recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מדליית ארד מאולימפיאדת הקיץ 1980
**מדליית ארד** בספורט ותחומים דומים אחרים הכוללים תחרות היא מדליה העשויה ארד, המוענקת למקום השלישי בתחרויות או תחרויות כגון המשחקים האולימפיים, משחקי חבר העמים וכו'. הזוכה המוחלט מקבל מדליית זהב והמקום השני מדליית כסף.

באופן כללי יותר, ארד היא באופן מסורתי הסגסוגת הנפוצה ביותר המשמשת לכל סוגי המדליות האיכותיות, כולל אמנותיות. הנוהג של הענקת מדליות ארד למקום השלישי החל באולימפיאדת סנט לואיס (1904). לפניה הוענקו רק המקומות הראשונים והשניים.

מחקר פסיכולוגי
--------------

בשנת 1995 בוצע מחקר על ידי הפסיכולוגים החברתיים ויקטוריה מדווק, סקוט מיידי ותומאס גילוביץ' על השפעות החשיבה הנגדית (אנ') על האולימפיאדה.

המחקר הראה כי ספורטאים שזכו במדליית הארד היו שמחים יותר משמעותית עם זכייתם מאותם ספורטאים שזכו במדליית הכסף. זוכי מדליות הכסף היו מתוסכלים יותר מכיוון שהחמיצו את מדליית הזהב, ואילו זוכי מדליות הארד פשוט שמחו שקיבלו בכלל הצטיינות במקום לא לקבל מדליה עבור המקום הרביעי.

הדבר בולט יותר בשיטת גביע, שם מדליות הארד מושגות על ידי זכייה בפלייאוף, ואילו מדליות כסף מוענקות לאחר תבוסה בגמר.

התופעה הפסיכולוגית הזו זכתה לפרודיה בספיישל של ג'רי סיינפלד I'm Telling You for the Last Time.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדליית ארד** בוויקישיתוף
* עיצובים למדליות לכל המשחקים האולימפיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Homework Help: Social Studies: Psychology: "I almost made it!"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10646172

 |
**קונסטנטינוב לודזקי** (בפולנית: **Konstantynów Łódzki**) היא עיר קטנה במחוז פביאניצה שבפרובינציית לודז' בפולין, ממערב ללודז', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

ראשיתה של קונסטנטינוב בשנות ה-20 של המאה ה-19. היישוב, שנועד להוות מרכז לתעשיית הטקסטיל, זכה בשנת 1924 במעמד עירוני.

יהודי קונסטנטינוב לודזקי
------------------------

יהודים ישבו בעיר מראשיתה, ובשנת 1825 כבר התקיימו בה בית כנסת, בית מדרש ובית עלמין. עם זאת, בין השנים 1830 ו-1862 הוטלו מגבלות מגורים על ישיבת יהודים נוספים בעיר. לאחר ביטול מגבלות אלה, התיישבו בעיר יהודים רבים, שהתפרנסו מתעשיית הטקסטיל המקומית. משנת 1890 ניהל רב הקהילה, מנחם דוד גרינבוים, חצר אדמו"רים בעיר.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,300 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ענפה ופעילות של אגודת ישראל, שניהלה ביישוב בית ספר מרשת בנות יעקב. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר ממעשי בריונות תכופים כלפיהם מצד חברי ההיטלריוגנד שפעלו ביישוב.

### בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיר יהודים רבים, בעיקר ללודז', בין היתר, עקב איומים כלפיהם מצד האוכלוסייה המקומית. לאחר כיבוש העיר בידי הגרמנים, החלו אלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות ורצח בהם ושוד רכושם. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת גזיזת זקנים. לאחר ראש השנה ת"ש חיללו הגרמנים את בית הכנסת שבעיר, ואילצו יהודים לשרוף בעצמם את ספרי התורה שבו.

ב-22 בדצמבר 1939 הוציאו הגרמנים פקודת גירוש ליהודי העיר, ואלו הובלו בידי השוטרים הגרמנים לגלובנו, ממנה עברו חלקם ללודז' ולוורשה. ביישובים אליהם הגיעו היה גורל יהודי העיר כגורל יתר היהודים בהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטינוב לודזקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קונסטנטינוב לודזקי
* קונסטאנטינוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "קונסטנטינוב לודזקי", באתר השטעטל הווירטואלי
* קונסטנטינוב (לודז', פולין), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007477924505171
* LCCN: n2004115125
* VIAF: 140558741
* WorldCat (עם VIAF): 140558741

 |
**ויסוצק** (באוקראינית: **Висоцьк**; בפולנית: **Wysock**) הוא כפר במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

הכפר, השוכן על הגדה המערבית של נהר הורין, נמצא כ-9 ק"מ ממסילת הברזל בקו רובנו-לוניניץ. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב במחוז ווהלין שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי ויסוצק
------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא משנת 1623. במהלך פרעות ת"ח ות"ט הצליחו רוב יהודי היישוב להימלט ממנו, ובכך להינצל. לקראת סוף המאה ה-19 היוו היהודים 96.5% מאוכלוסיית הכפר. בראשית המאה ה-20 הוקמה בכפר ספרייה עברית. בזמן הפרעות שנערכו באזור ב-1919, התארגנה בכפר קבוצת הגנה עצמית יהודית.

כתוצאה משרפות גדולות שפרצו ביישוב בשנים 1925 ו-1932 נותרו רבים מיהודיו חסרי קורת גג. בסיוע הג'וינט השתקמה הקהילה, והתגברה ביישוב הפעילות הציונית, תוך הקמת בית ספר עברי, קיום פעילות של תנועות נוער ציוניות ועליית כ-150 מבני היישוב ארצה. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-900 יהודים, כשליש מתושביו.

ב-17 ביולי 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים, לאחר שהסובייטים פינו אותו. על יהודי הכפר הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכום כופר גבוה, חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת ענידת סרט זרוע, אשר הוחלף בהמשך בטלאי צהוב.

ב-20 ביולי 1942 רוכזו כ-1,500 יהודי היישוב וכפרי הסביבה בגטו סגור ומוקף גדר תיל שהוקם במקום, בו שררו תנאי תברואה קשים. ב-9 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שוטרים גרמנים ואוקראינים, ורצחו את יושביו בבורות ירי מחוץ לכפר. כ-50 יהודים מהגטו הצליחו להימלט ממנו טרם האקציה, וכמה יהודים שנמלטו בשעת האקציה, וניסו לחצות את נהר הורין, טבעו בו או נורו בעודם במים, אך כמאה מביניהם, היודעים לשחות, הצליחו לברוח והסתתרו ביערות. בראשית 1943 הצטרפו כמה מהם ליחידות פרטיזנים סובייטיות, כגון האוגדה של סאבורוב והגדוד של סטנובסקי.

ויסוצק שוחררה בידי הצבא האדום ב-12 בינואר 1944. כמה ניצולים יהודים, ששבו לעיירה, נרצחו בידי אוקראינים לאומנים (בנדרוביצים), משום כך עברו האחרים לרובנה.

בשנת 1951 ננטעה חורשה על שם קודשי קהילת ויסוצק (ע״י סטולין) ביער הקדושים של הקרן הקיימת לישראל במבואות ירושלים

לקריאה נוספת
------------

חורשה ע״ש קודשי קהילת ויסוצק (ע״י סטולין) שננטעה ביער הקדושים של הקרן הקיימת לישראל במבואות ירושלים
* אריה פיאלקוב, עיירתנו ויסוצק - ספר זיכרון, ארגון יוצאי ויסוצק בישראל, 1963
* אריה פיאלקוב, *בנתיבי ימים שמכבר*, בתוך אריה פיאלקוב (עורך), פרקי חיים, אפק, 1980, עמ' 57–89
* גיטל פיאלקוב, *בימי אימים והרג*, בתוך אריה פיאלקוב (עורך), פרקי חיים, אפק, 1980, עמ' 9–56
* רבקה פיאלקוב-גינדין, *בבית ובעיירה*, בתוך אריה פיאלקוב (עורך), פרקי חיים, אפק, 1980, עמ' 90–94
* גיטל פיאלקוב, גטו ויסוצק באתר **האשה היהודיה בשואה**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויסוצק** בוויקישיתוף
* ויסוצק באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* ויסוצק (Wysock), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* סטיבן פלביסיני ומרטין דין (אנ'), ויסוצק, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1501–1502), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויסוצק
2. ↑  אריה פיאלקוב, עיירתנו ויסוצק - ספר זיכרון, ארגון יוצאי ויסוצק בישראל, 1963, עמ' 227
**לשכת עבודה** הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי ג'ו עמר. השיר היה אחד מרגעי השיא בקריירה המוזיקלית של עמר, ונחשב לאחד משירי המחאה החשובים בתולדות המוזיקה הים תיכונית בישראל.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב בעקבות המהומות בשכונת ואדי סאליב בחיפה ב-1959, והוקלט ככל הנראה שנה לאחר מכן. עמר, יליד מרוקו, הרגיש שחברי העלייה שלו קופחו בשיטתיות מאז קום המדינה ואינם זוכים ליחס שווה. באוטוביוגרפיה שלו הוא מצוין כי "באופן אישי לא יכולתי להתלונן על קיפוח: שיריי הפכו נכס צאן ברזל בכל בית; אבל אין לי ספק כי לא ניתנה הזדמנות שווה ליוצאי מרוקו".

