recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שלט אזהרה להובלת כלור – מספר או"ם 1017
**מספרי או"ם** הם מספרים בני ארבע ספרות המציינים חומרים מסוכנים בעת הובלתם. בין המספרים כאלה המציינים חומר כימי בודד, ואחרים מציינים קבוצת חומרים בעלי תכונות דומות. המספרים ניתנים על ידי קבוצת מומחים של האו"ם להובלת חומרים מסוכנים.

תחום המספרים שברשימה הנוכחית (יש מספרים שניתנו בעבר ובוטלו) הוא בין 0004 (אמוניום פיקראט - Ammonium Picrate) ל-3376
(ארבע-ניטרופנילהידארזין - four-Nitrophenylhydrazine). כמו כן החומרים מסווגים לקבוצות לפי תכונותיהם. אין חוקיות במספרים עצמם - לא ניתן להסיק מסקנות על החומר לפי מספרו, אלא רק מחיפוש בטבלה שבהמלצות האו"ם.

דוגמאות נוספות:

* 1002 - אוויר דחוס
* 1075 - גז פחמימני מעובה (גפ"מ)
* 1654 - ניקוטין
* 2187 - פחמן דו-חמצני

המלצות האו"ם להובלת חומרים מסוכנים אומצו במדינות רבות. במדינת ישראל החוק הקובע הוא חוק שירותי הובלה, התשנ"ו-1997 ותקנות שרותי הובלה, התשס"א-2001. בתקנות 2001, תוספת רביעית - "סימון רכב" מוגדר שלט הסימון בו יש לשלט רכב המוביל חומרים מסוכנים, ובו, בין היתר, חובה לציין את **מספר האו"ם** של החומר המובל.

מקורות
------

* המלצות האו"ם להובלת חומרים מסוכנים (באנגלית) - בחלק 2 מוגדרות קבוצות הסיכון, וחלק 3 מכיל רשימה מלאה של כל מספרי האו"ם.
* חוק שירותי הובלה, תשנ"ז-1997, באתר משרד התחבורה.

ראו גם
------

* מספר CAS

לקריאה נוספת
------------

* **זיהוי סימוני אזהרה לחומרים מסוכנים - מדריך לעובד** , הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב.
* **מתח"ב חומ"ס (מדריך תגובות חירום בתקריות חומרים מסוכנים)** , הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מספר או"ם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מספר או"ם** |
מועצת הקיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר ב-10.11.1927
**נצ"ח** (ראשי תיבות: **נוער צופי חלוצי**) הייתה תנועת נוער יהודית ציונית שפעלה במזרח אירופה ובמרכזהּ מ-1930 עד מלחמת העולם השנייה. בתחילה נקראה התנועה "הסתדרות עולמית של נוער צופי-חלוצי השומר הצעיר", אך לימים קוּצר שמה לנצ"ח. מכונה לעיתים "השומר הצעיר - נצ"ח".

ראשיתה של תנועת נצ"ח בתנועת הנוער "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שצמחה בברית המועצות בסוף מלחמת העולם הראשונה, בנפרד מתנועת השומר הצעיר באירופה. ראשוני בוגריה עלו לארץ ישראל ב-1924 וייסדו את "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר". על מנת להרחיב את מאגר העולים של התנועה לקראת הקמת קיבוצים נוספים בארץ, פעלו כמה מחברי הקיבוץ כשליחי התנועה בליטא ולטביה, והקימו שם סניפים גדולים ופעילים שהצטרפו לתנועה העולמית של השומר הצעיר.

ב-1930 נערכה בוורוטקי(אנ') שבצ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה) ועידה עולמית של השומר הצעיר, שבה נדון בין השאר הקשר בין תנועת הנוער למפלגות ולארגונים בארץ ישראל. לאחר שהוועידה קבעה שעל כל בוגר להצטרף, עם עלייתו לארץ, לקיבוץ הארצי של השומר הצעיר, פרשו ממנה אנשי "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שתמכו בהצטרפות לאחדות העבודה והתנגדו לכפיית אחידות פוליטית. אליהם הצטרפו סניפי השומר הצעיר מליטא, לטביה וטרנסילבניה, וכן חברים מתנועת "תכלת לבן" באוסטריה וצ'כוסלובקיה וחברי הבונים מארצות דוברות אנגלית. מרכז התנועה היה בלטביה.

קיבוצי נצ"ח
-----------

בארץ ישראל היה "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" בין מקימי הקיבוץ המאוחד באוגוסט 1927. מנהיגיו, אלעזר גלילי, יוסף יזרעאלי ואחרים, ביקשו לשמור על אוטונומיה של תנועתם בהגשמה בקיבוץ, כלומר שקבוצות העולים שלה תשארנה בשלמותן ולא תפוזרנה בין משקי התנועה. מעמד זה נשמר לבוגרי נצ"ח עם הקמתה, על אף התנגדויות מצד גורמים וקבוצות אחרות בקיבוץ המאוחד ובתנועת החלוץ.

אנשי "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" התיישבו ב-1929 בחצר כנרת, וב-1932 עברו לנקודת קבע והקימו את קיבוץ אפיקים.
בעקבות הפילוג בוורוטקי והקמת נצ"ח, התפלג קיבוץ ג' של השומר הצעיר, שישב אז בבת גלים, ומחציתו הצטרפה לנצ"ח והקימה כעבור כשנתיים את קיבוץ גבעת חיים.
"קיבוץ ב'" של נצ"ח הוקם בסוף 1929 על ידי עולים מלטביה ומברית המועצות, וישב בטבריה עד 1932, אז הצטרף לכפר גלעדי. קיבוץ נוסף של התנועה נוסד ברמת גן ב-1932, והצטרף לקבוצת כנרת ב-1934. 
בוגרים נוספים של נצ"ח הקימו את עין גב ואחרים, מעולי המדינות הבלטיות ומבוגרי "הבונים" בבריטניה הקימו את "הקיבוץ האנגלו-בלטי", לימים כפר בלום.

לקריאה נוספת
------------

* אברהם איתי ומרדכי ניישטט, **קורותיה של תנועה: נצ"ח בלטביה**, הוצאת עם עובד, 1972
* אברהם איתי, **קורות השומר הצעיר בס.ס.ס.ר.: נוער צופי חלוצי - נצ"ח**, הוצאת האגודה לחקר תפוצות ישראל, 1981

קישורים חיצוניים
----------------

* זכרונותיו של נחמיה לבנון: בהנהגת נצ"ח באסטוניה ובלטביה (פרק 2) וייסוד "הקיבוץ האנגלו-בלטי" (פרק 3)
* מוקי צור, השומר הצעיר נצ"ח וקיבוץ כפר גלעדי ב-youtube
* אלי אלון, קיבוץ טבריה-הקיבוץ שנעלם, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 29 ביולי 2020
**הדיוויזיה ה-29 של הצבא הבריטי** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה בקרבות המערכה בגליפולי ולאחר מכן בקרבות החזית המערבית.

היסטוריה
--------

כאשר החלו ההכנות למשלחת הצרפתית-בריטית לגליפולי בפיקודו של סר איאן המילטון באביב 1915, מונה איילמר האנטר-וסטון למפקד הדיוויזיה ה-29 שהוקמה ב-10 בינואר 1915, והייתה הדיוויזיה האחרונה שהוקמה מכוחות הצבא הסדיר. עם 12 הגדודים שלו הוא היה אמור לשאת את חלקה הגדול של ההתקפה על גליפולי. הנחיתה בכף הלס, בקצה המערבי הקיצוני של חצי האי גליפולי, ב-25 באפריל 1915 הסתיימה במרחץ דמים עבור החיילים הבריטים, אשר האנטר-וסטון, שלא הצליח לנצל את ההישגים שלו, היה אחראי לו, והדיוויזיה לא הגיעה ליעדה בקריתיה. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים של המערכה בגליפולי, ובינואר 1916 פונתה ונשלחה למצרים. במרץ 1916 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם לחמה ביולי בקרבות היום הראשון של הקרב על הסום. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל ובקרב קמברה, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-29** בוויקישיתוף
* הדיוויזיה ה-29
**קרל אולינץ' פון טאון** (בגרמנית: **Karl O'Lynch von Town**‏; 22 ביוני 1869 – 31 בינואר 1942) היה צייר אימפרסיוניסטי אוסטרי-גרמני ממוצא אירי.

ביוגרפיה
--------

קרל אולינץ' פון טאון הגיע משושלת אירית ותיקה של לינץ' (המשפחה) בעיר גולוויי, שהתגוררה בטירת לינץ' והשתייכה לקהילת סנט ניקולס בגאלווי. ג'יימס או'לינץ טאון היה חבר בבית המלוכה האוסטרו-הונגרית בסוף המאה ה-17. התוספת פון טאון התקבלה באמצעות תואר אצולה. אחייניתו סידוניה (סידה) אולינץ טאון, הייתה נשואה להרמן שולץ (1859–1926), בעל נכס בסלובניה.

