recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סונדרס לואיס** (באנגלית: **Saunders John Lewis**;‏ 15 באוקטובר 1893 – 1 בספטמבר 1985) היה מהחשובים שבסופרים שכתבו בשפה הוולשית במאה העשרים. הוא גם היה פוליטיקאי ומייסד מפלגת פלייד קמרי.

חייה
----

סונדרס לואיס נולד בצ'שייר למשפחה עם שורשים מוויילס. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד שפות באוניברסיטת ליברפול. לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה סונדרס גויס ושירת בתוך קצין. עם סיום הלחימה הוא השלים לימודים באוניברסיטה וקיבל תואר באנגלית.

בשנת 1922 סונדרס לואיס התחיל ללמד ולשית בסוונסי. בתקופה זו הוא כתב מספר עבודות בתחום חקר הספרות.

בעקבות ניסיונו בזמן המלחמה הוא נעשה לאומני ובשנת 1925 הקים מפלגה חדשה - פלייד קמרי.

בשנת 1936 ביחד עם כמה חברים סונדרס לואיס ארגן שרפה בבית הספר לטייסי קרב במחאה להתערבות הממשל המרכזי בחיי האזור. בעקבות המשפט הוא איבד את משרתו, אך מפלגתו קיבלה פרסום רב.

בהמשך הוא חזר ללמד בבית הספר והתחיל בקריירה של עיתונאי.

בכל חייו סונדרס לואיס היה פעיל לאומני ונאבק להכרה של השפה הולשית לרבות הצבת תמרורי דרך דו-לשוניים ופתיחת ערוץ טלוויזיה בשפה זו.

במהלך הקריירה סונדרס לואיס כתב מחזות, שירים ונובלות רבות. רובו של היצירות היו בשפה הוולשית.

את המחזה הראשון הוא פרסם בשנת 1923. הוא המשיך ביצירה ספרותית עד לשנת 1964. בשנת 1970 הוא היה מועדת לקבלת פרס נובל לספרות.

בנוסף, הוא קיים קשר ספרותי קרוב עם קייט רוברטס במשך ארבעים שנה באמצעות חליפת מכתבים. מכתבים אלה, שקובצו בשנת 1992 בספר בשם Annwyl Kate, Annwyl Saunders: gohebiaeth (קייט יקרה, סונדרס יקר: חליפת מכתבים), מציירים תמונה של החיים בוויילס באותה התקופה, בליווי הערותיהם של שני ענקים ספרותיים אלה על אירועים שהתרחשו בוויילס ובעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סונדרס לואיס** בוויקישיתוף
* סונדרס לואיס, ברשת החברתית Goodreads
* הרצאתו בהקשר לשפה הוושלית
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007319555205171
* BnF: cb12389162m (data)
* GND: 118865358
* ISNI: 0000 0001 2148 206X
* LCCN: n85122648
* MusicBrainz: 68937a40-2e51-4ef8-b25b-85e5c0e91f21
* NLA: 35303821
* NTA: 07066966X
* SNAC: w6hd80vv
* SUDOC: 032971508
* VIAF: 113487781
* WorldCat: lccn-n85122648

 |
**טריפאדווייזור** (באנגלית: **Tripadvisor**) הוא פורטל אינטרנט אמריקני המפרסם מידע וביקורות אודות יעדים ועסקים שונים ברחבי העולם אשר מסייעים למשתמשי האתר לתכנן טוב יותר את חופשותיהם. האתר כולל גם מערכת פורומים אינטראקטיביים. ממשק האתר פועל גם בשפה העברית.

האתר נוצר במקור על ידי סטיבן קאופר בשנת 2000. מטה החברה נמצא בניוטון, מסצ'וסטס. החברה נסחרת בנאסד"ק.

תיאור
-----

שירותי האתר ניתנים בחינם למשתמשים אשר מספקים את מרבית התכנים באתר. רווחי האתר מגיעים מהצגת פרסומות בדפי האתר.

בנוסף למהדורה האמריקנית של האתר ישנם גם מספר רב של מהדורות מקומיות לאתר עבור המדינות בריטניה, צרפת, אירלנד, גרמניה, איטליה, ספרד, הודו, יפן, פורטוגל, ברזיל, שוודיה, הולנד, קנדה, דנמרק, טורקיה, מקסיקו, אוסטריה, נורווגיה, פולין, אוסטרליה, סינגפור, תאילנד, רוסיה, יוון, ישראל, אינדונזיה, וסין.

נכון לנובמבר 2018 באתר היו מעל ל-315 מיליון חברים ומעל ל-500 מיליון ביקורות וחוות דעת אודות בתי מלון, מסעדות, אטרקציות ובתי עסק הקשורים לתחום התיירות.

ביקורת והליכים משפטיים
----------------------

טריפאדווייזור מאפשר למעשה כתיבת ביקורת על שירותים ועסקים גם כאשר אין הוכחה לכך שכותב הביקורת השתמש באותם שירותים. עקב כך, הוגשו נגד אתר זה כמה תביעות משפטיות על ידי מלונאים, אשר דרשו להסיר מהאתר ביקורות שלטענתם לא היו אורחי המלון. המועצה הבריטית לסטנדרטים בפרסום (ASA) קבעה בשנת 2012 שהטענה של טריפאדווייזור שהביקורות באתר הן אמיתיות מהווה הטעיה. ובשנת 2014 הרגולטור באיטליה אף קנס את טריפאדווייזור בסכום של 610,000$ בטענה שהאתר אינו פועל בצורה מספקת למנוע ביקורות מזויפות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **TripAdvisor** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של TripAdvisor (באנגלית)
* TripAdvisor, ברשת החברתית פייסבוק

* TripAdvisor, ברשת החברתית טוויטר

* TripAdvisor, ברשת החברתית אינסטגרם

* TripAdvisor, ברשת החברתית LinkedIn

* TripAdvisor, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Guardian (24.9.2010). "TripAdvisor could face legal action over reviews"
2. ↑  ASA 1.2.2012
3. ↑  NY Times, 23.12.2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 001145246
* VIAF: 305216624
* WorldCat: viaf-305216624

 |
**וְהָאָרֶץ לֹא תִמָּכֵר לִצְמִתֻת** היא מצוות לא תעשה שאוסרת על יהודי למכור שטחי אדמה בארץ ישראל במכירה מוחלטת לעולם. האיסור הוא הן על המוכר והן על הקונה.
כך נאמר בתורה: "וְהָאָרֶץ לֹא תִמָּכֵר לִצְמִתֻת כִּי לִי הָאָרֶץ כִּי גֵרִים וְתוֹשָׁבִים אַתֶּם עִמָּדִי."

הרמב"ם, ספר החינוך והסמ"ג מנו מצווה זו במניין המצוות.

לפי רש"י האיסור הוא על הלוקח שאינו מחזיר את הקרקע בשנת היובל למוכר.

קק"ל, על בסיס מצווה זו, דאגה לכך שהארץ לא תימכר לצמיתות. קק"ל רכשה קרקעות בארץ ישראל (במימון תרומות שנאספו בעיקר מיהודי העולם), ומסרה את הקרקעות למתיישבים בהם בחכירה בלבד, כאשר הקרקע עצמה נשארת קניין לעם היהודי. הדברים קיבלו עיגון בחוק יסוד: מקרקעי ישראל.

הלכות המצווה
------------

### מתי והיכן נוהגת המצווה

אסור למכור את אדמת ארץ ישראל שנתחלקה לשבטים לצמיתות. האיסור נוהג רק בזמן שהיובל נוהג.

### גדר המצווה ומי עובר על האיסור

נמכר השטח לצמיתות, לשיטת הרמב"ם המוכר והקונה עוברים על מצוות לא תעשה, ומעשיהם אינם מועילים, ולכן תחזור השדה לבעליה בשנת היובל.

לדעת הרמב"ן נלמד מכאן גם האיסור למכור או לתת שטחי אדמה מארץ ישראל לגוי: "צווה עוד על המוכר שלא תמכר הארץ לצמיתות והוא למי שיחזיק בה ולא ינהג בה דין יובל עמנו, הם הנכרים."

הראי"ה קוק מבאר שלשיטה זו ההבחנה בין לא תחנם לבין "והארץ לא תימכר לצמיתות" היא שלא תחנם אוסר גם מכירה זמנית לגוי עובד עבודה זרה, ואילו "לא תימכר לצמיתות" אוסר מכירה קבועה לכל גוי, ואפילו לגר תושב.

לשיטת רש"י האיסור הוא על הלוקח כאשר הוא מעכב את השדה ואינו מחזירו בשנת היובל.

כמו במרבית מצוות לא תעשה, אין חילוק באיסור זה בין גברים לנשים.

