recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פסל של מאיר דהאן בעין הוד
**מאיר דהאן** (1936–1960) היה פסל, צייר ומשורר ישראלי.

חייו
----

מאיר דהאן נולד בתל אביב, והתייתם מאביו בגיל צעיר. האב היה טבח על אוניית הצי הבריטי שטורפדה וטובעה בעת מלחמת העולם השנייה בהפלגה בין אלכסנדריה שבמצרים אל מלטה. בהר הרצל מצויה מצבה משותפת לטבועי הצי הבריטי, שעשויה כעין מתווה אונייה. מאיר התגלגל במוסדות חינוך שונים ובקיבוצים. מילדותו התבלט כישרונו בציור ובפיסול.

דהאן הגיע יחד עם חברת נוער לקיבוץ גבים שבנגב המערבי, ושהה שם עד שנת 1956. דהאן שרת בנח"ל עם חבריו, היה מתאגרף בנבחרת הנח"ל. בקיבוץ גבים החל בניסיונות הפיסול הרציניים הראשונים שלו. בחצר הקיבוץ היו מוצבים במשך שנים שני פסלים מוקדמים שלו. פסל של נחש בשיש ופסל של חסידה, בברזל ובגבס. הפסלים נגנבו ולא נודע מקומם.

הוא עבר לכפר האמנים הצעיר עין הוד, והיה מראשוני האמנים הצעירים שהתיישבו במקום. הוא היה תלמידו של הפסל רודי להמן, שאהבו וטיפחו, וגם כתב עליו הספד גדול בתום שנה למותו. מאיר דהאן גם שהה בפריז שבצרפת בגין תקופת לימודים קצרה.

דהאן התאבד בחורף 1960. מקום קבורתו לא ידוע. פסליו וציוריו הועברו לידי הכפר עין הוד ולידי המשפחה. פסלים משלו נמצאים במשכן לאמנות עין חרוד, בבית גרטרוד קראוס בעין הוד, במוזיאון חיפה לאמנות ואצל אנשים פרטיים. יצירותיו שבמוסדות שלעיל מוצגות לקהל.

במלאת שנה למותו, באביב 1961, יצא גיליון מיוחד לזכרו, של מוסף הספרות "משא", של היומון "למרחב". המשוררת רינה שני הקדישה כמה שירים לזכרו, וכן בא שם מספדו של רודי ליהמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאיר דהאן** בוויקישיתוף
* מאיר דהאן במאגר המידע של מוזיאון ישראל, אנגלית
* 1. בארכיון מרכז המידע לאמנות ישראל קיים קלסר אמן דיגיטלי ובו מידע אודות האמן.
* 2. בארכיון מרכז המידע לאמנות ישראל קיים קלסר אמן במגירה שבו נמצא מאמרים ומידע נוסף אודות האמן
* 3. בארכיון מרכז המידע לאמנות ישראל קיים סרט אודות האמן: בנושא "אמני עין הוד". הסרט עובר דיגיטציה בימים אלו.
* 4. בספרייה המרכזית של מוזיאון ישראל ישנם 5 ספרים וקטלוגים הכוללים עבודות האמן. ובהם האמנים שושנה פינקלשטיין. מאיר דהאן. חנוך ארליך, מוזיאון לאמנות חדשה, 1959
* פסל בגן :הביאנלה השנייה של פסל בגן, מוזיאון לאמנות חדשה, תש"ך
* מאיר דהאן, תשכ"ט-תש"ל, 1969
* מאיר דהאן, כפר האמנים עין הוד, 1962
* גבריאל טלפיר,, 100 אמנים בישראל שהלכו לעולמם בשנים תרס"ה-תש"ל, מאזכר את מאיר דהאן.
* התגלה בארכיון שפילברג סרטון תעמולה קצר, של קרן היסוד, בצרפתית, על כפר האמנים עין הוד, 1959, כשנה לפני מותו של מאיר דהאן. דהאן מצולם בסרט גם כפסל המשלים פסל לא מוכר שלו, וגם כמי שרוקד על השולחן במסיבה. במאי יהודה טרמו, מסרטי יוסף נבון. הסרטון הובא באתר הארץ, בכתבה של עופר אדרת על מרסל ינקו.עופר אדרת, מי מכיר את הנשים שבקיר, באתר הארץ, 10 בפברואר 2012
* **הפסל שנשכח**, לזכרו של מאיר דהאן, מאת אלישע פורת, מוסף שבת 'מקור ראשון', 22 ביוני 2012, עמ' 14.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463395805171
* LCCN: n2016041463
* VIAF: 298294385
* WorldCat: lccn-n2016041463

 |
בהונגריה שלאחר מלחמת העולם השנייה נערכו מספר פוגרומים ביהודים, בין היתר באוזד ובקונמאדאראש (בהונגרית: **Kunmadarasi pogrom**). פרעות אלו לא היו קטלניות כאלו שבפולין, בה נרצחו כ-275 יהודים לאחר מלחמת העולם השנייה, אך הן היו בעלות תוצאות טרגיות. במהלך הפוגרום נרצחו מספר יהודים, ככל הנראה ארבעה.

בפברואר 1946, בעיר אוזד, הממוקמת בקרבת הגבול הצפוני של הונגריה, נרצח בנסיבות מסתוריות מנהיג קומוניסטי שהיה ידוע כאנטישמי. על רקע זה יצאו למחרת מספר גדול של כורים ופועלים להפגין. במהרה חלקים גדולים ממסת המפגינים יצאו נגד הקומוניסטים ונגד היהודים ובזזו חנויות בבעלות יהודית ואת דירותיהם של היהודים, ניסיונות השלטונות לעצור את המפגינים הבוזזים נתקלו בטענות "שרק סילוק היהודים יביא להרגעת המצב".

במאי 1946, בעיר קונמאדאראש, נעצר מנהיג פופולרי ובעקבות מעצרו תקפו תושבים מקומיים, שרצו למנוע את העברתו לבית המשפט, את מזכיר המפלגה הקומוניסטית והכו אותו קשות. בעדות מאוחרת יותר מסר המזכיר המוכה שבמהלך הכאתו הבין שמכים אותו לא בגלל היותו קומוניסט, אלא בגלל היותו יהודי. ביישוב היו לפני השואה כ-250 יהודים ואחריה שבו אליו 73 ניצולים. במהומות שהתפתחו לאחר המעצר, הופצה שוב עלילת דם נגד היהודים, שהואשמו בחטיפת ילדים נוצרים להפקת דם עבור המצות. ההמון תקף את היהודים המקומיים, הרג שניים ופצע 15. על פי מקור אחר, בקונמאדאראש נהרג יהודי אחד, קארוי רוזינגר, משרידי המחנות, כשניסה להשיב לעצמו את פרתו ואת רהיטיו. יהודי אחר משרידי המחנות, ופרנץ קוטי, נרצח בשוק. רבים אחרים נפצעו ואחד הפצועים, מיילנדר, מת מפצעיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* Anti-Semitism in post WW II Hungary (באנגלית)
* John Carroll University, AHEA Conference, 9-11 April 1999 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Comparative Central European Holocaust Studies - עמוד 41
2. ↑  Kenez, Peter (2001). "Antisemitism in Post World War II Hungary עמוד 8 - violence, riots; Communist Party policy | Judaism | Find Articles at BNET". Findarticles.com. ארכיון מ-2012-07-11. נבדק ב-2010-04-08.
3. ↑  Kenez, Peter (2001). "Antisemitism in Post World War II Hungary עמוד 9- violence, riots; Communist Party policy | Judaism | Find Articles at BNET". Findarticles.com. אורכב מ-המקור ב-2012-07-11. נבדק ב-2010-04-08.
4. ↑  שישים שנה לשחרור - הפוגרומים שאחרי
**פריץ ויט** (בגרמנית: **Fritz Witt**,‏ 27 במאי 1908 – 14 ביוני 1944), קצין בוואפן אס אס בדרגת בריגדפיהרר אשר פיקד בין היתר על דיוויזיית האס אס ה-12 היטלריוגנד במהלך המערכה בנורמנדי.

בזמן פיקודו על יחידות אס אס בצעו יחידותיו ויחידות שהשתייך אליהם פשעי מלחמה, פריץ ויט לא נחקר או נתן את הדין על מעשי חייליו היות ונהרג לפני סיום המלחמה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פריץ ויט נולד ב-27 במאי 1908 בהוהנלימבורג. ויט עבד בתעשיית הטקסטיל, אך בשנת 1931 איבד את עבודתו והצטרף למפלגה הנאצית. בשנת 1933 הצטרף ויט לאס אס,ובשנת 1935 מונה למפקד גדוד ברגימנט דויטשלנד.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך הפלישה לפולין לחם ויט עם גדודו כחלק מרגימנט דויטשלנד במסגרת דיוויזיית הפאנצר קמפף, במהלך הפלישה בצעו יחידות הדיוויזיה סדרת פשעי מלחמה הידועה בשם **Massacre in Zakroczym** (אנ) במהלכה רצחו מאות שבויי מלחמה. במהלך המערכה על צרפת לחם עם ריגמנט דויטשלנד במסגרת הארמייה ה-18, ועל כך קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. 

