recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wikiwand** הוא ממשק תוכנה קנייני אשר פותח לצורך צפייה בערכי ויקיפדיה בקלות רבה יותר. התוכנה זמינה עבור מספר דפדפני אינטרנט פופולריים כתוסף חינמי, או כאפליקציה למכשירים ניידים.

היסטוריה
--------

חברת Wikiwand (שנקראה במקור WikiWand) נוסדה ב-2013 על ידי ליאור גרוסמן ואילן לוין. הממשק, אשר הושק באופן רשמי באוגוסט 2014, כולל תפריט סרגל צד, סרגל ניווט, קישורים מותאמים אישית לשפות אחרות, טיפוגרפיה חדשה וגישה לתצוגות מקדימות של ערכים מקושרים. תוכן העניינים מוצג תמיד בצדו השמאלי של המסך, או בצידו הימני כאשר משתמשים בממשק העברי.

לדברי גרוסמן, "עבורנו זה לא היה הגיוני שהאתר החמישי הפופולרי ביותר בעולם, אשר נמצא בשימוש על ידי חצי מיליארד אנשים, מכיל ממשק אשר לא עודכן למעלה מעשור. מצאנו את ממשק ויקיפדיה עמוס, קשה לקריאה (שטחים גדולים של טקסט קטן), קשה לניווט, ושימושיות לוקה בחסר."

זמינות
------

הממשק זמין בתור תוסף עבור דפדפני גוגל כרום, ספארי ופיירפוקס וכן דרך האתר הרשמי של Wikiwand. במרץ 2015, חברת Wikiwand השיקה יישום iOS עבור מכשירי אייפון ואייפד. יישום אנדרואיד נמצא כעת בפיתוח.[דרוש מקור]

מודל עסקי
---------

ב-2014, חברת Wikiwand הצליחה לגייס כ-600 אלף דולרים ובכך יכלה להמשיך בפיתוח התוכנה. היא הצהירה כי בכוונתה לגייס הכנסות באמצעות פרסום ולתרום כ-30 אחוזים מרווחיה לקרן ויקימדיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Wikiwand** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Wikiwand (באנגלית)
* Wikiwand, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jillian Wong, 21 Aug 2014, ‘WikiWand’ Gives Wikipedia Clean New Layout For A Better Reading Experience - DesignTAXI.com, designtaxi.com (ארכיון)
2. ↑  "WikiWand".‏ CrunchBase. בדיקה אחרונה ב-22 באוגוסט 2014.
3. ↑  Wikiwand (@wikiwand) | טוויטר, באתר twitter.com
4. ↑  WikiWand is a modernized Wikipedia frontend - gHacks Tech News, www.ghacks.net (ארכיון)
5. ↑  Paul Sawers, WikiWand Makes Wikipedia Beautiful, The Next Web, ‏2014-08-19 (באנגלית)
6. 1 2  Web App WikiWand Raises $600,000 To Give Wikipedia A New Interface, TechCrunch (באנגלית)
7. ↑  זך אפשטיין (18 במרץ 2015). "New free iPhone app transforms Wikipedia into a stunning interactive experience".‏ Yahoo. בדיקה אחרונה ב-26 במרץ 2015.
8. ↑  "About Wikiwand". *Wikiwand* (באנגלית). נבדק ב-2019-05-06.
**פנילקטונוריה** (**Phenylketonuria**, בקיצור: **PKU**) היא מחלה תורשתית הנגרמת כתוצאה מגן פגום שגורם לייצור אנזים פנילאלנין הידרוקסילאז פגום. כתוצאה מהמוטציה מצטברות כמויות גדולות של חומצת האמינו פנילאלנין בגוף – דבר הגורם, בהיעדר טיפול, לירידה בכושר קוגניטיבי עד כדי מוגבלות שכלית התפתחותית, אפילפסיה ולעיתים אוטיזם כבר מגיל צעיר. זוהי אחת המחלות התורשתיות הראשונות שנתגלו והיא נחקרה היטב.

פתולוגיה
--------

הגן הפגום גורם להיעדר אנזים מסוים בגוף האדם; אנזים זה – **פנילאלנין הידרוקסילאז** (**PAH**) – ממיר את חומצת האמינו **פנילאלנין** לחומצת אמינו אחרת, **טירוזין**. פנילאלנין, המצויה בחלבונים רבים המשמשים כמזון לאדם, מצטברת (כתוצאה מהיעדר האנזים) ברקמות שונות בגוף וגורמת נזק לתאים, במיוחד לתאי המוח. התופעה של רמת פנילאלנין גבוהה מהרגיל בדם נקראת **היפרפנילאלנינמיה** (**HPA**).

בנוסף קיים בחולים מחסור בטירוזין. חומצה זו מומרת בגוף לצבען (פיגמנט) **מלנין**, המקנה צבע כהה לעור, לשיער ולעיניים. עקב המחסור בטירוזין ללוקים במחלה בדרך-כלל עור, שיער ועיניים בהירים.

חלק מהפנילאלנין הבלתי-מפורק מומר ל**פנילקטונים**, והללו מופרשים מהגוף דרך השתן והזיעה; מכאן שם המחלה (פנילקטון + אוּרִיָה, "שתן" ביוונית). הדבר מקנה לשתן ולזיעה ריח אופייני.

מבחינה גנטית מדובר במחלה **אוטוזומאלית רצסיבית**. פירוש הדבר הוא שהמחלה מועברת מהורה לצאצאיו **ללא קשר למין** ההורה או הצאצא (אופן הורשה אוטוזומלי), ושהלוקים במחלה מוכרחים לרשת אותה **משני ההורים** יחדיו (אופן הורשה רצסיבי).

תסמינים וטיפול
--------------

ללא טיפול גורמת המחלה להתפתחות מוגבלות שכלית התפתחותית, אפילפסיה ואוטיזם כבר בגיל צעיר, לעיתים תוך מספר שבועות לאחר הלידה.

אם המחלה מזוהה לפני הלידה, ניתן להתמודד עמה באמצעות דיאטה קפדנית, נטולת חומצת האמינו פנילאלנין. לחולים בפנילקטונוריה אסור, בין השאר, לשתות משקאות דלי-קלוריות המכילים את הממתיק המלאכותי אספרטיים שמתפרק לשתי החומצות האמיניות אספרטט ופנילאלנין. עליהם להימנע מאכילת מזונות עתירי חלבונים, כגון בשר, מוצרי חלב וקטניות. לרוב מותר להם לאכול מזונות עתירי עמילן, כגון תפוחי אדמה ותירס – אבל בכמויות מוגבלות, ותוך פיקוח על כמות הפנילאלנין הנצרכת ממזונות אלה. החולים נוטלים תוספי מזון וויטמינים כדי לחפות על החוסר שנוצר מהדיאטה.

אפידמיולוגיה והיסטוריה
----------------------

פנילקטונוריה מופיעה בממוצע אחת ל-15,000 לידות, אך ההבדלים המקומיים גדולים: באירלנד, למשל, תדירות הופעת המחלה היא אחת ל-4,500 לידות, ואילו בפינלנד התדירות היא אחת ל-100,000 בלבד. 

המחלה התגלתה ב-1934 על ידי הרופא הנורווגי איוור אסביורן פלינג (Ivar Asbjørn Følling). פלינג היה הראשון שהבחין בקשר בין היפרפנילאלנינמיה ובין מוגבלות שכלית התפתחותית.

נשאות סמויה למחלה ניתנת לגילוי באמצעות בדיקת סקר גנטית, אך הבדיקה אינה בין הבדיקות המומלצות על ידי משרד הבריאות ואיגוד הגנטיקאים הישראלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנילקטונוריה** בוויקישיתוף
* אתר לחולי פנילקטונוריה
* פנילקטונוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Autism and Phenylketonuria, Baieli et al 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000307455
* NKC: ph120164

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אוטומר דומריך** (בגרמנית: **Ottomar Domrich**; ‏ 22 באפריל 1819 - אולדיסלבן - 1 באפריל 1907 מיינינגן) היה רופא גרמני.
הוא כיהן כפרוספור בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת יינה ונבחר לחבר באקדמיה לאופולדינה
דומריך נמנה עם מבשרי הרפואה הפסיכוסומטית ונודע, בין היתר, בתיאורו את התקפי החרדה החריפים הידועים כיום כהתקפי פאניקה (1849).