### עונש

בספר החינוך כתב שלדעת הרמב"ם, כאשר המוכר והקונה עשו מעשה במכירה עונשם הוא מלקות. ואילו לדעת הרמב"ן אינו לוקה. לעומת זאת המשנה למלך כתב שהרמב"ם לא מנה מצווה זו במניין המצוות שלוקים עליהם, וכן לפי הכלל שכל שמעשיו אינם מועילים אינו לוקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב שלמה רוזנפלד, הפרטת קרקעות המדינה, מתוך המעין, באתר מכון שלמה אומן

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוק כ"ג
2. ↑  רש"י, ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוק כ"ג
3. ↑  ראו במאמרו של הרב רוזנפלד ב"המעין"
4. ↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע"ט, עמוד א': "הכא במאי עסקינן בזמן שאין היובל נוהג", ובספר החינוך מצוה שלט
5. ↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות שמיטה ויובל, פרק י"א, הלכה א'
6. ↑  בהשגותיו לספר המצוות
7. ↑  ראו משפט כהן סימן סג
8. ↑  ראו בשבת הארץ עם "תוספת שבת" חלק ג עמוד 166 הערה 17
9. ↑  מצוה שלט
10. ↑  להלכות שמיטה ויובל פרק יא הלכה א
11. ↑  במשנה תורה לרמב"ם, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק י"ט
12. ↑  שכתב הרמב"ם במשנה תורה לרמב"ם, הלכות בכורות, פרק ו', הלכה ה'
**איסור הטיית משפט** הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות, האוסרת לעשות עָוֶל במשפט, כלומר להביא במזיד לידי תוצאה שגויה בדין.
  

בכלל האיסור גם מוטל על הדיין השופט בדין להתעלם מנתונים חיצוניים, שלא שייכים לגוף המקרה הנדון בפניו, כמו למשל מעמדם החברתי של בעלי הדין..

מקורות האיסור
-------------

> 
> "לֹא תַעֲשׂוּ עָוֶל בַּמִּשְׁפָּט לֹא תִשָּׂא פְנֵי דָל וְלֹא תֶהְדַּר פְּנֵי גָדוֹל בְּצֶדֶק תִּשְׁפֹּט עֲמִיתֶךָ"
> 
> 
> 
> — ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ט"ו
> 

> 
> "לֹא תַטֶּה מִשְׁפָּט לֹא תַכִּיר פָּנִים וְלֹא תִקַּח שֹׁחַד כִּי הַשֹּׁחַד יְעַוֵּר עֵינֵי חֲכָמִים וִיסַלֵּף דִּבְרֵי צַדִּיקִם"
> 
> 
> 
> — ספר דברים, פרק ט"ז, פסוק י"ט
> 

### אזכורים נוספים ופרשנות

> 
> "כל המטה משפט אחד מישראל עובר בלאו אחד שנאמר לא תעשו עול במשפט ואם היה גר עובר בשני לאוין שנאמר לא תטה משפט גר ואם היה יתום עובר בשלשה לאוין שנאמר משפט גר יתום"
> 
> 
> 
> — משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק כ', הלכה י"ב
> 

> 
> "לֹא תַטֶּה מִשְׁפַּט גֵּר יָתוֹם וְלֹא תַחֲבֹל בֶּגֶד אַלְמָנָה"
> 
> 
> 
> — ספר דברים, פרק כ"ד, פסוק י"ז
> 

> רש"י הסביר, "לא תטה משפט גר יתום - ועל העשיר כבר הוזהר (דברים טז יט) לא תטה משפט, ושנה בעני לעבור עליו בשני לאוין, לפי שנקל להטות משפט עני יותר משל עשיר, לכך הזהיר ושנה עליו". (בעניין הלאוין עיין עוד בספרי מניין המצוות המצוינים לעיל).
> 
>

הגורמים לעיוות הדין
-------------------

**רבי יצחק קארו** מציג חמש אזהרות לעיוות הדין:

> 
> "שמוע בין אחיכם ושפטתם צדק, לפי שהדיין יעוֵת הדין לאחת מהחמש סיבות.   
> 
> האחד, לפי ששמע לאחד מבעלי דינין קודם שיבא בעל דין חבירו והטעים טענותיו לב"ד לזה אמר שמוע בין אחיכם.   
> 
> השני, לפי שאוהב לאחד מהם לזה אמר לא תכירו פנים במשפט.  
> 
> השלישי, לפי שאחד מהם גדול זקן ונשוא פנים, לזה אמר כקטן כגדול תשמעון.   
> 
> הרביעי, לפי שאחד מהם רשע ואלם, לזה אמר לא תגורו מפני איש.  
> 
> החמישי, לחסרון ידיעה בדין ההוא, והדבר אשר יקשה מכם תקריבון אלי ושמעתיו."
> 
> 
> 
> — תולדות יצחק, דברים, פרק א', פסוק ט"ז
>

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ט"ו
2. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק כ', הלכה י"ב
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ה.
4. ↑  רבי יצחק קארו, תולדות יצחק, דברים, א', ט"ז

| המשפט העברי |
| --- |
| בית דין והדיינים | ערכאות של גויים • איגרות בית דין • איסור הטיית משפט • איסור שוחד • כבוד הבריות במשפט העברי |
| העדות | כיוון שהגיד שוב אינו חוזר ומגיד |
| עדים | עדים זוממים • פסולי עדות • לא תישא שמע שווא • אין עד נעשה דיין |
| סדר הדין | לא תגורו מפני איש • בצדק תשפוט עמיתך • דרישה וחקירה • דין מרומה |
| תובע ונתבע | הולכין אחר הנתבע • כתב סירוב • הודאת בעל דין |
| דיני טענות | טענת ברי • ברי ושמא • ספק וודאי • קים לי • מרא קמא • כופר הכל • מודה במקצת • מיגו • טענו חיטין והודה לו בשעורין • טוען וחוזר וטוען |
| פסק בית דין | המוציא מחברו עליו הראיה • יחלוקו • יהא מונח עד שיבוא אליהו • כל דאלים גבר • שודא דדייני • מי שפרע • פשרה • עביד איניש דינא לנפשיה • הפקר בית דין הפקר • חזקת ממון • תפיסה • גוד או איגוד |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**ארתור או'קונל** (באנגלית: **Arthur O'Connell**;‏ 29 במרץ 1908 - 18 במאי 1981) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. אוקונל הועמד לשני פרסי אוסקר בשנות ה-50 של המאה ה-20 על הופעותיו בסרטים "אנטומיה של רצח" ו"פיקניק".

נולד וגדל בניו יורק סיטי.
או'קונל החל את דרכו בשנות ה-30 ב"תיאטרון מרקורי" ובסרטים קטנים בהם הופיע בעיקר כניצב. 
את פריצתו עשה או'קונל בשנת 1955 בזכות תפקיד משני בדרמה הרומנטית של ג'ושוע לוגאן "פיקניק" בתור בעל החנות הווארד ביוואנס, עליו הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
או'קונל המשיך לשתף פעולה עם לוגאן גם בשנה שלאחר מכן בסרט "תחנת אוטובוס" בו שיחק בתפקיד וירג'יל בלסינג חברו של הקאובוי בוגארד (דון מארי).

ב-1958 הופיע במערבון "איש המערב" של אנטוני מאן בתפקיד הפושע סם ביסלי.
או'קונל כבר היה לשחקן מוערך בשנת 1959 כאשר כיכב בדרמת הפשע "אנטומיה של רצח" של אוטו פרמינגר בתור הפרקליט אמט מקרטני, על התפקיד הועמד או'קונל בשנית לפרס האוסקר בקטגוריית המשנה. בשנה זו שיחק גם כן בקומדיית המלחמה של בלייק אדוארדס "מבצע תחתונית".

בשנת 1960 שיחק או'קונל במערבון "סימארון". ב-1964 הופיע פנטזיה הקומית של ג'ורג' פאל "שבעת פניו של ד"ר לאו" בתפקיד הטייקון האכזרי קלינט סטארק. בנוסף הופיע או'קונל לצד כוכב הרוקנרול אלביס פרסלי בסרטים המוזיקליים "רדוף אחר החלום הזה" ו"דודנים מתנשקים".
בתקופת מלחמת וייטנאם נסע או'קונל לבדר חיילים אמריקאים פצועים בשטח והיה לאהוד במיוחד בקרב הכוחות. 
את תפקידיו האחרונים כשחקן עשה או'קונל בסרט האסונות "הרפתקה בפוסידון" ובדרמת השואה הביוגרפית "מקום המחבוא" בתור קאספר טן בום יצרן השעונים ההולנדי שהחביא יהודים בתקופת מלחמת העולם השנייה. 

או'קונל נאלץ לפרוש ממשחק עקב בעיות רפואיות, הוא נפטר ב-18 במאי 1981 ממחלת האלצהיימר בלוס אנג'לס כשהוא בן 73, נקבר ב"בית הקברות קלבאריי" שבקווינס.

