recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מקס מייבן** (באנגלית: **Max Maven**, נולד כ**פיליפ גולדשטיין**; 21 בדצמבר 1950 – 1 בנובמבר 2022) היה קוסם ומנטליסט אמריקאי יהודי אשר נולד באיתקה**,** ניו יורק. לעיתים קרובות היה מופיע בתוכניות קסמים טלוויזיוניות, ומבצע קריאת מוח אינטראקטיבית, וטריקים עבור צופי הטלוויזיה.

בעוד שדמותו הציבורית בהופעותיו נתפסת בתוך ז'אנר המנטליזם, תרומתו של מייבן לקהילת הקוסמים היא בהיקף רחב בהרבה. הוא היה סופר פורה בתעשיית הקסמים והציג חידושים רבים בתחום הקסמים המשמשים קוסמים אחרים. הוא שימש כיועץ לקוסמים דייוויד קופרפילד, פן וטלר, זיגפריד ורוי, ודאג הנינג ועוד.

הוא השתתף באופן קבוע בכתבי עת בתעשייה, כגון Genii, The Linking Ring ו-M-U-M.

מייבן הופיע בשנת 2012 בתוכנית הטלוויזיה הישראלית "מי יפיל את המאסטר".

בספטמבר 2022 הוענק לו פרס מפעל חיים מהאקדמיה לקסמים, ה-"מג'יק קאבל".

ב-1 בנובמבר 2022 מייבן הלך לעולמו לאחר סיבוכים הקשורים למחלת סרטן המוח.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מקס מייבן

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet, קלף חזק: הקוסם מקס מייבן בישראל, באתר ynet, 5 באפריל 2012
2. ↑  "Obituaries (Mike Caldwell)". Genii (William W. Larsen Corporation) 58 (10): 858. September 1995.
3. ↑  Bruce Haring, Bruce Haring, Max Maven Dies: Mentalist And Magical Historian Was 71, Deadline, ‏2022-11-04 (ב־American English)
4. ↑  Linnea Crowther, Max Maven obituary: mentalist and magician dies at 71, Legacy.com, ‏2022-11-08 (ב־American English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5473513
* BnF: cb12055475p (data)
* ISNI: 0000 0000 7830 2157
* LCCN: no2001084895
* NDL: 00471245
* VIAF: 51709870
* WorldCat: lccn-no2001084895

 |
**הירוֹקזוֹ קנאזאווה** (ביפנית: **金澤 弘和**;‏ 3 במאי 1931 – 8 בדצמבר 2019) היה מאמן קראטה יפני בשיטת שוטוקאן.

כיהן כמאמן ראשי ונשיא התאחדות הקראטה-דוֹ העולמית (SKI), ארגון שהקים בעצמו לאחר שעזב את התאחדות הקראטה של יפן (JKA). קנאזאווה היה אחד המאסטרים המעטים שהגיעו לדרגה של דאן 10 (הדרגה הגבוהה ביותר שאליה ניתן להגיע בשוטוקאן). קנאזאווה זכה בתחרות "אליפות קראטה לכל יפן" הראשונה שנערכה בשנת 1957. הוא נרשם לאירוע הקוּמיטֶה (קרבות) עם יד שבורה מאירוע קודם, אבל כדי לא לאכזב את אמו שנסעה מרחק רב כדי לצפות בו מתחרה, הוא נלחם בכל זאת וזכה באליפות. בשנה העוקבת זכה בתואר "אלוף הקאטה" וחלק את תואר "אלוף הקומיטה" עם טקיוקי מיקמי באחד מהרגעים המדהימים בהיסטוריה של תחרויות הקראטה בשיטת השוטוקאן. מיקמי וקנאזאווה היו חברים לכיתה ושותפים לדירה לאורך כל קריירת הקראטה שלהם אבל לא לחמו אחד נגד השני בשנה הקודמת מפני שמיקמי היה בפיליפינים, שם לימד במשך שנתיים. כשלחמו אחד נגד השני בסיבוב האחרון, השתמשו במעט מאוד טכניקות מכיוון שהכירו אחד את השני כל כך טוב. הם הקיפו אחד את השני בחיפוש אחר פתיחות עד שתם הזמן. מהסיבה הזו הוחלט ששני המאמנים יהיו אלופי הקומיטה ב"אליפות קראטה לכל יפן" לשנת 1958.

קנאזאווה החל ללמוד ג'ודו בצעירותו, ואף על פי כן החל ללמוד גם קראטה בזמן שלמד באוניברסיטת טקושוקו תחת המאמן הראשי מסטושי נקיימה. קנאזאווה הוא גם אחד מהקראטקה (מתאמן בקראטה) המעטים שעודם בחיים שזכו ללמוד תחת גיצ'ין פונאקושי, המאמן הנודע מאוקינאווה שהביא את הקראטה ליפן וייסד את שיטת השוטוקאן. קנאזאווה היה גם אחד הראשונים שסיים את תוכנית האימונים למאמנים של JKA (לפני ש-JKA התחלקה וקנאזאווה עזב והקים ארגון משל עצמו). בין התלמידים שסיימו קורס זה ניתן למנות את טקיוקי מיקמי, טרויוקי אוקאזקי ואיג'י טאקורה.

נפטר ב-8 בדצמבר 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הירוקזו קנאזאווה
* התאחדות הקראטה-דו העולמית
* ביוגרפיה ומבואות מראיונות
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1478504
* BnF: cb126157402 (data)
* GND: 172179335
* ISNI: 0000 0001 1887 0782
* LCCN: n82117175
* NDL: 00101639
* NLK: KAC201219300
* NTA: 073559415
* SUDOC: 103833609
* VIAF: 112988270
* WorldCat: lccn-n82117175

 |
**חיים סלָבִין** (20 בפברואר 1902 – 6 ביולי 1980) היה תעשיין ישראלי, ממקימי תעשיית הנשק בארץ ישראל, מנהל התעשייה הצבאית בתקופת "ההגנה" ולאחר הקמת מדינת ישראל.

חייו
----

סלבין נולד בפרופויסק שבאימפריה הרוסית, בנם של אריה ופניה. למד בתיכון בהומל והנדסת חשמל בבית הספר הטכני הגבוה במוסקבה. היה פעיל ציוני ונאסר על ידי הצ'קה מספר פעמים. ביולי 1924 גורש מרוסיה ובחר לעלות לארץ ישראל. לפני עלייתו נישא למניה (מרים) לייקין, שלמדה איתו הנדסת חשמל. הזוג היו הורים לבן.

בארץ השתלב בצוות עובדי תחנת הכוח בטבריה שזה עתה הוקמה, ולאחר פגישה עם פנחס רוטנברג מונה למנהל חברת החשמל בחיפה. סלבין שימש עוזרו הבכיר של רוטנברג ונשלח על ידו לעסוק במדידות ובהכנות לבניית תחנת הכוח בנהריים. עבד בהקמה ובניהול תחנת הכוח והתגורר בתל אור. במקביל היה פעיל בארגון "ההגנה" מ-1929 ועסק בתעשיית הנשק הבלתי-לגאלית ביישוב.

ב-1934 עבר לתל אביב ועבד בתחנת הכוח המקומית כמהנדס ראשי של חברת החשמל. החל מ-1937 עסק בהקמת תחנת הכוח רדינג שבצפון תל אביב והיה חבר בהנהלתה. בתקופה זו עמד בראש תעשיית הנשק של ההגנה שהוקמה בשטחי תחנת הכוח, ובשנים 1940-1944 עמד בראש התעשייה הצבאית והעביר אותה לפסים של ארגון תעשייתי מסודר. לאחר מכן נסע לארצות הברית והקים יחד עם אליהו סחרוב רשת של רכש העברה והברחת ציוד, מכונות ליצור נשק וחומרי נפץ לארץ ישראל. הוא שב לישראל ב-1946, עם פרוץ מלחמת העצמאות מונה שוב לעמוד בראש התעשייה הצבאית וניצח על הקמת מפעלים חדשים בהם התבצע ייצור סדרתי של תת-מקלע סטן, מקלע דרור, מחסניות, תחמושת קליעית, רימוני-יד, פגזים ואמצעי לחימה נוספים. בשנים 1947-1952 ביחד עם איסר סנפירי הוא ניהל "מפעל S".

בתחילת שנות החמישים הקים מפעל לבנייה טרומית, לאחר מכן עסק בהקמת מפעל העץ "ספן" בעמק הירדן ובאמצע שנות החמישים הקים את מפעל ייצור הסוכר בעפולה. ב-1958 העניק הטכניון לסלבין תואר דוקטור לשם כבוד.

היה נשוי ואב לבן. אשתו, מרים סלבין, עבדה החל ב-1928 ובמשך עשרות שנים כמהנדסת תחנה בחברת החשמל.

