתערובת של גרעינים וקש והגרעינים נופלים לתוך מאסף פנימי קעור המותקן מתחתיו.

בשלב הבא מועברים הגרעינים באמצעות מספר גלילים בורגיים המותקנים אנכית למערכת הדיש, אל מכל האיסוף המרכזי. בדרכם למכל האיסוף המרכזי עוברים הגרעינים דרך מספר נפות, מנערים, ומאווררים, במטרה להבטיח את ניקיון התבואה מפסולת הקש ולכלוך אחר. הקש המופרד מן התבואה עובר בצינורות פינוי מחוץ למכונה אל השדה.

חלקים עיקריים של המכונה:  

1-מאסף קדמי. 2-זרוע חיתוך. 3-גליל איסוף. 4-מסוע. 5-מסנן אבנים. 6-תוף דיש .7-מפריד. 8+9-מנער הפרדה. 10-מאוורר. 11-נפה עליונה. 12-נפה תחתונה. 13+14+15- מסיטי כיוון התנועה. 16-מכל איסוף מרכזי.
17-קוצץ שאריות הפסולת. 18-תא נהג. 19-מנוע
העברת גרעיני החיטה המופרדים מהקומביין אל מיכל האיסוף

ראו גם
------

* קציר
* מקצרת קנה סוכר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קצרדש** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קומביין תבואות** |

* קומביין תבואות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קומביינים (מיכון חקלאי), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543263305171
* GND: 4036877-4
* LCCN: sh85028820
* NKC: ph116159

 |
**אנטון סמיונוביץ' מקרנקו** (באוקראינית: **Антон Семенович Макаренко**; ברוסית: **Антон Семёнович Макаренко**;‏ 13 במרץ 1888 – 1 באפריל 1939) היה סופר ומחנך אוקראיני וסובייטי, אחד המייסדים של הפדגוגיה הסובייטית, אשר פיתח את התאוריה והמתודולוגיה של חינוך בשלטון עצמי קולקטיבי של הילדים, ושל שילוב עבודה של הילדים במסגרת מערכת החינוך.

חייו
----

נולד בבילופיליה. הוא סיים קורס שנתי למורים ובין השנים 1905–1914 עבד כמורה עממי בבית ספר של ילדי עובדי הרכבת בקריוקוב (Krjukov שבמחוז צ'רניהיב) ובדולינסקיה (Dolinskaja). נסע לפולטבה, שם סיים בהצטיינות יתרה בשנת 1917 את הסמינר למורים המקומי, חזר ללמד תקופה קצרה בקריוקוב והתמנה למנהל בית ספר עירוני בפולטבה.

את המושבה הראשונה שנועדה לחנך ילדי רחוב, כולל עבריינים צעירים, אשר התייתמו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה הקים בספטמבר 1920 בשולי העיר פולטבה. ב-1926 העביר את "המושבה על שם גורקי" מפולטבה לחרקוב שהייתה עיר הבירה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית וכעבור שנה הקים לידה את המושבה העמלנית על שם פליקס דזרז'ינסקי שנתמכה על ידי הצ'קה וניהל את שתיהן.
למרות התנגדות השלטונות הסובייטיים ל"ניסויים" של מקרנקו בתחילת דרכו, החל הממסד בהדרגה לראות במושבות שלו הצלחה גדולה של החינוך והשיקום הקומוניסטיים. בין רעיונות המפתח שלו היו גישת "עזור לבן האדם ככל האפשר, וכבדהו ככל האפשר", השימוש בלחץ חברתי חיובי על הפרט, וגישת הניהול העצמי של הקולקטיב. הוא גם התנגד לעונשים גופניים.

בתחילת שנות ה-30 הוא עבר לקייב בו הוא היה אחראי על ארגון פנימיות לילדים. בתחילת הטיהורים הגדולים מספר עובדים שלו נעצרו. בהוראה ישירה של ראש שרותי נ.ק.ו.ד באוקראינה סובייטית שמו של מקרנקו נמחק מהודאות של נאשמים על כך שגם הוא היה מעורב בפעילות נגד השלטון. לאחר מספר שנים מקרנקו עבר למוסקבה והחל להתרכז בפעילות ספרותית בלבד. 

מקרנקו כתב כמה ספרים, ביניהם את "הפואמה הפדגוגית" (Педагогическая поэма) שמבוסס על הניסיון שלו בפעילות חינוכית. הספר היה פופולרי במיוחד בברית המועצות ויצא לאור בעברית בשנת 1941 בתרגומו של אברהם שלונסקי.

נפטר במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

מספריו שתורגמו לעברית
---------------------

* הפואמה הפדגוגית, מרחביה: הקבוץ הארצי השומר הצעיר 1941
* דגלים על המגדלים, י. שמעוני 1953
* החינוך בבית ההורים, כפיר 1954
* ספר להורים: כתבים ספרותיים-פדגוגיים, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר 1955
* על חינוך הנוער, הקיבוץ המאוחד 1961

קישורים חיצוניים
----------------

* אנטון סמיונוביץ' מקרנקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אנטון ס. מקרנקו (1888-1939), דף שער בספרייה הלאומית
* אתר האינטרנט הרשמי של אנטון סמיונוביץ' מקרנקו

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטון סמיונוביץ' מקרנקו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מורה בעל הסמכה נמוכה המלמד בבית ספר מסוג Elementarschule

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007500883605171
* BIBSYS: 90111193
* BNE: XX1085261
* BnF: cb11914044n (data)
* GND: 118576585
* ICCU: IEIV005175
* ISNI: 0000 0000 8122 3791
* LCCN: n79081824
* NDL: 00448570
* NKC: jn20000701128
* NLA: 35323386
* NLG: 130069
* NLK: KAC200900800
* NLP: A11806369
* NTA: 068541538
* SELIBR: 194537
* SUDOC: 027003310
* Trove: 911659
* VIAF: 44302134
* WorldCat: lccn-n79081824

 |
**תיאודור ליכטנהיין** (באנגלית: **Theodor (Theodore) Lichtenhein**;‏ ינואר 1829, קניגסברג – 19 במאי 1874, שיקגו) היה שחמטאי אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

ליכטנהיין נולד במזרח פרוסיה, ולמד שחמט בגיל 12. שש שנים יותר מאוחר היה נשיא מועדון השחמט של קניגסברג. הוא למד רפואה, ולאחר מכן התגייס לשירות בצבא הפרוסי.

ליכטנהיין היגר לארצות הברית בשנת 1851, והשקיע את כל זמנו לפרנסתו. בשנת 1856 הצטרף למועדון השחמט של ניו יורק והפך לחבר המועדון החזק ביותר. בקונגרס האמריקאי הראשון לשחמט, שהתקיים בשנת 1857 הגיע למקום השלישי. בסיבוב הראשון ניצח את צ'ארלס סטנלי 3-2, בסיבוב השני ניצח את פרדריק פרין 0–3, בחצי הגמר הפסיד לפול מורפי 3.5-0.5 ובהתמודדות על המקום השלישי ניצח את בנימין רפאל 0–3 .