השיר הוא בן שבע דקות וחצי, זמן ארוך יחסית לפזמונים באותה תקופה. רובו מושר במרוקאית ורק שני בתים מתוכו הם בעברית. המילים במרוקאית הופנו כלפי הקהל (יוצאי צפון אפריקה ברובם) ואילו המילים בעברית הופנו אל עבר הממסד. השיר נכתב מנקודת מבט של יהודי מסורתי שחוזר ארצה לאחר שנות הגלות, אבל בישראל הוא סובל מקיפוח. תוך כדי השיר הוא מופרד ממשפחתו, מגויס בכוח לצה"ל, חווה השפלה בלשכת העבודה ובסופו נלקח לעבוד בקיבוץ ללא תמורה.

השפעה
-----

מבחינה מוזיקלית, זהו אחד מהשירים הראשונים שהציגו בפני הקהל בישראל את המוזיקה האנדלוסית (בצד השיר "הכל בתשלומים" של פלפל אל־מסרי). בשיר יש שימוש בכלים הייחודיים לסגנון זה, כמו הקאנון. המקצב בשיר הוא רקיד ועשיר במכוון, כך שיגרום להצנעת המחאה הנוקבת שבו. סגנונו השמח והעממי הפכו את השיר ללהיט "חפלות", מה שעזר לעליית הפופולריות שלו לאורך השנים.

באמצעות "לשכת עבודה" ו"שיר השיכור" (שיצא חודשים אחדים לפני כן) הפך עמר לזמר הישראלי הראשון שהעלה בשיריו את סוגיית השסע העדתי בישראל. השיר כמעט לא הושמע באמצעי התקשורת הממוסדים, אך היה נוכח במעברות וביישובי הקליטה הנוספים שהיו בישראל באותן שנים.

בין המבצעים הידועים לשיר היו זוהר ארגוב ואייל גולן, שביצעו אותו בגרסה מקוצרת וללא הבתים במרוקאית. יש הטוענים שחידושים אלו העלימו את המסר המקורי של השיר והותירו אותו נטול הקשרים והסברים.

קישורים חיצוניים
----------------

* לשכת עבודה, באתר אקו"ם
* חן מלול, כשג'ו עמר הלך ללשכת עבודה, "הספרנים": בלוג הספרייה הלאומית, יוני 2017

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אתר למנויים בלבד בן שלו, 1968-1958: שיר המחאה הנוקב ביותר שנכתב בישראל, באתר הארץ, 4 ביוני 2018
2. 1 2 3  עמית סלונים‏, הוא התחיל לשיר את שיר המחאה הכואב ביותר. רה"מ לא ידע איפה לקבור את עצמו, באתר וואלה!‏, 5 ביוני 2020
3. ↑  דויד פרץ,‏ על השיר "לשכת עבודה" שכתב והלחין יוסף (ג'ו) עמר, באתר תרבות.il
ישיבת חזון נחום
**מוסדות כלל חסידיים** הם קבוצת מוסדות תורניים (ישיבות ותלמודי תורה לבנים, בתי ספר וסמינרים לבנות), המיועדים עבור הציבור החסידי חרדי מחצרות חסידיות קטנות שאין באפשרותן להקים מוסדות משל עצמם.

מקור התופעה
-----------

תופעת המוסדות הכלל חסידיים החלה בתחילת שנות התשעים, הורים לבחורי ישיבות מחצרות חסידיות בינוניות וקטנות חיפשו לעצמם מסגרות חינוכיות שאינן משתייכת לקבוצה חסידית מוגדרת (לדוגמה גור, ויז'ניץ וכדומה) או לציבור הליטאי, והקימו ישיבות 'כלל חסידיות'. בין הישיבות הראשונות ניתן למנות את ישיבת טשיבין, ישיבת חכמי לובלין (בני ברק), ישיבת חזון נחום וישיבת נזר התורה.

התפתחות התופעה
--------------

ברבות השנים, ולאור הצלחת הרעיון, עקב כך שלישיבות אלו היו פחות מחויבויות קהילתיות מצומצמות, החלו להיווסד תלמודי תורה, בתי ספר וסמינרים 'כלל חסידיים' לבנות כמעט בכל ריכוזי היהדות החרדית, ברבים מן המקרים נפתחו המוסדות תחת אותו שם ("תלמוד תורה כלל חסידי" למשל) ללא קשר ניהולי בין המוסדות.

הצלחת המוסדות גרמה לכך שאף חסידים מקבוצות שלהן מוסדות משל עצמן, העדיפו לעיתים את המסגרות הכלל חסידיות.
**מאזיאר כוהיאר** (בדארי: **مازیار كوهيار**; נולד ב-30 בספטמבר 1997 בפייזאבאד שבאפגניסטן) הוא כדורגלן אפגני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת יורק סיטי מהנשיונל ליג ובנבחרת אפגניסטן.

חיים אישיים
-----------

כוהיאר נולד בפייזאבאד שבאפגניסטן, ובגיל שנתיים עבר להתגורר עם משפחתו באנגליה.

קריירת מועדונים
---------------

כוהיאר גדל במחלקות הנוער של קובנטרי סיטי ווולסול. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של וולסול במסגרת הפוטבול ליג הראשונה, ובסך הכל ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

בשנת 2019 עזב את וולסול בשל פציעה בברכו, והחל לעבוד כמוכר בחנות עופות מטוגנים.

ב-27 במרץ 2021, לאחר שלא שיחק כדורגל במשך 18 חודשים, חתם כוהיאר בהרפורד מהנשיונל ליג צפון. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-22 במרץ 2022 חתם כוהיאר ביורק סיטי מהנשיונל ליג צפון. בתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון לנשיונל ליג.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-30 באוגוסט 2017 ערך כוהיאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אפגניסטן, בהפסד 2-0 לנבחרת עומאן במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאזיאר כוהיאר** בוויקישיתוף
* מאזיאר כוהיאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Walsall's Maz Kouhyar delight over international call-up באתר Express and Star, ‏ 29 בספטמבר 2016 (באנגלית)
2. ↑  From serving fried chicken to fans' favourite באתר BBC, ‏ 4 בנובמבר 2022 (באנגלית)
3. ↑  Hereford FC sign Afghanistan international Maziar Kouhyar באתר Hereford Times, ‏ 27 במרץ 2021 (באנגלית)
4. ↑  Maziar Kouhyar signs for York City באתר הרשמי של יורק סיטי, 22 במרץ 2022 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מאזיאר כוהיאר"**.
**ירח כחול** הוא שם הניתן למופע ירח מלא בשני מקרים שונים - ירח כחול חודשי וירח כחול עונתי. למרות שמו, בפועל אין צבע הירח שונה במועדים אלה.

ירח כחול חודשי
--------------

על פי רוב, ירח מלא מופיע רק פעם אחת במהלך חודש. ההפרש בין מופעים של ירח מלא הוא 29.5 ימים. בלוח שנה שמשי, בו החודשים לא מבוססים על הירח, מחזור הירח זז בכל חודש. בלוח הגרגוריאני מרבית החודשים הם בני 30 או 31 יום, כך ששני ירחים מלאים יכולים ליפול בחודש אחד. המאורע הזה מתרחש כל שנתיים וחצי בממוצע. בלוחות שנה ירחיים או ירחיים-שמשיים, כגון העברי, המוסלמי או הסיני הדבר לא אפשרי.

ירח כחול עונתי
--------------

מופע ירח מלא שלישי בעונה קלנדרית שבה ארבעה מופעי ירח מלא.