ביוגרפיה
--------

אוטומר דומריך נולד בשנת 1819 באולדיסלבן על יד לנדגרפרודה, סקסוניה-ויימאר.
בשנת 1837 נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטאות ינה ווירצבורג. הוא סיים אותם בינה בשנת 1842 עם עבודת תואר על היצרויות הוושט. בשנים הבאות עבר דומריך כרופא בסנטוריום המאוחד בינה ובשנת 1845 הוסמך באוניברסיטת ינה כמרצה בכיר (Privatdozent) בתחום המחלות הנפשיות, האנתרופולוגיה הנפשית, הפתולוגיה הכללית והפיזיולוגיה. בשנת 1846 התמנה למנהל המכון לפיזיולוגיה ביינה. אחר כך ב-1848 התמנה כפרופסור שלא מן המניין וב-1854 כפרופסור מן המניין.
בשנת 1856 נקרא דומריך למיינינגן, בדרום תורינגיה כדי לשמש כמנהל בית החולים "גאורג" וכרופא אישי של דוכס סקסוניה-מיינינגן. הוא מילא גם תפקידים של יועץ רפואי ויועץ החצר וחבר במועצה הרפואית של הדוכסות.
בשנת 1866 הועלה לדרגת יועץ רפואי ראשי וב-1883 למעמד המכובד של יועץ חשאי.
בשנים 1851-1849 העה דומריך אחד מעורכי השנתונים של ינה לפיזיולוגיה ולרפואה.
ב-1 בנובמבר 1848 נבחר לאקדמיה לאופולדינה, לפי המסורת תחת "הכינוי האקדמי" "אברהרד שמידט".

דומריך נפטר במיינינגן בשנת 1907 בגיל 87.

חיים פרטיים
-----------

החל מ-19 בספטמבר 1859 היה נשוי דומריך למריה הלנה לבית פון האזה (ילידת 1852), בת של התאולוג קרל פון האזה.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 1848 - חבר באקדמיה לאופולדינה

כתבים
-----

* **Dissertatio inauguralis medica de oesophagi strictura***. Jena 1842 (און ליין)*

(עבודת התואר ברפואה על ההיצרויות הוושט)

* 1848 - יחד עם היינריך הזר - Verhandlungen deutscher Universitätslehrer über die Reform der deutschen Hochschulen in der Versammlung zu Jena vom 21. bis 24. September 1848'
* (דיוני הפרופסורים האוניברסיטאיים הגרמנים לגבי רפורמת בתי הספר התיכון הגרמנים באספת ינה ב 21–24 בספטמבר 1848
* (און ליין)
* **Die psychischen Zustände, ihre organische Vermittelung und ihre Wirkung in Erzeugung körperlicher Krankheiten**

(המצבים הנפשיים, תיווכם האורגני והשפעתם על היווצרות מחלות גופניות)

* Mauke, Jena 1849 (און ליין)

לקריאה נוספת
------------

* Alma Kreuter Deutschsprachige Neurologen und Psychiater: Ein biographisch-bibliographisches Lexikon. K.G. Saur, München 1996 ...
* Rainer Rupprecht, Michael Kellner (Hrsg.) *Angststörungen. Klinik, Forschung*, Therapie. Verlag W. Kohlhammer

קישורים חיצוניים
----------------

* לקסיקון הרופאים הגרמנים המפורסמים במאה ה-19

Pagel: Biographisches Lexikon hervorragender Ärzte des neunzehnten Jahrhunderts. Berlin, Wien 1901, עמ'. 409-410.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 101292929
* NKC: xx0248217
* NTA: 141170387
* SUDOC: 193765608
* VIAF: 54510641
* WorldCat: viaf-54510641

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכלל בדיני איסור והיתר. אם התכוונתם להלכה מהלכות שבע ברכות, ראו פנים חדשות.
**פנים חדשות באו לכאן** הוא כלל הלכתי הקובע כי דבר שנאסר, והתבטל ממצבו הראשון לרגע מסוים, אם חזר למצבו הראשון לא חוזר האיסור הראשון לחול כבתחילה, מכיוון ש"פנים חדשות באו לכאן" ואין זה נחשב כאותו חפץ.

סייגים
------

הכלל תקף דווקא אם האיסור תלוי בחפץ עצמו, וכך למשל אם אסר אדם את הנאתו מבית מסוים ונפל הבית מותר לו ליהנות מהבית אם חזר ונבנה, אך אם נדר את הנאתו בלשון "ביתך אסור עלי" אסור לו ליהנות מהדירה בבית גם אם נפל וחזר ונבנה או אם מכרו וחזר וקנאו.

דוגמאות
-------

הכלל תקף גם בהלכות ערובין, בדין קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה שהוא איסור שגזרו חז"ל על דירה שמחיצותיה לא הוקפו לשם דירה, שאסור לטלטל שם, אך אם מילא את הבית בעפר, בטלו המחיצות שהרי אין הן משמשות עוד למחיצות, ולכן אם חזר ופינה את העפר נחשבות המחיצות כמחיצות שהוקפו לשם דירה בבית שדרו בו ואחר כך בנו בו מחיצות והבית מותר.

המקור הראשוני לכלל הוא בברייתא אודות דיני טומאה וטהרה. בברייתא זה נפסק, כי הדין "פנים חדשות באו לכאן" קיים גם בחפץ שהשתנה בהדרגתיות, כך למשל סנדל שנקרעה אחת מסוליותיו, וחזר ותפרה, ולאחר מכן נקרעה הסולייה השנייה ותפרה, הסנדל טהור, כי "פנים חדשות באו לכאן". בדור האמוראים דנו בהלכה זו, ואמר רבי יוחנן לחזקיה כי ניתן להסמיך להלכה זו שאלה אחרת בהלכות ערובין העוסקת באדם שפרץ חלק ממחיצת הקרפף וחזר וגדרה, פרץ חלק אחר וחזר וגדרו, עד שפרץ את כל המחיצה. כאשר שמע זאת חזקיה הוא התבטא על רבי יוחנן בהתפעלות "אין זה בן אדם, אלא מלאך!".

נחלקו הראשונים בדין משקה שנטמא, קרש ונחשב לאוכל, וחזר להיות משקה, לפי הר"ש הוא טמא עדיין בטומאת שני לטומאה, ולפי הרמב"ם הוא טהור לגמרי, מכיוון שאין קשר בין משקה זה למשקה לפני הקרישה, ו"פנים חדשות באו לכאן".

הערות שוליים
------------

1. ↑  ר"ן בפרק השותפין במסכת נדרים
2. ↑  ריב"ש סימן שנ"ו בשם הירושלמי
3. ↑  ריב"ש סימן שנ"ו.
4. ↑  הרב בעל המפה שפסק בסי' שנ"ח משם הר"ב תרומת הדשן, וכן נפסק להלכה בשולחן ערוך הרב.
5. ↑  מרכבת המשנה, הלכות טומאת אוכלין פרק א, הלכה יט
ה**טראם של לונדון** (באנגלית: **London Trams**, לשעבר **Tramlink**) הוא מערך קווי רכבת קלה חשמלית, הפועל בדרומה של לונדון רבתי, ברובע קרוידון וברבעים ברומלי, סאטון ומרטון הגובלים בו. ב-2017/18 השתמשו בשירותיו 29 מיליון נוסעים. באותה תקופה דורג השירות במקום הרביעי במספר הנסיעות בו בין מערכי הרכבת הקלה בבריטניה.

הקמת הטראם
----------

שירות טראם פעל בלונדון רבתי ובכלל זה ברובע קרוידון עד לשנת 1952 ואז נסגר. שירות הטראם הנוכחי בדרום לונדון הוקם בעקבות יוזמה של מועצת רובע קרוידון ו-LRT (הגוף שקדם ל-TfL, תאגיד התחבורה של לונדון רבתי) משנת 1990. הקמת התשתית לשירות החלה ב-1996 והוא החל לפעול בשנת 2000. השירות הוקם על בסיס מסילות ברזל סטנדרטיות קיימות, שמקצתן עמדו קודם לכן ללא שימוש, בשילוב עם מסילות חדשות שהונחו במיוחד עבורו, וחלקן נבנו ברחובות הרבעים. נעשה שימוש גם בתחנות רכבת קיימות, שהרציפים שלהן הותאמו למידות הנדרשות לטראם.

בשנת 2008 רכש TfL את השליטה בשירות מידי בעליו הקודמים, תאגיד Tramtrack Croydon, תמורת 98 מיליון לירות. מאז הוא מנהל את השירות ביחד עם שירותי התחבורה האחרים של לונדון רבתי.

מערך הטראם
----------

כיום (2019) כולל מערך הטראם שלושה קווים. מצויות בהם מסילות באורך כולל של 28 קילומטר ו-39 תחנות נוסעים, שאינן מאוישות. ראש המסילה המערבי מצוי בוימבלדון שברובע מרטון, ראש המסילה הצפון-מזרחי נמצא ב-Beckenham Junction שברובע ברומלי, וראש המסילה הדרום-מזרחי נמצא ב-New Addington שברובע קרוידון. שלושת קווי המערכת מתכנסים במרכז קרוידון.

בתחנת הטראם בווימבלדון יש מעבר לתחנת הרכבת התחתית של לונדון, בתחנת West Croydon בלב הקו יש מעבר לרכבת העילית של לונדון (מאז 2010). כמו כן יש ליד תחנות הטראם ממשק לקווים של אוטובוסי לונדון. שבע מתחנות הטראם ממוקמות בקרבת תחנות רכבת בינעירוניות. ליד תחנת East Croydon יש תחנת רכבת, שבה רכבות לנמלי התעופה גטוויק ולוטון.

נכון ל-2019 משרתים בקווי הטראם 36 קרונות משני דגמים מתוצרת החברות בומברדייה ו-Stadler.