הוא עצמו היה נשוי פעמיים; בנישואין הראשונים עם אנטוניה אנה ארקנגר (1871–1913) בנישואים השניים עם מלווין הרמן.

משנת 1888 עד 1890 קרל אולינץ' למד באקדמיה לציור בגראץ, ואז למד באקדמיה לאמנות בווינה אצל זיגמונד ל'אלמנד (1840–1910) ובאקדמיה לאמנויות יפות במינכן אצל גבריאל פון האקל (1843–1926) וניקולאוס גיזיס (1842–1901).

בשנת 1904 הציג ציורי שמן בגראץ בתערוכה השנתית החמישית של התאחדות האמנים השטיריים. אף שמרכז חייו היה במינכן, הוא שלח באופן קבוע ציורים לתערוכות גם בווינה וגם בגראץ. הוא היה בהשפעת אמיל יעקב שינדלר (1842–1892) ובחוג האמנים שלו.

בשנת 1908 קיבל האמן את מדליית המדינה האוסטרית הגדולה. בשנת 1929 הוענקה לו מדליית הזהב של העיר גראץ.

הוא יצא לנסיעות לימוד רבות באיטליה, הולנד, בלגיה, דרום אנגליה, הים הצפוני והים הבלטי. כצייר נוף, הוא העדיף בעיקר את הים ואת אזורי החוף, נושא שריתק אותו במיוחד ושאותו הביע היטב בתמונות בציור ובאווירה.

במהלך שהותו במושבת האמנים דכאו, התעוררה אהבתו להרים הגבוהים, שהיו הנושא ההראשי בימיו המאוחרים יותר – הוא מצא את המוטיבים שלו בהרי האלפים הבוואריים העליונים, באלפים האוסטרים ובדולומיטים של דרום טירול. לצד אלפרד זוף (1852–1927) ואדוארד אמסדר (1856–1939), נחשב קרל אולינץ' פון טאון גם לאחד האמנים השטיריים החשובים ביותר של תחילת המאה. הסגנון של קרל אולינץ' מזכיר בחלקו את הסגנון של מקס ליברמן.

קרל אולינץ' פון טאון נקבר בקריפטה בבית העלמין המרכזי של גראץ.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל אולינץ' פון טאון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brief biography, www.biographien.ac.at
2. ↑  Christa Steinle, Gudrun Danzer (Hg.), Unter freiem Himmel. Die Schule von Barbizon und ihre Wirkung auf die österreichische Landschaftsmalerei, Katalog, Neue Galerie Graz am Landesmuseum Joanneum, Graz (2000)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117333131
* ISNI: 0000 0000 8134 354X
* RKD: 60542
* ULAN: 500160331
* VIAF: 54923205
* WorldCat: viaf-54923205

 |
**נציב** היה תואר ברומא העתיקה של פקידים מסוימים שהיו אחראים על ענייני הכספים של פרובינקיה רומית, או של מושלים (אנ') של פרובינקיות קטנות.

תפקיד כלכלי
-----------

הנציב היה מנהל הכספים הראשי של פרובינקיה בתקופת הפרינקיפט (27 לפנה"ס – 284 לספירה). הנציב עבד לצד מושל הפרובינקיה אך לא היה כפוף לו, ודיווח ישירות לקיסר. המושל ניהל את המחוז מבחינה אזרחית ומשפטית והיה המפקד העליון של כל היחידות הצבאיות הפרוסות בו. הנציב, יחד עם צוותו וסוכניו, היה אחראי על ענייניו הכספיים של המחוז. תפקידיו העיקריים היו:

* גביית מיסים, במיוחד מס קרקע (tributum soli), מס שכר (tributum capitis), ומס על הובלת סחורות בכבישים ציבוריים.
* גביית דמי שכירות על קרקע השייכת לאימפריה.
* חלוקת השכר לעובדי ציבור (בעיקר אנשי צבא).

תפקיד הנציב הוחזק על ידי אדם ממעמד הפרשים, בניגוד לתפקיד המושל, שהיה שמור לחברי הסנאט. הסיבה לפיצול הסמכויות הייתה למנוע ריכוז של כוח רב מדי בידי המושל, וכן למנוע ממנו למעול בכספים ולהשתמש בהם לצרכיו.

מושלי פרובינקיות
----------------

בנוסף, התואר "נציב" ניתן גם למושלים של הפרובינקיות הקיסריות הקטנות יותר אשר מונו על ידי הקיסר עצמו.

בנוסף, נציב היה התואר שניתן לפקידים שונים אחרים ברומא ובאיטליה.

לאחר אמצע המאה ה-1, כתוצאה מהשלום הרומאי, המחוזות שנשלטו בעבר על ידי פרפקטים, שהיו אנשי צבא, הועברו בהדרגה לידיהם של נציבים, שהיו בעיקרם פקידים כלכליים אזרחיים. מצרים, שנחשבה לרכושו הפרטי של הקיסר, נותרה יוצאת דופן. העברה זו יצרה בלבול מסוים בקרב חוקרים העוסקים בפונטיוס פילאטוס, מושל פרובינקיה יודיאה, שלעיתים קרובות חשבו שהוא היה נציב, עד לחפירה של "אבן פילאטוס", שהוכיחה שתוארו היה מושל.

ראו גם
------

* משטר הקיסרות הרומית
* פרובינקיה רומית

קישורים חיצוניים
----------------

* נציב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538598005171
* LCCN: sh85107175

 |
**הוֹג'יצָ'ה** (ביפנית: **ほうじ茶**, "תה מטוגן") הוא סוג של תה ירוק, המיוצר ביפן. להכנתו משמשים בדרך-כלל עלי תה מהסוג הפשוט - באנצ'ה (לעיתים סנצ'ה או קוקיצ'ה), אשר מטוגן בכלי פורצלן בטמפרטורה של 200 מעלות צלזיוס. הטיגון גורם לתה להפוך לחום ומעניק לו ריח וטעם אופיינים. הודות לטיפול התרמי תכולת הקפאין בתה זה נמוכה וניתן לשתות אותו גם לפני השינה.

הדעה הרווחת היא שההוג'יצ'ה הומצא בשנות העשרים של המאה ה-20 על ידי סוחר מקיוטו, שלא ידע מה לעשות עם מלאי תה הבאנצ'ה שנשאר במחסן, והחליט לטגן אותו. ככלל, ביפן ההוג'יצ'ה אינו זוכה להערכה רבה ומשמש לעיתים רחוקות ביותר בטקס התה היפני. היום מיוצרים גלידה ובירה בטעם באנצ'ה.

להכנת הוג'יצ'ה מוסיפים לעלים מים רותחים ומחכים כ -20 שניות.

ראו גם
------

* באנצ'ה
* קוקיצ'ה
* סוגי תה ירוק יפני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוג'יצ'ה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "History of hojicha" (באנגלית). Hojicha Trading Co. Ltd. נבדק ב-2021-01-30.
2. ↑  Hattori Yukio, ed. (2017). *An Illustrated guide to Japanese Traditional Cooking and Annual Events* (באנגלית). 京都: 淡交社. p. 89. ISBN 978-4-473-04181-4.
3. 1 2 3  George L. van Driem (2019). *The Tale of Tea: A Comprehensive History of Tea from Prehistoric Times to the Present Day* (באנגלית). Leiden: Brill. p. 220.
4. ↑  自家焙煎ほうじ茶の店　森乃園.
**רב הונא בריה דרב איקא** היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל ובבל.

רב הונא למד בצעירותו בארץ ישראל, אצל רבי אבהו, ונחשב לתלמיד מובהק שלו. כאשר הוא דן עם רב כהנא, גם הוא תלמידו של רבי אבהו בנוגע לפסק של רבי אבהו, העדיף רב ספרא חבירם את גרסתו של רב הונא, בנימוק שזו הגרסה המדויקת יותר, שכן רב הונא ידוע כאדם הלומד מפי רבו תורה בדיוק נמרץ, כמו רחבא דפומבדיתא שגם הוא נודע כדייקן ומקור נאמן לדברי רב יהודה רבו.

יחד עם חבריו רב כהנא ורב ספרא, הוא יצא מארץ ישראל לחוץ לארץ, שם הוא דן בהלכה יחד עם אביי, ועם רב פפא, שלעיתים גם התארח בביתו.

אחיו, רב אחא בריה דרב איקא, הוא אמורא ידוע, המוזכר בתלמוד עשרות פעמים, לרוב דן עם רב פפא. בנוסף, אמורא בשם רב הונא בר מנוח, היה מוסר משמועותיו לעיתים רבות ולעיתים נדירות בשם אחיו רב אידי בריה דרב איקא.