ליכטנהיין נבחר לנשיא מועדון השחמט של ניו יורק בשנת 1858. הוא סיים בתיקו עם פרדריק פרין 1-1 בדו-קרב בין ניו יורק לבין ברוקלין בשנת 1860, וניצח בדו-קרב נגד הרדמן פיליפס מונטגומרי 7.5-2.5 בפילדלפיה בשנת 1861 .

ליכטנהיין שרת בדרגת רב-סרן בגדוד ה-58 של מתנדבי ניו יורק במלחמת האזרחים, ושימש גם ככתב לעיתון Frank Leslie's Weekly.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאודור ליכטנהיין, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* אומדן מד הכושר שלו
מקטע מתוך פפירוס 46 הכולל מקטע מהאיגרת השנייה אל הקורינתים (פרק י"א, פסוק 33–פרק י"ב, פסוק 9).
**פפירוס 46** (המסומן **{\displaystyle {\mathfrak {P}}}46**) הוא ככל הנראה מקטע מהברית החדשה הקדום ביותר ששרד עד ימינו. מגילת פפירוס זו נכתבה ככל הנראה בין השנים 175–225 והייתה חלק מפפירוסי צ'סטר ביטי. התיארוך מראה כי יש סבירות גבוהה שהפפירוס נכתב בסביבות השנה 200.

תוכן הפפירוס
------------

פפירוס 
{\displaystyle {\mathfrak {P}}}46 מכיל את מרבית איגרות פאולוס. חלק מהעמודים מצויים בספריית צ'סטר ביטי וחלק בספריית אוניברסיטת מישיגן:

| עמוד | תוכן | מיקום |
| --- | --- | --- |
| 1-7 | רומאים, א',  1–ה',  17 | חסר |
| 8 | רומאים, ה',  17–ו',  14 | צ'סטר ביטי |
| 9-10 | רומאים, ו',  14–ח',  15 | חסר |
| 11-15 | רומאים, ח',  15–י"א,  35 | צ'סטר ביטי |
| 16-17 | רומאים, י"א,  35–י"ד,  8 | אוניברסיטת מישיגן |
| 18 (מקטע) | רומאים, י"ד,  9–ט"ו,  11 | צ'סטר ביטי |
| 19-28 | רומאים, ט"ו,  11–עברים, ח',  8 | אוניברסיטת מישיגן |
| 29 | עברים, ח',  9–ט',  10 | צ'סטר ביטי |
| 30 | עברים, ט',  10–26 | אוניברסיטת מישיגן |
| 31-39 | עברים, ט',  26–קורינתים א', ב',  2 | צ'סטר ביטי |
| 40 | קורינתים א', ב',  3–ג',  5 | אוניברסיטת מישיגן |
| 41-69 | קורינתים א', ג',  6–קורינתים ב', ט',  7 | צ'סטר ביטי |
| 70-85- | קורינתים ב', ט',  7 עד סוף האיגרת, אפסיים, גלטים, א',  1–ו',  10 | אוניברסיטת מישיגן |
| 86-94 | גלטים, ו',  10 עד סוף האיגרת, פיליפיים, קולוסים, תסלוניקים א', א',  1–ב',  3 | צ'סטר ביטי |
| 95-96 | תסלוניקים א', ב',  3–ה',  5 | חסר |
| 97 (מקטע) | תסלוניקים א', ה',  5, 23–28 | צ'סטר ביטי |
| 98-104 | תוכן לא ידוע (ראו בהמשך) | חסר |

### גודל העמוד

עמוד הטקסט הוא בגודל של 28 על 16 ס"מ. העמוד מכיל עמודה אחת של כיתוב בה בין 26 ל-32 שורות. השורות בתחתית כל עמוד נפגעו או חסרות.

### תוכן שאבד

שבעת העמודים הראשונים של הפפירוס שאבדו הכילו בלא ספק את ראשית האיגרת אל הרומאים. תוכן שבעת העמודים שאבדו מסוף הפפירוס אינו ידוע - ייתכן שמדובר באיגרת השנייה אל התסלוניקים או באיגרת על פילימון אולם אין די מקום להכיל את איגרות הרועים (האיגרת הראשונה אל טימותיוס, האיגרת השנייה אל טימותיוס והאיגרת אל טיטוס). 

### סימנים לקריאה

בפפירוס נמצאו סימוני נקודות - סימונים אלה לא מהוות חלק מהטקסט המקורי (שכן הם חלשים יותר) ולכן ככל הנראה בסימון מאוחר שנועד להקל על הקריאה בציבור של הטקסט.

גילוי הפפירוס
-------------

ככל הנראה מדובר בפפירוס שנשמר במנזר במצרים. הפפירוס התגלה בקהיר על ידי סוחר עתיקות, חולק למספר מקטעים ונמכר. עשרה עמודים נרכשו על ידי סר אלפרד צ'סטר ביטי בשנת 1930 ושישה על ידי אוניברסיטת מישיגן בשנת 1931. האוניברסיטה רכשה 24 עמודים נוספים בשנת 1933 וצ'סטר ביטי רכש 46 עמודים נוספים בשנת 1935.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פפירוס 46** בוויקישיתוף
* רוברט ב. ווטז, מידע על פפירוסים של הברית החדשה
* אתר אוניברסיטת מישיגן - מידע על הפפירוס ותוכנו
* תצלומים של הפפירוס
**קומאנובו 2009** (במקדונית: **КК Куманово 2009**) היא קבוצת כדורסל מקדונית מהעיר קומאנובו, המתמודדת בליגת העל המקדונית.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 1946 והשתתפה ב**ליגה המקדונית האזורית**. בעונת 1979/80 הבטיחה את העפלתה לליגה היוגוסלבית, אך בהיעדר אולם מתאים ויתרה על ההשתתפות. בעונת 1992/93 החלה לשחק בליגה המקדונית שהוקמה. בעונת 2001/02 הגיעה עד לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת רבוטניצ'קי סקופיה. בעונה שלאחר מכן נשרה לליגה השנייה. בעונת 2009/10 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה. בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע והפסידה לקבוצת מזט סקופיה 79-71.

בעונות 1998/99, 2000/01 השתתפה הקבוצה במסגרת גביע קוראץ'. בעונת 2012/13 החל המועדון להשתתף בליגה הבלקנית והגיעה עד לשלב חצי הגמר בעונת הבכורה.

בעונת 2016/17 הגיע המועדון לגמר הליגה הבלקנית אך הפסיד בצמד המשחקים 88-55 ו-77 - 73 לקבוצת ברואה הבולגרית.

הקבוצה מארחת בהיכל הספורט **גרדסקי**, שקיים מאז שנת 1980, ומכיל 7,000 מקומות ישיבה. ההיכל נבנה כמחווה של חברת "ИСКРА-КУМАНОВО" לעיר קומנובו. לפני כן אירחה הקבוצה באולם "סוקולנה" שהיה קיים מאז שנת 1931.