ירח כחול נראה
-------------

קיימת תופעה בה פליטה של גזים לאוויר הלילה משנה את תכונות האופטיות שלו, כך שהירח נראה גוון כחול. ירחים כחולים הופיעו בשנת 1983, לאחר התפרצותו של הר הגעש אל צ'יצ'ון (El Chichon) במקסיקו. כמו כן נתקבלו דיווחים על ירחים כחולים, שהופיעו אחרי ההתפרצות סנט הלנס ב-1980 ופינטובו ב-1991 ובעקבות שריפות שהשתוללו בביצות באלברטה ב-1950.

מקור השם
--------

האמריקאים הילידים חילקו את השנה לפי מופעי הירח המלא, כאשר בכל שנה יש 12 ירחים מלאים, ובכל עונה יש 3 ירחים מלאים. השמות שניתנו לכל ירח מלא היו קשורים לזמן ולעונה שבה הופיע. כדי שלוח השנה לא ישתבש בשנה שבה יש 13 ירחים מלאים, נחשב הירח הכחול כירח יוצא דופן ולכן קיבל שם שונה מהשאר (בדומה לשנה מעוברת בלוח השנה העברי). גם החוואים האמריקאים אימצו שיטה זו והיא הפכה להיות נפוצה במאה ה-19 וה-20.

מקור השם הוא (כנראה) לא הצבע הכחול אלא המילה "belewe" שמשמעותה "לבגוד". בנצרות, התענית שלפני חג הפסחא נקבעת לפי הירח המלא האחרון של החורף, ומסתיימת בירח המלא הראשון של האביב. לכן אם יופיע ירח כחול בין שני אירועים אלה הירח כאילו "בוגד" במאמינים וגורם להם לצום חודש נוסף.

ראו גם
------

* הירח
* כדור הארץ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ירח כחל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ירח כחול** |

* ירח כחול באתר הידען
* ynet, ירח כחול זו לא אשליה, באתר ynet, 14 ביולי 2004
* ד"ר יגאל פת-אל, מחר, ט"ו באב, ירח "כחול" בשמיים, באתר ynet, 30 ביולי 2015
* ירח כחול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Almanac, Old Farmer's. "Full Moon Names". *Old Farmer's Almanac*. נבדק ב-2016-10-15.
2. ↑  "What is a Blue Moon? - Farmers' Almanac". *Farmers' Almanac* (באנגלית). 2009-08-24. אורכב מ-המקור ב-2016-10-24. נבדק ב-2016-10-15.
3. ↑  "What Is A Blue Moon - Variations of a Full Moon". *Sky & Telescope* (באנגלית). 2006-07-27. נבדק ב-2016-10-15.
עלי ומכתש עשויים עץ וקרמיקה
**עֱלִי ומכתש** הם כלים המשמשים לטחינה, כתישה או מעיכה וערבוב של אבקות ומשחות, לחם יבש, פולי קפה, תבלינים או לריכוך מוצרי מזון קשים. בכמה מדינות ערב משמש גם להכנה של גלידה מסטיק.

העלי הוא מוט כבד שצורתו מעין אלה, והמכתש הוא כלי קיבול שצורתו מזכירה קערה.

באופן מסורתי, כלים אלו עשויים עץ קשיח, שיש, חרס, או נחושת. 
אופן השימוש בכלים הוא הנחת החומר המיועד לכתישה במכתש והכאתו באמצעות העלי. 

השימושים של המכתש והעלי מגוונים, החל מהכנת פסטו מסורתי במטבח הביתי, הכנת תרופות ברפואה ועד טחינה וערבוב אבקות במינונים מדויקים בכימיה.

שימושים עבור מלאכות עתיקות
--------------------------

שימש בעבר גם עבור טחינה של מוצרי עץ עבור צביעת שטיחים.

שימושים רפואיים
---------------

עלי ומכתש משמשים באופן מסורתי בתהליך הכנת התרופות. 
תפקידם הוא לסייע בכתישת רכיבי התרופה כדי להקל על הערבוב והמינון. המכתש והעלי, יחד עם נחש הנחושת הם מסמלי הרפואה העתיקים.

בימי קדם
--------

בתקופת "המזרח התיכון" הקדום שימש בתור כלי עבור טחינה של מוצרי מזון להכנת דבש מסוגים שונים או מוצרי חלב יבשים כגון: ג'מיד.

במקרא ובדברי חז"ל
-----------------

המכתש והעלי הוזכרו בספר משלי, פרק כ"ז, פסוק כ"ב: "אִם תִּכְתּוֹשׁ אֶת הָאֱוִיל בַּמַּכְתֵּשׁ בְּתוֹךְ הָרִיפוֹת (=חטה) בַּעֱלִי - לֹא תָסוּר מֵעָלָיו אִוַּלְתּוֹ". גם בין כלי בית המקדש נמנו: "כֵלִים לְבֵית ה' כְּלֵי שָׁרֵת **וְהַעֲלוֹת** וְכַפּוֹת וּכְלֵי זָהָב וָכָסֶף" (ספר דברי הימים ב', פרק כ"ד, פסוק י"ד), ועל פי הפירוש המיוחס לרש"י הכוונה לעלי המשמש לכתישת צמחי הבושם לקטורת.

על המכתשת שהייתה בבית המקדש מספרים חז"ל (תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף י', עמוד ב'): "מכתשת הייתה במקדש, של נחושת הייתה, ומימות משה הייתה, והייתה מפטמת את הבשמים. נתפגמה, והביאו אומנין מאלכסנדריא של מצרים ותיקנוה, ולא הייתה מפטמת כמו שהייתה. נטלו את תיקונה - והייתה מפטמת כמו שהייתה".

ראו גם
------

* בקדש

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **עלי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עלי ומכתש** |

* עלי ומכתש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**סקולה** (באוקראינית: **Ско́ле**; בפולנית: **Skole**; ביידיש: **סקאָלע** או: **סקאָליע**) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה, שמונצחת בשם המשפחה "סקולסקי".

תולדות היישוב
-------------

סקולה נוסדה במאה ה-11, ובמאה ה-12 שימשה כתחנת מעבר מרכזית מאזור גליציה להונגריה. באמצע המאה ה-17 נהרסה העיירה בשל פשיטות הקוזקים.

בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי סקולה
-----------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1702. מהמחצית השנייה של המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובתקופה זו עלה ארצה הרב יהודה סקולר, שנמנה עם החסידים הראשונים בעיר.

בסוף המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, והוקמו בה חוגים ציוניים ראשונים. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 3,099 יהודים. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיירה, ואף הוקם בה קיבוץ הכשרה. בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה. עם כיבוש אזור העיירה בידי הסובייטים בסוף ספטמבר 1939, נאסרה בה הפעילות הציבורית היהודית, והולאמו עסקי היהודים ביישוב. בשנים אלה נמנו ביישוב 2,670 יהודים, כשליש מתושביו.

### בשואה

בתחילת יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה חיילי הצבא ההונגרי, ובזמן זה החלו האיכרים האוקראינים לפרוע ביהודי העיירה. עם העברת השלטון בעיירה לידי הגרמנים בתחילת אוגוסט 1941, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת תשלום סכום כופר גבוה, תוך רצח ראש היודנרט בשל אי עמידה מלאה בכך, וחובת התייצבות לעבודות כפייה מגיל 14, תוך ביצוע מעשי התעללות ורצח בעובדים. זאת, כאשר ביום אחד בלבד בדצמבר 1941 הוצאו להורג עשרים עובדים שנמצאו "בלתי כשירים".

ב-2 עד 4 בספטמבר 1942 פשטו על העיירה שוטרים גרמנים ואוקראינים, וריכזו את יהודיה באלימות במקום כינוס, בו הוחזקו ללא מזון ושתייה, תוך רצח כ-100 קשישים וחולים. ממקום הכינוס נלקחו היהודים לתחנת הרכבת, והוסעו לסטרי, ממנה שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

כ-900 יהודים שנותרו בעיירה לאחר האקציה המשיכו לעסוק בעבודות כפייה, עד שהועברו רובם כעבור כחודש גם הם לסטרי, כאשר כמה יהודים שניסו להימלט נורו במקום. בשלב זה נותרו בעיירה שני מחנות עבודה בהם הוחזקו כ-200 יהודים. עד אוגוסט 1943 נרצחו כל יושבי מחנות אלו. בד בבד ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד מקיף אחר יהודים מסתתרים מהעיירה ביערות הסביבה, במהלכו יהודים רבים נתפסו ונרצחו.

