recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
חותמות זמן של קובץ במערכת הפעלה Windows XP
**חותם זמן** (באנגלית: **Timestamp**) הוא רצף של ספרות ואותיות, שמרכיבות את התאריך או השעה בהם התרחש אירוע מסוים. לרוב מידע זה מוצג באופן עקבי כדי לאפשר השוואה קלה בין תאריכים ולאפשר מעקב כרונולוגי אחרי אירועים.

שימושים
-------

בין השימושים בחותמות זמן:

* ברישום אירועים (Logging events), כאשר ליד כל אירוע מתווסף חותם זמן שקובע את זמן ההתרחשות.
* במערכות קבצים, על פי רוב לכל קובץ חותם זמן על התאריך ושעה בו נוצר, בו שונה לאחרונה, וכן תאריך ושעה בהם נפתח הקובץ לאחרונה.
* בפרוטוקולי תקשורת, לשם סנכרון. לדוגמה ב-ICMP, קיימת הודעת שליחת חותם זמן, והודעת תשובת חותם זמן.
* בתחום אבטחת מחשבים ובקריפטוגרפיה, נעשה שימוש בחותמות זמן בחתימות דיגיטליות ובאלגוריתמי אבטחה. למשל לשם הוכחת קיום מידע.
* במנגנוני הטמנה שונים, קביעת חותמות זמן לפריטי מידע מוטמנים, כדי לאפשר לקבוע מתי פג תוקפו של מידע מוטמן.
* במצלמות, כמו גם במסרטות וידאו, ניתנת למשתמש האפשרות לבחור האם להציג (או לא להציג) את חותם הזמן – בתחתית תמונה או סרטון כלשהם.
* במצלמות אבטחה, אשר תפקידן הסרטה עקבית ורציפה של מתחם או נקודה מסוימת. בעת אירוע חריג, דוגמת פשע כלשהו (גנבה, בריחת אסיר ממתחם כלא כלשהו, אירוע חבלני וכדומה) – ישמש תיעוד המצלמה אמצעי לשם ניתוחו, זיהוי החשוד/ים ופענוח מקרה הפשע, כמו גם ראיה משפטית, אשר עשויה להביא להרשעת החשוד/ים במועד מאוחר יותר.

תקנים
-----

תקן ISO 8601 קבע תקנים לייצוג תאריכים. תקנים אלו משמשים לעיתים קרובות להרכבת חותמות זמן.

דוגמאות לתאריכים שתואמים את התקן:

```
תאריך: **2023-07-25**
תאריך ושעה (UTC) נפרדים: **2023-07-25 17:58Z**
תאריך ושעה (UTC) משולבים: **2023-07-25T17:58Z**
```

זמן יוניקס
----------

זמן יוניקס חצה את מיליארד השניות ב-2001-09-09T01:46:40Z, אירוע שצוין על ידי חובבי יוניקס בעולם.
זמן יוניקס (נקרא גם זמן POSIX) הוא דרך לייצוג תאריך וזמן בצורה פשוטה ואבסולוטית. זמן יוניקס הוא מספר שלם, שמייצג את מספר השניות שחלפו מאז חצות, 1 בינואר 1970, UTC, מבלי להתחשב בדקות מעוברות. שיטת ייצוג זו מאפשרת חישוב הפרשי זמנים על ידי אריתמטיקה פשוטה.

ייצוג של זמן יוניקס באמצעות משתנה מסוג מספר באורך 32 סיביות עם סימן (Signed 32bit Integer) הוא המקור לבעיה שנקראת באג 2038, בעיה המזכירה באופייה את בעיית באג 2000.

יום יוליאני
-----------

יום יוליאני מייצג את מספר הימים שחלפו מהשעה 12 בצהריים, 1 בינואר, שעון גריניץ', 4713 לפנה"ס (לפי הלוח היוליאני). מספר זה מאפשר ניהול פשוט של לוח שנה המבוסס על ימים בלבד.

ראו גם
------

* תוכנה - מונחים
* סיסמה
* פרוטוקול קריפטוגרפי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חותם זמן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חותם זמן** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4629528-8

 |
**אמבולנס** (בפולנית: **Ambulans**) הוא סרט קצר בן 9 דקות של הבמאי היהודי-פולני יאנוש מורגנשטרן ומציג קבוצת ילדים בשואה. הסרט מציג באופן "נקי" וכמעט ללא אקט של אלימות את הירצחם של קבוצת הילדים והמורה שלהם.

עלילת הסרט
----------

הסרט מתחיל בהצגה של מרצפות דרך מרובעות, כאשר בהמשך מתברר שהן מצולמות ממשאית שרק צינור הפליטה פולט העשן נראה ממנה. צינור הפליטה יהיה בהמשך מרכיב מרכזי בסרט. ברקע נשמע קולו של אדולף היטלר בנאומו ברייכסטאג. בהמשך נראית קבוצת ילדים מכונסת יחד. הילדים עסוקים בשלהם במשחקי ילדות כאשר לידם עומד מורה הקבוצה, אדם מבוגר לבוש בחליפה ועניבה. סביב הקבוצה עומדים אנשי אס אס אשר אחד מהם אוחז בכלב. אל הקבוצה מתקרבת משאית עם סימני האמבולנס של הצלב האדום. אנשי האס אס בודקים שאת צינור הפליטה של המשאית ניתן לחבר לצינור שיחובר לארגז המשאית כך שיפלוט את אדי הפליטה לתוך ארגז המשאית. בהמשך אנשי האס אס מעלים את הילדים למשאית, לעיתים בכוח ובשימוש במקל. בסוף עולה המורה וילדה נוספת. דלתות המשאית נסגרות, והצופה רואה את המשאית נוסעת מחוץ לשער המחנה לצלילי השיר שנות ילדות של מרדכי גבירטיג.

סמליות
------

בסרט הקצר ישנם הרבה סמלים הבאים לרמז על אירועים שקרו בתקופת השואה.
מספר דוגמאות:

1. המורה המלווה את הילדים מזכיר את דמותו של יאנוש קורצ'אק.
2. ה"אמבולנס" שמגיע – מראה על הציניות והשקרים בהם השתמשו הנאצים לרמות את ההולכים למוות עד הרגע האחרון.
3. המשחק בו משחקים הילדים סמוך להירצחם – הוא פרה עיוורת המרמז על עיוורונם של הילדים למתרחש.
4. ציפורים שחורות עפות ברקע סמוך לאירוע הרצח.
5. היחיד ה"מורשה" לצאת מגדרות המחנה הוא הכלב.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אמבולנס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אמבולנס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הסרט אמבולנס, סרטון באתר יוטיוב
**ישנוניים**[דרוש מקור] (שם מדעי: Somniosidae) היא משפחה של דמויי כריש מסדרת הקוצנאים החיים במים עמוקים בים וחלקם חיים גם במים ארקטייים או תת-ארקטיים. הם קיבלו את שמם עקב איטיותם הנראות כמו שינה.

אורך כרישים אלה גדול ומגיע למעל 4.5 מטר ושוקלים קרוב ל-1 טון. הם בעלי עור כהה או בהיר וכמעט חסרי קשקשים והם מותאמים לחיים במצולות. ואולם אחרים קטנים יותר וחיים באזורים טרופיים ורדודים.

הם טורפים הניזונים ממגוון דגים ויצורי ים בגדלים שונים. חלק מהם מחבבים במיוחד רכיכות ענקיות כמו דיונון ענק או דיונון עצום - חסרי החוליות הגדולים ביותר בעולם. רבים גם יאכלו נבלות של חיות אחרות.

סוגים
-----

* *Centroscymnus* - בו 2 מינים, ביניהם צנטרוסקימנוס אווסטוני
* סוג ומין יחיד *Centroselachus crepidater*
* *Scymnodalatias* - בו 4 מינים
* *Scymnodon* - בו 4 מינים
* ישנן (*Somniosus*) - בו 5 מינים
* סוג ומין יחיד *Zameus squamulosus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ישנוניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532758805171
* LCCN: sh2004011554

 |
דגל המשנה למלך של הודו המציג את הכתר האימפריאלי של הודו מעל סמל מסדר כוכב הודו
הכתר האימפריאלי של הודו
**הכתר האימפריאלי של הודו** (באנגלית: **Imperial Crown of India**) היה הכתר של קיסרי הודו במהלך השלטון הבריטי בהודו הבריטית. הכתר נשמר עם יתר תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת אולם אינו מהווה חלק מהם.

היסטוריה
--------

הכתר נוצר עבור המלך ג'ורג' החמישי, קיסר הודו, עבור הדורבר דלהי של 1911. הצורך בהכנת הכתר לאירוע מקורו בחוק הבריטי האוסר על הוצאת תכשיטי הכתר הבריטי משטחי הממלכה המאוחדת.

המלך ג'ורג' החמישי ורעייתו, המלכה מרי, נסעו לדלהי לטקסי הדורבר על מנת לחגוג את הכרתם כקיסרי הודו בפני כל נסיכי הודו. המלך לא הוכתר כקיסר במהלך הטקס עצמו משום שהארכיבישוף מקנטרברי סבר שאין זה ראוי לערוך טקס נוצרי (טקס ההכתרה) במדינה שאינה נוצרית, ולכן ההכתרה נערכה באנגליה, והמלך נכנס אל הטקס כשהוא חובש את הכתר על ראשו.