תארים והישגים
-------------

* **הליגה המקדונית**:
	+ מקום שני: 2002
* **הגביע המקדוני**:
	+ גמר: 2013
	+ **הליגה הבלקנית**
	+ גמר 2016/17

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומאנובו 2009** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קומאנובו 2009
* אתר אוהדים של הקבוצה
* עמוד הקבוצה באתר "eurobasket"
מימן לשמאל: דימה גלפרין, מרים לאן, חיים ילין, משה שרמן, פסח גורדון-שטיין
**הארגון האנטי-פשיסטי הלוחם** (הנקרא גם אק״א, בגלל שמו ביידיש: אנטיפאשיסטשע קאמף-ארגאניזאציע) הוקם בגטו קובנה ב-31 בדצמבר 1941 על מנת ליצור התנגדות יהודית להנהגה הנאצית בגטו קובנה.

רקע היסטורי
-----------

ב-15 באוגוסט 1941 הוקם גטו קובנה. התנאים בגטו היו קשים, והשמדת היהודים הייתה שיטתית. תוך חמישה חודשים בלבד נרצחו 10,000 מתוך 30,000 היהודים בגטו. עקב המצב הקשה, קמו בגטו ארגונים מחתרתיים קטנים ורבים, שעיקר תעסוקתם הייתה הברחת מזון לגטו. בסוף שנת 1941, חברו כל הארגונים היהודים המחתרתיים בגטו קובנה לארגון מחתרתי אחד בהנהגתו של הסופר היהודי חיים ילין. לארגון היו מספר מטרות: הברחת נשק ואספקות שונות לגטו, פעולות כנגד חיילים ושוטרים נאצים ובעיקר ניסיונות חבירה לפרטיזנים מחוץ לגטו.

פעילות הארגון
-------------

בשנותיו הראשונות של הארגון, בין 1941-1943, פעילותו העיקרית הייתה הברחת מזון ליהודים בגטו, והברחת נשק שישמש את הארגון בפעולותיו המשמעותיות יותר בהמשך. בתחילת 1943, לאחר מאמצים רבים ליצירת קשרים, התחבר "הארגון האנטי-פשיסטי" למחתרת הליטאית, הוחלט על שיתוף פעולה הדוק ונעשו שני ניסיונות חבירה לפרטיזנים ביערות באזור קובנה.

### מבצע אוגוסטובה

ניסיון החבירה הראשון לפרטיזנים היה מבצע "אוגוסטובה" שהתחיל באוקטובר 1943. מבצע זה היה ניסיון נועז אך כושל להקמת בסיס פרטיזנים חדש ביער אוגוסטובה, הנמצא כ-150 ק"מ דרום מערבית לעיר קובנה (בגבול פרוסיה-פולין). קבוצת חלוץ אשר מנתה כ-20 איש יצאה בדרכה ליערות, אולם בעקבות קשיים אשר נתקלה בהם בדרך, החליטו לשוב אל העיר. עד סוף אוקטובר הוקמו מספר קבוצות נוספות שמטרתן להגיע אל היער, אך כולן, למעט אחת, נכשלו במשימה. שניים מחברי אותה קבוצה הצליחו להגיע ליער, אך נוכחו לדעת כי הוא כלל לא מתאים להקמת בסיס פרטיזנים, ושבו לגטו. הערכות אומרות שכ-100 איש לקחו חלק במבצע כושל זה.

### יערות רודינקי

למרות כישלונו של מבצע "אוגוסטובה", בגטו קובנה החלו במבצע חשאי בהובלת קבוצה קטנה שהייתה מבצעת מארבים ומפתיעה את החיילים הנאצים מבלי לתת להם זמן תגובה משמעותי. מטרת המבצע הייתה הכשרת לוחמים והבאתם ליערות רודינקי, בהם פעלו הפרטיזנים. כדי לאפשר את המבצע, בגטו נערכו מגביות לגיוס כסף, נרכש נשק שהוברח לתוכו, בתי המלאכה בו ייצרו מדים וחגורים, והלוחמים המיועדים עברו אימונים בנשק. בנוסף, נמצאו כלי רכב והוכנו סיפורי כיסוי עם תעודות מזויפות להברחת צעירים ליערות הפרטיזנים בגלוי, מתחת לאפם של הגרמנים. עד אמצע שנת 1944, שבע קבוצות לוחמים יצאו מן הגטו וחברו לשורות הפרטיזנים ביערות למשימות ההתנגדות השונות.

סופו של הארגון
--------------

ב-6 באפריל 1944 נלכד חיים ילין, מנהיג הארגון, בידי סוכני הגסטפו בזמן שחיפש מחוץ לגטו דרך להעביר קבוצה נוספת של לוחמים ליערות. הוא נחקר ועונה במשך מספר שבועות עד שמת בשבי בנסיבות לא ידועות. לאחר מותו הארגון התפרק והחברים בו חברו חלקם לקבוצות שונות של פרטיזנים, וחלקם חזרו לגטו ונרצחו בצעדות המוות.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  סמוליאקוב, צבי(הירש), **לא כצאן לטבח**, ירושלים: יד ושם
2. 1 2  צבי.א בראון, דב לוין, **תולדותיה של מחתרת**, ירושלים: יד ושם, 1961
3. 1 2 3  איגוד יוצאי ליטא בישראל, **דמות לוחם**, תל אביב: איגוד יוצאי ליטא בישראל, 1980
קיזילבאשלר בלבוש אופייני
**קִיזִילְבָּאש** (בטורקית: **Kızılbaş**; בפרסית: **قزلباش** - **Qızılbāš**) הוא שם שהוענק לקבוצה רחבה של שבטים טורקמניים שיעיים, אשר שגשגו באנטוליה, בפרס ובכורדיסטן החל מסוף המאה ה-13 ומאוחר יותר, היוו את הבסיס להקמת האימפריה הספווית. פירוש השם: "בעלי הראש האדום" ומקורו בכיסוי הראש הייחודי בצבע ארגמן שנהגו בני שבטים אלו לחבוש. 

נסיכות אק קויונלו הייתה מקור לעימותים מול העות'מאנים עוד בתקופת הסולטאן מהמט השני, אשר ב-1473 הביס את שליטם אוזון חסן. ב-1500 החל אסמאעיל ספווי, צאצא למשפחת שייח'ים מארדביל וקרוב משפחתו של אוזון חסן, ליצור לעצמו בסיס כוח באזור אק קויונלו. כמנהיג מסדר הטרודוקסי, הוא הרחיב את השפעתו לכל האזורים שבהם ישבו טורקמנים באנטוליה, על ידי שליחים שהטיפו לתורתו. אלפי נתינים עות'מאנים נהו אחרי אסמאעיל והוא הפך למנהיג הפוליטי והדתי של שבטים טורקמניים אלו.