ב-16 באוקטובר 1940 מונה ויט למפקד הגדוד ה-3 בדיוויזיית האס אס ה-1, ובמהלך הקרב על יוון לחם עם גדודו במסגרת הקורפוס הממונע ה-40.

פריץ ויט (משמאל) וקורט מאייר (מימין), חרקוב, 1943
במהלך מבצע ברברוסה לחם ויט עם גדודו כחלק מדיוויזיית האס אס ה-1 במסגרת הקורפוס הממונע ה-14, וב-8 בפברואר 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב.

ב-24 ביוני 1943 מונה ויט למפקד דיוויזיית האס אס ה-12 היטלריוגונד, שהייתה מורכבת מותיקי אס אס ונערי נוער היטלר ונודעה בגישתה הפאנטית לנאציזם.

ויט עמל קשות על מנת להביאה לכושר ומוכנות קרבית מוקדם ככל האפשר. במרץ 1944 הדיוויזיה נמצאה מוכנה לשירות פעיל והוצבה בעיר הצרפתית קן. הדיוויזיה השתייכה לקבוצת השריון מערב, שהייתה יחידת המילואים של השריון הגרמני. הדיוויזיה המשיכה להתאמן במהלך האביב של שנת 1944 תוך שהיא לומדת להכיר את השטח בסביבת קן, עובדה שתעזור לה בחודשים הבאים של הקרבות. ביוני 1944 הדיוויזה הוכרזה כמוכנה לפעילות מבצעית, והייתה מצוידת בטנקי פנתר ובמבחר כלי ארטילריה.

במהלך אימוניה בצעה יחידה מהדיווזיה את **טבח אסק** (Ascq massacre) בצרפת.

### נורמנדי

עם פלישת בעלות הברית לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, דיוויזיית היטלריוגנד ודיוויזיית הפאנצר ה-21 היו הקרובות ביותר לראש הגשר של בעלות הברית, אולם כתוצאה מאי הסכמתו של היטלר לשליחת כוחות השריון, הדיוויזיה נשלחה לחזית רק כמה שעות אחרי הנחיתה הראשונית. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות כתוצאה מהפצצות מטוסי בעלות הברית בשעה שהתקדמה לעבר חופי הנחיתה. 

ב 7 ביוני בצעו חיילי הדיוויזיה את ה**טבח במזר ארדן** (Ardenne Abbey massacre) בה רצחו בסדרת פשעי מלחמה שבויי מלחמה קנדיים.

ב-14 ביוני, נהרג ויט כתוצאה מהפצצה של בעלות הברית, ושטנדרטפיהרר קורט מאייר האחראי הישיר לטבח במזר ארדן ירש אותו כמפקד הדיוויזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריץ ויט** בוויקישיתוף
* פריץ ויט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1072505495
* VIAF: 316739895
* WorldCat (עם VIAF): 316739895

 |
**עלי ג'מיל מוסטפא מהנא** (בערבית: علي جميل مصطفى مهنا) הוא נשיא בית המשפט החוקתי של הרשות הפלסטינית, כיהן כנשיא בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית וכשר המשפטים של הרשות.

ביוגרפיה
--------

מהנא נולד ב-26 במרץ 1954, במזרעה אל-קיבליה.

מהנא היה חבר בכיר בפת"ח מ-1973, נעצר על ידי ישראל וישב בכלא הישראלי בשנות השמונים ושוחרר בעסקת ג'יבריל ב-1985.

מהנא קיבל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה הערבית של ביירות ב-1976 ותואר שני מאוניברסיטת אל-קודס ב-2003.

ב-1994 פתח מהנא משרד עורכי דין ברמאללה, והיה ממסיידי לשכת עורכי הדין הפלסטינית ומראשיה.

קריירה פוליטית
--------------

מהנא היה חבר במועצה המהפכנית של הפת"ח מ-2009 ועד ל-2016.

מהנא מונה במאי 2012 לשר המשפטים של הרשות הפלסטינית, והחזיק בתפקיד במהלך ממשלתו השלישית של סאלם פיאד ושתי ממשלותיו של רמי חמדאללה. עם הקמת ממשלת האחדות הפלסטינית ביוני 2014 התפטר מהנא מתפקידו, ומונה לנשיא בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית.

שימש כיועץ משפטי של נשיא הרשות הפלסטינית אבו מאזן מינואר 2019. מהנא פוטר על ידי אבו מאזן ב-19 באוגוסט 2019 והוחזר לתפקיד באותו היום.

מאוגוסט 2022 ועד ליוני 2023 שימש מהנא כחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת אל-איסטיקלאל (ער') שביריחו.

קריירה שיפוטית
--------------

ב-29 במאי 2014 התפטר נשיא בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית, פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד מתפקידו. בעקבות כך התכנסה המועצה העליונה לצדק ב-1 ביוני 2014 ומינתה את המשנה לנשיא, השופט סמי צרצור, למממלא מקומו, ובמועצה פנתה לאבו מאזן בבקשה שיתחשב בחוק ויתן למועצה להמליץ על שיבוצו של הנשיא החדש. באותו יום מינה נשיא הרשות הפלסטינית אבו מאזן את מהנא לנשיא בית המשפט, ללא היוועצות במועצה.

ביולי 2015 הוגשה עתירה לבית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית, נגד אבו מאזן, מהנא והמועצה העליונה לצדק, שביקשה להורות על פסלות מינויו של מהנא, מכיוון שנעשה ללא היוועצות עם המועצה העליונה לצדק ועל כן מנוגד לחוק.

בית המשפט דן בעתירה בהרכב בן שלושה שופטים, ובדצמבר 2015 הורה על בטלות מינויו של מהנא.

עקבות פסק הדין הגיש מהנא ב-19 בינואר 2016 בקשה לנשיא הרשות אבו מאזן ליציאה מוקדמת לגמלאות.

ביוני 2023 מינה אבו מאזן את מהנא לנשיא בית המשפט החוקתי של הרשות הפלסטינית.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  חיים זנדברג, המאבק על עצמאות הרשות השופטת ברשות הפלסטינית, עמ' 13-16, באתר SSRN

קישורים חיצוניים
----------------

* עלי מהנא, ברשת החברתית פייסבוק
**טי.ג'י. איי פריידיי'ס** (לעיתים קרובות מקוצר ל-**פריידיי'ס** ברוב המדינות, בעבר עוצב כ-**T.G.I. Friday's**", או לחלופין "**FRiDAY'S**", או "**T.G.I.s**" באירלנד ובממלכה המאוחדת) היא רשת מסעדות אמריקאית המתמקדת באירוח לא רשמי.

החברה היא חטיבה בתאגיד קרלסון. שמה לקוח מהביטוי באנגלית TGIF) Thank God It's Friday – תודה לאל שהגיע יום שישי). החברה מתעקשת שפירוש ראשי התיבות הוא "Thank Goodness It's Friday" (בתרגום חופשי: סוף סוף הגיע יום שישי), למרות שב-2010 מספר פרסומות של הרשת בטלוויזיה עשו שימוש גם בביטוי הראשון. הרשת ידועה במראה שלה, עם גגות הפסים האדומים, מעקות עשויי פליז, מנורות טיפאני ושימוש רב בריהוט עתיק לעיצוב פנים.

תפריט
-----

לרשת יש תפריט גדול עם דגש על משקאות אלכוהוליים, הכולל את המשקאות "האולטימטיביים" שלהם, המוגשים בכוסות בנפח 532 מ"ל (oz. 18), ולעיתים קרובות מוכנים באמצעות ליקרים מפורסמים וכהים. בנוסף, הם מתמקדים במגוון משקאות גרוסים הייחודים למותג פריידיי'ס, כגון "טרופיקולדה" ו"פריידיי'ס פריז". חלק בתפריט מוקדש ל"ג'ק דניאל'ס גריל", מבחר מוצרים עם רוטב ג'ק דניאל'ס מיוחד. 
T.G.I. Friday's הגישה בעבר מנות ראשונות וקינוחים שאושרו על פי דיאטת אטקינס. ב-2006 השם אטקינס הוסר מהתפריט, אולם המסעדה ממשיכה להציע מוצרים דלי פחמימות ודלי שומן. התפריט הבריטי מציע מוצרים ללא גלוטן.

### מוצרים ברישיון

החברה נתנה את שמה ברישיון להיינץ, המייצרת שורת מזונות קפואים הנמכרים בסופר. שורה של חטיפים ומשקאות ליקר מעורבבים מראש גם היא נמכרת ברישיון. העיצוב החיצוני של מסעדות הרשת שונה ב-2009 על ידי משרד האדריכלים גיליפילאן קאלאהן, המיוצגים על ידי תאגיד המסעדנות קרלסון העולמי.

