recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גת רימון** הייתה עיר לויים בנחלת שבט מנשה שבעבר הירדן המערבי.

אזכור בתנ"ך
-----------

גת רימון מוזכרת ברשימת הערים שנתנו שבטי ישראל ללויים בספר יהושע, בתור אחת הערים שנתן חצי שבט מנשה לבני קהת: 

> 
> וּמִמַּחֲצִית מַטֵּה מְנַשֶּׁה אֶת תַּעְנַךְ וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ **וְאֶת גַּת רִמּוֹן** וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ עָרִים שְׁתָּיִם
> 
> 
> 
> — ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק כ"ה
> 

במקבילה בספר דברי הימים לא מופיעה גת רימון אלא "בלעם" (היא יבלעם). יש חוקרים הסבורים כי הגרסה הנכונה היא גת רימון והגרסה "בלעם" בטעות יסודה, ויש הסוברים כי עיר הלויים הייתה יבלעם והשם "גת רימון" נשתרבב בטעות בידי מעתיק, בעקבות גת רימון שבנחלת דן שהוזכרה פסוק אחד לפני כן. בקרב הפרשנים יש המסבירים שזו אותה עיר, ויש הסוברים שאלו שתי ערים שונות, שניתנו ללויים מידי שבט מנשה בשתי הזדמנויות שונות. יש המוכיחים ממספד "הֲדַדְ רִמּוֹן בְּבִקְעַת מְגִדּוֹן" כי אכן היה מקום בשם זה באזור בקעת מגידו.

זיהוי
-----

הכפר הפלסטיני רומאנה - זיהוי מקובל לגת רימון
מכך שגת רימון הוזכרה בסמיכות לתענך, העלו בנימין מזר ויהודה קיל השערה לפיה גת רימון היא "Giti-rimunima" המוזכרת במכתבי אל עמארנה בסמיכות לשונם, ואותה הם מזהים עם רומאנה הצפונית לג'נין.

קישורים חיצוניים
----------------

* רמנה באתר "עמוד ענן".

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק נ"ה
2. 1 2  אנציקלופדיה מקראית, כרך ב עמ' 373 - 374.
3. ↑  שמואל אחיטוב, "מקרא לישראל", יהושע כא, כה.
4. ↑  פירוש הרלב"ג לדברי הימים א פרק ו פסוק נה; ביאור הגר"א שם; פירוש המלבי"ם שם.
5. ↑  יהודה קיל, דעת מקרא על דברי הימים א פרק ו פסוק נה
6. ↑  ספר זכריה, פרק י"ב, פסוק י"א
7. ↑  ראו: כאן (באנגלית)
8. ↑  דעת מקרא על יהושע כא כה הערה 43
9. ↑  אגרת 250 שורה 46
10. ↑  ראו גם: גרשון גליל, "ערי הממלכה הכנעניות במאה הי"ד לפנה"ס: היקפן ומעמדן המדיני", קתדרה 84, תמוז תשנ"ז, עמ' 11 הערה 13.
סמלו כקרדינל
**פיטר קודוו אפיה טורקסון** (**Peter Kodwo Appiah Turkson**; נולד ב-11 באוקטובר 1948) הוא קרדינל של הכנסייה הקתולית וחבר הקוריה הרומאית.

תולדות חייו
-----------

נולד במערב גאנה לאם מתודיסטית ואב קתולי. לאחר לימודים בסמינר מקומי לכמורה המשיך לימודים לתואר שני בתאולוגיה בניו יורק ומונה לכומר ב-1975. בין 1976 ל-1980 למד במכון האפיפיורי למקרא ברומא, מוסד אליו שב ב-1992 לשם דוקטורט בכתבי הקודש. 

ב-6 באוקטובר 1992 מונה על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני לארכיבישוף קייפ קוסט, גאנה. ב-21 באוקטובר 2003 הועלה לדרגת קרדינל ומונה לכומר כנסייתי ברומא. כקרדינל ברומא היה שותף בקונקלווה שבחרה בבנדיקטוס השישה עשר לאפיפיור ב-2005. 

באוקטובר 2009 מינה אותו האפיפיור לחבר בקוריה הרומאית ולנשיא המכון האפיפיורי לצדק ושלום. ב-2010 נבחר לאספת הדוקטרינה של האמונה, האחראית על קביעת ההכוונה הרוחנית של הנצרות הקתולית. ב-30 במרץ 2011 מינה אותו האפיפיור לשליחו המיוחד ולמגשר בסכסוך בחוף השנהב.

טורקסון דובר פנטה (ניב של שפת אקאן(אנ'), שפת אמו), אנגלית, צרפתית, איטלקית, גרמנית ועברית ומבין יוונית עתיקה ולטינית.

בפברואר 2013, עם הצהרתו של בנדיקטוס השישה עשר על התפטרותו, עלה שמו של טוקסטון כמחליף אפשרי (פפאביל).

אמונות ודעות
------------

ב-2009 הצהיר טורקסון ששימוש בקונדום, אותו מעודדת המדיה כאמצעי למניעת התפשטות איידס איננו הפתרון ושיש לחנך למין במסגרת הנישואין ובהפניית המשאבים למציאת תרופות ולא בפרסום קונדומים.

טורקסון ביקר במסמך שחיבר יחד עם הקרדינל מריו טוסו את קרן המטבע הבינלאומית וקרא להקמת בנק גלובלי שיסייע לאומות להחלץ מן המשבר הכלכלי העולמי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטר טורקסון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות הוותיקן, 31 במרץ 2011
2. ↑  שי אילן, האם האפיפיור הבא יגיע מאפריקה?, באתר nrg‏
3. ↑  סער הס, היורש של בנדיקטוס: אפיפיור שחור ראשון?, באתר ynet, 12 בפברואר 2013
4. ↑  Vatican joins calls for crackdown on financial markets, הגרדיאן, 24 באוקטובר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5489912
* BnF: cb16657821x (data)
* GND: 1144301629
* ICCU: LIGV022598
* ISNI: 0000 0000 3532 0750
* LCCN: n96076548
* NTA: 121739511
* SUDOC: 185005160
* VIAF: 26330636
* WorldCat: lccn-n96076548

 |
יפןיפן
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא קווגוצ'י. 
**קיוטאקה קווגוצ'י** (ביפנית: 川口 清健;‏ 3 בדצמבר 1892 - 16 במאי 1961) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

קווגוצ'י נולד במחוז קוצ'י, וסיים את לימודיו במחזור ה-26 של האקדמיה הצבאית הקיסרית בשנת 1914, ואת לימודיו במכללת המטה של הצבא ב-1922. במהלך מרבית שנות ה-20 ושנות ה-30 שימש במספר תפקידי מטה שונים בארמיית אזור צפון סין וביפן, וב-1940 קיבל דרגת מייג'ור גנרל.

באותה שונה קיבל קווגוצ'י את הפיקוד על החטיבת הרגלים ה-35, תחת הארמייה הדרומית היפנית. החטיבה נחתה ולחמה בבורנאו הבריטית בדצמבר 1941 ובינואר 1942, ולאחר מכן נחתה גם בסבו ובמינדנאו שבפיליפינים.

בחודש ספטמבר 1942 נחתה החטיבה ה-35 בגוודלקנל שבאיי שלמה, בתגובה לנחיתות בעלות הברית שם, שסימנו את תחילת קרב גוודלקנל. מטרת החטיבה הייתה לכבוש את שדה התעופה שדה הנדרסון שהקימו בעלות הברית, או לכל הפחות למנוע את השימוש בו. בקרב רכס אדסון, בליל ה-13 בספטמבר, תקפה החטיבה ה-35 את קווי בעלות הברית מסביב לשדה התעופה, אך נהדפה תוך שהיא סופגת אבדות רבות, ולבסוף נאלצה לסגת משדה הקרב. מאוחר יותר הודח קווגוצ'י מהפיקוד על החטיבה ה-35 בשל אי מילוי פקודות במהלך קרב שדה הנדרסון, ונשלח חזרה ליפן.

בשל תפקודו בגוודלקנל, ובשל מחלה בה לקה בעת שהותו באי, יצא קווגוצ'י משירות פעיל לתקופה ארוכה, ורק במרץ 1945 קיבל את הפיקוד על חיל המצב שהיה אמון על הגנת האי צושימה. לאחר המלחמה נעצר קווגוצ'י על ידי הרשויות הכיבוש של בעלות הברית ביפן, ועמד למשפט בעוון ביצוע פשעי מלחמה, ובהם סיוע להוצאה להורג של שופט בית המשפט העליון של הפיליפינים, חוזה אבאד סנטוס. הוא נכלא בכלא סוגמו שבטוקיו בין השנים 1946 ו-1953.

קיוטאקה קווגוצ'י נפטר ביפן ב-1961.