מפעילת המערכת בחוזה עם TfL עד לשנת 2030 היא חברת FirstGroup.

בשנת 2014 החל יישומה בשלבים של תוכנית בעלות של 737 מיליון לירות להרחבת קווי הטראם, שיפור השירות בו, הכפלת מספר הקרונות והעלאת מספר הנוסעים במערכת ל-60 מיליון איש בשנה עד שנת 2031.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הטראם של לונדון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הטראם של לונדון
* הטראם, באתר Transport for London

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: אתר TfL.
2. ↑  מקור: .

| שירותי תחבורה ציבורית בלונדון רבתי |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| הרכבת התחתית • הרכבת העילית • הרכבת הקלה דוקלנדס • קו אליזבת • טראם
אוטובוסים • שירותי הנהר • רכבל האמירייטס |  |

 |
**טונו קליוסטה** (באסטונית: Tõnu Kaljuste, נולד ב-28 באוגוסט 1953) הוא מנצח אסטוני.

חייו
----

קליוסטה נולד בטאלין, בן להיינו (1925-1989), מנצח מקהלה וליה קליוסטה, כתבת רדיו. טונו שר בילדותו במקהלה של אביו וסיים את בית הספר התיכון למוזיקה של טאלין ב-1971. בשנת 1976 קיבל תואר ראשון מן הקונסרבטוריון של טאלין, שם למד אצל יורי וריסטה ורומן מאסטוב, והמשיך לתואר שני בקונסרבטוריון של לנינגרד, שם למד עד 1978.

קליוסטה תפס בשנת 1974 את מקום אביו בראש המקהלה הקאמרית אלרהיים, הרכב שביצע יצירות כוראליות מתקופת הרנסאנס ועד מוזיקה עכשווית. הוא היה פרופסור לניצוח מקהלה בקונסרבטוריון של טאלין בשנים 1978 - 1980 וזכה בפרס הניצוח המצוין בתחרות המקהלות הבינלאומית על שם בלה בארטוק לשנת 1980. בתמיכה כספית של ממשלת אסטוניה הפל קליוסטה את מקהלת אלרהיים להרכב מקצועי מלא וב-1981 שינה את שמו למקהלה הקאמרית הפילהרמונית של אסטוניה. כמו כן ניצח קליוסטה על האופרה הלאומית של אסטוניה בין 1978 ל-1995.

אחרי שאסטוניה זכתה בעצמאות בשנת 1991, הוסרו רבים מן המחסומים בפני הופעות והקלטות בינלאומיות וקליוסטה עשה לו שם בהקלטות לחברת ECM ליצירות של מלחינים אסטוניים כמו וליו טורמיס, ארקי-סוון טיור, ריינו אלר וארוו פרט. בשנת 1993 הקים את התזמורת הקאמרית של טאלין; כן היה מנצח ראשי של מקהלת רדיו שוודיה בשנים 1994 - 2000 ושל המקהלה הקאמרית של הולנד בשנים 1998 - 2000.

מלבד יצירות של מלחינים אסטוניים, קליוסטה מקליט גם יצירות של בטהובן, פנדרצקי, שניטקה, רחמנינוב, מוצרט, טאנייב, ויוואלדי ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טונו קליוסטה

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טונו קליוסטה** בוויקישיתוף

* טונו קליוסטה, באתר AllMusic (באנגלית)
* טונו קליוסטה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* טונו קליוסטה, באתר Discogs (באנגלית)
* טונו קליוסטה, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb139642257 (data)
* GND: 134904176
* ISNI: 0000 0001 0939 5967
* LCCN: nr92036443
* MusicBrainz: c0c3e369-58b3-44ff-94cf-f09af1117980
* NKC: xx0113712
* NTA: 329521365
* SELIBR: 211413
* SUDOC: 080491995
* VIAF: 120116773
* WorldCat: lccn-nr92036443

 |
**בועז פלדי**, שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-100 מטר חזה (1973-1971), ובמשחה ל-200 מטר חזה (1972 ו-1973).

ביוגרפיה
--------

פלדי נולד וגדל בקיבוץ שמיר. הוא התאמן בקבוצת הפועל של הקיבוץ בהדרכת מיכה שטראוס.

### 1970

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכה פלדי במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.5 דקות, אחרי יואל קנדה מהפועל תל אביב (1:14.2 דקות) ורמי יהודאי מהפועל גוש זבולון (1:17.4 דקות).

### 1971

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1971 זכה פלדי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.8 דקות, לפני גרשון שפע מהפועל גבעת חיים (1:17.3 דקות) וגדעון לוי מהפועל כפר הנשיא (1:19.0 דקות).

### 1972

בתחרות שחייה במסגרת ספורט הפועלים שנערכה בצרפת במאי 1972 זכה פלדי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.7 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר אותה שנה זכה פלדי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.7 דקות, לפני דן קצין מברית מכבים עתיד (1:18.9 דקות) וארז הנדלמן מהפועל תל אביב (1:20.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:47.0 דקות, לפני דן קצין (2:51.5 דקות) וסמי הירשהורן מהפועל טבעון (2:51.6 דקות).

### 1973

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בספטמבר 1973 זכה פלדי, בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.2 דקות, לפני עופר קוגל מהפועל כפר בלום (1:18.0 דקות) ויואב קובץ (1:19.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:45.0 דקות, לפני רון קרמן ממכבי חיפה שקבע שיא ישראלי חדש לנוער של 2:45.4 דקות ועופר קוגל (2:47.9 דקות).

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה מוזר, שיאיו של גרטל המתיקו מי המלח בבת גלים, דבר, 18 באוקטובר 1970
2. ↑  שלמה מוזר, גרינשפן הפתיע את שטרן במשחה דרמטי ב-100 מ' פרפר, דבר, 8 באוקטובר 1971
3. ↑  9 מדליות לשחייני הפועל בתחרות בצרפת, דבר, 22 במאי 1972
4. ↑  רק שני שיאי נוער הושגו באליפות ישראל בשחיה, דבר, 24 בספטמבר 1972
5. ↑  שלמה מוזר, שיא לבוגרות ושיא נוער בפתיחת אליפות השחיה, דבר, 16 בספטמבר 1973
באד'ב הייתה מופיעה בצורת עורב אפור.
בֵּייב (באירית מודרנית: **Badhbh**, באירית עתיקה: **Badb** (היגוי בַּאדְ'ב)) פירוש שמה באירית העתיקה הוא "עורבת"—והיא אלת מלחמה מהמיתולוגיה האירית, שלעיתים מופיעה כעורבת, ומכונה גם **באד'ב קאטה** (*Badb Catha*, "עורבת הקרב"). בהיגוי המודרני פירוש השם הוא "נשר", שם המשמש גם לתאר מכשפה או זקנה בעלת מאפיינים מעולם הקסם. גרסאות לשמה ממקומות וזמנים שונים כוללים: *Bibe*, *Bellona* ו-*Cautth Bodva*. באד'ב ידועה בשל הפחד והבלבול שהיא זורה בין חיילים, כדי להטות את הקרב לטובת הצד המועדף עליה. באד'ב עשויה להופיע גם לפני קרב כסימן מראש להיקף הקטל לבוא, או לחזות את מותו של דמות בולטת המעורבת בקרב. היא לפעמים עושה זאת באמצעות יללות, מה שמוביל להשוואות עם הבאנשי.

יחד עם אחיותיה, מאכה (*Macha*), ואנו (או אנה - *Ana, Anu*); לפעמים האחות השלישית היא נמאן (*Nemain*), באד'ב היא חלק משלישיית אלות המלחמה המוריגנה (*Morrígna)*, או שלוש הפנים של האלה מורגן.

רקע
---

אלת המלחמה בלונה היא הגרסה הרומית לבאד'ב
באד'ב היא אלה עתיקה מאוד, וככזו קיימת וריאציה גדולה בסיפורים אודותיה. היא הבת של דלבת (*Delbáeth*), המלך הגבוה המיתולוגי של אירלנד, וארנמס, אחת מהטוהא דיי דאנן (*Tuatha de Danaan*), גזע אלים. ארנמס (*Ernmas*) היא האלה האם של אירלנד, ועל שמה ושם בתה אייר נקרא האי וכן העם (*Eire* הוא השם ההיסטורי של אירלנד).  דלבת שלט בטוהא דיי דאנן, ובפומוריאנים (Fomorians), גזע על-טבעי. בעלה היה נייט (Néit), אשר לפעמים מתואר כבעלה של נמאן, והיה אב גזע הטוהא דיי דנאן. הקדמוניות הזו ממקמת את משפחת אלים זו כפרוטו-קלטית.

האחיות של באד'ב הן אייר ופוטלה, או כשלישיית אלות המלחמה, מאכה ואנו. באד'ב, כאספקט של מורגן (שבמיתולוגיה הבריטית היא מורגן לה פיי), יכולה לשנות את צורתה, והייתה הופכת לעורבת, זאבה, דובה, או אפילו ענקית שחוצה נהר בצעד אחד.