בשנים 1503–1512 המשיך אסמאעיל ספווי את מסע כיבושיו עד להשגת שליטה באזור פרס. הספווים הפעילו תעמולה בשם השיעה בקרב השבטים הטורקמניים של אסיה הקטנה בהצלחה גדולה ומרבית צבאו של אסמאעיל בפרס הורכב מבני שבטים אלו. כאורתודוקסים סונים היו לעות'מאנים סיבות אידאולוגיות לחשוש מחדירת השיעים לשטחם, אך גם פוליטיות בשל החשש למעבר שטחים באסיה הקטנה, מחסות עות'מאנית לחסות ספווית. סכנה נוספת נבעה מהתפשטות האמונה השיעית לאורך הגבולות באזור הרי הטאורוס אשר נתונים היו במחלוקת בין העות'מאנים לממלוכים. באיזיט השני, שכיהן כסולטאן האימפריה העות'מאנית בעת ההיא, היה ער לסכנה וגירש ב-1502 אלמנטים שיעיים רבים מאסיה הקטנה לאזור מוראה. כמו כן הציב חילות משמר בגבול המזרחי, בעיקר בין השנים 1507–1508, בהן נתון היה השאה אסמאעיל במלחמה עם נסיך אלביסטן וכבש שטחים נרחבים מכורדיסטן.

בהמשך, אימץ באיזיט השני קו פייסני מול קריאות התגר של אסמאעיל. ב-1511 החמיר המצב באימפריה, כאשר מרד שיעי פרץ באזור טקה (Tekke) שבאסיה הקטנה, שעד לאותה תקופה היה אזור הטרודוקסי. המורדים הגיעו עד העיר בורסה לפני שהובסו וראשיהם הוצאו להורג.
הנסיך סלים בנו של באיזיט דרש פעולה תקיפה נגד אסמאעיל, זכה בתמיכת היניצ'רים וב-24 באפריל 1512 אילץ את אביו לוותר על כיסאו ועלה לשלטון כסולטאן סלים הראשון. לאחר ייצוב שלטונו פנה סלים הראשון להילחם באימפריה הספווית. ב-1514 הביס סלים הראשון את אסמאעיל ספאווי בקרב צ'לדיראן וכבש את תבריז, אזור עיראק של ימינו ומזרח אנטוליה. בהמשך, נסוגו העות'מאנים מתבריז, אך נשארו בעיראק ובמזרח אנטוליה. כך נקבע הגבול בין שתי האימפריות אשר חלקו משמש כגבולה המערבי של איראן גם בימינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיזילבאש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Inalcik, Halil, Quataert, Donald, Economic And Social History of the Ottoman Empire 1300-1914, Cambridge University Press, 1994, pages 19-28
2. ↑  Inalcik, Halil, The Ottoman Empire, The Classical Age 1300-1600, The Trinity Press, London,1973, pp. 31-32
3. ↑  Kafadar, Cemal, Between Two Worlds, University of California Press, London,1995, pages 95-130.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2013002140

 |
**בְּרֶמֶרטְוֹן** (באנגלית: **Bremerton**) היא עיר במחוז קיצֶפ, בוושינגטון שבארצות הברית. העיר ממוקמת מערבית לסיאטל ובצידו המערבי של מפרץ פיוג'יט. חלק מהעיר מהווה בסיס ומספנה של הצי האמריקני ורבים מתושבי העיר ספנים או עובדי הצבא.

נכון לשנת 2011 בברמרטון 38,790 תושבים.

היסטוריה
--------

העיר הוקמה בשנת 1891 על ידי ויליאם ברימר, יזם גרמני שעבר לארצות הברית בחיפוש עבודה. ברימר מכר את האזור לצי האמריקני באותה השנה והאזור הוכרז כעיר בשנת 1901.

במשך מלחמת העולם השנייה, אוכלוסיית העיר גדלה ליותר מ-80,000 נפש. הנשיאים פרנקלין רוזוולט והארי טרומן ביקרו את העיר בשנות ה-40, שנים בהן העירייה אף פתחה מכללה קהילתית.

גאוגרפיה ואקלים
---------------

העיר נמצאת בחצי האי קִיטצֶפ, המהווה חלק מחצי האי אולימפיק. העיר ממוקמת מסביב לצד המערבי של מפרץ פיוג'יט (העיר סיאטל ממוקמת בצד המזרחי של המפרץ). מערבית לעיר נמצא רכס הרי אולימפיק.

אזור העיר מיוער, והאקלים של האזור אופייני למערב מדינת וושינגטון: יש קיץ יבש וחמים אך קצר. בסתיו, בחורף, ובאביב גשום מאוד אבל האוקיינוס השקט מונע קיצוניות בטמפרטורות. בשל כך, אין כמויות שלג רבות בחורף וכמעט אין שרב בקיץ. טווח הטמפרטורות הוא בין 15–30 מעלות־צלזיוס בקיץ, ובין 0–13 בחורף.

דמוגרפיה
--------

נכון ל-2011, בעיר 38,790. נכון לשנת 2000, מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לימד כי בעיר 39,597 תושבים. מתוכם, 74.97% לבנים, 1.95% אינדיאנים, 5.53% אסיאתיים, 0.93% מוגדרים כ-Pacific Islander, ‏7.50% הם אפרו-אמריקאים, 6.59% היספנים, ו-2.57% מקבוצות אתניות אחרות. ל-6.56% מהתושבים הרכב אתני של יותר מקבוצה אתנית אחת.

השכר הממוצע של השכירים הוא $30,950 (ממוצע לאומי: $42,350.95). הגיל הממוצע של התושבים הוא 30.9 שנה. 14.6% מהתושבים למדו במוסד של השכלה גבוהה. 19.4% מהתושבים נמצאים מתחת קו העוני.

תחבורה
------

בעיר כביש מהיר אחד (כביש מדינתי מס' 3), החוצה אותה בדרום ובצפון. 
יש מערכת מעבורות נרחבת שמקשרת בין העיר ברמרטון לעיר סיאטל.

ערים תאומות
-----------

עיריית ברמרטון משותפת בתוכנית **ערי האחיות** וייסדה יחסים עם הערים הזרות הבאות:

* יפןיפן קורה, יפן
* הפיליפיניםהפיליפינים אולונגאפו, הפיליפינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברמרטון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ברמרטון (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של ברמרטון (באנגלית)
* Kitsap County Auditor's Office
* Kitsap Peninsula Visitor Information - Bremerton
* ברמרטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Washington's 'Sister' Relationships, באתר מדינת וושינגטון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555018505171
* GND: 4470704-6
* LCCN: n81107100
* MusicBrainz: 7df66310-3a71-472a-ae67-4c5c3b8a2fd3
* NARA: 10042238
* VIAF: 159459395
* WorldCat: lccn-n81107100

 |
**המחלקה לאיסוף המכס** (רוסית: **Департамент таможенных сборов**) הייתה הגוף לניהול המכס וענייני הסגר באימפריה הרוסית מ-26 באוקטובר 1864 ועד ל-29 ביוני 1918.

היסטוריה
--------

הסוכנות הממשלתית הראשונה לסחר, לשכת המסחר, הוקמה על ידי פיוטר הגדול בשנת 1715 והייתה קיימת עד 1810. משרדים ממשלתיים הוקמו בשנת 1802 ולשכת המסחר הפכה למשרד המסחר. בשנת 1810 הוכפפה הלשכה לשר האוצר עם העברת ענייני משרד המסחר למשרד האוצר ומשרד הפנים.