על שמו של סלבין נקרא "מפעל סלבין" של תע"ש, העוסק בתחום הרק"ם.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "חיים סלבין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3096
* ק. שבתאי, חיים סלאבין צועק אוריקה, דבר, 11 בספטמבר 1959
* אורי מילשטיין, נשק יש מאין, דבר, 19 באוקטובר 1979
* יש לי ג'וב בשבילך, דבר, 30 בספטמבר 1970
* רחל עזוז, מר תע"ש, דבר, 12 בינואר 1973
* ישראל גלילי, מת חיים סלבין, דבר, 7 ביולי 1980

הערות שוליים
------------

1. ↑  על תחנת רדינג באתר חברת החשמל
2. ↑  עמי שמיר, מעז יצא מתוק, דבר, 15 ביוני 1956.
3. ↑  עדה כהן, אשה יחידה בעולם של גברים, מעריב, 10 בנובמבר 1961.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012238773005171

 |
**לווייתן עדני** (שם מדעי: *Balaenoptera edeni*) הוא מין קטן יחסית של לווייתן מזיפות מהסוג לווייתן. הוא נפוץ בעיקר באזורים הטרופיים של האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט המערבי. בעבר נחשב לתת-מין של לווייתן בריד אך לאחרונה נכלל במין משלו. קרוי ע"ש החוקר אשלי עדני (1831 – 1887).

מאפיינים
--------

לווייתן זה מזכיר מאוד את לווייתן בריד, אך בעל גולגולת צרה יותר והוא רזה וקטן יותר. האורך הממוצע מגיע ל-10-11.6 מ' ומשקלו 13.6-15 טון. הגוף אפור כהה עם בטן לבנה. הוא מזכיר בצורתו מאוד את לווייתן בריד ואת הלווייתן הצפוני.

לווייתן זה אינו נצפה בטבע, אך מעריכים שחי באזור הטרופי האינדו-פסיסי ממפרץ בנגל ולאורך חופי מינמאר, בנגלדש, הודו, תאילנד וטאיוואן וממשיך לים סין המזרחי ועד לסין ויפן בצפון ולאוסטרליה בדרום. 

לווייתנים אלה נחקרו רק מגופות ולא נצפו בטבע כלל. לא ידוע מה מצב שימורם. מעריכים שהם חיים בזוגות, צוללים לעומק רב וניזונים מפלנקטונים ומלהקות דגים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לווייתן עדני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  לווייתן עדני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| לווייתני מזיפות |
| --- |
| בלניים |
| בלנה גרינלנדית (סוג ומין יחיד) | בלנה גרינלנדית |  |
| אובלנה | אובלנה דרומית • בלנה שחורה • אובלנה צפון-פסיפית |
| בלניים מפותחים |
| בלנית (סוג ומין יחיד) | בלנית |
| לווייתנים אפורים |
| לווייתן אפור (סוג ומין יחיד) | לווייתן אפור |
| לווייתני ענק |
| לווייתן גדול-סנפיר (סוג ומין יחיד) | לווייתן גדול-סנפיר |
| לווייתן | לווייתן מצוי • לווייתן צפוני • לווייתן כחול • לווייתן בריד • לווייתן עדני • לווייתן גוץ (לווייתן מינקי)• לווייתן מינקי דרומי (לווייתן מינקי)• לווייתן אומורה • לווייתן רייס |
**שו"ת לב חיים** הוא ספר שאלות ותשובות העוסק בנושאים השייכים לחלק אורח חיים שחיבר רבי חיים פאלאג'י. בספר חקירות ופלפולים, לרוב בענייני הלכה למעשה. הספר נועד להתפרסם בסגנונו של שו"ת חקרי לב, אך חלק ניכר מכתב היד של הספר נשרף בשרפה הגדולה באזמיר בשנת ה'תר"א. בחיבור תשובות שהשיב הרב פלאג'י למקומות רבים, כמו פאריס בעניין הרפורמים, אמשטרדם מהרב צבי הירש, תשובות בעניין אתרוגי קורפו ותיעוד של הפולמוס ועוד.

סדר ומבנה הספר
--------------

חלקי הספר שונים זה מזה באופיים:

### חלק א'

חלקו הראשון של הספר, היחיד אשר עמד בחזונו של הרב, מכיל רובו ככולו תשובות וחקירות עמוקות, ארוכות יחסית, ושיטתיות בסדר השולחן ערוך, כאשר בכל תשובה מצוין לאיזה סימן בש"ע היא שייכת. הספר נדפס בשאלוניקי. רבי חיים הלך בכתיבת חלק זה בעקבות רבו, הרב רפאל יוסף חזן, שבספרו חקרי לב כתב תשובות בענייני קדשים בחלק בו כותבים המחבר והרמ"א לומר פרשיות קרבנות בבוקר. הספר נגמר בהלכות ציצית, סימן י"ז בשולחן ערוך.

### חלק ב'

חלקו השני, לעומת הראשון, נדפס באזמיר, מתאפיין ברובו בתשובות קצרות יותר שרובם מתמקדות בהלכה למעשה וכן בחוסר סדר לעיתים. זאת משום שכמבואר בהקדמה, השרפה הגדולה שפרצה באזמיר בשנת התר"א, בין הדפסת החלק הראשון לשני (כחמשים שנה) כילתה את הכתבים שהכילו את שאר חלקי הספר שהיה מסודר כמתכונת של חלק א' עד לסוף הש"ע. בחלק זה משתקפות תוצאות השרפה גם בתוכן השאלות הרבות בנושא, כגון ברכת הטוב והמיטיב על מבוי שלא נשרף, שימור החזקות בבתי הכנסת ששוקמו מהשרפה, קבלת צדקה מהגויים בעקבות הדלקה ועוד.

### חלק ג'

בחלקו השלישי של הספר, שנדפס באזמיר אחרי פטירת המחבר, ניכר שהוא ליקוט תשובות של הרב ושל בניו אחריו, וכן הערות רבות יחסית של מגיה הספר, רבי אברהם בנו של רבי חיים בנימין פונטרימולי.

מהדורות
-------

חלק א' יצא לראשונה בשאלוניקי בשנת התקפ"ג, וחלקים ב' וג' נדפסו באזמיר בשנת התרכ"ט והתר"ן בהתאמה. לספר נדפסו מהדורת צילום על ידי "הוועד להוצאת ספרי החבי"ף שע"י ר' אברהם אלטלף". בשנת התשנ"ז יצא הספר במהדורה מחודשת בירושלים בארבעה כרכים על ידי הוצאת שיח ישראל.

ראו גם
------

* שו״ת חיים ביד
* שו״ת חקרי לב
* ספר חקקי לב

לקריאה נוספת
------------

* לב חיים, ירושלים תשנ"ז, הקדמת העורך והמסדר למהדורה החדשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי חיים פאלאג'י, **לב חיים חלק א'**, (שאלוניקי תקפ"ג), באתר היברובוקס
* רבי חיים פאלאג'י, **לב חיים חלק ב'**, (אזמיר תרכ"ט), באתר היברובוקס
* רבי חיים פאלאג'י, **לב חיים חלק ג'**, (אזמיר תר"ן), באתר היברובוקס
* רבי חיים פאלאג'י, **לב חיים חלק א' במהדורה חדשה**, (ירושלים תשנ"ז), באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. 1 2  כפי שמבואר בהקדמה לחלק א'
2. 1 2  המחבר אף מפנה לתשובות אלו שנשרפו. ראה למשל לב חיים א, סימן צ"א
3. ↑  חלק ב' סימן ט'
4. ↑  סימן קכ"א
5. ↑  חלק ב׳ סימן קכ״א והלאה
6. ↑  לב חיים חלק ב', פתיחת הלב
7. ↑  חלק ב' סימן מ"ג. פסק שלא לברך מפני הצער הגדול על שאר בתי הכנסת שנשרפו
8. ↑  סימן כ"ד
9. ↑  חלק ג' סימן כ"ט
10. ↑  אך ככל הנראה נסדר על ידו, כמבואר בהקדמה מפיו. במהדורה החדשה מציין העורך את חלק ג' סימן כ"ח שם מובאת תשובה של בן המחבר, רבי יוסף פאלאג'י אשר מציין בחתימתו את אביו כ"ז"ל".
רבי **חיים נסים רפאל מוצירי** (אלכסנדריה - כ"ט באלול ה'תקס"ב (1802) טבריה) היה רב ארץ ישראלי שכיהן ברבנות במספר ערים ביוון. מחבר שו"ת, דרשות וחידושים על הרמב"ם.

תולדותיו
--------

נולד לרבי אליהו שהיה אב בית דין באלכסנדריה שבמצרים, ולמד תורה מפיו עד גיל עשרים, אז עלה לארץ ישראל והתגורר בטבריה ולמד בבית מדרשו של רבי יצחק אבולעפיה. לאחר שפקדה את ארץ ישראל רעידת אדמה נשלח לטורקיה כשד"ר. אשתו ושני בניו יצאו אליו מטבריה לאיזמיר. שימש כרב במשך שנים רבות מספר ערים ביוון (שריון, לאריסה וסלוניקי). באחרית ימיו חזר לארץ ישראל ונפטר בטבריה בשנת ה'תקס"ב (1802).

ספרו
----

בשנת ה'תקנ"ד הדפיס בסלוניקי את ספרו **באר מים חיים**. הספר מכיל שלושה חלקים:

* "גירסא דינקותא" - מכיל חידושים בתלמוד, בפוסקים, ובסמ"ג. ובכמה סימנים עוסק בדברי הרמב"ם. יש בו גם משא ומתן הלכתי שהתנהל בינו לבין רבי שלמה לניאדו, בדברי הרמב"ם בדין שתויי יין שבהלכות ביאת מקדש.
* שו"ת - בעניינים שונים בארבעת חלקי השולחן ערוך
* "מעשה נסים" - דרשות

הכרך השני של ספרו הודפס בסלוניקי בשנת ה'תקע"ד (1814).