אח אחר הוא רב נחמן (או רב חיננא) בריה דרב איקא

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **קטגוריה:רב הונא בריה דרב איקא** |

* הרב אהרן הימן, "רב הונא בריה דרב איקא", **תולדות תנאים ואמוראים**, לונדון, תר"ע, חלק א, עמודים 384, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ"ב, עמוד ב'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ט"ו, עמוד א'.
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ג, עמוד ב'.
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ"ח, עמוד ב', מסכת גיטין, דף כ"ד, עמוד א'.
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף מ"ג, עמוד א'
6. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף כ"א, עמוד א'.
מיקום העיר בורדור בטורקיה
פסל מהג'ילר, האלף ה-6 לפנה"ס
**הג'ילר** (טורקית **Hacilar**) הוא יישוב מתקופת האבן בדרום-מערבה של אסיה הקטנה, כ-25 ק"מ מדרום-מערב לעיר בורדור שבטורקיה. הממצאים המוקדמים ביותר בתל הם משנת 7040 לפנה"ס לערך מהתקופה הנאוליתית, והוא ננטש ויושב מחדש מספר פעמים.

בשנת 1956 הצביע מורה מקומי על התל בפניו של הארכאולוג הבריטי ג'יימס מלארט, ושנה לאחר מכן החל האחרון לחפור במקום. הממצאים הועברו למוזיאון לתרבויות אנטוליה באנקרה. בתי התל נבנו על שכבת אבן שנועדה להגן עליהם מפני נזקי המים ונערכו סביב חצרות פנימיות. הקירות היו עשויים מעץ, תערובת של עץ או אבני בוץ. הגגות נתמכו על ידי עמודי עץ והסברה היא כי בבתים הייתה קומה שנייה העשויה גם היא מעץ. הקירות הפנימיים היו חלקים וללא ציורים או עיטורים.

בשכבות מאוחרות יותר בתל התגלו אבני רחיים, מכתשים ותנורים ביתיים. לקירות נוספו גומחות, המטבח הופרד מיחידת המגורים והקומות העליונות שימשו לאחסון דגנים או כפינות עבודה.

לקריאה נוספת
------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הג'ילר** בוויקישיתוף
* Mellaart, James. «Hacilar: A Neolithic Village Site» — Scientific American, August 1961, p. 86.

| היסטוריה של טורקיה |
| --- |
| תקופת האבן | צ'טלהויוק • גבקליטפה • הג'ילר • צ'איאונו | טורקיהטורקיה |
| תקופת הברונזה | טרויה • הממלכה החתית הקדומה • האימפריה החתית • ארסלנטפה |
| תקופת הברזל | אוררטו • הממלכות החתיות החדשות • פריגיה • לידיה • קאריה • ליקיה • איוניה |
|  | אסיה הקטנה בתקופת הממלכה האחמנית • אסיה הקטנה בתקופה ההלניסטית • אסיה הקטנה בתקופה הרומית |
| ימי הביניים | האימפריה הביזנטית • סולטנות רום • האימפריה של טרפזונטס • האימפריה של ניקאה • האימפריה הלטינית • הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה |
|  | האימפריה העות'מאנית |
| הרפובליקה הטורקית | מלחמת העצמאות של טורקיה • תקופת המפלגה הבודדת • התקופה הרב-מפלגתית |
| פורטל טורקיה |
**קרל-הנס לונגרסהאוזן** (בגרמנית: **Carl Hans Lungershausen**;‏ 20 ביולי 1896 – 27 בדצמבר 1975) היה גנרל בצבא הגרמני שפיקד על כוחות שריון במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

לונגרסהאוזן נולד ב-20 ביולי 1896 בדרמשטאדט, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-14, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות הוענק לו עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נותר לונגרסהאוזן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הפרשים ה-8, וב-1 בפברואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה

לונגרסהאוזן לחם עם גדודו במהלך הפלישה לפולין והמערכה על צרפת, וב-1 בנובמבר 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 ביוני 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצרגרנדיר ה-7, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-7, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה. ב-1 באפריל 1942 הוא מונה למפקד חטיבת הפאנצרגרנדיר ה-7, וב-1 באוקטובר אותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. ב-13 ביולי 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-90, וב-10 באוגוסט הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-164. ב-1 באוקטובר הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובסוף אותו חודש לחם עם הדיוויזיה בקרב אל עלמיין השני. לאחר מכן לחם עם הדיוויזיה במערך המערכה בתוניסיה, וב-23 במאי 1943 הוא מונה למפקד **דיוויזיית סרדיניה**, וב-6 ביולי 1943 שונה שמה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-90. ביולי 1944 הוא מונה למפקח על היחידות האיטלקיות של הוורמאכט שפעלו ב"OB Südwest" תחת פיקודו של אלברט קסלרינג עד ה-1 במרץ 1945.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הוא חזר להתגורר בדרמשטאדט, עד מותו ב-27 בדצמבר 1975.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרל-הנס לונגרסהאוזן באתר feldgrau

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1026278899
* ISNI: 0000 0003 8206 240X
* VIAF: 263077581
* WorldCat (עם VIAF): 263077581

 |
**פרוקמלוס** (שם מדעי: ***Procamelus***; משמעות השם: "גמל קדום") הוא סוג נכחד של יונק צמחוני ממשפחת הגמליים, שחי באמצע עד לסוף המיוקן שלפני 16 עד 5.3 מיליון שנה. מאובניו התגלו באמריקה הצפונית והוא תואר ב-1858 בידי החוקר ג'וזף ליידי.

גמל קדום זה חי באמריקה והוא דמה בצורתו לג'ירף קדום, עם רגליים וצוואר ארוכים מאוד. הוא היה קרובם של האייפיקמלוס והאוקסידקטילוס (*Oxydactylus*) שחיו באותו מקום וגופם היה בנוי בצורה דומה, מותאמת לאכילת עלי עצים.

לגמל קדום זה היו שיניים חותכות קטנות בלסת העליונה שהתאימו ללעיסת עלים ולא עשבים, אך מאחוריהם היו שיניים קשיחות יותר שהותאמו לתזונה יותר קשה. בדומה לגמלים המודרניים היו לו פרסות רחבות בעלות כרית, איתם היה יכול לחצות אזורים של קרקע רכה כמו חול או בוץ.

למרות הדמיון לג'ירפה הוא היה קטן יחסית והגיע לגובה 1.3 מטר, קצת פחות מלמה מצויה. עם זאת הוא היה זריז יותר עקב מבנה הרגליים החזקות והארוכות שלו. מסת הגוף שנמדדה עבור גמל זה הגיע ל-532.7 קילוגרם.

* עצמות מאובנות של פרוקמלוס לצד עצמות טלאוצרסעצמות מאובנות של פרוקמלוס לצד עצמות טלאוצרס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוקמלוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Palmer, D. ed. (1999). The Marshall Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Animals. London: Marshall Editions. p. 275
2. ↑  M. Mendoza, C. M. Janis, and P. Palmqvist. 2006. Estimating the body mass of extinct ungulates: a study on the use of multiple regression. Journal of Zoology 270(1):90-101
**מרית מדברית** (שם מדעי: *Anvillea garcinii*, נקראת גם **אנווילאה מדברית**) היא בן שיח מעוצה ממשפחת המורכבים.

מרית מדברית היא בן שיח הצומח בצורת כדור, גובהו 20 - 50 ס"מ - בהתאם לכמות המים באזור. עליו שונים בין הקיץ והחורף - בקיץ הוא מכוסה עלים קטנים המכוסים שערות לבנות המגנות עליו מפני אור השמש, ובחורף, לאחר הגשם, הוא מצמיח ענפים הנושאים עלים רחבים, צרים מעט בבסיסם, אורכם כ-2 ס"מ ושפתם משוננת.

הפריחה בסוף החורף - מפברואר עד אפריל. התפרחות נישאות בקצות הענפים, קוטרן כ-3 ס"מ, כל פרחיהן צינוריים וצבעם צהוב. התפרחת עטופה במעטפת עלים המאוחים בבסיסם, קצותיהם מחודדים ומגנים על הפרחים. לאחר ההבשלה נסגרת המעטפת ומגנה על הזרעים. בסיס התפרחת מעוצה, ואינו נופל מן הענף אף לאחר מות הצמח. גשם חזק הנמשך כחמש דקות גורם לפתיחת המעטפת, גשם נוסף גורם להתזת הזרעים לסביבות הצמח. מנגנון זה של התזת הזרעים רק לאחר שני גשמים, גורם לזרעים להתפזר רק כאשר ישנה במקום כמות מים המספיקה לנביטת הזרעים ולהתבססותם. ענפי המרית המדברית עמידים ביותר, והם עשויים להישאר במקומם בלי להירקב שנים ארוכות לאחר מות הצמח.