תפעול עולמי
-----------

TGI Friday's ברחבי העולם.
לפריידייס כיום למעלה מ-920 מסעדות ב-61 מדינות (מחוץ לארצות הברית). נכון לשנת 2022 אין לרשת סניפים בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **T.G.I. Friday's** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של T.G.I. Friday's (בספרדית)

* אתר האינטרנט הרשמי של T.G.I. Friday's (באנגלית)
* T.G.I. Friday's, ברשת החברתית פייסבוק

* T.G.I. Friday's, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* T.G.I. Friday's, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2010146380
* VIAF: 137628695
* WorldCat: lccn-no2010146380

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכלי הקשה ממתכת. אם התכוונתם לחברת תוכנה ישראלית, ראו גונג.אייאו.
גונג
גונג מסורתי
אוסף גונגים אינדונזי
**גוֹנְג** (ממלאית: **Gong**, ובג'אווי: **ݢوڠ**; בג'אווה: **ꦒꦺꦴꦁ**) הוא כלי נגינה ממשפחת כלי ההקשה. הגונג עשוי ממתכת ולו צורת צלחת, והצלילים מופקים ממנו באמצעות הקשה עליו. לגונגים גדלים שונים, וכולם מאופיינים בצורה עגולה.

אופי הכלי
---------

רוב הגונגים מיוצרים מסגסוגת של כ-5 מתכות המעורבבות יחד בהתכה. סוג תערובת המתכות קובע את איכות הצליל המופק. לאחר היציקה מעבדים את הגונג באופן ידני או בעזרת מכונות. קיימים גונגים אשר שיטת הריקוע שלהם היא סודית ועוברת מדור לדור באותה המשפחה.

הגונגים מפיקים צלילים לא לפי סולם הצלילים הרגיל, אלא צלילים עיליים. הצליל המופק עשוי להשתנות לפי עוצמת ההקשה ומיקומה, והוא מהדהד במשך זמן רב.

כיום הגונג בשימוש בכל העולם אך לפני 1590 לא היה מוכר במערב ונעשה בו שימוש רק במזרח אסיה. עיקר שימושו היה בפולחן דתי.

צליל של גונג

בשימוש במערב
------------

בתזמורת סימפונית מקובל לעשות שימוש ב"גונג סיני" (צ'ו-גונג - בעל גובה צליל מובחן או טם-טם - בעל גובה צליל לא מובחן) - צלחת מתכת (על בסיס נחושת או ברונזה) בקוטר של מ-20 ועד 80 סנטימטר (אך יכולה להגיע עד 2 מטרים) התלויה באופן חופשי על מסגרת עץ. נגן כלי ההקשה מכה במרכז הגונג באמצעות פטיש עץ מצופה פרווה. המלחין הראשון ששילב גונג בתזמור סימפוני מערבי היה פרנסואה ז'וזף גוסק ביצירה "מוזיקת אשכבה למירבאו" (1791). באופרה "מאדאם באטרפליי", שעלילתה מתרחשת בסין, שילב פוצ'יני לא פחות מ-12 גונגים בגבהי צליל שונים.

ראו גם
------

* קערה טיבטית

קישורים חיצוניים
----------------

* גונג, באתר הספרייה המוזיקלית של וינה
* גונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גונג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של הגונג, באתר הספרייה המוזיקלית של וינה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551469005171
* GND: 4213985-5
* LCCN: sh91001511
* MusicBrainz: 21e8f13c-aca2-4a34-83a3-951cc347c14a

 |
הרב **ישעיהו אנגלרד** (תרמ"ה – כ"ט באייר ה'תש"ב) היה רבה של סוסנוביץ שבפולין. השתתף בוועידת היסוד של אגודת ישראל בקטוביץ בשנת תרע"ב (1912), והתבלט ביכולתו להדק קשרים בין הצדדים מארצות שונות, כולל רוסיה וגרמניה. נספה באושוויץ.

לפני השואה
----------

נולד בתרמ"ה (1885) בכפר שטשימישיץ. למד אצל חותנו, רבי נתן נחום הכהן רבינוביץ, הרבי מקרימילוב, בנו של רבי אברהם ישכר הכהן מראדומסק שנודע בחיבורו החסידי "חסד לאברהם". נבחר ברוב גדול כרבה של סוסנוביץ. הרב אנגלרד טיפח בקהילה מוסדות חינוך וצדקה.

בשואה
-----

אזור סוסנוביץ היה הראשון לכיבוש הנאצי. לעיר באו פליטים יהודיים רבים מהעיירות הסמוכות. הרב אנגלרד אירחם בביתו, והשיג להם קורת גג ומזון. הנהיג את הקהילה במשך כשלוש שנים תחת השלטון הנאצי. בתקופה זו דאג שבני קהילתו ובני הקהילות הסמוכות ישלחו סיוע לבני קהילות ה"חסות", ובייחוד לגטו לודז', לשם נשלחו חבילות מזון רבות.

כשהחלו הגירושים מגטו סוסנוביץ, דרשו הגרמנים מהיודנראט רשימת יהודים המיועדים לגרוש. הרב אנגלרד פסק בתוקף שאין למסור רשימה כזו, כיוון שאסור מדין תורה להסגיר אחים לידי מרצחים. ראש היודנראט כעס על כך, והחליט לנקום ברב וצירף את הרב ומשפחתו לרשימת המגורשים. אחרי שהרב הועלה לרכבת התחרט ראש היודנראט וביקש להורידו מהרכבת, אולם הרב סירב להינצל באומרו כי במקומו עלולים לשלוח יהודי אחר וזה אסור על פי דין. 

משנתמלאו קרונות המשא, השמיע הרב באוזני אחיו דברי עידוד וניחומים, והרכבת יצאה לדרכה לאושוויץ-בירקנאו, ושם נספה הרב עם רוב בני משפחתו ורבים מבני עדתו ומהסביבה בתש"ב.

משפחתו
------

* בנו בכורו האדמו"ר רבי אברהם ישכר אנגלרד מראדזין.
* בתו אלטע מרים, אשת רבי אברהם יצחק הלוי הולשטוק, רבה של מונדז'יוב שבמדינת פולין, בנו של רבי יחזקאל הלוי הולשטוק, האדמו"ר מאוסטרובצה.
* בתו גיטל צירל, אשת רבי שמעון יחזקאל פרנקל רבה של קריית אונו.
* בנו רבי יעקב אלימלך אנגלרד מסוסנוביץ.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק לוין (עורך), **אלה אזכרה: אוסף תולדות קדוש ת"ש-תש"ה**, "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק תשכ"ה חלק ו'

קישורים חיצוניים
----------------

* על הרב ישעיהו אנגלרד באתר "זכור"
**תסמונת דרווֶה** (**Dravet syndrome**) היא צורה נדירה וקשה של אפילפסיה בגיל הילדות. היא נקראת גם אפילפסיה כללית עם פרכוסי חום.

סימפטומים וסימנים
-----------------

התסמונת מתרחשת אצל ילדים מפותחים בצורה נורמלית. שכיחותה אצל בנים כפולה משכיחותה אצל בנות. תחילת ההתקפים נעה בטווח הגילאים שבין שלושה עד תשעה חודשים אחרי הלידה.

תסמונת דרווה מתבטאת אצל ילדים בסוגי התקפים אפילפטיים שונים. ההתקף הראשוני הוא בדרך כלל פרכוס חום. במהלך השנה שאחרי ההתקף הראשון מתרחשים התקפים מסוגים שונים: התקפי טוני-קלוני, מיוקלונוס, התקפי ניתוק, התקפים א-טוניים. לעיתים קרובות יש נטייה לסטטוס אפילפטיקוס.

טיפול
-----

לילדים ולמבוגרים בעלי תסמונת דרווה יש סוגי אפילפסיה שונים העמידים לרוב התרופות האנטי-אפילפטיות. המחקר היום תומך בפוליתרפיה (כמה תרופות ביחד) ובהגדלה הדרגתית של תרופות שהוכיחו עצמן כמשפרות את מצבם של בעלי תסמונת דרווה עד שהחולה מגיב בחיוב או עד שיש תופעות לוואי לא רצויות.

הוכח שהתרופות הבאות משפרות את מצבם של חולים בתסמונת דרווה.

* דיוואלפרואקס (Depakote)
* טופירמאט (טופמקס)
* סטיריפנטול (דיאקומיט)
* קלובאזאם (פריזיום)
* קלונזפאם (ריווטריל)
* לבטיראצטם (קפרה)
* קנאביס רפואי (CBD)

התרופות הבאות עלולות להחמיר את ההתקפים אצל חולי תסמונת דרווה:

* למוטריג'ין (למיקטל)
* פניטואין (דילנטין, אפנוטין)
* פוספניטואין
* קארבאמזפין (טגרטול)
* אוקסקארבאזפין (טרילפטל)
* ויגבטרין (סברילן)

הוכח שטיפול בדיאטה קטוגנית משפר את השליטה בהתקפים במידה משמעותית אצל ילדים עם תסמונת דרווה.

סיבה
----

אצל ילדים רבים בעלי תסמונת דרווה התגלתה מוטציה בגן SCN1A. מוטציות בגן הזה הן כמעט תמיד אקראיות ולכן אי אפשר למצוא אותו אצל ההורים.