לקריאה נוספת
------------

* Frank, Richard. **Guadalcanal: The Definitive Account of the Landmark Battle'**. Random House, 1990. מסת"ב 0-394-58875-4.
* Fuller, Richard. **Shokan: Hirohito's Samurai**. Arms and Armour Press, 1992. מסת"ב 1-85409-151-4.
* Harries, Meirion; Susie Harries. **Soldiers of the Sun : The Rise and Fall of the Imperial Japanese Army**. Random House, 1994. מסת"ב 0-679-75303-6.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיוטאקה קווגוצ'י** בוויקישיתוף

* Kawaguchi Kiyotake (1892-1961), The Pacific War Online Encyclopedia.


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA18676360
* VIAF: 263149366085185600912
* WorldCat: viaf-263149366085185600912

 |
ריקוד קיזומבה בגאנה
**קיזומבה** (בפורטוגזית **Kizomba**) הוא מונח המתאר סוגה מוזיקלית וסגנון ריקוד שמקורו באנגולה של שלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 ותחילת שנות ה-80. מוזיקת הקיזומבה היא מוזיקה מודרנית המשלבת מקצב אפריקאי ומתאפיינת במקצב איטי ורומנטי. השם לקוח משפת הקימבונדו, אחת השפות המדוברות באנגולה, ומשמעותו "מסיבה".

היסטוריה
--------

הניצנים ראשונים של ריקוד הקיזומבה היו בשנות ה-70 המאוחרות באפריקה, בעיקר במדינות אנגולה וכף ורדה אשר קיבלו עצמאות בשנת 1975, לאחר שנים שהיו תחת שליטה קולוניאלית של פורטוגל. מוזיקת הקיזומבה הושפעה מריקוד ומוזיקת הסמבה (**Semba**), הריקוד המסורתי של אנגולה, וכן ממקצבים אירופאיים שחדרו לאזור בזמן התקופה הקולוניאלית. אך שבעוד מוזיקת הסמבה מתאפיינת במקצב מהיר, מוזיקת הקיזומבה מתאפיינת במקצב איטי רומנטי ואף חושני יותר. מרבית שירי הקיזומבה הם בשפה הפורטוגזית אך עקב העלייה בפופולריות של הקיזומבה, ניתן למצוא שירי קיזומבה במגוון שפות. מוזיקאים מובילים בז'אנר הקיזומבה הם: נלסון פרייטס, מיקה מנדז, אטים, C4 פדרו, אנסלמו ראלף, קאלו פסקואל.

ריקוד הקיזומבה
--------------

ריקוד הקיזומבה הוא ריקוד זוגי בו הגבר נדרש למיומנות הובלה גבוהות על מנת לשמור על קצב נכון ועל איזון המשקל עם הבחורה. מצב הבסיס של הריקוד הוא עמידה צמודה של הגבר המוביל מול האישה המובלת, חזה מול חזה. ההובלה נעשית מהחזה, כשיד ימין של הגבר עוטפת את גב הבחורה ומשמשת כמסגרת תומכת להובלה. יד שמאל של הגבר אוחזת ביד ימין של הבחורה ואינה משפיעה כלל על הריקוד. כאמור, ריקוד הקיזומבה הוא איטי והוא מורכב מצעדים מדויקים ו"רובוטיים", תוך כדי דריכה חזקה של כף הרגל על הרצפה. הריקוד הוא רומנטי במהותו ומעביר רגש בין הרוקדים, אך הוא יכול להיות אף בעל אופי חושני. ריקוד הטרשינייה, ממשפחת ריקוד הקיזומבה, הוא למעשה הגרסה החושנית המובהקת של הקיזומבה. רקדני קיזומבה פופולריים הם: שרה לופז (ספרד), אלביר (ספרד), טוני פירטה (צרפת), מורנסו (אנגולה).

פופולריות
---------

ריקוד הקיזומבה זוכה לפריחה. מוקדים מרכזיים בהן הריקוד זוכה לפופולריות עצומה הן בצרפת ופורטוגל ובמדינות מזרח אירופה רבות, בעיקר בקרב מדינות יוצאות ברית המועצות, כגון: רוסיה, ליטא, אוקראינה, לטביה. מדינות נוספות בהן הריקוד צובר תאוצה הן מדינות סקנדינביה, גרמניה, ספרד, ארצות הברית.

קיזומבה בישראל
--------------

ריקוד הקיזומבה נכנס לישראל בעשור השני של המאה ה-21, אך לא זכה לפופולריות גדולה. עם זאת, החלה התעוררות וניתן לראות את הריקוד במגוון מועדוני ריקוד לטיניים (אף על פי שהריקוד עצמו אינו לטיני) וכן בפסטיבלי מוזיקה לטינית המתקיימים במהלך השנה באילת ובמוקדים אחרים בארץ.

ראו גם
------

* מוזיקה אפריקאית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיזומבה** בוויקישיתוף
* מוזיקת קיזומבה, באתר יוטיוב
* ריקוד קיזומבה, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Oyebade, Adebayo O. **Culture and Customs of Angola**, Greenwood Publishing Group, 2007, עמ' 156, מסת"ב 9780313331473
2. ↑  Caroline Weeks, Get Moving with Kizomba: The Art of Connection, ‏Sept. 14, 2016
3. ↑  What is Kizomba, kizombacommunity
**קיונסואה** (שם מדעי: *Cyonasua*; מילולית: "כלב חוטמן") הוא סוג נכחד של טורף ממשפחת הראקוניים אשר התקיים באמריקה הדרומית של המיוקן עד הפליסטוקן לפני 7.3 מיליון שנה עד לפני 900,000 שנה מימינו.

תיאור
-----

המאובנים של סוג זה התגלו בתצורות רבות לאורך ארגנטינה, בוליביה, אורוגוואי וונצואלה והוא נחשב לאחד מראשוני הטורפים אשר חצו את הגשר היבשתי של מצר פנמה לאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה. הוא הגיע מוקדם בהרבה ממיני טורפים עוקבים כמו הגריזון ושועל דרום-אמריקני (שהגיעו לפני 2.7 מיליון שנה בקירוב), כך שסוברים שאבותיו היגרו דרומה מאמריקה הצפונית לעבר אמריקה המרכזית ודילגו בין האיים השונים עד שחצו את מצר פנמה לאמריקה הדרומית, בה התפשטו בהדרגה.

הוא היה אחד מהמצליחים שבטורפים שהתפשטו באמריקה הדרומית, אשר הייתה מלאה בגומחות של טורפים גדולים כמו הספרסודונטים, הטרטורניסים והפורוסרקוסיים, אשר מילאו את הגומחות של טורפי-העל ביבשת עד הגעתם של יונקים טורפים גדולי ממדים כמו דוביים, זאבי בלהות והסמילודון, כשהיו גם אופוסומיים טורפים ילידים. עם זאת הקיונסואה היה אוכל כל שחי בין העצים הגבוהים, דבר שעזר לו להימלט מטורפים ולהתחרות על מזון אחר עם קופים או מכרסמים בהצלחה. למעשה הוא היה יותר קרניבור מאשר קרוביו החיים למעט הסוג בסריסקוס.

יונק זה דמה במראהו לחוטמן או לראקון אך היה בעל גפיים עבות יותר והגיע לגודל של כלב בינוני, במשקל 15 עד 25 ק"ג, גדול בהרבה ממרבית הראקוניים ועדיין קטן מקרובו שחי בהמשך המיוקן - הצ'מפלמלניה. הוא גם ידע כנראה לחפור, כפי שאולי התגלה ממספר עקבות של טפריו, אם כי אולי השתייכו לארמדילאים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Soibelzon, Leopoldo H.; De los Reyes, Martín; Tarquini, Juliana; Tineo, David E.; Poiré, Daniel G.; González, Gloria; Vergani, Gustavo D. (December 2019). "First record of a fossil procyonid (Cyonasua cf. C. pascuali), Mammalia, Procyonidae) in Bolivia, Tariquía Fm. Late Miocene". Journal of South American Earth Sciences. 99: 102492
2. ↑  Woodburne, M. O. (2010-07-14). "The Great American Biotic Interchange: Dispersals, Tectonics, Climate, Sea Level and Holding Pens". Journal of Mammalian Evolution. 17 (4): 245–264. doi:10.1007/s10914-010-9144-8. PMC 2987556. PMID 21125025.
**קִיוֹצוּגוּ הִירָאיָאמָה** (ביפנית: **平山 清次**‏; 13 באוקטובר 1874 – 8 באפריל 1943) היה אסטרונום יפני, שנודע במיוחד בזכות תגליתו שלאסטרואידים רבים יש מסלול דומה, באופן שאינו מתיישב עם מקריות. מכך הסיק שקיימות משפחות אסטרואידים. חמש המשפחות שאותן גילה נקראות על שמו – משפחות היראיאמה.