מאז אירוע זה לא נעשה שימוש בכתר, והוא מוצג בבית התכשיטים שבמצודת לונדון.

תיאור הכתר
----------

הכתר נוצר על ידי חברת היהלומים ג'ררד ושות' בעלות של 60,000 ליש"ט. משקלו של הכתר 970 גרם, ומשובצים בו אבנים יקרות מסוג ירקן, רובי, ספיר ו-6,100 יהלומים.

הכתר עוצב בדומה ליתר כתרי הממלכה המאוחדת - בבסיס הכתר ארבעה צלבי פאטה שביניהם ארבעה פרחי חבצלת. מעל הבסיס שמונה חצאי קשתות (בניגוד לארבעת חצאי הקשתות שביתר הכתרים) שבראשם צלב, הפונה ישירות מעלה (בשונה מיתר כתרי אנגליה בהם הצלב נוטה אחורנית).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכתר האימפריאלי של הודו** בוויקישיתוף
* תיאור הכתר באתר לונדון אונליין
* ההיסטוריה של הכתר וצילומי הכתר

| תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת |
| --- |
| כתרים | כתר אדוארד הקדוש • כתר האימפריה הממלכתי • הכתר האימפריאלי של הודו • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הרביעי • כתר סקוטלנד • כתר מרי ממודנה • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון • כתר פרידריק, נסיך ויילס • כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי • כתר המלכה אדלייד • כתר היהלומים הקטן של המלכה ויקטוריה • כתר המלכה אלכסנדרה • כתר ג'ורג', נסיך ויילס • כתר המלכה מרי • כתר המלכה אליזבת • כתר צ'ארלס, נסיך ויילס |  |
| שרביטים | שרביט אדוארד הקדוש • שרביט היושר והרחמים • שרביט סקוטלנד |
| חרבות | חרב המתת • חרב הרחמים • חרב סקוטלנד |
| אחרים | אבן הגורל • סמל מסדר פטריק הקדוש • אודם הנסיך השחור • גלובוס הריבון |
**White Light/White Heat** ("אור לבן/חוֹם לבן") הוא אלבומה השני של הוולווט אנדרגראונד. האלבום הוקלט במשך יומיים בשלהי 1967 והצליל המעוות, מונחה-הפידבק והגס שלו הפך למקור השפעה לאינספור מוזיקאים, כמו הסטוג'ס, ולאחד מאבות הטיפוס של תנועת הפאנק.

הפקה
----

שיר הנושא "White Light/White Heat", הקצבי, המהיר והאגרסיבי יחסית, מהלל את השימוש בהרואין ובסמים מעוררים. הוא מתעד את תחושותיהם של חברי הלהקה כשיצאו אל אור הבוקר לאחר לילה ארוך של צריכת סמים, מושר בידי לו ריד ומלווה בצלילי פסנתר, בדומה לשיר "I'm Waiting for the Man" מן האלבום הראשון. השיר כוסה בידי דייוויד בואי ב-1973. "The Gift" הוא סיפור קצר שכתב ריד ומדוקלם בידי ג'ון קייל, העוסק באדם השולח את עצמו בדואר אל אהובתו. "Lady Godiva's Operation" מושר בידי קייל, כאשר לקראת סוף השיר צועק ריד את מילות השיר כשהוא דורס את קולו של קייל, ומלווה בנגינת ויולה אלקטרונית מעוותת של קייל. השיר עוסק בדראג קווין בשם ליידי גודייבה העובר ניתוח שלא עולה יפה. השיר "Here She Comes Now", שנחשב לקונבנציונלי ביותר באלבום, כוסה על ידי נירוונה ב-1991. "I Heard Her Call My Name" הוא שיר אגרסיבי ורועש במיוחד בזכות סולו גיטרה מעוות ועמוס בדיסטורשן של ריד, הנחשב לאחד הטובים שלו. הדעות בנוגע לנושא השיר מתחלקות בין יחסי מין, לאהובתו המתה של ריד שמטלפנת אליו וקוראת בשמו דרך השפופרת.

השיר החותם "Sister Ray" נחשב לשיא האלבום. זוהי יצירה אפית ופרועה בת מעל ל-17 דקות שמקובל לחשוב שהוקלטה ב"טייק" אחד, תוך הסכמה מראש בין חברי הלהקה שלא לחתוך מן ההקלטה שגיאות שיקרו במהלכה. השיר עוסק בנושאים הטיפוסיים ליצירתו של ריד - התמכרות לסמים, אלימות, הומוסקסואליות וטרנסווסטיזם ומלווה בנגינת אורגן רועשת של קייל וגיטרה חורקת של ריד. השיר אינו כולל נגינת בס כלל, ומכיל כ-10 דקות של אקורדים ורעשים מאולתרים המזכירים ג'אז חופשי. ריד סיפר על תגובתו של טכנאי ההקלטות לשיר: "הטכנאי אמר, 'אני לא חייב להקשיב לזה. אני אלחץ על כפתור ההקלטה, ואז אני עוזב. כשתסיימו בואו לקרוא לי.'" השיר היה אהוב במיוחד על חברי הלהקה ורוב הופעותיה של הלהקה נחתמו אף הן בשיר "Sister Ray". השיר כוסה על ידי ג'וי דיוויז'ן וניו אורדר.

עטיפת האלבום
------------

על גבי עטיפת האלבום השחור, מודפס בשחור (מעט כהה יותר מהרקע) תצלום מעובד מעשה ידיו של אחד מהאמנים שטופחו על ידי אנדי וורהול ב"מפעל" - בילי ניים. בתצלום מוצגת כתף שעליה קעקוע של גולגולת.

רשימת השירים
------------

1. "White Light/White Heat" (ריד) – 2:47
2. "The Gift" (ריד, מוריסון, קייל, טאקר) – 8:19
3. "Lady Godiva's Operation" (ריד) – 4:56
4. "Here She Comes Now" (ריד, מוריסון, קייל, טאקר) – 2:04
5. "I Heard Her Call My Name" (ריד) – 4:38
6. "Sister Ray" (ריד, מוריסון, קייל, טאקר) – 17:27

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי White Light/White Heat באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz White Light/White Heat באתר MusicBrainz
* Discogs White Light/White Heat באתר Discogs
* AllMusic White Light/White Heat באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  American Masters: Lou Reed: Rock & Roll Heart documentary

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: fc0885e0-0284-3f9d-81ee-17c5e7196346

 |
אומיטות ארגנטינאיות טיפוסיות.
**אוּמִיטַה** (מספרדית: **Humita**) מעין לביבה העשויה מעיסת תירס, ומבושלת או נאפת עטופה בעלי התירס. האומיטה היא מאכל ילידי-אמריקאי מהתקופה הפרה-היספנית, ומאכל מסורתי בארגנטינה, בוליביה, צ'ילה, אקוודור ופרו. 

האומיטות נפוצות במדינות שונות באמריקה הלטינית, אך מקורן אינו יודע. המונח "Humita" מגיע משפת הקצ'ואה, שפת אימפריית האינקה, אשר השתרעה מאקוודור בצפון ועד ארגנטינה וצ'ילה בדרום. גרסאות של המאכל נקראות גם טמלה ואיאקה.

צ'ילה
-----

האומיטות הצ'ילאניות כוללת תירס טרי, בצל, בזיליקום, חמאה ושומן חזיר. הן עטופות בעלי תירס, ולעיתים כוללות גבינה קשה. בזמן הבישול עלי-התירס נקשרים בחוט או בפיסת על מנת למנוע את התפרקות העטיפה.

התיבול יכול להיות פיקנטי, מתוק או חמוץ-מתוק, זאת באמצעות תוספת סוכר, אבקת פלפל צ'ילי, מלח, עגבנייה וכיוצא בזה.

אקוודור
-------

בדומה למתכון הצ'יליאני, הכנת האומיטות באקוודור כוללת שימוש בתירס טרי שנטחן בתוספת בצלים, ביצים ותבלינים שמשתנים על-פי אזור ההכנה, ולפי המסורת המשפחתית. בצק התירס נעטף בקליפות תירס, אבל עובר אידוי במקום אפיה או בישול. האומיטות האקוודוריות עשויות לכלול גבינה. המאכל נחשב כה מסורתי באקוודר עד שפותחו סירים מיוחדים לאידוי האומיטות. סגנון התיבול משתנה בין מתוק למלוח.