היסטוריה
--------

התסמונת נקראת על שם הפסיכיאטרית והאפילפטולוגית הצרפתיה שרלוט דרווה (Charlotte Dravet) שנולדה ב־14 ביולי 1936. התסמונת תוארה על ידה ב־1978. עד 1992 פורסמו על ידה ועל ידי עמיתיה 192 מקרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תסמונת דרווה - Dravet Syndrome - אתר מידע ותמיכה ישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ian O Miller, MD and Marcio A Sotero de Menezes, MD. "SCN1A-Related Seizure Disorders". *GeneReviews*. November 29, 2007
2. ↑  Melville, Nancy A. (14 Aug 2013),, Medscape Medical News. retrieved 2014-01-14
3. ↑  Ketogenic Diet in Patients with Dravet Syndrome Epilepsia, Wiley Online Library
4. ↑  Sporadic Infantile Epileptic Encephalopathy Caused by Mutations in PCDH19 Resembles Dravet Syndrome but Mainly Affects Females
5. ↑  Severe myoclonic epilepsy in infancy
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשחקן כדורגל. אם התכוונתם לקצין הצבא האדום שמופיע בצילום היסטורי, ראו המג"ד (תצלום).

**אלכסיי אלכסייביץ' יריומנקו**  (ברוסית: **Алексей Алексеевич Ерёменко**; נולד ב-24 במרץ 1983) הוא כדורגלן עבר פיני ממוצא רוסי. הוא שחקן תוקף שמסוגל לשחק במספר תפקידים, ידוע גם בבעיטות חופשיות.

יריומנקו נולד בעיר רוסטוב על הדון שברוסיה, ועבר לפינלנד עם משפחתו בגיל שבע, כאשר אביו, שחקן לשעבר של דינמו מוסקבה וספרטק מוסקבה, אלכסיי יריומנקו, הגיע לשחק בפינלנד בקבוצת פ.פ יארו.

בשנת 2003 הוענקה לו אזרחות פינית, אך הוא ממשיך להחזיק גם באזרחות רוסית. אלכסיי יריומנקו הוא אחיו הגדול של רומן יריומנקו.

הקריירה
-------

יריומנקו שיחק בקבוצת הנערים עד גיל 15 של קבוצת טרומסה מהליגה הנורווגית שם שיחק אביו בקבוצת הבוגרים. כמו כן, שיחק באקדמיה לנוער בקבוצת מץ מהליגה הצרפתית, עד שחזר להופעת בכורה בליגה הפינית הבכירה עם קבוצת פ.צ ג'וקיריט ב-2001. עונה לאחר מכן הוא עבר להלסינקי, בירת פינלנד, כדי לשחק בקבוצת ה.י.ק. הלסינקי, שם הפך לאחד השחקנים הטובים בליגה. הוא זכה בשתי אליפויות פינלנד וגביע אחד עם ה.י.ק הלסינקי.

בקיץ 2004 הוא עבר לקבוצת לצ'ה מהליגה האיטלקית הראשונה.
אחרי שנכשל בנסיונותיו להצליח בלצ'ה, הוא עבר בינואר 2006 לפ.צ. סאטורן, שם חתם לחוזה של 4 עונות והפך לשחקן מפתח בקבוצה הרוסית.

נבחרת פינלנד
------------

בנבחרת פינלנד ערך הופעת בכורה ב-11 באוקטובר 2003 נגד נבחרת קנדה.
יריומנקו היה שחקן מפתח בנבחרת פינלנד במוקדמות מונדיאל 2006, כשכבש 8 שערים, מתוכם 4 שערים מכדורים חופשיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסיי יריומנקו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**צלופחול קטן** (שם מדעי: *Ammodytes tobianus*) הוא מין של דג ימי ממשפחת הצלופחוליים, המצוי במימי האוקיינוס האטלנטי המזרחי שלחופי אירופה.

תיאור
-----

הצלופחול הוא דג קטן יחסית, המגיע עד לאורך של 20 ס"מ והוא דומה אך קטן יותר מהמין *Hyperoplus lanceolatus*, שמגיע עד לאורך 35 ס"מ. מבנה גופו דק והוא בעל ראש דק ומחודד עם לסת תחתונה ארוכה מעט מהעליונה ובתוכה שיניים חדות וקטנות. לדג רעמת סנפירי גב ושת נמוכים וזנב מפוצל. צבע הדג הוא לרוב ירוק-ירקרק בגב והצידיים מעט כהים כשהבטן בצבע כסף. דגים צעירים מגיעים לבגרות עד גיל שנתיים ויכולים לחיות 7 או 8 שנים.

דג זה הוא אוכל פלנקטון הניזון מטרף קטן של זואופלנקטון הכולל דגיגים, חסילונים ומגוון חסרי חוליות. 

הדג מתרבה בעיקר בימים הצפוניים והממוזגים, לרוב בעומק של עד 30 מטרים ולעיתים מסתמך על שרטונים או על חופי חול, בהם הוא מתחפר. הדג ניזון בעיקר בלילה והוא נפוץ בלהקות גדולות המושכות אחריהם מגוון טורפים, בעיקר עופות ימיים אך גם כלבי ים, דגים טורפים ועוד.

להקות גדולות של הצלופחול חיו לחופי בריטניה והים הצפוני אך דיג מופרז גרם לקהילה להתמוטט ולהשפיע על הצלחת הרבייה של עופות ימיים רבים כמו קורמורניים, תוכי ים, יסעור שחפי, ריסות ושחפיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צלופחול קטן** בוויקישיתוף
* צלופחול קטן, באתר ITIS (באנגלית)
* צלופחול קטן, באתר NCBI (באנגלית)
* צלופחול קטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* צלופחול קטן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* צלופחול קטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צלופחול קטן, באתר FishBase (באנגלית)
* צלופחול קטן, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צלופחול קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
הרב **מאיר מישל אביטבול** (1944, תש"ה - 19 בספטמבר 2023, ד' תשרי ה'תשפ"ד) היה מנהל מכון אור המערב - הוצאה לאור של ספרי חכמי ספרד ומרוקו, וספרייה המאגדת ומשווקת ספרים של חכמי ספרד.

ביוגרפיה
--------

נולד בקזבלנקה לעמרם ולשרה (לבית אלבז). בשנת 1960 עבר ללמוד בטנג'יר. בשנת 1963 עבר לאנגליה ולמד בישיבת גייטסהד בראשות רבי אריה זאב גורביץ. בשנת 1967 השתתף בהקמת ישיבת מרכז התורה שבפרברי פריז בראשות רבי יעקב טולידאנו.

בשנת 1968 נישא ליוכבד (לבית לרדו) ממזאגאן ועבר בעקבות הוריו למונטריאול שבקנדה.

לקח חלק פעיל[דרושה הבהרה] בביסוסה של קהילת "מרכז ספרד" החרדית-ספרדית והמרוקאית, וניהל את הישיבה המקומית.

בשנת 1981 עלה לישראל, והתיישב בשכונת גילה בירושלים. הקים בשכונה בית מדרש ומימן כולל ערב בשכונה. נקרא לנהל את ישיבת ומוסדות "אוהל משה" של הרב משה מלכה בבני ברק, שמנו אז כ-700 תלמידים.

לאחר שנחשף בספריות ישראל לכתבי חכמי ספרד והמגרב ולצילומי כתבי היד שלהם שבספריה הלאומית, הקים ב-1983 את מכון "בני יששכר" (על שם סבו, רבי יששכר סימוני) לחקר והוצאה לאור של ספרי חכמי ספרד. ב-1985 הקים את הספרייה הספרדית, המאגדת ספרים של חכמי ספרד שראו אור. ב-1990 הקים את אור המערב. עד לשנת 2019, הוציא המכון לאור קרוב ל-400 ספרים.

בשנת 2008 זכה בפרס נסים גאון, על 25 שנות פעילות והפצת ספרי חכמי הספרדים.

ב-19 בספטמבר 2023 נפטר בגיל 79.

ראו גם
------

* אור המערב

קישורים חיצוניים
----------------

* ברוך דיין האמת: הלך לעולמו הרב מאיר אביטבול, באתר "סרוגים", 19 בספטמבר 2023


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301594605171
* ISNI: 0000 0004 0218 0690
* VIAF: 297347590
* WorldCat (עם VIAF): 297347590

 |
**רום ברנע** (נולד ב-1 באוקטובר 1989) הוא שחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ברנע נולד וגדל במושב בן שמן. בנם של השחקנית איריס ברנע ועודד ברנע, ואחיהם הקטן של השחקנים עומר ברנע ואיתי ברנע. 

הוא למד בבית הספר הפתוח הדמוקרטי ביפו, במגמת קולנוע. שירת בצה"ל כצלם וראש מדור צילום וידאו וסיקור ביחידת ההסרטה של דובר צה"ל. הוא בוגר תלמה ילין, במגמת קולנוע. במסגרת לימודיו ביים וכתב את תסריט הסרט "אנשי הפלדה", שזכה בפסטיבל הרצל הזהב לסרטים צעירים.