תגלית זו לא הייתה מובנה מאליה היות שלכל אחד מהאסטרואידים המרכיבים משפחה יש מאפייני מסלול המשתנים במעט במחזוריות של אלפי ועשרות אלפי שנים. הסיבה לכך היא מידת השפעה שונה של כוחות הכבידה באזור, בעיקר של צדק, ונקיפה שונה בעת התקרבות לפריהליון. היראיאמה היה הראשון שנטרל השפעות אלה מהנתונים, אם כי לא לחלוטין, וכך הוכיח שלאורך מיליוני שנים נתוני המסלול של חברי המשפחה נותרים דומים.

היראיאמה סיים את לימודיו באוניברסיטת טוקיו. בנוסף לעיסוקו במחקר אסטרואידים, עסק גם בבדיקת תצפיות אסטרונומיות יפניות וסיניות עתיקות.

עוד קרויים על שמו האסטרואיד 1999 היראיאמה והמכתש הירחי היראיאמה, שנקרא במשותף על שמו ועל שם מקוטו היראיאמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר לזכרו באתר אוניברסיטת הרווארד

הערות שוליים
------------

1. ↑  משמעות הנטרול מודגמת בטבלאות שבערך משפחת פאלאס
2. ↑  *(1999) Hirayama In: Dictionary of Minor Planet Names*. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7\_2000. ISBN 978-3-540-29925-7.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA03530328
* ISNI: 0000 0000 8258 1654
* LCCN: nr95000480
* NDL: 00011391
* SUDOC: 081446209
* VIAF: 68816448
* WorldCat: lccn-nr95000480

 |
**שושלות הפילוסופים** (ביוונית: **Διαδοχὴ τῶν φιλοσόφων**) היה שמם של מספר יצירות, שאבדו מהתקופה ההלניסטית. מטרתם הייתה לתאר את הפילוסופים של האסכולות השונות במונחים של שושלת או ירושה שהם היו חלק ממנה.

מהמאה ה-3 ועד המאה ה-1 לפנה"ס היו "שושלות" (Διαδοχαί) שנכתבו על ידי אנטיגונוס איש קריסטוס (אנ'), סוטיון (אנ'), הרקלידס למבוס (אנ') (קיצור של סוטיון), סוסיקראטס (אנ'), אלכסנדר פוליהיסטור, יאסון איש ניסה (אנ'), אנטיסתנס איש רודוס (אנ'), וניקיאס איש ניקאיה (אנ'). החיבור "חייהם ודעותיהם של פילוסופים מפורסמים" מאת דיוגנס לארטיוס (המאה ה-3 לספירה), שמהווה מקור עיקרי לידוע לנו על פילוסופים עתיקים רבים, נשען משמעותית על החיבורים הללו.

בנוסף לאלה, היו לא מעט היסטוריות של אסכולות פילוסופיות מסוימות. יצירות כאלה נוצרו על ידי פאיניאס איש ארסוס (אנ') (על הסוקרטיים), אידומנאוס איש לאמפסקוס (אנ') (על הסוקרטיים), ספאירוס (אנ') (על הפילוסופים הארטריים), וסטרטיקלס (אנ') (על סטואיקנים). בין הפפירוסים שנמצאו בווילת הפפירוסים (אנ') בהרקולנאום, ישנן יצירות המוקדשות לשושלות הסטואיקנים, האקדמיה האפלטונית, והאפיקוראיים. בתקופה מאוחרת יותר, פלוטרכוס יצר את החיבור "על הפילוסופים הראשונים ויורשיהם" ואת "על הקירנאים", וגלנוס כתב "על הפלג של אפלטון" ו"על הפלג ההדוניסטי" (אפיקוראיים). היו לעיתים ביוגרפיות של פילוסופים בודדים עם תיאור קצר של יורשיו. ביוגרפיות כאלו היו "חיי פיתגורס" מאת אריסטוקסנוס (אנ'), "חיי אריסטו" מאת אנדרוניקוס איש רודוס (אנ'), "חיי אריסטו" מאת תלמי, ו"חיי פיתגורס" מאת יאמבליכוס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיוגנס לארטיוס, ספר 1, פרק 11, פסקה 116; ספר 2, פרק 5, פסקה 19, פרק 10, פסקה 106; ספר 3, פסקאות 4, 5; ספר 4, פרק 9, פסקה 62; ספר 7, פרק 7, פסקה 179; ספר 8, פרק 1, פסקה 24; ספר 9, פרק 11, פסקה 61.
צילום העמוד האחרון של הדו"ח
**דו"ח יגר** היה דין-וחשבון שחובר על ידי אס אס–שטנדרטפיהרר קרל יגר, מפקדה של איינזצקומנדו 3, אחת מיחידות המשנה של האיינזצגרופן – עוצבות המבצע הגרמניות שהופקדו על רצח היהודים במזרח אירופה בראשית הפלישה לברית המועצות ב-1941. יגר, שיחידתו הייתה כפופה לאיינזצגרופה A, חיבר את הדו"ח ב-1 בדצמבר 1941. הוא מונה את פעולות הרצח של היחידה בליטא מה-2 ביולי ועד סוף חודש נובמבר 1941 וכן את פעולות הרצח של שתי יחידות משנה שלה בלטביה ובמינסק שבבלארוס. הוא מהווה את התיעוד המפורט ביותר שבנמצא אודות פעולת הרצח של יחידת איינזצקומנדו.

הדו"ח, הכתוב גרמנית, משתרע על פני שישה עמודים. ביחס לכל פעולה בו פורטו מועד עריכתה ומקומו ומספר הקרבנות שנרצחו במהלכה, תוך הבחנה ביניהם – גברים יהודים, נשים יהודיות, ילדים יהודים, קומוניסטים רוסים וקומוניסטים ליטאים. בסך הכל נמנו בדו"ח 85 ימי פעולה וכן 12 תקופות פעולה נוספות.

הדו"ח מתעד את רציחתם של 137,346 אנשים, מהם 124,711 שנרצחו בליטא (4,000 מהם נרצחו לפני תחילת פעולת היחידה של יגר), 9,585 שנרצחו בלטביה ו-3,050 שנרצחו במינסק. רוב הקרבנות היו יהודים, ומרביתם נרצחו בחודשים אוגוסט, ספטמבר ואוקטובר.

הדו"ח מציין כי המרחק הממוצע בין מקומות האיסוף של הקרבנות לבין המקומות שבהם נרצחו ונקברו היה 4 עד 5 קילומטרים.

בסיום הדו"ח כתב יגר כי המטרה של "פתרון הבעיה היהודית בליטא" הושגה. הוא ציין כי מצויים בליטא יהודים ויהודיות המועסקים בעבודת כפייה וכי עבודתם היא חיונית. הוא המליץ להתחיל לאלתר בעיקור הגברים היהודים על מנת למנוע רבייה, והוסיף שאם למרות זאת תהרה אחת הנשים היהודיות, היא תומת.

הדו"ח נוצר בחמישה עותקים, אך רק אחד מהם שרד כיום ומוחזק בארכיון המרכזי של ליטא בעיר וילנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דו"ח יגר** בוויקישיתוף
* תרגום לאנגלית של הדו"ח
**דהומיי הצרפתית** הייתה מושבה צרפתית וחלק מאפריקה המערבית הצרפתית בשנים 1894 עד 1958.  לאחר מלחמת העולם השנייה, עם הקמת הרפובליקה הצרפתית הרביעית בשנת 1947, הפכה דהומיי לחלק מהאיחוד הצרפתי עם אוטונומיה מוגברת. ב-11 בדצמבר 1958 הוקמה הרפובליקה הצרפתית החמישית והאיחוד הצרפתי הפך לקהילה הצרפתית. המושבה הפכה לרפובליקה של דהומיי בשלטון עצמי בתוך הקהילה, וכעבור שנתיים ב-1 באוגוסט 1960 היא קיבלה עצמאות מלאה (ובשנת 1975 שינתה את שמה לבנין).

היסטוריה
--------

### ממלכת דהומיי

במהלך המאה ה-13, תושבי יורובה הילידים באזור ניז'ר המערבי נשלטו על ידי קבוצה של ראשי שבטים, אך במהלך המאה ה-17 שליט יחיד המכונה 'האובה' תפס שליטה והקים את ממלכת דהומיי. תחת השושלת שהקים אווארה הגדול, המפורסם ביותר מבין האובות, שטח דהומיי התרחב וכיסה אזור בין הדלתא של נהר ניז'ר לבין מה שהיא כיום העיר הניגרית לאגוס. האובות הביאו שפע גדול ומדינה מאורגנת ביותר לבנין. הם גם הקימו יחסים טובים וסחר עבדים נרחב עם הפורטוגזים והולנדים שהגיעו מהמאה ה-15 ואילך.

דעיכת האובות החלה במאה ה-18 כאשר החלה סדרת מאבקי כוח פנימיים שנמשכה עד המאה ה-19.