תפוצתה של המרית המדברית סהרו-ערבית; בארץ ישראל היא צומחת בחלקים החמים ביותר של הנגב, מדבר יהודה ובקעת ים המלח, בערוצי נחלים ובסדקי סלעים.

שם הסוג העברי, מרית, נגזר מצורתם של עליו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרית מדברית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* ARKive
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |
סר **תומאס לת'ברידג' נפייר מורלנד** (באנגלית: **Sir Thomas Lethbridge Napier Morland**; 9 באוגוסט 1865 - 21 במאי 1925) היה גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

מורלנד נולד ב-9 באוגוסט 1865 במונטריאול שבקנדה, כבנם של הלן ותומאס מורלנד. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וב-1884 התגייס לצבא בריטניה והוצב בקורפוס הרובאים המלכותי. ב-1890 הוא נשא לשה את מייבל סנט ג'ון, אשר ילדה לו שתי בנות. הוא נשלח לניגריה, והגיע לדרגת לוטננט קולונל. בשנת 1909, הוא סופח אל חיל הספר המלכותי המערב אפריקני (The West African Frontier Force (WAFF)) - כוח אשר הורכב משבעה גדודי ילידים מהמושבות הבריטיות במערב אפריקה (ניגריה, חוף הזהב, סיירה לאון וגמביה) ונועד לדאוג לביטחון האזור. הוא השתתף בקרבות כנגד ילידים, וב-25 באפריל 1902 עוטר באות השירות המצוין. ב-1905 הוענקה לו דרגת כבוד של קולונל והוא מונה למפקד החיל. הוא פיקד על החיל עד 1908. ב-1910 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד הבריגדה ה-2.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, הועלה מורלנד לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-47 (לונדון ה-1/2). בספטמבר של אותה שנה הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-14 עד אוקטובר. עם שתי הדיוויזיות הנ"ל הוא נותר בעתודה ולא השתתף בקרבות. באוקטובר הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-5 ופיקד עליה במהלך קרב איפר השני. ביולי 1915 קיבל פיקוד על הקורפוס ה-10 שזה עתה הוקם. ב-1916 השתתף הקורפוס בקרב על הסום. ב-1917 נכלל הקורפוס כחלק מהארמייה השנייה של הרברט פלומר. במסגרת זו לחם הקורפוס בקרב פשנדל ובקרב רכס מסין. באפריל 1918 הוא קיבל את הפיקוד על הקורפוס ה-13. הוא פיקד על הקורפוס במהלך הקרב השני על הסום ומתקפת מאה הימים. הוא פיקד על הקורפוס עד 1920 עת הועבר לפקד על ארמיית הריין הבריטית. שנתיים לאחר מכן מונה למפקד פיקוד אלדרשוט, וקודם לדרגת גנרל מלא. ב-1923 הוא פרש מהצבא.

הוא נפטר בעיר מונטרה שבשווייץ ב-21 במאי 1925 בגיל 59.

קישורים חיצוניים
----------------

* תומאס מורלנד (באנגלית)
* מכתביו ויומניו של מורלנד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2016014494
* VIAF: 8147121620526390164
* WorldCat: lccn-nb2016014494

 |
**הגביע האנגלו-סקוטי** הייתה תחרות כדורגל בה השתתפו קבוצות מאנגליה וסקוטלנד אשר לא העפילו לתחרויות האירופאיות באותה השנה. התחרות נערכה בחודשי הקיץ במשך מספר שנים במהלך שנות ה-70. התחרות החלה את דרכה בשנת 1975 כהמשכו של גביע טקסקו עם מבנה דומה, אך עם קבוצות מאנגליה וסקוטלנד בלבד.

מבנה התחרות נשאר דומה לאורך שש שנות קיומה. שישה-עשר מועדונים בריטים התחרו בארבעה בתים של ארבע קבוצות, כאשר המנצחת בכל בית העפילה לשלב רבע הגמר. בשנים הראשונות היו המועדונים ברובם מהליגה הבכירה. כל אחת מן הקבוצות בבית שיחקה מול כל אחת מהקבוצות האחרות כאשר ניצחון זיכה בשתי נקודות, תיקו בנקודה אחת והפסד לא זיכה בנקודות כלל. נקודת בונוס הייתה נוספת לקבוצה שהבקיעה שלושה שערים או יותר במשחק אחד.

מן הצד הסקוטי היו משחקות 8 קבוצות בשיטת נוק אאוט בשיטת בית וחוץ, כאשר המנצחת בין כל צמד קבוצות עלתה לשלב רבע הגמר. ברבעי הגמר היו מוגרלות הקבוצות הסקוטיות מול הקבוצות האנגליות, כאשר שתי קבוצות מאותה המדינה לא יכלו להיפגש. משלב זה המשיכה התחרות בשיטת נוק אאוט, כאשר בכל שלב (כולל משחק הגמר) נערכו שני משחקים.

מארגני התחרות ניסו לשמור על רמתה הגבוהה של התחרות, וכך בעונת 1976/1977 נפסלה ניוקאסל יונייטד מהתחרות מכיוון ששיתפה הרכב משני במשחק רבע הגמר הראשון מול אייר יונייטד. במהלך השנים, עם זאת, הקבוצות האנגליות היו מליגות נמוכות יותר וב-1981 החליטו הקבוצות הסקוטיות לפרוש מן התחרות כאשר הקהל איבד את העניין בה. התחרות נמשכה עם מועדונים אנגלים בלבד תחת השם "פרס בית הפוטבול ליג" (באנגלית Football League Group Trophy).

בעונת 1987/1988 היה ניסיון להחיות את התחרות כ"גביע האתגר האנגלו-סקוטי", אך לאחר מספר צופים נמוך במשחק הראשון בין קובנטרי סיטי לסנט מירן הוחלט לבטל את התחרות - משחק הגומלין לא שוחק מעולם.

הזוכות בתחרות
-------------

| עונה | הזוכה | תוצאה | הסגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1975–1976 | אנגליהאנגליה מידלסברו | 1 - 0 | אנגליהאנגליה פולהאם |
| 1976–1977 | אנגליהאנגליה נוטינגהאם פורסט | 5 - 1 | אנגליהאנגליה לייטון אוריינט |
| 1977–1978 | אנגליהאנגליה בריסטול סיטי | 3 - 2 | סקוטלנדסקוטלנד סנט מירן |
| 1978–1979 | אנגליהאנגליה ברנלי | 4 - 1 | אנגליהאנגליה אולדהם אתלטיק |
| 1979–1980 | סקוטלנדסקוטלנד סנט מירן | 5 - 1 | אנגליהאנגליה בריסטול סיטי |
| 1980–1981 | אנגליהאנגליה צ'סטרפילד | 2 - 1 | אנגליהאנגליה נוטס קאונטי |

קישורים חיצוניים
----------------

* הגביע האנגלו-סקוטי באתר RSSSF
**פחמן ארבע-כלורי** הוא תרכובת פחמן וכלור שנוסחתה CCl4 החומר שימש כממס, כגז קרור וכחומר ניקוי. בתנאי החדר פחמן ארבע כלורי הוא נוזל שקוף בעל ריח מתוק שניתן להבחין בו גם בריכוזים נמוכים באוויר והוא אינו דליק. צורת המולקולה – ארבעה אטומי הכלור קשורים לאטום הפחמן ויוצרים טטראדר בדומה למולקולת המתאן. בשל הסימטריה המולקולה אינה קוטבית. החומר הידרופובי וממיס חומרים לא קוטביים כשמנים ויוד.

### ייצור

פחמן ארבע-כלורי הוכן לראשונה בשנת 1839 בידי הכימאי הצרפתי הנרי ויקטור רנו (Henri Victor Regnault) בתגובה של כלורופורם וכלור. כיום מכינים את החומר ממתאן {\displaystyle {\ce {CH\_4 +4Cl\_2 -> CCl\_4 + 4HCl}}}

לפעמים משתמשים בתוצרי לוואי של תהליכי כלורינציה אחרים כגון אלו הנוצרים בסינתזה של כלורופורם ודיכלורומתאן (CH2Cl2) פחמן ארבע כלורי יכול להיווצר גם מפירוק של פחמימנים מוכלרים אחרים {\displaystyle {\ce {C\_2Cl\_6 + Cl\_2 -> 2CCl\_4}}}

עד שנות החמישים יוצר החומר מפחמן דו-גפרי

{\displaystyle {\ce {CS\_2 +3Cl\_2 -> CCl\_4 + S\_2Cl\_2}}}

ייצור פחמן ארבע-כלורי יורד בהתמדה מאז שנות ה-80 בשל פגיעתו הסביבתית.