לאחר שחרור העיירה בידי הצבא האדום באוגוסט 1944, שבו אליה כ-20 יהודים, אך אלו עזבו אותה במהרה לאור איומים ברצח מצד האוכלוסייה האוקראינית. יהודי אחד ששב להשתקע בעיירה נרצח בה זמן קצר לאחר מכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקולה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סקולה
* סקולה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "סקולה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "סקולה (עיירה)", באתר JewishGen (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge978550

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה בצפון ויילס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קונוויי.

**קונווי** (בוולשית: **Conwy**) היא עיירה וקהילה, בירת מחוז קונווי במרכז החוף הצפוני של ויילס. העיירה שוכנת בצד המערבי של שפך נהר הקונווי, קהילת קונווי (אשר נכללות בה מספר עיירות בסביבה) כוללת נכון לשנת 2011 14,723 תושבים.

היסטוריה
--------

העיירה הוקמה בין 1283 ל-1289 על ידי מלך אנגליה אדוארד הראשון, כשהיא שוכנת בין חומות העיר שבמרכזם טירת קונווי. הטירה והעיירה הצמודה לה נבנו לאחר הכיבוש האנגלי של נסיכות ויילס והן נועדו לשמש מוקד כוח אנגלי בצפון ויילס, בעשורים הראשונים אף הורשו לגור בעיירה רק תושבים אנגלים. קונווי הוקמה סביב 'מנזר אברקונווי' אותו הקים ל'ואלין הגדול ושם אף נקבר, עם הקמת העיירה האנגלית הועברו נזירי המנזר דרומה משם והוקם מנזר חדש מחוץ לעיירה.

בתקופה זו היא נקראה 'אברקונווי' (*שפך נהר הקונווי*) על שם המנזר ששכן במרכזה וכך היא נקראה עד המאה ה-19 כאשר שמה קוצר לקונווי. בשנת 1826 הושלמה בנייתו של גשר תלוי שתוכנן על ידי תומאס טלפורד, הוא נבנה כך שישתלב עם הטירה שניצבה בצד המערבי שלו והוא נועד לשמש את הכביש החדש שנבנה גם הוא. בשנת 1850 הושלמה בנייתו של גשר נוסף לשימוש קו הרכבת של צפון ויילס, הוא נבנה בצמוד לגשר הראשון. במשך השנים נבנה אף כביש שלישי מודרני יותר לשימוש תנועת רכבים.

גאוגרפיה ותחבורה
----------------

קונווי ממוקמת בגדה המערבית של נהר הקונווי, בסמוך לשפכו בים האירי במרכז החוף הצפוני של ויילס. כביש ה-A55 חוצה את העיירה ממזרח למערב, כאשר הוא עובר את הנהר באמצעות מנהרה (מנהרת קונווי). כ-20 ק"מ במעלה הכביש לכיוון מזרח נמצאת בנגור ובהמשך האי אנגלסי, כ-35 ק"מ במורד הכביש לכיוון מערב נמצא הגבול עם אנגליה והעיר צ'סטר. כביש מרכזי נוסף היוצא הקונווי הוא ה-A470 אשר יורד לכיוון דרום בחלקו לאורך נהר הקונווי, חוצה את שמורת סנודוניה ועובר בבטווס-אי-קוייד, פסטיניוג ודולגל'אי. בנוסף, במרכז קונווי עובר קו רכבת שנבנה לאורך החוף הצפוני של ויילס ושלוחה שלו יוצאת מהעיירה לכיוון דרום עד לפסטיניוג, כיום הרכבת משרתת בעיקר את התיירים הרבים הפוקדים את עיירות צפון ויילס.

לאורך הגדה המזרחית של הנהר, אל מול מרכז העיירה ההיסטורי, נמצאת העיירה צומת ל'נדידנו שנכללת אף היא בקהילת קונווי. מצפון לקונווי על חצי האי קריד'ין נמצאת העיירה ל'נדידנו ומעליה בקצה של חצי האי נמצאת גבעת אורם (Great Orme). בהמשך רצועת החוף ממזרח לחצי האי קריד'ין נמצאת העיירה מפרץ קונווי, שיחד עם קונווי ול'נדידנו מהוות אזור תיירות חשוב בצפון ויילס.

גלריית תמונות
-------------

* חומות העיר והחלק הדרומי של העיירה.חומות העיר והחלק הדרומי של העיירה.
* בית אברקונווי שנבנה במהלך המאה ה-14.בית אברקונווי שנבנה במהלך המאה ה-14.
* הבית המחזיק בשיא גינס כבית הקטן ביותר בבריטניה.הבית המחזיק בשיא גינס כבית הקטן ביותר בבריטניה.
* הגשר התלוי של טלפורד, מימינו גשר הרכבת של סטפנסון ובצד השמאלי הגשר המודרני.הגשר התלוי של טלפורד, מימינו גשר הרכבת של סטפנסון ובצד השמאלי הגשר המודרני.
* המזח בצידה הצפוני של קונווי וברקע טירת קונווי.המזח בצידה הצפוני של קונווי וברקע טירת קונווי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קונווי** |

* אתר המוקדש לעיירה ולטירת קונווי.
* אודות קונווי באתר תיירות ויילס.
* אודות ההיסטוריה של קונווי באתר 'Vision of Britain'.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567573405171
* GND: 4356822-1
* LCCN: n89119149
* NKC: ge964750
* VIAF: 126787532
* WorldCat: lccn-n89119149

 |
**קורור** היא אחת מהמדינות של פלאו. מדינה זו מהווה המרכז התקשורתי והמסחרי של המדינה. המדינה כוללת מספר איים, שהעיקרי בהם הוא קורור, עליו נמצאת העיר קורור, בירת פלאו לשעבר, בה מתגוררים כ-11,200 תושבים (2004). במדינת קורור כ-14,000 תושבים (2004) המהווים כ-70% מאוכלוסיית פלאו. 

העיר קורור שימשה כבירת פלאו עד 7 באוקטובר 2006, עת עברה ממשלת פלאו לבירה החדשה נגרולמוד, הנמצאת באי השכן באבלדאוב. בית המשפט העליון של פלאו, הרשויות הפיננסיות, האקדמיה והמרכז הפיננסי נותרו בקורור.

בתקופת השלטון הקולוניאלי הספרדי, הייתה העיר כפר דייגים קטן. לאחר מכן נתון היה האי למרות קולוניאלית גרמנית, ואלה הרחיבו את הנמל במקום ופתחו בעיר תחנת סחר. ב-1914, בעת שהאי היה תחת שלטון היפנים, חיו ביישוב המרכזי שבו כ-500 אנשים. היפנים פיתחו את העיר והממשלה היפנית של "הימים הדרומיים" ישבה במקום. האוכלוסייה גדלה במהירות, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1941 מנתה אוכלוסיית העיר 38,000 תושבים, מהם רק 5,000 מקומיים. 

בהיותה עיר חשובה למערך המלחמה היפני, היא מוגנה ובוצרה היטב ונבנו בה בונקרים ומחילות תת-קרקעיות. אלה נהרסו לאחר תום המלחמה ב-1945. ארצות הברית, שניצחה את יפן במלחמה, לא הייתה זקוקה לקורור בתור המטה המבצעי שלה באזור, היות שהיה לה כבר מטה בגואם. בשל כך הפסיקה התרחבות העיר על ידי זרים וכיום מתגוררים בה כמעט אך ורק מקומיים.

האי קורור מחובר בגשרים לשני איים סמוכים:

* האי נגרקבסאנג - בו נמצאת העיר מייונגס, העיר השנייה בגודלה במדינת קורור, בה מתגוררים כ-1,200 תושבים.
* האי מאלאקאל - עליו נמצא נמל קורור.

מדינת קורור מחוברת בגשר לאי באבלדאוב במדינת איראי, עליו נמצא שדה התעופה של קורור ובו נמצאת גם עיר הבירה מלקאוק.

בקורור עוד כ-20 כפרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007480258105171
* LCCN: n2005005737
* MusicBrainz: e1611f99-912f-4997-96f7-536993bbbe80
* NARA: 10036835
* VIAF: 144456384
* WorldCat: lccn-n2005005737

 |
**סנטה אנה** (בספרדית: **Santa Ana**) היא בירת מחוז סנטה אנה והעיר השנייה בגודלה באל סלוודור. העיר נמצאת במרחק של 64 קילומטרים מסן סלוודור, בירת אל סלוודור.

