recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מועדון הכדורגל ראוס דפורטיו** (בקטלאנית: **Club de Futbol Reus Deportiu** או בקיצור: **ראוס דפורטיו**, בקטלאנית: **Reus Deportiu**) הייתה קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר ראוס, פרבר בטראגונה שבקטלוניה. הקבוצה נוסדה ב-23 בנובמבר 1909. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון הקאמפ נואו מוניסיפל, שבראוס, המכיל 4,700 מושבים.

בסוף עונת 2016/2015 הקבוצה עלתה מהליגה השלישית לליגה הספרדית השנייה, לראשונה בתולדותיה.

המועדון ידוע בעיקר בשל קבוצת הוקי רולר מצליחה, אך למועדון גם קבוצות בענפי הכדורסל, שחמט, אתלטיקה, רוגבי, טניס, טניס שולחן ועוד.

היסטוריה
--------

ראוס נוסדה לאחר פירוק קבוצה אחרת בעיר ובשנת 1917 איחדה לתוכה מספר קבוצות קטנות. עד תחילת שנות ה-40 שיחקה הקבוצה בליגות המחוזיות, עד שבשנת 1943 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה השלישית.

עד שנות ה-70 העבירה את מרבית שנותיה בליגה השלישית, עד שחלה ירידה בהישגי הקבוצה שירדה לליגה הרביעית. החל משנת 1983 עד 2002 שיחקה בעיקר בליגה הרביעית, עם גיחות לליגה הקטלאנית הראשונה, המהווה ליגה חמישית ברמתה בספרד. עד שנת 2011 שיחקה ראוס בליגה הרביעית למעט שתי עונות, כאשר החל משנה זו התבססה בליגה השלישית.

את עונת 2015/2014 סיימה במקום השלישי, הישגה הגדול ביותר עד לנקודה זאת, בזכותו העפילה לפלייאוף העלייה לליגה השנייה. כבר בסיבוב הראשון הודחה בידי ראסינג פרול, אך בעקבות הישג זה העפילה לשחק בעונה הבאה בגביע המלך.

ראוס הוגרלה לשחק בסיבוב הרביעי מול אתלטיקו מדריד, ואף כבשה שער יתרון מפתיע, אך לבסוף הפסידה בשני המשחקים והודחה מהגביע. את המשך העונה העבירה ראוס בצמרת, כשבמחזור האחרון של הליגה הסדירה העפילה למקום הראשון, ממנו משחקים במסלול המקוצר של פלייאוף העלייה לליגה השנייה.

ראוס הוגרלה לשחק מול ראסינג סנטאנדר וניצחה בשני המשחקים, כולל ניצחון 0–3 באצטדיון הסרדינרו. הישג זה הביא להעפלתה הראשונה בהיסטוריה לליגה השנייה. העפלתה של ראוס לליגה השנייה דרך מסלול האלופות העלה אותה למשחק על גביע אליפות כלל הליגה השלישית, אך הפסידה בפנדלים לקבוצת אוקם מורסיה.

בעונת 2018/2019 הקבוצה נתקלה בקשיים כלכליים חמורים. בשל המצב הכלכלי החמור בו הייתה, בינואר 2019 הדיחה התאחדות הכדורגל הספרדית את ראוס ממערכת הליגות בספרד למשך שלוש שנים. בעקבות כך שחקני הקבוצה (למשל חסוס אולמו) חתמו חוזים עם קבוצות אחרות במטרה להמשיך לשחק כבר בעונה זו.

בקיץ 2019 המועדון הורד לליגה החמישית פעילות המועדון הופסקה ובעצם המועדון התפרק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראוס דפורטיו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ראוס דפורטיו
* פרופיל הקבוצה באתר BDFutbol
מיקומה של הצוללת הטבועה U-864
**מבצע קיסר** היה ניסיון חשאי של גרמניה בשלהי מלחמת העולם השנייה לשגר אל בעלת בריתה יפן פריטי טכנולוגיה צבאית מתקדמת. המבצע הסתיים בכישלון מוחלט.

המבצע
-----

ב-5 בדצמבר 1944 יצאה מנמל קיל הצוללת הגרמנית U-864 בהפלגת הבכורה שלה, בפיקודו של הקברניט רלף-ריימר וולפרם (Ralf-Reimar Wolfram). משימתה הייתה להוביל בחשאי אספקה צבאית ליפן. מטענה העיקרי היה חלקים של מנועי סילון למטוסי קרב ומערכות הנחיה לטילי V-2. בנוסף היא נשאה 65 טונות של כספית, שנועדו לתעשיית הנשק של יפן.

בדרכה צפונה דרך תעלת קיל עלתה הצוללת על שרטון ונגרם נזק לגופה. קברניטה הפנה אותה לתיקונים במעגני הצוללות הגרמנים בברגן שבנורווגיה. התיקונים שם נסתיימו רק בראשית פברואר 1945 לאחר שהתקפת אוויר בריטית על המעגנים ב-12 בינואר האטה אותם. הצוללת יצאה שוב לדרכה, אך משימתה נחשפה בפני בעלות הברית, כאשר מפענחי הצפנים בבלצ'לי פארק פענחו שידורי רדיו גרמנים שהוצפנו על ידי מכונת האניגמה. האדמירליות הבריטית שיגרה את הצוללת הבריטית **ונצ'רר** (Venturer) בפיקודו של סגן ג'יימס לונדרס (James Launders) אל חופי דרום מערב נורווגיה כדי לאתר וליירט את הצוללת הגרמנית.

ב-6 בפברואר התרחשה תקלה באחד ממנועיה של U-864, שהפיק רעש והגדיל את סכנת הגילוי שלה. הקברניט וולפרם הודיע לבסיס בברגן כי הוא ישוב שמה לתיקונים, ונאמר לו שליווי יפגוש אותו ב-10 לחודש. בינתיים הגיעה הצוללת ונצ'רר לאזור, וההחלטה להשיב את U-864 לברגן שלחה אותה למעשה אל תוך שטח המשימה של הצוללת הבריטית.

ב-9 בפברואר זיהה מפעיל ההידרופון של ונצ'רר רעש של מנוע דיזל של צוללת. בסריקת פריסקופ איתר לונדרס פריסקופ אחר והצוללת החלה לעקוב אחריו. במהרה התברר כי הצוללת הגרמנית גילתה את העוקבת אחריה, שכן היא החלה לשוט במסלול מזגזג. לאחר שלוש שעות של מרדף החליט הצוות הבריטי לנסות ירי טורפדו על פי המסלול בו שטה הצוללת הגרמנית. ארבעה טורפדות נורו על ידי ונצ'רר במרווחי זמן של כ-17 שניות. U-864 שמעה את הירי ונקטה תמרוני התחמקות. היא הצליחה לחמוק משלושת הטורפדות הראשונים אך תעתה בבלי דעת אל תוך מסלולו של הרביעי, אשר שבר את גופה לשניים והטביע אותה תוך אובדן כל צוותה, 57 קילומטרים מברגן.

לולא הנזק שנגרם ל-U-864 בדצמבר והעיכוב שגרמה ההפצצה הבריטית על הבסיס הגרמני בברגן הייתה הצוללת עשויה לעזוב את האזור חודש לפני בואה של הצוללת ונצ'רר בעקבות יירוט השידורים הגרמנים. התקלה שהופיעה במנוע הצוללת חתמה את גורלה.

סגן לונדרס עוטר בעקבות הפעולה באות השירות המצוין.

בעיות סביבתיות
--------------

בשלהי שנות ה-90 החל הצי הנורווגי המלכותי לחפש אחרי שרידי הצוללת לאחר שלמד כי כספית הייתה חלק ממטענה. לאחר חיפושים שנמשכו חמש שנים התגלתה הצוללת הטבועה באוקטובר 2003. לאחר בדיקתה התברר שהכספית אכן דולפת ממנה בקצב גובר והולך. בעקבות זאת נאסר הדיג בקרבת הצוללת הטבועה. מנהל החופים הנורווגי המליץ לקבור את שרידי הצוללת תחת סרקופג של חול ובטון, על מנת לאטום את דליפת הכספית ממנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* World War II: HMS Venturer Sinks U-864, באתר About.com
* Underwater Coffin for Nazi Submarine, באתר דר שפיגל
**מבצע קרב** הוא שם הקוד למבצע שביצע שירות הביון הסובייטי בשנת 1947 באיטליה להשגת מידע טכני על קליעים חדשים בשליטה אלקטרונית.

המבצע
-----

בתחילת 1947 קיבלו תחנות הביון הסובייטיות במדינות אירופה משימה להשיג חידושים של ציוד צבאי בריטי כמו פגז ארטילרי נגד מטוסים עם מידת הרס גבוהה של מטרות נעות.

עקרון הפעולה של קליעים כאלה התבסס על בקרת רדיו. מדענים בריטים החלו בפיתוח פגזים כאלה במהלך מלחמת העולם השנייה, כתגובה להפצצה הגרמנית על שטחי בריטניה באמצעות טילי V-2. תחנת הביון הסובייטית באיטליה הניחה כי פגזים דומים הועברו לאיטליה. המבצע להשגת המידע הדרוש פותחה על ידי איש המודיעין ניקולאי מיכאילוביץ' גורשקוב.