### שימושים

עד לחתימה על פרוטוקול מונטריאול שימש פחמן ארבע- כלורי לייצור הלומתאנים כגון דיכלורודיפלואורומתאן (CCl2F2) וטריכלורופלואורומתאן (CCl3F). בשל תרומת גזים אלו להידלדלות שכבת האוזון השימוש בהם הופסק. ב-CCl4 משתמשים עדיין לייצור גזי קירור פחות מזיקים. החומר משמש בממס בניקוי יבש וביישומים כימיים אם כי השימוש בו פוחת בשל הסכנה הבריאותית שבחשיפה אליו. בתחילת המאה ה-20 החומר שימש לכיבוי אש. בשל הצפיפות הגבוהה וההידרופוביות של החומר מוסיפים CCl4 לשעווה במנורות לבה (כך שה"לבה" הקרה תשקע במים)

### השפעה בריאותית

פחמן ארבע כלורי פוגע קשה בכבד (hepatotoxin) רעילותו לכבד חמורה עד כדי כך שהוא משמש כקנה מידה להערכת רעלני כבד אחרים. פרט לניוון הכבד חשיפה ממושכת ל CCl4 פוגעת גם במערכת העצבים המרכזית ובכליות. בטמפרטורה גבוהה באוויר פחמן ארבע כלורי עשוי ליצור פוסגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פחמן ארבע-כלורי** בוויקישיתוף
* פחמן ארבע-כלורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גיליון בטיחות חומרים (MSDS) לפחמן ארבע-כלורי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283484905171
* GND: 4184864-0
* LCCN: sh85020127
* LNB: 000315276
* NDL: 00576051
* NKC: ph126618

 |
*Anous minutus*
**נודי שחורה** (שם מדעי: ***Anous minutus***) היא מין עוף ימי ממשפחת השחפיתיים שצבעה שחור והיא חיה באיים בלב האוקיינוס.

הנודי היא עוף ים בינוני בעל נוצות שחורות ומקור שחור, עם כיפה בהירה. אורכה 37 ס"מ בממוצע, מוטת הכנפיים עד 70 סנטימטרים ומשקלה 98–144 גרם. העיניים בעלי סימנים שחורים מסביבם והכנפיים צרות וארוכות מאוד. על הרגליים קרום שחייה העוזר לשחות.

הנודיות הן עופות הדואים ברחבי האוקיינוסים ומתרבים באיים מבודדים באוקיינוסים הטרופיים. הן צוללות לצוד דגים קטנים ודיונונים ולעיתים גורפות יחד עם עופות אחרים את הדגים למעלה. עם זאת הן צוללות רק לכמה מטרים מתחת למים.

הנודיות מקננות באיים טרופיים ברחבי כל האוקיינוסים. באוקיינוס האטלנטי הן נפוצות בעיקר באיים הקאריביים. הן יכולות לעוף עד 80 ק"מ הרחק מהאיים, אך שבות אליהם כדי לנוח בלילה. אזורי הקינון שלהם מכוסי לשלשת ומכלכלות מאות עופות ים המקננות בין העצים. כל ציפור מטילה ביצה אחת בעונת רבייה והן משתמשות באותו קן גם לעונות הבאות.

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נודי שחורה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נודי שחורה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007547149205171

 |
**פחמן דו-גופרי** הוא תרכובת כימית חסרת צבע, נוזלית בטמפרטורת החדר שנוסחתה CS2 החומר משמש בסינתיזה אורגנית וכממס לא קוטבי. לחומר הטהור ריח המזכיר אתר אך בשל אי-נקיונות הנוזל בדרך כלל מסריח.

### ייצור

כמויות קטנות של פחמן דו גפרי נפלטות בהתפרצויות וולקניות וכתוצר פירוק אנאירובי של חומר אורגני בים או בביצות עשב כיוון שמסיסות בחומר נמוכה הרי שמי הים רוויים ביתר ב CS2 מ כ-0.7 מיליון טון בשנה של החומר נוצרים באופן טבעי בעולם בשנה באטמוספירה החומר מתחמצן במהירות לפחמן דו-חמצני.

בתעשייה ייצרו בעבר את החומר בתגובה של פחם טבעי עם גפרית בטמפרטורה גבוהה {\displaystyle {\ce {C + 2S -> CS\_2}}}. ניתן להפיק פחמן דו גפרי בטמפרטורה נמוכה יותר - 600°C בתגובה של מתאן עם גפרית בקטליזה של סיליקה ג'ל או אלומינה

{\displaystyle {\ce {2CH\_4 +S\_8 -> 2CS\_2 + 4H\_2S}}}

### שימושים

השימוש העיקרי בפחמן דו גופרי הוא בייצור זהורית המשמשת להכנת סיבי זהורית (Rayon) וצלופן. כ-75% מהכמות המיוצרת נצרכת למטרה זו. בנוסף משמש החומר להכנת פחמן ארבע-כלורי CCl4 בתגובה {\displaystyle {\ce {CS2 +3Cl\_2 -> CCl\_4 +S\_2Cl\_2}}}

CS2 משמש גם בסינתזה של תרכובות גפרית אורגניות וכחומר הדברה.

### תגובות

החומר דליק מאוד.

{\displaystyle {\ce {CS2 + 3O\_2 -> CO\_2 + 2SO\_2}}}

פחמן דו גפרי איזואלקטרוני לפחמן דו-חמצני אך מגיב יותר עם נוקלאופילים ומתחזר ביתר קלות. בתגובה עם אמינים מתקבלים דיתיאו קרבמטים (dithiocarbamates)

{\displaystyle {\ce {2R\_2NH + CS\_2 -> [R\_2NH\_2^+][R\_2NCS\_2^- ]}}}

תגובה עם אלקוקסיד נותנת קסנתטים (Xanthates) - תגובה זו היא הבסיס לעיבוד התאית בתהליך ייצור הזהורית

{\displaystyle {\ce {RONa + CS\_2 -> [Na^+][ROCS\_2^- ]}}}

תגובת CS2 עם תאית לייצור זהורית

### רעילות

פחמן דו גפרי רעיל מאוד סימני ההרעלה כוללים תחושת עקצוץ, אובדן תחושה, התכווצויות וחולשת שרירים. חשיפה תעסוקתית נקשרה למחלות לב ולשבץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פחמן דו-גופרי** בוויקישיתוף
* פחמן דו-גופרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Simon F.Watts, The mass budgets of carbonyl sulfide, dimethyl sulfide, carbon disulfide and hydrogen sulfide, **Atmospheric Environment** 34, 2000, עמ' 761-779

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4131839-0
* NDL: 00568536
* NKC: ph194821

 |
הברונית **תומסינה כריסטינה גילמבורג-אהרנסוורד** (בדנית: **Thomasine Christine Gyllembourg-Ehrensvärd**‏, 9 בנובמבר 1773 - 2 ביולי 1856) הייתה סופרת דנית. היא נולדה בקופנהגן. שם הנעורים שלה היה בונצן (Buntzen).

קורות חייה וכתיבתה
------------------

תומסינה התחתנה עם הסופר המפורסם פטר אנדראס הייברג כאשר הייתה בת 16. בנם שנולד שנה לאחר החתונה הוא המשורר והמבקר יוהאן לודביג הייברג (אנ'). בשנת 1800 הוגלה בעלה בשל פעילותו הפוליטית. היא התגרשה והתחתנה מחדש בדצמבר 1801 עם הברון השוודי קרל פרדריק אהרנסוורד (אנ'), אשר היה פליט פוליטי בעצמו בשל מעורבותו ברצח גוסטב השלישי, מלך שוודיה בשנת 1792. בעלה השני, שאימץ את השם גילמבורג (Gyllembourg) על שם אמו, נפטר בשנת 1815.

בשנת 1822 היא הלכה אחרי בנה לקיל, שם הוא מונה לפרופסור, ובשנת 1825 חזרה איתו לקופנהגן. בשנת 1827 היא הופיעה לראשונה באופן אנונימי כסופרת עם פרסום הרומן "Familien Polonius" בעיתונו של בנה ה-"Flyvende Post". בשנת 1828 פורסמו שתי יצירות נוספות שלה "Den Magiske Nøgle" (מפתח הקסם) ו-"Hverdags-Historie" (סיפור יום יומי). ההצלחה של העבודה האנונימית הייתה כה גדולה עד שהיא אימצה את התואר "הסופרת של סיפור יום יומי" עד סוף הקריירה שלה.

בשנים 1833–1834 האי פרסמה שלושה כרכים של נובלות ישנות וחדשות Old and New Novels שלאחריהם בשנים 1835–1836 פורסמו גם סיפורים חדשים New Stories שכללו גם הם 3 כרכים. 