פילמוגרפיה
----------

* רצח בסוהו (1939)
* פיקניק (1955)
* האיש מלארמי (1955)
* תחנת אוטובוס (1956)
* האיש בחליפה האפורה (1956)
* הגאים (1956)
* אהבת אפריל (1957)
* איש המערב (1958)
* גידג'ט (1959)
* מבצע תחתונית (1959)
* אנטומיה של רצח (1959)
* סימארון (1960)
* מיסטי (1961)
* גברת ליום אחד (1961)
* רדוף אחר החלום הזה (1962)
* שבעת פניו של ד"ר לאו (1964)
* דודנים מתנשקים (1964)
* המירוץ הגדול (1965)
* דודו של הקוף (1965)
* האסטרונאוט המסויג (1967)
* הכוח (1968)
* איש נוכל היה (1970)
* הרפתקה בפוסידון (1972)
* מרושע, מרושע (1973)
* מקום המחבוא (1975)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארתור או'קונל** בוויקישיתוף

* ארתור או'קונל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ארתור או'קונל, באתר AllMovie (באנגלית)
* ארתור או'קונל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ארתור או'קונל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007427619005171
* BIBSYS: 10074100
* BNE: XX1270914
* BnF: cb14030848j (data)
* GND: 1175507334
* ISNI: 0000 0000 8374 4830
* LCCN: n87914499
* NKC: xx0175368
* NLK: KAC2020M2718
* SNAC: w6pr9rc2
* SUDOC: 061028894
* VIAF: 39576759
* WorldCat: lccn-n87914499

 |
**איסור משכב עם אחות האם**, הוא אחד מחמישה עשר איסורי עריות שנמנו בפרשת אחרי מות, שהעונש על העובר במזיד על כל אחד מהם הוא כרת, ובשוגג - הבאת קרבן חטאת לבית המקדש.

מקור האיסור והעונש
------------------

המקור לאיסור משכב עם אחות האם מובא בפרשת אחרי מות שבספר ויקרא: "עֶרְוַת אֲחוֹת אִמְּךָ לֹא תְגַלֵּה כִּי שְׁאֵר אִמְּךָ הִוא" (ספר ויקרא פרק י"ח, פסוק י"ג), וכן בפרשת קדושים: "וְעֶרְוַת אֲחוֹת אִמְּךָ וַאֲחוֹת אָבִיךָ לֹא תְגַלֵּה כִּי אֶת שְׁאֵרוֹ הֶעֱרָה עֲוֹנָם יִשָּׂאוּ" (ספר ויקרא פרק כ', פסוק י"ט). ועונש הכרת מבואר בסוף פרשיית העריות שבפרשת אחרי מות: "כִּי כָּל אֲשֶׁר יַעֲשֶׂה מִכֹּל הַתּוֹעֵבֹת הָאֵלֶּה וְנִכְרְתוּ הַנְּפָשׁוֹת הָעֹשֹׂת מִקֶּרֶב עַמָּם" (ספר ויקרא פרק י"ח, פסוק כ"ט).

גדרי האיסור
-----------

חז"ל לומדים מכפילות אזהרת איסור משכב עם אחות האם בפרשת אחרי מות ובפרשת קדושים, שאיסור משכב עם אחות האם הוא בין אם היא אחות אמו מן האב בלבד ובין אם היא אחותה מן האם בלבד (כגון בנישואים שניים). 

כמו כן, בין אם הן נולדו מנישואי הוריהם, או שנולדו לאותו האב שאנס או פיתה נשים לכך, או לאותה האם שנאנסה או התפתתה לזנות עם גבר אחד או שני גברים.

### טעם האיסור

בתורה נאמר שטעם האיסור הוא משום שאחות האם היא "שְׁאֵר אִמְּךָ", וכן "כִּי אֶת שְׁאֵרוֹ הֶעֱרָה". כלומר האיסור נובע מתוך קרבת הדם שיש לאחיין עם דודתו, שהיא אחות אמו יולדתו.

ראו גם
------

* איסור עריות
* גילוי עריות

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אליעזר מלמד, איסור נישואים עם דודה, באתר פניני הלכה
* מיקרופדיה תלמודית-אחות האם, באתר ויקישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף נ"ד, עמוד ב'.
2. ↑  שהוא דבר ייחודי לאיסור משכב עם אחות האב והאם, כי ביחס לכל שאר העריות לא נאמרה לשון אזהרה בפרשת קדושים אלא לשון עונש: "ואיש אשר ישכב את...", ואילו ביחס לאחות האב והאם נאמר: "וערות אחות אמך ואחות אביך לא תגלה".
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק ב', הלכה ה'.

| איסורי עריות |
| --- |
| חייבי סקילה | עם אשת האב • עם האם • עם אשת הבן • משכב זכר • גבר עם בהמה • אישה עם בהמה • עם נערה מאורסת |
| חייבי שרפה | עם אֵם אשתו או סבתהּ • עם בת אשתו או נכדתה • עם בתו או נכדתו • בת כהן שזינתה |
| חייבי חנק | עם אשת איש |
| חייבי כרת | אח עם אחות • עם שתי אחיות • עם נידה • עם אחות האב • עם אחות האם • עם אשת דוד • עם אשת אח |
**טקלה הקדושה** היא קדושה נוצרייה מהתקופה הנוצרית המוקדמת, והיא הייתה מחסידיו של השליח פאולוס הקדוש במאה ה-1. טקלה הקדושה איננה נזכרת בברית החדשה, והמידע אודותיה מגיע מהספר החיצוני הנוצרי (אפוקריפה) מעשי פאולוס וטקלה, שנכתב, ככל הנראה, במאה ה-2. 

לפי מעשי פאולוס וטקלה, הייתה טקלה בתולה אצילה מקוניה, שהאזינה לדרשותיו של פאולוס והצטרפה אליו. משפחתה וארוסה נידו אותה בשל כך, והיא נידונה למוות בשל אמונתה. בדרך נס היא ניצלה משריפה על המוקד על ידי סערה, ויצאה עם פאולוס לפיסידיה. לאחר מותו חיה בקטסיפון והגיעה לגיל מופלג. 

טקלה הקדושה זכתה למעמד חשוב בנצרות האוריינטלית, ונחשבה למופת ולדגם לאישה הנוצרייה המאמינה. עוד תוארה כשווה לשליחים וכראשונת השליחים בין הנשים. פולחנה רווח בעיקר בקטסיפון, קוניה ובניקומדיה (כיום איזמיט בצפון-מערב טורקיה). פולחנה התפשט גם למערב אירופה החל במאה ה-4.

טקלה הקדושה היא הקדושה מגנה של העיר טרגונה בקטלוניה שבצפון-מזרח ספרד, ויום חגה, 23 בספטמבר, ניצב במרכזן של חגיגות סנטה טקלה (Festes de Santa Tecla). לחגיגות אלה מסורת ארוכת שנים ומקורן במאה ה-11. חשיבותן גדלה והן קיבלו את דמותן הנוכחית בעקבות חגיגות ותהלוכות רחוב מלוות בריקודים ובמוזיקה, שנערכו בעיר ב-1321, כששרידי ידה של הקדושה הגיעו לעיר. בעיר ניצבת כנסייה המוקדשת לקדושה.

האסטרואיד 586 Thekla (אנ') שהתגלה על ידי מקס וולף, נקרא על שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טקלה הקדושה** בוויקישיתוף
* אתר פסטיבל סנטה טקלה בטרגונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1134274
* GND: 118621637
* VIAF: 65247095
* WorldCat: viaf-65247095

 |
**הדנברגיט** הוא מינרל השייך לקבוצת הפירוקסן, קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה בצורת שרשרות) בעלי שרשרת בודדת. ההדנברגיט שייך לשורת המינרלים האיזומורפית (כלומר שורה של תרכובות אנלוגיות בהרכבן) הכוללת את הדיופסיד (MgCaSi2O6, בהדנברגיט מחליף ברזל את המגנזיום שבדיופסיד) והאוגיט. גבישי ההדנברגיט הם בדרך כלל בעלי גוון ירוק כהה עד שחור והגוון היא אחת הדרכים בהן ניתן להבדילו מדיופסיד שלו גוון ירוק בהיר.

הדנברגיט מצוי בסלעי יסוד ובמגוון של סלעים מותמרים, כמו בסקארן.

מקומות בהם ניתן למצוא הדנברגיט כוללים את נורדמרק בשוודיה שם נתגלה המינרל לראשונה, ברוקן היל באוסטרליה, האי אלבה, חבל טוסקנה באיטליה, קזחסטן ובמדינות קליפורניה וניו ג'רזי בארצות הברית.

תכונה מעניינת להדנברגיט היא התפרקותו בנוכחות חומצה קרבונית, שגורמת ריאקציה שהתוצרים שלה הם חומצה אורתוסיליצית והמטיט. זוהי דוגמה קלאסית לתהליך של בלייה כימית של מינראלים, שמקורם בסלעים פלוטוניים וגם הסבר לכמויות גדולות של המטיט שמצויות בסמוך לאזורים מגמתיים.