הרב חיד"א כתב הערות על הספר שנכללו בספר "מראית העין". אחרונים רבים מזכירים את דבריו בספריהם. חידושיו על הרמב"ם נכללו בפרויקט השו"ת.

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי חיים נסים רפאל מוצירי, **באר מים חיים**, באתר היברובוקס
* חיים נסים רפאל מוצירי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליקוטים סימן יז.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310465805171
* LCCN: n92072142
* WorldCat (עם LCCN): n92-072142

 |
מטריצה ריבועית בת 1024 קוביות
**1024** (נכתב גם **1,024**) הוא מספר טבעי, עוקב ל-1023 וקודם ל-1025.

1024 הוא חזקה של 2 - הוא שווה ל-{\displaystyle 2^{10}}. זוהי החזקה הקטנה ביותר של 2 הדורשת 4 ספרות בייצוג עשרוני. 1024 הוא גם מספר ריבועי - הוא שווה ל-{\displaystyle 32^{2}=(2^{5})^{2}}.

1024 הוא מידה של נפח במערכות עיבוד ואחסון מידע בתחום המחשוב והאלקטרוניקה המשמשת לכימות של זיכרון מחשב, נפח דיסק קשיח וקצב נתונים והיא מסומנת באות K (קילו־). הצירוף KB (עם B גדולה) מתייחס למושג 'קילובייט', והצירוף Kb (עם b קטנה) מתייחס לקילוביט. (ההבדל באות י' הכפולה)

1024 הוא מספר פרידמן בבסיס 10. מספר פרידמן הוא מספר טבעי, שניתן לחישוב באמצעות הפעלת ארבע פעולות חשבון (חיבור, חיסור, כפל, חילוק) וחזקה על כל הספרות המשמשות לכתיבתו. 
{\displaystyle \ 1024=(4/2)^{10}}.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **1024** בוויקישיתוף

|  |
| --- |
| **מספרים טבעיים** |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
| 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 | 38 | 39 |
| 40 | 41 | 42 | 43 | 44 | 45 | 46 | 47 | 48 | 49 |
| 50 | 51 | 52 | 53 | 54 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 | 70 | 80 | 90 | 100 | 200 | 300 | 400 | 500 |

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1,000 | 2,000 | 10,000 | 100,000 | 600,000 | 1,000,000 |

 |
| **אחרים** |
| שמות מספרים | ...0.999 | 666 | 1089 | 1729 | קבוע קפרקר | גוגול | גוגולפלקס | מספר גרהאם |
**לווייתנוצלוס** (שם מדעי: *Leviathanochelys*; מילולית: "leviathan" - לווייתן ו-"khélūs" - ביוונית: צב, כלומר: "צב לווייתן") הוא סוג של צב ים קדום שהתקיים במשך הקרטיקון המאוחר שלפני מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו לראשונה בצפון בספרד בידי מטייל ותוארו ב-2022 בידי החוקר קסטילו-ויסה וצוותו. הסוג הכיל מין בודד - *Leviathanochelys aenigmatica*, שפירושו: חידתי, עקב המבנה המבלבל של הממצאים. שרידיו הידועים כוללים רק עצמות אגן ירכיים שבורים וחלקי שריון.

צב זה היה הצב הימי הראשון שהתגלה באירופה ואחד מהגדולים ביותר שחיו מעולם - קטן רק מהארכלון והפרוטוסטגה שחיו לאורך הים הפנימי המערבי. הוא היה בעל אגן ירכיים באורך 39.5 ס"מ ורוחב 88.9 ס"מ, כך שהיה רחב יותר גם מאגנו של הארכלון (ברוחב של 81 ס"מ בקירוב). עם זאת הוא היה קטן יותר והגיע לאורך גוף של 3.74 מטרים, כך שהיה גדול בהרבה מצב ים גילדי מודרני, אשר מגיע לרוב לאורך של 2.7 מטרים.

צב ים כנראה היה קרוב לצבים הימיים המודרניים וכן לצבי הים הגלדיים ופחות לפרוטוסטגיים הפרימיטיביים יותר, והוא התפתח לאורח חיים דומה במימי הים הפתוח של אירופה, כאבולוציה מתכנסת. ייתכן מאוד שהוא גם צלל לעומק והטיל ביצים ביבשה בדומה לצבי ים מודרניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לווייתנוצלוס** בוויקישיתוף
**השכבה הפיזית** היא השכבה הראשונה של מודל ה־OSI והיא אחראית על העברת האותות הבינאריים של המסגרות (frames) משכבת הקו של מודל ה-OSI. בשכבה זו לא מתבצעת הכמסה וכל תפקידה הוא לאפנן את המידע הדיגיטלי משכבת הקו על גל נושא אנלוגי (לכן המודם שייך לשכבה הפיזית במודל).

כל המידע שעובר ברשתות מחשבים מיוצג בצורה דיגיטלית, ברצפים של אפסים (0) ואחדות (1). השכבה הפיזית אחראית על העברת המידע הזה על מדיית התקשורת. פרוטוקולים בשכבה הפיזית מגדירים בדרך כלל באילו רמות מתחים ועל אילו מדיות יעברו האותות בין המחשבים. מדיה יכולה להיות כבל נחושת, סיב אופטי ואף אוויר (במידה ומדובר בקשר רדיו). על מנת שהנתונים שנשלחו מקצה אחד של המדיום יובנו בקצה השני, יש לקבוע "שפה" מוסכמת לייצג הבינארי של המידע, וכאן נכנסים לפעולה תקנים של השכבה הפיזית.

השכבה הפיזית קובעת גם תקנים שונים ביחס לכבלים בהם יש להשתמש, אורכם המקסימלי, תעבורה מקסימלית, מחברים ועוד. כל אלו חיוניים על מנת למנוע טעויות בזיהוי שעשויות להגרם בשל הפרעות שונות באותות הבינאריים.

תקני כבילה10Base-T, 10BASE2, 10BASE5, 100BASE-T, 100BASE-TX, 10BASE-FX, 1000BASE-T, 1000BASE-TX.
מדיות תקשורתUTP, FTP, STP, סיב אופטי, גלי רדיו, בלוטות'.
רכיבי תקשורתרכיבי תקשורת המתפקדים בשכבה הפיזית לא מבצעים שום החלטה בנוגע להמשך העברת המידע. כל תפקודם מסתכם בהגברת האות והעברתו הלאה על המדיה. דוגמאות לרכיבי תקשורת המתפקדים בשכבה הפיזית: Repeater ורכזת (hub).

תפקידים נוספים של השכבה הפיזית
------------------------------

* לחוש שהקו פנוי (Carrier sense)
* זיהוי התנגשויות
* בקרת זרימה

ראו גם
------

* מונחים ברשת מחשבים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השכבה הפיזית של מודל ה-OSI** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של השכבה הפיזית של מודל ה-OSI

| סיווג פרוטוקולים על פי מודל ה־OSI |
| --- |
| שכבת היישום | HTTP • SMTP • FTP • RTP • IRC • SNMP • SIP • DNS • DHCP |
| שכבת הייצוג | MIME • ASCII • Unicode • TLS |
| שכבת השיחה | ASP • PPTP • SSH • NFS • RPC • SOCKS |
| שכבת התעבורה | TCP • UDP • SCTP • DCCP |
| שכבת הרשת | IP (IPv4 • IPv6) • ICMP • IPX • ניתוב |
| שכבת הקו | אתרנט • Token ring • FDDI |
| השכבה הפיזית | E1 • 10Base-T • RS-232 • DSL • SONET |
**וידויו של מחסל כלכלי** (באנגלית: Confessions of an Economic Hit Man) הוא שם ספרו של ג'ון פרקינס שיצא בשנת 2004 ואשר מתאר את חוויותיו כעובד של חברת הייעוץ צ'ס ת. מיין (Chas. T. Main) מבוסטון. לפני העסקתו ניגש פרקינס לראיון עבודה בסוכנות לביטחון לאומי, דבר שהיווה לטענתו קרש קפיצה ולמעשה סקירה חיצונית מספקת להעסקתו בחברת הייעוץ כ"מחסל כלכלי". קיימת לכאורה התייחסות לספר בקלטת אדיו ששוחררה על ידי אוסאמה בן לאדן בספטמבר 2009.

תוכן
----

פרקינס החל לכתוב את ספרו בשנות השמונים ולדבריו - "איומים ושוחד תמיד שכנעו אותי להפסיק".
"כשהוא מגויס בחשאיות על ידי הסוכנות לביטחון לאומי ומקבל שכר מחברת ייעוץ, הוא נסע לאינדונזיה, פנמה, אקוודור, קולומביה, ערב הסעודית, איראן ומדינות אחרות בעלות חשיבות אסטרטגית. פרקינס חושף את המכניקה העדינה של השליטה האימפריאלית מאחורי כמה מהאירועים החשובים ביותר בהיסטוריה הנוכחית, כמו נפילתו של השאה האיראני, מותו של הנשיא הפנמי עומאר טרוחיוס, ופלישות ארצות הברית לפנמה ועיראק." (מתוך בלוג ביקורת באינטרנט, הערה 2 בוויקי אנגלית).