ב-23 בספטמבר 1811 - הוקמה המחלקה הזמנית של לשכת המסחר. המחלקה הזמנית קיבלה תיקים ממחלקת משרד המסחר. ב-25 באוקטובר 1811 נפתחה מחלקת סחר חוץ במשרד האוצר. המחלקה הזמנית של לשכת המסחר בוטלה בשנים 1823–1829. המחלקה לאיסוף מכס הוקמה ב-26 באוקטובר 1864 תוך שינוי שמה של מחלקת סחר חוץ עם העברת כל ענייני סחר חוץ למחלקה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הופקדה המחלקה על פיתוח וניטור צעדים הקשורים לאיסור ייצוא סחורות בקשר למלחמה - הישיבה הבין-מחלקתית במחלקת המכס דנה בסוגיות הקשורות לאיסור ייצוא סחורות באוקטובר-דצמבר 1916. בשנת 1917 נוצרה מחלקה מיוחדת לייצוא סחורות שונות. בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה, אורגנה המחלקה מחדש כמנהל ראשי לבקרת מכס (Главное управление таможенного контроля) בסמכות הקומיסריון העממי לסחר ותעשייה.

מנהלים
------

* קניאז דמיטרי אלכסנדרוביץ 'אולובנסקי (בין 26 באוקטובר 1864 ל -3 במרץ 1870 )
* פיודור גוסטבוביץ 'טרנר (מ -3 במרץ 1870 עד 16 באוקטובר 1870 )
* ניקולאי אלכסנדרוביץ 'קכלוב (מ -16 באוקטובר 1870 עד 12 בפברואר 1882 )
* לב פדורוביץ 'טולולקה (מ 12 בפברואר 1882 עד 16 במרץ 1894 )
* ניקולאי איבנוביץ 'בליוסטין (מ־18 במרץ 1894 עד 1908 )
* סרגיי דמיטרייביץ 'גן (מ־21 ביוני 1908 עד 10 בפברואר 1914 )
* סרגיי אנדרייביץ 'שטלן (מ -3 במרץ 1914 עד 7 באוקטובר 1916 )
* סרגיי אלכסנדרוביץ 'גרינוולד (בין 17 באוקטובר 1916 ל -1917 )

ראו גם
------

* שירות המכס הפדרלי של רוסיה
* שירות המיסים הפדרלי של רוסיה

לקריאה נוספת
------------

* Krzystof Latawiec, Artur Górak, Jacek Legieć, Stanisław Bogdanov. Naczelnicy organów rosyjskiej administracji specjalnej w Królestwie Polskim w latach 1839-1918 (польск.). — Lublin: UMCS, 2016. — Т. 2: Ministerstwo finansów. — С. 106-108. — 282 с. — מסת"ב 978-83-7784-928-6.

קישורים חיצוניים
----------------

* 145 שנה להקמת המחלקה לאיסוף המכס
* מחלקת מכס 26.10.1864-29.06.1918
* משמר הגבול של האימפריה הרוסית
ילדים מנגנים בכלי קומביה בפסטיבל בקולומביה
**קוּמְבְּיָה** (ספרדית: Cumbia) היא סגנון מוזיקלי שמקורה בקולומביה, הנפוצה ברחבי אמריקה הלטינית. לידתה של הקומביה ממזיגה תרבותית ומוזיקלית, שהתרחשה בתקופה הקולוניאלית בחופים הקריביים של קולומביה, בין עבדים שהובאו מאפריקה וספרדים.

הסגנון בא לחקות את התנועה המדשדשת של עבד שרוקד כשהוא בכבלים, ולהזכיר זאת.

בעצם, חקוקה בכל חוליה של קומביה היא ההיסטוריה של אמריקה הלטינית עצמה. הובאה לקולומביה בסביבות הפיכתה למושבה ספרדית, והיא הושפעה מאוד מכלי השבטים הילידים, כמו חלילי הגיטה והגואצ'רקות.

דוגמאות מכילות בין השאר:

* קומביה קולומביאנית, מקצב מוזיקלי קולומביאני וריקודי עם, תוצאה של התערובת המוזיקלית והתרבותית של עבדים ילידים ושחורים בחוף הקריבי במהלך הכיבוש והמושבה הספרדית.

* קומביה פנמית, ז'אנר מוזיקלי פנמי וריקוד עם, שפותח על ידי שחורים המשועבדים בתקופה הקולוניאלית ומאושר מאוחר יותר עם אלמנטים תרבותיים אמריקאים ואירופיים.

הקומביה החלה כריקוד חיזור, שרווח בקרב האוכלוסייה האפריקאית, ומאוחר יותר מיזגה לתוכה אלמנטים מוזיקליים וכלי נגינה אירופאים. הקומביה נפוצה מאוד בהרי האנדים ובדרום אמריקה הדרומית, שם היא מאפילה על הפופולריות של הסלסה.

המקצב הבסיסי הוא של 2/4, אם כי הוא מנוגן במקצבים אחרים - בקולומביה הוא מנוגן גם במקצב של 2/2 ובמקסיקו הוא מנוגן במקצב 2/2, בפנמה במקצב 2/4 או 6/8.

הקומביה מנוגנת בכלי נגינה שונים דוגמת תופי קונגה, טימבלס, קלאווה, אקורדיון, גיטרה ועוד.

|  |  |
| --- | --- |
|  | מוזיקת קומביה מפנמה  |
| לעזרה בהפעלת הקובץ |

ראו גם
------

* ג'ילדה, זמרת קומביה ידועה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומביה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jose Rosa, **World Music Survey: The Music from Latin America and the United States of America**, Lulu.com, 2018-03-05, מסת"ב 978-1-387-59404-7. (באנגלית) עמ' 82
2. ↑  Cumbia: The Musical Backbone Of Latin America, NPR.org (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290956105171
* LCCN: sh00004566

 |
מאפיית הקניש של יונה שימל, 2007
**מאפיית הקניש של יונה שימל** (באנגלית: **Yonah Schimmel's Knish Bakery**) היא מאפייה שמוכרת קנישים בלואר איסט סייד במנהטן שבניו יורק ונמצאת מאז 1890 במשכנה המקורי ברחוב האוסטון. בעוד לואר איסט סייד השתנה במהלך העשורים ורבים ממתיישביו היהודים עזבו, הרי יונה שימל הוא אחד מהעסקים והמסעדות היהודיים שנותרו כחלק מתרבות ומטבח שנעלמו ברובם מהעולם
.

כפי שנכתב ב-The Underground Gourmet, בסקירה של יונה שימל כחלק מאסופת ביקורות מסעדות שכתבו מילטון גלייסר וג'רום שניידר, "אין אף פוליטיקאי ניו יורקי ב-50 השנים האחרונות שנבחר למשרתו בלי שהצטלם לפחות פעם אחת בלואר איסט סייד כשהוא אוכל קניש ."