לאורך חייה היא הקפידה לשמור על עיסוקה כסופרת בסוד, גם בקרב חבריה הקרובים ביותר. רק לאחר מותה נודעה זהותה כסופרת לציבור.

לקריאה נוספת
------------

* Søren Kierkegaard, The Two Ages: Kierkegaard's Writings, Vol 14, Princeton series of Kierkegaard's Writings.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומאסינה כריסטינה גילמבורג-אהרנסוורד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262109205171
* BnF: cb12529522k (data)
* GND: 118543970
* ISNI: 0000 0001 2124 6366
* LCCN: n84113803
* NTA: 070157464
* SELIBR: 189017
* SUDOC: 034737766
* Trove: 1500453
* VcBA: 495/38232
* VIAF: 24711592
* WorldCat: lccn-n84113803

 |
**תומאס פרנק מקלאוד** (באנגלית: **Thomas Frank McLeod** ‏ 3 באפריל 1873 - 16 בדצמבר 1960) היה ימאי סקוטי, שהשתתף בשלוש משלחות אל הקוטב הדרומי.

קריירה ימית
-----------

מקלאוד נולד בגלאזגו, סקוטלנד, וגדל באי לואיס, ההברידים החיצוניים הוא יצא לראשונה לים בגיל 14.

### משלחת טרה נובה

בשנת 1910 הצטרף למשלחת טרה נובה, בהנהגת רוברט פלקון סקוט, כימאי כשיר. סקוט וארבעת החברים בקבוצה שיצאה אל הקוטב הדרומי נספו בדרכם חזרה, וה"טרה נובה" שבה לאנגליה ב-1913. מקלאוד ושאר אנשי הצוות עוטרו כולם במדליית הקוטב.

### משלחת אנדיורנס

כעבור שנה, ב-1914, יצא מקלאוד עם המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, הפעם בהנהגת ארנסט שקלטון. גם הפעם שירת כמלח כשיר. כשה"אנדיורנס" עגנה בבואנוס איירס, שיתף המלח ויליאם בייקוול את וולטר האו ואת תומאס מקלאוד בקשר להגניב את ידידו, פרס בלקבורו אל האונייה כנוסע סמוי. במהלך המשלחת, נמחצה הספינה אנדיורנס בקרח הים וטבעה. הצוות נאלץ לחנות על מצופי קרח ואחר לחתור בסירות הצלה אל המקלט היחסי של אי הפיל, שם נשארו בעוד שקלטון וחמישה מחברי המשלחת יוצאים בסירת ההצלה ג'יימס קיירד במסע קשה ומסוכן אל ג'ורג'יה הדרומית, להזעיק עזרה. לאחר שלושה חודשי המתנה, בתנאים קשים עד בלתי-אפשריים, הגיעו לבסוף שקלטון ואנשיו בספינה צ'יליאנית לחלצם מאי הפיל. על השתתפותו במשלחת זו עוטר מקלאוד בשנית במדליית הקוטב.

מקלאוד הצטרף למשלחת שלישית אל הקוטב בשנת 1921, משלחת שקלטון-רווט, שיצאה בהנהגת שקלטון, אך המשיכה, לאחר מותו של שקלטון סמוך לחופי ג'ורג'יה הדרומית, בפיקודו של סגנו, פרנק ויילד. המשלחת לא נחלה הצלחה, והאונייה חזרה הביתה ב-1922.

בשנת 1923 היגר מקלאוד לקנדה, שם עבד תחילה כדייג, ואחר כך כשרת בבית ספר וכשומר לילה. בהמשך עבר לבית אבות בקינגסטון (אונטריו), שם הלך לעולמו ב-16 בדצמבר 1960, בן 87. הוא נטמן בבית הקברות קאטארקי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  החברה ההיסטורית של סטורווי, "בן לואיס הראשון באנטארקטיקה"
2. ↑  אלפרד לנסינג, "אנדיורנס", ידיעות אחרונו - ספרי חמד', 2013, תרגום מרינה גרוסלרנר, עמ' 30
3. ↑  הספדי אנדיורנס, מקלאוד
פירוש נוסף ערך זה עוסק במנצח, מעבד ופסנתרן ישראלי. אם התכוונתם לשחיין ושחקן כדורמים יהודי-הודי, ראו דוד סופר (שחיין).

**דוד (דודי) סופר** (נולד ב-13 באוגוסט 1976) הוא מוזיקאי, מנצח, מעבד ופסנתרן ישראלי.

חייו
----

סופר התחיל את לימודי הפסנתר בגיל שמונה בקונסרבטוריון גבעתיים אצל אנה דורטרוט. לאחר שירותו הצבאי, המשיך את לימודי הפסנתר אצל רינה ולדמן והופיע כפסנתרן ג'אז ולאחר תקופה לא ארוכה כסולן בתוכניות קלאסיות.

את לימודי התזמור והקומפוזיציה הרחיב באופן פרטי אצל רפי קדישזון ובמקביל למד נגינה על קונטרבס אצל אלי מגן שהיה נגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. את לימודי הניצוח סיים בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה אצל יואב תלמי, אי-אן שו, רונן בורשבסקי וואג פפיאן. הוא לקח חלק פעיל בכיתות אמן אצל פרופסור נעם שריף ואצל זובין מהטה.

משנת 2021 דוד מנהל מרכז המוזיקה- הקונסרבטוריון העירוני הרצליה. סופר מכהן כמנצח הראשי והמנהל המוזיקלי של תזמורת השרון - הרצליה, התזמורת הסימפונית הבין-דורית - הוד השרון, התזמורת הסימפונית של הטכניון ותזמורת כלי הנשיפה של הטכניון. כמו כן, הוא משמש כמנהל האמנותי של תוכנית "צלילים שלובים" - התזמורת הסימפונית חיפה, תוכנית קונצרטים לבני נוער הפעילה כל אזור הצפון במסגרת פעילות סל תרבות ארצי. סופר הוא גם מנהל מוזיקלי ומנצח על תוכנית "אלחאן" עם "תזמורת הגליל" - התזמורת הקאמרית הערבית יהודית מנצרת (בשיתוף פעולה עם מכללת לוינסקי) וכמו כן מנצח ומשתף פעולה עם מגוון תזמורות ביניהן, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, סימפונט רעננה והתזמורת הסימפונית של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה.

בנוסף מקדיש חלק ניכר מעבודתו לחינוך ועבודה עם נוער - ריכז את מגמת המוזיקה בבית הספר רעות לאמנויות ניהל מוזיקלית וניצח על התזמורת הסימפונית הייצוגית של בית הספר, מנצח על התזמורת הייצוגית של "מרכז חינוך ליאו באק" בחיפה ובעבר שימש כמנצח מקהלת תיכון "אוהל שם" ברמת גן. במסגרת תפקידיו יוצא דוד מדי שנה כראש משלחת לסיורי קונצרטים בחו"ל.

סופר כתב מוזיקה למחול – שיתוף פעולה עם הכוריאוגרפית דנה רוטנברג, מוזיקה לתוכניות ילדים יחד עם ד"ר עידית סולקין והקים את תזמורת ה"דיבנד" וה"סימפוג'אז" איתן הופיע ברחבי הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דוד סופר
* דוד סופר, ברשת החברתית פייסבוק

* דוד סופר, סרטונים בערוץ היוטיוב
**פטריק (פט) לויד מקרורי** (באנגלית: **Patrick Lloyd "Pat" McCrory**; נולד ב-17 באוקטובר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל קרוליינה הצפונית משנת 2013 ועד ינואר 2017. קודם לכן כיהן כראש העיר שארלוט במשך 14 שנים.

ביוגרפיה
--------

מקרורי גדל במחוז גילפורד שבקרוליינה הצפונית. הוא סיים תואר ראשון בחינוך ובמדע המדינה בקטוובה קולג' ולאחר לימודיו עבר לשארלוט, שם עבד בחברת תשתיות החשמל דיוק אנרג'י במשך 28 שנים. 

ב-1989 נבחר למועצת העיר שארלוט וכיהן כחבר מועצה במשך שלוש קדנציות. ב-1995 נבחר לראש העיר שארלוט, וכיהן בתפקיד עד דצמבר 2009. ב-2008 התמודד ללא הצלחה בבחירות למשרת מושל המדינה, לאחר שהפסיד ליריבתו בוורלי פרדו מהמפלגה הדמוקרטית ברוב של 50.2% מול 46.9%. לאחר תקופת כהונתו כראש העיר עבד במשרד עורכי דין Moore & Van Allen ושותף בחברת הייעוץ מקרורי ושות' שייסד אחיו פיל. 