היסטוריה
--------

העיר הייתה קיימת כהתיישבות ילידית עוד לפני בואם של הספרדים במאה ה-16. ידוע שהיא הוקמה על ידי בני המאיה, אך לא ידוע מתי הוקמה בדיוק ומה היה שמה המקורי. כעבור כמה מאות שנים בני הפיפיל היגרו לאור, השתלטו על ההתיישבות וקראו לה "סיווטווקאן". באזור שנת 1200 העיר נהפכה לבירת מחוז במדינת בני הפיפיל.

הספרדים כבשו את העיר ב-1528. ב-1569 הם העניקו לה את השם סנטה אנה, שמשמעותו היא "אנה הקדושה".

ב-1812 סנטה אנה קיבלה מעמד של עיירה. ב-1824, מספר שנים לאחר קבלת העצמאות מספרד, סנטה אנה קיבלה מעמד של עיר.

העיר נפגעה במהלך מלחמת האזרחים באל סלוודור, בין השנים 1979 ו-1992, מה שגרם להגירה של תושבים רבים מהעיר.

כלכלה
-----

הכלכלה המקומית מסתמכת על תעשייה, בעיקר על טקסטיל ומוצרי מזון, גידול מקנה, חקלאות, הכוללת גידול אורז, תירס, קפה, קנה סוכר והדרים, כרייה ותיירות.

חינוך
-----

בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הקתולית של המערב והאוניברסיטה האוטונומית של סנטה אנה.

תחבורה
------

העיר נמצאת במסלולו של הכביש הפאן-אמריקאי, שמקשר בין הקצוות הצפוניים והדרומיים של יבשת אמריקה.

ערים תאומות
-----------

לסנטה אנה תשע ערים תאומות:

* הונדורסהונדורס לה סייבה, הונדורס
* ארצות הבריתארצות הברית סנטה אנה, קליפורניה, ארצות הברית
* ניקרגואהניקרגואה לאון, ניקרגואה
* ברזילברזיל פיראסיקבה, סאו פאולו, ברזיל
* ארצות הבריתארצות הברית מיראמר, פלורידה, ארצות הברית
* שוודיהשוודיה יבלה, שוודיה
* אל סלוודוראל סלוודור נואבה טרינידד, אל סלוודור
* אל סלוודוראל סלוודור נחאפה (אנ'), אל סלוודור
* אל סלוודוראל סלוודור אקאחוטלה (אנ'), אל סלוודור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטה אנה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סנטה אנה
* סנטה אנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553072305171
* LCCN: n83227647
* VIAF: 1469149844942002960007
* WorldCat: lccn-n83227647

 |
**קורטני פורטסון** (באנגלית: **Courtney Fortson**; נולד ב-23 במאי 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בבני הרצליה.

קריירה
------

פורטסון שיחק שנתיים באוניברסיטת ארקנסו. הוא רשם את הטריפל דאבל השני אי פעם של המכללה עם 20 נקודות, 12 אסיסטים ו-10 ריבאונדים, בניצחון בדצמבר 2008 על אוניברסיטת צפון מרכז קרוליינה.

בשנת 2010, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם פרוטסון בסטיאווה בוקרשט, אך עזב בינואר 2011. במרץ חתם בסטוקטון קינגס מליגת הפיתוח של ה-NBA.

בנובמבר 2011, עבר פורטסון לסאות' ביי לייקרס, אך ב-8 בדצמבר הוא חתם בלוס אנג'לס קליפרס. לפני פתיחת העונה הוא שוחרר מהקבוצה וחזר לסאות' ביי לייקרס. ב-16 בינואר 2012, חתם פורטסון לעשרה ימים בקליפרס. ב-27 בינואר, בתום החוזה ולאחר ששיחק בארבעה משחקים, פורטסון שוחרר. בהמשך אותה עונה הוא חתם על חוזה לעשרה ימים ביוסטון רוקטס, שבסופו הוא חתם בקבוצה עד תום העונה. בספטמבר 2012 הוא שוחרר מיוסטון וחתם בקליפרס, אך ב-7 באוקטובר הוא שוחרר מהקבוצה יחד עם כריס ג'ונסון וחזר לסאות' ביי לייקרס. ב-4 בפברואר 2013, נבחר פורטסון למשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח של ה-NBA.

בספטמבר 2013, חתם פורטסון לעונה באבטודור סראטוב הרוסית. ב-3 ביוני 2014, הוא חתם עד תום העונה בטרוטמונדוס. ב-5 ביולי 2014, חזר פורטסון לאוטודור סראטוב וחתם לעונה. ב-18 בפברואר 2015, הוא העמיד טריפל דאבל של 30 נקודות, 12 ריבאונדים ו-13 אסיסטים במשחק היורוצ'לנג' נגד גויסינג נייטס, מה שזיכה אותו בתואר השחקן המצטיין של השבוע.

ב-11 ביולי 2015, חתם פורטסון בבנדירמה הטורקית. ב-9 במרץ 2016 הוא שוחרר מהקבוצה לאחר שהעמיד 16.2 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-6.5 אסיסטים בממוצע למשחק.

ביולי 2016, פורסטון חתם לעונה בז'ג'יאנג ליונס הסינית.

ב-4 בינואר 2017, רשם פורטסון טריפל דאבל של 22 נקודות, 11 ריבאונדים ושיא קריירה של 20 אסיסטים בהפסד 117–130 לשאנדונג הירוס.

פורטסון נבחר לשחקן המצטיין של הליגה הסינית, לאחר שהעמיד 31.1 נקודות, 12.0 אסיסטים ו-7.8 ריבאונדים בממוצע למשחק.

ב-26 ביולי 2021, חתם פרוטסון לעונה בבני הרצליה מהליגה הישראלית.

תארים
-----

בני הרצליה
* גביע המדינה (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורטני פורטסון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוגר מעגל: פורטסון חתם בבני הרצליה, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏28 ביולי 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קורטני פורטסון"**.
**וילי ג'אגי** (בצרפתית: **Willy Jäggi**;‏ 28 ביולי 1906 – 1 בפברואר 1968) היה כדורגלן שווייצרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

וילי ג'אגי נולד ב-28 ביולי 1906 בזולותורן שבשווייץ. במהלך הקריירה שיחק רק בקבוצות שווייצריות, כשהמוכרות יותר הן סרבט ז'נבה ולוזאן. עם לוזאן שיחק בין 1933–1939 וזכה עימה פעמיים באליפות ב-1935 ו-1936 ופעמיים גם בגביע השווייצרי ב-1935 ו-1939. בנוסף לכך סיים ג'אגי כמלך שערי הליגה ב-1936 עם 30 כיבושים.

ג'אגי שיחק בנבחרת שווייץ בין 1927–1935 וכבש 13 שערים ב-21 הופעות. הוא השתתף במשחקים האולימפיים של 1928 ובמונדיאל 1934. במוקדמות אותו מונדיאל כבש ג'אגי נגד יוגוסלביה את שער השוויון במשחק שנגמר בתוצאה 2–2. בטורניר עצמו לא שיחק בשמינית הגמר נגד הולנד וכבש נגד צ'כוסלובקיה ברבע הגמר, שער שלא הספיק למנוע את הדחתה של שווייץ. שנה אחר כך סיים את הקריירה במדים הלאומיים.

תארים
-----

סרבט ז'נבה
* הגביע השווייצרי: 1927/28

לוזאן
* אליפות שווייץ (2): 1934/35, 1935/36
* הגביע השווייצרי (2): 1934/35, 1938/39

אישיים
* מלך השערים בליגה השווייצרית: 1935/36 (30 שערים)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**קוכר** (בגרמנית: **Kocher**) הוא היובל הימני של נהר הנקאר בחלק הצפון-זרחי של באדן-וירטמברג שבגרמניה. אורכו כ-169 קילומטרים, ושמו לקוח מהמילה בשפה הקלטית "קוכן", שפירושה הוא נהר מפותל. שטח הניקוז שלו עומד על כ-1,960 קמ"ר (760 מייל רבוע).

במהלך שטפון של שנת 2016 מי הנהר גרמו לנזקים משמעותיים.

זיהום
-----

אתרי תעשייה רבים בעמק הקוכר העליון ומפעלי טיהור שפכים עניים הביאו לזיהום כבד של הנהר. בשנת 1984 הוכרז הקוכר כנהר המזוהם ביותר במחוז המנהלי של שטוטגרט. לאחר פרויקט שיקום שנמשך כשש שנים השתפרה איכות המים באופן משמעותי. הצבע החום של הקוצ'ר מגיע מבוץ בקרקעית הנהר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוכר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Map services of the Baden-Württemberg State Office for the Environment, Survey and Conservation (Landesanstalt für Umwelt, Messungen und Naturschutz Baden-Württemberg)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4031448-0
* VIAF: 1313145424739286830200
* WorldCat (עם VIAF): 1313145424739286830200

 |
**פיליפו הראשון, רוזן סבויה** (באיטלקית: **Filippo I di Savoia**; ‏1207 – 16 באוגוסט 1285), היה רוזן סבויה בין השנים 1268–1285.

ביוגרפיה
--------

פיליפו נולד בשנת 1207 באגבל, לטומאסו הראשון, רוזן סבויה ולמרגריט מז'נבה, בתם של גיום הראשון, רוזן ז'נבה ובאטריצ'ה דה פאוצ'יני. בצעירותו יועד פיליפו לכמורה, ובשנת 1236 השיג לו אחיו גוליילמו מסבויה משרות כמורה בכמה ערים, על ידי קשריו עם הנרי השלישי, מלך אנגליה. בשנת 1241 נבחר פיליפו לבישוף לוזאן, אך כעבור זמן קצר התפטר ומונה לבישוף ואלנס.

בשנת 1243 לחם הנרי השלישי בגסקוניה, ופיליפו הגיע לבקר אותו ואת אשתו - אחייניתו אלינור מפרובאנס, יחד עם אחיותיה ביאטריס מפרובאנס וסנסיה מפרובאנס. בשנת 1244 ברח האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי מרומא, ופיליפו שכנע את אחיו אמדאו הרביעי, רוזן סבויה לאפשר מעבר בטוח לאפיפיור, ולאחר מכן ליווה אותו לליון, ובתמורה מונה על ידי האפיפיור בשנת 1245 לארכיבישוף ליון. פיליפו סייע לאחיו, וניהל משא ומתן עם סוחרים מהאזור על היטל המיסים.

כאשר התברר בניגוד לציפיות שפיליפו אמור לירש את השליטה ברוזנות סבויה, הוא התפטר מתפקידו בכנסייה, והתחתן עם אדלייד, רוזנת בורגונדי, בתם של אוטו הראשון, דוכס מראניה וביאטריס השנייה, רוזנת בורגונדי, אך לא היו לו ילדים ממנה.

בשנת 1268 מת אחיו פייטרו השני, רוזן סבויה, ופיליפו עלה לשלטון במקומו. פיליפו הרחיב את תחומי הרוזנות, ובשנת 172 צירף את שטחי ברס לרוזנות, אולם בשנת 1282 הוא ספג תבוסה מקואליציה של יריביו שכללה את רודולף הראשון, מלך גרמניה, שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה וז'אן השני, רוזן ויינואה.

ב-16 באוגוסט 1285 מת פיליפו ברוסיון, ואחיינו אמדאו החמישי, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אמדאו השלישי, רוזן סבויה |   | מאו מאלבון |   | ז'ראר הראשון, רוזן מאקון |   | מורט דה סאלין |   | אמדה הראשון, רוזן ז'נבה |   | מתילדה דה קיסו |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   |
|
|   |   | אומברטו השלישי, רוזן סבויה |   |   |   |   |   | ביאטריס מוויינואה |   |   |   |   |   | גיום הראשון, רוזן ז'נבה |   |   |   |   |   | באטריצ'ה דה פאוצ'יני |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | טומאסו הראשון, רוזן סבויה |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מרגריט מז'נבה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **פיליפו הראשון, רוזן סבויה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפו הראשון, רוזן סבויה** בוויקישיתוף

  


|  |
| --- |
| **פיליפו הראשון, רוזן סבויה**  בית סבויה  נולד:1207 מת:16 באוגוסט 1285 |
| **פייטרו השני** | **רוזנות סבויה  1268–1285** | **אמדאו החמישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139579923
* HDS: 017863
* VIAF: 101304789
* WorldCat (עם VIAF): 101304789

 |
מפה גאולוגית של הודו. מדרגות דקאן בסגול
**מדרגות דקאן** הן משטח בזלת נרחב בצפון מערב רמת דקאן אשר בהודו. משטח בזלת זה הוא אחד מהאזורים הגעשיים הגדולים בעולם, הכולל משטח בזלת ששטחו כ-500,000 קמ"ר ועוביו כ-2,000 מטרים. כיום נראה משטח הבזלת בצורה של מדרגות גדולות, בדומה למשטחי בזלת דומים ברחבי העולם, ומכאן שמו.

גאולוגיה
--------

מדרגות דקאן נוצרו לפני כ-66 מיליוני שנים, בסוף תקופת הקרטיקון. מעריכים כי הלבה כיסתה שטח של כ-1.5 מיליון קמ"ר, פי שלושה משטח הבזלת כיום, וכמחצית מגודלה של הודו. במרוצת הזמן הצטמצם שטח הבזלת על ידי סחיפה ותנועת הלוחות הטקטוניים. כ-95% מהסלעים באזור המדרגות הם מסוג בזלת תולאיטית.

ההשערה המקובלת ביותר להסברת הגעשיות באזור זה היא השערת הנקודה החמה. לפי תאוריה זו, תת-היבשת ההודית חצתה בתנועתה צפון-מזרחה את הנקודה החמה של ראוניון. לפיכך, לפני 66 מיליון שנה היה אזור מערב הודו בדיוק מעל הנקודה החמה, והאזור חווה התפרצויות געשיות נרחבות תוך כדי שתת-היבשת ממשיכה בתנועתה צפונה. כיום נמצאת הנקודה החמה של ראוניון מתחת לאי ראוניון באוקיינוס ההודי, מדרום מערב לתת היבשת ההודית.

### הכחדת קרטיקון-פלאוגן

התקופה הגעשית אשר יצרה את מדרגות דקאן נקשרה בעבר להכחדת קרטיקון-פלאוגן. אירוע הכחדה זה אירע לפני 66 מיליון שנים ונכחדו בו כ-50% מן המינים שחיו על כדור הארץ באותה תקופה, בהם הדינוזאורים, ויותר מ-80% מכלל היצורים. הסברה היא שההתפרצויות העזות הביאו לעליה חדה ברמות הפחמן הדו-חמצני והגופרית הדו-חמצנית באטמוספירה, למעבר של אירידיום לקרום כדור הארץ באמצעות מאגמה העולה מן המעטפת, ולהיווצרות אפקט חממה אשר יצרו את התנאים להכחדה המונית.

כיום ההנחה המקובלת היא כי התנגשות המטאוריט אשר יצר את מכתש צ'יקשולוב היא שגרמה להכחדת קרטיקון-פלאוגן. עם זאת, ייתכן כי פגיעת המטאוריט וההתפרצויות הגעשיות יצרו במשולב את התנאים להכחדה ההמונית.

השערה נוספת קושרת בין התנגשות צ'יקשולוב לפעילות הגעשית בדקאן. אף כי קיימות עדויות מוצקות לכך שהפעילות הגעשית באזור החלה לפני ההתנגשות, מחקרים טענו כי העוצמה הגדולה בה התנגש המטאוריט בכדור הארץ העצימה את הפעילות הגעשית באזור, וכי 70% מהלבה נפלטה בעקבות התחזקות הפעילות הגעשית לאחר פגיעת המטאוריט.

גלריה
-----

|  |
| --- |
| * המדרגות בתצלום לוויןהמדרגות בתצלום לווין
* המדרגות באזור מהאראשטרההמדרגות באזור מהאראשטרה
* מדרגות דקאן באזור פונהמדרגות דקאן באזור פונה
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדרגות דקאן** בוויקישיתוף
* אנימציה המראה את תנועת תת היבשת ההודית, סרטון באתר יוטיוב
* איך נכחדו הדינוזאורים?, באתר מו"פ מדבר וים המלח, ספטמבר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  Asteroid that killed dinosaurs also intensified volcanic eruptions - study, The Guardian, October 2, 2015
**ראדיביליב** (באוקראינית: **Радивилів**; בפולנית: **Radziwiłłów**, ראדזיבילוב) היא עיר קטנה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, על גדת נהר סלוניבקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

העיר החלה ככפר בבעלות משפחת רדזיוויל, אשר באמצע המאה ה-16 הפך ליישוב עירוני. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בין השנים 1939 ו-1992, תחת שלטון ברית המועצות, נקראה העיר **צ'רוונוארמיסק** (Червоноармійськ ;Chervonoarmiysk).

יהודי ראדיביליב
---------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא משנת 1578. במהלך גזירות ת"ח ות"ט נפגעה קשות הקהילה ביישוב, אך זו שוקמה בהמשך. בשנת 1897 נמנו בעיר 4,322 יהודים, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי והתעשייתי.

בקיץ 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נמצאה העיר בחזית הלוחמה, ורבים מיהודיה עזבו אותה. לאחר המלחמה נאלצו יהודי העיר ששבו אליה לשלם דמי כופר לכנופיות האוקראיניות ולחיילי הצבא הכחול.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,000 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציוניות, תוך קיום בית ספר עברי ותלמוד תורה. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, תוך הגליית 12 משפחות יהודיות עשירות מהעיירה לעומק ברית המועצות.

### בשואה

אנדרטה לזכר יהודי ראדיביליב שנספו בשואה, בבית הקברות טרומפלדור
ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה. ב-15 ביולי 1941 הוציאו הגרמנים להורג 28 יהודים מהעיר, ובסוף פברואר 1942 נרצחה קבוצת עובדי כפייה יהודים בעיר.

ב-9 באפריל 1942 רוכזו כ-2,600 יהודי העיר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, אשר חולק לשניים - ל"יעילים" ול"בלתי יעילים". ב-29 במאי 1942 רצחו אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים את כ-1,500 יושבי גטו ה"לא יעילים" מחוץ לעיר.

ב-6 באוקטובר 1942 נרצחו בבורות ירי גם כל יושביו גטו ה"יעילים". בשעת האקציה התאבדו 11 מיושבי הגטו. כ-200 יהודים שניסו להימלט מהמקום, נתפסו ברובם, ונרצחו.

ספר יזכור
---------

* יעקב עדיני (עורך), **ראדזיווילוב: ספר זיכרון**, תל אביב: ארגון יוצאי ראדזיווילוב בישראל, תשכ"ז 1966. (ספר יזכור לקהילת ראדזיווילוב, בספריית העיר ניו יורק)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראדיביליב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ראדיביליב
* ספר יזכור לקהילת ראדזיווילוב, בספריית העיר ניו יורק
* רדזיווילוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* רדזיווילוב (Radziwiłłów), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "ראדיביליב", באתר JewishGen (באנגלית)
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), ראדזיבילוב, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1452–1454), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* רדזיווילוב (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  להרחבה על רדזיבילוב ויהודיה במלחמה הגדולה, ראו: ש. אנ-סקי, **חורבן היהודים בפולין, גליציה ובוקובינה** (תרגם: ש"ל ציטרון), ברלין: הוצאת שטיבל, תרפ"ט–1929. עמ' 97 ואילך.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007484774805171
* LCCN: n2001096561
* VIAF: 135060442
* WorldCat (עם VIAF): 135060442

 |
**ז'אן ויקטור גונסלבס** (בפורטוגזית: **Jean Victor Gonçalves**; נולד ב-21 במרץ 1995 בברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דילה גורי מליגת העל הגאורגית.

קריירת מועדונים
---------------

ויקטור החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ברצלונה EC ואנגרה-RJ מהליגות הנמוכות בברזיל. ב-1 ביולי 2016 חתם באולימפיקו דו מונטיז'ו מהליגות הנמוכות בפורטוגל.

ב-1 ביולי 2018 חתם בקאזה פיה א.ק. מהליגה הפורטוגלית השלישית, ובתום עונת 2018/2019 העפיל עם המועדון לליגה הפורטוגלית השנייה. הוא ערך 40 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-1 ביולי 2020 חתם ויקטור באוניאו סנטרם מהליגה הפורטוגלית השלישית. הוא ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-23 בינואר 2021 חתם בסקנדרבו קורצ'ה מליגת העל האלבנית, במדיה ערך 51 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.

ב-15 באוגוסט 2022 חתם בדילה גורי מליגת העל הגאורגית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ז'אן ויקטור"**.
**הבדיחה המצחיקה בעולם** (באנגלית: **The Funniest Joke in the World**) הוא מערכון פופולרי של מונטי פייתון מתוכנית הטלוויזיה "הקרקס המעופף". הוא הופיע לראשונה בפרק הראשון של הסדרה, ומאוחר יותר גם בסרט "ועכשיו למשהו שונה לגמרי". המערכון עוסק בבדיחה כה מצחיקה שהיא הורגת מצחוק את כל מי ששומע אותה. המערכון מסופר (כנהוג בסדרה) בצורת כתבה דוקומנטרית, כאשר חלק מאירועי הסיפור מוסברים על ידי קריין, וחלקם מוסברים על ידי כתב חדשות בשטח, המראיין דמויות שונות.

עלילה
-----

במערכון המקורי, הבדיחה נכתבת בערך בשעה 11:00, על ידי ארנסט סקריבלר (Scribler, באנגלית: "משרטט"), מחבר בדיחות, אשר נהרג רגעים ספורים לאחר מכן. לאחר מותו, אימו נכנסת, מגלה אותו על הרצפה, קוראת את הבדיחה, ומתה אף היא. לאחר מכן, כתב חדשות מספר שהמשטרה סגרה את המתחם ובלש מהסקוטלנד יארד עומד להיכנס לבית ולנסות להוציא את הבדיחה. השוטר נעזר במוזיקה עגמומית המנוגנת ברקע ובקינתם של שאר השוטרים כדי להישאר רציני, אך זה לא מספיק כנגד הבדיחה, והשוטר מוצא את מותו.

תוך זמן מה, הצבא הבריטי החל להראות עניין בפוטנציאל הבדיחה כנכס קרבי. במהלך החורף של שנת 1943, מתרגמים צבאיים עבדו על המרת הבדיחה לגרמנית, כדי שתשמש נגד הנאצים במלחמת העולם השנייה. למען ביטחונם, כל מתרגם עבד רק על מילה אחת (אחד המתרגמים, שנחשף לשתי מילים, אושפז לכמה שבועות), ובינואר של אותה השנה, הבדיחה הייתה מוכנה לשימוש כך שרק חיילי האויב יוכלו להבין אותה.

ב-8 ביולי 1944 נעשה שימוש בבדיחה לראשונה נגד האויב בשדה הקרב ביערות ארדן. היחידה הבריטית, תחת אש מצד הגרמנים, מקריאה בקול את הבדיחה מפתק, ומתוך הסבך נופלים חיילי האויב ומתים (נאמר שהבדיחה הייתה חזקה פי 60,000 מהבדיחה שהייתה לבריטניה לפני המלחמה). כעת עובר המערכון לשבוי בריטי הנחקר על ידי קציני גסטאפו, במטרה לגלות את תוכן הבדיחה. השבוי נמלט על ידי כך שהוא נכנע ומספר לשוביו את הבדיחה, והם מתים לאחר מכן. בסתיו 1944, בפנמינדה, הגרמנים ניסו גם הם לפתח בדיחה. בדצמבר הבדיחה הייתה מוכנה ושודרה באנגלית לבריטים ברדיו, עם תוצאות מרשימות פחות. בשלב זה, זה כבר לא שינה, כי ב-1945 המלחמה הסתיימה.

לאחר תום המלחמה, "לוחמת בדיחות" נאסרה בוועידת ז'נבה, והעותק האחרון של הבדיחה נקבר בברקשייר בשנת 1950 תחת המצבה "יד לבדיחה האלמונית" ("To the unknown joke").

תוכן הבדיחה
-----------

הקהל לא נחשף לגרסה האנגלית המקורית של הבדיחה, אבל כן שומעים אותה נאמרת בגרמנית כמה פעמים במהלך המערכון, מה שהוביל לניסיונות לתרגם אותה על ידי מעריצים. למשך תקופה מסוימת, אם משתמש היה מנסה לתרגם את הבדיחה מגרמנית בגוגל תרגום, האתר היה מחזיר "שגיאה" כחלק מהבדיחה (אנ'). היו הרבה ניסיונות ותיאוריות לגבי משמעות הבדיחה, אבל המשמעות הגרמנית שלה היא ככל הנראה בין ג'יבריש לגרמנית משובשת מאוד (ייתכן שזה משום שהמתרגמים לא תקשרו זה עם זה ותרגמו מילים בנפרד).

ניסוח הבדיחה בגרמנית הוא: "Wenn ist das Nunstück git und Slotermeyer? Ja! Beiherhund das Oder die Flipperwaldt gersput!"

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Translating Monty Python's Killer Joke*
**התנועה הפנומאנית** (בפינית: **Fennomania**; חיבור שמה הלטיני של פינלנד, Fennia, והמילה היוונית "מאניה" - "שגעון") הייתה התנועה הפוליטית החשובה ביותר בדוכסות הגדולה של פינלנד במאה ה-19.

חברי התנועה, ה"פנומאנים", הקימו לאחר מלחמת קרים את המפלגה הפינית, שהעלתה על נס את השפה והתרבות הפינית, מתוך רצון להוציאן מהמעמד הכפרי אל קדמת הבמה הפוליטית והתרבותית, ולבסס את מעמדה של הפינית כשפת לאום מרכזית. מול תנועה זו התעוררה בקרב האוכלוסייה השוודית תנועה שנקראה "סבקומאנית", שניסתה להגן על האינטרסים של המיעוט השוודי ועל קשריו עם שאר העולם הגרמאני.

רבים מהפנומאנים דיברו בעצמם שוודית כשפת אם. אלה למדו את השפה הפינית ואימצו אותה, מתוך מטרה להפוך את הפינית לשפת האם של דור ההמשך. חלק מחברי התנועה הפנומאנית באו מבתים דו-לשוניים, בהם דיברו פינית או פינית ושוודית כאחד. לחלקם היו שמות משפחה שוודיים. בשלהי המאה ה-19 רוב הפנומאנים אימצו שמות פרטיים פיניים שהתאימו לשמותיהם הפרטיים המקוריים וכמן כן שמות משפחה פיניים, לפעמים תרגום לפינית של שמות המשפחה השוודיים. בשנים האחרונות של המאה ה-19 והשנים הראשונות של המאה ה-20 התנועה הפנומאנית התפצלה לשתי מפלגות פוליטיות: המפלגה הפינית הצעירה והמפלגה הפינית הישנה.

סיסמה
-----

לאדולף איוואר ארבידסון, אולי בהשראה מיוהאן וילהלם סנלמן, מיוחסת סיסמתם של הפנומאנים (עדיין בשוודית):

> 
> Svenskar äro vi icke mera,  
> 
> ryssar kunna vi icke bli,  
> 
> derför måste vi vara finnar
> 
> 
> 
> 

כלומר:

> 
> שוודים איננו עוד,  
> 
> רוסים לא נוכל להיות לעולם  
> 
> אז עלינו להיות פינים
> 
> 
> 
>

פנומאנים מפורסמים
-----------------

* זכריס טופליוס
* אליאס לנרוט
* ז'אן סיבליוס
* יוהו קוסטי פאסיקיבי (בשמו הקודם: יוהאן גוסטף הלסטן)
* אלקסיס קיווי (בשמו הקודם: אלקסיס סטנוואל)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התנועה הפנומאנית** בוויקישיתוף
* התנועה הפנומאנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ויז'ווה נובה** (באוקראינית: **Нова Вижва**, נובה ויז'ווה; בפולנית: **Wyżwa Nowa**) הוא כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על מסילת הרכבת ברסט-קובל, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

תולדות היישוב
-------------

הכפר ויז'ווה נוסד בתחילת המאה ה-16, ובשנת 1548 הוענקו לו זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בהמשך. עם בניית תחנת רכבת בכפר בסוף המאה ה-19 הואץ פיתוחו הכלכלי של היישוב.

יהודי ויז'ווה נובה
------------------

יהודים התיישבו בוויז'ווה מראשיתו. לאחר פרעות ת"ח ות"ט השתקמה הקהילה ביישוב, והייתה כפופה לקהילת קובל. במהלך המאה ה-19 גדלה האוכלוסייה היהודית ביישוב, והגיעה לכמחצית תושביו. בשנת 1897 נמנו בכפר כ-500 יהודים, ופעלו בו שני בתי כנסת. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-400 יהודים, והתקיימה בו פעילות ציונית.

ב-27 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, והפקידו את השליטה בו בידי המשטרה האוקראינית. זו ביצעה מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודי הכפר. בד בבד, הוטלו על יהודי הכפר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, הגבלות תנועה, איסור מגע עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה.

ב-5 באוגוסט 1941 רוכזו יהודי הכפר בבית הכנסת בו, וכ-260 מתוכם נרצחו מחוץ ליישוב. בספטמבר ובדצמבר 1941 הוטלו על יהודי הכפר הנותרים תשלומי כופר גבוהים. בקיץ 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אליו הובאו יהודים נוספים מכפרי הסביבה. בסוף אוגוסט 1942 נרצחו כל יושבי הגטו. לפני האקציה הספיקו עשרות יהודים מהגטו להימלט ממנו, תוך הצתת בתיהם, אך רובם נתפסו בידי אוקראינים ונרצחו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויז'ווה נובה** בוויקישיתוף
* ויז'ווה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* ויז'ווה (Wyżwa), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
**לאדורֶה** (בצרפתית: **Ladurée**) היא חנות ומותג מגדנאות יוקרה שמרכזו בפריז, צרפת. ידועה כממציאת המקרון בעל השכבה הכפולה, ממנו נמכרים חמישה עשר אלף מדי יום. היא עדיין אחת מיצרני המקרון הידועות בעולם.

היסטוריה
--------

לואי ארנסט לאדורה היה טוחן וסופר פורה שכתב בסוגות ספרותיות רבות: מחזות, שירה, רומנים, מסות, ספרים היסטוריים ומדעיים. הוא היה תומך גלוי ברפורמות חברתיות, למרות חוקי צנזורה נוקשים ועונשים חמורים לאלה שהפרו אותם. כפולמוסן חברתי, הוא נהג לבקר בכתביו חוסר סובלנות, דוגמה דתית ומוסדות צרפתיים בני-זמנו. הוא ייסד את המאפיה ברחוב רויאל, פריז ב-1862. במהלך התקוממות הקומונה הפריזאית של 1871 נשרפה המאפיה. באותו מקום נבנתה המאפיה מחדש וז’יל שרה הופקד על עיצוב הפנים שלה. כרובים לבושים בבגדי אופים צוירו על התקרה, ויצרו את סמל החברה. פנים הבניין נצבע באותו צבע צהוב-ירקרק כמו חזית הבניין. לאדורה עלתה לגדולה ב-1930 כשעלה במוחו של נכדו, פייר דפונטן, רעיון המקרון הכפול: הדבקת שני מקרונים ביחד בעזרת מילוי גנאש שמנתי.

קטרינה דה מדיצ'י הביאה את המקרונים מאיטליה לצרפת במאה ה-16, והמתכון לביסקוויט בקושי השתנה במהלך השנים, אולם כמויות המרכיבים ומראהו של המוצר הסופי משתנות בין אופה לאופה.

דפונטן גם פתח חדר תה במאפיה. באותם ימים נשים לא הורשו להיכנס לבתי קפה, שהיו נחלתם הבלעדית של הגברים. הייתה זו הצלחה גדולה עבור הגברות, שנהנו מפגישות ללא הגבלה בחדר התה במקום להיות ספונות בבתיהן.

ההווה
-----

ב-1992 קבוצת "הולדר" השתלטה על חברת "לאדורה". משפחת הולדר היא גם הבעלים של רשת "פול" בצרפת. בעקבות ההשתלטות, החלה החברה בהתרחבות, והקימה חנויות מאפה וחדרי תה בשאנז אליזה וב-Le Printemps Haussmann ב-1997, הסניף הבא היה "לאדורה בונאפרטה" ב-2002. ההתפשטות הבינלאומית של "לאדורה" החל ב-2005, עם הסניף בלונדון.

חנויות "לאדורה" נמצאות כיום גם במונקו, שווייץ, יפן, איטליה, לבנון, טורקיה, איחוד האמירויות הערביות, לוקסמבורג, כווית, אירלנד וארצות הברית.

"לאדורה" הכינה את העוגות לסרט "מארי אנטואנט", בבימויה של סופיה קופולה; המקרונים המפורסמים שלה נראים בסצנה בה מופיעה מארי אנטואנט והשגריר מרסי. ניתן גם לראות אותן בסדרת הטלוויזיה "אחת שיודעת" כדברי המאפה החביבים על בלייר וולדורף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאדורה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לאדורה
* לאדורה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  יולי 2001 - המקרון - טעימה מגן-העדן, discoverparis.net
2. ↑  ההיסטוריה של קבוצת הולדר, באתר הקבוצה
3. ↑  לאדורה מתפשטת ברחבי אירופה, sybarites.com‏ 12 בספטמבר 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb151055149 (data)
* VIAF: 144646512
* WorldCat: lccn-nr2006024115

 |