הפומוריאנים ובני הטוהא דיי דנאן נלחמו ביניהם, ובמלחמה הגדולה, בקרב השני של מאג טורד, באד'ב ואחיותיה הביאו לתבוסת הפומוריאנים וגירשו אותם מאירלנד. רוב הדימויים של הפחדותיה נובעים מהסיפור על קרב זה, בו גם ניבאה את מותו של אחד המנהיגים. מסופר על באד'ב ואחיותיה שזרו פחד ובלבול בין חיילי האויב, העלו ערפל בו לא מצאו את עצמם, המטירו עליהם אש מעננים דחוסים. בחלק מהסיפורים באד'ב גורמת לחיילים ליפול על חרבם, והייתה צורחת עליהם מצורתה כעורבת. לפעמים מספרים ששומעים את קריאותיה בשדה הקרב כשהוא זרוע בגופות הנופלים. היא נחשבת כנוטלת חלק פעיל בקרבות.

לקריאה נוספת
------------

* Ó Cuív, Brian (1968). *Irish Sagas*; ed. Myles Dillon. Cork: Mercier.
* MacBain, Alexander. (1982) *An Etymological Dictionary of the Gaelic Language*. Gairm Publications.
* Pokorny, Julius (1959). *Indogermanisches etymologisches Wörterbuch*

קישורים חיצוניים
----------------

* בייב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Macalister, R.A.S. (trans.) (1941). *Lebor Gabála Érenn: Book of the Taking of Ireland Part 1-5*. Dublin: Irish Texts Society.
2. ↑  *Cath Maige Tuired*: The Second Battle of Mag Tuired, Text 166, Author: Unknown
3. ↑  Elizabeth A. Gray (ed. & trans.), *Cath Maige Tuired: The Second Battle of Mag Tuired*, section 167, 1982
**קלודין אוז'ה** (בצרפתית: **Claudine Auger**;‏ 26 באפריל 1942 – 18 בדצמבר 2019) הייתה שחקנית צרפתייה, הידועה במיוחד בשל תפקידה כדומיניק "דומינו" דברל, בסרט ג'יימס בונד "כדור הרעם" משנת 1965. היא זכתה בתחרות מיס צרפת והייתה סגנית ראשונה בתחרות מיס עולם 1958.

ביוגרפיה
--------

קלודין אוז'ה נולדה בפריז, צרפת. היא למדה בקולג' סט. ז'אן ד'ארק ואחרי כן בקונסרבטוריון לדרמה של פריז, שם היא הופיעה בתפקידים דרמטיים. היא הופיעה לראשונה בסרטים בהיותה בבית הספר. ז'אן קוקטו ליהק אותה לתפקיד עליו לא קיבלה קרדיט כבלרינה גבוהה בסרט The Testament of Orpheus ‏ (1960). בגיל 18, היא נישאה לבמאי-תסריטאי בן ה-41 פייר גספאר-ויט, והוא ליהק אותה במספר סרטים The Iron Mask‏ (1962);‏ The Vengeance of Kali‏ (1963), ועוד.
כשהיא נפשה בנסאו, הכותב-מפיק קווין מקלורי שנפש שם גם הוא, ראה אותה והמליץ שהיא תעבור מבחן בד לסרטו כדור הרעם (1965). תפקידה המקורי היה לגלם את דמותה של שחקנית איטלקייה בשם דומינטה פטאקי, אולם אוז'ה הרשימה את המפיקים והם כתבו מחדש את התפקיד כך שהיא גילמה אשה צרפתייה בשם דומינו, דבר שהלם אותה יותר. אם כי היא לקחה שיעורי קול על מנת לשפר את המבטא האנגלי שלה, דובב לבסוף קולה בסרט בידי ניקי ואן דר זיל. אוז'ה טענה שהיא חשה קרבה לדמותה של דומינו, שכן גם דומינו הייתה בקשר עם גבר שמבוגר ממנה. אוז'ה, שכוכבה דרך, הופיעה מיד בחצי עירום בפלייבוי ובתפקיד אורח בתוכנית טלוויזיה אמריקנית בכיכובם של דני תומאס ובוב הופ.

כדור הרעם הזניק את אוז'ה לקריירת סרטים אירופית מצליחה, אבל בארצות הברית היא לא המריאה.

היו לה כמה תפקידים בסרטים אירופאיים כמו Triple Cross‏ (1966) (בו היא התאחדה עם במאי ג'יימס בונד טרנס יאנג) ו-The Killing Game‏ (1967).

היא הייתה נשואה לאיש העסקים פיטר ברנט עד למותו באוגוסט 2008.

נפטרה ב-18 בדצמבר 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלודין אוז'ה** בוויקישיתוף

* קלודין אוז'ה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קלודין אוז'ה, באתר AllMovie (באנגלית)
* קלודין אוז'ה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קלודין אוז'ה, באתר Discogs (באנגלית)
* קלודין אוז'ה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Erickson, Hal.
"Claudine Auger".
All Movie Guide.
2. ↑  RIEDEL, MICHAEL (November 12, 1995).
"KISS OF DEATH".
New York Daily News.
3. ↑  Claudine Auger, First French Actress to Star as a Bond Girl, Dies at 78, מגזין פיפל, ‏19 בדצמבר 2019 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429577405171
* BNE: XX1277986
* BnF: cb139299486 (data)
* GND: 1014476763
* ISNI: 0000 0001 1443 4713
* LCCN: no2002050654
* NKC: xx0150188
* NLP: A16533896
* NTA: 088913880
* SUDOC: 05974135X
* VIAF: 48896934
* WorldCat: lccn-no2002050654

 |
**רמון סבונד** (קטלאנית: Ramon Sibiuda; סוף המאה הארבע עשרה - 1436), תאולוג, פילוסוף ורופא קטלוני.

חייו
----

נולד בברצלונה שהייתה בירת ממלכת אראגון. שימש כפרופסור לרפואה ולפילוסופיה באוניברסיטה של טולוז. נודע בשל ספרו "תאולוגיה טבעית" שנכתב בין 1434 ו- 1436. ספר זה שנכתב בלטינית הכיל מילים רבות שהושפעו מן הלשון הקטלאנית. הספר נערך בלטינית קלאסית על ידי חסידי תורתו והופיע שוב ב-1487, 1496 ו-1509.

בספרו זה סבונד כתב כי אלוהים נתן לאדם שני ספרים: את ספר היצירה (כלומר את הטבע) ואת הכתבים הקדושים. הוא טען כי באמצעות לימוד של ספר היצירה (או הטבע) ובעזרת "הארה" אלוהית ניתן ללמוד ולהבין את הכתבים הקדושים. הספר מכוון נגד הטיעון כי קיים ניגוד בלתי ניתן לגישור בין התבונה לבין האמונה, או בין הפילוסופיה לבין התאולוגיה. הוא המשיך וטען כי ניתן לעשות שימוש בתבונה האנושית כדי לחזק ולהבהיר את האמונה הנוצרית, וכי הטבע והתנ"ך שניהם כרוכים בהתגלות האלוהית.

ב-1559 ספר זה הוכנס לרשימת הספרים האסורים על ידי הכנסייה הקתולית באמצעות צו של האפיפיור פאולוס הרביעי, בגלל טענתו של סבונד כי הכתבים הקדושים אינם מהווים את המקור היחיד של ההתגלות האלוהית. הספר תורגם לצרפתית על ידי מחבר המסות מישל דה מונטן שהכניס בו שינויים שהתקבלו על דעתה של הצנזורה של הכנסייה (פריז, 1569). ב- 1595 המבוא המקורי של סבונד הוכנס שוב לרשימת הספרים האסורים.

את הסיבה להכנסת ספר זה לרשימת הספרים האסורים ניתן למצוא גם בתחילתה של המסה הפילוסופית הגדולה "סנגוריה על רמון סבונד" שנכתבה על ידי מישל דה מונטן בין 1575 ו 1580 (ספר 2, פרק 12): 

"הביקורת העיקרית שאנשים מטיחים ביצירה זו [של סבונד] היא שהנוצרים גורמים לעצמם עוול כאשר הם מנסים למצוא סימוכין לאמונתם בתבונה האנושית. הם טוענים כי הנצרות נתפסת רק באמצעות אמונה והשראה מיוחדת במינה של החסד האלוהי." 

מישל דה מונטן ניסה ללמד סנגוריה על ספר זה ועל מחברו וכתב: 

"מצאתי כי מחשבותיו של סופר זה נעלות, כי ספרו ערוך היטב וכוונותיו מלאות יראת שמים... מטרתו של סופר זה אמיצה ונועזת, כי הוא לוקח על עצמו להטיח באתאיסטים את כל עקרונות הדת הנוצרית באמצעות חוקי הטבע והתבונה האנושית... רמון סבונד טרח כדי להוכיח לנו כי בעולם הזה אין בנמצא דבר מנוגד ליוצרו." 

כמו רמון סבונד, מונטן חוקר את מצבה של ההכרה האנושית, אך מצביע על כך כי הידע והתבונה האנושית מוטלים בספק, ולכן גורס כי מוטב להישען על האמונה.