את שם המינרל טבע הכימאי השוודי יונס יעקב ברצליוס ב-1819 על שם המינרלוג השוודי מ.א. לודוויג הדנברג (M.A. Ludwig Hedenberg) שגילה אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הדנברגיט** |

* הדנברגיט באתר Mineral Gallery
* הדנברגיט באתר ALKALI-NUTS
* הדנברגיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אלייז'דיניו
**אנטוניו פרנסיסקו ליסבואה** (בפורטוגזית: Antônio Francisco Lisboa‏, 29 באוגוסט 1730 או 1738 – 18 בנובמבר 1814), הידוע בכינוי **אׇלֶייזׇ'דִינְיִוֹ** (Aleijadinho, מילולית: נכה קטן), פסל ואדריכל ברזילאי. נחשב לפסל ואמן הרוקוקו הגדול בברזיל בכל הזמנים.

ביוגרפיה
--------

אלייז'דיניו נולד בעיר וילה-ריקה, הקרויה כיום אורו פרטו, במדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל, כבן לא-חוקי של נגר פורטוגלי שהיגר לברזיל ושפחתו. אביו של אלייז'דיניו עבד כנגר וכן עסק בתכנון כאדריכל, ממנו למד אלייז'דיניו את אמנויות הפיסול והאדריכלות. כאשר התחתן, עבר ליסבואה הצעיר להתגורר עם משפחתו החדשה.

תוך זמן קצר הפך לאדריכל ידוע, ובנוסף גילף בעץ ופיסל בסטיאטיט.

בשנות ה-40 לחייו החל גופו לעבור תהליך של עיוות, כנראה כתוצאה מצרעת או עגבת.

בשנת 1766, אחרי מות אביו, תכנן, ביצע וגילף בכנסיית סן פרנסיסקו דה אסיס באורו פרטו. החל משנת 1796 גילף על עץ ארז 66 דמויות בגודל טבעי המתארות את הפסיון של ישו בסגנון הרוקוקו. הדמויות נצבעו בידי מנואל דה קושטה אטאידה ופרנסיסקו שאבייר קרניירו, והן ניצבות בשש קפלות בחצר בזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוס בעיר קונגוניאס. בין השנים 1800 -1805 פיסל אלייז'דיניו שנים-עשר נביאים בחצר הבזיליקה. כאשר נותר בלי אצבעות, המשיך לפסל בעזרת קשירת הפטיש לאמה שלו. גם רגליו נקטעו והוא נישא על ידי עבדיו.

ספקות אודות קיומו
-----------------

אי דיוקים בשם אביו בתעודת הלידה וברישום שנת לידתו של אלייז'דיניו (לפי תעודת הפטירה היה בן 76 בשנת 1814, כך ששנת לידתו הייתה 1738 במקום 1730) הולידו ספקות לגבי עצם קיומו. אחת הטענות הקשורות לחשד מצביעה על שלטונו של ז'טוליו ורגאס, דיקטטור ונשיא ברזיל, ככזה שהיה מעוניין ליצור דמות לאומית שהיא גם מולאט, וכן של בעל מוגבלות המסוגל להתגבר על קשיי מחלתו באמצעות יצירתיותו.

גלריה
-----

* כנסית סן פרנסיסקו דה אסיסכנסית סן פרנסיסקו דה אסיס
* פסל מסטיאטיט של  הנביא ברוך בבזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוספסל מסטיאטיט של הנביא ברוך בבזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלייז'דיניו** בוויקישיתוף
* טענות בדבר המצאתו של אלייז'דיניו בידי משטר ורגס (באנגלית)
* מוזיאון אלייז'דיניו (בפורטוגזית)
* אלייז'דיניו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלייז'דיניו באתר מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264663805171
* BNE: XX1140814
* BnF: cb119474594 (data)
* CiNii: DA08999363
* GND: 118728563
* ISNI: 0000 0001 2133 1560
* LCCN: n50072231
* NKC: jo20181011922
* NTA: 120748843
* SNAC: w63862z5
* SUDOC: 027431959
* Trove: 1231629
* ULAN: 500069456
* VcBA: 495/40463
* VIAF: 52484559
* WorldCat: lccn-n50072231

 |
**אוניברסיטת פיונגיאנג ללימודי חוץ** היא אוניברסיטה הפועלת בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית, ומתמקדת בלימודי שפות.

היסטוריה
--------

במהלך שנת 1949, נוסדה באוניברסיטת קים איל-סונג (האוניברסיטה הראשונה בקוריאה הצפונית) ה**מחלקה ללימודי שפות**. בהמשך, בשנת 1964 המחלקה התנתקה מאוניברסיטת קים איל-סונג לשם יצירת אוניברסיטה חדשה, המתמקדת בתחום לימודי השפה - **אוניברסיטת פיונגיאנג ללימודי חוץ**. 

אף שאוניברסיטת פיונגיאנג ללימודי חוץ לא נהנית מהמוניטין היוקרתי של אוניברסיטת קים-איל סונג, הנחשבת לאוניברסיטה המובילה בקוריאה הצפונית, וכחממה לגידול דור המנהיגים הבא של המדינה, מרבית בוגרי האוניברסיטה ללימודי חוץ מועסקים בהמשך במערך הדיפלומטי של קוריאה הצפונית, או באחד משירותי המודיעין שלה.

מחלקות האוניברסיטה
------------------

באוניברסיטה קיימות פקולטות נפרדות ללימוד ארבעת השפות הבאות: אנגלית, רוסית, סינית ויפנית. בנוסף, פועלת באוניברסיטה גם "המכללה לשפות אתניות", בה מועברים קורסים ללימוד 18 שפות נוספות, ביניהן צרפתית, ספרדית, ערבית, תאית, אורדו, חמרית, פולנית ואיטלקית.

נכון לשנת 2018, האוניברסיטה כוללת קורסים ללימוד 22 שפות:

סינית, רוסית, יפנית, הונגרית, ערבית, מלאית, חמרית, תאית, לאית, פרסית, הינדית, אורדו, אנגלית, גרמנית, בולגרית, צ'כית, פולנית, צרפתית, איטלקית, פורטוגזית, רומנית, וספרדית.

בוגרים בולטים
-------------

* ג'יימס דרזנוק - עריק אמריקני לקוריאה הצפונית
* רי יונג-הו - שר החוץ של קוריאה הצפונית מאז שנת 2016

ראו גם
------

* אוניברסיטת קים איל-סונג

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע נוסף על האוניברסיטה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yi, Jae-seung (2007-07-23). "과학기술중시정책 영향... 외국어 배우기 열풍, 2개 국어 회화 필수". Minjog21.
2. ↑  "Pyongyang Univ. of Foreign Studies". *Korean Central News Agency*. 2009-11-24. אורכב מ-המקור ב-2011-04-30. נבדק ב-2010-12-30.
3. ↑  Bowers, Andy (2006-10-10). "North Korea's Confusing Brand of English". National Public Radio.
4. ↑  "北평양외대, 폴란드.이태리어科 신설 (Pyongyang Foreign Languages University establishes Polish, Italian courses)". JoongAng Ilbo. 2007-07-05. אורכב מ-המקור ב-2011-07-13. נבדק ב-2007-07-20.
5. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2011-07-14. נבדק ב-2014-12-04. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**תאגיד כימי בינלאומי של סין** או **ChemChina** היא חברת כימיקלים בבעלות ממשלתית סינית המייצרת כימיקלים לחקלאות, מוצרי גומי, חומרים כימיים וכימיקלי בסיס (specialty chemicals המשמשים במגוון רחב של תחומי תעשייה ועיבוד פטרוכימי. בשנת 2019, דורגה במקום ה-144 במדרג החברות Fortune Global 500.

עד סוף 2016 היו לכמצ'יינה 10,800 פטנטים רשומים.

היסטוריה
--------

### בלוסטאר

כמצ'יינה החלה כמפעל קטן לייצור תמיסות שנקרא **בלוסטאר** שנוסד על ידי רן ג'יאנשין בשנת 1984 באמצעות הלוואה של 10,000 יואן. רן יצר את אמפריית כמצ'יינה  על ידי לקיחת שליטה על מעל 100 מפעלים שהיו בבעלות המדינה ושרו במצוקה כלכלית, בכל רחבי סין, בעוד הממשלה מחזיקה בבעלות. הוא נמנע מפיטורי עובדים עודפים בעודו מסיט אותם לעבוד בשרשרת המסעדות מלאן נודלס. הוא הביא יועצים מקצועיים להנהלת החברה, והפך את העסק לאחת מהיוזמות הדינמיות ביותר בסין.

### פירלי

באמצע 2016 רכשה כמצ'יינה 100% ממניות יצרנית הצמיגים האיטלקית, פירלי, תמורת כ-7.7 מיליארד דולר.

### רכישת Syngenta

בפברואר 2016, נודע כי כמצ'יינה הסכימה לרכוש בשווי 43 מיליארד את Syngenta, חברה שווייצרית לייצור זרעים וחומרי הדברה, שהיא הרכישה הגדולה ביותר של חברה זרה.

החברה מחזיקה בחברת "זרעים גדרה" הישראלית.