ע"פ ספרו, תפקידו של פרקינס היה לשכנע מנהיגי מדינות בלתי מפותחות לקבל על מדינותיהן הלוואות פיתוח עצומות ממוסדות כגון הבנק העולמי והסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID). כשהן אזוקות לחובות ענק אותם אין להם תקווה לשלם, נאלצו מדינות אלה להיעתר ללחצים פוליטיים מארצות הברית במגוון נושאים. לכן, טוען פרקינס המדינות המתפתחות מנוטרלות דה פקטו בזירה הבינלאומית, פערי העושר בתוכן מתרחבים, וכלכלותיהן משותקות לאורך זמן. בתפקיד זה נפגש פרקינס עם אח"מים שונים מרחבי העולם כולל עומאר טרוחיוס וגרהם גרין.

פרקינס מתאר את תפקיד המחסל הכלכלי באופן הזה:

> 
> 'מחסלים כלכליים' הם מקצוענים בעלי שכר גבוה המוציאים במרמה מיליארדים של דולרים מארצות מסביב לעולם. הם מזרימים כסף מהבנק העולמי USAID ומארגוני "סיוע" אחרים אל כספותיהם של תאגידי ענק וכיסיהם של מיעוט משפחות עשירות השולטות במשאבי ארצם, אמצעיהם כוללים דוּחות כספיים מזויפים, בחירות מכורות מראש, סחיטה באיומים, סקס ורצח. הם משחקים משחק עתיק כימי האימפריות, אך כזה שתופס ממדים חדשים ומפחידים בעידן הגלובליזציה.
> 
> 
> 
> 

האפילוג למהדורת 2006 מספק הפרכה למהלך הנוכחי של מדינות G8 למחיקת חובות לעולם השלישי. פרקינס מאשים כי התנאים למחיקת החובות דורשים מהמדינות למכור את שירותי הבריאות, החינוך, החשמל והמים לתאגידים זרים. ארצות אלו יאלצו גם לבטל סובסידיות והגבלות סחר המְגִנות על עסקים מקומיים, אך לקבל את המשך סבסודם של עסקים מסוימים במדינות G8 וארצות הברית, והקמתן של חומות סחר על יבוא המסכן תעשיות במדינות G8.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וידויו של מחסל כלכלי (באנגלית)
* וידויו של מחסל כלכלי, באתר OCLC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2015066136
* VIAF: 309386783
* WorldCat (עם VIAF): 309386783

 |
**אדוארד אטקינסון הורנל** (באנגלית: **Edward Atkinson Hornel**;‏ 11 ביולי 1864 – 30 ביולי 1933) היה צייר סקוטי של נופים, פרחים, עם ילדים. בני דורו בנערי גלאזגו קראו לו נד הורנל.

ביוגרפיה
--------

הורנל נולד בבאצ'וס מארש, ויקטוריה, אוסטרליה, להורים סקוטים, והוא גדל וחי כמעט כל חייו בסקוטלנד לאחר שמשפחתו עברה חזרה לקירקודברייט ב-1866. הוא למד שלוש שנים בבית הספר לאמנות באדינבורו, ובמשך שנתיים באנטוורפן אצל צ'ארלס ורלט. בשובו מאנטוורפן ב-1885, הוא פגש את ג'ורג' הנרי וקשר את עצמו לאסכולת גלאזגו.

הורנל והנרי שיתפו פעולה ב"הדרואידים" (1890), ציור תהלוכת כמרים דרואידים, שהדהים עם שילוב פוליכרום וזהב. השניים עבדו זה לצד זה כדי להשיג אפקט דקורטיבי של צבע. הורנל השתמש באומץ ובחופשיות באפקטי מרקם שנוצרו על ידי העמסה וגירוד, חיספוס, החלקה והכתמה. בשנים 1893–1894, שני האמנים בילו שנה וחצי ביפן, שם הורנל למד הרבה על עיצוב דקורטיבי יפני. בתקופה זו הם פגשו את האמן הבריטי פרסי סטורדי.

באפריל 1895 ארגן סוחר האמנות אלכסנדר ריד, פטרון נסיעתם, תערוכה של יצירותיהם היפניות של הנרי והורנל שנמכרה היטב, במיוחד לסר ג'ון מקסוול סטירלינג-מקסוול.

ב-1895 הוא תרם את האיור מאדאם כריסנתם לכרך הסתיו של The Evergreen: A Northern Seasonal בהוצאת פטריק גדס ועמיתיו באדינבורו.

לקראת סוף שנות ה-90 הצבעים בציורים של הורנל השתנות ונעשו מעודנים והציור שלו נטורליסטי יותר, ומשלב משיכה חושנית עם משמעות רגשית ופואטית. בשנת 1901 הוא דחה את הבחירה באקדמיה הסקוטית המלכותית. הורנל היה חבר במועדון האמנות של גלאזגו, הציג בתערוכות השנתיות של המועדון.

בשנת 1901 הוא רכש בית עירוני וגן בקירקודברייט, שהיה מקום מגוריו הראשי למשך שארית חייו עם אחותו אליזבת. שם הוא ביצע מספר שינויים בבית ועיצב גינה בהשראת מסעותיו ביפן. הוא גם הוסיף גלריה לציוריו. במותו הבית והספרייה נתרמו לטובת האזרחים וברוטון האוס מנוהל כעת על ידי הקרן הלאומית לסקוטלנד.

יש דוגמאות ליצירותיו במוזיאונים של אברדין, באפלו, ברדפורד, סנט לואיס, טורונטו, מונטריאול, גלאזגו, אדינבורו, לידס, מנצ'סטר, האל, באת' וליברפול.

גלריה
-----

* אביבאביב
* בין הפרחיםבין הפרחים
* נערה עם אווזיםנערה עם אווזים
* סתוסתו
* מצעד הדרואידיםמצעד הדרואידים
* הפרפרהפרפר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד אטקינסון הורנל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  McConkey, Kenneth; Robins, Anna Gruetzner (1995). Impressionism in Britain. Yale University Press. p. 139.
2. ↑  Alexander Reid in Context, Frances Fowle,\_vol1
3. ↑  The Evergreen: A Northern Seasonal: The Book of Autumn, Patrick Geddes and Colleagues, Edinburgh (1895)
4. ↑  Glasgow Herald article 4 December 1909 ‘’The Glasgow Art Club – Interesting Exhibition
5. ↑  National Trust for Scotland, National Trust for Scotland (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AGSA: 2787
* DAAO: edward-atkinson-hornel
* GND: 120959658
* ISNI: 0000 0000 6680 9567
* LCCN: nr93000574
* NKC: xx0210899
* NTA: 250588714
* RKD: 39777
* SNAC: w6r82bt2
* SUDOC: 255546793
* Trove: 1484270
* ULAN: 500002511
* VIAF: 22985477
* WorldCat: lccn-nr93000574

 |
**רדאמס** (ערבית: **غدامس**; תעתיק מדויק: ע'דאמס) היא עיר ונווה מדבר במערב לוב, סמוך לגבולה עם אלג'יריה ותוניסיה, והיא שוכנת כ-550 ק"מ דרומית-מערבית לבירה טריפולי. בעיר התגוררו לפי הערכה כ-16,000 ברברים סונים בשנת 2003, אך גם נוודים בני הטוארג נוהגים לפקוד אותה. תושבי העיר מדברים בניב ברברי ארכאי שלו אוצר מילים נרחב משלו ומערכת צלילים ייחודית. נראה כי בעיר רווחו בעבר מספר ניבים שונים בהתאם לשייכות השבטית. חלקה העתיק של העיר, אשר זכה לכינוי "פנינת המדבר", מוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1986.

מראה ברדאמס

היסטוריה
--------

בית מסורתי בעיר
העיר קמה על שרידיה של העיר הברברית הקדומה קידמה (Cydamae) או קידמוס (Cydamus), אשר הייתה לבת בריתה של האימפריה הרומית בשנת 19 לפנה"ס, אך באתר לא נותרו בתים מהתקופה הברברית הפרהיסטורית או מהתקופה הרומית. במאה ה-6 ולאחר שמיסיונרים ביזנטים התיישבו במקום, הייתה העיר למקום מושבו של בישוף. במאה ה-7 נכבשה רדאמס בידי הערבים והאוכלוסייה התאסלמה. בין המאה ה-8 והמאה ה-10 השתייכה האוכלוסייה לכת האיבאדיה. 

העיר תפקדה באופן עצמאי למדי ועד למאה ה-19 הייתה אתר חשוב לאורך דרכי המסחר שחצו את הסהרה. אף שכיבוש לוב בידי האימפריה האיטלקית החל ב-1911 רק שנתיים לאחר מכן החלו האיטלקים להתקדם אל פנים הארץ, ורק בשנת 1924 התבסס השלטון האיטלקי בעיר. ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה רדאמס בידי צבא צרפת החופשית במהלך מסע צבא צרפת החופשית בפזאן בשנת 1943, והייתה לחלק מלוב העצמאית בשנת 1956. בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלו בתי העיר להתפשט אל מחוץ לחומותיה, בעיקר לכיוון דרום ודרום-מערב.

האתר
----

העיר העתיקה בנויה כעיגול שקוטרו כ-1,750 מטר. קירות הבתים החיצוניים משמשים גם כחומותיה החיצוניות של העיר כולה. העיר העתיקה חולקה לשבעה רבעים, שכל אחד מהם שימש את אחד משבעת השבטים הברברים שהתגוררו בעיר. שבטים אלה השתייכו לשתי קבוצות עיקריות - איית ואליד ואיית וזיטן, ובכל רובע הייתה רחבה ציבורית ששימשה לעריכת פסטיבלים ואירועים. 