היסטוריה
--------

בעשור האחרון של המאה ה-19, יונה שימל, מהגר יהודי מרומניה, התנייד בלואר איסט סייד עם עגלת יד ששימשה מאפיית קניש ודוכן מכירה. עם גדילת העסק, יונה ובן-דודו ג'וזף ברגר שכרו חנות קטנה ברחוב האוסטון. כעבור מספר שנים עזב יונה את העסק, ברגר נותר בעלים יחידי, ושמר על השם המקורי. ב-1910, משפחת ברגר העבירה את העסק למזרח רחוב האוסטון, במקומו הנוכחי. לצד מוסדות מזון היסטוריים אחרים: מפעל המזון של "שטרייט'ס" והמעדנייה של כץ, המאפייה היא אחד השרידים להיסטוריה היהודית של הלואר איסט סייד.

בהיותה מזללה ידועה שימשה השראה ליצירתם של אמנים. דיוקן של מאפיית יונה שימל שציירה הדי פגרמנסקי (נולדה ב-1929) נמצא באוסף הקבוע של מוזיאון העיר ניו יורק. ב-2009 צולמו במקום מספר סצנות מהסרט "מה שעובד" של וודי אלן.

המסעדה מציעה סוגים שונים של קניש, בכללם קניש מתפוחי אדמה וקאשה (כוסמת גריסים), היא ידועה בכך שהיא משתמשת באותו מתכון מאז פתיחת המאפייה, בנוסף לסוגים אחרים של אוכל מזרח אירופאי כמו בורשט. 

מאפיית יונה שימל היא בבעלות המשפחה מאז פתיחתה וכעת מנהל אותה צאצא של משפחת יונה שימל, אלכס וולפסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאפיית הקניש של יונה שימל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מאפיית הקניש של יונה שימל

הערות שוליים
------------

1. ↑  "נושאים; סיפורים לשימור; קנישריות, קלוריות", הניו יורק טיימס, 5 בפברואר 1985
  

ג'וזף ברגר, "בתי מגורים אופנתיים, צאצאים חוזרים ללואר איסט סייד", הניו יורק טיימס, 2 בספטמבר 2004
2. ↑  אריק אסימוב, "עשרים וחמש דולר ופחות מכך", הניו יורק טיימס, 27 בדצמבר 1996
3. ↑  סם רוברטס, "לחגוג עם הקניש הטרי ביותר בן המאה שנים", הניו יורק טיימס, 13 בינואר 2010
יצירת קשר עין היא צורה של תקשורת בלתי מילולית
**קשר עין** הוא צורה של תקשורת בלתי-מילולית שבה שני אנשים מביטים אחד בעיני השני באותו הזמן.

קשר העין יכול לשדר רגשות באופן דומה לזה של הבעת פנים.

הקשרים רומנטיים
---------------

יצירת קשר עין בהקשר רומנטי. ציור משנת 1903
פְלִירְט הוא סוג של חיזור עדִין המסמן עניין רומנטי או מיני באדם אחר. פלירט נעשה באמצעים מילוליים ובאמצעות שפת גוף. שפת הגוף יכולה לכלול תנועות בשיער, קשר עין, נגיעות קצרות והתקרבות פיזית.

היבטים תרבותיים
---------------

ישראלים, שתרבותם מושפעת מהתרבות האירופאית, מחשיבים קשר עין ישיר ויציב כסימן לכך שהאדם המקשיב להם מרוכז בדבריהם. לעומתם, בתרבויות רבות אין זה נהוג להסתכל בעיניים. למשל, אצל יוצאי אתיופיה ואצל הערבים קשר עין ממושך נחשב חסר נימוס.

במהלך הרמת כוסית יש היוצרים קשר עין עם כל אדם אשר משיקים את הכוס אל כוסו. בתרבויות מסוימות אי יצירת קשר עין בעת השקת הכוסית עלולה להיחשב כגסות רוח, כחוסר אמון או כמזמנת מזל רע.

היבטים צבאיים
-------------

מוצב הוא מערך מוגן המורכב ממספר עמדות המשמשות ברובן לתצפית ולחימה. עמדות אלו סמוכות זו לזו כדי שיהיה קשר עין וקול ביניהן, וזאת על מנת להקשות ניסיון חדירה למוצב.

אוטיזם
------

 ערך מורחב – **אוטיזם קלאסי**  

אחת הדרכים שבהן עשויות תסמונות הקשת האוטיסטית לבוא לידי ביטוי, הוא בקשיים ביצירה ושמירה על קשר עין. ילדים עם אוטיזם קלאסי מעדיפים חפצים על-פני פנים, והם מתקשים ללמוד להשתלב ביחסי הגומלין של מגע אנושי יום-יומי. כבר בחודשים הראשונים לחייהם, רבים מהם לא מגיבים לסביבתם ונמנעים מקשר עין.

אוטיסטים בתפקוד גבוה עשויים להיראות לעיתים מנותקים או חולמניים, בעיקר במצבים של עומס יתר תחושתי, כגון במסיבות או במקומות צפופים. לעיתים, הם יוצרים קשר עין חלקי בלבד עם המשוחחים עימם; הדבר עשוי להוביל לתפיסתם בעיני האחר כ"ביישנים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קשר עין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560460005171
* GND: 4145962-3
* LCCN: sh85053591

 |
**קשר דם** הוא סרטו השביעי באורך מלא של הבמאי יקי יושע. הסרט יצא לאקרנים 1996. זהו סרט אפל על משולש אהבה מסוכן ששאב את מקורותיו מהסיפור המקראי של יעקב, רחל ולאה.

תקציר העלילה
------------

ינקל'ה ורחלי היו צעירים, אוהבים ונשואים. רחלי באה מבית מבוסס ולינקל'ה היה עתיד מבטיח כספורטאי. כשרחלי נכנסה להריון באה לאה, אחותה המאומצת, לעזור לה.
בין לאה וינקל'ה מתפתח קשר שהוא מעבר לידידות, למורת רוחה של רחלי.
פעם, כשתפסה אותם "על חם", התנפלה רחלי על ינקל'ה עם סכין מטבח בידה.
ינקל'ה נותר עם זרוע משותקת ועתיד שהפך לעבר. רחלי איבדה את התינוק ואת שפיות דעתה. לאה וינקל'ה הפכו לזוג, עברו לגור בבקתה הררית ונותרו מבודדים מהעולם.

ערב אחד מופיעה רחלי במעונם. לינקל'ה ולאה יש לא מעט סיבות לחשוש ממנה, אולם רחלי שזה עתה שוחררה ממוסד לחולי נפש, חסרת ישע - והם מכניסים אותה לביתם.

לשלושתם נדמה שאפשר יהיה לסלוח, לכפר, לרפא את פצעי העבר. רחלי, הולכת ומבריאה, הולכת ונעשית יפה. ינקל'ה נמשך אליה והיא לא נשארת אדישה. לאה נטרפת מקנאה.

משולש רומנטי שהתחיל בחטא מסתיים באסון.