קריירה
------

חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2001 כאשר השתתף בתוכנית "ההיסטוריה המטורפת של ערוץ הילדים", ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 2005 הנחה את התוכנית "זאפ לראשון", לצדה של עדן הראל. בשנת 2006 הגיש וכתב פינה בתוכנית "אקזיט". באותה שנה כתב, הפיק, שיחק וביים (יחד עם אחיו עומר ברנע) את הסרט "יצורי החולות". בשנת 2008 גילם את דמותו של "טוהר" בסדרה "משמורת" ששודרה בערוץ 2.

בין השנים 2010-2011 שיחק בסדרת הדרמה "חסמבה דור 3" ששודרה ב-HOT3, לצדם של יהודה לוי, דורית בר-אור, גבי עמרני, זאב רווח ושחקנים נוספים. במהלך השנים 2011-2012 שיחק בשתי עונות של סדרת הדרמה "ילדי ראש הממשלה", פרי עטם של נעה רוטמן ושחר מגן. בשנת 2012 גילם את דמותו של "גיא קליין", בסדרת הדרמה "עניין של זמן".

בין השנים 2012-2013 שיחק בשתי עונות של סדרת הנעורים "יומני החופש הגדול", בערוץ דיסני ישראל ללקוחות yes. בשנת 2015 החל לשחק בסדרת דרמת הפעולה של זכיינית ערוץ 2, רשת, "המדרשה". במהלך השנים 2015-2016 שיחק בסדרת הנעורים "גאליס", בה גילם את דמותו של איתן במשך שתי עונותיה האחרונות. 

בשנת 2021 שיחק בסדרת הנוער "מקיף מילאנו", בה גילם את דמותו של נייטרו הראפר.

חיים אישיים
-----------

בשנים 2015–2016 היה בזוגיות עם הדוגמנית והמנחה מי-רן מנקס.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רום ברנע
* רום ברנע, ברשת החברתית אינסטגרם

* רום ברנע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* רום ברנע, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל משעלי, ‏זוג חדש: מירן מנקס ורום ברנע ביחד, באתר ‏מאקו‏, 26 ביולי 2015
קלרה צטקין עם רוזה לוקסמבורג, 1910
**קלרה צֶטקין** (**Clara Zetkin**;‏ 5 ביולי 1857 - 20 ביוני 1933) הייתה פמיניסטית ופוליטיקאית גרמנייה.

ביוגרפיה
--------

צטקין נולדה בסקסוניה בשנת 1857 בשם קלרה אַייסנֶר (Eißner).

במהלך לימודי ההוראה שלה צטקין באה במגע עם התנועה הפמיניסטית והסוציאליסטית בגרמניה, בשנת 1878 הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה.

כתוצאה מאיסור שהוטל על ידי אוטו פון ביסמרק בשנת 1878 על פעולתה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, צטקין היגרה תחילה לציריך בשנת 1882 ואז המשיכה לפריז. בפריז צטקין הייתה בין מייסדי האינטרנציונל הסוציאליסטי, בזמן זה היא אף אימצה את שם משפחתו של חברה לחיים, המהפכן היהודי מרוסיה אוסיף צטקין, שלו ילדה שני בנים.

צטקין הייתה בין החברים הבולטים של האגף המהפכני-קיצוני במפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בוויכוח שהתפתח בראשית המאה ה-20 בדבר דרכה של המפלגה צטקין הייתה בין המבקרים החריפים ביותר של גישתו המתונה של אדוארד ברנשטיין.

צטקין הייתה גם פעילה למען שוויון זכויות לנשים. בין השנים 1891–1917 היא ערכה את עיתון הנשים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ובשנת 1907 עמדה בראש המשרד לענייני נשים במפלגה הסוציאל-דמוקרטית. צטקין הייתה אחראית לעריכת יום האישה הבינלאומי הראשון בגרמניה בשנת 1911.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, צטקין הייתה בין המתנגדים למדיניות התמיכה במלחמה וההכרזה על הפסקת אש עם הממשלה שנקטה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. היא עסקה בפעילות אנטי-מלחמתית ונעצרה בשל כך מספר פעמים על ידי השלטונות.

צטקין הייתה אחת המייסדים של ליגת הספרטקיסטים בשנת 1916 והצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית שהתפצלה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית בשנת 1917. אחרי המהפכה הגרמנית וייסוד המפלגה הקומוניסטית של גרמניה בשנת 1919 הצטרפה לשורותיה ושימשה כנציגתם ברייכסטאג בין השנים 1920–1933. ב-1925 יסדה צטקין את חזית-הנשים והנערות (Roter Frauen und Mädchen Bund) של המיליציה הקומוניסטית, "החזית האדומה". 

עם עליית הנאצים לשלטון והוצאתה מחוץ לחוק של המפלגה הקומוניסטית בשנת 1933 יצאה צטקין לגלות בברית המועצות, שם נפטרה באותה שנה ונקברה בחומת הקרמלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלרה צטקין** בוויקישיתוף
* יוסף קרוק, הטרגדיה של קלרה צֶטקין (מאה שנה להולדתה), דבר, 7 במרץ 1958
* קלרה צטקין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* קלרה צטקין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קלרה צטקין (1857-1933), דף שער בספרייה הלאומית
* כתבי קלרה צטקין בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511779505171
* BNE: XX1400237
* BnF: cb124771058 (data)
* GND: 118636618
* ISNI: 0000 0001 2131 1500
* LCCN: n50061996
* NDL: 00461812
* NKC: jn19990009410
* NLG: 97735
* NLK: KAC201522770
* NLP: a0000001185050
* NTA: 069036187
* SELIBR: 103613
* SNAC: w62266kh
* SUDOC: 033967806
* Trove: 1089816
* VcBA: 495/273148
* VIAF: 46861505
* WorldCat: lccn-n50061996

 |
**בנימין מנחם קלאר** (ט' בשבט ה'תרס"א, 29 בינואר 1901 – ד' בניסן ה'תש"ח, 13 באפריל 1948) היה חוקר הלשון והספרות העברית, מהדיר ומתרגם. מחללי שיירת הדסה.

ביוגרפיה
--------

נולד לשרה ושלמה בכפר הליניצה (Hlinitza) בחבל בוקובינה שברומניה (כיום באוקראינה) וקיבל חינוך מסורתי. ב-1916 עבר לווינה ולמד באוניברסיטת וינה שפות שמיות, בדגש על השפה הערבית וספרות ימי-הביניים. במקביל למד בבית המדרש לרבנים שם. הוסמך לרבנות בידי אביגדור אפטוביצר ולימד בגימנסיה הראלית ובסמינר העברי בווינה.
ב-1936 עלה לארץ ישראל והחל ללמד בבית המדרש למורים "מזרחי" בירושלים (היום מכללת ליפשיץ). בהמשך החל ללמד באוניברסיטה העברית והחליף את פרופ' דוד ילין.
באמצע שנת 1947 יזמו מנהלי האוניברסיטה את העלאתו לדרגת מרצה.

תחומי מחקרו של קלאר היו השפה העברית ודקדוקה, בפרט בתקופת הביניים, וכן הספרות והשירה העברית. הוא ערך והוציא לאור מכתביהם של ר' חיים בן עטר, של רמח"ל ושל שד"ל. כן הכין מהדורה מדעית של "מגילת אחימעץ" (הכינוי שהעניק קלאר לחיבור "ספר היוחסין" לרבי אחימעץ בן פלטיאל), תעודה היסטורית חשובה מאיטליה של המאה ה-11, ושל "ספר השהם", ספר דקדוק של ר' משה בן יצחק הנשיא מאנגלטירא (אנגליה). תרגם מגרמנית שירים של גתה, כתבים של צונץ וספר ילדים בשם "ליז ולנה" (בתרגומו: רות ורנה - גרסת בנות של הולדה פון לפצוב "מקס ומוריץ" מאת וילהלם בוש), ומערבית יהודית איגרת של רבי מימון אבי הרמב"ם. הוא פרסם בגרמנית ביוגרפיה של חיים נחמן ביאליק;
באפריל 1948 היה בין העולים להר הצופים בשיירת הדסה ונהרג בהתקפה על השיירה. הותיר אחריו את רעייתו מרגלית (נפטרה ב-1994).

אוספו האישי שמור בספרייה הלאומית.

מחקריו של קלאר בלשון ובספרות נאספו לאחר מותו בידי אברהם מאיר הברמן ופורסמו בשנת תשי"ד בסיועו של הסופר והמו"ל ישראל זמורה תחת השם "בנימין קלאר, מחקרים ועיונים בלשון, בשירה ובספרות", בהוצאת מחברות לספרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי בנימין קלאר בפרויקט בן-יהודה
* ד"ר בנימין קלאר באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* חננאל מאק, מדי מודינה עד רות ורנה, באתר הארץ, 3 באפריל 2008
* ניצה פרילוק, לעולם תהא ילדה קטנה מנמסה ועדינה, באתר הארץ, 5 בפברואר 2008 (על התרגום של "ליז ולנה")
* בנימין קלאר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* רשימת המאמרים של בנימין קלאר באתר רמב"י
* בנימין קלאר (אורכב 01.11.2017 בארכיון Wayback Machine), באתר האקדמיה ללשון העברית
* בנימין קלאר, באתר האקדמיה ללשון העברית, אפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארכיון **אוסף בנימין קלאר**, בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311788905171
* GND: 124043755
* ISNI: 0000 0000 6679 8044
* LCCN: no2003105209
* NTA: 186328834
* SUDOC: 192376179
* VIAF: 3395188
* WorldCat: lccn-no2003105209

 |
**רנה פלבר** (בצרפתית: **René Felber**;‏ 14 במרץ 1933 – 18 באוקטובר 2020) היה פוליטיקאי שווייצרי, אשר כיהן כחבר מועצת הברית (הממשלה) של ארצו וכנשיא שווייץ.