### מיזוג עם סינוכֶּם

במאי 2017 דווחה סוכנות רויטרס כי מתקיים דיון לגבי מיזוג ואיחוד של ChemChina ו Sinochem, ובכך לעקוף מובילי שוק כגון, BASF, בעסקה השווה כ-120 מיליארד דולר.

חברות בת
--------

* תאגיד האגרוכימיה הסיני הלאומי (100%)
* Sanonda אחזקות (100%)
* Sanonda (צפוי 70%)
* אדמה פתרונות לחקלאות (100%)
* פירלי (100%)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כמצ'יינה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "About Us". ChemChina. נבדק ב-3 בינואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑
3. ↑  "Management: Ren Jianxin". Pirelli. 20 באוקטובר 2015. נבדק ב-3 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Better than barbarians". *The Economist*. 14 בינואר 2016. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  "ChemChina nearing to buy Syngenta for record $43 billion". *Bloomberg Business*. 3 בפברואר 2016. נבדק ב-4 בפברואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "ChemChina gets around 82 percent of Syngenta in $43 billion deal". *Reuters*. 10 במאי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
7. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 1758 6482

 |
**אלייז'ה גודווין** (באנגלית: **Elija Godwin**; נולד ב-1 ביולי 1999) הוא אתלט אמריקאי, אלוף העולם (יוג'ין 2022) בריצת שליחים 4x400 מטר זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) ומדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר. בעל התוצאה השישית בטיבה בכל הזמנים ותוצאת השנה בעולם (2023) בריצת 400 מטר באולם (44.75 שניות).

ביוגרפיה
--------

גודווין נולד וגדל בקובינגטון, ג'ורג'יה ולו אח ואחות. אמו, ג'ינג'ר לובי, מנהלת משרד רופא. גודווין לומד באוניברסיטת ג'ורג'יה.

### 2019

ב-7 במאי 2019 הוא סבל מפציעה חמורה במהלך אימון ריצה, כאשר הוא שופד על ידי כידון. התאונה הותירה את גודווין עם פצעים בגבו ובכתפו וממוטטת את הריאה השמאלית. שירותי החירום טיפלו בו וריסקו חלק מהכידון לפני שהוא נלקח למרכז הרפואי האזורי, שם הוסר הכידון על ידי הרופאים המנתחים.

### 2021

#### מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה במדליית ארד בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר לאחר שהשתתף בשלב המוקדמות.

### 2022

#### מדליית זהב באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי 2022 זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם מייקל נורמן, ברייס דדמון וצ'מפיון אליסון בתוצאה של 2:56.17 דקות לפני ג'מייקה (2:58.58 דקות) ובלגיה (2:58.72 דקות). מדליית ארד בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר ביחד עם אליסון פליקס, ורנון נורווד וקנדי סימון בתוצאה של 3:10.16 דקות, אחרי הרפובליקה הדומיניקנית (3:09.82 דקות) והולנד (3:09.90 דקות).

### 2023

בתחרות שנערכה באולם בפאייטוויל, ארקנסו ב-25 בפברואר 2023 הוא קבע בריצת 400 מטר שיא אישי חדש, התוצאה השישית בטיבה בכל הזמנים ותוצאת השנה בעולם של 44.75 שניות.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 200 מטר: 20.32 שניות (2021)
* ריצת 400 מטר: 44.34 שניות (2022)

### אולם

* ריצת 200 מטר: 20.60 שניות (2022)
* ריצת 400 מטר: 44.75 שניות (2023)

קישורים חיצוניים
----------------

* אלייז'ה גודווין, ברשת החברתית טוויטר
* אלייז'ה גודווין, ברשת החברתית אינסטגרם
* אלייז'ה גודווין, באתר olympedia.org
* אלייז'ה גודווין, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14690211

 |
**ארסן בשירוביץ קנוקוב** (באדיגית/קברדינית: Къанокъуэ Арсен, ברוסית: Арсен Баширович Каноков) הוא נשיאה לשעבר של רפובליקת קברדינו-בלקריה אשר נמצאת בקווקז.

ביוגרפיה
--------

קנוקוב נולד ב- 22 בפברואר 1957 בעיירה **שיטכלה** שבקברדינו-בלקריה. הוא הפך לאיש עסקים מצליח במוסקבה ולד"ר לכלכלה מטעם אוניברסיטת מוסקבה, קנוקוב ייסד את חברת **סינדיקה** שעסקה בתחום הבנקאות, מרכזי קניות, ועסקי השקעות במוסקבה, בהמשך הפך לאחד מבעלי המניות של חברת **צנטרוקרדיט**. 

בקברדינו-בלקריה הקים קנוקוב את המסגד הראשי של העיר, אנדרטה לזכר הנופלים במלחמה הרוסית-צ'רקסית ושיפץ את מלון **אינטוריסט** והמסעדה המפורסמת **אלברוס**.

תחילה (משנת 1998), שימש קנוקוב כסגן היועץ לענייני קברדינו-בלקריה של נשיא רוסיה. בדצמבר 2003 נבחר קנוקוב לדומה של רוסיה מטעם המפלגה הליברל-דמוקרטית של רוסיה. בהמשך הפך קנוקוב לתומכו של ולדימיר פוטין והצטרף למפלגת רוסיה המאוחדת.

ב-28 בספטמבר 2005 מונה קנוקוב לנשיאה השני של קברדינו-בלקריה במקומו של הנשיא הראשון ואלרי קוקוב שנאלץ לפרוש מתפקידו בשל בעיות בריאותיות, הוא זכה לתמיכתו של פוטין ולאישור הפרלמנט של הרפובליקה. כיהן בתפקיד עד דצמבר 2013. לאחר סיום תפקידו מונה למועצת הפדרציה של רוסיה.

קנוקוב מפעיל אתר אינטרנט אישי העוסק בחייו הפוליטיים, אתר זה נחשב למצליח מבין האתרים הפוליטיים בצפון הקווקז. קנוקוב נחשב גם לאוהד מושבע של קבוצת הכדורגל ספרטק נלצ'יק. ממשלת קברדינו-בלקריה מעניקה מדי שנה את החלק המכריע מתקציבה של הקבוצה. חברי הקבוצה משתתפים בין היתר גם בפעילויות פוליטיות והשתתפו פעם גם בכינוס של מפלגת רוסיה המאוחדת.

הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארסן קנוקוב** בוויקישיתוף
* ארסן קנוקוב, ברשת החברתית טוויטר
* האתר האישי של קנוקוב
**מומי שוורץ** (בהולנדית: **Mommie Schwarz**; שם עט של **סמואל לסר שוורץ** (**Samuel Leser Schwarz**) ‏; 28 ביולי 1876 – 19 בנובמבר 1942) היה צייר ומעצב גרפי יהודי-הולנדי. יצר רבות בצמד עם רעייתו אלזה ברג. שניהם נספו באושוויץ.

תולדות חייו
-----------

שוורץ נולד בעיירה זוטפן (Zutphen) במחוז חלדרלנד, בן למשפחה בת 11 ילדים. בין השנים 1895-1897 למד אמנות באקדמיה המלכותית לאמנות באנטוורפן. לאחר שסיים את לימודיו נסע לניו יורק למספר שנים. ב-1903 ביקר במדריד וב-1905 עבר לברלין בעקבות עניינו באקספרסיוניזם, שם גם פגש באשתו לעתיד, אלזה ברג (השניים נישאו רק ב-1920). ב-1911 השתקעו השניים בעיירה שורל (Schoorl) שבצפון הולנד וחברו ללאו גסטל וחבורת אמנים שנודעו כ"אסכולת ברגן", שינקה הן מהאקספרסיוניזם הגרמני והן מן הקוביזם. ב-1920 עזבו ברג ושוורץ לאמסטרדם והרבו לנסוע למסעות, בהם לטורקיה, הבלקן, ספרד ומיורקה. 

לאחר כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה (קיץ 1940), סירבו ברג ושוורץ להסתתר או לענוד טלאי צהוב. הם נתפסו על ידי הגסטפו ב-12 בנובמבר 1942, הובלו למחנה וסטרבורק ומשם לאושוויץ, שם נרצחו מיד עם הגיעם ב-19 בנובמבר.

עבודתו וסגנונו
--------------

כחבר באסכולת ברגן שילב שוורץ ביצירתו אקספרסיוניזם וקוביזם ובציוריו שלטו צללים כהים. בין נושאיו נוף (בעיקר נופי ים ונמל), טבע דומם ודיוקנאות. בנוסף לציורים עבד שוורץ גם כמעצב גרפי ואייר עטיפות ספרים, כרזות ואיורים למגזים האמנות ההולנדי *Wendingen*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מומי שוורץ** בוויקישיתוף
* רשומה ביד ושם
* מידע על תערוכה מיצירות ברג ושוורץ, המוזיאון ההיסטורי היהודי באמסטרדם (הוצגה במרץ-יוני 2012)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 66001591
* GND: 1022025716
* ISNI: 0000 0000 6985 1453
* LCCN: no2014074132
* NTA: 341213810
* RKD: 71511
* SUDOC: 172591902
* ULAN: 500104800
* VIAF: 96461585
* WorldCat: lccn-no2014074132

 |
**ג'וזף בל** (באנגלית: **Joseph Bell**‏; 12 במרץ 1861 – 15 באפריל 1912) היה מהנדס בריטי ששימש כמהנדס ראשי של הטיטניק.