### קולוניה

ההשתלטות והקולוניזציה של צרפת על ממלכת דהומיי החלו בשנת 1872. מלחמת צרפת-דהומיי הראשונה בשנת 1890 החלישה אותה עוד יותר. מלחמת צרפת-דהומיי השנייה הביאה לכך שהממלכה הפכה לפרוטקטורט צרפתי בשנת 1894. 

צו מ-22 ביוני 1894 יצר את מושבת דהומיי, שאמורה הייתה להשתלב באפריקה המערבית הצרפתית בשנת 1904.

תחת הצרפתים הוקם נמל בקוטונו ונסללו מסילות ברזל. מתקני בית הספר הורחבו על ידי משלחות רומיות קתוליות. בשנת 1946 נהפכה דהומיי לטריטוריה מעבר לים עם פרלמנט משלה ונציגות באספה הלאומית הצרפתית. 

ב-4 בדצמבר 1958 היא הפכה לרפובליקה של דהומיי, שלטון עצמי באיחוד הצרפתי.

### עצמאות

ב-1 באוגוסט 1960 קיבלה רפובליקת דהומיי עצמאות מלאה מצרפת.

הנשיא הראשון של הרפובליקה היה אובר מאגה, שהיה ראש הממשלה במהלך השנה שהמדינה הייתה טריטוריה מעבר לים תחת שלטון צרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דהומיי הצרפתית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mills, Ian (2017-09-13). "French Colonies - Benin (formerly Dahomey)". *www.discoverfrance.net*. נבדק ב-2017-09-13.
2. 1 2  "HISTORY OF THE REPUBLIC OF BENIN". *www.historyworld.net*. נבדק ב-2017-09-13.
3. ↑  "French Colonial Conquest of Dahomey in 1892 | HistoryNet". *www.historynet.com* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-09-13.
4. ↑  "The History of the Kingdom of Dahomey - Black History Month 2017". *Black History Month 2017* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-09-13.
5. ↑  kästle, klaus. "History of Benin (formerly Dahomey)". *www.nationsonline.org* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-09-13.
**סנגל הצרפתית** הייתה מושבה צרפתית באפריקה, ששכנה באזור נהר סנגל, והייתה המושבה הוותיקה ביותר של צרפת באפריקה. בשנת 1946 הצטרפה המושבה לאיחוד הצרפתי, ובשנת 1959 היא התמזגה עם סודאן הצרפתית ליצירת הפדרציה של מאלי, שקיבלה עצמאות בשנת 1960.

היסטוריה
--------

בשנת 1624 סוחרים צרפתים, מדייפ ורואן ייסדו את Compagnie Normande, שהייתה אחראית לניצול סנגל וגמביה. בשנת 1634, הפכה החברה ל- Compagnie du Cap-Vert וקיבלה את המונופול של סחר העבדים. בשנת 1659, נוסדה סן-לואי, ובשנת 1664 הועברו הנחלות ל-Compagnie des Indes occidentales, שהוקמה על ידי ז'אן בטיסט קולבר.

בשנת 1677 במהלך מלחמת הולנד–צרפת, השייטת בפיקודו של אדמירל ד'אסטר הרסה את המבצרים ההולנדים שהוקמו באי גורה. ז'אן דו קאס, הקפטן של דייפ שפיקד על שייטת Baleine, ניצל את ההזדמנות כדי להרחיב את השליטה הצרפתית על חופי סנגל והקים מבצרים ב-Rufisque‏, Portudal ו-Joal, על ידי דיכוי המרידות של מלכים אפריקאים שתוחזקו על ידי ההולנדים, מה שהביא להקמת המושבה הצרפתית הראשונה בסנגל. ז'אן דו קאס תפס והרס את המבצר ההולנדי של ארגוין בשנת 1678, לפני חתימת אמנת ניימכן. במהלך מסע זה חדר דו קאס עמוק מספיק לנהר גמביה באוקטובר 1678. בשנת 1679 חברת סנגל השיגה את הזכות לסחור בין קאפ בלאן לגמביה, והקימה עמדת מסחר בפתח הנהר באלברדה. האי גורי שימש אז כבסיס לסחר העבדים.

בשנת 1758, האנגלים גירשו את הצרפתים מסנגל. הם לא חזרו לסן-לואי עד 1779. בשנת 1809 שוב השתלטו האנגלים על המושבה, והיא הוחזרה לצרפת בשנת 1814.

ב-1 בנובמבר 1854 הוקמה את המושבה גורי ובנותיה, מושבה נבדלת מזו של סנגל. היא כללה, בנוסף לאי גורי, את שפכי הנהרות הדרומיים, חוף הזהב וגבון. הוחלט לצרף מחדש את גורי לסנגל בשנת 1859. בשנת 1890 המושבה הגיעה כמעט לגבולותיה הסופיים.

בשנת 1895, סנגל צורפה למערב אפריקה הצרפתית. היא נשארה מושבה עד 1946, אז הפכה לטריטוריה מעבר לים של סנגל. בשנת 1958, היא הפכה לרפובליקה אוטונומית בתוך הקהילה הצרפתית. באפריל 1959, סנגל הפעה לחברה בפדרציה של מאלי שזכתה לעצמאות ביוני 1960. סנגל התנתקה באוגוסט 1960 והפכה לרפובליקה הנוכחית של סנגל.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15290402v (data)
* VIAF: 3803157040169367040007
* WorldCat: viaf-3803157040169367040007

 |
**סנגק** (בפרסית: **سنگک**; באזרית: **səngək**) הוא לחם העשוי מחיטה מלאה ונפוץ במטבח הפרסי.

פירוש המילה סאנגק הוא אבן קטנה מכיוון שהוא נאפה על חלוקי נחל קטנות בתנור על חום גבוה.

הסנגק דומה בטעמו ללחם הנאן ונהוג לצרוך אותו בתוספת שומשום, קצח או פרג.

היסטוריה
--------

הלחם מוזכר לא מעט בתרבות האיראנית וקיימת מחלוקת רב שפתית על ההיסטוריה שלה.

יש הטוענים שהלחם היה נפוץ באיראן לפני תקופת האסלאם והוזכר כאשר אחד המלכים הסאסנים חלה ורופאו הורה להכין למלך לחם שנאפה על חול.

טענה נוספת עלתה ביידי החוקר סייד דאוד רוג'אני שהציג כתובת עתיקה משנת 1062 לספירה בה נכתב על לחם שנאפה על חלוקי נחל חמים.

אזכור נוסף מהמאה ה-11 הוא שחיילי הצבא הפרסי נשאו עימם כמות קטנה של חלוקי נחל כדי לבנות תנור סנגאק ובעזרתם יוכלו לאפות לחם.

הסנגק נחשב למוצר בפופולרי גם באזרבייג'ן ונהוג לאכול אותו עם קבב טלה, אך לאחר השתלטות ברית המועצות בשנת 1920 הפך לפחות נפוץ.

כיום, הסנגק משמש כלחם שולחן לחתונות המוגש עם דבש ושומשום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנגק** בוויקישיתוף
* מתכון לחם סנגק פרסי, באתר Cookli
* מתכון סנגק: איך מכינים לחם שטוח פרסי, באתר Lightups

הערות שוליים
------------

1. ↑  Breads of Iran - Food Reference Bread Article by Annie S. Wesley, www.foodreference.com
2. ↑  Sangak bread - Tourism of Persia | Iran tourism, Tourism of Persia, ‏5 בפברואר 2018 (באנגלית)
3. ↑  رادیو زمانه | خارج از سیاست | پرسه در متن | «نان‌ سنگک»، ‌بهترین‌ نان‌ دنیا, zamaaneh.com
4. ↑  About Sangak, ifood.tv (באנגלית)
5. ↑  8.3 Bread - Chorak, www.azer.com
**סנדהמן** (בשוודית: **Sandhamn**) הוא יישוב קטן באי סנדון שבאיי סטוקהולם, שוודיה. היישוב ממוקם כ-50 קילומטרים מזרחית לעיר סטוקהולם.

לסנדהמן נמל טבעי מהחשובים באיי סטוקהולם, עם גישה נוחה לבירה השוודית. סנדהמן הוא אתר נופש ימי פופולרי החל משלהי המאה ה-19 ולמרות שמתגוררים בו כמאה תושבים קבועים, מספר התושבים בקיץ מגיע לבין 2,000 ל-3,000. הנמל המקומי יכול לקבל 350 אוניות בו זמנית. באי מתקיימת מדי שנה תחרות השיט 'Gotland runt' (אנ') (שוודית: סובב גוטלנד), תחרות השיט היוקרתית ביותר בים הבלטי ומשתתפות בו כ-300 סירות שיט בממוצע.

היסטוריה
--------

האי סנדון מוזכר לראשונה במסמכים היסטוריים מהמאה ה-13 כשמגנוס השלישי, מלך שוודיה, שלח מכתב ובו תרומה למנזר סנט קלייר בסטוקהולם. עד המאה ה-17 האי ככל הנראה לא היה מיושב ותושבי האיים השכנים השתמשו בו כמרעה. במהלך כהונתו של קרל האחד עשר, מלך שוודיה (1697–1660), המעבר הימי בסנדהמן נפתח לייבוא סחורה. עם גדילת ייבוא הסחורה, גדל הצורך בנתבים ובשלהי המאה ה-17 הגיעו המתיישבים הקבועים הראשונים לאי ולסנדהמן בפרט.