בתי העיר הם בעלי שתי קומות לפחות, ורחובותיה הם למעשה ארקדות ארוכות המשמשות כמעברים מקורים ומוגנים מפני החום ופגעי מזג האוויר. הגישה לבתים היא מארקדות אלה, ולעיתים שקועה קומת הקרקע מתחת למפלס הרחוב. בקומה הקרקע של הבתים נמצאים אזורי אחסון ומגורים וגרם מדרגות מוביל אל הקומה השנייה, שבה אזור מגורים נוסף. בקומה השנייה מרפסות המאפשרות גם הן תנועה בין הבתים, ולמעשה ישנם בעיר שני מפלסי תנועה - התחתון מקורה והעליון תחת כיפת השמיים. מאפיין ייחודי של שני מפלסים אלה הוא שבאופן מסורתי השתמשו גברים במפלס התחתון, בעוד שהעליון היה שמור לנשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רדאמס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רדאמס
* רדאמס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)



| Flag of LibyaFlag of Libya סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בלוב |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| האתר הארכאולוגי בלפטיס מגנה • האתר הארכאולוגי בקירנה • האתר הארכאולוגי בסברתה • העיר העתיקה ברדאמס • אתר אומנות הסלע בתדרארת אכאכוס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb119435583 (data)
* GND: 4251667-5
* SUDOC: 027381544
* VIAF: 50144648413742392289
* WorldCat (עם VIAF): 50144648413742392289

 |
המבנה ב-1970
המבנה עולה באש
**אודיטוריום פאן-פסיפיק** (באנגלית: **Pan-Pacific Auditorium**) היה מבנה מודרניסטי בלוס אנג'לס (מחוז פיירפקס). המבנה, שהיה אחת הדוגמאות לארכיטקטורת סטרים ליין בארצות הברית, נחנך ב-1935 כאולם להופעות שונות של מוזיקה, ריקוד וספורט וננטש ב-1972. במשך 17 שנים עמד נטוש ושומם עד שהתכלה בשרפה. המבנה עומד במרכזו של הסרט זאנאדו.

היסטוריה
--------

המבנה הוקם לפי החלטת עיריית לוס אנג'לס להקים מבנים בעלי ארכיטקטורה מודרנית ו"חללית" בעיר, במסגרתה הוקם גם נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. הוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים וורדמן ובקט (Wurdeman and Becket) כמרכז להופעות מוזיקה, עיצוב הפנים נעשה בהשראתו ובייעוצו של המעצב נורמן בל גדס (Norman Bel Geddes). אורך החזית, שהייתה צבועה בירוק ולבן, היה 69 מטרים. במרכז החזית, מעל הכניסה המאסיבית, נבנו ארבעה מגדלים מעוגלים, מעוטרים בפסים מאוזנים בולטים צבועים לבן ומעליהם מתנשאים ארבעה תרנים. מאחורי החזית המרשימה השתרע מבנה פשוט-קווים עשוי ברובו מעץ. שטח האולם היה 9,300 מטר מרובע והוא יכל להכיל עד 6,000 צופים.

ב-18 במאי 1935 נחנך האולם בתערוכה. במשך השנים הוא אירח הופעות שונות כמופעי החלקה על הקרח, קרקסים, מופעי מכוניות והארלם גלובטרוטרס, היווה את אולם הבית של קבוצות ההוקי קרח וכדורסל הגברים של UCLA ו-Los Angeles Monarchs, שימש להתכנסויות מפלגתיות ולתחרויות טניס באולם סגור. באולם התקיימו גם קונצרטי מוזיקה קלאסית (בעיקר עד 1950) ותחרויות בחירת "מלכת היופי הפאן-פסיפית".

ב-1952, חודש לפני היבחרו לנשיא ארצות הברית, נשא דווייט אייזנהאואר נאום באולם בפני 10,000 איש שגדשו אותו מעבר לקיבולתו. ב-1957 הופיע באולם אלביס פרסלי וב-1960 נשא בו סגן הנשיא דאז, ריצ'רד ניקסון נאום לאומה. 

עם פתיחת מרכז הכנסים של לוס אנג'לס (Los Angeles Convention Center) נזנח האולם וננטש. במהלך השנים עלו הצעות שונות לטיפול במבנה, שהלך והתפורר. ב-1978 הוכנס לרשימת האתרים לשימור, אך הדבר לא השפיע על מצבו. ב-1980 זכה להתעניינות כאשר "כיכב" כמועדון "זאנאדו" בסרט בשם זה ועלו הצעות להפוך אותו למועדון דיסקו או לזירת גלגיליות. אף הצעה לא הוכיחה כדאיות כלכלית מספקת. בשנות השמונים אף התגוררו במקום חסרי בית. ב-1983 פגעה שרפה בצידו הצפוני של המבנה.

ב-24 במאי 1989 כילתה את המבנה שריפת ענק, שהעשן שהיתמר ממנה נראה למרחקים בכל אזור לוס אנג'לס. כיום נמצא במקום "פארק פאן-פסיפיק" ובו מודל מוקטן של המבנה.

דגם דיסני
---------

באולפני הוליווד של דיסני שבאורלנדו, פלורידה הוקם רק שלושה שבועות לפני השרפה, מודל מדויק, כמעט בגודל טבעי, של המבנה.

לקריאה נוספת
------------

* Sam Hall Kaplan, **L A Lost & Found: An Architectural History of Los Angeles**, Hennessey & Ingalls, 2000 מסת"ב 978-0940512238

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אודיטוריום פאן-פסיפיק** בוויקישיתוף
* תמונות היסטוריות של המקום
* המקום ב-1987, מתוך סרט חובבים של תייר מניו זילנד(הקישור אינו פעיל)
**אהוד (אודי) רובוביץ'** (נולד ב-27 בינואר 1945), הוא כדורגלן עבר ישראלי, מגדולי שחקני בית"ר ירושלים, הידוע גם בכינוי "אודי חמודי" ושיחק בקבוצה בין השנים 1973-1960, במהלכן הבקיע 80 שערי ליגה.

קריירת המשחק
------------

רובוביץ' נולד וגדל בשכונת מחנה יהודה שבירושלים לבית בית"רי. אמו, רבקה הייתה צפתית, ואביו נתן רובוביץ' היה חבר בתנועת הלח"י. אלכסנדר רובוביץ' היה בן דודו של האב.
עוד בגיל 15 הצטרף לקבוצת הנוער של בית"ר וזכה לתהילה ראשונה כשהבקיע צמד שערים במשחק הדרבי הראשון שהתקיים בעיר, בין קבוצות הנוער של הפועל ירושלים ובית"ר.

ב-1960 כשהוא פחות מגיל 16 ובאישור מיוחד של ההתאחדות לכדורגל צירף אותו המאמן, סימון אלפסי, לסגל הקבוצה הבוגרת של בית"ר וב-1961, כשהוא בגיל 16 וחודש עלה למשחקו הראשון בבוגרים של בית"ר מול הפועל באר שבע בליגה א' דרום (אז ליגת המשנה). רובוביץ' כונה גם "האפרוח הבלונדיני", עקב צבע שיערו. ב-1967 הבקיע את השער מהמרחק הכי גדול בתולדות בית"ר - כ-70 מטר, מול הפועל לוד במסגרת הליגה.

עד 1968, כשבית"ר עוד שיחקה בליגת המשנה, תופקד רובוביץ' כשחקן קישור התקפי. הוא היה מגיח מאחור, ומאיים על השער בבעיטות חזקות ומדויקות. מטווחים אלו הבקיע את מרבית שעריו. רובוביץ' היה גם בועט הפנדלים של הקבוצה.

בסוף עונת 1966/1968 הצליחה בית"ר ירושלים, תחת הדרכתו של סמואל רזניק, להעפיל לליגה הראשונה.
41 שערים הבקיע בעונה זו רובוביץ', ובמיוחד זכור כמי שהבקיע את השער היקר וההיסטורי שהעלה את הקבוצה סופית ליגה, באצטדיון ימק"א מול מכבי רמת עמידר. מכאן ואילך זכור שיר שהתנגן בפי האוהדים: "ומי דפק את עמידר? אודי חמודי".

בליגה הראשונה עבר לשמש כקפטן הקבוצה, והוסב לתפקיד לבלם. גם מעמדה חדשה זו היטיב לבשל ולכבוש. אם בית"ר הייתה נקלעת לפיגור, היה עולה להתקפה ופעמים רבות מצליח להבקיע. ב-1972 כמעט וזכה עם הקבוצה באליפות המדינה, אך לבסוף סיימה הקבוצה שנייה למכבי תל אביב.

רובוביץ' היה שחקן מקורב מאוד לאוהדי הקבוצה והיה מנצל את השפעתו לפעילויות חנוכיות. כשהיה רואה ילדים ברחוב, היה שואל אותם אם הכינו שיעורי בית. העירייה גייסה אותו להדריך בקייטנות, והוא היה מרצה אורח בבתי ספר. היה לו גם טור במגזין הכדורגל "פנדל".

במדי בית"ר הוא כבש 81 שערים, מספר גדול יחסית לעמדה האחורית ששיחק בה בשנותיו האחרונות כשחקן. רובוביץ' בעט 10 פנדלים במהלך הקריירה ואת כולם הבקיע (אחד מארבעה שחקנים בתולדות הליגה הישראלית עם 100% הצלחה במספר דו ספרתי של בעיטות).
בסיום עונת 1972/1973 החליט לפרוש, כאשר משחקו האחרון בקריירה היה בגיל 27 שנים ו-5 חודשים - מול הפועל כפר סבא לאחריו פרש מכדורגל.