פרו
---

בפרו, בעיקר באזור מרכז האנדים, אומיטות מבושלות עם שומן חזיר וגבינה לבנה למנה מתובלת או עם שומן חזיר, סוכר, קינמון וצימוקים למנה מתוקה. לעיתים, האומיטות מטובלות גם עם אניס.
האומיטות הפרואניות נעטפות בעלי-תירס ומוכנות במספר דרכים: בישול במים רותחים, אפיה בתנור פצ'מנקה או אידוי. ישנן דרכי עטיפה שונות בהתאם לאזור או לסוג המילוי של האומיטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אומיטה** בוויקישיתוף
ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טמלה** בוויקישיתוף
**ג'אקומו אגוסטיני** (באיטלקית: **Giacomo Agostini**; נולד ב-16 ביוני 1942) הוא רוכב מרוצי אופנועים איטלקי שהתחרה בסדרת הגרנד פרי בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20. הוא זכה ב-15 אליפויות עולם, מתוכן שמונה בקטגוריה הבכירה. בחמש עונות הוכתר אגוסטיני לאלוף עולם בשתי קטגוריות שונות במקביל.

ביוגרפיה
--------

אגוסטיני נולד בלוברה, מחוז לומברדיה שבאיטליה. בעודו נער ניסה את כוחו במרוצים, אך אביו, שהיה תעשיין איטלקי עשיר, הפגין חוסר שביעות רצון מהעיסוק במרוצים. אגוסטיני החל את קריירת הרכיבה המקצועית בגיל 21 ב-1963. בשנה זו זכה בתואר אלוף איטליה בקטגוריית 175 סמ"ק כשרכב עבור חברת מוריני האיטלקית. הצלחתו אפשרה לו לעבור לקטגוריית ה-350 סמ"ק ולזכות בתואר אליפות איטליה בשנה העוקבת. במסגרת עונה זו הוא גם התחרה בסיבוב האיטלקי של עונת הגרנד פרי ב-350 וסיים במקום הרביעי. הוא הוחתם לקבוצת היצרן האיטלקי אם וי אגוסטה שבה רכב אלוף העולם באותה עת מייק היילווד.

מעברו של היילווד ב-1966 לקבוצת היצרן היפני הונדה הותירה את אגוסטיני כרוכב הבכיר בקבוצה וסללה את הדרך לרצף אליפויות שלא שוחזר מעולם בקטגוריית ה-500 הבכירה. הוא זכה עבור אם וי אוגוסטה בשבע אליפויות רצופות ב-500 וכמעט במקביל בעוד שבע רצופות ב-350. עונת 1967 הגיעה לסיום דרמטי כאשר אגוסטיני והיילווד זכו כל אחד בחמישה מרוצים לפני פתיחת המרוץ האחרון שבו הוכרעה האליפות לטובת אגוסטיני.

ב-1974 הודיע אגוסטיני על מעבר לקבוצת היצרן של ימאהה. היה זה צעד חריג באותה עת, כיוון שהיצרנים היפניים לא הצליחו עד אז לזכות באליפות ה-500. באותה שנה לא הצליח אגוסטיני להשיג את התואר בקטגוריית ה-500 סמ"ק, אך זכה ב-350. שנה לאחר מכן, זכה בתואר ראשון ליצרן יפני בקטגוריית ה-500. היה זה גם אופנוע שתי הפעימות הראשון שזכה בתואר זה.

ניצחונו האחרון של אגוסטיני היה ב-1976 בגרמניה. בעונה זו חזר לאם וי אוגוסטה אך לא זכה לאליפות נוספת. הוא פרש ממרוצי אופנועים בשנת 1977. החל מ-1978 ניסה כוחו במשך שלוש שנים במרוצי מכוניות אך לא זכה להצלחה. בשנת 2000 העניק ארגון ה-FIM לאגוסטיני את התואר "אגדת מרוצים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אקומו אגוסטיני** בוויקישיתוף

* ג'אקומו אגוסטיני, באתר מרוצי אופנועי גרנד פרי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1101300
* BnF: cb12584966b (data)
* GND: 118501046
* ICCU: SBLV043986
* ISNI: 0000 0001 1696 024X
* LCCN: nb2007000622
* NKC: xx0109877
* NLP: A23753444
* SUDOC: 05527353X
* VIAF: 106952011
* WorldCat: lccn-nb2007000622

 |
**כוונה להרוג** (באנגלית: **Intent to Kill**) הוא סרט אפל בריטי משנת 1958, הסרט מבוסס על רומן באותו שם מאת הסופר האירי בריאן מור בריאן מור (אנ').

הסרט צולם במונטריאול והכיל קאסט בינלאומי של שחקנים אירופאים ואמריקאים.

עלילה
-----

חואן מנדה, נשיא מדינה בדרום אמריקה אשר שרד ניסיון התנקשות בחייו, עובר למונטריאול על מנת לעבור טיפול רפואי עבור קריש דם קטלני שהוא עלול לעבור. אויביו הפוליטיים שומעים על מקום הימצאו ומעסיקים שלושה רוצחים שכירים מהעיר על מנת להשלים את משימת ההתנקשות. פרנסיסקו, העוזר של מנדה הנמצא איתו בעיר שותף אף הוא בתוכנית ההתנקשות, בעוד שהוא במסווה עוזרו ואיש סודו בוא מעביר מידע אודותיו לרוצחים, בנוסף לכך פרנסיסקו גם חושק בקרלה, אשתו של מנדה.

בינתיים בוב מקלורין (ריצ'רד טוד), רופא מנתח בריטי המתגורר בקנדה נתון תחת הלחץ של אשתו מרגרט (קייטי בויל), המעוניינת לעזוב את קנדה ולחזור ללונדון על מנת שייפתח שם מרפאה פרטית לרפואה פלסטית בה ירוויח יותר כסף. מרגרט טוענת שהיא יודעת על הרומן שבעלה ניהל את עם ננסי פרגוסון, המנתחת שעובדת עימו והיא מאיימת לפרסם דבר זה בציבור, על אף שזהו בדיה והרומן לא התקיים. הדאגות של בוב בחייו גורמות לו לאבד את הריכוז בעבודה במהלך שהוא מנתח את מנדה והוא כמעט עושה טעות פטאלית, אך לבסוף הניתוח מושלם בהצלחה.

כשמנדה מתאושש מהניתוח הוא מרגיש שקרלה אינה מגלה עניין בו ולא עושה מאמצים לבקר אותו, הוא גם מתחיל לחדוש בכוונותיו של פרנסיסקו, מסיבות אלה הוא דורש לעבור לחדר אחר בבית חולים.

הרוצחים השכירים מגיעים לחדר שהם חושבים שנמצא בו מנדה והם מגלים שהם הרגו אדם אחר חף מפשע, בוב, ננסי והמשטרה סבורים כי ההרוג זוהה בטעות כמנדה והם מצמידים לו שמירה צמודה 24 שעות ביממה עד שישתחרר מבית החולים. חבורת הרוצחים הנחושים לקבל את השכר תמורת העבודה שהם צריכים לבצע מתחילים להתנהל בפזיזות ובחוסר זהירות המובילה לעימות בבית החולים, בעימותים נורה ירייה ובוב נקלע באמצע, בוב מתעמת עם אחד המתנקשים ושניהם נופלים דרך החלון.

קישורים חיצוניים
----------------

* "כוונה להרוג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "כוונה להרוג", באתר AllMovie (באנגלית)
* "כוונה להרוג", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**נישאנג'י טג'יזאדה צ'אפר צ'לבי** הידוע בקיצור כ**ג'אפר צ'לבי** (בטורקית: Nişancı Tâcı-Zâde Câ'fer Çelebi; ‏ 1459, אמסיה - 18 באוגוסט 1515, אסטנבול) היה פקיד בכיר ומשורר טורקי עו'תמאני שכתב שירת דיואן ומסנווי, בשפות הטורקית ופרסית.

ביוגרפיה
--------

ג'אפר צ'לבי נולד באמסיה בשנת 1459. אביו טג'י בק שימש כמזכיר אישי לנסיך באיזיט שהיה לימים הסולטן העו'תמאני באיזיט השני. ג'אפר למד בהתחלה אצל אביו ואצל מלומדים אחרים באמסיה. אחר כך, יחד עם אחיו, סאדי, במדרסות חשובות בעיר ברוסה. עשה קריירה תאולוגית והוסמך כמורה "מידריס". את משרתו הראשונה קיבל בסימאב, במערב אנטוליה, אחר כך עבר לאדירנה ואחרי 1492 לימד במדרסת מהמוט צ'לבי באיסטנבול. בשנת 1497 או 1498 באיזיט השני מינה אותו ל"נישאנג'י" -של המועצה האימפריאלית ראש השלכת הסולטן, וכן "קזאסקרין" - "שופט צבאי" עם סמכויות של קאדי עליון.
נגרר למאבק הכוח בין שייחזאדה אהמט ואחיו סלים, לימים הסולטן סלים הראשון. אחרי מרד היניצ'רים בשנת 1511 פוטר מתפקידו הממשל. 
ג'אפר נחשד בהמרדה בקרב הצבא והוצא להורג בשנת 1515, מיד אחרי שובו של סלים הראשון ממסע צבאי באיראן. כל עוד הוא עצור נדרש על ידי סולטן לפסוק את דינו של אדם שהמריד נגד הסולטן. תשובתו הייתה "אם זה הוכח, אז העונש הוא הוצאה להורג". הסולטן השיב לו שגזר לעצמו את דינו.

נודע כמחבר שירים בסוגת "מסנווי".