בתיק המבצעי היה מעורב סוכן מנוסה בשם "ריי", שבאמצעות קשריו בחברות התיווך הבריטיות והאמריקאיות הצליח לגלות כי ניתן לאחסן את פגזי הנ"מ המקבילים בצפון איטליה במאגרי ארטילריה שיצרו בעלות הברית לאחר תום הלחימה נגד הגרמנים. מהם נודע ל"ריי" כי המחלקה הצבאית הבריטית מכרה למחלקת התותחנים האיטלקית כמה אלפי "פגזים מיוחדים", שבהם, בנוסף לחומרי נפץ, היה גם "מילוי" אלקטרוני. התחנה הסובייטית כבר ידעה שהמחסן הראשי של הארטילריה נגד מטוסים ממוקם באחת העיירות הקטנות בפרברי רומא.

הסוכן הצליח ליצור קשרים עסקיים בעיר זו. בעזרת הזמנות מסוגים שונים למהנדסים ולצוות הטכני של המחסן, הוא קבע את חוג האנשים שיכולים להועיל לו. בסופו של דבר הצליח הסוכן לקנות מצוות המחסן דגימות של פגזים, כמו גם רישומים ותיעוד טכני נלווה.

בספטמבר 1947 דיווחה תחנת הביון על סיום המשימה ושלחה את הדגימות והחומרים שהופקו למוסקבה.

לקריאה נוספת
------------

* Клим Дегтярев, Александр Колпакиди. Внешняя разведка СССР. М. Эксмо, 2009, [[:ru:Special:BookSources/9785699341801|מסת"ב 978-5-699-34180-1]]

קישורים חיצוניים
----------------

* מבצע "קרב" - באתר שירות ביון החוץ של הפדרציה הרוסית (ברוסית)
מבנה גבישי של תיוניל כלורידסוללות ליתיום תיוניל כלוריד**תיוניל כלוריד** (אנגלית: Thionyl chloride) הוא תרכובות אי-אורגנית בעלת הנוסחה הכימית (SOCl2). זהו נוזל נדיף חסר צבע בעל ריח חריף מאוד (לעיתים נראה בגווני צהוב, בשל אי ניקיונות של גופרית או כלור מומסים). 

תיוניל כלוריד הוא חומר רעיל ביותר ובעל תכונות שיתוך חזקות. במגע עם מים הוא משחרר גזים רעילים כמו חומצת מימן כלורי וגופרית דו-חמצנית.

תיוניל כלוריד הוא חומר גלם חשוב בייצור של חומרי לחימה כימיים קטלניים כגון: גזי-עצבים, כדוגמת VX.

ייצור
-----

הייצור של תיוניל כלוריד, מבוסס על הגבה של גופרית תלת-חמצנית (SO3) עם גופרית דו-כלורית (SCl2), תוך פליטה של גז גופרית דו-חמצנית (SO2):

SO3 + SCl2 → SOCl2 + SO2

שימושים
-------

לתיוניל כלוריד שימושים רבים בתחומי הכימיה, בדגש על תעשיית התרופות, שם הוא משמש כמגיב שמסוגל להמיר קבוצות הידרוקסיל (OH) של כהלים וחומצות קרבוקסיליות לאטום הכלור.

כמו כן, הוא משמש גם כתוסף חשוב באלקטרוליטים של סוללות (כמו סוללת ליתיום תיוניל-כלוריד), והוא משמש גם כחומר מייבש של הידראטים.

כמגיב בסינתזה אורגנית
---------------------

תיוניל כלוריד הוא מגיב נפוץ מאוד בסינתזה אורגנית, בין היתר בגלל קינטיקת התגובה המהירה והניצולת הגבוהה של תהליך ההתמרה. הניצולות מושגת תודות לפליטת תוצרי הלוואי כגזים (SO2) שמבעבעים מהתמיסה ובכך מסיטים את שיווי המשקל חזק לכיוון התוצר (עקרון לה-שטלייה).

**מנגנון ההתמרה של קבוצת כוהל בקבוצת כלור על ידי תיוניל כלוריד:**

בתגובה הכללית, הגיב כהל עם תיוניל כלוריד, לתת אלקיל כלוריד, גופרית דו-חמצנית וחומצת מימן כלורי.

**דוגמה למנגנון מפורט (הפעלה של חומצה קרבוקסילית, על ידי הפיכתה לאציל כלוריד):**

תיוניל כלוריד משמש כמגיב בהכנת אציל כלוריד (הצורה המופעלת של חומצה קרבוקסילית)

### תרשים סינתזות עבור תיוניל כלוריד

### מגיבים חלופיים לתיוניל כלוריד

ניתן להשיג את הפעולה שמבצע התיוניל כלוריד גם עם מגיבים אחרים, לדוגמה:

* התמרה בקטליזה חומצית עם חומצת מימן כלורי (בתהליך זה, קבוצת ההידרוקסיל עוברת פרוטונציה על ידי החומצה ובכך היא נהפכת לקבוצה עוזבת טובה. בהמשך יון הכלוריד מבצע התקפה נוקלאופילית על הפחמן שקשור לקבוצה העוזבת, ומעזיב אותה). החיסרון: עשוי להשפיע על קבוצות אחרות שרגישות לתנאים חומציים.
* שימוש בזרחן חמש-כלורי (PCl5) או בזרחן שלוש-כלורי (PCl3) – פועל בדומה לתיוניל כלוריד. תוצר הלוואי שמשתחרר הוא גז פוספין (PH3) או (POCl3) – תלוי בממס בו התגובה מתרחשת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיוניל כלוריד** בוויקישיתוף
**דף נחיתה** (באנגלית: **Landing page**) הוא דף אינטרנט יחיד (בניגוד לאתר אינטרנט שלם בעל דפים מרובים) המוקם ברוב המקרים על מנת שיגיעו אליו (״ינחתו בו״) מקישור של פרסומים שונים כגון באנרים וקישורים (ובפרט בפרסום ממומן באינטרנט), או על ידי הפניה מחומר פרסומי מודפס או משודר כזה או אחר.

תפקידו של דף הנחיתה הוא למקד את תשומת לבו של המבקר למסר ספציפי (מכירה או שכנוע) ולהניעו להמשך פעולה של השארת פרטים (מתן ליד) ואף קנייה ישירה של המוצר בנוסף לכך. בכל מקרה מטרת דף הנחיתה לגרום למבקר להרגיש שהוא הגיע בדיוק למוצר או השירות אותו חיפש.

לרוב, חוסר מיקוד באתר בכלל או בדף הנחיתה בפרט עלול להביא להצפת מידע אשר תגרום למבקר לצאת מהדף ולא לבצע את הפעולה אותה המפרסם ציפה לקבל.

מטרתו של דף הנחיתה היא להגביר את יחס ההמרה של מציע המוצר בדף הנחיתה (בהשוואה ליחס ההמרה מעסקאות באתר עצמו שהוא נפרד מדף הנחיתה).

דף בית באתר אינטרנט לרוב אינו דף נחיתה מאחר שדף בית הוא דף המקדם את פני המבקרים באתר שלם ומציג את התועלות למבקר - אך לא ממקד את המידע לשירות אחד או הנעה לפעולה ספציפית.

היתרונות של דף הנחיתה
---------------------

יתרונותיו של דף נחיתה הם רבים, במיוחד על פני אתר אינטרנט שלם. ראשית, מדובר בעמוד אחד, קצר לרוב, הלוכד את תשומת לב הגולש ומציג לו מוצר או שירות ספציפיים בצורה תמציתית. היות שטווח תשומת הלב של גולשי האינטרנט נע סביב שניות בודדות - יש להניח כי לגולש המזדמן לא תהיה הסבלנות לקרוא תוכני אתר כדי להתרשם מהמוצר, אלא יש להציג לו עמוד ממוקד המהווה למעשה פרסומת. בנוסף לכך, דף נחיתה לרוב יכיל עיצוב מזמין ואלמנטים גרפיים המעודדים את הגולש לפעול - טופס השארת פרטים, כפתור רכישה, הרשמה לרשימת תפוצה ועוד - כתלות בפעולה אותה יוצר הדף הגדיר כיעד. דף נחיתה הוא לרוב תוצר של מסע פרסום מפולח ייעודי ויתרונו של גורם זה על פני אתר הוא שדף נחיתה, מהגדרתו, מופרד מהמראה הכללי של האתר - לכן, החופש העיצובי בו גדול יותר וניתן "לשבור" את התבנית של האתר. ניתן למצוא כי מרבית הפרסומות המצויות בתוצאות החיפוש הממומן במנועי החיפוש מובילות למעשה לדפי נחיתה - וזאת על מנת למקסם את הרווח הפוטנציאלי מהשקעה כלכלית בפרסום.

עקרונות בסיסיים לעיצוב דף נחיתה
-------------------------------

* עיצוב מקצועי המעביר את המסר הברור של המפרסם, ומטרתו להניע את הגולש לפעולה.
* כתיבת כותרת ברורה של תועלות המוצר והשירות המוצע, המניעה את הגולש לפעולה.
* טקסט קצר המבליט את יתרונותיו של תועלות המוצר ומאפייניו.
* תמונות הממחישות ומבטאות את השימוש במוצר או בשירות.
* השארת פרטי התקשרות (לרוב שם מלא, דואר אלקטרוני וטלפון היוצרים ״ליד״)
* קישור למידע מורחב על השירות/מוצר, או קישור לעמוד הבית.
* הוכחות חברתיות הממחישות שימוש במוצר או בשירות באמצעות עדויות ותמונות.