שחקנים
------

* עמוס לביא
* יעל הדר
* אביטל דיקר
* לואיס רוזנברג

קישורים חיצוניים
----------------

* "קשר דם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קשר דם", באתר אידיבי
* "קשר דם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "קשר דם", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* "קשר דם" באתר "קרן הקולנוע הישראלי"
* הסרט "קשר דם" לצפייה ישירה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
**מאצ'ינג מול** (**Matching Mole**) הייתה להקת ג'אז רוק אנגלית שפעלה בין השנים 1971–1973. היא ידועה בעיקר תרומתה הרבה לז'אנר של הרוק המתקדם בכלל ולסצנת הקנטרברי באנגליה בפרט.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה על ידי רוברט וויאט באוקטובר 1971, לאחר שעזב את להקת סופט מאשין והקליט את אלבום הבכורה שלו, The End of an Ear. אליו חברו דייב סינקלייר מלהקת קרוון (קלידים ופסנתר), פיל מילר (גיטרה) ביל מקורמיק (גיטרה בס) ,בעוד וויאט המשיך בתפקידו משכבר הימים כמתופף וכסולן מוביל בו-זמנית.

אלבום הבכורה שלהם, הנושא את שם הלהקה Matching Mole, יצא באפריל 1972 והכיל ברובו שירים שהלחין וכתב וויאט בעצמו, מלבד השיר הפותח "O Caroline", שהלחין דייב סינקלייר למילותיו של וויאט, והרצועה "Part of the Dance" של פיל מילר. האלבום לא זכה להצלחה מרובה אך נרשם כהישג בקרב חובבי סצנת הקנטרברי.

אלבומם השני, Matching Mole's Little Red Record, יצא בספטמבר 1972. הוא הופק על ידי רוברט פריפ מקינג קרימזון, והכיל הופעת אורח של בריאן אינו באחד השירים. עוד לפני תחילת תהליך הקלטת האלבום, עזב דייב סינקלייר את ההרכב, ואת מקומו החליף הקלידן הניו זילנדי דייב מקרי. באלבום זה, בשונה מבאלבום הקודם של ההרכב, בולט שיתוף הפעולה בין חברי ההרכב והוא יצירה מוזיקלית אקלקטית ועשירה יותר מאלבום הבכורה של ההרכב.

מעט לאחר יציאת האלבום, עוד בספטמבר 1972, התפרקה הלהקה בעקבות עיסוקיהם של חברי הלהקה בפרויקטים אחרים. בתחילת 1973 חזרה הלהקה לפעילות בהרכב מצומצם יותר במטרה להוציא אלבום שלישי, אך זו בוטלה עקב אי-יכולתו של וויאט לחזור לתופף, לאחר שנפל מחלון בקומה הרביעית ביוני 1973.

חברי הלהקה
----------

* **רוברט ואייט** - תופים, מלוטרון, קולות
* **ביל מקורמיק** - גיטרה בס
* **פיל מילר** - גיטרה
* **דייב סינקלייר** - פסנתר, אורגן
* **דייב מקרי** - פסנתר, אורגן, סינתיסייזר (החליף את דייב סינקלייר באלבום השני)
* **פרנסיס מונקמן** - קלידים (נוסף ב-1973)
* **גארי ווינדו** - סקסופון (נוסף ב-1973)

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 1972 - Matching Mole
* 1972 - Matching Mole's Little Red Record

### בהופעה חיה וברדיו (הוצאות מחודשות)

* 1994 - BBC Radio 1 Live In Concert
* 2001 - Smoke Signals
* 2002 - March
* 2006 - On the Radio
* 2013 - Live at the BBC 1972

קישורים חיצוניים
----------------

* מאצ'ינג מול, באתר AllMusic (באנגלית)
* מאצ'ינג מול, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מאצ'ינג מול, באתר דיזר
* מאצ'ינג מול, באתר Discogs (באנגלית)
* מאצ'ינג מול, באתר Songkick (באנגלית)
* מאצ'ינג מול, באתר Prog Archives (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13904891f (data)
* ISNI: 0000 0001 0665 5970
* LCCN: no98023495
* MusicBrainz: 5af8b5e4-8319-4f4b-9548-6e4e458ee923
* SUDOC: 157466558
* VIAF: 139423604
* WorldCat: lccn-no98023495

 |
**הברנדנבורגים בבוהמיה** (בצ'כית: **Braniboři v Čechách**) היא אופרה בשלוש מערכות שנכתבה על ידי בדז'יך סמטנה במאה ה-19 לצורך תחרות, ונועדה לכבוש את לב העם הצ'כי שהיה בתהליכי הדגשת לאומיותו.

רקע להלחנה
----------

הבראנדנבורגים בבוהמיה - פרטיטורה
המלחין הצ'כי בדז'יך סמטנה ניגש לתחרות מוזיקלית בשנת 1863. לתחרות הגיש אופרה בשלוש מערכות, הקרויה הברנדנבורגים בבוהמיה. 
העם הצ'כי היה בשלבי התעוררותו הלאומית מהשלטון הגרמני, תופעה שהייתה נפוצה בקרב עמים רבים במרכז אירופה במאה ה-19. סמטנה רצה להלחין יצירה שתיחשב ליצירה לאומית צ'כית, שיהיו בה אלמנטים אנטי-גרמניים.

עלילה
-----

העלילה מתרחשת במאה ה-13, כאשר מלך בוהמיה נרצח על ידי רודולף לבית הבסבורג. אלמנת המלך מזמינה את שליט ברנדנבורג לבלום את כוחותיו הפולשים של רודולף, אבל במקום לסייע לה יוצאים הברנדבורגים למסע של רצח אונס וביזה בארצה. שלוש בנותיו של ראש העיר פראג נחטפות בידי גרמני, עד שמלך הקבצנים, דמות דמיונית שמשמשת כגיבור לאומי, מסייע לשחרורן. לאחר מכן בוזזים את בתיהם של הפולשים הגרמנים ומגרשים אותם.

התחרות
------

לאחר דיונים וויכוחים רבים, הפרס בתחרות הוענק לסמטנה באי רצון. חבר השופטים סבר שהמוזיקה גרמנית מדי, הנושא לא מספיק לאומי ואין שימוש בשירי עם.

החידוש ביצירה
-------------

לראשונה במוזיקה הצ'כית מוצג העם כגיבור בעל תפקיד דרמטי פעיל. ככל שהפגיעה בצ'כים מתגברת כך המוזיקה מתגברת עד הגיעה לשיא עוצמתה ואז נחלשת, לבסוף הצלילים הולכים ונעלמים כמו בהשלמה חסרת תקווה. אז יש קולות ללא ליווי, ואז מצטרפת התזמורת, משתלטת ומגיעה לשיא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבראנדנבורגים בבוהמיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 300407874
* MusicBrainz work: f54c625b-537f-4480-af9c-d28a3e2de6cb
* NKC: aun2008457173

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכוכב. אם התכוונתם לעיר במרוקו, ראו וזאן.

**וֶזֶן** או **δ בכלב גדול** הוא הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים כלב גדול והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. למרות בהירותו הכוכב קיבל ציון באייר δ בלבד, ייתכן בשל מיקומו הדרומי שמקשה על הצפייה בו מאירופה, שם קרבתו אל האופק מעמעמת את בהירותו.

פרוש שמו של וזן הוא "משקולת" בערבית (وزن).