יצירות
------

* *Hevesname*
* *Mahruse-i İstanbul Fetihnamesi*
* *Münşeat*
* אוסף שירי דיוואן בטורקית ובפרסית

לקריאה נוספת
------------

* 1978 Aurel Decei *Istoria Imperiului Otoman până la 1656*, Editura științifică și enciclopedică, București (ברומנית)

קישורים חיצוניים
----------------

* באתר על הספרות הטורקית (אורכב 16.03.2018 בארכיון Wayback Machine) (בטורקית)
* באנציקלופדיית האסלאם בריל 2016 Christine Woodhead - Cafer Çelebi
* ביוגרפיה מאת Șahamettin Kuzucular באתר טורקי לספרות ואמנות, 4.7.2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  A.Decei
**שחר סימן טוב** (נולד ב-18 באפריל 1979) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי.

קריירה
------

סימן טוב, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה ולאחר שסיים את גיל הנוער הצטרף להפועל חיפה. ב-23 ביוני 2001, סימן טוב רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד טומק טאלין.

בקיץ 2002, סימן טוב חתם במכבי עירוני טירת כרמל וכעבור שנה חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית.

בקיץ 2004, סימן טוב חתם בהפועל נצרת עילית מליגת העל. ב-21 באוגוסט 2004, סימן טוב ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 3-1 למ.ס. אשדוד. ב-23 באוקטובר, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מכבי פתח תקווה. בינואר 2008, הצטרף להפועל בני לוד במדיה שיחק עונה וחצי.

בקיץ 2009, סימן טוב חזר לליגת העל, כאשר חתם בהפועל עכו. בינואר 2011, סימן טוב חתם בהפועל רמת גן.

ב-17 ביולי 2011, סימן טוב חזר לקדנציה שנייה בהפועל בני לוד, אך כעבור כחודשיים חתם בהפועל רעננה.

בקיץ 2012, סימן טוב חתם בהפועל עפולה מליגה א' צפון, עמה רשם עליה לליגה הלאומית. בהמשך, שיחק בהפועל מגדל העמק ועירוני קריית אתא.

בקיץ 2016, סימן טוב חתם בהפועל טירת כרמל במדיה שיחק שלוש שנים ובסיומן מונה למאמן הקבוצה. ב-19 ביולי 2021, סיים את תפקידו כמאמן הפועל טירת כרמל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליארו טימור, ‏שחר סימנטוב סיכם את תנאיו בהפועל רמת-גן, באתר ONE‏, 7 בפברואר 2011
2. ↑  אור קיסר, ‏סימן שיש קבוצה: שחר סימנטוב חתם בבני לוד, באתר ONE‏, 17 ביולי 2011
3. ↑  מערכת אתר דאבל פס, שחר סימן טוב סיים את דרכו בהפועל טירת כרמל, באתר דאבל פס, 19 ביולי 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שחר סימן טוב"**.
החלק העליון של משואת בלישה
**משואת בלישה** (באנגלית: **Belisha beacon**) היא פנס רחוב בצורת כדור מהבהב בצבע כתום, בראשו של תורן בצבעי שחור ולבן, שמטרתו להגביר את הנראות של מעברי החצייה עבור כלי רכב הנעים בכביש, בעיקר בשעות הלילה.

משואות בלישה נמצאות משני צידי מעברי החצייה בבריטניה, באירלנד ובסינגפור. גם בהונג קונג (שהייתה בעבר תחת שלטון בריטית) נשארו משואות בלישה במקומות מסוימים. המשואות נקראות על שמו של לסלי הור-בלישה, שהיה שר התחבורה הבריטי אשר הכניס אותן לשימוש בשנת 1934.

האור נוצר על ידי נורה פשוטה המחוברת למעגל חשמלי, אשר מייצר אות חשמלי לסירוגין, כדי להפיק את ההבהוב. ההבהוב נמשך בדרך כלל כשנייה, ואחריו נכבית הנורה למשך שנייה נוספת. ישנם מעברי חצייה אשר סונכרנו כך שבזמן שנורה אחת דלוקה, הנורה בצד השני תדלוק ולהפך, אולם למערכת יש נטייה לצאת מסנכרון בחלוף הזמן.

במספר מדינות בעולם קיימות גרסאות שונות של משואות בלישה. בניו זילנד דורש החוק להציב משואות בלישה לצידי מעברי חצייה, אולם לא נדרש שהכדור יכיל בהכרח נורה מהבהבת. בבריסביין שבאוסטרליה הותקנו מספר משואות בלישה בסוף שנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70, אך רוב מעברי החצייה במדינה מסומנים על ידי שלטים צהובים גדולים שעליהם סמל של רגליים הולכות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משואת בלישה** בוויקישיתוף
**חיכמת שיהאבי** (בערבית: **حكمت الشهابي**, תעתיק מדויק: **חכמת אלשהאבי**; ‏8 בינואר 1931 – 5 במרץ 2013) שימש כקצין בכיר בצבא סוריה וכיהן בתפקיד ראש המטה הכללי הסורי בשנים 1974–1998. שיהאבי הוא אחד משני הקצינים היחידים בהיסטוריה של סוריה (השני הוא מוסטפא טלאס), שזכה לדרגת **עימאד אוול** (**عماد أول**).

שירות צבאי
----------

שיהאבי, אשר נולד בעיירה אל-באב שבמחוז חלב, החל את הקריירה הצבאית שלו בתחום התעופה, ועבר הכשרות בברית המועצות ובארצות הברית. בשנת 1970 קיבל תואר בשירותי ביון, מטעם ברית המועצות, ובאפריל 1971 התמנה לעמוד בראש שירותי המודיעין בצבא סוריה. בשנת 1972 קודם לדרגת "עימאד" (عماد, מקבילה לדרגת גנרל), ומונה לעמוד בראש מחלקת הביטחון הצבאי. באפריל 1974, לאחר מלחמת יום הכיפורים, עמד שיהאבי בראש המשלחת הסורית לארצות הברית, לשיחות על הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה.

ב-12 באוגוסט 1974, התמנה שיהאבי לרמטכ"ל צבא סוריה, קודם לדרגת "עימאד אוול", והחליף את יוסוף שאקור, שקודם לתפקיד סגן שר ההגנה. בדצמבר 1983, כאשר חלה הידרדרות במצבו הבריאותי של הנשיא חאפז אל-אסד, והיה חשש להמשך יציבות שלטונו, לקח שיהאבי חלק בוועדה שהוקמה לטובת הנהגת המדינה, יחד עם מוסטפא טלאס (שר ההגנה דאז), ועלי דובא. בשנים 1994 וב-1995, היה חלק ממשלחת סורית לארצות הברית, אשר דנה עם צוות ישראלי ואמריקאי בהכנה של שיחות שלום עתידיות עם ישראל.

ביולי 1998, לאחר 24 שנים כרמטכ"ל, אולץ שיהאבי לפרוש מתפקידו, כחלק מטיהור שורות, לפני מותו של הנשיא חאפז אל-אסד. אחת הסיבות לכך שאולץ לפרוש, הייתה קשריו הטובים עם עבד אל-חלים ח'דאם, אז סגן הנשיא, אשר נתפס כאיום על ידי היורש המיועד, בשאר אל-אסד. בשנת 2000, לאחר מותו של חאפז אל-אסד, נפוצו בעיתונות הסורית שמועות לפיהן שיהאבי צפוי לעמוד לדין באשמת שחיתות, והוא נמלט מסוריה, דרך לבנון, לקליפורניה, ייתכן שבסיועו של רפיק אל-חרירי, ראש ממשלת לבנון באותה עת, עמו עמד בקשרי ידידות. לאחר כחודש שב שיהאבי לסוריה, ושמו טוהר על ידי הנשיא החדש, בשאר אל-אסד.

לקריאה נוספת
------------

* Faure, Claude (2002). Dictionary of the Israeli-Palestinian Conflict: Culture, History, and Politics. Macmillan Reference USA. p. 432

קישורים חיצוניים
----------------

* Syria's Leaders, בהוצאת המועצה האמריקאית ליחסי חוץ, 10 במרץ 2006 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sami M. Moubayed, Steel and Silk, Cune Press, Seattle, 2006, p. 84-83
**האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה** (בגאורגית: **საქართველოს ტექნიკური უნივერსიტეტი**) או בשמה הקודם **המוסד הפוליטכני של גאורגיה על שם ולדימיר איליץ' לנין** היא אוניברסיטה בטביליסי גאורגיה שנוסדה בשנת 1922 כפקולטה פוליטכנית באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. ההרצאה הראשונה בכותלי המוסד החדש ניתנה על ידי המתמטיקאי הגאורגי הידוע, פרופ' אנדריה רזמדזה.