ביוגרפיה
--------

ג'וזף בל היה בנם הבכור של ג'ון בל האב ומרגרט ווטסון, שניהם יזמים חקלאיים.

הוא גדל בפארלם, כפר קטן במחוז הכפרי של ברמפטון, במחוז קמברלנד שבצפון מערב אנגליה.

היו לו שלושה אחים: ג'יין (1864), ריצ'רד (1865) וג'ון הבן (1868). אמו מרגרט מתה זמן קצר לאחר שילדה את ילדה האחרון.

ג'וזף בל למד בתחילה בבית ספר יסודי פרטי בכפר פארלם ולאחר מות אמו, הוא עבר עם אביו ואחיו לקרלייל, בין המחוזות אדנטאון וסטאנוויקס.

ג'וזף והאחים למדו באקדמיה של קרלייל ויליאם הריסון. עם הזמן, אחיו הצעיר ג'ון החליט להגר לאוסטרליה, בעוד שאר בני המשפחה נשארו בקרלייל.

לאחר שעזב את קרלייל, ג'וזף בל עבר לניוקאסל, התלמד כמתכנן מנועים בחברת הנדסה.

### עבודתו בחברת 'וייט סטאר ליין'

בשנת 1885, בל נשכר על ידי חברת וייט סטאר ליין ועבד על ספינות רבות שסחרו עם ניו זילנד וארצות הברית. בשנת 1891 הועלה לדרגת מהנדס מכונות ראשי.

ג'וזף בל נישא למוד בייטס ב-1893; לזוג נולדו 4 ילדים: פרנסס ג'ון, (1896), מרג'ורי קלייר (1899), איילין מוד (1901) וראלף דאגלס (1908).

### שירותו בטיטניק

לאחר שירות ב"אולימפיק" (אנ'), הוא עבר "לטיטניק", שם קיבל את תפקיד המהנדס הראשי. בליל 14 באפריל, זמן קצר לפני ש"הטיטניק" פגעה בקרחון, קיבל בל פקודה מהגשר להפוך את המנועים, בניסיון להאט את הספינה. למרות מאמציו של הצוות, "הטיטניק" לא הצליחה להתחמק מגוש הקרח העצום. כשהספינה החלה לשקוע, בל והמהנדסים נשארו בחדר המכונות, ודחקו במכונאים לשמור על הדוודים פעילים, לאפשר למשאבות להמשיך בעבודתן ולהבטיח שהחשמל יישאר פעיל זמן רב ככל האפשר. על פי התיעוד ההיסטורי, כאשר התברר שלא ניתן לעשות דבר, וההצפה הייתה חמורה מכדי שהמשאבות יוכלו להתמודד, חלק מהמהנדסים עלו לסיפון ה"טיטאניק", אך בשלב זה כל סירות ההצלה כבר יצאו. עדות של אחד הנוסעים מלמדת ששמונה מהנדסים התאספו בקצה האחורי של סיפון הספינה.

מורשת
-----

גופתו של בל מעולם לא נמצאה. אשתו וגיסו, ויליאם ראלף, ירשו את החווה שלו בפארלם.

לכנסיית הקהילה של סנט פיית' בווטרלו ליד ליברפול יש צלחת המנציחה את בל. בבית הקברות של הכפר בפארלם יש אנדרטה לזכרו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'וזף בל, מהנדס ראשי ב-"RMS Titanic" בוורדפרס

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "The Crew". *The Guardian*. 1912-04-16. p. 9. נבדק ב-2020-06-12 – via Newspapers.com.
2. ↑  "Day 6 - Testimony of Frederick Scott (Greaser, SS Titanic)". *British Wreck Commissioner's Inquiry*. 10 במאי 1912. נבדק ב-9 באפריל 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  101 Things You Thought You Knew about the Titanic - But Didn't! at Google Books.co.uk
**ענב**
(למפת הר חברון מוגדלת)ענב**ענב**(למפת הר חברון רגילה)ענב**ענב**(למפת ישראל רגילה)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**ענב**ענב**(למפת ישראל מוגדלת)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**ענב**ענב**נחלות שבטי ישראל
**עֲנָב** הייתה עיר מקראית ותלמודית בדרום הר חברון, אשר נכללה בנחלת שבט יהודה.

תחילה, נזכרת העיר בספר יהושע בתיאור כיבושי יהושע בן נון: "וַיָּבֹא יְהוֹשֻׁעַ בָּעֵת הַהִיא וַיַּכְרֵת אֶת הָעֲנָקִים מִן הָהָר מִן חֶבְרוֹן מִן דְּבִר מִן **עֲנָב** וּמִכֹּל הַר יְהוּדָה".

בהמשך, נזכרת העיר ברשימת ערי בני שבט יהודה בדרום הר חברון: "וַ**עֲנָב** וְאֶשְׁתְּמֹה וְעָנִים".

יישוב בשם **ענב העליונה** נזכר בשטר יהודי שמקורו באזור, המתוארך לשנת 140 לספירה, 4 שנים לאחר דיכוי מרד בר כוכבא ("שנת ארבע לחורבן בית ישראל").

אוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה) ציין כי בתקופתו עוד היה המקום מיושב.

המקום זוהה על ידי חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל בשתי חורבות בדרום מערב הר חברון, המכונות עד ימינו בשמות: **ח'רבת ענב אלצע'יר** ("חורבת ענב הקטן", ליד העיירה הערבית דהרייה), ו**ח'רבת ענב אלכביר** ("חורבת ענב הגדול", ליד היישוב אשכולות).

"ח'רבת ענב אלכביר" מזוהה כיום עם "ענב העליונה", ובאתר נמצאו שרידי כנסייה גדולה, עם רצפת פסיפס מפוארת.

בסמיכות לאתר זה נמצאים שרידים של שמיר.

ראו גם
------

* אשתמוע
* חורבת ענים העליונה
* חורבת ענים התחתונה

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי היימן, תולילאת אל-ענב בספר המדבר בדרום הר חברון, באתר אוניברסיטת בר-אילן

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק י"א, פסוק כ"א.
2. ↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק נ'.
3. ↑  א' אשל, ח' אשל וע' ירדני, **שטר משנת ארבע לחורבן בית ישראל**, קתדרה 132, תמוז תשס"ט, עמ' 5-24.
4. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 307.
5. ↑  י' מגן, י' פלג וא' שרוך, "כנסיית ענב אל-כביר", **קדמוניות**, לו (תשס"ג), עמ' 54-57.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007415920505171

 |
**עִנְבָּל גָדוֹל-פְּרָחִים** (שם מדעי: *Platycodon grandiflorus*), (נקרא גם: **ענבל**, **פרח הבלון**) הוא צמח עשבוני רב-שנתי ממשפחת הפעמוניתיים, ולו שימושים אחדים עבור האדם, במיוחד כצמח נוי משום יופי פרחיו. זהו המין היחיד בסוגו, ותחום תפוצתו הטבעי הוא במזרח אסיה.

תיאור
-----

זהו צמח בעל שורש מעובה, ולו גבעולים זקופים נושאי פריחה באורך 70-50 ס"מ. העלים מעוגלים או דמויי איזמל, גודלם סנטימטרים אחדים, ושפתם משוננת. העלים מסודרים בצורה נגדית או מסורגת על הגבעול.

הפרח גדול, אורכו כ-6 ס"מ, הכותרת רחבה ודמוית פעמון. צבע הכותרת כחול, תכלת, ולעיתים רחוקות לבן. טרם פתיחת הפרח, הניצן נפוח וקישוטי מאוד. חודשי הפריחה משתנים בהתאם לתנאים שבהם הצמח גדל, ובישראל חלה הפריחה בתחילת הקיץ ובתחילת הסתיו. בעונת החורף נמצא הצמח בתרדמה.

כאמור, מוצא המין הוא מאזור מזרח אסיה- דרום סיביר, צפון-מערב סין, קוריאה ויפן. בית-גידולו הטבעי הוא אחו יבש, ומקומות סלעיים בקרחות-יער.

שימושים עבור האדם
-----------------

שימושו העיקרי של הצמח הוא למטרות נוי, ולשם כך הוא הובא לארצות רבות בתבל. מעבר לכך, לצמח תפקיד ברפואה הסינית המסורתית, והוא משמש כנוגד דלקות, וכן נחשב כמקל במקרה של שיעול ושפעת. בקוריאה, השורש המעובה של הצמח מוגש כירק טרי בסלט או בנפרד כמנה מסורתית.