תכונות
------

וזן הוא על-ענק צהוב בעל סיווג ספקטרלי F8 Ia, במרחק של כ-1,800 שנות אור כך שזהו אחד מהכוכבים הרחוקים ביותר שנראה מכדור הארץ ככוכב בהיר במיוחד. בהירות נראיתו הגדולה על אף המרחק הגדול נובעת מכך שהכוכב מאיר בעוצמה של פי 50,000 מעוצמת ההארה של השמש. רדיוס הכוכב הוא בערך פי 200 מרדיוס השמש, כלומר קרוב לרדיוס המסלול של כדור הארץ, ומסתו כ-17 מסות שמש. טמפרטורת פניו היא כ-6,200 קלווין, מעט יותר מטמפרטורת השמש.

וזן נמצא בשלבי התפתחות אחרונים, לאחר ששלב היתוך המימן בליבתו הסתיים ועבר לשכבות חיצוניות יותר. כתוצאה מכך הכוכב התנפח והפך לעל-ענק בדרכו להפוך לעל-ענק אדום. בשל מסתו הגדולה צפוי וזן להתפוצץ בסופרנובה.

קישורים חיצוניים
----------------

* וזן באתר של ג'ים קלר
* וזן בכוכבים גדולים
* וזן, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wezen - Delta Canis Majoris - HD54605 - HIP34444

| הכוכבים הבהירים בקבוצת כלב גדול |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| α (סיריוס) • β (מירזם) • δ (וזן) • ε (אדרה) • η (אלודרה) • ζ (פורוד) |  |

 |
הרב **סמחון חלוואה (או חלואה)** (סביב ה'תקפ"ה, 1835 - ה'תר"ס, 1900) היה רב, ופוסק הלכה באוראן שבאלג'יריה במאה ה-19. התפרסם בחיבורו 'צו לצו' העוסק בענייני מוסר.

קורות חייו
----------

נולד במקנס שבמרוקו לאביו רבי שלמה. בצעירותו עסק בהעתקת כתבי יד הכוללים דרוש, קבלה ופיוט. בשנת ה'תר"ג כתב את חיבורו 'פועל ישועות' העוסק בפירוש פיוטי ההושענות.

### הגירתו לאוראן

בשנת ה'תרי"ד נדד לאוראן עקב צרות שונות שפקדו אותו במקנס. דומה, כי בשנותיו הראשונות בעיר, קליטתו הייתה קשה, והוא סבל ממחסור. באוראן נשא אישה והוליד בנים ובנות. רבי סמחון סירב לקבל משרה רבנית, משום שרצה להתפרנס מיגיע כפיו. ושם הוכר כאחד מרבני העיר ומפוסקי ההלכה בה. התכתב בענייני הלכה עם הרב אברהם אנקווה ועם הרב יוסף בן וואליד.

פעילותו הרבנית
--------------

### מפסיקותיו ההלכתיות

רוב פסיקותיו לא השתמרו. ידועים ממנו שני פסקים בלבד. הראשון, שחיזק את מנהג קיפול הטלית בשבת ללא שינוי בסדר הקיפול, והגן עליו מפני המערערים עליו.

והשני, שנמנה עם הרבנים הראשונים שהתירו להדליק אש מגפרורים ביום טוב אף לכתחילה. נימוקיו הם, שהאש מצויה היא כבר בגפרור, ואין זה דומה להוצאת אש מהעצים או מהאבנים שאסרה המשנה, שמכיוון שהאש יוצאת במהירות מהגפרור, היא נחשבת למצויה. כמו כן, עדיף להוציא אש מגפרור ולא מגחלת מעומעמת, משום שיש למעט בטרחה ביום טוב. למסקנתו ההלכתית, הסכים הרב אברהם אנקווה.

### שיטתו החינוכית

בספרו 'צו לצו', התאפיין רבי סמחון בהדרכות מוסריות טבעיות, כדוגמת חובת הנאמנות והיושר לכל אדם, גם לבני עמים זרים. כמו כן ביאר שיש להודות על האמת, ושמטרת הלימוד נועדה להבין ולא להתנצח.

כמו כן הוא מרבה להתמודד עם התרבות הצרפתית, ולהתייחס לתופעות שונות שהחלו בעת החדשה, והשפעתן על היהודים כגון תופעת גילוח הזקן ושינוי שמות עבריים לשמות צרפתיים, ועוד.

חיבוריו
-------

* **צו לצו -** ספר שכתב כצוואה לבניו בענייני מוסר. מטרת הספר הייתה להדריך את בניו בעבודת ה'. הספר הושלם על ידו בשנת ה'תרמ"ה. בצוואתו, ביקש מבניו להדפיס את הספר בהקדם האפשרי. יהספר יצא לאור במהדורה ראשונה בשנת ה'תרס"ד, ובמהדורה שנייה בשנת ה'תשע"ז, על ידי הרב פרופ' משה עמאר.
* **השגות וחידושים לספר בני ראובן -** לרבי מימון עבו. הכתב יד היה ברשות רבי יוסף בן נאיים.
* **מי מריבה -** שאלות ותשובות. לעת עתה כתב היד מוגדר כאבוד.
* **חכמת חכמיו -** ככל הנראה מערכות הלכתיות לפי סדר הא"ב. גם כתב יד זה מוגדר כאבוד.
* **חכמה ודעת -** בהוצאת חברת אהבת שלום, וייחסו את הספר לרבי סמחון. אולם יש חוקרים שחלקו עליהם.
* **חידושים על הש"ס** - על פי עדותו של רבי יוסף משאש.

קישורים חיצוניים
----------------

* חכם סמחון חלואה באתר החכם היומי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך נהג לחתום.
2. ↑  כך מסתבר לפי הרב פרופ' משה עמאר (ראו: מ. עמאר, מבוא לספר 'צו לצו', עמ' 16). אמנם ממלכי רבנן צט, ב, יוצא שנולד בה'תקצ"ד. ובספר מלכי ישורון (בערכו) כתוב שנולד בה'תקצ"ב.
3. ↑  ע"פ הקדמתו לספר 'פועל ישועות'.
4. ↑  ראו: 'צו לצו' פרק יז.
5. ↑  ראו 'שמו יוסף', מהדורת ר"ש דיין, עמ' צא.
6. ↑  כרם חמר חלק ב סימן לב.
7. ↑  ראו: שו"ת כרם חמר חלק ב' סימן לא.
8. ↑  ראו: 'צו לצו' פר' נה-ו.
9. ↑  שם פרק קז.
10. ↑  ראו: 'צו לצו' פרקים מח, קמו.
11. ↑  'צו לצו', הקדמה ראשונה.
12. ↑  מלכי רבנן צט, ב בערך רבי סמחון חלאווה.
13. ↑  ראו: מבוא לספר חכמה ודעת, עמ' 15-6.
14. ↑  הרב פרופ' משה עמאר, מבוא לספר 'צו לצו' עמ' 30-33.
15. ↑  רבי יוסף ציין שמדובר בכרך גדול של כתב יד. ראו: שו"ת רבי ברוך אורח חיים סימן כא.