לאחר שנוסדה כפקולטה בשנת 1922 הפך המוסד, בשנת 1928, למוסד עצמאי בשם **המוסד הפוליטכני של גאורגיה** (საქართველოს პოლიტექნიკური ინსტიტუტი), ובשנת 1990 קיבל מעמד של אוניברסיטה. כיום לומדים באוניברסיטה כ-12,000 תלמידים וסגל המורים מונה כ-1,500 איש. הפקולטות העיקריות באוניברסיטה הם: הנדסה אזרחית, אנרגיה וטלקומוניקציה, גאולוגיה, כימיה ומטלורגיה, תחבורה והנדסת מכונות, ארכיטקטורה, הנדסת אווירונאוטיקה,

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה
* האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה, ברשת החברתית טוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007398101805171
* GND: 10169599-8
* ISNI: 0000 0001 0702 1187
* LCCN: n2006047207
* VIAF: 147596065
* WorldCat: lccn-n2006047207

 |
הרב **משה שרר** (י"ב בסיון תרפ"א; 18 ביוני 1921 - כ"א באייר תשנ"ח; 17 במאי 1998) היה עסקן חרדי אמריקאי, יו"ר הוועד הפועל העולמי של אגודת ישראל ונשיא אגודת ישראל באמריקה החל משנות ה-70.

קורות חייו
----------

בשנת 1967 לאחר פטירת נשיא אגודת ישראל באמריקה, הרב אלימלך (מייק) גבריאל טרעעס, החליטו חברי מועצת גדולי התורה באמריקה למנות לתפקיד את בן דודו משה שרר. שרר היה פעיל במשרדי הממשלה בוושינגטון לטובת מוסדות אורתודוקסיים והשמיע את דעתה של אגודת ישראל בכל תחום ציבורי.

בשנת 1980 מונה ליו"ר הוועד הפועל העולמי של אגודת ישראל.

ב-1975 כאשר התקבלה החלטה 3379 באו"ם כי "ציונות היא צורה של גזענות" פרסם שרר הודעה כי "אף על פי שההחלטה נועדה רק לציונות החילונית כביכול בצורתה הנוכחית, ההכפשה היא התקפה על כל העם היהודי ואגודת ישראל מוחה על כך בתוקף".

לאורך שנות כהונתו הקפיד שרר לעמוד בקשרים הדוקים עם אגודת ישראל ודגל התורה ועם מנהיגי הציבור החרדי בארץ ישראל. היה מקורב להרב שך, הרב שטיינמן והאדמו"ר מגור.

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 היה מעורב בהקמת קרן סיוע למוסדות הקירוב ובתי הספר של החינוך העצמאי בארץ ישראל ובהתייעצות עם האדמו"ר מנובומינסק יו"ר מועצת גדולי התורה בארצות הברית, היה שותף פעיל למסע הראשון של הרב שטיינמן לארצות הברית יחד עם האדמו"ר מגור במטרה להקמת קרן זו, אולם בתקופה זו חלה בלוקמיה ועם נחיתת הרבנים בארצות הברית הוא נפטר. הם השתתפו בהלווייתו שהתקיימה בניו יורק.

בהוראת הרב שטיינמן, רשת בתי הספר "נתיבות משה" נקראה על שמו, כך גם פעילה על שמו עמותת **קרן ע"ש הרב משה שרר** - לסיוע למוסדות תורה ומנוהלת על ידי ארגון תודעה של דגל התורה.

חתנו הוא ד"ר רוברט גולדשמיט (Robert Goldschmidt), דיקן וסגן נשיא טורו קולג'. [דרוש מקור]

נפטר בכ"א באייר תשנ"ח ונקבר בניו יורק.

לקריאה נוספת
------------

* הרב שמואל בלום, **Daring to Dream**, הוצאת אגודת ישראל באמריקה, מאי 2003

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299813505171
* ISNI: 0000 0003 8826 1805
* LCCN: no98085522
* VIAF: 281407616
* WorldCat: lccn-no98085522

 |
סמל חיל האוויר הטקטי השני
**חיל האוויר המלכותי הטקטי השני** (2TAF) היה יחידה גדולה של חיל האוויר המלכותי בזמן מלחמת העולם השנייה. לצדו הוקמו שני גופים גדולים נוספים: חיל האוויר המדברי וחיל האוויר הטקטי השלישי שפעל במזרח הרחוק.

הקמה
----

החיל הוקם ב-1 ביוני 1943 כמפקדה הטקטית של חיל האוויר המלכותי לצורך השגת עליונות אווירית ולמתן סיוע אווירי קרוב מעל שדות הקרב, שמיקומם משתנה בהתמדה. בהמשך התכונן החיל לפלישה לחלקי אירופה הכבושה על ידי הנאצים ואף השתתף בה. החיל הורכב ממטוסי קרב ומפציצים אשר מסוגלים לספק סיוע אווירי קרוב לזרוע היבשתית בשטח הקרב ולבצע הפצצות טקטיות.

מלחמת העולם השנייה
------------------

המפקד הראשון של החיל היה אייר-מרשל ג'ון דאלבייק וב-21 בינואר 1944 ירש אותו מי שמזוהה יותר מכל עם החיל, אייר-מרשל סר ארתור קונינגהם. קונינגהם היה בעל ניסיון רב בסוג הפעילות הנדרש בתמיכה בהתקדמות קרקעית מהירה, בשל פיקודו במערכה בצפון אפריקה ובאיטליה.

לאחר המלחמה החיל עבר מספר שינויים עד שפורק סופית ב-30 בדצמבר 1960.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חיל האוויר הטקטי השני** בוויקישיתוף
"הירונימוס הקדוש" (1512), תחריט יבש מאת אלברכט דירר
"**תחריט יבש**" (באנגלית: Drypoint) היא טכניקת הדפס העובדת בצורה של דפוס שקע, נקרא גם תחריט במחט יבשה.

תיאור
-----

תחריט יבש היא אחת הטכניקות הבסיסיות בהדפס, כיוון שהיא מאפשרת עבודה חופשית של האמן. מקור הטכניקה הוא בשלהי המאה ה-15 בדרום גרמניה. המצאתה מיוחסת לאמן שנודע בכינויים "אמן הספר" (בגרמנית: Meister des Hausbuches). במסגרת הטכניקה עושה האמן שימוש בלוח מתכת רכה כמצע ליצירת גלופה. לרוב נעשה שימוש בלוח נחושת, אולם אמנים מודרניים עושים שימוש גם בחומרים נוספים כגון אבץ. האמן משרטט על לוח המתכת את הדימוי המבוקש בעזרת מחט חדה עשויה פלדה או בעלת חוד של יהלום. לאחר מכן מורחים צבע להדפסה על גבי הלוח. האמן מחדיר את הצבע לשקעים ולחריצים, ובמקביל מסיר את הצבע העודף משאר לוח ההדפסה. לבסוף, האמן מצמיד גיליון נייר אל לוח ההדפסה ומדפיס אותו בעזרת מכבש דפוס או בהדפסה ידנית.

השימוש במחט על גבי לוח המתכת הרך יוצרת גלופה שאיננה מתאימה להדפסת עותקים רבים, כיוון שהקו שנחרט בלוח נשחק בתהליך ההדפסה. על כן, מקובל להדפיס כמות קטנה של עותקים מהדפסים מסוג זה. נהוג לשלב טכניקה זו עם טכניקות הדפס אחרות, בייחוד טכניקות התצריב השונות.

לקריאה נוספת
------------

* קריגר, דן, **גרפיקה אמנותית: תחריט - תצריב וטכניקות נילוות**, ידיעות אחרונות, תל אביב, 2000/1999, עמ' 53-51

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחריט יבש** בוויקישיתוף
* תחריט יבש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565360405171
* GND: 4163131-6
* LCCN: sh85039808
* NKC: ph330275

 |
**ישראל בן ממס** (נולד ב-28 במרץ 1957) הוא כדורגלן עבר ישראלי. תיפקד בכל הקריירה כקשר אמצע ועושה המשחק. לאורך שנים זכה לכינוי "המוח", בשל ראיית המשחק המשובחת שלו.

קריירה
------

בן ממס גדל במחלקת הנוער של הפועל לוד. בעונת 1975–1976 עלה לקבוצת הבוגרים ששיחקה בליגה א' ושימש בעיקר כשחקן מחליף. בסיום העונה ירדה קבוצתו לליגה ב'. בעונת 1976–1977 תפס מקום קבוע בהרכב כעושה משחק והעפיל עם קבוצתו בחזרה לליגה א' ומשם בתוך עונה אחת לליגה הארצית. בעונת 1981–1982 העפיל עם קבוצתו לליגה הבכירה. בעונת 1983–1984 הגיע לשיא הקריירה כשזכה עם הפועל לוד בגביע המדינה בכדורגל לאחר ניצחון בגמר 2–3 בבעיטות 11 מטר מול הפועל באר שבע. שלושה ימים לאחר מכן זכה גם בגביע אלוף האלופים לאחר ניצחון 1–4 בגמר מול מכבי חיפה. בעונה שלאחר מכן ירד עם הפועל לוד לליגה הארצית. בעונת 1985–1986 העפיל בחזרה לליגה הלאומית וירד עמה לליגה הארצית לאחר שתי עונות.