ב**ישראל** הצמח מגודל, לרוב, כעונתי-קיצי, וזאת משום שלצמח קשה לשרוד את החורף. הוא זקוק להצללה חלקית ולהשקיה בינונית. היקף השימוש בו הוא לא גדול.

מקורות
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ענבל גדול-פרחים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Platycodon grandiflorus** |

* **קטלוג צמחים – משתלת מלצר**, כפר ידידיה, 2007.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* ענבל גדול-פרחים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ענבל גדול-פרחים, באתר 'משתלת יגור'
* ענבל גדול-פרחים, באתר 'צמחי התועלת של רוסיה' (באנגלית)
* סרטון וידאו: איך לגדל ענבל גדול-פרחים? (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01191564

 |
**מאגר המידע המבני של קיימברידג'** (באנגלית: **Cambridge Structural Database** או בראשי תיבות **CSD**) הוא מאגר מידע ממוחשב המכיל, נכון ל-2010, את תיאור המבנה הגבישי של מעל ל-400,000 מולקולות קטנות. מדענים עושים שימוש בקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן של גביש בודד על מנת לקבוע את מבנה הגביש של המולקולה. לאחר שהמבנה מפוענח נשמר המידע על המבנה בקובץ במבנה קובץ CIF (ראשי תיבות Crystallographic Information File – קובץ מידע קריסטלוגרפי) ומאוחסן ב-CSD. מדענים אחרים יכולים לחקור ולאחזר את המבנים ממאגר המידע.

המידע כולל את הסימטריה של חבורת הסימטריות המרחבית של המופע הגבישי, הפרמטרים של תא היחידה, והקואורדינאטות היחסיות של כל האטומים בתא היחידה בתלת־ממד.

חוקרים יכולים להשתמש ב-CSD על מנת להשוות בין מידע קיים לבין מידע שהושג מגבישים שגידלו במעבדה. המידע יכול לשמש על מנת ליצור תמונה או אנימציה של המבנה במגוון סוג תוכנות כדוגמת *atoms*, *powdercell* וכו'.

ניתן גם לחשב מה יכולה להיות התבנית התאורטית של עקיפה באבקה. אפשרות זו חשובה במיוחד מסיבות אנליטיות משום שהיא מאפשרת את זיהוי המופעים המצויים בתערובת האבקה הגבישית מבלי שנדרש לגדל גבישים.

המידע ב-CSD נאסף ומתוחזק על ידי מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג' (Cambridge Crystallographic Data Centre או בראשי תיבות CCDC) – ארגון קריסטלוגרפי שמקום מושבו בקיימברידג', אנגליה. זהו מוסד ללא כוונת רווח שתפקידו העיקרי הוא לאסוף ולתחזק את ה-CSD. הארגון גם מבצע אנליזה על מאגר המידע לתועלת הקהילה המדעית, וכמו כן כותב ומפיץ תוכנה על מנת לאפשר לאחרים לבצע מחקרים דומים. אף על פי שיש לארגון קשר הדוק לאוניברסיטה – הוא מאפשר לימודים לתארים מתקדמים במחקר – הוא כבר אינו חלק ממנה באופן רשמי.

היסטוריה
--------

את ה-CCDC הקימה ד"ר אולגה קנרד מהמחלקה של כימיה אורגנית, אי-אורגנית ותאורטית שבאוניברסיטת קיימברידג' באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, אבל קודם להקמת המאגר המחושב ניהלה ד"ר קנרד במשך שנים רבות מאגר ידני של מבנים של מולקולות. היוזמה לרעיון הייתה של הקריסטלוגרף הבריטי ג'ון דזמונד ברנל שפגש את אולגה קנרד בכנס של החברה המלכותית ב-1948. הוא הציע לקנרד, שעבדה אז במכון הלאומי למחקר מדעי, לרכז את כל המידע על המבנים, משום שהאמין ששילוב מידע ממחקרים אינדיבידואלים באופן שיטתי יוביל לתובנות חדשות. קנרד פיתחה שיטה לקטלוג המבנים המבוססת על שימוש בכרטיסים מנוקבים. כמה שנים אחר כך כשלקנרד היו כ-300 מבנים הציע ברנל כי תוציא אותם בספר. ב-1965 הקימה קנרד את מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג', ועמדה בראשו עד צאתה לגמלאות ב-1997.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מאגר המידע המבני של קיימברידג' (באנגלית)
* מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג'

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andrew Brown, *J. D. Bernal The Sage of Science*, p. 296
**מאגר מידע מקוון של הגנום** (GOLD) הוא בסיס נתונים ביולוגי מבוסס אינטרנט המשמש להשוואת מידע של מיזמי ריצוף גנומי ומטאגנומי, ומטא דאטה הקשור אליהם, ברחבי העולם. כיום מוצגים באתר נתוני גרסה 7 של המאגר. מאז שנת 2011 מאגר המידע GOLD נוהל על ידי DOE Joint Genome Institute.

מאגר המידע GOLD נוצר בשנת 1997; הגרסה הראשונה של מאגר הנתונים הכילה מידע מ-350 מיזמי ריצוף, שמתוכם 48 רוצפו במלואם ופורסמו עם ניתוחי המידע שלהם.

הגרסה החמישית של GOLD פורסמה ב-28 במאי 2014. ב-5 באוגוסט 2015, מאגר GOLD מכיל מידע מ-67,879 מיזמי ריצוף, מתוכם 7,210 הושלמו. מלבד ה-DOE JGI, שלושת התורמים הגדולים למאגר GOLD הם מכון ברוד, J. Craig Venter Institute ובית הספר לרפואה של אוניברסיטת מרילנד.

על מנת להקל על ניתוח השוואתי בין המידע במאגר המידע GOLD לבין מאגרי מידע אחרים (לדוגמה, GenBank, EMBL), מאגר המידע GOLD תומך במפרט minimum information standards metadata המומלץ על ידי Genomic Standards Consortium, ובמיוחד במפרט ה MIxS (Minimum Information about any (x) Sequence). מאגר המידע GOLD מאפשר בנוסף לערוך הגהה לגנום או למטאגנום באמצעות DOE JGI Integrated Microbial Genomes System ומכיל קישורים לכתב העת BioMed Central, *Standards in Genomic Sciences*, המאפשר למידע מטאגנומי להתפרסם.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מאגר מידע מקוון של הגנום (באנגלית)
* NCBI BioProject

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Kyrpides NC (בספטמבר 1999). "Genomes OnLine Database (GOLD 1.0): a monitor of complete and ongoing genome projects world-wide". *Bioinformatics*. **15** (9): 773–4. doi:10.1093/bioinformatics/15.9.773. PMID 10498782. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3  Reddy, T. B. K.; Thomas, A. D.; Stamatis, D.; Bertsch, J.; Isbandi, M.; Jansson, J.; Mallajosyula, J.; Pagani, I.; Lobos, E. A. (27 באוקטובר 2014). "The Genomes OnLine Database (GOLD) v.5: a metadata management system based on a four level (meta)genome project classification". *Nucleic Acids Research*. **43** (D1): D1099–D1106. doi:10.1093/nar/gku950. PMC 4384021. PMID 25348402. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  "JGI GOLD - Home". נבדק ב-5 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
**אוניברסיטת פרייבורג למוזיקה** (בגרמנית: **Hochschule für Musik Freiburg**) היא אוניברסיטה ציבורית למוזיקה השוכנת בפרייבורג ונתמכת על ידי מדינת באדן-וירטמברג בגרמניה.

היסטוריה
--------

האוניברסיטה נוסדה בשנת 1946 כמוסד עירוני בניהולו של גוסטב שק, וכעבור שנתיים הפכה למוסד של מדינת באדן (שמאז 1952 היא חלק ממדינת באדן-וירטמברג).

בתחילה שכן המוסד בשני בתים עירוניים במרכז העיר ההרוס ברובו של פרייבורג. רבים מהתלמידים הראשונים הפכו מוזיקאים בעלי שם, בהם הטנור פריץ וונדרליך והמלחין והמנצח הנס צנדר. מספר רב של סולנים ומורים אינסטרומנטליים מצטיינים לימדו במוסד, בהם הרלד גנצמר (Harald Genzmer), אורל ניקולה, אולריך קוך (Ulrich Koch), וולפגנג מרשנר (Wolfgang Marschner), רוברט לוין, היינץ הוליגר, ועוד.

ב-1954 המלחין והמנצח וולפגנג פורטנר (Wolfgang Fortner) הקים במוסד את "המכון למוזיקה חדשה" (Institut für Neue Musik) החלוצי, ולאחר מכן החל בשיתוף פעולה עם האולפן האלקטרוני הניסיוני של קרן היינריך-שטרובל בסניף פרייבורג של תחנת הרדיו Südwestfunks (כיום Südwestrundfunk (גר')).

לאחר עשרות שנים של שיכון בבניינים רבים ברחבי העיר, האוניברסיטה הקימה מתקן חדש ומתקדם ב-1983.