במהלך הקריירה לבש חולצות עם מספרי: 8 (כששיחק כקשר) ו-5 (כששיחק כבלם).

חיים אישיים
-----------

לאחר פרישתו למד כלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים.

כיום רובוביץ' מתגורר ברמת השרון, ובעל חברת "אטם" לה מפעלים בחיפה ותל אביב המייצרת חלפים לתעשייה הכימית, החקלאית, והצבאית. כיום בנו מנהל את העסק המשפחתי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אודי רובוביץ' - כדור הרעם", אתר בית"ר.נט
* עושים כבוד: אודי "חמודי" רובוביץ', האתר הרשמי של בית"ר ירושלים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אבינעם פורת, השחקן האגדי של בית"ר ירושלים: "הפסקתי לבוא למשחקים. אווירה גזענית השתלטה", באתר ynet, 5 בפברואר 2022
2. 1 2 3 4  אשר גולדברג‏, "רובי ריבלין לקח אותי בפז'ו 404 מסיני, כבשתי שער ניצחון", באתר וואלה!‏, 7 באפריל 2023
3. 1 2  שי נובלמן‏, בית"ר האמיתית, באתר וואלה!‏, 18 במאי 2008
*תחנות רדיו* של RNS / *בטיחות שירות*, VOR/ DME
**שירות בטיחות** (באנגלית: **Safety Service**) או בכינוי הנפוץ "**שירות בטיחות החיים**" (**Safety-of-life Service**), על פי סעיף 1.59 של תקנות הרדיו (RR) של איגוד התקשורת הבינלאומי (ITU) מוגדר כשירות תקשורת מבוסס רדיו המשמש באופן קבוע או זמני לשמירה על חיי אדם ועל רכוש.

תקינות רבות מתייחסות למערכת המוגדרת כ"שירות בטיחות החיים" כמערכת אשר יש, ככל שניתן, להימנע מפגיעה במתן השרות שלהן, גם במחיר כבד, כגון הוצאה כספית נוספת בהליך פיתוח המערכות כדי שלא יפגעו בשירותי בטיחות הפועלים בחפיפה אליהם. דוגמה לכך היא השאיפה להימנעות משימוש בתחומי תדרים הנמצאים בשימוש שירותי בטיחות החיים.

דוגמאות נפוצות
--------------

מספר דוגמאות אופייניות של *שירותי בטיחות* הן:

* שירות Aeronautical mobile (סעיף 1.32)
	+ שירות Aeronautical mobile‏ (R)° (סעיף 1.33)
	+ שירות Aeronautical mobile-satellite (סעיף 1.35)
		- שירות Aeronautical mobile-satellite‏ (R)° (סעיף 1.36)
* שירות Radionavigation (סעיף 1.42)
	+ שירות Radionavigation-satellite (סעיף 1.43)
	+ שירות Maritime radionavigation (סעיף 1.44)

קישורים חיצוניים
----------------

* איגוד התקשורת הבינלאומי (ITU)
* שירות Safety-of-life של EGNOS, באתר Navipedia
* International Convention for the Safety of Life at Sea ‏(SOLAS), באתר ארגון הימאות הבינלאומי

הערות שוליים
------------

1. ↑  ITU Radio Regulations, Section IV.
2. ↑  במקור: "A radiocommunication service used permanently or temporarily for the safeguarding of human life and property."
3. ↑  (R)°=קיצור של "Route Flights"
**אהוד (אודי) שפילמן** (באנגלית: **Ehud (Udi) Speilman**; נולד ב-4 בדצמבר 1951) הוא זמר וחזן ישראלי.

קורות חייו
----------

שפילמן נולד בתל אביב, נין לזֶרַח בַּרְנֶט, פעיל ציוני, ממתיישביה הראשונים של פתח תקווה ויוזם ומקים שכונת נווה שלום בתל אביב. שני סביו היו חזנים.

למד בכפר הירוק, ולאחר סיום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת כזמר בתזמורת חיל האוויר. בפסטיבל הזמר והפזמון 1978 היה ממלוויה של גלי עטרי בשיר "נסיך החלומות" ("ולנטינו"). לאחר מכן הקים את להקת "עפיפון", שהופיעה בשמחות. בפסטיבל הזמר והפזמון 1980 (תש"מ) ביצע איתה את השיר "1980" (מילים מאת יעקב גלעד, לחן מאת יהודית רביץ). בהמשך הקים את "הלהקה של אודי שפילמן", והופיע איתה בשמחות, בתחילה בישראל ולאחר מכן גם בחו"ל.

בראשית עשור הראשון של המאה ה-21 פנה לעיסוק בחזנות, ולמד ארבע שנים במכון תל אביב לחזנות של נפתלי הרשטיק. עם תום לימודיו הוציא בשנת 2004 את האלבומו הראשון "שבע - קול ונשמה" (עיבוד והפקה: ירון בכר), שלו נלווה מופע משותף עם אשתו. בינואר 2007 החל לכהן כחזן בקהילת "בני תורה" (B’nai Torah) בבוקה רטון (Boca Raton) שבפלורידה. בנוסף משתתף שפילמן במופעי חזנות.

שפילמן נשוי לזמרת ורדה נגה, בעבר חברה בלהקת פיקוד הצפון ובלהקת הבנות "סקסטה". כיום ד"ר ורדה שפילמן היא עובדת סוציאלית קלינית. השניים הורים לשלושה.

דיסקוגרפיה
----------

* 2004 - "שבע - קול ונשמה"
* 2009 - "שימני כחותם"
* 2010 - "קול דממה דקה"

קישורים חיצוניים
----------------

* אודי שפילמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אודי שפילמן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* אודי שפילמן בשני שירים בליווי תזמורת חיל האוויר (1973), סרטון באתר יוטיוב

* Cantor Ehud (Udi) Spielman, Judaica Sound Archives, Florida Atlantic University

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stewart Ain, ‘The Power Of Music And Worship’ *The Jewish Week*, December 16, 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583543805171
* MusicBrainz: 11b64e1c-164e-4f01-94fc-1e792785db28
* VIAF: 317133769
* WorldCat (עם VIAF): 317133769

 |
**לווייתן רייס** (שם מדעי: ***Balaenoptera ricei***) הוא מין חדש של לווייתן מזיפות מהסוג לווייתן, אשר התגלה במפרץ מקסיקו. בעבר הוא נחשב לתת-מין של לווייתן בריד אך פוצל ממנו למין עצמאי ב-2021, על פי עדויות מיטוכונדריות שהראו מספר גנטיקאים ב-2014. לא כל החוקרים מסכימים על קיומו של מין זה ורואים בו טקסון מוטל בספק. הלווייתן קרוי על שם חוקר הלווייתנים דייל ו. רייס (Dale W. Rice).

תיאור
-----

לווייתן זה הוא בינוני לסוג לווייתן, כשאורכו המוערך 12.65 מטרים ומשקלו המוערך הוא 13.87 טון. לווייתן זה כמעט ולא נראה בטבע והוא ידוע בעיקר מדמיונם ללווייתני בריד. לרוב הלווייתן נראה לבד או בזוגות אלא אם ישנו מספיק מזון לקבץ הרבה לווייתנים. הלווייתן יכול לצלול עד לעומק 274 מטרים במשך היום, בעוד בלילה הוא צולל רק עד עומק 150 מטר.

הלווייתן ידוע רק מחופי מפרץ מקסיקו שלחופי מקסיקו, ארצות הברית וקובה. ייתכן שעוד אוכלוסיות לווייתנים נודדות הרחק יותר. זהו לווייתן המזיפות היחיד הידוע שחי במפרץ מקסיקו. הוא נדיר מאוד ומצוי בסכנת הכחדה חמורה, בייחוד כתוצאה מדליפת הנפט במפרץ מקסיקו ב-2010, אשר הרגה לווייתנים רבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לווייתן רייס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* NCBI
* GBIF
 |

| לווייתני מזיפות |
| --- |
| בלניים |
| בלנה גרינלנדית (סוג ומין יחיד) | בלנה גרינלנדית |  |
| אובלנה | אובלנה דרומית • בלנה שחורה • אובלנה צפון-פסיפית |
| בלניים מפותחים |
| בלנית (סוג ומין יחיד) | בלנית |
| לווייתנים אפורים |
| לווייתן אפור (סוג ומין יחיד) | לווייתן אפור |
| לווייתני ענק |
| לווייתן גדול-סנפיר (סוג ומין יחיד) | לווייתן גדול-סנפיר |
| לווייתן | לווייתן מצוי • לווייתן צפוני • לווייתן כחול • לווייתן בריד • לווייתן עדני • לווייתן גוץ (לווייתן מינקי)• לווייתן מינקי דרומי (לווייתן מינקי)• לווייתן אומורה • לווייתן רייס |
**השירות הקולוניאלי** (באנגלית: **Colonial Service**) היה שירות ממשלתי בריטי שעסק בניהול המושבות של האימפריה הבריטית, במסגרת משרד המושבות. בין השאר פעל השירות הקולוניאלי בארץ ישראל, במסגרת המנדט הבריטי. השירות לא פעל בהודו, שם מילא פונקציה זו שירות המדינה ההודי.