לאחר 14 שנים בקבוצת הבוגרים של הפועל לוד וסחבת ארוכה של אי תשלום משכורות מצד הנהלת הקבוצה, ביקש בן ממס לעזוב והושאל בעונת 1989–1990 לקבוצת מכבי עירוני אשדוד, בה היה שחקן מוביל (המשולש: בן ממס, גלילי וזריהן) והעפיל עמה לליגה לארצית לאחר שסיימה במקום השני וניצחה במשחקי המבחן את הפועל דלית אל-כרמל ומכבי טמרה. בעונת 1990–1991 חזר להפועל לוד לעונה אחת. בעונת 1991–1992 שיחק במדי בית"ר רמלה והתמודד איתה בצמרת ליגה א', אך לא הצליח לעלות לליגה הארצית. בעונות 1992–1994 חזר להפועל לוד והעפיל עמה שתי ליגות בשנתיים, מליגה ב' לליגה הארצית. בעונת 1994–1995 שיחק בבית"ר לוד ולאחר מכן הודיע על פרישה ממשחק. לאורך הקריירה המליצו לו רופאיו של בן ממס להפסיק לשחק בשל בעיות גב שהיו לו, אך התעלם והמשיך לשחק עד לפרישתו בגיל 38.

תארים כשחקן
-----------

הפועל לוד
* גביע המדינה: 1983/1984
* אלוף האלופים: 1984

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליגה ארצית טבלה סופית, בעיתון דבר 16 במאי 1982
2. ↑  הגביע נחת בלוד, בעיתון מעריב 4 ביוני 1984
3. ↑  הפועל לוד: החגיגה נמשכת, בעיתון מעריב 7 ביוני 1984
4. ↑  מתפגרים, בעיתון מעריב 6 באוגוסט 1989
5. ↑  הכח אבדה במשולש הזהב, בעיתון מעריב 7 בינואר 1990
רבינו **חיים פלטיאל** (נקרא גם רבי **פלטיאל מפָלַייזָא** (אנ')) היה פרשן מקרא צרפתי בן המאה ה-13.

אודותיו
-------

רבינו חיים היה נכדו של רבינו שמואל "שִׂיר מוֹרֶל" מפלייזא, מגדולי בעלי התוספות ומנציגי היהודים בוויכוח פריז; רבינו שמואל היה תלמידם של רבי יהודה שירליאון, רבי ברוך בעל התרומה ורבי שלמה "הקדוש" מטרוייש, ורבם של רבי פרץ מקורביל ומהר"ם מרוטנבורג.

על תלמידיו נמנה בן משפחתו רבי יצחק בן יהודה הלוי (גם רבי יצחק בן יהודה הלוי היה נכדו של ר' שמואל מפלייזא), שחיבר את הספר "פענח רזא" על התורה.

### רבי חיים פלטיאל ממגדבורג

החוקרים חלוקים בשאלה האם יש לזהות את רבי חיים מפלייזא עם רבי חיים פלטיאל בן יעקב ממגדבורג, שהיה נתון בחליפת מכתבים עם מהר"ם מרוטנבורג ודבריו מובאים בכתבי הרשב"א. רבותיו של אותו רבי חיים פלטיאל בן יעקב ממגדבורג היו רבי יחזקיה ממגדבורג (מהרי"ח), ר' אליעזר בן שלמה, ומהר"ם מרוטנבורג, שר"ח פלטיאל היה ככל הנראה תלמיד חבר שלו; מתלמידיו הוא מזכיר את רבי שבתי בן שמואל ממגדבורג.

אחרים הציעו לזהות את ר"ח פלטיאל עם רבי חיים בן ברוך המכונה חיים פלטיאל, ששמו חתום על עשרה פיוטי תפילה.

### ספר המנהגים לרבי חיים פלטיאל

מצוי גם ספר ובו דינים ומנהגים לכל השנה הנקרא "מנהגי חפ"ת", על שם החתימה החוזרת ונשנית בו - "**ח**יים **פ**לטיאל **ת**ולעת". לימים כתב רבי אברהם קלויזנר הגהות ארוכות על הספר, עד שנקרא על שמו ומוזכר בדרך כלל בשם "מנהגי מהרא"ק". יש המייחסים גם חיבור זה לרבי חיים פלטיאל פרשן המקרא.

פירושו לתורה
------------

בפירוש אנונימי על התורה מוזכרים לעיתים קרובות פירושים של מהר"ח פלטיאל על התורה, והפרשן מזכיר את מהר"ח פלטיאל כרבו; קטעים רבים מפירושו של רבי חיים פלטיאל מצוטטים גם בספר "פענח רזא", המזכיר את פירוש מהר"ח פלטיאל בכינוי "פרי עץ חיים", מתייחס למהר"ח פלטיאל כאל רבו, ומכנה אותו בדרך כלל בתואר "פלטיאל גאון".

בשנת ה'תשמ"א יצא לאור פירושו לתורה מתוך כתבי-יד, בידי מהדיר ספרות הראשונים יצחק שמשון לנגה. לפי לנגה, פירוש זה נערך בידי בנו של מהר"ח פלטיאל.

### אופי הפירוש

פירושיו של מהר"ח פלטיאל הם בפשט המשתלב תכופות עם אגדה, בדומה לפירושי רש"י; מפירושיו ניכר שהיה בעל ידיעות רחבות בתלמוד ובמדרשים. פירושיו מבוססים בדרך כלל על אבחנות דקות במילים ובפסוקים אותן הוא מסביר לפי האגדה והמדרשים, ולעיתים אף לפי הרמז והקבלה.

בפירושיו מזכיר רבינו חיים את דברי חכמי צרפת שקדמו לו, ובהם: רש"י, רשב"ם, רבי יוסף בכור שור, רבי יעקב מאורליינש, רבי משה מקוצי בעל הסמ"ג ורבי יוסף קרא. בנוסף מוזכרים בדבריו רבי יהודה החסיד והרוקח, שניהם מחכמי גרמניה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נפתלי יעקב הכהן, **אוצר הגדולים**, כרך ג' עמ' רמ"ז.
2. ↑  יום טוב צונץ, **Literaturgesch**, עמ' 493.
3. ↑  על פיוטיו של ר' חיים בן ברוך פלטיאל ראו: ישראל דוידזון, **אוצר השירה והפיוט**, כרך א' עמ' 382.
4. ↑  כתב יד של מנהגי ר' חיים פלטיאל קודם הגהות מהרא"ק פורסם בידי דניאל גולדשמידט, "מנהגי ר' חיים פלטיאל", **קרית ספר** כג (תש"ז), עמ' 324–330.
5. ↑  י"ש לנגה, **פירושי התורה לר' חיים פלטיאל**, ירושלים תשמ"א, במבוא עמ' י'.
6. ↑  מינכן, MS. מס' 62.
7. ↑  **פירושי התורה לר' חיים פלטיאל**, ירושלים תשמ"א, במבוא עמ' ט'.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290459805171
* GND: 1157227112
* ISNI: 0000 0000 5489 8363
* LCCN: n87921304
* VIAF: 33530824
* WorldCat: lccn-n87921304

 |
**מטען פלאנק** הוא יחידת מטען חשמלי, המהווה את אחת היחידות הבסיסיות במערכת יחידות פלאנק. 

ערכו של מטען פלאנק מוגדר כ:


q

P

=

4
π

ϵ

0

ℏ
c

=

2
c
h

ϵ

0

=

e

α

=
1.8755459
a
C

{\displaystyle q\_{P}={\sqrt {4\pi \epsilon \_{0}\hbar c}}={\sqrt {2ch\epsilon \_{0}}}={\frac {e}{\sqrt {\alpha }}}=1.8755459aC}

{\displaystyle q_{P}={\sqrt {4\pi \epsilon _{0}\hbar c}}={\sqrt {2ch\epsilon _{0}}}={\frac {e}{\sqrt {\alpha }}}=1.8755459aC}
כאשר:

{\displaystyle c\ } הוא מהירות האור בריק
{\displaystyle h\ } הוא קבוע פלאנק
{\displaystyle \hbar \equiv {\frac {h}{2\pi }}\ } הוא קבוע פלאנק המצומצם
{\displaystyle \epsilon \_{0}\ } הוא המקדם הדיאלקטרי של הריק
{\displaystyle e\ } הוא המטען האלמנטרי (מטען של אלקטרון אחד) ביחידות קולון
{\displaystyle \alpha \ } הוא קבוע המבנה הדק, השווה בערך ל-{\displaystyle {\frac {1}{137}}}
{\displaystyle aC} (אטוקולון) שווה ל{\displaystyle 10^{-18}C}
כיוון שמטען פלאנק שווה למטען האלמנטרי המחולק בשורש הריבועי של קבוע המבנה הדק, הוא גדול מהמטען האלמנטרי פי {\displaystyle \alpha ^{-0.5}\approx 11.706}.

במערכת היחידות CGS, בה {\displaystyle 4\pi \epsilon \_{0}=1}, מטען פלאנק מוצג בצורה פשוטה יותר:


q

P

=

ℏ
C

{\displaystyle q\_{P}={\sqrt {\hbar C}}}

{\displaystyle q_{P}={\sqrt {\hbar C}}}

| יחידות פלאנק הבסיסיות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אורך פלאנק • מסת פלאנק • זמן פלאנק • מטען פלאנק • טמפרטורת פלאנק • יחידות נוספות |

 |
**תחש נהרות אמאזוני** (שם מדעי: *Trichechus inunguis*), מין תחש נהרות החי במימיו המתוקים של אגן האמזונס. ניתן למוצאו בברזיל, בפרו, בקולומביה, באקוודור, בגויאנה ובוונצואלה.