מאז סתיו 2005, האוניברסיטה שיתפה פעולה עם בית החולים האוניברסיטאי של פרייבורג (Universitätsklinikum Freiburg) באמצעות "מכון פרייבורג לרפואת אומנויות הבמה" על מנת לחקור, ללמד ולקדם טיפול בחולים המבוסס על הקשר, שמתעלמים ממנו לעיתים קרובות, בין יצירת מוזיקה ובריאות.

האוניברסיטה מקיימת שיתופי פעולה בין-לאומיים עם הקונסרבטוריונים למוזיקה באודסה (אוקראינה), רוצ'סטר (ארצות הברית), ורשה (פולין), סידני (אוסטרליה) וקיוטו (יפן).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת פרייבורג למוזיקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת פרייבורג למוזיקה

* Norbert Bolín (Ed.), **Musikland Baden-Württemberg: Basis und Spitze**, International Bach Academy, Stuttgart: Kohlhammer, 2006, p. 104 (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Staatliche Hochschule für Musik Freiburg feiert 60-jähriges Bestehen, Kultur Baden-Württemberg, May 19, 2006 (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10098637-7
* ISNI: 0000 0004 0426 8661
* LCCN: no2015060318
* MusicBrainz: 7c4cf2e2-3d0e-4dfa-bfa8-a4420d11baea
* VIAF: 140534960
* WorldCat: lccn-no2015060318

 |
**לואי אנרי בוסנאר** (בצרפתית: **Louis Henri Boussenard**;‏ 4 באוקטובר 1847 - 11 בספטמבר 1910) היה סופר צרפתי.

ביוגרפיה
--------

בוסנאר נולד בעיר אקרן שבעמק הלואר בצרפת, ב-4 באוקטובר 1847. אביו, לואי-אנטואן בוסנאר, היה מנהל הטירה של אקרן, ואילו אמו אלואיז עבדה כמשרתת באותה טירה. בגיל 19 נסע ללמוד רפואה, אך קטע את לימודיו באמצעם כדי להתגייס לצבא הצרפתי ולהשתתף במלחמת צרפת-גרמניה (1870) כקצין רפואה.

זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה, נאלץ בוסנאר להיכנע לכוח פרוסי בקרב שאמפיניי, חוויה משפילה שנצרבה בנפשו ונחשבה לימים ככזו שסייעה לעצב את הנימה הצרפתית-פטריוטית השזורה בסיפוריו. לאחר שהשתחרר מהצבא בדרגת סגן, השלים את לימודי הרפואה שלו, עבר לפריז והחל לעבוד כעיתונאי.

במשך עשר שנים בקירוב פרסם בעיתונים סיפורי מתח בלשון קלה ועממית וכן רומנים היסטוריים בהמשכים בנוסח אלכסנדר דיומא האב, שזכו לקהל קוראים עצום, בעיקר בקרב בני הנוער. ב-1880 יצא לסדרה של מסעות בארצות רחוקות - מרוקו, מרכז אפריקה, דרום אפריקה, אמריקה, האיים האנטילים ועוד -ששימשו לו מאגר לא-אכזב לשורת ספרי מסעות והרפתקאות רבי הצלחה.

מבקרים רבים הישוו את יצירתו לזו של סופר ההרפתקאות הנרי ריידר הגרד, ואף העניקו לו את התואר "הגרד הצרפתי". מבקר הספרות אוריאל אופק כתב עליו: "בוסנאר השכיל לשלב בספריו הרבים עלילה דרמטית רבת מתח, תיאורים ססגוניים של נופים אקזוטיים וטיפוסים אמיצי לב, כאשר על כל אלה שורה אווירת מרחבים. אין בסיפוריו עומק רב, אך יש בהם סגנון קל ובידור שווה לכל נפש".

ספריו של בוסנאר תורגמו לשפות רבות וחלקם נקראים עד היום. הוא הלך לעולמו בעיר אורליאן שבצרפת ב-11 בספטמבר 1910. לאחר מותו גברה הדרישה לספריו עוד יותר וברוסיה, למשל, תורגמו ארבעים מהם לשפה הרוסית ופורסמו ב-1911.

מספריו
------

* **"מסע מסביב לעולם של נער רחוב פאריסאי"** (4 חלקים, 1880-1884) (צרפתית: L*e tour du monde d'un gamin de Paris)*
* **"הרובינזונים של גויאנה"** (1882) (צרפתית: *Les Robinsons de la Guyane)*
* **"מפאריס לברזיל"** (1886)
* **"צרפתי בקוטב הצפוני"** (1888)
* **"אוצר הזהב"** (1889, תרגום לעברית: ג. בן-חנה, 1949)
* **"הסרן שד משחת"** (תרגום לעברית: אסתר וזאב זמירי, 1960)
* הטרילוגיה **"בעקבות מטמון המלכים"**, **"בדרך לא דרך"** ו**"שודדי היהלומים"** (1888-1890, תרגום לעברית: ק. קצנלסון, 1961)
* **"בין הפקירים"** (תרגום לעברית: חנה עירונית, 1962)
* **"ללא פרוטה בכיס"** (תרגום לעברית: חנה עירונית, 1964)
* **"ילדי רב החובל מריאון בארץ האסירים"** (1894, תרגום לעברית: חנה עירונית, 1971)
* **"ילדי רב החובל מריאון נלחמים בשודדי הים"** (1894, תרגום לעברית: חנה עירונית, 1971)
* **"ילדי רב החובל מריאון בארץ הפראים"** (1894, תרגום לעברית: חנה עירונית, 1971)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי בוסנאר** בוויקישיתוף
* כתבי לואי בוסנאר בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* לואי בוסינר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏חנה עירונית‏ (Q118927632)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463292105171
* BNE: XX1211218
* BnF: cb12108126h (data)
* GND: 17310097X
* ISNI: 0000 0001 0877 9125
* LCCN: n88669936
* NKC: mzk2007395070
* NLA: 35101412
* NTA: 12968967X
* SUDOC: 02945820X
* Trove: 826811
* VIAF: 22172294
* WorldCat: lccn-n88669936

 |
**לואי ארמנד הראשון דה בורבון, נסיך קונטי** (בצרפתית: **Louis Armand Ier de Bourbon-Conti**; ‏30 באפריל 1661 - 9 בנובמבר 1685) היה הנסיך דה קונטי מ-1666 עד מותו, וחתנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.

ביוגרפיה
--------

פרנסואה לואי נולד ב-30 באפריל 1661 במלון "דה קונטי" בפריז, והיה בנם של ארמנד דה בורבון, נסיך קונטי ואן מארי מרטינוזי, בתו של ג'רולמו מרטינוזי ואחייניתו של הקרדינל מאזארן, דרך אמה.

באוגוסט 1679 הוא שימש כשליחו של קרלוס השני, מלך ספרד בנישואיו עם מארי לואיז ד'אורליאן. בשנת 1680 הוא התחתן עם מארי אן דה בורבון, בתו הלא חוקית של המלך לואי הארבעה עשר, מפילגשו הראשונה, לואיז דה לוואלייר. החתן והכלה היו בני 18 ו-13 בהתאמה, באותו זמן. מאחר שהם לא הונחו למה לצפות בלילה הראשון שלהם יחד, זה נגמר באסון, והנסיכה הצעירה נמלטה בייאוש. כתוצאה מכך, הנסיך לא רצה לחלוק את המיטה שלו שוב עם אישה.

הוא שירת בהצטיינות בפלנדריה בשנת 1683, ולאחר מכן, נגד רצונו של המלך, הלך להונגריה, שם הוא עזר לאוסטרים להביס את הטורקים בגראן באותה שנה. פרנסואה לואי מת ב-9 בנובמבר 1685 בטירת פונטנבלו, מאבעבועות שחורות, בהם הוא נדבק מאשתו. בזמן שהיא התאוששה לאחר כמה זמן, הנסיך נכנע למחלתו תוך חמישה ימים. מאחר שלא היו לו צאצאים, ירש את תאריו אחיו הצעיר, פרנסואה לואי, נסיך קונטי.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנרי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה |   | שרלוט קתרין דה לה טרמויל |   | אנרי הראשון דה מונמורנסי |   | לואיז דה בודוס |   | וינצ'נצו מרטינוזי |   | מרגריטה מרקוליני |   | פייטרו מזאריני |   | אורטנסיה בופאליני |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | אנרי השני, נסיך קונדה |   |   |   |   |   | שרלוט מרגריט דה מונטמורנסי |   |   |   |   |   | ג'ירולמו מרטינוזי |   |   |   |   |   | לורה מרגריטה מזאריני |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | ארמנד, נסיך קונטי |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | אן מארי מרטינוזי |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **לואי ארמנד הראשון, נסיך קונטי** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי ארמנד הראשון, נסיך קונטי** בוויקישיתוף
* לואי ארמנד הראשון, נסיך קונטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1138459933
* SUDOC: 199595127
* VIAF: 181149717692010952797
* WorldCat: viaf-181149717692010952797

 |