באמצע המאה ה-19, לאור גדילת הסחר באזור, מרבית תושבי אקנו (Eknö) השכנה עברו אל סנדהמן ושם השתקעו. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, התגוררו בסנדהמן 300 תושבים, מה שהפך את סנדהמן לאחד היישובים הגדולים באיי סטוקהולם. באותן שנים הפך היישוב לפופולרי ולאתר נופש עבור בני המעמד הגבוה. בסוף המאה, מועדון היאכטות המלכותי של שוודיה החל לארגן באזור תחרויות שיט עקב קרבתה של סנדהמן לבירה השוודית.

החל משנת 1937 נערכת ביישוב תחרות שיט ליאכטות בשם "Gotland runt" (אנ') (שוודית: סובב גוטלנד). מסלול השיוט מתחיל ומסתיים בסנדהמן ובמהלכו מקיפות היאכטות את האי גוטלנד.

סנדהמן בתרבות הפופולרית
-----------------------

* בסדרת ספרי מילניום, שהפכה לסדרת סרטים, לדמות מרכזית בשם מיקאל בלומקוויסט יש בקתה בסנדהמן אליה הוא מגיע כדי להירגע או לכתוב.
* סדרת הדרמה 'רציחות סנדהמן' (גר') מצולמת באי.

גלריה
-----

* סנדהמן בתצלום אוויריסנדהמן בתצלום אווירי
* תחנת הניתוב של סנדהמןתחנת הניתוב של סנדהמן
* מאפיה בסנדהמןמאפיה בסנדהמן
* בית המכס של סנדהמןבית המכס של סנדהמן
* קפלה בסנדהמן אשר נבנתה בשנת 1934קפלה בסנדהמן אשר נבנתה בשנת 1934

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנדהמן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סנדהמן

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ההיסטוריה של סנדהמן (בשוודית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4729614-8

 |
גולגולת ההומו ארקטוס  
אשר נמצאה בסנגיראן ב-1937
**סנגיראן** (אינדונזית **Sangiran**) הוא אתר ארכאולוגי בעמק הנהר סולו (Bengawan Solo) במרכזו של האי ג'אווה באינדונזיה, אשר התפרסם במאובנים רבים של הומו ארקטוס שנמצאו בו, מהעתיקים ביותר שנמצאו עד כה.

הסטרטיגרפיה של אזור סנגיראן מכסה תקופה של שני מיליוני שנים מאז סוף הפליוקן. בשכבות הפליסטוקן הקדום והתיכון נמצאו מאובנים וכלי-אבן רבים. חמישים מאובנים השייכים לאדם הקדום (הומו ארקטוס וכן *Meganthropus palaeo*, הגדרה ישנה למאובנים דומים להומו ארקטוס אך גסים יותר) נמצאו במקום. עוד נמצאו מאובני בעלי חיים וצמחים, וכן כלי אבן מתקופת האבן הקדומה, כלים עשוים מעצם וגרזנים מתקופת האבן החדשה.

ממצאים אלה מראים כי הומינינים יישבו את האזור כבר לפני כ-1.5 מיליון שנה, והכלים מתקופת האבן הקדומה מתוארכים ללפני 800,000 שנה לערך. הממצאים המאוחרים יותר מראים על המשכיות של היישוב האנושי עד לתקופת האבן החדשה.

החפירות במקום נערכו על ידי גוסטב פון קניגסוולד (Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald) החל בשנת 1934.

בשנת 1996 החליט ארגון אונסק"ו להכריז על המקום כאתר מורשת עולמית, וזאת, בין היתר, בשל היותו:

> 
> 
> *"One of the key sites for the understanding of human evolution that admirably illustrates the development of Homo sapiens sapiens from the Lower Pleistocene to the present through the outstanding fossil and artefactual material that it has produced."*
> 
> 
> 
> 
> 

> 
> "אחד מאתרי המפתח להבנת האבולוציה האנושית, אשר ממחיש את התפתחות האדם הנבון מאז הפליסטוקן המוקדם עד ההוה, וזאת באמצעות המאובנים יוצאי הדופן והכלים שנמצאו במקום."
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנגיראן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך נימוקי ההכרזה

| Flag of IndonesiaFlag of Indonesia סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית באינדונזיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מקדשי בורובודור • מקדשי פראמבאנאן • אתר האדם המוקדם בסנגיראן • הפארק הלאומי קומודו • הפארק הלאומי לורנץ • מורשת יער הגשם הטרופי של סומטרה • הפארק הלאומי אוג'ונג קולון • הנוף התרבותי בבאלי • מורשת כריית הפחם של אומבילין |

 |
**בּוּשָׁאר לה בָּארְבּי** (בצרפתית: **Bouchard le Barbu**; מת ב-1020) היה מייסדו של בית מונמורנסי, אחד מבתי האצולה החשובים בהיסטוריה של צרפת.

בושאר לה בארבי היה בנם של בושאר מִבּרה-סיר-סן ושל אילדגאר מבלואה. ב- 978 לחם לצדו של לותר, מלך צרפת נגד אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הוא נמנה עם האצילים שהיו בני לווייתו של איג קאפה, מלך צרפת והיה עד להכתרתו של מלך זה.

בושאר לה בארבי, שהופקד על האי סן-דני שבנהר הסן צפונית לפריז, נהג להטיל מס על כל כלי השיט שעברו בתחומי שלטונו, ואפילו על הנזירים של מנזר סן-דני, שהתלוננו עליו בפני רובר השני, מלך צרפת (בנו של איג קאפה). נערך משפט מלכותי שבו ויוויאן, אב מנזר סן-דני, תבע לדין את בושאר לה בארבו. המלך הציע לבושאר את הריסות ארמון מונמורנסי (כיום בפרבר מונמורנסי של פריז) בתמורה לוויתורו על השליטה באי סן-דני, וכדי להענישו ולהרחיקו מחצר המלכות.

הייתה זו תחילתו של בית מונמורנסי, שהעמיד מתוכו שישה שלישים למלכי צרפת (שהיו למעשה מפקדי צבאו של המלך), שנים-עשר מרשלים של צרפת וארבעה אדמירלים של הצי הצרפתי. במרוצת המאה השתים-עשרה החלו אצילי בית זה לשאת את שם האצולה דה מורמורנסי.

לבושאר לה בארבי היו ארבעה ילדים, ובהם בושאר השני, שהמשיך את שושלת בית מונמורנסי.
**בושקו שוטאלו** (בקרואטית: **Boško Šutalo**; נולד ב-1 בינואר 2000) הוא כדורגלן קרואטי, המשחק בעמדת הבלם בדינמו זאגרב.

קריירת מועדונים
---------------

בשנת 2015, שוטאלו הצטרף למועדון הכדורגל RNK ספליט לאחר ששיחק בקבוצתו הראשונה בקריירת הנוער, NK נרטבה.

כעבור שנתיים, הוא הצטרף למחלקת הנוער של אוסייק וב-20 באוקטובר 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הקרואטית בניצחון 1–4 על רודס.

ב-30 בינואר 2020, שוטאלו חתם בשורות אטאלנטה האיטלקית בסכום של חמישה מיליון אירו. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-2 ביולי בניצחון 0–2 על נאפולי, כאשר הוא נכנס כמחליף של רפאל טולוי בדקה ה-89. שלושה ימים בלבד לאחר מכן, הוא זכה לעלות בהרכב הפותח של הקבוצה בניצחון 0–1 על קליארי, כשבאותו המשחק הוא ירד אל ספסל המחליפים בדקה ה-83 ובמקומו עלה לשחק טולוי.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  בושקו שוטאלו לאטאלנטה (באיטלקית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"בושקו שוטאלו"**.
**האנה לואיז ספיריט** (באנגלית: **Hannah Spearritt**; נולדה ב-1 באפריל 1981) היא שחקנית וזמרת אנגלייה. היא ידועה בעיקר עקב פעילותה בלהקה S Club 7 בין 1999 ל-2003 וכן ממשחקה בסדרה בראשית.

ביוגרפיה
--------

ספיריט נולדה באפריל 1981 בגרייט יארמות' שבנורפוק, אנגליה כבת הצעירה מתוך שלושה ילדים. אחיה הוא הכדורגלן אדי ספיריט. בגיל 3 הופיעה בקטלוגים של חברת Mothercare.

היא החלה לשחק ב-1994 בתיאטרון הנוער המוזיקלי הלאומי של לונדון ובתיאטראות וסט אנד, שם שיחקה במספר מחזות.

ב-1999 הצטרפה ללהקה המוזיקלית S Club 7 והחלה להופיע בטלוויזיה במספר סדרות כמו Miami 7, היי סקול מיוזיקל ועוד וכן השתתפה במספר אלבומים של הלהקה. היא עזבה את הלהקה בשנת 2003.

ב-2003 השתתפה בסרטה הראשון, הקומדיה Agent Cody Banks 2: Destination London בתפקיד ראשי וכן בסרט המוזיקלי Seeing Double. בשנה שאחריה השתתפה בסרט האימה "היורש של צ'אקי" בתור ג'והאן.

ב-2005 הופיעה בסדרה Blessed, של ה-BBC.

בשנת 2007 הופיעה בסדרה הבריטית Agatha Christie's Marple בתור טיילי רייס. כמו כן החלה להופיע בסדרת המדע הבדיוני של ה-BBC, בראשית, בתור אבי מייטלר. היא שיחקה בכל עונות הסדרה בין השנים 2007–2011.

ב-2016 שיחקה בסדרה הבריטית Casualty בתור מרצדס קריסטי.

החל מ-2017 משחקת בסדרה איסטאנדרס בתור קנדיס טיילור.

חיים אישיים
-----------

ב-1994 יצאה עם השחקן פול קאטרמול איתו עבדה יחד בתיאטרון הנוער המוזיקלי הלאומי ובהמשך גם בלהקת המוזיקה S Club 7 ונפרדו ב-2003. ב-2008 התארסה עם השחקן אנדרו לי פוטס, עמו שיחקה בסדרה בראשית. הזוג נפרד בשנת 2013. ב-20 בדצמבר 2018 נולדה לה בת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנה ספיריט** בוויקישיתוף

* האנה ספיריט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* האנה ספיריט, באתר AllMovie (באנגלית)
* האנה ספיריט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* האנה ספיריט, באתר Last.fm (באנגלית)
* האנה ספיריט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* האנה ספיריט, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* האנה ספיריט, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  HANNAHSPEARRITT.Net | The Largest Hannah Spearritt Source | Daily Hannah Spearritt News, Photos & Media! (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14229100x (data)
* ISNI: 0000 0003 6686 7080
* LCCN: no2011048548
* MusicBrainz: 47909a1c-d370-4e05-9c95-7820f5b004e0
* VIAF: 229700484
* WorldCat: lccn-no2011048548

 |
**חנקן סבך אפור-ראש** (שם מדעי: ***Malaconotus blanchoti***) היא מין של ציפור ממשפחת המלקונוטוסים, החיה ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה אף על פי שהיא נדירה יחסית בדרום ובמרכז אפריקה. לרוב היא חיה באזורי סוואנה ושיחיות שונות או ביערות פתוחים טרופיים.

חנקן הסבך הוא ציפור באורך 23 עד 26 סנטימטרים בממוצע ומשקל של 65 עד 84 גרם. הראש והעורך אפורים עם מקור שחור ובליטה לבנה בבסיס המקור. לחנקן עיניים צהובות, גרון וחזה צהובים, כשאזור החזה צהוב-כתום, ושאר הגוף לרבות הכנפיים והזנב הארוך ירוקים. ציפור זו מפיקה קול ייחודי צייצני וחד ומסתיים במהירות. קול זה מקשה לאתר את הציפור במדויק בין הסבכים בהם היא נמצאת.

החנקן מעופף בקבוצות קטנות או בזוגות וצד חרקים, חסרי חוליות שונים אך גם חולייתנים כמו לטאות או עכברים קטנים וכן גוזלים וביצים שהוא מוצא. בעזרת מקורו הגדול והמעוקל מעט הוא הורג את הטרף.

לא נבדקה האוכלוסייה הכללית אך החנקנים אינם נדירים ונמצאים בקבוצות גדולות ברחבי אפריקה. מצב שימורם הוא "ללא חשש".

תת-מינים
--------

* *Malaconotus blanchoti approximans*
* *Malaconotus blanchoti blanchoti*
* *Malaconotus blanchoti catharoxanthus*
* *Malaconotus blanchoti citrinipectus*
* *Malaconotus blanchoti extremus*
* *Malaconotus blanchoti hypopyrrhus*
* *Malaconotus blanchoti interpositus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חנקן סבך אפור-ראש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנקן סבך אפור-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
**חנקניים** (שם מדעי: **Laniidae**) הם משפחת עופות קטנים אוכלי בשר מסדרת ציפורי שיר. החנקניים הם עופות גדולים בסדרתם ובעלי ראש גדול, עיניים גדולות בעלות "מסיכה" כהה ומקור גדול ומעוקל דמוי עוף דורס. הם ניזונים בעיקר מחרקים גדולים כמו חגבים, חיפושיות, ציקדות, דבורים ותיקנים וכן מתולעים, עכבישים, עקרבים, נדלים וחסרי חוליות דומים, אך גם מדו-חיים, זוחלים קטנים, ציפורים קטנות וכן גוזלים וביצים ואף יונקים קטנים כמו עכברים וחדפים. הטרף נתפס על ידי המקור ומשופד על ענף דוקרני, שיח קוצני או גדר תיל, שם הוא גם נאגר במזווה טבעי. שיטה זו גם מאפשרת לחנקנים לאכול יצורים ארסיים כמו החגב *Romalea guttata*, שהארס מתפוגג בגופו לאחר שהוא משתמר במזווה.

החנקניים נפוצים בכל היבשות ובתי הגידול, אך נדירים בעולם החדש, שם יש רק 2 מינים: חנקן לודוויקיאנוס וחנקן גדול, והם כלל לא נפוצים באמריקה הדרומית או באוסטרליה. בעיקרון הם שוכני אזורים פתוחים וחמימים, אך נפוצים גם ביערות ובמרומי הרים. אורכם הממוצע עד 50 מילימטרים.

מיון
----

במשפחה 31 מינים המקובצים ב-4 סוגים:

* חנקן (*Lanius*) - בו 29 מינים
* חנקן לבן-כיפה (*Eurocephalus*) - בו 2 מינים
* סוג ומין יחיד חנקן צהוב-מקור (*Corvinella corvina*)
* סוג ומין יחיד חנקן עורבי (*Urolestes melanoleucus*)

גלריה
-----

* Lanius bucephalusLanius bucephalus
* חנקן צהוב-מקורחנקן צהוב-מקור
* Lanius cristatusLanius cristatus

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חנקניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חנקניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph127908

 |
**לאמאכוס** (ביוונית: **Λάμαχος**; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא אתונאי, שפעל בזמן המלחמה הפלופונסית ומת במהלך מסע המלחמה האתונאי לסיציליה.

ביוגרפיה
--------

לאמאכוס היה בנו של כסנופאנס, לא ידוע מי הייתה אמו. הוא שירת בצבא האתונאי וביצע מספר משימות תחת שלטונו של פריקלס.

הפעולה הראשונה שלו במהלך המלחמה הפלופונסית הייתה בפונטוס בשנת 424 לפנה"ס, הוא עגן בנהר קאליכס עם עשר ספינות, אולם שיטפון פתאומי הטביע אותן, אם כי לאמאכוס הצליח להציל את אנשיו ולהביא אותם אל קלכידון, מושבה יוונית בצפון ביתיניה.

בשנת 421 לפנה"ס לאמאכוס היה בין החותמים על שלום ניקיאס.

בשנת 415 לפנה"ס לאמאכוס יחד עם ניקיאס ואלקיביאדס נבחר לפקד על מסע המלחמה האתונאי לסיציליה. בין שלושת המצביאים היו חילוקי דעות בשר לאסטרטגיה שיש לנקוט, ניקיאס סבר שיש להסתפק בהפגנת כוח ולשוב לאתונה, אלקיביאדס סבר שיש לגייס בעלי ברית ואז לתקוף את הערים סלינוס וסירקוסאי, בעוד לאמאכוס טען שיש לתקוף את סירקוסאי במהירות האפשרית בטרם יספיקו התושבים להתכונן. דעתו של אלקיביאדס התקבלה אולם הוא הואשם בחילול הקודש ונאלץ להימלט.

במהלך אחד הקרבות סביב סירקוסאי התקיף כוח פרשים סירקוסי את האגף הימני של האתונאים, לאמאכוס שפיקד על האגף השמאלי מיהר לבוא לעזרה, אולם נלכד עם חמישה או שישה מחייליו בתעלה, כולם מתו והסירקוסים חטפו את הגופות, אם כי החזירו אותן לאחר מכן.

אריסטופאנס מרבה ללעוג ללאמאכוס שנודע כפרו מלחמתי ונגד השלום. כך לדוגמה במחזה "האכארנים", לאמאכוס מנהל דו-שיח סוער עם פציפיסט בשם דיקאיופולוס, אריסטופאנס מזכיר אותו בלעג גם ב-"הצפרדעים", "חג הנשים", ו-"השלום". גם אנדוקידס מזכיר אותו ב-"על המיסטריות".

לקריאה נוספת
------------

* תוקידידס. **תולדות מלחמת פילופוניס**. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט (1959).
* משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI)
* פלוטארכוס, **תולדות גדולי יון ורומא**; תרגם: י"ל ברוך, 2 כרכים, תל אביב: אמנות, תרצ"ב. (התוכן: כרך 1: גדולי יון; ספר 1: תזאוס, ליקורג, סולון, תמיסטוקלס; ספר 2: אריסטידס, קימון, פריקלס, ניקיאס) (הספר במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית)

* Donald Kagan, *The Peace of Nicias and the Sicilian Expedition*. Cornell University Press, 1981.
* Nancy Demand, *A History of Ancient Greece*. McGraw-Hill, 1996.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלוטרכוס, "חיי פריקלס", 20.
2. ↑  תוקידידס, "ספר רביעי", 75.
3. ↑  תוקידידס, "ספר חמישי", 19.
4. ↑  תוקידידס, "ספר שישי", 49-47.
5. ↑  תוקידידס, "ספר שישי", 103-101.
6. ↑  אריסטופאנס, "האכארנים", 625-572.
7. ↑  אריסטופאנס, "הצפרדעים", 1039.
8. ↑  אריסטופאנס, "חג הנשים", 830.
9. ↑  אריסטופאנס, "השלום", 301.
10. ↑  אנדוקידס, "על המיסטריות", 1, 11.
**דורבן עב-זנב אפריקני** (שם מדעי: ***Atherurus africanus***) הוא מין של דורבן קטן ממדים החי באפריקה שמדרום לסהרה. הוא שייך לסוג דורבן עב-זנב ובו נכלל עוד מין – דורבן עב-זנב אסייתי שכשמו חי במזרח אסיה.

דורבן זה חי באפריקה מחופי גינאה במערב עד לקניה במזרח. הוא קטן יחסית לקרוביו למשפחה ושוקל עד 3 ק"ג כשאורכו 40–50 ס"מ. הוא מזכיר מאוד חולדה קוצנית בעלת זנב מוארך ושעיר. הקוצים חדים ויכולים להתקשח אך אינם בולטים ואורכם אינו עולה על כמה סנטימטרים. 

הדורבנים חיים בחבורות קטנות של עד 8 פרטים ביערות הרריים, ביום חיים במחילות שחלקן נחפרו על ידי חיות אחרות ויוצאים בלילה. הם אוכלי צמחים בלבד וניזונים בעיקר מעשבים שונים.

הדורבנים מותקפים על ידי אריות, נמרים, ברדלסים, צבועים, תנים ונחשים גדולים וכן עופות דורסים. הם יכולים להקשיח את שערותיהם ולגרום להם לקרקש ולהבהיל את הטורף מהרעש. אם זה לא מרתיע אותו הם יתקעו בו את הקוצים הדוקרניים שלהם ויגרמו אולי לפצע מייסר.

הם נאכלים גם על ידי אנשים החיים באזורי תפוצתם ובשרם נחשב למשובח. הציד אינו משפיע על גודל אוכלוסייתם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורבן עב-זנב אפריקני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

דורבן שניצוד למאכל בקמרון

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורבן עב-זנב אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**דוֹרבָּן הכף** (שם מדעי: ***Hystrix africaeaustralis***) הוא מין של מכרסם מהסוג דורבן ואחד המינים הגדולים ביותר במשפחה. לא מוכרים תת-מינים שלו.

תיאור
-----

אורכו 63–81 ס"מ מהראש עד בסיס הזנב, כאשר אורך הזנב 20-11 ס"מ. משקלו 10–24 ק"ג. המשקל המקסימלי שנמדד הוא 30 ק"ג אין הבדלים ניכרים בגודל בין הזכרים והנקבות.

דורבן הכף הוא מכרסם מגושם הנע באיטיות, בעל גפיים קצרות וזנב ארוך. הגוף מכוסה קוצים ארוכים, עד 50 ס"מ אורכם, ביניהם קוצים נוקשים וחדים באורך 30 ס"מ, ובשערות סיביות סמורות בגווני אפור וחום. הקוצים בזנב חלולים ותפקידם להשמיע רעש על מנת להרחיק טורפים. הקוצים בצבעי שחור ולבן.

העיניים והאוזניים של הדורבן קצרות והאף מכוסה בשערות קצרות. בכפות הרגליים 5 אצבעות בעלות טפרים ארוכים. לנקבות 2 זוגות פטמות.

תפוצה ואקולוגיה
---------------

הדורבן חי ברחבי אפריקה המרכזית ודרומית מדרום קניה, אוגנדה וקונגו בצפון עד לדרום אפריקה ואזור הכף (ומכאן שמם). הם חיים באזורים בגובה פני הים ועד 2,200 מ', במגוון אזורי חיות, מיערות וסוואנות מיוערות ועד למדבריות. הם אינם נפוצים ליד מקווי מים כמו ביצות ונהרות.

הדורבנים חיים בזוגות במושבות טריטוריאליות גדולות, ומבלים את ימיהם במחילות שנחפרו על ידיהם או על ידי חיות אחרות כמו השנבוב. בלילה הם יוצאים מהמחילות לחפש אוכל. הם צמחוניים וניזונים מעשבים, שורשים, פקעות, פירות, ירקות ופרחים. דווח שהם ניזונים לעתים גם מנבלות. הם גורמים לבעיות לכפרים שונים כיוון שהם אוכלים את רוב הצמחים והורסים את העצים, עקב החפירה והכרסום. עם זאת הם שומרים על סוואנות עשבוניות שלא יהפכו לסוואנות מיוערות.

הם עצמם מותקפים לעיתים רחוקות. הדורבנים מסתמרים ומקרקשים בקוציהם על מנת להרתיע את הטורפים. במידת הצורך הם ידחפו את קוציהם לאיבר רגיש של הטורף, כמו החוטם או הכפה. מספר אריות מצליחים לעקוף את ההגנה הזאת כשהם בלהקה גדולה מספיק, אבל הניסיון מסוכן מאוד. בנסיבות טבעיות הדורבן יכול להגיע לגיל 10 או 20 שנים בשבי.

הדורבנים מתרבים לאורך כל השנה אבל ההמלטות נעשות בעיקר בחודשים מרץ-אפריל בסופה הנקבה ממליטה דורבן (ולעיתים שניים או שלושה) צעיר ששוקל 300–440 גרם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורבן הכף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורבן הכף באתר הרשימה האדומה של IUCN

| דורבניים |
| --- |
| דורבן | דורבן מצוי • דורבן הכף • דורבן מלאי • דורבן ג'אווה • דורבן מצויץ • דורבן עב-קוצים • דורבן פיליפיני • דורבן סומטרי |  |
| דורבן עב-זנב | דורבן עב-זנב אסייתי • דורבן עב-זנב אפריקני |
| דורבן ארוך-זנב (סוג ומין יחיד) | דורבן ארוך-זנב |
**מניפסט ברצלונה** הוא מנשר שהוציא מיגל פרימו דה ריברה ב-23 בספטמבר 1923 בו הכריז על נטילת השלטון בספרד לידי הצבא שבראשותו, הסביר את הסיבות לכך ודרש מהאזרחים ציות. 

במניפסט ברצלונה טען דה ריברה שהוא נאלץ ליטול את השלטון בידיו, למרות שאין לו שאיפות, בגלל שחיתות הפוליטיקאים, אנדרלמוסיה שמתבטאת ברציחות ומעשי שוד שכיחים, תעמולה ללא הפרעה של גורמים קומוניסטים ומהפכניים אחרים וקריאות של גורמים מתבדלים להתנתק מספרד. ריברה מציין מעשה חיובי אחד של הפוליטיקאים, מאבק בהימורים, אך מציין שהפעילות בתחום זה אינה מספיקה. 

במניפסט מכריז ריברה שבכל אזור במדינה יתפוס את השלטון המושל הצבאי של האזור והוא יתפוס שליטה בנקודות מרכזיות ובמרכזים של מהפכנים קומוניסטים ואחרים. המניפסט מציין שלא יינתן שימוש בטלפון ובאמצעי תקשורת אחרים לפקידים אשר לא ישרתו את השלטון החדש. רבירה קורא להימנע משפיכות דמים ומדגיש שלא יהסס לנקוט אמצעים כלפי מי שיפעל נגד שלטונו. 

פתיחת המנשר וסיומו מדגישים את הלאומיות הספרדית בהתאם לסיסמה: "תחי ספרד, יחי המלך". ריברה מדגיש שהוא זוכה לתמיכה רחבה בעם, שמכל המעמדות בעם וכל דרגי הצבא תמכו בו גם אם לא דיברו איתם לפני כן. המניפסט מסתיים באמירה שאת המהלך שעשה ישפטו העם וההיסטוריה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  **Modern Spain: A Documentary History** Jon Cowans, pages 126-128
**דּוּרַאפּוֹר** (באנגלית: **Durapore**) הוא חומר חבישה רפואי בצורת גליל דביק של בד בסגנון משי חזק וקשיח. באנגלית הוא מוכר בעיקר בשם הגנרי שלו הוא silk tape.

שימושים
-------

הדוראפור, בשונה מהמיקרופור, הוא דביק, חזק וקשיח יותר ואינו ניתן לחיתוך בקלות יחסית למיקרופור. הדוראפור מתאים יותר למקרים בהן צריך הידוק חזק ועמידות בפני לחץ (לעומת המיקרופור שאינו עמיד בפני לחץ).
ללא לטקס, והיפואלרגני. קיימים גדלים שונים לדוראפור: החל מ-0.5 ועד 3 אינץ'. כמו מוצרי חבישה רבים המצויים בבתי חולים הוא נקי אך לא סטרילי, והחברה מציעה להפוך אותו לסטרילי בעזרת **אתילן אוקסיד**, חומר אורגני המשמש בין היתר לחיטוי של ציוד רפואי. לדורפור חיי מדף של 5 שנים בתנאים נאותים.

היסטוריה
--------

**הדורפור** בדומה למיקרופור, הומצא לראשונה במאה הקודמת על ידי חברת 3M, ומאז זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והפך לאחד ממוצרי היסוד בחבישה. כיום, מייצרות חברות רבות ברחבי העולם את הדוראפור תחת שמות אחרים; בישראל אין חברה המיצרת דוראפור והחומר מיובא מִחוץ לארץ.

אטימולוגיה
----------

משמעות השם דוראפור (Durapore), הוא הלחמה של המילים הלטיניות דורה (קשיח) פור (נקב). מכיוון שהוא סרט הדבקה קשיח ונושם כמו שאר אחיו במשפחת סרטי ההדבקה בטכניקת הנקבובים הזעירים (ראו מיקרופור למשל) המאפשרים לעור לנשום וכן מאפשרים להתאיידות של רטיבות ולחות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  [מתוך אתר החברה:  "Duct Tape for Everything"]. *All The Tropes Wiki* (באנגלית). נבדק ב-2018-06-02. `{{cite news}}`: Check `|url=` value (עזרה)
2. ↑  3M, [ 3M™ Durapore™ Surgical Tapes
Commonly Asked Questions],
3. ↑  dura, מילון לטיני-אנגלי

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דוראפור"**.
**גיום פרנסואה אנטואן, המרקיז דה לוֹפּיטָל** (בצרפתית: **Guillaume François Antoine, Marquis de l'Hôpital**;‏ 1661 – 2 בפברואר 1704) היה מתמטיקאי צרפתי. זכה לפרסום בזכות כלל לופיטל, כלל בחדו"א שעוסק בחישוב גבולות שצורתם אינה מוגדרת.

ביוגרפיה
--------

דה לופיטל נולד בפריז בירת צרפת. התחתן עם מארי שרלוט דה רומילי. בתחילת חייו הוא תכנן קריירה צבאית, אבל ראייה חלושה גרמה לו לשנות כיוון וללמוד מתמטיקה. הוא פתר את בעיית הברכיסטוכרון, במקביל ובאופן בלתי תלוי פתרו אותה מתמטיקאים נוספים כמו אייזק ניוטון ומורהו של דה לופיטל- יוהאן ברנולי. דה לופיטל מת בפריז והוא בן 43.

דה לופיטל היה גם הראשון שפרסם ספר לימוד על חשבון דיפרנציאלי. הספר, שפורסם בשנת 1696, כולל הרצאות מפי יוהאן ברנולי על הביטוי חסר המשמעות 0/0. הספר הוא למעשה פרסומו הראשון של כלל לופיטל, והסיבה שבגינה הוא נושא את שמו של המרקיז ולא את שמו של ממציאו.

בשנת 1694 לופיטל וברנולי עשו עסקה לפיה לופיטל ישלם לברנולי 300 פרנקים לשנה בתמורה לבלעדיות על תגליותיו של האחרון, אותן הוא פרסם בספר הלימוד שלו. ב-1704, לאחר מות דה לופיטל, פרסם ברנולי את דבר העסקה, וטען להכרה בכך שהוא גילה את כלל לופיטל. ב-1922 נמצאו מסמכים המאשרים את גרסת ברנולי. בכל מקרה, הסיפור לפיו דה לופיטל ניסה לבצע פלגיאט על תגליותיו של ברנולי איננו נכון: ספר הלימוד פורסם תחת מעטה אנונימיות, ובהקדמתו מוזכרת עזרת ברנולי, כמו כן, דה לופיטל מעולם לא טען לאחריות על הכלל.

* Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes, 1696*Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes*, 1696
* Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes, 1715*Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes*, 1715
* Traité analytique*Traité analytique*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרקיז דה לופיטל** בוויקישיתוף

* המרקיז דה לופיטל, באתר MacTutor (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264002605171
* BnF: cb12000655c (data)
* GND: 100814891
* ICCU: TO0V245859
* ISNI: 0000 0001 2101 9809
* LCCN: n86809076
* NKC: xx0197648
* NLA: 35390652
* NLG: 141429
* NTA: 174844123
* SUDOC: 076369684
* Trove: 935923
* VcBA: 495/204851
* VIAF: 66476884
* WorldCat: lccn-n86809076

 |
**המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה** (באנגלית: **The Sylvia Rivera Law Project** או **SRLP**) הוא ארגון המבוסס בניו יורק ומציע שירותים משפטיים לאנשים טרנסג'נדרים, אינטרסקס, ובעלי זהויות מגדריות לא-בינאריות. הארגון הוקם ב-2002 על ידי דין ספייד, פרופסור למשפטים ופעיל טרנסג'נדר, ונקרא על שם הפעילה הטרנסג'נדרית סילביה ריברה, הידועה עבור חלקה במהומות סטונוול ב-1969, ואשר נפטרה בשנה שהמרכז נוסד.

מטרות
-----

מתוך הצהרת הכוונות של הארגון:

המטרות של הארגון הן להנגיש שירותים משפטיים לאנשים טרנסג'נדרים, אינטרסקס, ובעלי זהויות לא-בינאריות שהכנסתם נמוכה, להציע חינוך ציבורי ולקדם רפורמות משפטיות כדי למגר אפליה ממסדית מטעם המדינה על בסיס זהות ומבע מגדריים. בכוונת הארגון גם להקים קולקטיב לפיתוח כישורי הנהגה בקרב אנשים טרנסג'נדרים, אינטרסקס ובעלי זהויות מגדריות לא-בינאריות שהם אנשים של צבע, תוך כדי השתתפות בתנועה הרחבה יותר לצדק גזעי, חברתי וכלכלי.

תחומי פעילות
------------

עורכי דין ופעילי שטח מטעם ה-SRLP עובדים במגוון תחומים, כולל אפליה תעסוקתית, פלילים, שירותים ומרחבים מופרדים מגדרית, ורישום במסמכים ומשרדים רשמיים.

עקרונות וחזון
-------------

פעילים ב-SRLP גורסים ששורש הבעיה בנושא אפליה מגדרית טמונה בשיטה עצמה. הם גורסים שעל אינדיבידואלים החווים דיכוי להתאחד כדי לקדם מטרות של צדק ושוויון; שעל המדוכאים לפעול למען עצמם, כי אין מזור דרך ערוצים רשמיים, שפעמים רבות יוצרים את הפערים בין אנשים על בסיס מגדר או צבע, במקום למנוע או לתקן אותם. ולכן, הפרויקט עובד עם קבוצות מגוונות מבחינת זהות, מתוך אמונה שהדיכויים השונים שלהן מקורם זהה, וכן שאין מזור שיאה רק לקבוצה אחת, אלא שהפתרון עבור כל הקבוצות קשור בקשרים הדוקים. הארגון עצמו מתנהל באופן שוויוני וללא היררכיות.

ראו גם
------

* זכויות להט"ב באמריקה
* סילביה ריברה
* מהומות סטונוול
* טרנסג'נדר

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל להט"ב** |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה (באנגלית)
* המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה, ברשת החברתית פייסבוק

* המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה, ברשת החברתית טוויטר

* המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה, ברשת החברתית אינסטגרם

* המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Who was Sylvia Rivera? | SRLP (Sylvia Rivera Law Project)". SRLP. 2002-02-26.
2. ↑  "About | SRLP (Sylvia Rivera Law Project)". SRLP.
3. ↑  von Zielbauer, Paul (30 בדצמבר 2005), "New York Set to Close Jail Unit for Gays", *New York Times* `{{citation}}`:  (עזרה)
4. ↑  Dotinga, Randy (29 בנובמבר 2006), "Sex Change, No Surgery Required", *Wired* `{{citation}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Our Approach and Principles | SRLP (Sylvia Rivera Law Project)". *srlp.org*.

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2004123436
* VIAF: 125844316
* WorldCat: lccn-no2004123436

 |