אורכו של תחש הנהרות האמאזוני מגיע עד לכ-2.8 מטרים. הנקבות גדולות מהזכרים, ומשקלן עשוי לנוע בין 360 ל-540 קילוגרמים. צבעו של תחש הנהרות האמאזוני אפור, אולם לעיתים הוא נראה כבעל גוונים חומים. עורו עבה ומקומט, והוא חסר שיער (פרט לאזור השפם). מאפיין ייחודי (כחלק ממשפחת תחשי הנהרות) הוא התחלופה המתמדת של השיניים הטוחנות - שיניים חדשות מגיחות מאחורי הלסת ומחליפות את השיניים הבלויות שבקדמתה.

התחש חבר במשפחת תחשי הנהרות, שייחודית בכך שחבריה הם היונקים הימיים היחידים הניזונים מצמחים (פרט לתחש המשכן). לתחש הנהרות האמאזוני אין טורפים משמעותיים, פרט לאדם.

ההזדווגות עשויה להתרחש במהלך כל השנה. תקופת ההיריון נמשכת כשנה, ובסופה ממליטה הנקבה על-פי רוב גור יחיד. הן הזכרים והן הנקבות מגיעים לבגרות מינית בגיל שלוש שנים לערך. תוחלת החיים בבר איננה ידועה, אולם ידוע על פרטים שחיו מעל 12.5 שנים בשבי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תחש נהרות אמאזוני** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Trichechus inunguis** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחש נהרות אמאזוני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| אפרותריה |
| --- |
| אפרואינסקטיפילים |
| שנבובאים | 

|  |  |
| --- | --- |
| שנבוב | שנבוב |

 |  |
| פיינונגולטה |
| שפנאים (שפניים) | 

|  |  |
| --- | --- |
| שפן סלע | שפן סלע |
| שפן עצים | שפן עצים מזרחי • שפן עצים מערבי • שפן עצים בניני |
| שפן הסבך | שפן הסבך |

 |
| טתיתריה | 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פילאים (פיליים) | 

|  |  |
| --- | --- |
| פיל אפריקני | פיל סוואנה אפריקני • פיל יער אפריקני |
| פיל | פיל אסייתי (תת-מינים: פיל הודי • פיל סרי לנקי • פיל סומטרי • פיל בורנאי) |

 |
| תחשאים | 

|  |  |
| --- | --- |
| תחשיים | תחש המשכן |
| תחשי הנהרות | תחש נהרות קריבי • תחש נהרות אמאזוני • תחש נהרות אפריקני • תחש גמדי |

 |

 |
| חדפי פיל • טנרקאים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292605505171

 |
הרב **חיים ישראל הלוי בלסקי** (כ"ה באב תרצ"ח 22 באוגוסט 1938 - ליל י"ט בשבט ה'תשע"ו, 28 בינואר 2016) היה ראש ישיבה רב ופוסק הלכה אורתודוקסי-חרדי אמריקאי. ראש ישיבת תורה ודעת בברוקלין, ניו יורק.

קורות חייו
----------

נולד לרב בערל בלסקי ולחנה בת הרב בנימין וילהלם, ממייסדי ישיבת תורה ודעת. למד בישיבת תורה ודעת בברוקלין ונסמך לרבנות מטעם הישיבה בשנת ה'תשכ"ב, 1962. הוא למד גם בבית מדרש עליון במונסי, ובשנת ה'תשכ"ה, 1965, נסמך לרבנות גם בידי רבי משה פיינשטיין.

הצטרף לצוות ההוראה של ישיבת תורה ודעת ומאז פטירת הרב אברהם יעקב פאם עמד בראשות הישיבה. במקביל שימש הרב בלסקי כחבר מערכת כתב העת "עם התורה" וכרב רשת מחנות הקיץ של אגודת ישראל בארצות הברית. היה מנשיאי ארגון המרכז הארצי לטהרת המשפחה.

בחורף 2012 התמוטט ומצבו היה קריטי, בעקבות זאת נוסף לשמו השם חיים. הוא התאושש ולאחר שלושה חודשי שיקום שב לתפקידו בישיבה, מאז השתמש בשני השמות 'חיים ישראל בלסקי'.

הרב בלסקי נפטר בליל י"ט בשבט ה'תשע"ו, 28 בינואר 2016.

בתו תמר נשואה לשלמה יהודה רכניץ מלוס אנג'לס. חתנים נוספים הם הרב דוד גולדשטיין ר"מ בישיבת תורה ודעת, הרב ראובן כהן ראש כולל זיכרון יוסף במודיעין עילית והרב בן ציון בערל ר"מ בישיבת דרך התורה במודיעין עילית.

ספריו
-----

* **פסקי הלכות**, ברוקלין תשס"ב - שו"ת
* **שו"ת **שולחן הלוי** - א**, מודיעין עילית תשע"א - הספר עוסק במגוון רחב של נושאים הלכתיים אקטואליים

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבות על הרב ישראל בלסקי באתר JDN
* פלטבוש השחירה: מסע הלוויית ראש ישיבת תורה ודעת, באתר בחדרי חרדים
* חיים ישראל בעלסקי (1938-2016), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לקיים בנו חכמי ישראל: ר"י תורה ודעת במצב קריטי, התפללו, א' באדר תשע"ב באתר JDN.
2. ↑  התרגשות בפלטבוש: ראש הישיבה שהיה במצב קריטי שב לביתו בריא ושלם, י"א בסיוון תשע"ב באתר JDN.
3. ↑  ישראל כהן, ‏אבל בעולם התורה: ראש ישיבת "תורה ודעת" הלך לעולמו, באתר כיכר השבת, 29 בינואר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258294105171
* ISNI: 0000 0000 5294 4709
* LCCN: nr2004011819
* VIAF: 31945835
* WorldCat: lccn-nr2004011819

 |
בטהובן בשנת 1801, שנה לאחר סיום הלחנת הסימפוניה.
**הסימפוניה הראשונה בדו מז'ור** אופוס 21 מאת **לודוויג ואן בטהובן** הולחנה בין השנים 1799-1800. הסימפוניה בוצעה לראשונה ב-2 באפריל 1800 בבורגתיאטר, וינה, והוקדשה לברון גוטפריד ואן סוויטן אשר היה פטרונו של המלחין. היצירה יצאה לאור לראשונה שנה מאוחר יותר.

רקע
---

הסימפוניה מראה בבירור כי בטהובן הושפע ממלחינים בני תקופתו, ובמיוחד ממורו היידן, אך ניתן למצוא ביצירה מאפיינים משלו עצמו, כמו השימוש התכוף בספורצנדו. סקיצות של הפרק האחרון מהסימפוניה נמצאו יחד עם התרגולים שלו בקונטרפונקט כאשר למד אצל המלחין אלברצברגר באביב של שנת 1795.

אינסטרומנטציה
-------------

היצירה כתובה לתזמורת הכוללת:

* שני חלילים
* שני אבובים
* שתי קלרינטים בדו וברה
* שני בסונים
* שתי קרנות בדו ובפה
* שתי חצוצרות בדו
* טימפני
* סקציית כלי קשת הכוללת כינורות ראשונים ושניים, ויולות, צ'לי וקונטרבסים.

צורה
----

לסימפוניה ארבעה פרקים:

1. אדג'יו מולטו-אלגרו קון בריו
2. אנדנטה קנטבילה קון מוטו
3. מינואטו: אלגרו מולטו א ויוצ'ה
4. אדג'יו- אלגרו מולטו א ויואצ'ה

משך היצירה הוא כ-28 דקות.

תיאור היצירה
------------

ההקדמה האיטית בת שתים עשרה התיבות נחשבת לרוב כבדיחה מוזיקלית, אך ישנם המיחסים זאת לאופיו האקספרימנטלי של בטהובן; היא פותחת באקורד הטוניקה, אשר מוביל למעשה לסובדומיננטה פה מז'ור. בטהובן כמו "מושך באף" את המאזין כאשר אקורד הטוניקה מופיע לראשונה רק בחלק המהיר. דבר דומה נעשה גם בסימפוניית "פראג" של מוצרט. הפרק השני (בסולם פה מז'ור - הסובדומיננטה) בסימן הטמפו אנדנטה (שמשמעו - "בקצב הליכה"), מהיר יחסית. הפרק השלישי, אף על פי שהוא נקרא "מנואט" (ריקוד אצילי ומתון), הוא למעשה מהיר מאוד, עד כי הוא יכול להיחשב כסקרצו. הפרק האחרון מתחיל גם הוא בבדיחה מוזיקלית, המורכבת מסולמות חלקיים המנוגנים לאט, עד אשר מופיע אותו סולם בעלייה זריזה ומבשר על הופעת האלגרו, המסיים את הפרק. ההלצה האיטית הזו יכולה להתפרש גם כגיוון שהיה חשוב לבטהובן להכניס, מאחר ששני הפרקים שבינה הם מהירים מאוד, ולא נהוג להביא שני פרקים באותה מהירות כמעט בזה אחר זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסימפוניה הראשונה של בטהובן** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "הסימפוניה הראשונה של בטהובן" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "הסימפוניה הראשונה של בטהובן" באתר AllMusic
* פרטיטורה של הסימפוניה הראשונה של בטהובן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כיום תפקידי הקלרינט מנוגנים על קלרינטים בסי במול משום שקלרינטים בדו וברה אינן בשימוש כמעט.