ביוגרפיה
--------

פלבר נולד בביל/ביין שבקנטון ברן. הוא למד הוראה ועבד כמורה בבתי ספר יסודיים בערים בקנטון נשאטל. באחת מהן - לה לוקל - שימש כראש העיר משנת 1964 ועד 1980. בשנים 1965–1976 היה חבר בית המחוקקים של קנטון נשאטל. בין 1967 ל-1981 היה גם חבר האספה הפדרלית, הבית התחתון של הפרלמנט השווייצרי, מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בשנים 1981–1987 היה חבר ממשלת קנטון נשאטל וממונה על מחלקת הכספים.

ב-9 בדצמבר 1987 בחרה האספה הפדרלית בפלבר לחבר במועצת הברית של שווייץ במקומו של פייר אובר (Pierre Aubert). ב-1991 נבחר שנית לכהונה. במהלך כהונתו במועצה היה ראש המחלקה לענייני חוץ. הוא נאבק למען הצטרפות שווייץ כחברה באזור הכלכלי האירופי, אך ההצעה נדחתה ברוב קטן במסגרת משאל עם שנערך בדצמבר 1992.

במהלך שנת 1992 כיהן פלבר כנשיא שווייץ. ב-31 במרץ 1993 פרש ממועצת הברית בשל בעיות בריאות. למחליפתו במועצה נבחרה רות דרייפוס.

באפריל 1993 החליטה נציבות האו"ם לזכויות אדם (אנ') לייסד תפקיד קבוע של דווח המיוחד לשטחים הפלסטיניים הכבושים. פלבר קיבל תפקיד זה, ושימש בו עד שנת 1995. בדו"ח שכתב במסגרת תפקידו ביקר בחריפות את ישראל ואת אחריותה לסגר על רצועת עזה ולמשבר המים ברצועת עזה.

לאחר מכן היה פעיל בארגונים הומניטריים שונים, בהם הארגון לאיכות הסביבה הצלב הירוק הבין-לאומי (אנ') והמרכז הבין-לאומי בז'נבה לפירוק מוקשים מטעמים הומניטריים (אנ').

נפטר ב-18 באוקטובר 2020.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מונה משקיף חדש של האו״ם לזכויות האדם בשטחים, חדשות, 1 באפריל 1993.
2. ↑  נועם חומסקי, אוטופיה לאדונים, באתר ארכיון האינטרנט, ‏2000.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רנה פלבר** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של רנה פלבר, באתר המילון ההיסטורי של שווייץ (בצרפתית)
* רנה פלבר, באתר מועצת הברית של שווייץ (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007431735205171
* GND: 128919213
* HDS: 004740
* ISNI: 0000 0000 4303 8069
* LCCN: n94046579
* SUDOC: 067257526
* VIAF: 20748044
* WorldCat: lccn-n94046579

 |
**יאשליסקה** (בפולנית: **Jaśliska**; ביידיש: **יאשליסק**) הוא כפר במחוז קרוסנו שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, כ-16 ק"מ דרומית מזרחית לדוקלה, בסמוך לגבול סלובקיה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית קטנה.

תולדות היישוב
-------------

ליאשליסקה הוענקו זכויות עיר בשנת 1366, ועד שנת 1432 היה בבחינת עיר מלכותית. בשנה זו עבר היישוב לבעלות בישופים מפשמישל. בהמשך אותה מאה הוקף היישוב בחומה, ועד המאה ה-17 נודע בשל המסחר בסוסים וביינות שהתנהל בו.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום גליציה האוסטרית. לקראת סוף המאה ה-19 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

יהודי יאשליסקה
--------------

על יהודים נאסר להתיישב בכפר במאות השנים הראשונות לקיומו, בהתאם לכתבי זכויות שהוענקו לו מעת לעת. היהודים התיישבו בכפר רק עם ביטולן של הגבלות אלה, בסוף המאה ה-18. בתחילת המאה ה-20 נמנו בכפר 293 יהודים, ורובם נמנו על החסידות.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גירשו רשויות פולין את יהודי היישוב, כ-100 משפחות, לרימנוב. כאשר גורשו יהודי רימנוב בתורם בידי הגרמנים לעבר שטח הכיבוש הסובייטי, שבו יהודי יאשליסקה לכפרם, ושם הוטלו עליהם גזירות שונות, ומונה בקרבם יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדי כפייה יהודים.

בתמוז ה'תש"ב גירשו הנאצים כ-400 מתושבי יאשליסקה וסביבתה לדוקלה. קוזיק, תושב דוקלה תיאר ביומנו:  
"אחרי הצהריים ראינו מחזה נורא לעינינו המתקרב לעירנו, כארבע מאות איש הולכים רגלי... זקנים עם נערים, נשים עם ילדים, באו בלוויית כמה אנשים מזוינים... האנשים, בפרט הזקנים והנשים, היו מאוד עייפים מעמל הדרך כי הלכו רגלי חצי היום. ונודענו מפיהם שבאותו היום בבוקר באו הרשעים לעיר יאשליסק וגם לכפרים מסביב, אספו את כל היהודים שמספרם עלה לארבע מאות. והאנשים ברובם היו כפריים בעלי שדה, והרבה היו עשירים סוחרים, ולא נתנו להם הרשעים לקחת כלום מכל הונם, רק הכול היו מוכרחים לעזוב וללכת ברגל לעיר אחרת. ובאותו היום שבאו רעבים וצמאים נעשו למשא הקהל שלנו, ואלה שנתנו עוד אתמול מִלַחְמם לאחרים, פשטו היום את ידיהם לפיסת לחם... ואסור היה להם בעונש מוות לשוב לאלה האנשים לביתם אפילו ליום אחד."

בספטמבר 1942 נצטוו יהודי היישוב להתכנס בכיכר המרכזית בו, ומשם הוצעדו כולם כ-28 ק"מ עד תחנת הרכבת באיבוניץ'. מהתחנה שולחו יהודי היישוב למחנה ההשמדה בלז'ץ, תוך ירי בקשישים במהלך האקציה. בתקופה זה התקיים ביאשליסקה מחנה עבודה ליהודי הסביבה, בו הועסקו אלו בעבודות פרך, עד חיסולו. מקהילת יאשליסקה שרדו את השואה חמישה עד שישה יהודים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאשליסקה** בוויקישיתוף
* יאשליסקה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "יאשליסקה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "יאשליסקה", באתר JewishGen (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צור ארליך, ‏"מן היומן, קיץ תש"ג", **השילוח**, גיליון 15, יוני 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007480119905171
* BnF: cb145332265 (data)
* GND: 4525702-4
* LCCN: n00049183
* NKC: ge797940
* SUDOC: 176139303
* VIAF: 125453631
* WorldCat (עם VIAF): 125453631

 |
**צ'ארלס אוגוסט פרייקין** (בהולנדית: **Charles Auguste Fraikin**; ‏1817, הרנטלס – 1893, בריסל) היה פסל בלגי ואוצר שפיסל בסגנון הניאו קלאסי.

ביוגרפיה
--------

פרייקין החל בגיל 12 לימודי רישום באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן,
בהגיעו ליל 13 נפטר אביו ובחיפוש אחר עיסוק מעשי החל לימודי רוקחות ועבד אצל רוקח, גיסו של הרוקח פרנסואה-ג'וזף נאבז שהיה צייר ומנהל האקדמיה המלכותית לאמנות של בריסל גילה את כישרונו ועודד אותו להמשיך בתחום האמנות.
פרייקין המשיך לעסוק בפיסול. זכה בפרסים ואף פיסל את לאופולד הראשון, מלך הבלגים ובהמשך שימש במקביל כאוצר תחום הפיסול במוזיאון המלכותי לאמנויות יפות של בלגיה.

גלריה
-----

* פסל לאמורל, רוזן אגמונט ופיליפ דה מונמורנסי, רוזן הורן בראש מזרקה בלב פארק פטיט סבלון בבריסלפסל לאמורל, רוזן אגמונט ופיליפ דה מונמורנסי, רוזן הורן בראש מזרקה בלב פארק פטיט סבלון בבריסל
* טימפנון שער בית עיריית בריסלטימפנון שער בית עיריית בריסל
* ניצחון בכחוס במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיהניצחון בכחוס במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ארלס אוגוסט פרייקין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb149741615 (data)
* GND: 117529087
* ISNI: 0000 0001 1601 1503
* RKD: 28860
* ULAN: 500121609
* VIAF: 42617686
* WorldCat: viaf-17497568

 |
**ג'רארד גומבאו אי גריגה** (בקטלאנית: **Gerard Gumbau i Garriga**, נולד ב-18 בדצמבר 1994 בקמפליונג שבז'ירונה, ספרד) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני המשחק בעמדת הקשר בגרנדה.

קריירה
------

גומבאו נולד וגדל בקמפליונג, כפר קטן שבקרבת ז'ירונה. בצעירותו הצטרף למחלקת הנוער של ז'ירונה, ובמהלך עונת 2012/2013 ערך הופעת בכורה בקבוצת המשנה של המועדון, ז'ירונה ב', ששיחקה באותה שנה בליגה הקטלאנית השנייה. בעונת 2013/2014, בה החלה הקבוצה לשחק בליגה הקטלאנית הראשונה, קודם באופן מלא לז'ירונה ב'. הוא הבקיע 6 שערים ב-31 הופעות במהלך העונה, והוא זומן פעמיים לסגל הקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגה השנייה באותה עונה.

ב-1 ביולי 2014 חתם גומבאו על חוזה ל-3 שנים בברצלונה אתלטיק, קבוצת המשנה של ברצלונה, ששיחקה באותה עונה בליגה השנייה. הוא השתלב במהרה בהרכב קבוצתו החדשה, ואת שער הבכורה במדיה הבקיע ב-7 בספטמבר, בניצחון 1–4 על ריאל סרגוסה. שלושה שבועות לאחר מכן הורחק בכרטיס אדום בתיקו 3-3 עם ריאל מיורקה. הייתה זו עונה לא פשוטה עבור ברצלונה ב', שהתקשתה לנצח במשחקים ומאמנה, אוסביו סקריסטן, פוטר באמצע העונה. בסוף העונה ירדה ברצלונה ב' לליגה השלישית. בסך הכול ערך 38 הופעות בליגה השנייה בהן הבקיע 7 פעמים.

במקביל, זכה גומבאו להזדמנות ראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון, תחת המאמן לואיס אנריקה. גומבאו ערך את הופעת הבכורה בברצלונה כשפתח בהרכבה בשמינית גמר גביע המלך, בו ניצחה קבוצתו 0–4 ועלתה לשלב הבא. הקבוצה זכתה בסוף העונה בטרבל - זכייה בליגה הספרדית, בגביע ובליגת האלופות, והזכייה בגביע נזקפה לזכותו של גומבאו.

במהלך עונת 2015/2016 המשיך גומבאו לשחק בברצלונה ב', כשלואיס אנריקה ממשיך להעניק לגומבאו דקות משחק בקבוצה הראשונה. את הופעת הבכורה בליגה הספרדית ערך ב-20 בספטמבר 2015, כשנכנס כמחליף במקומו של סרחיו בוסקטס בניצחון 1–4 על לבאנטה. את הופעת הבכורה בליגת האלופות ערך ב-20 באוקטובר, במשחק בו ניצחה ברצלונה 0–2 את באטה בוריסוב. בהמשך נכנס כמחליף בשני משחקים נוספים בשלב הבתים של ליגת האלופות לאותה עונה.

לאחר ששיחק לאורך כל עונת 2016/2017 בברצלונה ב', עבר גומבאו ללגנס מהליגה הבכירה.

תארים
-----

### ברצלונה

* לה ליגה (1): 2015/2016
* הגביע הספרדי (1): 2015/2016
* גביע העולם למועדונים (1): 2015
* הסופר קאפ האירופי (1): 2015
* הסופר קאפ הספרדי (1): 2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רארד גומבאו** בוויקישיתוף
* ג'רארד גומבאו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל השחקן באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה
המונח "רעדים" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו רעד.

**ראדימנו** (בפולנית: **Radymno**; ביידיש: **רעדעם**) היא עיירה במחוז ירוסלב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, על גדתו המערבית של נהר סן, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

ראדימנו נזכרת מהמאה ה-14, הגם שאתרה היה מיושב שנים רבות קודם לכן. בשנת 1431 הוענקו ליישוב זכויות עיר. במהלך השנים שימשה העיירה כנקודת מסחר חשובה, אך מסוף המאה ה-15 ועד אמצע המאה ה-17 נהרסה מפשיטות של הוולאכים, הטטרים, השוודים והטרנסילבנים.

בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ובין השנים 1857 ו-1867 היוותה בירת נפה. כתוצאה מקרב גדול שאירע בסמוך לעיירה במהלך מלחמת העולם הראשונה, במאי 1915, נגרם לעיירה הרס רב.

יהודי ראדימנו
-------------

יהודים ישבו בראדימנו מראשית המאה ה-18, ובשנת 1880 נמנו בה 898 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 883 יהודים, כמחצית מתושביה.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, כלאו אלו את יהודיה במבנה בית הכנסת המקומי, ואת חלקם הריצו לכיוון לאנצוט. בהמשך חויבו יהודי העיירה בביצוע עבודות כפייה משפילות. ערב יום כיפור ת"ש, 22 בספטמבר 1939, פרסמו הגרמנים פקודת גירוש ליהודי היישוב אל מעבר לנהר סן, שטח הכיבוש הסובייטי. יהודים שלא התפנו בעצמם פונו למחרת בכוח בידי אנשי הגסטאפו.

יהודים מעטים ששבו לעיירה שולחו ממנה באוגוסט 1942 למחנה מעבר בפלקיניה, בו נרצחו במקום או שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. בזמן הכיבוש הגרמני, הסבו אלו את מבנה בית הכנסת שבעיירה לאורוות סוסים, והרסו את בית העלמין היהודי המקומי, תוך שימוש במצבותיו כאבני מדרכה ביישוב. יהודים מעטים שהצליחו להסתתר בעיירה נרצחו בחורף 1944 בידי אנשי המחתרת הפולנית.

מסתיו 1942 פעל בעיירה מחנה עבודה לכ-200 יהודים מהסביבה, בו הוחזקו אלו בתנאי תברואה קשים וברעב, כאשר מעת לעת הוצאו להורג עובדים חולים. במרץ 1943 ירו הגרמנים בכ-150 העובדים שנותרו במחנה בשטח בית העלמין היהודי המקומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראדימנו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ראדימנו
* ראדימנו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "ראדימנו", באתר השטעטל הווירטואלי
* "ראדימנו", באתר JewishGen (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15789844q (data)

 |
**גרז רוטלוי** (בפולנית: **Gersz (Georg, George, Gersh) Rotlewi (Rotlevi, Rotlevy)**‎;‏ ינואר 1889 – דצמבר 1920) היה שחמטאי יהודי-פולני.

קריירה
------

בשנת 1906 חלק רוטלוי מקום 5–6 בתחרות שהתקיימה בעיר לודז' (ניצח: עקיבא רובינשטיין. בשנת 1907 הגיע למקום השלישי בתחרות לודז' (ניצח עקיבא רובינשטיין ומקום שני דוד דניוסצבסקי).
רוטלוי הגיע למקום השישי באליפות רוסיה החמישית (ניצח: עקיבא רובינשטיין) ולמקום השני בתחרות אוסטנדה (ניצח: היילמן). בשנת 1908 הגיע למקום הרביעי בתחרות המשנית בפראג (ניצח: קארל טרייבל).

בשנת 1909 חלק רוטלוי מקום ראשון עם דוד דניוסצבסקי בתחרות לודז, והגיע למקום השני, לאחר אלכסנדר אלכין בתחרות סנקט פטרסבורג.

רוטלוי שיחק שני דו-קרבות נגד גרז סלווה; בשנת 1909 הפסיד +5 -8 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) ובשנת 1910 ניצח +3 -1 =6.

בשנת 1910 חלק מקום ראשון עם עקיבא רובינשטיין בתחרות ורשה, וניצג בתחרות המבורג דרג ב' ; ניצחון שזיכה אותו בתואר אמן ובזכות להתמודד בתחרות קרלסבאד 1911.

בשנת 1911 חלק מקום 2–4 בתחרות קלן (ניצח: משה לובצקי), הגיע למקום הרביעי בתחרות קרלסבאד 1911 (ניצח: ריצ'רד טייכמן) והגיע למקום השני בתחרות מינכן (ניצח: שמעון אלאפין).

מחלה נפשית קשה מנעה ממנו להמשיך ולהתמודד בתחרויות שחמט, ובשנת 1920 מת בגיל 31.

ממשחקיו המפורסמים
-----------------

לבן: גרז רוטלוי שחור: עקיבא רובינשטיין לודז' 1907



כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.

[Event "Lodz"]
[Site "Lodz RUE"]
[Date "1907.12.26"]
[Round "6"]
[White "Georg Rotlewi"]
[Black "Akiba Rubinstein"]
[Result "0-1"]
[ECO "D32"]
[PlyCount "50"]
[EventDate "1907.??.??"]