ראו גם
------

* דיוור אלקטרוני
* רשימת תפוצה
* דיוור אוטומטי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דף נחיתה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7661745-2

 |
**מבצע שלג** (ברוסית: **Операция «Снег»**) הוא מבצע של המודיעין הסובייטי בראשית שנות הארבעים שנועד לחסל את האיום הצבאי על ברית המועצות מיפן. מטרת המבצע הייתה לשכנע את ארצות הברית לנקוט בפעולות מסוימות שאמורות להסיח את דעתה של יפן מצעדיה המרחיבים לעבר ברית המועצות.

הלך המבצע
---------

המבצע נערך בחשאיות רבה. לדברי אחד ממשתתפי המבצע, ויטאלי פאבלוב, על פרטיו ידעו רק ראש ביון החוץ פאבל פיטין, יצחק אחמרוב ושר הפנים לברנטי בריה. האם דווח על המבצע לסטלין, זאת לא ידוע. פאבלוב טען כי באוקטובר 1940 זומן ללשכתו של שר הפנים ששאל אותו לרצינות המבצע המתוכנן והדגיש את חשיבות השמירה על חשאיות המבצע.

מהות המבצע הסתכמה בדברים הבאים: רגע לפני המלחמה, יצחק אחמרוב, בהיותו תושב מודיעין בלתי חוקי בארצות הברית, פגש באמצעות סוכנו עובד משפיע מאוד במחלקת האוצר האמריקנית, הארי דקסטר ווייט. כפי שהתברר, לווייט הייתה השפעה מסוימת על מזכיר האוצר האמריקני. ווייט היה אנטי-פאשיסט בדעותיו. הרעיון שהביע אחמרוב היה להשפיע באמצעות ווייט על עמדת הממשל האמריקני ובסופו של דבר על עמדת נשיא ארצות הברית ביחס לתוכניות האגרסיביות של יפן. ווייט הכיר את אחמרוב בכינוי "ביל" והוחלט שפאבלוב ייפגש עם ווייט, ויציג את עצמו כעמיתו של "ביל", יציג בפניו רעיונות לתזות (כמומחה למזרח הרחוק) בנוגע לאיומים מיפן.

באפריל 1941, ויטאלי פאבלוב וסוכן הביון מיכאיל קורנייב עזבו לארצות הברית במסווה של נציגים דיפלומטיים. במאי נפגשו ויטאלי פאבלוב ו-וויט במסעדה בוושינגטון. במהלך השיחה, פאבלוב סיפר את מחשבותיו על המצב במזרח הרחוק. בתגובה ציין ווייט שהוא עצמו חושב על אותן בעיות וכי לאחר שקיבל מידע ממומחה באזור זה, הוא יוכל לעשות מאמצים מסוימים בכיוון זה.

ארצות הברית דרשה מיפן להפסיק לאלתר את התוקפנות שלה בסין, וגם לנטרל את מנצ'וקוו. כך, מנקודת מבטם של כמה היסטוריונים אמריקאים, פעולת המודיעין הסובייטית הובילה בסופו של דבר להתקפה היפנית על פרל הארבור.

לקריאה נוספת
------------

* Павлов В. Операция «Снег», Издательство: Гея, 1996, ISBN 5-85589-027-9.
* Тайны разведки. Операция «Снег». Россия, ЗАО Телекомпания «Останкино». Режиссёр: Дмитрий Докучаев, год выпуска 2012.
* John Koster. Operation Snow: How a Soviet Mole in FDR’s White House Triggered Pearl Harbor. Regnery History, 2012, ISBN 1-59698-322-1.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף טלמנוב. מבצע שלג

הערות שוליים
------------

1. ↑  John Koster. Pearl Harbor 2.0
**HSDPA**‏ (High-Speed Downlink Packet Access) היא טכנולוגיה לתקשורת סלולרית שמרכזה תקשורת נתונים. טכנולוגיה זו נחשבת כאחת מממשיכות הדרך של ה-UMTS (דור 3) ויחד עם HSUPA ו-CDMA2000 נחשבות ל**דור 3.5**. 

הטכנולוגיה מסוגלת להגיע רשמית לקצב נתונים מרבי של 14.4Mbps, אם כי בפועל המהירות היא לכל היותר 3.6Mbps. החברה הראשונה שהקימה פריסת HSDPA היא חברת סינגולר בארצות הברית. לשם השוואה רשת ה-UMTS מגיעה רשמית למהירות 384Kbps בזמן שהמהירות האמיתית נמוכה בהרבה.

התפתחות הטכנולוגיה
------------------

תכנון רשתות הדור השלישי בעולם החלו בדצמבר 1999 במסמכי הבנות שממשיכים לעדכן שני הגופים האחראים לפעילות התקינה של הטכנולוגיה, 3GP היה אחראי על המעבר מרשתות GSM לרשתות WCDMA, ו-3GPP היה האחראי על המעבר מרשתות CDMA אל EV-DO ו-EV-DV.

טכנולוגיית ה-HSDPA משפיעה בעיקר על לקוחות המשתמשים בתקשורת נתונים סלולרית, ומאפשרת גלישה במהירות גבוהה יותר מבעבר, שיכולה אף להשתוות ולעלות על מהירות החיבור הביתי. החיסרון הוא הקצב המעשי שניתן לקבל בטכנולוגיה זו, והוא נמוך יותר מהקצב המרבי המוצהר. כמו כן, חברות תקשורת רבות גובות תשלום בהתאם לנפח הגלישה החודשי.

טכנולוגיות מתחרות
-----------------

מול טכנולוגיית ה-HSDPA מתחרות מספר טכנולוגיות כשהראשונה ביניהם היא WiMAX, שמציעה קצב העברת נתונים גבוה יותר, אולם עדיין אינה נפוצה בטלפונים סלולריים. טכנולוגיית ה-WiMAX דומה יותר ל-WI-FI מאשר לטכנולוגיות הסלולריות. לרשת ה-WiMAX יש חיסרון נוסף מכיוון שהיא דורשת הקמת תשתית חדשה לרשת בניגוד לרשת ה-HSDPA שדורשת עדכון תוכנה בלבד.

HSDPA בישראל
------------

 פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
לחברת פרטנר בישראל רשת HSDPA בפריסה ארצית. ב-1 בינואר 2007 השלימה חברת סלקום את הכנת התשתית בפריסה ארצית של 85% והשיקה שני מכשירים תומכים HSDPA, מוטורולה v6 ומחשב כף יד משולב סלולר - Jasjam, בניגוד לציפיות למהירות גבוהה יותר. מסלקום נאמר שהמכשירים מגיעים רק ל-1.4Mbps. כמו כן עלות הגלישה התייקרה משמעותית ונוספו הגבלות על כמות הגלישה.
נכון למאי 2010 גם פלאפון משתמשת בפרוטוקול.
בסוף שנת 2011 חברת פלאפון שדרגה את תמיכה העברת הנתונים שלה מ-21Mbps ל-42Mbps, ונכון לזמן כתיבת שורות אלו (שנת 2014), כל הרשתות בעלות התשתית תומכות במהירות מקסימלית של 42Mbps.

ראו גם
------

* High-Speed Packet Access

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **High-Speed Downlink Packet Access** בוויקישיתוף
* עופר שמואלי, HSDPA: דם חדש לדור השלישי, באתר ynet, 9 בינואר 2005
* יואב הררי, אלי חבוש, "פוקט", סלקום משיקה מכשירי דור 3.5 חדשים, באתר ynet, 18 בדצמבר 2006
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקבוצת הקטרגל של זניט סנקט פטרבורג. אם התכוונתם לקבוצת הכדורגל, ראו זניט סנקט פטרבורג.

**מועדון הקטרגל זניט סנקט פטרבורג** (רוסית: **Мини-Футбольный клуб «Зенит» Санкт-Петербург**) הוא מועדון קטרגל מהעיר סנקט פטרבורג, שהיה קיים בשנים 1993–1999. בשנים 1993–1995 נקרא **"פולסייה"**.

ההישג הגבוה ביותר באליפויות רוסיה הוא הגעה למקום הרביעי בעונות 1996/97 ובעונת 1998/99.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1993 תחת השם "פולסייה". בעונת 1994/95 הקבוצה לליגת העל בקטרגל. בעונת הבכורה שלה בליגה החלה להיקרא "זניט".

מאמן הקבוצה היה יורי רודנב, שמאוחר יותר היה למאמן דינמו מוסקבה. בעונת 1995/96 "זניט" סיימה במקום 13, אך בעונה הבאה סיימה במקום רביעי וזו היה הישג השיא של המועדון. באותן שנים שיחקו בשורותיה שחקני קטרגל כמו סרגיי איבנוב, פאבל סטפאנוב, אנדריי סולוביוב וולדיסלב שצ'וצ'קו, אשר מאוחר יותר היו כוכבים בתחום כדורגל האולמות ברוסיה. 

בעונת 1997/98 הקבוצה סיימה במקום החמישי. עונה לאחר מכן "זניט" סבלה מבעיות כלכליות, אך למרות זאת הצליחה לשוב ולקחת את המקום הרביעי. עם זאת, בעונה הבאה הקבוצה כבר חדלה מלהתקיים.

ביוני 2017, גזפרום הכריזה על כוונתה להקים מחדש את מועדון הקטרגל זניט. אך יוזמה זו לא יושמה בפועל.

הישגים לפי עונה
---------------

| עונה | ליגה | מיקום |
| --- | --- | --- |
| 1994-1995 | הליגה השנייה | 3 |
| 1995-1996 | ליגת העל | 13 |
| 1996-1997 | ליגת העל | 4 |
| 1997-1998 | ליגת העל | 5 |
| 1998-1999 | ליגת העל | 4 |
|

הערות שוליים
------------

1. ↑  Тренер «Политеха»: о возможном создании МФК «Зенит» узнал только сегодня утром
**"ואסיליסה"** (ברוסית: **Василиса**) הוא סרט היסטורי רוסי משנת 2013 (שיצא גם בגרסה מורחבת כמיני סדרה בת ארבעה פרקים) בבימויו של אנטון סיוורס. הסרט מספר על חייה של ואסיליסה קוז'ינה, שלחמה במלחמת 1812 בין רוסיה לצרפת.

במקור תוכנן כי את הסרט יביים דמיטרי מסחייב והסרט יעלה לאקרנים בשנת 2012 כדי לחפוף לציון 200 שנה למלחמת 1812, אולם יישום התוכנית התארך עד 2014 ואנטון סיוורס הפך לבמאי. הקרנה מיוחדת של הסרט התקיימה באפריל 2014 בחצי האי קרים, ולאחר מכן בסנקט פטרבורג במסגרת פסטיבל "ויוואט, קולנוע רוסיה!". הסרט הוקרן בבכורה בבתי הקולנוע ב-4 בדצמבר 2014.

עלילה
-----

הצמיתה ואסיליסה נמצאת במערכת יחסים רומנטיים עם האציל איוואן רייזנוב, שמבטיח לה חתונה, אבל מילדות הוא היה מאורס לנערה במעמדו. ראש הכפר קוז'ין מחזר אחרי ואסיליסה. לאחר שפירשה לא נכון את ההסבר של רייזנוב בעניין ארוסתו, ואסיליסה מסכים להתחתן עם ראש הכפר. זמן קצר לאחר מכן מתחילה מלחמת רוסיה-צרפת. האיכרים מתמודדים עם התעללות החיילים הצרפתים ועם חוסר המעש של ראש הכפר. ואסיליסה מחליט להילחם ומארגנת את האיכרים לצבא פרטיזני, שתוקף את העגלות הצרפתיות וגורם להן נזק משמעותי.

שחקנים ודמויות
--------------

| שחקנים | דמויות |
| --- | --- |
| סבטלנה חודצ'נקובה | ואסיליסה קוז'ינה |
| דמיטרי סולומיקין | איוואן רייזנוב |
| ג'רום קוזן | בלייר |
| כריסטינה קוזמינה | דאשה |
| איגור צ'רנביץ' | מקסים קוז'ין |
| אנדריי אילין | אלגין |
| אירינה רוזנובה | קתרינה קרלובנה |
| אלכסיי ברבש | אלכסנדר הראשון |
| ולדימיר מטווייב | מיכאיל קוטוזוב |
| ויטלי קובאלנקו | נפוליאון הראשון |
| יורי בטורין | נמרובסקי |
| ניקולאי ספירידונוב | גרישקה |

קישורים חיצוניים
----------------

* "ואסיליסה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ואסיליסה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הסרט "וסיליסה", באתר FilmzGuru.ru

הערות שוליים
------------

1. ↑  "*Сиротин С.* Василиса Кожина — амазонка 1812 года". // Сайт радиостанции «Голос России» (rus.ruvr.ru). 2010-12-09. 20101231092557.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אחמד באדר** (~1981 - 9 בספטמבר 2003) היה מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בחברון, שימש כקצין המבצעים של החמאס בחברון תחת עבדאללה קוואסמה.

פעילות
------

בהיותו בן 22 היה אחראי על השילוח של המחבל לקו 2 בירושלים, פיגוע שבו נרצחו 22 ישראלים. כמו כן, באדר היה שותף לפיגוע נוסף בקו 14 בירושלים בחודש יוני 2003.

אחרי הריגתו של קוואסמה בפעולה של הימ"מ הפך באדר מתחילת יולי 2003 ועד למותו למפקד התא בחברון.

מותו
----

בבוקר ה-9 בספטמבר 2003 החלו כוחות מיוחדים מיחידת דובדבן, יחידת ההנדסה יהל"ם, כוחות מחטיבת הנח"ל וכוחות שב"כ לכתר בניין בן 8 קומות בשכונת כתילה במרכז העיר חברון, שבו התבצרו אנשי חמאס חמושים. בבניין שהו על-פי החשד, כמה מבני משפחת קוואסמה, מראשי החמאס בחברון אשר אחראים לרצח ישראלים רבים. הכוח קרא למתבצרים לצאת מהבניין כאשר המתבצרים סרבו, קרא הכוח לאזרחים לפנות את הבניין, האזרחים שיצאו מהבניין נשלחו בחזרה על ידי הכוח כדי לבדוק האם ישנם עוד אזרחים בתוך הבניין. המחבלים אשר סירבו לצאת ניהלו קרבות עזים משעות הבוקר עם הכוח עד לשעה 16:30, בשלב מסוים בלחימה הכוח החל לירות טילים ופגזים לעבר הבניין, לא היו נפגעים בקרב החיילים. בקומה הראשונה גילה הכוח שתי גופות של המחבלים אחמד באדר ועוזרו עז א-דין מיסק. על פי מערכת הביטחון היו השניים אחראים למותם של 55 ישראלים ופציעתם של 260 ונחשבו לפעילי החמאס הבכירים ביותר ביהודה ושומרון מאז חיסולו של עבדאללה קוואסמה. לצד הגופות נתגלו רובים, אקדח, תחמושת ואמצעים לראיית לילה. בתום הפעילות פוצצו כוחות צה"ל את הבניין בן ה-8 קומות.
ארכיפלג זנזיבר. מצפון לדרום: האיים פמבה, זנזיבר (אונגוג'ה) ומאפיה
**זנזיבר** הוא ארכיפלג בריבונות טנזניה, השוכן באוקיינוס ההודי. הארכיפלג מורכב מ-75 איים. שלושת האיים הגדולים הם זנזיבר (או בשמו הסוואהילי: אוּנגוּגָ'ה), פמבה ומאפיה. עם האיים הקטנים יותר נמנים פריזון איילנד ("אי בית הסוהר"), בָּאוֶוה, צָ'פְּוָואנִי, צ'וּמְבֶּה, מְנֶמְבָּה ומִיסָאלִי.

האיים שטוחים יחסית, וגובהה של הפסגה הגבוהה ביותר בה, הנמצאת באי זנזיבר, היא כ-130 מ' מעל פני הים.

באיים זנזיבר ופמבה שכנה בעבר סולטנות זנזיבר, שהפכה בהמשך לפרוטקטורט בריטי, ולמדינה עצמאית קצרת ימים, עד לאיחודה עם טנגניקה והקמת הרפובליקה המאוחדת של טנזניה. לעומתם, מאפיה נחשב לחלק מטנגניקה, ולפיכך גם היה בעבר חלק ממזרח אפריקה הגרמנית ומהמושבה הבריטית טנגניקה. גם לאחר האיחוד, נהנים האיים זנזיבר ופמבה מאוטונומיה, בעוד מאפיה שייך אדמיניסטרטיבית למחוז פְּוָואנִי שביבשה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **זנזיבר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זנזיבר (ארכיפלג)** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge1038466

 |
במשפט העברי, קיים כלל המצריך **דעת בעלים** בהשבה ותשלומי גזילות וגנבות. כלל זה, מייחס חשיבות מיוחדת הן לגזילה כאשר היא נעשית בידיעת הבעלים והן להשבה כאשר היא נעשית בידיעת הבעלים.

שיטת רב
-------

שיטתו של רב על פי שיטת רש"י היא, שגזילה, כאשר היא נעשית מדעת הבעלים, נחשבת לגזילה חמורה יותר, ולכן גזילה כזו צריך להשיב באופן מושלם יותר, שהיא השבה מדעת הבעלים, ובשעת ההשבה. לעומת זאת, אם הגזילה נעשית שלא מדעת הבעלים, די בדעת קלושה של הבעלים בכך שהגזילה חזרה אליהם, וזאת על ידי "מנין", כלומר שהבעלים מונים את צאנם ורואים שלא חסר דבר (למרות שאינם יודעים שהייתה כאן השבת גזילה).

יש המסבירים את דברי שיטת רש"י, על פי דברי המהר"ל המסביר את דין ייאוש בכך שבעלותו של האדם נקבעת לפי השימוש והשליטה שהוא עושה בחפץ, ולפי היחס שיש בינו לחפץ, כאשר הוא משמש אותו ובדעתו להשתמש בו. לפי כך, מסבירים האחרונים כי גזילה כזו, שנעשית מדעת הבעלים, היא גזילה אלימה יותר, שכן בדעת הבעלים נקבעה התודעה שחפציו אינה בשליטתו יותר, ובכך הושלם מעשה הגזילה, שהרי החפץ יצא משליטתו ומתודעתו.

שיטת הרשב"א היא, שסברא היא, שכאשר הגזילה נעשית בפרסום ומדעת הבעלים, עליו להחזיר לידו את הגזילה מדעת הבעלים כדי להוציא את עצמו מידי כל חשד.

שיטת שמואל
----------

לפי שיטת שמואל, אין חילוק בין גזילה לדעת או שאינה כזו, ובשניהם מניין פוטר. לפי דעת רש"י ייתכן כי שמואל חלוק על רב בחילוק שבין גזילה מושלמת ושאינה מושלמת, או לחלופין לפי דעת הרשב"א - בדין שעליו להוציא את עצמו מידי חשד. אם כי ניתן לומר שגם שמואל מודה לדין זה, אלא שהוא סובר שמניין המתבצע כאשר ידוע לבעל הבהמה שהיא נגזלה, חשובה כדעת, כי למרות שהוא לא ידע בשעת ההשבה שהייתה כאן השבה, ידוע לו לאחר מכן שהייתה השבה, שהרי הוא רואה שהבהמה שנעלמה נמצאת.

שיטת רבי יוחנן
--------------

שיטת רבי יוחנן, דומה לזו של רב, אם כי במידה פחותה יותר. גם רבי יוחנן מודה שלגזילה חמורה יותר, שנעשית מדעת, יש צורך בהשבה אלימה יותר, אלא שלשיטתו בגזילה מדעת די במניין, שכן גם דעת כזו נחשבת כדעת, ואילו גזילה שנעשתה שלא מדעת, ניתן להשיבה ללא דעת כלל, ואף ללא מניין שבה מנו הבעלים של העדר את העדר וראו שלא חסר בה אף אחת.

שיטת רב חסדא
------------

שיטתו של רב חסדא, היא שההפך הוא הנכון; אין כלל דין שגזילה מדעת היא גזילה מושלמת יותר שצריכה השבה מושלמת מדעת, ודווקא בגזילת בהמה שנעשתה שלא מדעת, יש צורך בדעת הבעלים שידעו כי היא הושבה ואיזו היא הבהמה שהושבה. רבא, מסביר את שיטתו של רב חסדא, שכאשר בהמה מורגלת ללכת בתוך העדר, אין לה נטייה לברוח מהעדר, אך כאשר מתרגלת לצאת מחוץ לעדר, על ידי הגזלן, הוא שוב מורגלת לצאת מבלי השגחת הרועה, וככזו היא צריכה שמירה מעולה, ולכן צריך הגזלן להודיע שהוא החזירה כדי שידע בעל העדר שעליו להשגיח עליה באופן מיוחד, וגם כדי שידע איזו היא בהמה שנגזלה שזקוקה להשגחה מעולה.

פסק ההלכה
---------

הראשונים נחלקו בפסק ההלכה, יש שפסקו כרבי יוחנן, שכן ההלכה היא תמיד כרבי יוחנן כאשר הוא חלוק עם רב, ויש שפסקו כרב חסדא, שכן לדעתם בכך שרבא מפרש את דבריו יש הוכחה שהוא פוסק כמותו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף קי"ח, עמוד א'
**גלגו ננסי מזרחי** (שם מדעי: *Paragalago*) הוא סוג של פרימטים ממשפחת הגלגויים, אשר חיים ביערות אפריקה. במקור מינים אלה השתייכו לסוג גלגו ננסי מערבי (*Galagoides*). בני סוג זה בעלי גוף קטן, אך מעט גדול יותר מהגלגויים המערביים, אך שני הסוגים אינם קרובים טקסונומית. הם כנראה התפתחו לכיוונים שונים עם פיצול שנגרם בידי הבקע המזרח-אפריקני.

עד 2017 הם אוחדו עם הגלגויים המערביים באותו סוג. אך מחקר חדש מצא הבדלים במורפולוגיה ובצורת הקול שמשמיעים חלק מהמינים והם הופרדו בשנת 2017 לסוג אחר.

בני הסוג הם קטנים, במשקל של 60 עד 120 גרם בממוצע והם בעלי שרירי רגליים ארוכים העוזרים להם לקפץ למרחקים ארוכים בהרבה מאורך גופם. הם פעילי לילה היוצאים מחללי עצים לחפש חרקים וטרף דומה.
בני הסוג נפוצים בעיקר במזרח אפריקה.

מינים
-----

* *Paragalago cocos*
* *Paragalago granti*
* *Paragalago nyasae*
* *Paragalago orinus*
* *Paragalago rondoensis*
* *Paragalago zanzibaricus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלגו ננסי מזרחי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Masters, J.C.; Génin, F.; Couette, S.; Groves, C.P.; Nash, S.D.; Delpero, M.; Pozzi, L. (2017). "A new genus for the eastern dwarf galagos (Primates: Galagidae)". Zoological Journal of the Linnean Society. 181: 229–241 10.1093/zoolinnean/zlw028
**אחָלגוֹרי** (בגאורגית: **ახალგორი**, מילולית: "גורי החדשה) היא עיירה במזרח גאורגיה, המשמשת כמרכז המנהלתי של נפת אחלגורי במחוז מצחתה מתיאנתי. היא ממוקמת במזרח דרום אוסטיה ההיסטורית, בחלקה המערבי של רכס אלוואני על הגדה השמאלית של נהר כסאני (ქსანი). בשנת 1960 היא קיבלה מעמד של דבה (עיירה) ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2002, 2,500 איש. 

אחלגורי נוסדה בתקופת שלטונו של סאורמג הראשון, המלך השני של ממלכת איבריה (234 לפנה"ס לערך - 159 לפנה"ס לערך). ההיסטוריון הגאורגי, וחושטי מציין אותה בכתוביו כעיר קטנה בה שכנו גאורגים וארמנים. בתקופה פיאודלית מאוחרת יותר, במאה ה-15, נכללה אחלגורי בתחום דוכסות כסאני (ქსნის საერისთავო). בתקופת גאורגיה הסובייטית, בין השנים 1935-1991, נקראה העיירה של שמו של לנין, **לנינגורי** (ლენინგორი) ונכללה בתחום האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה. עם הכרזת העצמאות של גאורגיה הכריזה דרום אוסטיה על ניתוקה מגאורגיה, ולאחר המלחמה האוסטית הראשונה ומלחמת האזרחים שבאה בעקבותיה, 1991-1992, נותרה אחלגורי תחת השליטה הגאורגית בקרבת הגבול עם הרפובליקה הבדלנית, והיותה אחת מסלעי המחלוקת בסכסוך הגאורגי-אוסטי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אחלגורי** |

* אתר האינטרנט הרשמי של אחלגורי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007469322305171

 |
**תיבת TATA** (באנגלית: TATA box, ידוע גם כתבנית גולדברג-הוגנס) הוא מוטיב הנמצא ברצף ה-DNA באזור הפרומוטור של גנים באיקריוטים ובארכאונים. לכ-24% מהגנים האנושיים יש תיבת TATA בפרומוטור. תיבה זו נחשבת כמאפיין של ליבת פרומוטור. אל רצף זה נקשרים פקטורי שעתוק כלליים או היסטונים, והוא מעורב בתהליך השעתוק על ידי RNA פולימראז.

תיבת TATA זוהתה לראשונה בשנת 1978 במעבדתו של דוד הוגנס בארצות הברית.

סקירה
-----

איור המייצג סוגים שונים של פרומוטורים המכילים תבנית TATA.   

**1.** פרומוטור BBa\_J010062 מאי קולי, הידוע גם כתיבת פריבנאו. **2.** פרומוטור BBa\_J231083. מאי קולי. **3.** הפרומוטור השמרי BBa\_K122000.
תיבת ה-TATA כוללת את הרצף TATAAA או וריאציה קרובה. הרצף נמצא במיקום מסוים, כ-25-35 זוגות בסיסים מאתר תחילת השעתוק. הרצף נחשב לרצף שמור מבחינה אבולוציונית, ומקורו בשלב מוקדם של היצורים האיקריוטים.

במהלך שעתוק, החלבון שנקשר לתבנית TATA (ידוע כ- TBP, TATA binding protein) יוצר כיפוף במבנה ה-DNA של שמונים מעלות, וכן פותח את מבנה הסליל הכפול של ה-DNA. בגלל שהתבנית עשירה בבסיסים אדנין ותימין, ההפרדה נעשית בקלות יחסית, מכיוון שזיווג הבסיסים שלהם חלש יחסית לזיווג שבין ציטוזין וגואנין. חלבון ה-TBP הוא חלבון חריג, מכיוון שהוא נקשר באזור המיינור גרוב של מבנה הסליל הכפול, בעזרת מבנה שניוני של משטח בטא.

תיבת ה-TATA נפוצה באתרי קישור של RNA פולימראז II. פקטור השעתוק TFIID נקשר לתיבה, ולאחר מכן TFIIA נקשר במעלה הזרם לאתר הקישור של TFIID, ו-TFIIB נקשר במורד הזרם אליו. ה-RNA פולימראז מזהה את קומפלקס החלבונים הזה, וכן פקטורי שיעתוק נוספים - TFIIF, TFIIE ו-TFIIH. זה מאפשר את תחילת השעתוק, כך שהפולימראז ממשיך לנוע במורד הזרם, כאשר TFIID ו-TFIIA נשארים קשורים לתיבת ה-TATA, באופן שמולקולות נוספות של RNA פולימראז II יוכלו להיקשר לאותו אתר. ההצטברות של מולקולות RNA פולימראז ופקטורי שעתוק נקראת קומפלקס השעתוק הבזאלי, אשר מייצר כמות בזאלית (נמוכה) של תעתיקים. כדי להעלות את רמות הביטוי נדרשת מעורבות של פקטורים אחרים, כגון תיבת CAAT.

רוב הגנים אינם מכילים תיבת TATA, ומשתמשים באלמנט האינישיאטור (Initiator), או ה-(DCP (downstream core element. עם זאת, חלבון ה-TPB תמיד מעורב, ומאולץ להיקשר ל-DNA על אף שההתאמה אינה מלאה.

ראו גם
------

* תעתוק (ביולוגיה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיבת TATA** בוויקישיתוף
**גרגורי בוריסוביץ' אדמוב** (שם אמיתי - **אברם בורוכוביץ' גיבס**, ברוסית: **Абрам Борухович Гибс**,‏ 18 במאי 1886 - 14 ביוני 1945) היה סופר מדע בדיוני יהודי סובייטי.

קורות חיים
----------

נולד בעיר חרסון (אף כי יש גם מקורות הטוענים שנולד בז'יטומיר), בשם אברם גיבס, הילד השביעי למשפחת פועלים יהודית עניה. הוא אף גורש מבית הספר שנה לפני הסיום, משום שהוריו לא יכלו לממן את גמר לימודיו. החל מגיל 15 הצטרף לפעילות מהפכנית במסגרת המפלגה הקומוניסטית הבולשביקית וב-1906, בן עשרים, הוגלה בשל כך לארכנגלסק שבצפון רוסיה.

גיבס לא נשאר במקום גלותו זמן רב. הוא ברח משם לסנקט פטרבורג, המשיך בה בפעילותו המהפכנית ואחר כך חזר לחצי האי קרים, לסבסטופול, שם נשפט ונידון שוב על ידי שלטונות הצאר בשל פעילותו במפלגה הקומוניסטית, הפעם לשלוש שנות מאסר.

כשהשתחרר מהכלא ב-1911 כבר היה בן 25 והפנה את מרצו לפעילות עיתונאית, אף כי גם היא הייתה בשלב זה בעלת אוריינטציה מהפכנית במידה מסוימת. הוא החל לכתוב לעיתון סוציאל-דמוקרטי בשם *יוג* (דרום), שיצא לאור בחרסון מחוז הולדתו ומהר מאוד הפך לעורך העיתון. הקריירה העיתונאית הזו נמשכה גם לאחר מהפכת אוקטובר.

סיפורים קצרים החל גרגורי אדמוב לפרסם החל משנת 1930, בשמו הספרותי, והבמה הספרותית הראשונה שלו הייתה המגזין "ידע הוא כוח" (*Znanie-Sila*). כעבור שנים אחדות החל לכתוב גם ספרים. מרבית יצירתו הייתה של סיפורי מדע בדיוני ריאליסטיים וטכנולוגיים של העתיד הקרוב.

הוא נפטר במוסקבה ביוני 1945. בנו, ארקדי אדמוב (1920–1991) היה סופר, נודע בזכות עצמו בברית המועצות, בעיקר בשל ספרי הבלשים והמתח, אשר כתב.

מיצירותיו
---------

* **מנצחי המעמקים** הופיע בשנת 1937 בברית המועצות.
* **סודם של שני אוקיינוסים** הופיע בשנת 1939 בברית המועצות וב-1956 אף נעשה על בסיסו סרט קולנוע.
* **גירוש האדון** פורסם בשנת 1946 בברית המועצות. ספר זה יצאה לאור לאחר מות המחבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצירות של אדמוב (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Notable Russian Jews", באתר Geni
2. ↑  A Secret of Two Oceans" by Grigory Adamov"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007314011205171
* BNE: XX1104511
* GND: 139556966
* ISNI: 0000 0001 0959 4165
* LCCN: nr91033218
* LNB: 000139425
* NDL: 00682234
* NKC: xx0024698
* NTA: 35739612X
* RSL: 000079347
* SUDOC: 127497064
* VIAF: 22000311
* WorldCat: lccn-nr91033218

 |
**כלודיו** (**Chlodio**; בערך 392–448 לספירה) היה מלך הפרנקים הסאלים מתחילתה של השושלת המרובינגית.

הוא נודע כמלך ארוך שיער (כמו כל מלכי שושלת זו) והתגורר בטוקסנדריה בטירה של דואיסבורג. ב-414 הפך למלך תרואן (כיום בחבל נור-פה דה קאלה שבצפון צרפת).

ב-428 גילה כי עריה של גאליה בלגיקה היו מחוסרות הגנה. פלביוס אאטיוס, ששימש כמגיסטר מיליטום של רומא בגאליה, נאלץ לשלוח את חייליו כדי ללחום בוויזיגותים, ולכן הצליחו כלודיו ואנשיו להביס כוח רומאי ליד קמברה ולהתיישב בצפון גאליה. אף על פי שהותקף על ידי פלביוס אאטיוס ב-431, הצליח כלודיו להרחיב את כיבושיו דרומה עד נהר הסום.

ב-432 הוא לכד את טורנה וכבש את קמברה על כל סביבותיה. למעשה, מטרתו הייתה ליצור ממלכה שתשתרע מן הריין עד הים הצפוני, כולל אזורי נהר הסום ונהר המז. פלביוס אאטיוס נאלץ לחתום על הסכם פוידרטוס עם כלודיו - הסכם שלפיו הפכו הפרנקים הסאלים לחיילי האימפריה הרומית והורשו להתיישב על קרקע רומית, מה שהביא בעקבותיו להקמת האימפריה הפרנקית מייסודו של כלוביס הראשון.

אין אנו יודעים מי היו ילדיו של כלודיו, אולם ישנה אגדה על אודותיו, או ליתר דיוק, על אודות המלך מרובך. ההיסטוריון הבלגי גודפרואה קורט בן המאה התשע עשרה סיכם את מה שנכתב בכרוניקה של פרדגריוס מן המאה ה-7 במילים הבאות: "יום אחד כאשר המלכה, אשת המלך כלודיו, יצאה לרחוץ בים, אל מסוים קרב אליה - זיווג שממנו נולד הגיבור מרובך שעל שמו קרויה השושלת המרובינגית." מדברים אלה משתמע כי אשתו של כלודיו הייתה אמו של מרובך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כלודיו** בוויקישיתוף
* כלודיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| השושלת המרובינגית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כלודיו • מרובך הראשון • כילדריך הראשון (457–481) • כלוביס הראשון (481–511) • כילדברט הראשון (511–558) • כלודומר (511–524) • תיאודריך הראשון (511–533) • תיאודברט הראשון (533–548) • תיאודבלד (548–555) • כלותאר הראשון (511–561) • כריברט הראשון (561–567) • גונתרם (561–592) • כילפריך הראשון (561–584) • כלותאר השני (584–623) • דגוברט הראשון (אנ') (623–634) • תיאודריך השלישי (679–691) • כלוביס הרביעי (690/1–694/5) • כילדברט השלישי (694/5–711) • דגוברט השלישי (711–715) • כילפריך השני (אנ') (715–721) • תיאודריך הרביעי (721–737) • כילדריך השלישי (743–751) |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 88604581
* GND: 137339836
* VIAF: 81543987
* WorldCat: viaf-81543987

 |
**גלגו סנגלי** (שם מדעי: *Galago senegalensis*) הוא מין של גלגו הנפוץ ביערות והסוואנות של אפריקה ופעיל בשעות הערב.

מאפיינים
--------

הגלגו הוא קרוב רחוק של הקופים והוא קטן מהם, פעיל לילה ובעל עיניים ואוזניים גדולות מאוד יחסית לגופו הקטן; אורכו עד 130 מ"מ ומשקלו 95–300 גרם. לגלגו רגליים גדולות המסייעות לקפוץ למרחק וזנב שעיר וארוך המסייע באיזון. צבע הפרווה חום-כתום עד אפור כהה והוא פעיל בחבורות בעיקר בלילה, אז עושה הגלגו שימוש בעיניו ואוזניו הגדולות, בעלות ארבעה שרירים בצוואר, כדי לקלוט את רעשי הסביבה. הנקבות והצאצאים ישנים יחד, בעוד הזכרים מעדיפים להתבודד.

הגלגו חי בסוואנות וערבות מיוערות או שיחיות ברחבי אפריקה וקופץ מעץ לעץ ומדי פעם יורד לקרקע. בדומה לרוב הפרימטים הוא אוכל-כול הניזון בעיקר מחרקים, כגון פרפרים, עשים, חגביים וזחלים שונים. בנוסף, ניזון הגלגו מאגוזים, פירות, זרעים, פרחים, דבש, עופות וביצים.

תקופת הרבייה נפתחת בתחילת נובמבר (תקופת הגשמים) כאשר הנקבה ממליטה 1–2 גורים הנמצאים בחלל בגזע עץ והם מועברים בפה שלה עד שהם מתבגרים ועוזבים. לגורים טורפים רבים, הכוללים עופות דורסים, נחשים ונמרים וגם להקות שימפנזות. השימפנזות מנסים להרוג אותם באמצעות מקלות חדים באזורים בהם הם ישנים. אפשרות יותר נפוצה שלהם היא זריקת אבנים גדולות על הגלגויים וריסוק עצמותיהם.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלגו סנגלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלגו סנגלי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562934905171
* LCCN: sh85076193

 |
**מולאי אבו אל-עבאס אחמד אל-מנסור** (בערבית: **أبو العباس أحمد المنصور**) מכונה גם **אל-מלכ א-דהבי** - המלך המוזהב (1549, פאס, מרוקו - 25 באוגוסט 1603, פאס) היה סולטאן מרוקו משנת 1578 ועד פטירתו בשנת 1603. היה השישי במספר, והמפורסם מבין שליטי השושלת הסעדית. פרסומו במהלך המאה ה-16, הן באפריקה והן באירופה, בא לו בעקבות צבאו החזק, מיקומו ויכולותיו האסטרטגיות.

מולאי אחמד קיבל את השלטון בירושה מאחיו עבד אל מאלכ, לאחר קרב שלושת המלכים, קרב שסיים תקופה ארוכה של חוסר יציבות שלטונית במרוקו. הוא כונן קשרים עם מוראט השלישי סולטאן האימפריה העות'מאנית, קשרים שהביאו להפסקת התערבותה של האימפריה בענייני מרוקו. בעקבות התבוסה בקרב, השפעתה של פורטוגל על מרוקו גם היא הצטמצמה. הוא כבש מידי הספרדים את ארזילה - עיר מבוצרת בקצה הצפון-מערבי של החוף האטלנטי של מרוקו. כיבושה של ארזילה התאפשר עקב היחלשות הספרדים בעקבות תבוסת הארמדה הספרדית בקרב גרייבליינס. בעקבות ניצחונותיו אלו נוספה לשמו של מולאי אחמד תוספת הכבוד "**אל-מנסור**", שמשמעותה "**המנצח**". הוא קבע את מרקש כעיר הבירה של ממלכתו, בנה בה בנייני פאר וביצר אותה ואת רבאט. 

בקרב שלושת המלכים נפלו בידי אל-מנסור שבויים רבים, וכתוצאה ממכירתם הפך לעשיר גדול. ניצחונותיו של אל-מנסור ועושרו הגבירו את ביטחונו, והוא פנה לדרום מרוקו לכבוש את ממלכת סונגהאי. מרכז הממלכה היה בעיר טימבוקטו שעל שפת נהר הניז'ר, והיא נודעה במדרסות ששכנו בה. בקיאותם של חכמי הדת של טימבוקטו בתורת האסלאם הייתה כה רבה, עד שחבריהם ממרוקו היו באים לשם כדי ללמוד במדרסות שלהם. אנשי הדת של מרוקו מחו נמרצות נגד רצונו של אל-מנסור לכבוש את טימבוקטו ולפגוע באחיהם המוסלמים, אך עושרה של טימבוקטו קסם לאל-מנסור והוא התעלם ממחאותיהם. בשנת 1591 כשהוא נעזר ב-3000 שכירי חרב ספרדיים ונשק חדיש, הביס אל-מנסור את צבא ממלכת סונגהאי והעיר נבזזה. עיקר השלל היה בזהב, וכשחזרו החיילים עם השלל למרוקו, נוסף לאל-מנסור הכינוי "**א-דהבי**" שמשמעותו "**המוזהב**".

אנשי הדת של מרוקו לא סלחו לאל-מנסור על החרבתה של טימבוקטו על מדרסותיה. הם אף תלו את הבצורת, שהשתררה במרוקו מיד לאחר החרבת טימבוקטו ונמשכה 3 שנים, במעשיו אלו, וקבעו כי הבצורת היא עונשו של האל. נתיניו של אל-מנסור החלו אט אט להשתכנע מדבריהם של חכמי הדת, וכשפרצה מחלת הדבר ובעקבותיה מותם של חללים רבים, נעלמה התמיכה בו לחלוטין. מי שניצל את המצב שנוצר היה אחד מבני המלך שמרד באביו תוך שהוא מקבל את תמיכת התושבים. האב ברח מביתו, והמלך שכונה "המנצח" ו"המוזהב" מת בדבר. עם מותו תמה תקופה יציבות שלטונית בת 25 שנה, והאנדרלמוסיה שבה לשרור במרוקו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אחמד אל-מנסור** בוויקישיתוף
* אחמד אל-מנסור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526282205171
* BnF: cb160642342 (data)
* GND: 121179605
* ISNI: 0000 0000 2798 3650
* LCCN: n88263399
* NTA: 182290654
* SUDOC: 149840977
* TDVİA: ahmed-el-mansur
* VIAF: 5781102
* WorldCat: lccn-n88263399

 |
מלח בישול, בעל המבנה הכימי נתרן כלוריד
**כלוריד** הוא אניון (יון שלילי) של היסוד כלור, הנוצר כאשר אטום כלור מקבל אלקטרון עודף אחד, ליצירת **−Cl**. תרכובות רבות מכילות יון כלוריד, כמו מלחי חומצה הידרוכלורית (HCl), או מלח בישול (NaCl), המתמוסס במים לשני יונים, +Na ו-−Cl.

המונח "כלוריד" מתייחס לעיתים גם לתרכובת כימית בה אטום כלור אחד או יותר קשורים בקשר קוולנטי במולקולה. לכן, כלורידים יכולים להיות תרכובות אורגניות או אי-אורגניות. הדוגמה הפשוטה ביותר לתרכובת כלוריד אי-אורגנית היא מימן כלורי - חומצה הידרוכלורית, שהוזכרה לעיל. דוגמה פשוטה לתרכובת אורגנית המכילה כלור (אורגנוכלוריד) היא כלורומתאן (CH3Cl), המכונה גם מתיל כלוריד.

נוסחת מבנה של תיוניל כלוריד
קיימים גם חומרים אי-אורגניים בהם אטום הכלור קשור בקשר קוולנטי, לדוגמה:

* זרחן טריכלוריד, זרחן פנטכלוריד ותיוניל כלוריד, המשמשים כמגיבים לתגובות כלורינציה במעבדה
* דיגופרית דיכלוריד (S2Cl2), המשמש בתהליך הגיפור של גומי

אחת הדרכים למדידת כמות כלוריד במדגם היא באמצעות ארגנטומטריה.

בגוף האדם
---------

יוני כלוריד חשובים לתהליך חילוף החומרים בגוף האדם, ומסייעים בשמירה על מאזן החומציות בגוף. ריכוז הכלוריד בדם נשמר ברמה הרצויה על ידי הכליות. ליוני כלוריד תפקידים פיזיולוגיים חשובים. לדוגמה, במערכת העצבים המרכזית, פונקציית העיכוב של גליצין וחלק מפעולת GABA תלויים בקליטת יון כלוריד לנוירונים ספציפיים. כמו כן, החלבון המשמש להעברת יוני כלוריד וביקרבונט, Band 3, משתמש ביוני כלוריד על מנת להגביר את קיבולת הפחמן הדו-חמצני של הדם, בצורת יוני ביקרבונט.

ערכי נורמה בבדיקת דם עבור כלוריד נעים הין 95 ל-105 מיליאקוויוולנט (mEq) לליטר. ערכי הנורמה עשויים להשתנות מעט בין מעבדות. התצרוכת היומית המומלצת (DRI) לפי מכון הרפואה של האקדמיה הלאומית של ארצות הברית היא בין 2,300 ל-3,600 מיליגרם ליום, עבור זכר בן 25.

שימושים אחרים
-------------

* כלוריד הוא, בין השאר, אינדיקטור שימושי לבדיקת זיהום ביוב בנהרות או במי תהום, כיוון שכלוריד אינו נוטה להגיב לחומרים אחרים, והוא מצוי בכמויות גבוהות במי ביוב.
* קובלט כלוריד הוא חומר היגרוסקופי (מושך מים מהאוויר) ולכן משמש כאינדיקטור כימי ללחות ולמים. כאשר הוא יבש הוא בצבע כחול וכשהוא רטוב הוא אדום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כלוריד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00561987
* NKC: ph516976

 |
**גרגורי ספורלדר** (באנגלית: **Gregory Sporleder**; נולד ב-24 באפריל 1964) הוא שחקן אמריקאי, שמשחק בעיקר אנשי צבא. ספורלדר שיחק בסרטים כמו הפריצה לאלקטרז, בלק הוק דאון ו"איש הרנסאנס". ספורלדר שיחק גם את קלווין נוריס בסדרה של HBO, דם אמיתי.

קריירה
------

התפקיד המרכזי הראשון של ספורלדר היה בסרט הרומנטי משנת 1989 "...Say Anything" לצידו של ג'ון קיוזק. בשנת 1994, הוא גילם את "בילי" בקליפ לשיר של שריל קרואו "כל מה שאני רוצה לעשות". ספורלדר שיחק בכמה תפקידי משנה בסרטים כגון ליגה משלהן, "רומן אמיתי" ופרקים במרפי בראון ו-NYPD Blue. לאחר מכן ספורלדר קיבל שני תפקידים גדולים יותר בשני שוברי הקופות מ-1996, בתור קפטן פריי בהפריצה לאלקטרז וב"טוויסטר" בתור וילי. באותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "אנדרסונוויל" לצד ויליאם ה. מייסי, ושודר ברשת השידור TNT.

ספורלדר בילה את 15 השנים הבאות לאחר סרטים אלו שוב בתפקידי משנה קטנים בסרטים כמו להיות ג'ון מלקוביץ', בלק הוק דאון, ימ"מ יחידת פריצה, בית מלון לכלבים ושוב בן 17. ספורלדר גילם את תפקידו של קלווין נוריס בדם אמיתי, אביו של קריסטל נוריס.

בשנת 2016 השתתף ספורלדר בסרט תיעודי על הצייר ג'ורג' קאלב בינגהאם, בו גילם את בינגהאם בבגרותו.

חיים אישיים
-----------

ספורלדר הוא בוגר בית הספר בתיכון יוניברסל סיטי בסנט לואיס, מיזורי ונבחר כרקדן הטוב ביותר בכיתתו. הוא נשוי למייגן.

קישורים חיצוניים
----------------

* גרגורי ספורלדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גרגורי ספורלדר, באתר AllMovie (באנגלית)
* גרגורי ספורלדר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* גרגורי ספורלדר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Crystal Norris - True Blood Wiki - Sookie Stackhouse, Bill Compton, Episodes, Seasons, Characters, Locations, and more!
2. ↑  Kansas City Filmmakers Give Missouri Painter George Caleb Bingham An Overdue Close-Up, KCUR 89.3 - NPR in Kansas City. Local news, entertainment and podcasts. ‏2016-10-26 (באנגלית)
3. ↑  Gregory Sporleder - Biography - IMDb
4. ↑  Gregory Sporleder

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 1001 7359
* LCCN: no2013067322
* VIAF: 303950498
* WorldCat: lccn-no2013067322

 |
פנים הכנסייה
**כנסיית סנט אנדרו שליד ארון הבגדים** (באנגלית: **St. Andrew-by-the-Wardrobe**) היא כנסייה אנגליקנית ברחוב המלכה ויקטוריה בסיטי של לונדון שבאנגליה, בסמוך לתחנת בלקפריירס.

היסטוריה
--------

הכנסייה נזכרת לראשונה בתיאור משנת 1170 אולם קרוב לוודאי שנוסדה קודם לכן. במהלך המאה ה-13 הייתה הכנסייה חלק מטירת ביינארד - מגורי משפחת המלוכה באותה עת. ב-1361 העביר אדוארד השלישי ממצודת לונדון למבנה הסמוך לכנסייה את ארון הבגדים המלכותי - מחסן הבגדים הייצוגיים, השריונות, והכתר המלכותי. הכנסייה קיבלה את שמה בשל מבנה זה.

הן ארון הבגדים המלכותי והן הכנסייה נשרפו כליל בשרפה הגדולה של לונדון. הכנסייה נבנתה מחדש לפי תכנונו של סר כריסטופר רן (אחת מ-51 הכנסיות שתכנן לאחר השריפה). הכנסייה היא הפשוטה בכנסיות שתכנן והקמתה נשלמה בשנת 1695.
הכנסייה נהרסה בשנית במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. רק הקירות החיצוניים ומגדל הכנסייה נותרו עומדים. היא שוקמה ונחנכה מחדש בשנת 1961.

הכנסייה היא ניגוד לבנייני האבן מסביבה, בשל קירות הלבנים האדומות שלה. רוב עיטורי פנים הכנסייה נהרסו במהלך הבליץ, ולכן עוטרה בעיטורים רבים שהובאו מכנסיות אחרות שנהרסו. מקורה של שבשבת הכנסייה בכנסיית סנט מייקל באסישו שנהרסה ב-1900.

ויליאם שייקספיר נהג להתפלל בכנסייה כשעבד בתיאטרון בלקפריירס הסמוך. לזכרו מוצב בכנסייה שלט זיכרון.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית סנט אנדרו שליד ארון הבגדים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית סנט אנדרו שליד ארון הבגדים
כנסיית סנט דנסטן שבמזרח
**כנסיית סנט דנסטן שבמזרח** (באנגלית: St Dunstan-in-the-East) היא כנסייה אנגליקנית שהייתה על גבעת סנט דנסטן באמצע הדרך בין גשר מצודת לונדון לבין מצודת לונדון בסיטי של לונדון. הכנסייה נהרסה במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. הריסותיה הן גן ציבורי כיום.

היסטוריה
--------

הכנסייה נוסדה בשנת 1100 בסגנון גותי. היא ניזוקה מאוד בשרפה הגדולה של לונדון בשנת 1666, ושוקמה בין השנים 1668–1671. צריח, בתכנונו של סר כריסטופר רן, נוסף לכנסייה שלושים שנה לאחר שיקומה. הצריח תוכנן בסגנון גותי כך שיתאים לכנסייה.

מצב הכנסייה התדרדר, והיא נבנתה מחדש בין השנים 1817–1821 על ידי האדריכלים דייוויד לאיינג וויליאם טייט. הצריח של רן שולב במבנה החדש.

בשנת 1941 נהרסה הכנסייה במהלך הבליץ. לאחר המלחמה הוחלט לא לשקמה. ב-1967 החליט האיגוד של לונדון להפוך את הריסות הכנסייה לגן ציבורי, וזה נחנך ב-1971.

הצריח שתכנן רן שרד את הבליץ, ומשמש כיום מרפאה ציבורית. מהכנסייה עצמה נותרו רק הקירות הצפוני והדרומי, וביניהם נשתלו עצים ונבנו מספר מזרקות. הגן נחשב לאחד מהיפים בגני הסיטי.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית סנט דנסטן שבמזרח** בוויקישיתוף

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023867877
* LCCN: n2007073360
* VIAF: 156160574
* WorldCat: lccn-n2007073360

 |
**בלינדה בנצ'יץ'** (בסלובקית: **Belinda Bencic**; נולדה ב-10 במרץ 1997) היא טניסאית שווייצרית מקצוענית. מדורגת במקום חמישי בעולם (3 בפברואר 2020) בדירוג ה-WTA, דירוג השיא שלה.

הישג השיא שלה הוא עלייה לשלב חצי גמר בגראנד סלאם, באליפות ארצות הברית (2019).

ביוגרפיה
--------

בנצ'יץ' נולדה בפלוויל, שווייץ. הוריה נולדו בצ'כוסלובקיה. משפחתו של אביה הגיעה לשווייץ בשנת 1968 עם הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה. אביה היה שחקן הוקי קרח מקצוען בליגה הראשונה בשווייץ. אמה הייתה שחקנית כדוריד מצטיינת. היא החלה להתאמן בטניס בהדרכתו של אביה כבר מגיל 4. כנערה צעירה היא דורגה במקום ראשון בעולם לגילה.

### 2015

באליפות וימבלדון שנערכה ביולי 2015 הגיעה בנצ'יץ' לשלב שמינית הגמר שבו הפסידה לויקטוריה אזרנקה מבלארוס (23 בעולם) בשתי מערכות (2–6, 3-6). בסיבוב השלישי היא ניצחה את באתני מטק-סנדס מארצות הברית בשתי מערכות (5–7, 5-7).

### 2016

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2016 הגיעה בנצ'יץ' לשלב שמינית הגמר שבו הפסידה למריה שרפובה מרוסיה (5 בעולם) בשתי מערכות (7-5, 7-5). בסיבוב הראשון היא ניצחה את אליסון ריסקה מארצות הברית בשתי מערכות (4–6, 3-6), בסיבוב השני היא ניצחה את טימאה בבוש מהונגריה בשתי מערכות (3–6, 3-6) ובסיבוב השלישי היא ניצחה את קטרינה בונדרנקו מאוקראינה ב-3 מערכות (6-4, 2-6, 4-6).

### 2018

באליפות וימבלדון שנערכה ביולי 2018 הגיעה בנצ'יץ' לשלב שמינית הגמר שבו הפסידה לאנגליקה קרבר מגרמניה (11 בעולם) בשתי מערכות (6-3, 7-67-5), בהמשך זכתה קרבר בתואר. בסיבוב הראשון היא הפתיעה וניצחה את קרולין גרסיה מצרפת (6 בעולם) בשתי מערכות (6-72-7, 3-6), בסיבוב השני היא ניצחה את אליסון ריסקה ב-3 מערכות (6-1, 6-710-12, 2-6) ובסיבוב השלישי היא ניצחה את קרלה סוארס נבארו מספרד (27 בעולם) בשתי מערכות (1–6, 6-73-7).

### 2019

באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר 2019 הגיעה בנצ'יץ' לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לביאנקה אנדרסקו מקנדה (15 בעולם) בשתי מערכות (7-6 7-3, 7-5) שלבסוף אף זכתה בתואר. בסיבוב השני היא ניצחה את אליזה קורנה מצרפת ב-3 מערכות (4–6, 6-1, 2-6) ובסיבוב הרביעי היא חלה הפתע גדולה לאחר שניצחה את האלופה המכהנת והמדורגת 1 בעולם נאומי אוסקה מיפן בשתי מערכות (5–7, 4-6).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלינדה בנצ'יץ'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלינדה בנצ'יץ' (בגרמנית ובאנגלית)
* בלינדה בנצ'יץ', ברשת החברתית פייסבוק

* בלינדה בנצ'יץ', ברשת החברתית טוויטר

* בלינדה בנצ'יץ', ברשת החברתית אינסטגרם

* בלינדה בנצ'יץ', באתר olympedia.org

* בלינדה בנצ'יץ', באתר ה-WTA

* בלינדה בנצ'יץ', באתר ה-ITF

* בלינדה בנצ'יץ', באתר גביע הפדרציה

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 2640163211493707580001
* WorldCat (עם VIAF): 2640163211493707580001

 |