עד לשנות ה-30 של המאה ה-20 לא פעל שירות קולוניאלי מאוחד, וכל מושבה בריטית התנהלה בנפרד. בשנות ה-30 הוקם השירות הקולוניאלי, ובו 16 תת-שירותים. כל פקיד של השירות הקולוניאלי היה חבר במנהלת המושבה שבה הוצב, וכן בתת-השירות הרלוונטי. לאחר מלחמת העולם השנייה מנה השירות כ-10,000 עובדים, והוא הגיע לשיאו בשנת 1957, עם 18,000 עובדים.

עם הענקת עצמאות למושבותיה של בריטניה באסיה, בשנות ה-40 ובשנות ה-50, והענקת עצמאות למושבותיה של בריטניה באפריקה, בשנות ה-50 ובשנות ה-60, הצטמצם השירות הקולוניאלי, ובשלהי שנות ה-60 מוזג עם השירות הדיפלומטי הבריטי.

### תת-שירותים של השירות הקולוניאלי

השירות הקולוניאלי מנה 16 תת-שירותים:

* השירות הקולוניאלי האדמיניסטרטיבי
* שירות הביקורת הקולוניאלי
* השירות הקולוניאלי הכימי
* שירות המכס הקולוניאלי
* שירות החינוך הקולוניאלי
* שירות היערות הקולוניאלי
* שירות הסקר הגאולוגי הקולוניאלי
* השירות המשפטי הקולוניאלי
* השירות הרפואי הקולוניאלי
* שירות המכרות הקולוניאלי
* שירות הסיעוד הקולוניאלי
* שירות המשטרה הקולוניאלי
* שירות הדואר הקולוניאלי
* שירות הקולוניאלי
* שירות המדידות הקולוניאלי
* השירות הווטרינרי הקולוניאלי.

לקריאה נוספת
------------

* Kirk-Green, Anthony, *On Crown Service: A History of HM Colonial and Overseas Civil Services, 1837-1997* (London: I. B. Tauris & Co. Ltd. 1999)
**רב שמואל בר שילת** הוא אמורא שחי בתקופת הדור הראשון והשני לאמוראים. היה תלמידו של רב, וכל ההלכות שאומר בתלמוד, אומר בשמו של רב. נודע בזכות היותו מלמד תינוקות.

הגמרא מספרת שהיה מלמד תינוקות מסור. מסופר ששלוש עשרה שנים ברציפות לא הפסיק ללמד, רב שיבח אותו על כך, וקרא עליו את הפסוק "והמשכלים יזהרו כזהר הרקיע, ומצדיקי הרבים ככוכבים לעולם ועד" (ספר דניאל, פרק י"ב, פסוק ג'). בנוסף, רב נתן לו הדרכות בלימוד ילדים, וביקש ממנו שיספיד אותו, כדי שיחמם את לבבות השומעים ויבכו. היה אדם אמיד.

כתוב בגמרא שבני בניו של המן למדו תורה בבני ברק, ולפי גרסת העין יעקב וספר היוחסין, צריך להיות כתוב שרב שמואל בר שילת בעצמו הוא בן בנו של המן, ולמד תורה בבני ברק. הרבי מלובביץ כתב כי ייתכן שדר בארץ ישראל בזמן שהותו של רב אצל רבי יהודה הנשיא, אולם קשה כי רבי היה גר בבית שערים, ולא בבני ברק. לכן מסיק הרבי מלובביץ שרב שמואל בר שילת לא חי בארץ ישראל לפרקי זמן ארוכים, אלא חי בבבל, אבל למד ולימד לפעמים בארץ ישראל.

בנו הוא האמורא רב יהודה בן רב שמואל בר שילת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ח', עמוד ב'
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ח', עמוד א'
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"א, עמוד א'
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ג, עמוד א', וברש"י שם
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ב, עמוד א', ובביאור שטיינזלץ שם
6. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ו, עמוד ב'
7. ↑  עין יעקב על תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ו, עמוד ב'
8. ↑  רבי אברהם זכות, **ספר היוחסין**, אות שי"ן
9. ↑  מובא גם בספר "עין זוכר", מערכת ג
10. ↑  מנחם מנדל שניאורסון, **רשימות- א-יד****, באתר היברובוקס**
11. ↑  לדוגמה, תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף פ"ה, עמוד ב'
**פרידריך שרפקה** (בפולנית: **Friedrich Scherfke**;‏ 7 בספטמבר 1909 – 15 בספטמבר 1983) היה כדורגלן פולני, ששיחק בעמדת הקשר. אחד מגדולי כובשי הליגה הפולנית בכל הזמנים עם 131 שערים.

ביוגרפיה
--------

פרידריך שרפקה נולד ב-7 בספטמבר 1909 בפוזנן שבאימפריה הגרמנית של אותם הימים. אחיו הגדול ממנו בשנה, גינתר שרפקה, היה גם כן לכדורגלן ושניהם הצטרפו למועדון ורטה פוזנן שמעיר הולדתם, שהייתה בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 לאחת הקבוצות הטובות בפולין. שרפקה שיחק שם למשך רוב הקריירה מגיל 16 וזכה עימה באליפות ב-1929 וסיים במקום השני ב-1938. עם 235 הופעות ו-131 שערי ליגה הוא מיקם את עצמו כאחד מגדולי כובשי הליגה הפולנית בכל הזמנים. הוא פרש ממשחק בפברואר 1942, בגיל 32 בלבד.

במדי פולין ערך 12 הופעות וכבש 2 שערים, כשהופעתו הראשונה הגיע ב-1932 במשחק נגד לטביה. שרפקה ביסס את מעמדו בנבחרת רק כעבור שלוש שנים מאז, והיה שותף בהגעתה למקום הרביעי באולימפיאדת 1936. במונדיאל 1938 כבש בהפסד 6–5 לברזיל בשמינית הגמר במשחק בו חברו לנבחרת, ארנסט וילימובסקי, כבש רביעייה. שערו של שרפקה הגיע מהנקודה הלבנה בדקה ה-23' ובכך היה לשחקן הראשון לכבוש עבור פולין במונדיאל. בספטמבר 1938 היה בפעם הראשונה לקפטן במשחק נגד לטביה בריגה, הופעה שגם הייתה לאחרונה שלו במדים הלאומיים.

שרפקה במהלך מלחמת העולם השנייה הפך לגרמני אתני וזומן להיות בורמאכט. בפברואר 1940 היה למנהל מדור הכדורגל באזור פוזנן וכחודשיים אחר כך הוחלף על ידי קצין הוורמאכט. בנוסף לכך היה באותו זמן גם בתפקיד הנשיא והקפטן במועדון הגרמני החדש, FC פוזן, שם הצליח להגן על כמה מחבריו מורטה פוזנן לשעבר בידי הנאצים. בין אילו שהציל היה שוער ורטה, מריאן פונטוביץ', שנלכד על ידי הוורמאכט במהלך פלישת גרמניה הנאצית אל אדמת פולין. ב-1942 הודיע לחבריו כי הוא לא יכול לשמור עליהם יותר כי הרגיש שהגסטפו מסתכלים עליו. שרפקה הצטווה שנה אחר כך לחזית המזרחית, שם נפצע בינואר 1945 במהלך מלחמה ביוגוסלביה והפך לשבוי מלחמה בידי החיילים הבריטים בתום המלחמה.

הוא שוחרר ב-25 ביולי 1945 ומצא לעצמו בית חדש במערב ברלין, שם פתח חנות רהיטים. בתחילת שנות השמונים מכר את החנות וב-15 בספטמבר 1983 הוא נפטר בבית החולים בבאד סודן שבאזור פרנקפורט בגיל 74.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLP: A29758233
* VIAF: 818151778201718130007
* WorldCat: viaf-818151778201718130007

 |
**אורסוויים** (שם מדעי: *Ursavinae*) היא תת-משפחה נכחדת של דוביים, אשר חיו במשך המיוקן לפני 23 עד 5.3 מיליון שנה מזמננו (סמוך לתחילת הפליוקן). 

תת-משפחה זו הוגדרה ב-1980 ונכלל בה שבט אחד - **Ursavini** ובו כלולים רק 2 סוגים, הנחשבים לקטנים ולפרימיטיביים שבדובים, כאשר כמה חוקרים משייכים אותם למשפחת ההמיקיוניים. ארים רואים בהם קרובים של האגריותריים הקרניבורים.

בני קבוצה זו היו קטנים יחסית, במשקל של 20 עד 60 ק"ג, כשהם היו בעלי זנב, ניזונו כאוכלי כל ואולי גם היו ציידים והתאימו לטיפוס על עצים, מה שמרמז שחיו ביערות. המאובנים שלהם התגלו באמריקה הצפונית ואירואסיה.

מיון
----

* סוג אורסאווס (*Ursavus*)
	+ מין *Ursavus brevirhinus*
	+ מין *Ursavus primaevus*
	+ מין *Ursavus intermedius*
	+ מין *Ursavus pawniensis*
	+ מין *Ursavus ehrenbergi*
	+ מין *Ursavus sylvestris*
	+ מין *Ursavus isorei*
	+ מין *Ursavus tedfordi*
* סוג באלוסיה (*Ballusia*)
	+ מין *Ballusia elmensis*
	+ מין *Ballusia orientalis*
	+ מין *Ballusia hareni*
	+ מין *Ballusia zhegalloi*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורסוויים** בוויקישיתוף
התקווה היא ההמנון הלאומי של ישראל
**המנון לאומי** הוא שיר או לחן מוזיקלי שמעלה על נס את ההיסטוריה, המסורת, השאיפות הלאומיות והמאבקים של בני עם מסוים, ומוכר כשיר הלאומי על ידי שלטונות המדינה. לעיתים אין להמנון הלאומי מעמד רשמי אך הוא מקובל כהמנון על ידי אזרחי המדינה.