1. d4 d5 2. Nf3 e6 3. e3 c5 4. c4 Nc6 5. Nc3 Nf6 6. dxc5 Bxc5 7. a3 a6 8. b4
Bd6 9. Bb2 O-O 10. Qd2 {עדיף 10. ג:ד5 ה:ד5 11. רה2 ובמסע הבא הצרחה}
Qe7 11. Bd3 dxc4 12. Bxc4 b5 13. Bd3 Rd8 14. Qe2 Bb7 15.
O-O Ne5 16. Nxe5 Bxe5 {השחור מאיים לזכות ברגלי ר:ח2+, ולאחר מכן מהד6+. על הלבן לשחק 17. צוד1}

```
17. f4 Bc7 18. e4 Rac8 19. e5 Bb6+ 20. Kh1 Ng4 {סביר להניח שבשלב זה שחור כבר חישב את המשחק עד סופו, בכל מקרה נראה שבכל חלופה הלבן אבוד}
21. Be4 
```

Qh4 {התחבולה של השחור יפה, אך גם המסע הפשוט פ:ח2 זוכה }

```
22. g3 {אם הלבן היה משחק 22. ח3 השחור היה זוכה בדרך הבאה: 22..צ:ג3 23. ר:ג3 ר:ה4 24. מה:ז4 מה:ז4 25. ח:ז4 צד3 ומאיים מט צח3 26. מח2 צ:ג3}
```

Rxc3 23. gxh4 Rd2 24. Qxd2 Bxe4+ 25. Qg2 Rh3 0-1

  

* Grigory Helbach vs Gersz Rotlewi, Sankt Petersburg 1909, All Russian Amateur, Scandinavian Defense, Mieses Variation, B01, 0-1
* Gersz Salwe vs Gersz Rotlewi, Carlsbad 1911, French Defense, Rubinstein Variation, Blackburne Defense, C10, 0-1
* Gersz Rotlewi vs Frank James Marshall, Carlsbad 1911, Queen's Gambit Declined, Cambridge Springs Variation, D52, 1-0

קישורים חיצוניים
----------------

* גרז רוטלוי, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* מידע כללי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Georg Rotlewi vs Akiba Rubinstein (1907) Rubinstein's Immortal, www.chessgames.com
2. ↑  *"Rubinstein's Immortal Game" || When Sacrificing the QUEEN isn't Enough!*, נבדק ב-2023-09-14

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 2249153834742864450003
* WorldCat: viaf-2249153834742864450003

 |
סטי"ל מדגם קומאר יורה טיל "סטיקס"
**P-15 טרמיט** (ברוסית: П-15 Термит; קוד דיווח נאט"ו: **SS-N-2 סטיקס** (SS-N-2 Styx)) הוא טיל ים-ים מתוצרת ברית המועצות.

כינויו של הטיל - סטיקס שאול מהנהר שהקיף את השאול במיתולגיה היוונית, ושימש כינוי לגיהנום בנצרות הקתולית.

פיתוח
-----

טיל הסטיקס פותח בשנות החמישים והיה מבוסס על מבנה המטוס יאק 1000 שנבנה בשנת 1951. לטיל כנפוני דלתא, גוף גלילי מעוגל ושלושה משטחי שליטה בזנב.
על אף ממדיו הגדולים יחסית לטילי ים-ים יוצר הסטיקס בכמויות גדולות ויוצא למדינות ברית ורשה רבות. ביות הטיל מתבצע באמצעות מכ"ם אקטיבי המותקן בחרטומו ומשדר אלומת חרוט לכוון המטרה. מנגנון הביות והנעילה של המכ"ם על המטרה הוא מנגנון Conical Scan. מנגנון זה נחשב בזמנו מתקדם ובעל דיוק וביצועיים טובים מאד. בטיל מותקן מנוע רקטי של דלק נוזלי כאשר יתרת הדלק שלא נשרפת במהלך היעף למטרה מתוכננת לשמש להגברת עוצמת הפיצוץ כמעין פצצת תבערה. הטיל טס בגובה 120–250 מטר מעל פני הים.

התשתית שהטיל דרש בספינה היה בסיסי מאד וכלל קופסת הפעלה אנלוגית קטנה, על כן, למרות מימדיו הגדולים של הטיל, ניתן היה להתקחנו גם על כלי שייט קטנים מאד, (מגודל של 60 טון כ-25 מטר אורך.)

הטיל היווה הצלחה גדולה מאד בתקופתו וציים רבים בעולם הצטיידו בו, מדינות לא מעטות אף פיתחו קווי יצור לטיל זה.

עקב הצלחתו הגדולה, שימש הטיל בשימוש מבצעי עשרות שנים, בתקופה זו בוצעו בו שיפורים ושיכלולים רבים, כולל במערכת הביות ובעמידות שלו כנגד ל"א. (חלק משיפורים אלו לא נכלל בגירסות היצוא של הטיל).

פעילות מבצעית
-------------

טילי סטיקס סופקו לציי מצרים וסוריה בראשית-אמצע שנות השישים, והחלו את עידן ספינות הטילים במזרח התיכון.

במלחמת ששת הימים לא נעשה שימוש בטילי הסטיקס אף על פי שהיו מבצעיים.
ב-21 באוקטובר 1967, כארבעה חודשים לאחר המלחמה, טובעה המשחתת אח"י אילת באמצעות ארבעה טילי סטיקס שנורו לעברה מספינות טילים מצריות מדגם קומאר שעגנו בנמל פורט סעיד. אחד הטילים שנורו החטיא את הספינה והתפוצץ במים. טיל זה גרם לנפגעים רבים בקרב החיילים שנטשו כבר את הספינה וגרם להם לפציעות פנימיות כתוצאה מהדף הפיצוץ במים.

ב-13 במאי 1970 טיבעה ספינת טילים מצרית מדגם קומאר את ספינת הדיג הישראלית "אורית" מצפון לימת ברדוויל בצפון סיני באמצעות טילי סטיקס. שניים מהדייגים בספינה נהרגו ושניים אחרים נפצעו. תקרית זו הוכיחה, בניגוד להערכות, כי לטיל יכולת פגיעה גם במטרות קטנות.

בשנת 1971 השתמשה הודו בטיל כנגד פקיסטן, ובשנות השמונים השתמשה בו איראן במהלך מלחמת איראן–עיראק.

במלחמת יום הכיפורים נעשה שימוש בטילי סטיקס בקרב לטקיה ובקרב טרטוס על ידי ספינות של צי סוריה ובקרב דמייט על ידי ספינות של צי מצרים, כנגד ספינות טילים ישראליות. אף אחד מטילי הסטיקס לא פגע בכלי השיט של חיל הים שביצע תמרוני התחמקות והשתמש במוץ ובלוחמה אלקטרונית כנגד ראש ביות המכ"ם שמותקן בראש הטיל.

ספינה של חיל הים ההודי יורה טיל סטיקס

מדינות משתמשות
--------------

ברית המועצות, רוסיה, אלג'יריה, אנגולה, בולגריה, סין, קובה, הודו, עיראק, לוב, קוריאה הצפונית, פולין, רומניה, סרביה, סומליה, סוריה, וייטנאם.

לקריאה נוספת
------------

* אלי שחף, **הטיל שהכריע את אחי אילת הסטיקס**, 'מערכות ים' 88, פברואר 1968, ע' 34 -35.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **SS-N-2 סטיקס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:צ-מאמר   
פרמטרי חובה [ מחבר ] חסרים {{{מחבר}}}, Conical scanning, **Wikipedia**, 2021-12-06
**פסוק פונגפאיצ'יט** (בתאית: **ผาสุก พงษ์ไพจิตร**; נולדה ב-11 בפברואר 1946) היא כלכלנית תאילנדית, אשר כתבה בין היתר מספר ספרים על שחיתות שלטונית במדינתה.

ביוגרפיה
--------

פסוק פונגפאיצ'יט למדה באוניברסיטת מונש במלבורן בה סיימה תואר ראשון בשנת 1969 ותואר שני בשנת 1971. היא המשיכה את לימודיה באוניברסיטת קיימברידג' בה סיימה תואר שלישי בשנת 1979.

לאחר חזרה לתאילנד פסוק פונגפאיצ'יט השתלבה בצוות ההוראה של אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן והחל משנת 1999 מכהנת כפרופסור בפקולטה לכלכלה.

היא כתבה מספר ספרים על שחיתות שלטונית בתאילנד. בשנת 1997 ספרה זכה בפרס "ספר השנה" של המועצה למחקר לאומי. היא הייתה בין המבקרים הבולטים של ראש הממשלה תאקסין צ'ינוואט. לאור כך היא מונתה ליועצת של קבוצת קצינים שהובילו הפיכה שלטונית, אך סירבה לקבל תפקיד רשמי בממשל החדש.

זכתה בשנת 2017 ביחד עם בעלה, כריס בייקר, ב"פרס פוקואוקה" המוענק עבור תרומה יוצאת דופן למדע, אמנות ותרבות באסיה.

ספריה היו השראה לספרי בלשות של ג'ון בורדט.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fukuoka Prize, Fukuoka Prize (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266345305171
* BnF: cb150281234 (data)
* GND: 128508272
* ISNI: 0000 0001 1911 7434
* LCCN: n83221457
* NDL: 00472789
* NKC: pag2006371398
* NLG: 95872
* NLK: KAC201010257
* NTA: 070020906
* SELIBR: 82759
* SUDOC: 079863558
* VIAF: 85071456
* WorldCat: lccn-n83221457

 |