  


| הסימפוניות של בטהובן |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מס' 1 בדו מז'ור • 
מס' 2 ברה מז'ור • 
מס' 3 במי במול מז'ור (אירואיקה) • 
 מס' 4 בסי במול מז'ור • 
 מס' 5 בדו מינור (הגורל) • 
 מס' 6 בפה מז'ור (הפסטורלית) • 
 מס' 7 בלה מז'ור • 
 מס' 8 בפה מז'ור • 
 מס' 9 ברה מינור (הכוראלית)
תאורטית:  מס' 10 במי במול מז'ור  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb139081815 (data)
* GND: 300016336
* MusicBrainz work: 3c9a74de-88aa-361a-bdea-d200eae8073c
* NLP: A26451451
* VIAF: 302535543
* WorldCat (עם VIAF): 302535543

 |
אצן במרוץ בגרמניה. תחרויות ספורט מעודדות תחרותיות גבוהה מצד המתמודדים.
המושג **תחרותיות** מתייחס ליצר הניצחון וההישגיות המלווה את האדם בהימצאו בתחרות. 

מספר צורות גילויה של התשוקה להיות ראשון במעלה הן כמספר הדרכים שהחברה מזמנת לאדם לשם כך.
לכן, אין זה משנה באיזה סוג של תחרות מדובר. כלומר, הן תחרות מעולם הספורט והן התמודדות על תפקיד נחשק בעולם העבודה ילוו בתחרותיות. שכן, תחרותיות היא אותו זרז לשאיפה לנצח.

תחרותיות כתכונת אופי
--------------------

תחרותיות היא תכונת אופי נרכשת שמקורה בחינוך או השפעת הסביבה.
תחרותיות, בהיותה תכונת אופי, לרוב אינה מהווה מאפיין זמני ומזדמן, אלא סוג של קו מנחה המאפיין את שגרת חייו של המחזיק בה, והיא באה לידי ביטוי באופן רציף בחשיבתו, השקפת עולמו, תגובותיו ודרכי פעולתו. נתון זה רק מחזק את ההכרח הטמון בשליטה על יצר התחרותיות.

תחרותיות אינה תכונת אופי בריאה, אמנם כאשר אדם מקבל מוטיבציה להענות לאתגר אמיתי מול עצמו זה דבר מבורך, שלזכותה נזקפים הצלחותיו של אדם לאורך חייו. אך יצר התחרותיות שטבוע באדם, שהופך לתכונת אופי מתמדת, בהכרח גורם לו להשוואתיות מתמדת ומיותרת עם הסביבה שפוגת בו ובחברה, התחרותיות אינה מאפשרת לחברה להתקיים באופן בריא כי אלוף יש רק אחד, וכל השאר הם מפסידים, אין תוחלת לחברה שמטפחת אלופים.

תחרותיות במשחק
--------------

המשחק היא אחת הפעולות שבה התחרותיות יכולה לבוא לידי ביטוי באופן המביא לידי התרתה של מתיחות מחוץ למהלכם הרגיל של החיים.
התחרותיות במשחק מתוחמת במסגרת של הסכם הדדי, המגדיר את גבולותיו של הזמן והמקום, היא נערכת לפי כללים מסוימים וצורה מסוימת.
בהינתן כל אלו ניתן לבחור בכל פעילות שהיא, שכן עבור תכלית המשחק אין חשיבות לטיבו של המעשה הספציפי והתועלת המכוונת בו.

ראו גם
------

* אלפי קון

לקריאה נוספת
------------

* Alfie Kohn, "No Contest: The Case Against Competition". Boston: Houghton Mifflin, 1986 / 1992

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **תחרותיות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תחרותיות (רגש)** |

* הרצאה של ריצ'רד לבוי Rick Lavoie על שימוש בתחרותיות בחינוך - חלק 1(הקישור אינו פעיל) חלק 2(הקישור אינו פעיל) חלק 3(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  יוהאן הויזינגה (1966). האדם המשחק. ירושלים: מוסד ביאליק.
2. ↑  Haidar, J.I. 2012. "Impact of Business Regulatory Reforms on Economic Growth," Journal of the Japanese and International Economies, Elsevier, vol. 26(3), pages 285–307, September 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb123945334 (data)
* GND: 4065837-5
* NKC: ph121800

 |
**ד"ר קווין, רופאה במערב** (באנגלית: **Dr. Quinn, Medicine Woman**) היא סדרת דרמה טלוויזיונית אמריקאית אשר שודרה ברשת CBS בארצות הברית מ-1 בינואר 1993 ועד ל-16 במאי 1998. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2.

תקציר העלילה
------------

הסדרה מתחילה בשנת 1867 ומתמקדת ברופאה מבוסטון, מסצ'וסטס בשם מיקלה קווין (אותה מגלמת ג'יין סימור). אחרי מות אביה, ד"ר קווין עוברת לעיירה קטנה בקולורדו בשם קולורדו ספרינגס על מנת לעסוק ברפואה. היא מתיידדת עם סאלי (אותו מגלם ג'ו לנדאו), המקורב לאינדיאנים, ונעזרת במיילדת והשותפה שלה במרפאה, שרלוט קופר (אותה מגלמת דיאן לאד). בהמשך, נחש ארסי מכיש את שרלוט. לפני מותה, שרלוט מבקשת ממיקלה שתטפל בשלושת ילדיה - מת'יו, קולין ובריאן. בעקבות זאת, ד"ר קווין עוברת למגורי קבע בעיירה ומסתגלת לחיים החדשים כאם לשלושה ילדים.

במהלך הסדרה נרקמת מערכת יחסים בינה לבין סאלי, עד שלבסוף אלה נישאים ונולדת להם בת. לאורך הסדרה, ד"ר קווין מנסה להסתגל לחיים בעיירה השונה מהסביבה המודרנית בה הייתה רגילה לחיות, ונחושה להוכיח לתושבי המקום, אשר אינם סבורים כי נשים יכולות לעסוק ברפואה, כי הם טועים ושאל להם להפלות נשים. במשך שש עונותיה הסדרה עסקה במגוון רחב מאוד של נושאים, כמו גזענות, התמודדות עם מחלה, אהבה, נישואין, מיניות, כסף ויחסים בין הורים לילדים. מלבד מיקלה הסדרה עוסקת בחייהם של הרבה אנשים. כבר בתחילת הסדרה, מת'יו קולין ובריאן נקשרים אל מיקלה מאוד, והצעירים אף קוראים לה אמא. הסדרה מלווה את שלושתם לאורך השנים. מת'יו עומד להתחתן עם אינגריד, שמתה מכלבת. הוא הופך להיות שריף, ובסוף הסדרה לומד להיות עורך דין. קולין עוזרת למיקלה במרפאה ומחליטה ללמוד להיות רופאה. בפרק הסיום של הסדרה היא מתחתנת עם בחיר ליבה, הרופא אנדרו (בסרט השני, מתגלה כי קולין זכתה ללמוד רפואה בהרווארד, כסוג של ניסיון של נשים להיות רופאות. היא זוכה בציונים הגבוהים ביותר מבין המסיימים). בריאן מגלה את אהבתו לכתיבה, ומסייע לדורותי ג'ניגנס, (אלמנה, שברחה מבעלה המכה, והוא מת משתיית יתר) לכתוב את העיתון של העיר. הסדרה עוקבת אחרי מספר רב של דמויות, כמו דורותי, "ענן רוקד" שהוא השאמאן של האינדיאנים המקומיים וחברו הטוב ביותר של סאלי, ג'ייק סליקר, ראש העיר, האנק לוסאון בעל הבר המקומי, לורן בריי, מנהל החנות הכלבו המקומית, רוברט אי, הנפח האפרו אמריקאי של העיירה, ואשתו גרייס, שפותחת מסעדה בעיר, הוראס, שעובד במשרד הטלגרף, ואשתו מויירה, יצאנית לשעבר.

צוות השחקנים
------------

* ג'יין סימור - ד"ר מיקלה קווין
* ג'ו לנדאו - ביירון סאלי
* צ'אד אלן - מת'יו קופר
* אריקה פלורס - קולין קופר (עד אמצע העונה השלישית)
* ג'סיקה באומן - קולין קופר קוק (החל מאמצע העונה השלישית)
* שון טובי - בריאן קופר

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ד"ר קווין, רופאה במערב (באנגלית)

* "ד"ר קווין, רופאה במערב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "ד"ר קווין, רופאה במערב", באתר Metacritic (באנגלית)

* "ד"ר קווין, רופאה במערב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)