מקור המילה "המנון" במילה היוונית Hymnos שפירושה "שיר שבח". בשנות היצירה של מדינות הלאום במאות ה-19 וה-20, אימצו רוב הלאומים המנון עם הכרזתם על ריבונות לאומית. בהמנון הלאומי נהוג לפתוח או לחתום אירועים ממלכתיים, אירועים צבאיים וכן אירועי ספורט.

מטבעו, ההמנון הלאומי צריך להיות קצר. האורך הממוצע של המנון לאומי הוא כדקה. סגנונם של רוב ההמנונים הלאומיים הוא שיר לכת או מזמור. קומץ מדינות בחרו בתרועת חצוצרה כהמנונן הלאומי. הקולוניאליזם האירופאי השפיע על המושבות שמעבר לים, ולכן גם מדינות באפריקה, אסיה ואמריקה הלטינית אימצו המנונים בסגנון מוזיקלי אירופאי.

ההמנון הלאומי העתיק ביותר הוא ככל הנראה המנון הולנד "Het Wilhelmus" (הולנדית: שירו של וילהלמוס), שנכתב בין השנים 1568 ו-1572 במהלך מלחמת שמונים השנים והוכרז באופן רשמי כהמנון הלאומי ב-1932. מילותיו של ההמנון הלאומי היפני אף עתיקות יותר, אולם הלחן המוזיקלי נוסף רק בראשית המאה ה-20, והשיר לא נחשב להמנון לאומי רשמי עד 1999.

המנון הופך להמנון לאומי של מדינה על פי חוקת המדינה (כמו בצרפת), באמצעות הוראת חוק (כמו בארצות הברית), או בכוח המסורת בלבד (כמו במקרה של בריטניה). שינויים דרמטיים במשטר או אירועים דרמטיים אחרים מובילים לעיתים לשינוי ההמנון הלאומי. כך למשל, שונה המנון רוסיה חמש פעמים מאז 1833.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דגלים וסמלים** |

* רשימה של המנונים לאומיים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **המנון לאמי** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **המנון לאומי** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **המנונים לאומיים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **המנון לאומי** |

* המנון לאומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אתר national-anthems.net

| לאומיות |
| --- |
| לפי סוג | אנטי לאומיות • לאומיות אתנית • לאומיות תרבותית • לאומיות אינטגרלית • לאומיות כלכלית • לאומיות תאגידית • אירדנטה • רוואנשיזם |
| צורת ביטוי | המנון • זהות • שפה • מוזיקה • סמל |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00959011
* NKC: ph126183

 |
**פריה** (באנגלית: **Freya**) היא חתולה הנמצאת בבעלותם של שר האוצר של בריטניה לשעבר ג'ורג' אוסבורן ומשפחתו. פריה שימשה כרודפת העכברים הראשית של הקבינט בין השנים 2012–2014.

ביוגרפיה
--------

### חייה המוקדמים

כשהייתה בת כמה חודשים נעלמה פריה מבית משפחת אוסבורן שבנוטינג היל. המשפחה חיפשה אחרי פריה, ולאחר שלא מצאו אותה, בני משפחת אוסבורן הניחו שהיא מתה. בשנת 2012 התבשרה פרנסס אוסבורן, בשיחת טלפון, שפריה נמצאה, ובני המשפחה החזירו אותה לביתם.

### רודפת העכברים הראשית של הקבינט

 ערך מורחב – **רודף העכברים הראשי של הקבינט**  

ב-16 בספטמבר 2012, כמה חודשים לאחר שהוחזרה לבית משפחת אוסבורן החלה פריה לשמש כרודפת העכברים הראשית של הקבינט לאחר שראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, ראה כי רודף העכברים לארי מתעלם מהעכברים במקום ללכוד אותם, ופיטר אותו. לאחר כשנתיים בתפקיד, בנובמבר 2014 פרשה פריה מתפקידה.

שמה
---

פריה הוא שמה של אלת האהבה במיתולוגיה הנורדית, שעל שמה גם קרוי יום שישי (אנגלית: Friday) בשפות רבות, כגון אנגלית וגרמנית.

ראו גם
------

* פריה
* רודף העכברים הראשי של הקבינט
* לארי (חתול)
* ג'ורג' אוסבורן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאז לארי חזר לשמש כרודף העכברים הראשי של הקבינט
2. ↑  בנורדית עתיקה: Freyja
3. ↑  ישנה מחלוקת האם יום שישי קרוי על שם פריה או על שם אלה בשם פריג, ויש חוקרים אשר סבורים, עקב הדמיון בשמות ובמאפיינים נוספים, כי מדובר למעשה באותה האלה
**השירות לסיכול ריגול צבאי** (בגרמנית: Der **Militärische Abschirmdienst**; רשמית: **Amt für den Militärischen Abschirmdienst**, קרי, משרד שירותי סיכול הריגול הצבאי, בראשי תיבות: **MAD**) הוא אחת משלוש סוכנויות הביון הפדרליות של גרמניה (האחרות הן BND ו־BfV). מטה הארגון בקלן, והוא כולל 12 קבוצות הפזורות בערים בגרמניה. הארגון מעסיק כ-1,300 עובדים.

בעבר נודע הארגון בשם "המשרד לביטחון הבונדסווהר" (Amt für die Sicherheit der Bundeswehr).

בשל פעילויותיו הביטחוניות כארגון לסיכול ריגול צבאי, הוא משתף פעולה באופן הדוק עם המשרד הפדרלי להגנת החוקה, סוכנות ביטחון הפנים של גרמניה. בנוסף לכך הוא עוסק באבטחת מתקני הצבא הגרמני, וחקירת חשודים בהדלפות חומר ביטחוני מסווג, וכן נוטל חלק בתכנון ובנייה של מתקני צבא שונים. לארגון אין סמכויות מעצר והוא נחשב לסוכנות ביון העוסקת באיסוף מודיעיני לצורכי צבא ובביצוע מבצעים על פי הוראות משרד ההגנה הפדרלי בברלין.

מבנה
----

* מחלקה 1 - שירותים מרכזיים
* מחלקה 2 - לוחמה בקיצוניות
* מחלקה 3 - סיכול ריגול וחתרנות
* מחלקה 4 - אבטחת סודות מדינה (פועלת כמקבילה למלמ"ב)
* מחלקה 5 - טכנולוגיה ולוגיסטיקה (פיתוח אמצעי לוחמה)

הארגון מחזיק ב-12 משרדים אזוריים והללו ממוקמים ב:

* אמברג
* הנובר
* הילדן
* קיל
* קובלנץ
* לייפציג
* מיינץ
* מינכן
* רוסטוק
* שווילובסה
* שטוטגרט
* וילהלמסהאבן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השירות לסיכול ריגול צבאי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של השירות לסיכול ריגול צבאי
* השירות באתר קהילת הביון הגרמנית

| ארגוני ביון בגרמניה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| BND (ביון חיצוני ומודיעין אותות) • BfV (ביון פנימי) • MAD (מודיעין צבאי) • BSI (ביטחון מידע) |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7592360-9
* LCCN: n91086477
* VIAF: 154907369
* WorldCat: lccn-n91086477

 |
בתורת החוגים, **דטרמיננטת דודונה** היא הכללה של הדטרמיננטה ממטריצות מעל חוגים קומוטטיביים, אל מטריצות מעל חוג מקומי כלשהו (לרבות שאינו קומוטטיבי). הדטרמיננטה נקראת כך על-שם המתמטיקאי הצרפתי ז'אן דודונה (אנ') שהמציא אותן ב-1943.

לכל חוג קומוטטיבי F, הדטרמיננטה היא הומומורפיזם {\displaystyle \operatorname {GL} \_{n}(F)\rightarrow F^{\times }} מחבורת המטריצות ההפיכות אל החבורה הכפלית של F. אם D חוג לא קומוטטיבי לא קיימת פונקציה כזו. במקומה, אם R חוג מקומי (בפרט: אם R חוג פשוט, ובמיוחד חוג עם חילוק), קיימת פונקציה יחידה אל האבליזציה, {\displaystyle \operatorname {det} \,{:}\,\operatorname {GL} \_{n}(R)\rightarrow R^{\times }/[R^{\times },R^{\times }]}, המקיימת את התכונות הבאות: 

1. אם {\displaystyle A'} מתקבלת מהוספת כפולה (שמאלית) בסקלר של שורה אחת לשורה אחרת במטריצה A, אז {\displaystyle \operatorname {det} (A')=\operatorname {det} (A)};
2. אם {\displaystyle A'} מתקבלת מהכפלת שורה של המטריצה A בקבוע a, אז {\displaystyle \operatorname {det} (A')=a\operatorname {det} (A)};
3. {\displaystyle \operatorname {det} (I)=1}.

הדטרמיננטה הזו כפלית, מחליפה סימן תחת החלפת שורות, ואינה מושפעת משחלוף המטריצה. אם R חוג קומוטטיבי (מקומי), כגון שדה, אז זו הדטרמיננטה המוכרת מאלגברה ליניארית.

מקורות
------

* J. Rosenberg, Algebraic K-Theory and its applications, section 2.2.