ב-2012 נבחר למושל קרוליינה הצפונית ברוב של 54.6%, והושבע לתפקיד בינואר 2013. הוא התמודד לכהונה שנייה בנובמבר 2016 אך הפסיד לרוי קופר. ב-2022 התמודד בבחירות מקדימות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לסנאט, אך הפסיד לטד באד.

מקרורי נשוי לאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פט מקרורי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פט מקרורי
* פט מקרורי, ברשת החברתית פייסבוק

* פט מקרורי, ברשת החברתית טוויטר
* פט מקרורי, באתר מושל קרוליינה הצפונית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1181834384
* LCCN: no2013010973
* VIAF: 296564506
* WorldCat: lccn-no2013010973

 |
**נץ הים הכספי** (שם מדעי: *Accipiter badius*) הוא מין דורס קטן בן הסוג נץ שבמשפחת הנציים המצוי בטבע בדרום אסיה ובאפריקה. בישראל הוא מוגדר כמזדמן נדיר, ונצפה רק פעמים ספורות.

נץ זה קטן מהנץ המצוי ומגיע לאורך 25–35 ס"מ, למוטת כנפיים של 50–65 ס"מ ולמשקל 75–260 גרם. הוא בעל נוצות אפורות-כהות ובעל בטן וחזה מסורטטים בורוד. הנץ בעל כנפיים וזנב ארוכים, רגליים קצרות וצהובים בעלות טפרים גדולים בקצה ובעל ראש מעוגל עם מקור שחור קצר ומעוקל.

הנץ מצוי בטבע ביערות טרופיים, שטחים חקלאיים ושדות מרעה וגם באזורים עירוניים. הוא חי בזוגות הממריאים בגובה נמוך ומחפשים טרף הכולל מכרסמים כמו עכבריים וסנאיים, עופות קטנים, מיני לטאות ונחשים קטנים וחרקים כשהציד נעשה בתאוצה מהירה לעבר הטרף ולעיתים תוך כדי עבודת צוות. לעיתים הם גם אוכלים נבלות.

הנצים מקננים בין העצים והנקבה מטילה 3–4 ביצים בקן עשוי מענפים ומצופה בעשב ומקננת במשך 18–21 יום.

**תת-מינים**:

* Accipiter badius cenchroides
* Accipiter badius dussumieri
* Accipiter badius badius
* Accipiter badius poliopsis
* Accipiter badius sphenurus
* Accipiter badius polyzonoides

נץ שצד תוכי
 *Accipiter badius*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נץ הים הכספי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נץ הים הכספי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**נץ סופרקליוסוס** (שם מדעי: ***Accipiter superciliosus***) הוא מין של עוף דורס מרכז ודרום אמריקאי מהסוג נץ, החי בטבע ביערות גשם ויערות לחים דומים למורדות הרי האנדים בטווח של 1,800 עד 1,000 מטר מעל פני הים. הוא חי במדינות: ניקרגואה, מזרח אקוודור, צפון בוליביה, צפון ארגנטינה ודרום ברזיל. התפוצה שלו לא רחבה מאוד אך הוא לא מצוי באיום גדול בטבע.

נץ זה קטן מאוד, דומה לגודל של זרזיר מצוי כשאורך הזכרים רק 20 ס"מ ואורך הנקבות 25.6 ס"מ בלבד ומשקלם 75 עד 120 גרם, מה שהופך אותו לאחד מהקטנים שבבני משפחת הנציים. הנץ בעל נוצות סגולות-כהות, חזה ובטן אפורים משורטטים ופנים צהובות ובעל מקור נוקשה ומעוקל בצבע שחור. העיניים והטבעות סביבם בעלי גוון אדמדם והרגליים כתומות.

הנץ מעופף מעל היערות ההרריים של מורדות האנדים ומחפש טרף שרובו מורכב מעופות אחרים. הוא ניזון ממינים של ציפורי שיר ומקוליבריים אותם הוא חוטף בצלילה כאשר הוא נתקל בהם ולעיתים גם מכין מארב מעמדה בין הענפים. חלק מהנצים יצודו גם מכרסמים מזדמנים.

הנצים חיים בקבוצות מונוגמיות ומקננים יחדיו על צמרות העצים. עונת הרבייה של הפרטים הצפוניים היא בין פברואר ליוני ואילו של הפרטים הדרומיים היא בין אוקטובר לינואר והנקבות מטילות לרוב 3 ביצים בגוון לבן-כחלחל. זוג הנצים מגוננים בתוקפנות על הטריטוריה שלהם מזרים, לרבות מדורסים אחרים.

### תת-מינים

* A. s. superciliosus
* A. s. fontanieri

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נץ סופרקליוסוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נץ סופרקליוסוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
פחמני אלפא ובטא של בנזילאצטון; ניתן להבחין כי פחמן האלפא הוא אטום הפחמן הראשון הקשור לקבוצה הפונקציונלית קרבוניל
בכימיה אורגנית, **פחמן אלפא** (Cα) מתייחס לאטום הפחמן הראשון הקשור לקבוצה פונקציונלית כלשהי במולקולה. אטום הפחמן השני מכונה **פחמן בטא** (Cβ), והפחמנים הבאים מקבלים ייצוג גם הם על פי סדר האלפבית היווני.

נומנקלטורה זהה נוהגת ביחס לאטומי המימן הקשורים לאטומי הפחמן; אטום המימן הקשור לפחמן אלפא מכונה **מימן אלפא**, אטום המימן הקשור לפחמן בטא מכונה **מימן בטא** וכן הלאה.

נומנקלטורה זו אינה עומדת בקנה אחד עם הנומנקלטורה של IUPAC המעודדת זיהוי פחמנים באמצעות ספרות ולא באמצעות אותיות יווניות, אך למרות זאת שיטה זו נותרה פופולרית מאוד.

מולקולה אורגנית בעלת יותר מקבוצה פונקציונלית אחת עלולה להיות מקור לבלבול; באופן כללי ניתן לומר שהקבוצה הפונקציונלית האחראית לשמה או לסיווגה של המולקולה היא קבוצת הרפרנס עבור נומנקלטורת אטומי הפחמן. לדוגמה, המולקולות ניטרוסטירן ופנתילאמין דומות מאוד במבנה שלהן, ומולקולת הניטרוסטירן אף יכולה ליצור פנתילאמין כאשר היא מחוזרת. עם זאת, פחמן האלפא של ניטרוסטירן ממוקם בסמוך לקבוצת הפניל, ואילו במקרה של פנתילאמין - אותו הפחמן בדיוק מוגדר כפחמן בטא, שכן אצל פנתילאמין (שהוא יותר אמין מאשר סטירן) מונים את הפחמנים מהצד ההופכי של המולקולה.

חלבונים וחומצות אמינו
---------------------

נוסחת השלד של חומצה בוטירית בתוספת ציון של פחמני האלפא, הבטא והגמא
המונח "פחמן אלפא" משמש גם ביחס לחלבונים ולחומצות אמינו, ומייצג את השלד הפחמני שלפני הפחמן הקרבונילי. על כן, כאשר קוראים לאורך השלד הפחמני של חלבון מסוים מכיוון הקצה האמיני (N) לכיוון הקצה הקרבוקסילי (C), נקבל רצף של -[קצה N - פחמן אלפא - קצה C (פחמן קרבונילי)] n פעמים וכן הלאה. פחמן האלפא נמצא במקום בו המתמירים השונים נקשרים לחומצות האמינו השונות; קבוצות אלו, הידועות גם בשם "שרשרת ה-R", הן היוצרות את השונות בין חומצות האמינו, ומעניקות לפחמן האלפא את תכונותיו הסטריאוגניות אצל כל חומצות האמינו השונות, לבד מגליצין..

בחומצות אמינו, אם כן, פחמן אלפא ימצא במקום אליו נקשרת שרשרת ה-R, ואילו פחמני בטא, גמא וכן הלאה, יהיו ממוקמים לאורך שרשרת ה-R. 

פחמן האלפא הוא המרכז הכיראלי של חומצות האמינו, שכן הוא קשור ל-4 קבוצות שונות: לקבוצה הקרבוקסילית, לקבוצה האמינית, לשרשרת ה-R ולאטום מימן. בגלל הפיזור במרחב במבנה טטראדרלי של האורביטלים שמסביב לפחמן האלפא, 4 הקבוצות השונות הקשורות אליו יכולות ליצור 2 סידורים מרחביים שונים, או במילים אחרות - "סטריאואיזומרים" שונים. אצל חומצת האמינו גליצין, שרשרת ה-R מורכבת גם היא מאטום מימן בודד (כלומר לא קיימות 4 קבוצות שונות הקשורות לפחמן האלפא), ועל כן פחמן האלפא חסר את התכונות הסטריאוגניות הקיימות אצל יתר חומצות האמינו. בנוסף, אצל גליצין גם לא קיים פחמן בטא, בניגוד ליתר חומצות האמינו.