רמון סבונד זכה לאחרונה בתשומת לב רבה במסגרת לימודי מונטן בצרפת ובארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* סבונד רמון (נפטר 1436), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276700105171
* BNE: XX1648592
* BnF: cb12201458f (data)
* CANTIC: a10322127
* GND: 119220733
* ISNI: 0000 0001 1856 5091
* LCCN: n83215883
* NKC: ola2002159457
* NLG: 168423
* NTA: 071634398
* SUDOC: 030638488
* VcBA: 495/37534
* VIAF: 100208044
* WorldCat: lccn-n83215883

 |
שטח נגוע בכשות השדות
**כְּשׁוּת הַשָּׂדוֹת** (שם מדעי: *Cuscuta campestris*, בעבר נקרא גם "כשות השדה") הוא צמח טפיל מסוג כשות ממשפחת החבלבליים. מוצאו באמריקה הצפונית, והוא הגיע לישראל בתחילת המאה ה-20.

הצמח חסר עלים. גבעוליו דמויי החוטים, פרחיו ופירותיו כולם בצבע צהוב, הבולט למרחוק בשטחים נגועים.

מקור השם העברי בארמית, והוא מוזכר בתוספתא ובתלמוד: 

> 
> אין מרכיבין כשות על גבי [תאנא] מפני שהוא ירק באילן
> 
> 
> 
> — תוספתא, כלאים פרק א' הלכה ח'
> 

> 
> מאן דתליש כשותא מהייזמי והיגי
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ז, עמוד ב'
> 

ברפואה העממית הערבית בארץ ישראל משמשים מיני כשות לריפוי מחלות בדרכי השתן, ולריפוי סרטן בדרכי העיכול. 

צמח בעל שם דומה, כשותנית, משמש בתעשיית הבירה, (באנגלית: hop), אך הוא שייך לסדרה אחרת, ורדנאים.

מקורות
------

* עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיית "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1983; כרך 11 - צמחים בעלי פרחים ב', הערך "כשות השדה", עמ' 41
* כשות השדות באתר "מרכז הרופאים המומחים"

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כשות השדות** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Cuscuta campestris** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |
**יוסף שורץ** (25 בנובמבר 1936 - 5 באפריל 2018) היה ביוטכנולוג שהתמחה בשוקי המזרח הרחוק. פיתח ערוצי מחקר ומסחר בין ישראל, יפן וקוריאה בתחום הפארמה.

קורות חיים
----------

ד"ר יוסף שורץ נולד בקריית חיים לחיה, עקרת בית ומנחם שורץ, עובד נמל חיפה.   

בשנת 1961 סיים תואר ראשון בטכניון, הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון.
במהלך לימודיו לתואר שני באותו מוסד, עבד כמהנדס ייצור באסיא מעבדות כימיות, שרכשה בשנת 1968 את טבע תעשיות פרמצבטיות. בהמשך עבר לחברת פלנטקס שעסקה בתחום חומרי גלם לתרופות ממקורות טבעיים.  

בין השנים 1965- 1967 שימש כטכנולוג ראשי ומנהל מו"פ של חברת המזון אסם והיה שותף לפיתוח חטיף הבמבה המוכר.
את הדוקטורט שלו סיים בשנת 1970 במסגרתו ערך מחקר יחד עם פרופ' פנחס מרגלית בנושא ייצור חומרים נותני טעם ממקור מיקרוביאלי.  

לאחר סיום הדוקטורט ניהל פרויקטי הקמת מפעלים בצרפת וביוון ובשנת 1976 הצטרף לכור סחר, החטיבה המסחרית של כור תעשיות וניהל במשך 5 שנים את הפעילות ביפן ובקוריאה עד לשנת 1981.  

לאחר החזרה מהשהות ביפן, ד"ר שורץ ניהל משרד עצמאי באמצעותו המשיך לקדם ערוצי מסחר ענפים במזרח הרחוק ובמדינות נוספות בתחום חומרי הגלם לתרופות. כמו כן הביא השקעות של חברות מהמזרח הרחוק במספר פרויקטים בארץ בתחום המחקר הביוטכנולוגי, במסגרת אוניברסיטת תל אביב ומכון ויצמן למדע. בין החברות המובילות נמצאות Korea United Pharm ו Fujimoto Pharmaceuticals.

רשימת פרסומים ופטנטים
---------------------

1. Margalith, P. Schwartz J. "An Animal Food Additive and Animal Feed Composition Containing Same". Israel Patent 18274 (1964)
2. Schwartz, J. and Margalith, P. "Production of Egg Yolk Coloring Material by Fermantation Process". Applied Microbiology 13 (1965)
3. Margalith, P. and Schwartz, J. "Flavor and Microorganisms". Advances in Applied Microbiology 12 (1970).35.
4. Schwartz J. and Margalith, P. "Production of Flavor Enhancing Materials by Streptomycetes": Screening for 5'-Nucleotides.

Applied Bacteriology 34(2):347-59-July 1971  

1. Schwartz J. and Margalith, P. "Production of Flavor Enhancing Materials by Streptomycetes": Factors affecting the production of 5'-Nucleotides. Journal of Applied Bacteriology 35 (1972).83
2. Schwartz J. and Margalith, P. "Production of Flavor Enhancing Materials by Streptomycetes": Strain improvement and fermantation. Journal of Applied Bacteriology 35 (1972).271
3. Schwartz J. and Margalith, P."Binding of end product in the fermentation of nucleotides". Biotechnol. Bioeng 15 (1972), 85.

פיתוח יצוא ישראלי לשוקי אסיה
----------------------------

עקב עברו המקצועי של ד"ר יוסף שורץ בענף הכימיה, ביסס את עיקר פעילותו בענף זה והחדיר ליפן יצוא מרשים של כימיקלים ממפעלים ישראלים שונים כגון : מכתשים, חיפה כימיקלים, מפעלים פטרוכימיים, פרוטרום, גדות ועוד.
בצד קשיי השוק היפני נאלץ ד"ר שורץ להתמודד בעיקר בקשיי יצוא גלוי מישראל עקב המודעות הגבוהה של התעשייה היפנית לחרם הערבי. (מתוך : "כספים" 29/12/1980, מאמר של צבי טימור ויוסף פריאל).

משפחתו וחייו האישיים
--------------------

ד"ר יוסף שורץ נישא לנירה שורץ, אב לשתי בנות וסב לחמישה נכדים.
סבל ממחלת הפרקינסון לאורך שנים רבות ולמרות זאת הצליח לנהל אורח חיים מקצועי רב גוני. נפטר בגיל 81 בביתו מוקף בבני משפחתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* עבודת הדוקטורט של ד"ר יוסף שורץ בנושא ייצור חומרים נותני טעם ממקור מיקרוביאלי
**כשחיכיתי לך על הספסל** הוא פזמון אשר נכתב, הולחן ובוצע בידי אהוד בנאי והוא האחרון במספר באלבום "עוד מעט". השיר מספר על מפגש בין הדובר לנמענת לא ידועה, בשנת 1982, ומוזכרות שם שיירות הצבא שנסעו בדרכם ללבנון, ככל הנראה לקראת מבצע שלום הגליל.

העובדות שבשיר
-------------

השיר מספר שבשנת 1982 התרחשו שבעה ליקויי חמה ולבנה, אירוע אסטרונומי נדיר, שעל פי המתואר בשיר מתרחש אחת לשמונה-עשרה שנה. השורה "יצאנו מהאבל אל החתונה" משקפת כיצד פגש בנאי את אשתו לעתיד יום אחרי שקם מהשבעה על אמו, ונישא לה כעבור חמישה חודשים. בסוף השיר מבקש הדובר מהנמענת להביט לשמיים בשנת 2000, שמונה-עשרה שנים לאחר אותו מפגש ראשון, ולחפש את אותם שבעת הליקויים.

העובדות למעשה
-------------

שבעה ליקויים בשנה הם אכן אירוע נדיר, שמתרחש רק ב-3.2% מהשנים, כלומר בממוצע אחת לכ-32 שנה. האירוע הזה נדיר במיוחד, בשל העובדה שליקויי מאורות מתרחשים בשתי עונות בשנה (אחת ל-173 ימים) שנמשכות 37 ימים כל אחת. בכל עונה כזאת מתרחש לפחות ליקוי שמש אחד וליקוי ירח אחד. כיוון שזמן הקפת הירח את כדור הארץ הוא 29 ימים, פעם ב-3.5 שנים מתווסף ליקוי לאחת העונות, וכך מתרחשים חמישה ליקויים בשנה אחת.

לעומת זאת, מאחר שהפרש הזמן בין שתי עונות הליקויים קצר מחצי שנה, פעם ב-4.5 שנים מתקיימות שלוש עונות, ואז מספר הליקויים בשנה עולה לשישה.

כאשר שני האירועים הללו מצטרפים יחד, פעם ב-31.5 שנים בממוצע, ישנן שלוש עונות ליקויים כאשר באחת מהן מתרחשים שלושה ליקויי מאורות, וסה"כ שבעה ליקויים בשנה אחת.

שנים שבהם התרחשו שבעה ליקויים: 1908, 1917, 1935, 1973, 1982.

בשנת 2000 לא התרחשו שבעה ליקויים כפי שמבטיח השיר, אלא רק שישה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "כשחיכיתי לך על הספסל" באתר שירונט
* עמוד סטטיסטיקה על ליקויי מאורות
* עמוד על ליקויי המאורות בשנת 2000

הערות שוליים
------------

1. ↑  קטע קול שיר אחד, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
**יוסף שידלובסקי** (בצרפתית: **Joseph Szydlowski**, ‏21 בנובמבר 1896, פולין – 16 ביולי 1988, קיסריה, ישראל) היה מהנדס, ממציא ותעשיין מנועים יהודי-צרפתי, יליד פולין, שפעל בצרפת ואחר כך בישראל.

קורות חיים
----------

שידלובסקי נולד בשנת 1896, באחוזת סקריהיטשין שעל נהר הבוג (ביחידה האדמיניסטרטיבית של דוביינקה, בחבל חלם שבפלך לובלין) בפולין, שהייתה חלק מן האימפריה הרוסית. בזמן מלחמת העולם הראשונה, עת שירת כחייל בצבא האימפריה הרוסית, נלקח בשבי לגרמניה שם הועבד, בין היתר, במפעלי קרופ, גגנאו ויונקרס. לאחר המלחמה למד הנדסה בגרמניה, ואת הפטנטים הראשונים על שמו הוציא בשנת 1920. 

משמאל יוסף שידלובסקי מימין אחיו אהרון על הדשא בקבוצת כנרת
בעקבות הצלחת המפלגה הנאצית היגר בשנת 1930 לצרפת שם הקים, ב-29 באוגוסט 1938, מפעל בשם "טורבומקה" לייצור מנועי סילון וחלקיהם, המבוסס על המצאותיו ופיתוחיו. בשל כיבוש צפון צרפת על ידי גרמניה הנאצית במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, העתיק את פעולותיו לסן פה דה ביגור (Saint Pé de Bigorre) שבדרום המדינה. בשנים 1942–1941 העביר את הייצור לבורד (Bordes) שבמחוז הפירנאים המזרחיים. כיבוש דרום צרפת על ידי הגרמנים (מבצע אנטון) אילץ אותו להימלט לשווייץ בשנת 1942, והמפעל שהקים נוצל על ידי הצבא הנאצי לביצוע תיקונים במשאיות. בספטמבר 1944, חזר שידלובסקי לבורד על מנת לפתוח מחדש את מפעלו. ב-1945 ייסד בברגנץ משרד מחקר עם צוות מהנדסים גרמניים שעבדו על מנועי דיימלר-בנץ. המשרד עבר ב-1946 לניי שבדרום צרפת, ומאוחר יותר לבורד. חברת "טורבומקה" שהקים יצרה טורבינות קטנות ובינוניות, שהותקנו במסוקים כמו "אלואט" (1955) ו"פומה" (1965) הצרפתיים, "ז'אגואר" (1968) הצרפתי-בריטי, "אלפאז'ט" (1973) הצרפתי-גרמני ואחרים.

לאחר מלחמת ששת הימים, ובתגובה לאמברגו שהטיל נשיא צרפת, שרל דה גול, על ישראל, הקים שידלובסקי בבית שמש, בשותפות עם ממשלת ישראל, מפעל לייצור מנועי סילון וחלקי מנועים, בשם "מנועי בית שמש". המפעל, שנחנך בינואר 1969, עסק גם בפיתוח מנועים ושיפוצם. חלקו של שידלובסקי נקנה על ידי המדינה ב-1981 והחברה הופרטה בשנת 1992. בנוסף היה שידלובסקי שותף להקמת מפעל "אורמת" ביבנה. שידלובסקי עלה לישראל והתגורר בקיסריה.

בשנת 1984 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד במדעים טכניים מהטכניון.

נפטר ב-16 ביולי 1988 ונטמן בבית הקברות כנרת, לא רחוק מקבר אחיו אהרון שידלובסקי, ממייסדי קבוצת כנרת. "קפיטליסט עם סוציאליסט, תעשיין עם אנרכיסט", תיאר זאת ענר שלו, נכדו של אהרון.

משפחתו
------

יוסף שידלובסקי היה נשוי לאידה קונופצקי, אזרחית גרמניה, ולזוג נולדו שתי בנות. אחיו של יוסף שידלובסקי הוא אהרון שידלובסקי, מאנשי העלייה השנייה ומראשוני קבוצת כנרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסף שידלובסקי** בוויקישיתוף
* עמוס לבב, היה מנוע?, מעריב, 30 בינואר 1987, המשך

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפעל מנועי בית שמש נחנך על ידי ראש הממשלה, דבר, 16 בינואר 1969, המשך
2. ↑  ענר שלו, **אמא**, הוצאת זמורה ביתן, 2012, עמ' 63

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268882305171
* BnF: cb13537061z (data)
* ISNI: 0000 0000 6700 7347
* LCCN: n2002018379
* SUDOC: 050672029
* VIAF: 36272371
* WorldCat: lccn-n2002018379

 |
**מתיאס מישל לסור** (בצרפתית: **Mathias Michel Lessort**; נולד ב-29 בספטמבר 1995) הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הסנטר בפנאתינאיקוס.

קריירה
------

### נאנטר

בעונת 2016/2017 חתם לסור בנאנטר הצרפתית ששיחקה בליגת העל הצרפתית וביורופקאפ.

### הכוכב האדום בלגרד

בדראפט ה-NBA‏ 2017 נבחר לסור בבחירה ה-50, על ידי פילדלפיה 76', אולם לא זכה לחוזה בקבוצה. בשנים הבאות עברו זכויות הדראפט שלו בטריידים שונים ללוס אנג'לס קליפרס, למינסוטה טימברוולבס ולניו יורק ניקס.

בעונת 2017/2018 חתם לסור על חוזה לשלוש שנים בכוכב האדום בלגרד, אך בסוף שיחק רק עונה אחת ובה העמיד ממוצעים של 8.5 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-1.7 חסימות ב-21 דקות למשחק (ביורוליג). בסוף אותה עונה נשרה הכוכב האדום בלגרד ליורוקאפ עם מאזן של 11 ניצחונות מול 19 הפסדים (מקום 13).

### אוניקאחה מאלגה

בעונת 2018/2019 חתם לסור באוניקאחה מאלגה ששיחקה אז בליגת העל הספרדית וביורוקאפ. באותה עונה מאלגה הגיע עד שלב רבע גמר היורוקאפ שם הודחה על ידי אלבה ברלין שסיימה במקום השני. באותה עונה העמיד לסור ממוצעים של 11 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 1.9 חסימות ו-1.1 אסיסטים ב-21 דקות למשחק.

### באיירן מינכן

בעונת 2019/2020 חתם לסור בבאיירן מינכן הגרמנית אשר שיחקה בבונדסליגה וביורוליג. באותה עונה באיירן מינכן סיימה במקום ה-18 ביורוליג לפני שהעונה נקטעה על ידי מגפת הקורונה. באותה עונה העמיד לסור ממוצעים של 3.8 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.1 חסימות ב-11 דקות למשחק.

### מונקו

בעונת 2020/2021 חתם לסור במונקו אשר שיחקה בליגת העל הצרפתית וביורוקאפ. באותה עונה זכתה מונקו ביורוקאפ בפעם הראשונה בתולדותיה. באותה עונה העמיד לסור ממוצעים של 12.5 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 1.7 חסימות ו-1.1 אסיסטים ב-24 דקות למשחק.

### מכבי תל אביב

בעונת 2021/2022 חתם לסור במכבי תל אביב לחודשיים (עם אופציה לכל העונה) כדי להחליף את אנטה ז'יז'יץ' הפצוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיאס לסור** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)(הקישור אינו פעיל, 23.12.2021)
* רועי ויינברג, ‏מהים הקריבי למכבי תל אביב: הכירו את לסור, באתר ONE‏, 27 בספטמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכבי תל אביב מחתימה את לסור על חוזה לטווח קצר, באתר היורוליג, 27 בספטמבר 2021
**ג'וי פייג'** (באנגלית: **Joy Page**;‏ 9 בנובמבר 1924 - 18 באפריל 2008) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית ממוצא
יהודי. נודעה בעיקר בשל תפקידה כפליטה הבולגריה אנינה ברנדל בסרט הקולנוע "קזבלנקה" (1942).

חייה
----

פייג' הייתה בתו של שחקן הסרט האילם דון אלבארדו, אשר שמו האמיתי היה חוזה פייג'. לאחר גירושי הוריה התחתנה אמה עם איל הקולנוע ההוליוודי האגדי ג'ק וורנר, אשר עמד בראש אולפני האחים וורנר. נראה כי קשר משפחתי זה (בצירוף המראה הלטיני הנאה שירשה מאביה) הוא שהביא לליהוקה בתפקיד המהגרת הבולגריה בעודה בת פחות משמונה עשרה שנים, לאחר שזה עתה סיימה את בית הספר התיכון.

פייג' חשבה בתחילה כי התסריט "מיושן" ו"קלישאי", והסכימה בחוסר רצון לתפקיד. הופעתה השברירית והנשית הייתה אחת מן הנקודות המרגשות בסרט קזבלנקה, כאשר היא מצליחה לשבור אף את מסך הציניות של ריק בליין (המפרי בוגרט) המבין כי תומתה של המהגרת עומדת על הכף, וכי בעלה (השחקן הלמוט דנטין) מנסה להרוויח בשולחן הרולטה מספיק כסף על מנת לפדות אותה מכפו של הקפיטן רנו (קלוד ריינס), המנצל את מעמדו ואת יכולתו לאפשר לפליטים פתח יציאה, על מנת לסחוט אותה מינית.

הופעה מרשימה זו לא שימשה כמנוף להופעות נוספות. היא מעולם לא שיחקה שוב בסרט של האחים וורנר, אם כי הופיעה בקומץ סרטים עבור אולפנים אחרים. היא נישאה לשחקן ויליאם אור, אשר קיבל תפקיד ניהולי בכיר בחברת וורנר, דבר שהוביל להאשמות בדבר נפוטיזם. לאחר שהופיעה בסדרות טלוויזיה בסוף שנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60, פרשה מעולם המשחק בשנת 1962.

פייג' ואור התגרשו בשנת 1970. בנם, גרגורי אור, הוא תסריטאי ומפיק.

פייג' הלכה לעולמה ב-18 באפריל 2008, כתוצאה מסיבוכים של שבץ מוחי ודלקת ריאות מהם סבלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וי פייג'** בוויקישיתוף

* ג'וי פייג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'וי פייג', באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* ג'וי פייג', באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'וי פייג', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'וי פייג', באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16905394r (data)
* GND: 1062462653
* ISNI: 0000 0000 3930 9065
* LCCN: no00073205
* VIAF: 68478926
* WorldCat: lccn-no00073205

 |
שיר אידאוגרפי של גיום אפולינר בצורת מגדל אייפל
**אידאוגרפיה**, המכונה גם **שירה קונקרטית** (Concrete poetry) או בצרפתית **קליגרם** (Calligramme), היא שירה מצוירת, כלומר שירה הנכתבת, נדפסת, מצולמת או מצוירת בדרך גרפית. זהו סוג של שירה שאינו מסתפק רק בהבאת הטקסט, אלא חותר לתאר בדרך ציורית את מהות התוכן של הטקסט. נקראת גם שירה קונקרטית, שירה תבניתית, שירי צורה.

השיר האידאוגרפי, המצויר, מנסה לאחד את שלוש האמנויות: שירה, ציור ומוזיקה, למצג אחד. הניסיונות לשוות לכתוב צורה גרפית הם קדומים מאוד, והחלו עם המצאת הכתב והאלף בית העברי והלטיני. בספרות ימי הביניים שקדמה להמצאת הדפוס, היו נפוצים שירי צורה, בעיקר בדמותם של תשמישי קדושה: גביעים, נרות, רימונים ועוד. ידוע בתולדות השירה העברית מימי הביניים שירו של רבי אברהם אבן עזרא לכבוד רבנו תם, נכדו של רש"י. השיר צויר במתכונת של אילן מסועף.

בבתי כנסת רבים וכן בסידורים, בעיקר אצל בני עדות המזרח, מופיע מזמור ס"ז בתהילים "למנצח בנגינות" בצורת המנורה.

בספרות האירופית החדשה בלטו כמה משוררים מפורסמים בנטייתם לכתוב שירי ציור. גיום אפולינר, המשורר הצרפתי, למשל, פרסם ספר שירים בשם "קליגרמות", ובו הביא שירי צורה רבים, בדמות חיות, פרחים וגרמי השמים. המשורר הגרמני כריסטיאן מורגנשטרן כתב שירי צורה ייחודיים. גם המשורר הספרדי הידוע, רפאל אלברטי, פרסם כמה וכמה שירי ציור בתוך כתביו. כן כתבו שירי צורה וציור משוררים אוונגרדיים בברית המועצות, באיטליה ובארצות נוספות. מגזין האומנות 291 היה הראשון לפרסמו בארצות הברית.

אצל חברי תנועת הדאדא שימשה השירה האידיאוגרפית, אשר כונתה כ"**שירה לטריסטית**", כפיתוח של השירה הפונטית הדדאיסטים, ראו באותיות, המהוות את היחידות הבסיסיות של השירה, כעדיפות על המילים היוצרות משמעות.

בשירה העברית החדשה בולט המשורר אבא קובנר בשירי הציור שפרסם בכמה מספרי שיריו: ב"מכל האהבות", ב"אחותי קטנה", ב"אדמת החול", ובפואמה שלו "להקת הקצב מנגנת על הר גריזים". האידאוגרפיה קיבלה דחיפה עצומה עם המצאת המחשב ועם המצאת התוכנות לגרפיקה ממוחשבת. משוררים רבים מאוד, חובבנים ושאינם חובבנים, מנצלים היום את אפשרויות המחשב ומשלבים, ברמות שונות של איכות, את שלוש האמנויות: שירה ציור ומוזיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אידאוגרפי** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אידאוגרפיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אידאוגרפיה** |

* אידאוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553047105171
* BnF: cb11965143v (data)
* LCCN: sh85030733
* LNB: 000325541
* NKC: ph200841

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במהנדס. אם התכוונתם לרב, ראו יהודה שפירא (רב).

**יהודה שפירא** (יום הכיפורים תרנ"ד ספטמבר 1893 – 1992) היה מראשוני המהנדסים של היישוב היהודי בארץ ישראל. תרומתו הגדולה ביותר הייתה לעיר ירושלים, שבה התגורר מ-1930.

חייו
----

יהודה שפירא נולד בעיירה שפטובקה שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). לאחר שסיים בהצלחה את לימודי ההנדסה באוניברסיטת קייב, עלה לארץ ישראל בשנת 1920 יחד עם אנשי גדוד העבודה שהתיישבו בטבריה. שם נשא לאישה את חיה רוזנברג, אחת מרופאות השיניים הראשונות ביישוב היהודי בגליל והעמקים. 

במסגרת עבודתו בפיק"א, היה שפירא שותף בבניית תחנת הכוח ההידרו-חשמלית בנהריים ובפרויקטים נוספים עד שמוּנה לסגן המהנדס הראשי במחוז-הצפון. בין עבודותיו: הגשר על הירמוך, גשר בנות יעקב, מגדל הפיקוח בנמל התעופה בן-גוריון (אז "לוד") והשטח המיובש של הנמל בחיפה.

בשנת 1930 הועבר לירושלים, במסגרת עבודתו במחלקה לעבודות ציבוריות. הוא עמד מאחורי בניית ארמון הנציב, מוזיאון רוקפלר, בית המדפיס הממשלתי, בית הדואר המרכזי, קריית הממשלה בגבעת רם. כמו כן, השתתף בבניית שכונות "מעונות עובדים א'", שנכללת היום בשכונת רחביה, ובה התגורר. הוא היה חבר בולט בוועד השכונה ואִרגן פעילויות חברתיות למבוגרים, נוער וילדים עד פטירתו.

היה אב לשתי בנות: רות שפירא, אשת "קול ישראל" (ואשתו של הדיפלומט שמעיה סמילן), וצפורה שר, מורה. נישא בנישואים שניים ליפה לויצקי.

על שמו נקרא רחוב מעלות יהודה בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* טלילה בן-זכאי, מפגשים מהסוג האישי | יהודה שפירא: שכונה שהיא בית, מעריב, 20 במאי 1983

הערות שוליים
------------

1. ↑  רחוב מעלות יהודה, באתר עיריית ירושלים
**פיהה צעקנית** (שם מדעי: *Lipaugus vociferans*) היא מין של עוף טרופי ממשפחת הקוטינגיים, הנפוץ ביערות אמריקה הדרומית שסביב אגן האמזונאס. זוהי ציפור נפוצה יחסית שאיננה בסכנה ומצב שימורה הוא "ללא חשש", בייחוד מאחר שהיא מסתגלת לחיים בפארקים ויישובים.

מאפיינים
--------

הפיהה היא ציפור דומה מעט לקיכלי שאורכה עד 25 ס"מ. שני הזוויגים דומים במראם עם נוצות אפורות עמומות כשהכנפיים והזנב לרוב כהים יותר. הצעירים בעלי גוון אפור-חום או בצבע חלודה. קולה של הציפור עז ביותר, מזכיר את קול הפעמונית הקרובה וממנו היא קיבלה את שמה.

הציפור חיה ביערות הגשם שלאורך האמזונאס והיער האטלנטי של ברזיל. היא מצויה לרוב סביב החופות והחלקים הבינוניים של החופה בגובה של מתחת 500 מטרים בחופה אך מעל 1,000 מטרים מפני הים בקרבת הרי האנדים של ונצואלה.

זוהי ציפור פעילת יום הניזונה מפירות ולעיתים גם מחרקים שהיא לוכדת באוויר, ולרוב נחבאת אל הכלים ביערות וחיה בבדידות או בזוגות, אך בעת החיזור היא מגיעה בקבוצות רבות ומשמיעה קולות חזקים ביותר. קבוצה של מעל עשרה זכרים יימצאו בזירות חיזור ובה יזעקו כדי למשוך נקבות. עוצמת הדציבלים של ציפור זו חזק ביותר - עד 116 דצבלים, הקול השני בעוצמתו של עוף לאחר קולו של המין פעמונית לבנה (*Procnias albus*).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיהה צעקנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיהה צעקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Podos, Jeffrey; Cohn-Haft, Mario (2019-10-21). "Extremely loud mating songs at close range in white bellbirds". Current Biology. 29 (20): R1068–R1069. doi:10.1016/j.cub.2019.09.028. ISSN 0960-9822. PMID 31639347.
3. ↑  This is the world's 'loudest bird'". BBC News. Retrieved 2019-10-25.
**פיהררבאו** (בגרמנית: **Führerbau**) הוא כינויו של מבנה במינכן שבגרמניה, אשר שימש כמטה הראשי של אדולף היטלר בעיר לאחר שהיה לשליט גרמניה. כיום מאכלס המבנה את בית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן.

המבנה
-----

הבניין שוכן באחת מצלעותיה של כיכר הקניגספלאץ (אנ') במינכן. הוא הוקם בשנים 1933–1937 לפי תוכנית של האדריכל פאול טרוסט, אך הושלם שלוש שנים לאחר מותו על ידי האדריכל לאונהרד גל.

במהלך שנות השלטון הנאצי בגרמניה שימש הבניין כמבנה הייצוגי של היטלר במינכן. ב-1938 בחר היטלר לקיים שם את ועידת מינכן עם מנהיגי בריטניה, צרפת ואיטליה.

הבניין לא נפגע בהפצצות על מינכן במלחמת העולם השנייה. לאחריה השתמשו בו כוחות הכיבוש האמריקאיים במסגרת הטיפול באוצרות אמנות שנשדדו על ידי המשטר הנאצי.

מאז 1957 משמש המבנה כמשכנו של בית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן. האודיטוריום במבנה משמש להשמעת קונצרטים. חדרו האישי של היטלר בבניין, שבו נחתם הסכם מינכן, משמש ככיתת לימוד.
  
  
  
  
  
  
  
  

* מבואת הבנייןמבואת הבניין
* חדרו האישי לשעבר של היטלר, המשמש ככיתת לימוד. השתמרו בו האח והנברשת המקורייםחדרו האישי לשעבר של היטלר, המשמש ככיתת לימוד. השתמרו בו האח והנברשת המקוריים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיהררבאו** בוויקישיתוף
* ידיעה על הבניין, באתר העיתון אייריש טיימס, 30 בספטמבר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4837013-7
* VIAF: 241240198
* WorldCat (עם VIAF): 241240198

 |
**דורון שפי** (1952 – 13 בפברואר 2021) היה שחיין ישראלי, שחיין נבחרת ישראל, שהתמחה בסגנון גב.

ביוגרפיה
--------

שפי התאמן בקבוצת מכבי חיפה.

### 1968

באליפות ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה בסוף ספטמבר 1968 זכה שפי ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.2 דקות, אחרי יואב יעקובי מהפועל תל אביב (1:05.9 דקות) ולפני דן שטרן מהפועל גוש זבולון (1:08.5 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:33.5 דקות, אחרי יואב יעקובי (2:28.0 דקות) ודורון כהן מהפועל כפר הנשיא (2:33.5 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:40.6 דקות, אחרי הפועל תל אביב (4:24.5 דקות) והפועל גוש זבולון (4:24.5 דקות).

### 1969

בתחרויות השחייה של המכביה השמינית שנערכו בבריכת גלי גיל ברמת גן בתחילת אוגוסט 1969 סיים שפי במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.3 דקות. באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוקטובר אותה שנה הוא ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.2 דקות, אחרי יואב יעקובי (1:05.5 דקות) ומרדכי לוי מהפועל מעיין צבי (1:08.7 דקות). מדליית כסף נוספת במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא נוער חדש של 9:16.1 דקות, אחרי הפועל גוש זבולון א' (8:55.9 דקות) ולפני הפועל גוש זבולון ב' (9:29.8 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:36.4 דקות, אחרי הפועל תל אביב (4:24.9 דקות) והפועל גוש זבולון (4:26.0 דקות).

### 1970

באליפות הנוער של ישראל שנערכה בכפר בלום בספטמבר 1970 זכה שפי בשתי מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.5 שניות, לאחר שניצח את אלוף ישראל דורון כהן (58.7 שניות) ודן ברנר חברו לאגודה (58.9 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.9 דקות, לפני דורון כהן (1:08.8 דקות). בסיום התחרות הודיע על פרישה משחייה תחרותית בשל גיוסו לצה"ל.

חיים אישיים
-----------

שפי חזר בתשובה דרך הרב החסידי ראובן דונין. לאחר שחזר בתשובה היה מסור אליו והפך לנהגו הקבוע, כשהוא מסיע אותו לשיעוריו ולהתוועדויות שערך בכל הארץ.

הוא התגורר בשכונת הדר בחיפה.

שפי נפטר ב-13 בפברואר 2021.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* רשימת אלופות ואלופי ישראל בשחייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרטל הדביק את המינימום וטוביס קבעה שיא יחיד, על המשמר, 15 בספטמבר 1968
2. ↑  גרטל קבע שיא ב-1500, על המשמר, 22 בספטמבר 1968
3. ↑  בתום היום השלישי של תחרויות השחייה ... "ילדי המים" של טלקי הציבו 4 שיאים, דבר, 1 באוגוסט 1969
4. ↑  שלמה מוזר, ניר: 200 מ' חזה בזמן שיא 2:54.2 ד', דבר, 2 באוקטובר 1969
5. ↑  שלמה מוזר, באליפות המדינה שנסתיימה אתמול, דבר, 5 באוקטובר 1969
6. ↑  אורי ירון, דורון שפי ניצח - ופרש, באתר מעריב, 20 בספטמבר 1970
7. ↑  חיפה: הרב דורון שפי ע"ה, באתר חב"ד אינפו
פסל של פידה בקתדרלת ליצ'פילד
**פידה** (באנגלית: **Peada**; נפטר בשנת 656) היה מלך ממלכת מרסיה לאחר מותו של אביו, פנדה בנובמבר 655 ועד פטירתו שלו באביב 656, שנה לאחר מכן.

פידה הומלך כמלך מרכז אנגליה על ידי אביו בשנת 653. בדה ונרביליס מתאר את פידה כ"צעיר משכמו ומעלה, הראוי לשאת את התואר מלך". פידה התכוון לשאת לאישה את אלכפלאד (Alchflaed) בתו של אוסוויו מלך ממלכת נורת'מבריה. אוסוויו התנה את הנישואין בהטבלתו של פידה לנצרות, כמו גם ממלכתו, מרכז אנגליה (אשר הייתה פגנית באותה עת).

בדה מספר שפידה הסכים לתנאי וניצר את ממלכתו. בדה מספר עוד כי בנו של אוסוויו, אייפריד, נשא לאישה את סיבורגה - אחותו של פידה.

המלך פנדה עצמו, אביו של פידה, הוטבל לנצרות על ידי פינן מלינדיספארן.

ב-15 בנובמבר 655, הביס אוסוויו את פנדה בקרב וינוואד, והשתלט על ממלכת מרסיה. בדה מספר כי אוסוויו הרשה לפידה לשלוט בדרומה של ממלכת מרסיה (הדרומית לנהר טרנט). לדברי בדה בדרום הממלכה התגוררו כ-5,000 משפחות, ואילו בצפונה, בשליטת אוסוויו, התגוררו כ-7,000 משפחות.

על פי "דברי הימים האנגלו-סקסונים" ייסד פידה מנזר בפטרבורו.

דברי הימים האנגלו-סקסונים מציינים כי אשתו של פידה קשרה נגדו, והוא נרצח במהלך חג הפסחא בשנת 656.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פידה, מלך מרסיה** בוויקישיתוף
* גנאלוגיה של פידה

| מלכי מרסיה |
| --- |
| מלכי ממלכות ההפטרכיה | מרסיה • נורת'מבריה • וסקס • מזרח אנגליה • קנט • סאסקס • אסקס |
| מלכים | איסל • קנבה • קינוולד • קראודה • פיבה • סירל • פנדה • אווה • פידה • אוסוויו • וולפיר • אתלרד הראשון • קואנרד • קואלרד • קאולוולד • אתלבולד • באורנרד • אופה • אקגפירת' • קואנוולף • קנלם • קאולוולף הראשון • באורנוולף • לודקה • ויגלף • אגברט • ויגמונד • ויגסטאן • אלפלאד השני • באורטוולף • ברגרד • קאולוולף השני • אתלרד השני • אתלפלד • אלפווין |
| שושלות ממלכות ההפטרכיה | איקלינגאס • דיירה • ברניקיה • סרדיקינגאס • ואפינגאס • קנט • סאסקס • אסקס |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פנדה** | **מלכי מרסיה** 655–656 | **הבא**:**אוסוויו** |