פחמן האלפא של חומצות האמינו חשוב בקיפול חלבונים: כאשר מתארים חלבון (הבנוי משרשרת חומצות אמינו) לעיתים קרובות מייצגים בקירוב את מיקום חומצת האמינו על פי מיקום פחמן האלפא שלה. ככלל, פחמני האלפא של חומצות אמינו סמוכות בחלבון נמצאים במרחק של 3.8 אנגסטרום (380 פיקומטר) אחד מהשני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פחמן אלפא ובטא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Cox MM, Nelso DL (2005). *Lehninger Principles of Biochemistry* (4th ed.). New York: W.H. Freeman, p. 76. מסת"ב 978-0-7167-4339-2.
**ורדון** (שם מדעי: *Sebastes*) הוא סוג של דג במשפחת הוורדוניים (Sebastidae), שמשמש כדג מאכל נפוץ. רוב מיני דג הוורדון חיים בצפון האוקיינוס השקט, אם כי שניים מהם חיים בדרום האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי וארבעה חיים בצפון האוקיינוס האטלנטי. האזור שבו ניתן למצוא את מספר המינים הרב ביותר הוא חופי דרום קליפורניה, שבהם ישנם 50 מיני ורדון.

מאובני ורדון נמצאו עד עידן המיוקן, מקליפורניה ועד יפן (אם כי מאובני אוטולית שנמצאו בבלגיה מקורם עוד בעידן האוליגוקן).

דגי הוורדון הם דגים נפוצים בדיג חובבני ומסחרי, ומינים רבים הגיעו למצב של דיג-יתר. בעקבות זאת ישנו פיקוח והגבלת דיג על מיני הוורדון באזורים רבים. בשל תפוצתם הרחבה, לעיתים מחליפים דגי הוורדון במסעדות את דגי הלוטין היקרים.

אקולוגיה
--------

את דגי הוורדון ניתן למצוא באזור פני המים ועד 3,000 מטר לעומק הים. לרוב הם חיים בקרקעית הים, לרוב על גבי סלעים, ומכאן שמם באנגלית - **rockfish** (דג הסלע). חלק ממיני הוורדון הם בעלי תוחלת חיים גבוהה במיוחד, ונמנים עם הדגים בעלי תוחלת החיים הגבוהה בעולם, כשידוע על כמה מהמינים שעברו את גיל 100 השנים, והפרט המבוגר ביותר שעליו ידוע הוא 205 שנה.

גלריה
-----

* דגי ורדון בשוק הדגים צוקיג'ידגי ורדון בשוק הדגים צוקיג'י
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ורדון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Regulatory Fish Encyclopedia". U.S. Food and Drug Administration.
2. ↑  Cailliet, G.M. Andrews, A.H. Burton, E.J. Watters, D.L. Kline, D.E. Ferry-Graham, L.A. (2001). "Age determination and validation studies of marine fishes: do deep-dwellers live longer?". *Exp. Gerontol*. **36** (4–6): 739–764. doi:10.1016/S0531-5565(00)00239-4. PMID 11295512.`{{cite journal}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
**נץ פסכיאטוס** (שם מדעי: *Accipiter fasciatus*) הוא מין של נץ ממשפחת הנציים המצוי באוסטרליה ובאיי אוקיאניה הקרובים לה, כמו גינאה החדשה, חלק מאינדונזיה, ונואטו, פיג'י ואיים קטנים נוספים. ממצאים מנורפוק יכולים להזדהות כמין נץ אחר, או אולי כתת-מין שלא נודע.

מאפיינים
--------

מין נץ זה דומה מאוד למין האוסטרלי *Accipiter cirrocephalus*, אך גדול ממנו. הנץ מגיע לאורך 40–55 סנטימטרים, בעל מוטת כנפיים של 75–95 סנטימטרים ומשקלו הממוצע 220 גרם בזכרים ו-355 גרם בנקבות. צבע הנץ חום עם בטן וחזה אפורים מסורטטים בשחור. העיניים והמקור גדולים וצהובים וקצה המקור שחור. האצבעות צהובות ומעוקלות ובקציהם טפרים חדים.

תפוצת הנץ היא ברחבי החורשים ויערות הגשם של צפון אוסטרליה ושל האיים מסביבה ולעיתים מגיע לערים. הוא ממתין על ענפים נבחרים ומתצפת על טרף קטן החולף תחתיו. המזון העיקרי שלו הוא עופות קטנים יותר כמו יוניים, קקדואיים, תוכונים, פרושיים, סבכיי פיות, פיפיון וגם ברווזיים ותרנגולים. הוא טורף גם יונקים כמו חולדות, עטלפים וארנבונים. רוב הזמן הוא ממתין לטרף שיעבור תחתיו ואז צולל בהדרגה אליו, אך כאשר עוברת להקת עופות הוא חולף במהירות רגילה אליה. הוא יאכל גם זוחלים, דו-חיים או אף חרקים. הנצים עלולים להיפגע מעופות אגרסיביים כמו עורבים או עקעק אוסטרלי תוקפניים.

הוא מקנן על צמרות העצים והנקבה מטילה 2 עד 4 ביצים. הדגירה נמשכת 30 יום וגידול הצעירים 31 יום נוספים עד הגיעם לבגרות.

תת-מינים
--------

* *A. f. fasciatus*
* *A. f. buruensis*
* *A. f. didimus*
* *A. f. dogwa*
* *A. f. helmayri*
* *A. f. natalis*
* *A. f. polycryptus*
* *A. f. savu*
* *A. f. stresemanni*
* *A. f. tjendanae*
* *A. f. vigilax*
* *A. f. wallacii*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נץ פסכיאטוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נץ פסכיאטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**עֵיטָם מַדַגַסְקַרִי** (שם מדעי: *Haliaeetus vociferoides*) הוא מין של עוף דורס מהסוג עיטם, האנדמי לאי מדגסקר ונתון בסכנת הכחדה חמורה.

מאפיינים
--------

זהו עיט בינוני בגודלו. אורכו 60–66 ס"מ ומוטת כנפיו 165–180 ס"מ. גופו בעל נוצות חומות-כהות עם ראש לבן וזנב לבן. המקור שחרחר והרגליים אפורות ובעלות קשקשים גדולים. הזכרים קטנים מהנקבות. משקלם 2.2-2.8 ק"ג בעוד שמשקל הנקבות 2.8-3.5 ק"ג. הוא קרוב למין עיטם קולני החי על באי בניגוד אליו הראש שלו איננו לבן מובהק אלא יותר חיוור.

עיטם זה מצוי בעיקר באזור החופים המערביים בבתי גידול שונים, מביצות עד יערות גשם. כמו רוב העיטמים הוא דייג מנוסה השולה דגים מהמים באמצעות טפריו הגדולים. הוא אוכל אותם על ענף על החוף. עיטם זה צד הן במים מתוקים והן במלוחים.

עיטם זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב הפגיעה ביערות הגשם, סחף הקרקע והפיכת הביצות בהן הוא נפוץ לשדות אורז. הוא גם עלול להיפגע מדיג-יתר אנושי הפוגע בזמינות מזונו. ע"פ סריקות שנעשו ב-1991 ו-1995 נצפו רק 222 פרטים בוגרים בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיטם מדגסקרי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עיטם מדגסקרי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537553805171
* LCCN: sh2005020214

 |
**אנפה גדולת-מקור** (שם מדעי: *Ardea sumatrana*) היא מין של עוף מהסוג אנפה שבמשפחת האנפתיים החיה בדרום-מזרח אסיה, גינאה החדשה ובאוסטרליה. היא דומה לאנפה ארגמנית המצויה בישראל אך גדולה מעט וכהה יותר.

האנפה מגיעה לגובה 115 ס"מ ושוקלת על 2.6 קילוגרם. היא בעלת נוצות סגולות ומעט כהות, אך החזה מכיל כמה נוצות לבנות. היא בעלת מקור ארוך בצבע אפור-כחול ובעלת רגליים דקות וארוכות עם קרומי שחייה. הצוואר ארוך ומוטה לאחור בעת התעופה. לאנפות יש הבדלים קטנים בין הזוויגים.

האנפה חיה ברחבי החופים, השוניות, האיים הקטנים והמפרצונים וכן הביצות וגדות נהרות באזורים הטרופיים של דרום-מזרח אסיה, גינאה החדשה וצפון אוסטרליה. רק לעיתים נדירות היא תתרחק מהים. היא מהלכת בחופים בקבוצות וממתינה לדגים קטנים או יצורי מים אחרים שיימצאו בטווח תקיפה של מקורה המהיר והחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפה גדולת-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפה גדולת-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN