recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'ון וילקינסון "ג'ק" האמבל** (באנגלית: **John Wilkinson "Jack" Humble**;‏ 1862–1931) היה כדורגלן אנגלי שהיה אחד ממייסדי מועדון הכדורגל ארסנל.

חייו
----

האמבל נולד בסטוקטון-און-טיס. ב-1890 הוא עבר ללונדון על מנת לעבוד במפעל התחמושת רויאל ארסנל; האמבל ואחיו הלכו מעירם ללונדון ברגל, מרחק של כ-640 ק"מ, וזכו למספר כותרות בעיתונים המקומיים באותה תקופה. האמבל היה שמאלני וחבר במפלגות סוציאליסטיות שדגל בזכויות עובדים, ופעל למען יום עבודה קצר יותר וזמן רב יותר לפעילויות פנאי שכללו בין השאר כדורגל (הספורט האהוב עליו).

האמבל פגש במפעל חובבי כדורגל אחרים כגון דייוויד דנסקין, פרד בירדסלי ומוריס בייטס, וב-1886 הוא היה לאחד מהמייסדים של מועדון הכדורגל דיאל סקוור, שמאוחר יותר שינה את שמו לרויאל ארסנל וכיום ידוע בשם ארסנל. רויאל ארסנל הפך תוך זמן קצר לאחד המועדונים החובבנים החזקים ביותר בדרום אנגליה. לא ברור האם האמבל שיחק בדיאל סקוור או ברויאל ארסנל, או שהיה חבר הנהלה בלבד; שמו לא מופיע בהרכבים הבודדים ששרדו מאותה תקופה, אך ייתכן כי הוא שיחק עבור ארסנל בתקופה אחרת.

תרומתו הגדולה ביותר לארסנל הייתה הפיכת המועדון למקצועני. מועדון הכדורגל דרבי קאונטי ניסה ב-1891 להעביר לשורותיו שני שחקנים של ארסנל לאחר משחק בין המועדונים במסגרת גביע ה-FA; האמבל ודנסקין הבינו כי המועדון לא ישרוד אם שחקניו יעזבו אותו. לכן, באספה השנתית של 1891 האמבל הציע להפוך את המועדון למקצועני; אולם, כיוון שהיה סוציאליסט בהשקפתו הוא הביע את מורת רוחו מהכוונה להפוך את ארסנל לחברה המנוהלת באמצעות בעלי מניות.

וולוויץ' ארסנל (השם החדש של המועדון) הורחק עד מהרה מעולם הכדורגל הלונדוני שהתאפיין באתוס של חובבנות, והמועדון גורש מהתאחדות הכדורגל של לונדון. המועדון הוחרם גם על ידי גופי כדורגל אחרים, והיה עלול להגיע למצב של פשיטת רגל. אולם, ב-1893 התברר כי החלטתו של האמבל הייתה נכונה כיוון שהמועדון הוזמן להצטרף לפוטבול ליג והיה למועדון הראשון מדרום אנגליה שנכנס לליגה. בתקופה זו האמבל היה דירקטור במשרה מלאה בהנהלת ארסנל, לאחר שב-1893 קיבל בחוסר רצון את הצורך להפוך את המועדון לחברה מסחרית.

האמבל כיהן כדירקטור במשך שלושים שנים, שבמהלכן עבר המועדון לאצטדיון הייבורי שבצפון לונדון ושינה את שמו לארסנל. הוא המשיך לעבוד במפעל התחמושת כמפקח רובים, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה הוצב בשפילד ובבלגיה.

האמבל היה אחרון המייסדים שהיה בקשר עם ארסנל, ובמשך השנים הפך להיסטוריון הלא רשמי של ארסנל בזכות היותו הוותיק ביותר. אולם, הוא אולץ להתפטר מההנהלה ב-1929 בעקבות השערורייה שבגינה נאלץ להתפטר היושב-ראש הנרי נוריס; נוריס ניצל את כספי המועדון לתועלתו האישית, ואף גרף לכיסו את הרווחים ממכירת האוטובוס של המועדון. אף על פי שהתאחדות הכדורגל האנגלית ניקתה את האמבל מכוונת זדון בפרשייה, היא פסקה כי מתוקף תפקידו כדירקטור הוא היה צריך להבחין במעשיו של נוריס, ולפיכך השעתה אותו מכדורגל.

האמבל זכה לראות את זכיית ארסנל בגביע ה-FA ב-1930, לפני שמת בדצמבר 1931.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ון ספרלינג, Rebels For The Cause: The Alternative History of Arsenal Football Club‏, מיינסטרים, 2004 (מסת"ב 1840189002)
* ברנרד ג'וי, Forward Arsenal!‏ Phoenix House‏, 1952
* אלן רופר, The Real Arsenal Story: In the Days of Gog,‏ Wherry‏, 2004 (מסת"ב 0-9546259-1-9)
**ג'יימס לסטוביק** (באנגלית: **James Lastovic**; נולד ב-15 באוקטובר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

לסטוביק נולד בסן דייגו, קליפורניה. הוא למד בבית הספר למשחק רוסקין.

### קריירה

הופעת הבכורה שלו הייתה בסרט הילדים העצמאי לשנת 2013, "Taking Pony". 

בשנת 2015 הופיע בפרק של מיני סדרת טלוויזיה, "Musical Concierge". באותה שנה החל לשחק בתפקיד הקבוע של ג'ואי ג'ונסון באופרת הסבון האמריקאית, "ימי חיינו". הוא הופיע בסדרה עד שנת 2017 והופיע ב-98 פרקים. 

בשנת 2018 לוהק לתפקיד כריסטיאן קין, בנו של הכומר המאוהב בפאטי (דבי ראיין) בסדרת הטלוויזיה "רעבים".

פילמוגרפיה
----------

טלוויזיה וקולנוע| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | A Taking Pony?! | ווסלי | סרט קולנוע |
| 2015 | Musical Concierge |  | מיני סדרה, פרק אחד |
| 2018–2019 | רעבים | כריסטיאן קין | סדרת טלוויזיה, תפקיד משני |
| 2015–2020 | ימי חיינו | ג'ואי ג'ונסון | 105 פרקים |
| 2021 | This Game's Called Murder | קיין | סרט קולנוע |
| טרם פורסם | The Doghouse | רוב פטרסון | סרט קצר, תסריטאי, מפיק |

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'יימס לסטוביק, ברשת החברתית אינסטגרם
* ג'יימס לסטוביק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
בתורת המשחקים השיתופיים, **פונקציית רווחה חברתית** היא פונקציה שנותנת דירוג של מועמדים בהסתמך על יחסי ההעדפות של הבוחרים בבחירה חברתית.

סימונים והגדרות
---------------

במשחקים שיתופיים, התחום העוסק בבחירה חברתית מתאר סיטואציות בהן קבוצת אנשים צריכה לבחור אדם אחד מוסכם. נהוג להשתמש בסימונים הבאים: קבוצת המועמדים מסומנת ב-A, קבוצת הבוחרים מסומנת ב-N=\{1,2,\cdots,n\}. לכל בוחר i ב-N יש יחס העדפות P\_i על A, כלומר, דירוג של המועמדים האפשריים. יחס ההעדפות הוא יחס סדר מלא שיכול להיות חזק או חלש. קבוצת יחסי ההעדפות החזקים על A מסומנת ב-P\left( A \right), ואילו קבוצת יחסי ההעדפות החלשים מסומנת ב-P^\*\left( A \right). אם בוחר i מעדיף את x על y, נסמן x>\_{P\_i}y. אם בוחר i מעדיף את x על y או אדיש ביניהם, נסמן x\ge\_{P\_i}y.

**פונקציית רווחה חברתית** היא שיטה לדרוג המועמדים על-פי העדפותיהם של הבוחרים. באופן פורמלי, זוהי פונקציה \,F : P(A)^n \rightarrow P^\*(A) המתאימה לכל וקטור P=\{P\_1,\cdots,P\_n\}\in P\left( A \right)^n של יחסי העדפות (חזקים) יחס העדפות חלש F\left( P\_1,\cdots,P\_n \right) \in P^\*\left( A \right).

דוגמאות
-------

* פונקציית רווחה חברתית נקראת **דיקטטורית** אם קיים בוחר i כך ש-F\left(P\_1,\cdots,P\_n\right)=P\_i לכל P\_1,\cdots,P\_n. כלומר, בפונקציה כזאת הדירוג של המועמדים נקבע על ידי הדירוג של בוחר i, הדיקטטור.
* פונקציית רווחה חברתית מקיימת את **תכונת הפה-אחד** אם לכל שני מועמדים a,b\in A ולכל וקטור העדפות P=\left(P\_1,\cdots,P\_n\right) שבו a>\_{P\_i}b לכל i, מתקיים a>\_{F\left(P\right)}b. כלומר, בפונקציה כזאת אם כל הבוחרים מעדיפים מועמד אחד על פני חברו, גם הקבוצה כולה תעדיף את המועמד הראשון.
* פונקציית רווחה חברתית מקיימת את כלל **אי-תלות באפשרויות לא רלוונטיות** אם לכל a,b\in A ולכל P=\left(P\_1,\cdots,P\_n\right) המקיים a>\_{F\left(P\right)}b, מתקיים התנאי הבא: לכל Q=\left(Q\_1,\cdots,Q\_n\right) שבו a>\_{Q\_i}b \Leftrightarrow a>\_{P\_i}b, מתקיים a>\_{F\left(Q\right)}b. כלומר, בפונקציה כזאת אם אין שינוי בהעדפות של הבוחרים בין שני מועמדים אז גם אין שינוי בהעדפה של קבוצת הבוחרים כולה בין שני מועמדים.

משפט ארו מראה שפונקציית הרווחה החברתית היחידה המקיימת את תכונות הפה אחד והאי תלות באפשרויות לא רלוונטיות, ושהטווח שלה מכיל לפחות שלוש אפשרויות, היא פונקציית הרווחה החברתית הדיקטטורית.

ראו גם
------

* משפט ארו
* הקול היחיד הנייד

לקריאה נוספת
------------

* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, **תורת המשחקים**, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4190150-2

 |
**אונופריוס** (המאה ה-4) הוא קדוש נוצרי (ביוונית: **Ὀνούφριος**). הוא נחשב לקדוש בכנסייה הקתולית ובכנסייה האורתודוקסית.

לפי המסורת הוא בין "אבות המדבר" של הכנסייה ופעל במהלך המאה ה-4, כאשר הכנסייה החלה להיות הדת הדומיננטית באימפריה הרומית.

מעט ידוע על חייו לפני שירד למדבר. ככל הנראה למד משפטים ופילוסופיה ואז עבר למנזר ליד לוקסור של היום. הוא התבודד במדבר במשך תקופה ארוכה. נזיר בשם פטנוטי בהיותו במדבר פגש אותו ואונופריוס סיפר לו שהוא מתבודד במדבר כבר 70 שנים. במהלך השיחה אונופסיורס סיפר שבכל סוף שבוע מלאך בא אליו. לאחר שיחה ארוכה אונופריוס נפטר.

לפי המסורת של נוצרות אורתודוקסית הוא היה בנו של מלך פרס וכבר בגיל 10 ירד להתבודד במדבר.

ייתכן והשם "Onuphrius" הוא גרסה יוונית של השם הקופטי "Unnufer" שפרושה "איש טוב".

לפי המסורת הנוצרית, חג קדוש אונופריוס חל ב-12 ביוני זאת מכיוון שעל פי המסורת הוא נפטר ב-11 ביוני.

לכבודו נבנו כנסיות ברומא, מנזר בחקל דמא (לפי המסורת אונופריוס התפלל במקום במשך מספר שנים ולכן במקום הוקם מנזר) ומנזר באלגואסס שבספרד. פירוט חייו נכלל בספר של סבסטיאן ברנט In Praise of the Divine Onuphrius and Other Desert Hermit Saints.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אונופריוס** בוויקישיתוף
* תיאור חייו (באיטלקית)
* תיאור חייו(ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  JayAitchDesign (www.jayaitchdesign.com), Cornelis Cort, Saint Onuphrius with the Rosary · lüder h. niemeyer fine arts since 1959, www.luederhniemeyer.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb146454288 (data)
* GND: 119185806
* LCCN: n92113349
* NKC: jn20030214002
* VIAF: 20485021
* WorldCat: viaf-20485021

 |
**הדיוויזיה ה-12 של הצבא הבריטי (המזרחית)** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

באוגוסט 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובאביב 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה ללחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב לוס, הקרב על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל, קרב קמברה, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.

### מלחמת העולם השנייה

סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה
בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-44 הוקמה הדיוויזיה ה-12 (המזרחית). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסה הדיוויזיה ונשלחה לצרפת כחלק מחיל המשלוח הבריטי, אולם מאחר שעוד לא סיימה את אימוניה היא הייתה אמורה לשמש כדיוויזיית עבודה ולא כדיוויזיה לוחמת. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה בפיקוד רודריק לורן פטרי, ואף השתתפה בקרב אראס, אולם לבסוף פונתה יחד עם שאר חיל המשלוח במהלך מבצע דינמו. לאחר חזרתה לבריטניה פורקה הדיוויזיה עקב ריבוי האבדות שלה, ויחידותיה שימשו לחיזוק יחידות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-12** בוויקישיתוף
* הדיוויזיה ה-12
**דודג' 116**, (באנגלית: **Dodge 116**) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה בתצורות נוספות: קופה, קבריולה, סטיישן, לנדולט וטנדר בין השנים 1923–1925 על ידי חברת "**האחים דודג' אוטומוביל"** אשר בשנת 1928 הפכה לחטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר.

סך הכול יוצרו 580,108 יחידות.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **דודג'**  

חברת דודג' נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T
(35 כוחות סוס לעומת 20).
בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916.
באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה.
בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי מכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה ל-קבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר.
בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות).

תצורות
------

* סדאן
* קופה
* סטיישן
* קבריולה
* טנדר
* לנדולט

גלריה
-----

* דודג' 116 דודג' 116
* דודג' 116 - טנדר דודג' 116 - טנדר
* דודג' 116 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים דודג' 116 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים

ראו גם
------

* דודג'
* קרייזלר
* דודג' 30–35
* דודג' פאסט פור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דודג' 116** בוויקישיתוף
* סדרת דודג' 116 (22:51 דקות), יו-טיוב
חורשת שיינקין בשנת 1938
**גינת שינקין** היא גן השוכן בצידו הצפוני של רחוב שינקין בתל אביב, בין רחוב יוחנן הסנדלר ממזרח ורחוב יצחק נפחא ממערב. בצידו הצפוני של הגן ניצב המרכז הקהילתי לב אביב.

שם
--

הגן נקרא באופן רשמי "גן המלאכה" על שמה של שכונת מרכז בעלי מלאכה בה שכנה, אך נקראה בפי התושבים "גינת שינקין" (על שם מנחם שינקין), השם הרווח עד היום, אף על פי שנקראת באופן רשמי "גן מרדכי" על שם מרדכי פינגרמן.

היסטוריה
--------

בשנים 1927 -1928 ניטעה במקום חורשה של 190 עצים על שטח של 2.6 דונם, על ידי מחלקת הנטיעות של עיריית תל אביב. על עיצוב החורשה הופקד אברהם קרוון. החורשה תוארה בעיתון הבוקר כ"החורשה המכוערת ביותר בעיר". בשנת 1941 הוחל בעבודות ישור, השבחת הקרקע וסידור רבדים והעבודות נמשכו אל תוך שנת 1943. ביוני 1944 הייתה הגינה סגורה לצורך עבודות שתילה ונטיעה. עם פתיחתה של הגינה היא הייתה למקום פופולרי לאמהות וילדים.

כאשר הפכו רחוב שינקין והרחובות הסמוכים לו למקום מגורים פופולרי בקרב אמנים צעירים ואנשי רוח, התבססה גם הגינה כמקום מפגש קהילתי, וכשטח לעריכת אירועי תרבות ואמנות, הפגנות ומיצגים מחאתיים. במקום נערכו גם מופעי מוזיקה מתוכננים וספונטניים, ירידים לממכר חיות מחמד ואירועים נוספים. ב-4 ביולי 1993 נערך במקום האירוע הראשון לציון יום הגאווה בתל אביב.

ב-1985 שוקמה הגינה ורוצפה בתכנונו של האדריכל חיים כהנוביץ ששב ותכנן אותה מחדש ב-1992. עיצובה הנוכחי זכה גם לביקורת בטענה שבשל צמחייה גבוהה, היא נותקה מהרחוב.

בשנת 1994 נפתח ליד הגינה המרכז הקהילתי הסמוך "בית תמי", ובתחילת המאה ה-21 נוספו לה מתקני שעשועים לילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גינת שינקין** בוויקישיתוף
* הגינה באתר וויקי-תל אביב(הקישור אינו פעיל)
* הגינה באתר המרכז הקהילתי בית תמי
* הגינה ורחוב שינקין באתר עיריית תל אביב
* אודות גינת שינקין

הערות שוליים
------------

1. ↑  גני תל־אביב-יפו לפי הרתובות ושנות הנטיעה, ידיעות עיריית תל אביב, 15 ביוני 1952
2. ↑  הגננות העירונית, ידיעות עיריית תל אביב, 15 בנובמבר 1939
3. 1 2  עיר ויושביה, הַבֹּקֶר, 2 במאי 1943
4. ↑  הגננות העירונית, ידיעות עיריית תל אביב, 15 בדצמבר 1941
5. ↑  גינת שינקין סגורה, דבר, 4 ביוני 1944
6. ↑  לתשומת לבה של הנהלת עיריית תל אביב, המשקיף, 23 ביוני 1947
**פוסדיק** (באנגלית: **Fosdyke**) הוא כפר במחוז לינקולנשייר, אנגליה. אוכלוסיית הקהילה האזרחית בשנת 2011 מנתה 480 איש. הכפר ממוקם כ-7 מיל (11 קילומטרים) דרומית מבוסטון, ליד הכביש המהיר A17, ו2 מיל (3.2 קילומטרים) מזרחה מצומת הכביש A17 עם כביש A16.

היסטוריה
--------

השם מקורו באנגלית "fotrs dic" מהאנגלית הישנה והנורדית, כלומר התעלה (שם אישי) של Fotr. הכנסייה האנגליקנית של פוסדיק מוקדשת לכל הקדושים. בשנים 1871–1872 נבנתה הכנסייה וצבעו אותה בצבע לבן בלבד. כנסייה אחרת בכפר נבנתה בסגנון אנגלי קדום. האדריכל היה אדוארד בראונינג.

גאוגרפיה
--------

פוסדיק הוא אחד משמונה עשר הקהילות האזרחיות אשר מהוות יחד עם מחוז בוסטון את סדר השלטון המקומי של רובע בוסטון. הקהילה של פוסדיק מהווה חלק מהבחירות של חמשת הכפרים יחד עם אלגרקירק, ביקר, סוטרטון, וויגטופט. עד עכשיו הקיימה הקהילה חלק ממחוז הכפר בוסטון באזורי החלקים של הולנד. לינקולנשייר הייתה אחת משלוש החטיבות (הידועות רשמית כחלקים) של מחוז לינקולנשייר. מאז חוק השלטון המקומי משנת 1888, חלקי הולנד היו, ברוב המובנים, מחוז בפני עצמו.

קהילה
-----

 גשר **פוסדיק** הנושא את כביש A17 מעל הבארנד
בפוסדיק אין אולמות, אין חנויות, וסניף הדואר הקרוב נמצא בסוטרטון. הפאב היחיד בקרבת הכפר נמצא בגשר פוסדיק. פאבים אחרים באזור המקומי נסגרו. הפאב היחיד בכפר שמספק משקאות חריפים הוא מועדון הספורט והחברתי של פוסדיק. במועדון יש בריכה, פוקר, מגרש ספורט, וגינת משחקים, מגרש הספורט משמש את מועדון הכדורגל פוסדיק. המגרש נפתח בשנת 2009, והוא משמש לכדורגל, כדורסל וכדורעף. בסמוך למבנה המועדונים החברתי נמצא גן שעשועים לילדים. בסמוך לגשר פוסדיק יש מרינה עם סירות בבעלות פרטית, וסירות תענוגות.

### אוכלוסייה

| אוכלוסיית הקהילה האזרחית של פוסדיק |
| --- |
| שָׁנָה | 1801 | 1811 | 1821 | 1831 | 1841 | 1851 | 1881 | 1891 | 1901 | 1911 | 1921 | 1931 | 1951 | 1961 |
| אוכלוסייה | 173 | 166 | 272 | 215 | 400 | 420 | 477 | 433 | 436 | 449 | 509 | 626 | 508 | 483 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוסדיק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פוסדיק
* מועדון קערות Goodfellowship

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Civil Parish population 2011". *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics. נבדק ב-17 במאי 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
2. ↑  "Fosdyke". *Institute for Name Studies*. University of Nottingham. נבדק ב-18 בספטמבר 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, December 2017)
3. ↑  Cox, J. Charles (1916) *Lincolnshire* p. 128; Methuen & Co. Ltd
4. ↑  *Kelly's Directory of Lincolnshire with the port of Hull* 1885, pp. 395, 396
5. ↑  "Fosdyke", Ports.org.uk. Retrieved 26 June 2013
6. ↑  "Skegness RNLI rescues three men from stricken boat", BBC News Lincolnshire, 12 December 2011. Retrieved 26 June 2013
7. ↑  "Fosdyke CP/Ch", A Vision of Britain through Time. Retrieved 22 September 2011,

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פוסדיק"**.
**אנפת יער** (שם מדעי: *Zonerodius heliosylus*) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים והיא המין היחיד בסוג **Zonerodius**. האנפה אנדמית ליערות הגשם של גינאה החדשה וקרובה לסיכון עקב הפגיעה ביערות בהם חיה.

תיאור
-----

האנפה קטנה יחסית ודומה מעט לאנפה מסורטטת או אנפה נמרית. היא מגיעה לאורך 70 ס"מ ובעלת מקור ארוך באורך 9 ס"מ. שני הזוויגים דומים יחסית ללא הבדלים גדולים במראה. צבע האנפה אפור-צהוב חיוור מפוספס בפסים חומים רחבים לאורך הגב, הבטן, החזה, הכנפיים והצוואר. הראש כהה בעל עיניים צהובות עם אזור לבן סביב העיניים והרגליים צהובות בהירות.

האנפה חיה לאורך יערות גשם עד לגובה 1,450 מטרים, סביב לענפים הנמוכים ובקרבה למקווי מים כמו נהרות בגינאה החדשה וגם בכמה איים קרובים ובין מנגרובים סמוך לחוף. עם זאת היא נפגעת מבירוא יערות במקום חיותה. האנפה היא ציידת ממארב המחפשת במים דגים, צפרדעים, נחשים, לטאות, סרטנים וחיפושיות מים כשהיא ניזונה בבדידות בין ענפים.

לא ידוע הרבה על מנהגי הרבייה אך כנראה שהם מתרחשים סמוך לעונה הגשומה בגינאה החדשה והקן נבנה בין הענפים, כנראה לצד אנפות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפת יער** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפת יער באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אנפת לילה יפנית** (שם מדעי: ***Gorsachius goisagi***) היא מין של אנפה החיה בטבע במזרח אסיה. האנפה מתרבה ביפן (ומכאן שמה), ונפוצה גם לאורך מזרח אסיה מדרום סיביר וקוריאה, ועד החוף של סין. האנפה חיה ביערות צפופים ולחים של מחטניים ויערות נשירים בגובה של עד 2,400 מטרים, אך לרוב לא יותר מ-1,000 מטרים מגובה פני הים ומצויה ליד נהרות ונחלים בקצה היערות. בחורפים האנפה נודדת דרומה לעבר הפיליפינים ובורנאו, אך בקיץ ובאביב מקננת בצפון.

אנפה זו נפגעה מבירוא יערות מופרז, שימוש בקרקע לחקלאות, פגיעה באפרוחים ובביצים וטריפה בידי עורבים ובידי חמוס סיבירי, שהופץ בידי האדם. האנפה מצויה בסכנת הכחדה בטבע והיא מין מוגן בהונג קונג וביפן.

זוהי אנפה בינונית המגיעה לאורך 43 עד 47 סנטימטרים בממוצע, ללא הבדלים גדולים בין הזוויגים. היא בעלת נוצות חומות-אדמדמות כשהכנפיים חומות כהות, המקור שחור והעיניים צהובות. האנפה בעלת צוואר ורגליים קצרות יחסית, ולרוב מצויה על הקרקע.

האנפה חיה לבדה או בקבוצות קטנות והיא פעילה של בין-הערביים, אז היא יוצאת לחפש חרקים, חלזונות ותולעים שהיא חוטפת במהירות. לעיתים היא מצויה סביב ביצות שונות גם דגים וסרטנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפת לילה יפנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפת לילה יפנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**M65** (מ-**Messier 65**) או **NGC 3623** היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-35 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים אריה. היא חלק מקבוצת גלקסיות קטנה המכילה גם את הגלקסיות M66‏, NGC 3628 ו-NGC 3593 ונקראת קבוצת M66 ולפעמים גם "שלישיית אריה" (NGC 3593 חלשה משלוש האחרות וקצת מרוחקת מהן).

היסטוריה
--------

שלישיית אריה:  
M65 (למעלה ימין), M66 (למטה) ו-NGC3628 (למעלה שמאל)M65 התגלתה על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה ביחד עם הגלקסיה השכנה M66 והוכנסה על ידיו לקטלוג מסיה ב-1 במרץ 1780 כשהוא מתאר אותה כערפילית עמומה מאוד ללא כוכבים. ויליאם הרשל תיאר אותה כערפילית בהירה עם מרכז בהיר ושוליים עמומים באורך של 12 דקות קשת עם שני ענפים עמומים שמתמשכים מקצותיה. הרשל ציין שמדובר בערפילית מקטלוג מסיה. ב-1830 צפה בה ג'ון הרשל וציין את הגרעין של הערפילית כבהיר ועגול בקוטר של כ-4 דקות קשת.

בשנת 2013 נצפתה ב-M65 סופר-נובה מסוג II שהגיעה לבהירות נראית מדרגה 15.6.

תצפית
-----

M65 נמצאת על הקו המחבר את הכוכב θ (תטא) באריה עם הכוכב ι (יוטא) באריה, מעט יותר מ-2.5 מעלות דרום-דרום-מזרח מ θ באריה וכ-2.8 מעלות צפון-צפון-מערב לכוכב ι באריה. M66 נמצאת כ-שליש מעלה ממזרח לה ו-NGC 3628 נמצאת מעט יותר מחצי מעלה מצפון-צפון-מזרח לה. מישור הגלקסיה נוטה רק ב-15 מעלות ביחס לקו הראייה אליה מכדור הארץ, ולכן היא נראית מאורכת ולא עגולה. עם בהירות מדרגה 9.3 נחוץ טלסקופ על מנת לראותה, טלסקופ חובבים מספיק כדי להבחין בה ולראות שצורתה מאורכת, אבל רק בצילום ארוך חשיפה דרך טלסקופ מקצועי ניתן להבחין שזו גלקסיה ספירלית ובאורכה המלא - כ-8 דקות קשת. גודל זוויתי זה ממרחק של 35 מיליון שנות אור שקול לרדיוס של כ-80,000 שנות אור. הנטייה של מישור הגלקסיה מאפשרת את מדידת מהירות הסיבוב של החומר שבקצה הדיסקה וממנה את מסתה של הגלקסיה, שמוערכת בכ-‎1.4×1011‎ מסות שמש, כשליש ממסת שביל החלב.

ההסחה לאדום של אור הגלקסיה מראה ש-M65 מתרחקת משביל החלב במהירות של כ-800 קילומטר בשנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M65** בוויקישיתוף
* M65 באתר SEDS
* M65, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  E. M. Burbidge, G. R. Burbidge & K. H. Prendergast: The Rotation and Approximate Mass of NGC 3623, Astrophysical Journal, vol. 134, p. 232 (1961)

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**פדריק דקרס** (באנגלית: **Fedrick Dacres**; נולד ב-28 בפברואר 1994) הוא אתלט ג'מייקני. הוא סגן אלוף העולם (דוחה 2019), אלוף חבר העמים (גולד קוסט 2018), אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים (טורונטו 2015) ובעל תוצאת השנה בעולם (2019) בזריקת דיסקוס. מדורג במקום ה-19 בזריקת דיסקוס בכל הזמנים.

ביוגרפיה
--------

דקרס נולד וגדל בקינגסטון.

### 2012

#### אלוף עולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2012 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס (1.75 ק"ג) בתוצאה של 62.80 מטר.

### 2015

#### אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.80 מטר. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג בסוף אוגוסט הוא סיים במקום שביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.22 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 65.77 מטר ועלה ראשון לשלב הגמר.

### 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 34 והאחרון בזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.69 מטר.

### 2017

בתחרות שנערכה בקינגסטון ב-15 באפריל 2017 קבע דקרס בהדיפת כדור ברזל שיא איש חדש של 20.46 מטר. באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.83 מטר.

### 2018

#### אלוף משחקי חבר העמים

במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, אוסטרליה בשנת 2018 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא משחקים חדש של 68.20 מטר. בגביע העולם הביניבשתי שנערך באוסטרבה, צ'כיה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.97 מטר.

### 2019

בתחרות שנערכה ברבאט, מרוקו במסגרת ליגת היהלום ב-16 ביוני 2019 ניצח דקרס בזריקת דיסקוס בתוצאת השנה בעולם, בשיא ליגת היהלום ובשיא ג'מייקה חדש של 70.78 מטר, לפני דניאל סטול משוודיה (69.94 מטר) ולוקס וייסהיידינגר מאוסטריה (68.14 מטר).

#### סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכה דקרס במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.94 מטר, אחרי דניאל סטול (67.59 מטר) ולפני לוקס וייסהיידינגר (66.82 מטר).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* הדיפת כדור ברזל: 20.46 מטר (2018)
* זריקת דיסקוס: 70.78 מטר (2019), **שיא ג'מייקה**

קישורים חיצוניים
----------------

* פדריק דקרס, באתר olympedia.org
* פדריק דקרס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* פדריק דקרס, באתר ליגת היהלום
* פדריק דקרס, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 255095

 |
**ג'וני בלינדה** (באנגלית: **Johnny Belinda**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1948 בבימויו של ז'אן נגולסקו המבוסס על מחזה בשם זה מאת אלמר האריס שהועלה בברודוויי ב-1940.

המחזה מבוסס על מקרה אמיתי שהיה במקום מגוריו של האריס באי הנסיך אדוארד. הוא עוסק באונס, נושא שלפי קוד הייז היה אסור עד אז לעסוק בו בסרטים.

העלילה מתרחשת בכפר דייגים קטן באי קייפ ברטון בנובה סקוטיה, קנדה בתחילת המאה ה-20. החיים מתרכזים בכנסייה והרכילויות הזדוניות פורחות.

ב-1967 הופק סרט טלוויזיה בשם זה עם מיה פארו בתפקיד בלינדה וכן ב-1982 עם רוזנה ארקט בתפקיד בלינדה.

המחזה הועלה בתיאטרון אהל ב-1956.

פרסים
-----

* ג'יין ויימן זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר
* הסרט זכה פרס גלובוס הזהב כסרט הטוב ביותר (ביחד עם האוצר מסיירה מדרה)

תקציר העלילה
------------

ד"ר רוברט ריצ'רדסון (לו איירס) הוא רופא בכפר דייגים קטן. הוא רווק ואת משק הבית שלו מנהלת סטלה (ג'ן סטרלינג) המאוהבת בו אבל הוא מתעלם מכך.
למשפחת מקדונלד יש חווה קטנה ועיקר פרנסתה הוא מהפעלת טחנת קמח קטנה. בלק מקדונלד (צ'ארלס ביקפורד) הוא אלמן שאשתו מתה בלידה. הוא גר בחווה עם אחותו אגי (אגנס מורהד) ובתו בלינדה (ג'יין ויימן) שהיא חירשת מלידה. כולם חושבים שהיא גם מפגרת ומכנים אותה "גולם" (Dummy). הרופא מתקשר אליה דרך שפת הסימנים ומסתבר לו שהיא בחורה מבינה וחכמה. באחד הלילות מגיע אחד מאנשי הכפר, לוקי מקורמיק (סטפן מקנאלי), לחווה כשהוא שתוי. הוא מוצא את בלינדה לבד ואונס אותה. כתוצאה מכך נכנסת בלינדה להריון אך מסרבת לגלות מי האב. כולם חושדים ברופא ומתרחקים ממנו, דבר שפוגע בפרנסתו.

הרופא מיילד את בלינדה והיא מחליטה לקרוא לתינוק, ג'וני. באחד המקרים מגיע לוקי מקורמיק לחווה, מתבונן בג'וני וללא כוונה מגלה לבלק שהוא האב. הוא עוזב את החווה אך בלק דולק אחריו ומאיים לפרסם זאת בכל הכפר. מתפתח ביניהם עימות אלים שבסופו משליך לוקי את בלק מהצוק אל מותו בים. לוקי מתחתן לאחר זאת עם סטלה.

מצב החווה מידרדר לאחר מותו של בלק. לוקי משכנע את ועד הכפר שבלינדה אינה מסוגלת לגדל את התינוק וכי עליה למסור לו אותו לאימוץ.
לוקי וסטלה מגיעים לחווה. סטלה מציגה לבלינדה את המכתב המבקש ממנה לוותר על התינוק. בלינדה מסרבת בתוקף, מעלה את התינוק לקומה השנייה ונועלת את הדלת. כאשר סטלה מספרת לבעלה כי בלינדה מסרבת לתת את התינוק הוא מתמלא חימה ומגלה לה שהוא אבי הילד. הוא נכנס לבית החווה, עולה במדרגות ומנסה לפרוץ את הדלת אך בלינדה יורה והורגת אותו.

בלינדה מובאת למשפט באשמת רצח. היא עולה לדוכן העדות וד"ר ריצ'רדסון מנסה לעזור לה על ידי תרגום לשפת הסימנים. נראה שסיכוייה הולכים ונחלשים. גם מועלית ההשערה שהוא אבי התינוק ורישיונו עלול להישלל. ברגע האחרון לא יכולה סטלה להתאפק. היא מכריזה בפני כולם כי בעלה הוא אבי הילד ומתארת את מה שקרה כאשר ניסה לקחת אותו בכוח מבלינדה. בלינדה משתחררת, ג'וני מוחזר לה וביחד עם הרופא ודודתה הם חוזרים לחווה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וני בלינדה** בוויקישיתוף

* "ג'וני בלינדה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ג'וני בלינדה", באתר נטפליקס
* "ג'וני בלינדה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ג'וני בלינדה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ג'וני בלינדה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "ג'וני בלינדה", באתר אידיבי
* "ג'וני בלינדה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מודעת הצגת ג'וני בלינדה בתיאטרון האהל
**פדריקה מונטסני מאניה** (בספרדית: **Federica Montseny Mañé**, בקטלאנית: **Federica Montseny i Mañé**;‏ 12 בפברואר 1905 – 14 בינואר 1994) הייתה פעילה אנרכיסטית ספרדייה, פמיניסטית, סופרת, משוררת, לוחמת נגד הפשיזם במסגרת מיליציה במלחמת האזרחים בספרד. הייתה מנובמבר 1936 עד מאי 1937 שרת הבריאות בממשלת החזית העממית בראשות פרנסיסקו לרגו קבלרו (האשה הראשונה שכיהנה בתפקיד שר בספרד).

תולדות חייה
-----------

נולדה במדריד לשני פעילים אנרכיסטים, חואן מונטסני (אנ') ותרזה מאניה מירווט (אנ'), שערכו את המגזין האנרכיסטי *La Revista Blanca* ("המגזין הלבן"). ב-1912 שבו הוריה לקטלוניה, שם חיו בקהילה חקלאית ליד ברצלונה והפעילו הוצאה לאור של כתבים ליברטריאנים. כשבגרה, הצטרפה מונטסני לקונפדרציית העובדים האנרכו-סינדיקליסטית CNT וכתבה בביטאונים *Solidaridad Obrera* ("סולידריות עובדים"), *Tierra y Libertad* ("אדמה וחירות") ו-*Nueva Senda* ("נתיב חדש"). בכתיבתה הביעה תמיכה ברעיונות שחרור האשה וקראה לנשים לשחרור עצמי וביטוי עצמי. כאשר הוציא הרודן מיגל פרימו דה ריברה את CNT מחוץ לחוק ב-1927 והיא הפכה לתנועת מחתרת, הצטרפה מונטסני לפדרציית האנרכיסטים האיברית - FAI. בנוסף, חיברה כ-40 נובלות עד פרוץ מלחמת האזרחים.

בראשית מלחמת האזרחים ערכה מונטסני הפרדה בין שטחים המוחזקים בידי הפשיסטים, בהם הצדיקה פעולות התנגדות אלימות ואף ייסדה מיליציה בשם *Tierra y Libertad* ("אדמה וחירות"), לבין שטחים באחריות הרפובליקה, בהם יש להימנע מאלימות. בספטמבר 1936 מינה אותה פרנסיסקו לרגו קבלרו לשרת בריאות בממשלתו. בכך הייתה לאשה הראשונה שכיהנה בתפקיד שר בספרד והשלישית בכל מערב אירופה. במסגרת פעילותה כשרת בריאות החילה שינויים מהפכניים בהם החלת חינוך מיני בדגש על שימוש באמצעי מניעה גם לזוגות נשואים וביטול המגבלות החוקיות על הפלה מלאכותית.

ב-4 במאי 1937, הגיעה מונטסני לברצלונה יחד עם חואן גרסיה אוליבר על מנת לסייע לפתרון מלחמות הרחוב שפרצו בעיר בין נציגי מפלגות PSUC, UGT והמפלגה הקומוניסטית לבין נציגי CNT/FAI ו-POUM, מאבק שהיה שיאה של יריבות שפוררה את החזית העממית למלחמה בפשיזם. השניים נכשלו ושר האוצר, חואן נגרין שכנע את ראש הממשלה קבלרו להפעיל נגד POUM והאנרכיסטים את משמרות ההסתערות. בתגובה התפטרו מונטסני ויתר השרים האנרכיסטים מממשלת קבלרו.

עם תום המלחמה, ועלייתו של פרנקו לשלטון, נמלטה מונטסני לצרפת, שם שמשה כראש CNT בגלות עד 1942 והמשיכה לפרסם מאמרים וספרים. היא נכלאה על ידי משטרת צרפת של וישי בפריגו ובלימוז'. לאחר שחרורה המשיכה לפרסם ולהיות פעילה בקידום הפמיניזם וחיברה גם דיווחים היסטוריים, עדויות וניתוחים על שנות מלחמת האזרחים והתנועה האנרכיסטית בספרד. 

בשנת 1977 שבה לספרד, אך המשיכה לחלק את זמנה בין ספרד לצרפת. נפטרה בטולוז בגיל 89.

הנצחה
-----

על שמה בית חולים במדריד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדריקה מונטסני** בוויקישיתוף
* פדריקה מונטסני, ברשת החברתית Goodreads
* ביוגרפיה וביבליוגרפיה, אתר הארכיון האנרכיסטי
* מרכז מונטסני
* ביוגרפיה באתר ספרטקוס
* פדריקה מונטסני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007315957805171
* BIBSYS: 5077222
* BNE: XX1154984
* BnF: cb120270058 (data)
* CANTIC: a10457215
* CiNii: DA09194493
* GND: 118837486
* ISNI: 0000 0000 8182 6701
* LCCN: n79079088
* NTA: 289036542
* RERO: 02-A003606307
* SUDOC: 03317301X
* VIAF: 114435630
* WorldCat: lccn-n79079088

 |
**פדריקו בורדיסו** (באיטלקית: **Federico Burdisso**; נולד ב-20 בספטמבר 2001, פביה) הוא שחיין איטלקי זכה בשתי מדליות ארד אולימפיות (טוקיו 2020) במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

ביוגרפיה
--------

פדריקו בורדיסו נולד וגדל בפביה, איטליה.

### 2017

באליפות אירופה לנוער שנערכה במכון וינגייט נתניה הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מעורב ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר. באליפות העולם לנוער שנערכה באינדיאנפוליס באותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

### 2018

באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי זכה ב-4 מדליות, 2 כסף ו-2 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ומדליות ארד במשחה ל-200 מטר פרפר במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:55.97 דקות, אחרי כרישטוף מילאק (1:52.79 דקות) ותמאש קנדרשי (1:54.36 דקות), שניהם מהונגריה.

### 2019

באליפות העולם לנוער שנערכה בבודפשט זכה ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר, אחרי אנדריי מינקוב מרוסיה ומדליות ארד במשחה ל-200 מטר פרפר, אחרי לוקה אורלנדו מארצות הברית. ובמשחה שליחים 4x100 חופשי.

### 2020

באולימפיאדת טוקיו 2020 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.45 דקות, אחרי כרישטוף מילאק שקבע שיא אולימפי חדש של 1:51.25 דקות וטומורו הונדה מיפן (1:53.73 דקות).

### 2021

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט זכה בורדיסו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.28 דקות, אחרי כרישטוף מילאק (1:51.10 דקות) ולפני תמאש קנדרשי (1:54.43 דקות) מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מעורב בתוצאה של 3:29.93 דקות, אחרי הממלכה המאוחדת (3:28.59 דקות) ורוסיה (3:29.50 דקות).

ראו גם
------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדריקו בורדיסו** בוויקישיתוף

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* Federico Burdisso, web.archive.org, ‏2018-08-05, באתר איגוד השחייה של איטליה

* פדריקו בורדיסו, באתר olympedia.org

* פדריקו בורדיסו, באתר Swimrankings

* פדריקו בורדיסו, באתר SwimSwam
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מוואדי מאביקה** (**Mwadi Mabika**;‏ נולדה ב-27 ביולי 1976 בקינשסה), היא כדורסלנית קונגולזית ששיחקה בקבוצות ליגת ה-WNBA לוס אנג'לס ספארקס ויוסטון קומטס ובקבוצת א.ס. ל.כ.ן. רמת השרון בליגת העל בישראל.

מאביקה הגיעה לארצות הברית בשנת 1997, והצטרפה ללוס אנג'לס ספארקס, עימה זכתה באליפויות בשנים 2001 ו-2002. בשנים 2000 ו-2002 נבחרה לאולסטאר ה-WNBA, וב-2002 אף נבחרה לחמישייה הראשונה של ליגה זו. בשנת 2008 עזבה את הספארקס והצטרפה לקבוצת יוסטון קומטס, אך הקבוצה התפרקה במהלך העונה.

בדומה לכדורסלניות אחרות, במקביל למשחקיה ב-WNBA, המתקיימים בחודשי הקיץ, הצטרפה מאביקה בחלק מהשנים לקבוצות כדורסל אירופיות בחודשי החורף. כך, שיחקה מאביקה גם בפנאתינייקוס היוונית (1998), באס"א ירושלים (1999), בבני יהודה (2000), ברמת השרון (2001 ו-2006), ובקבוצות הרוסיות צסק"א סמארה (2004) ודינמו מוסקבה (2005).

בשנת 2004 הקימה מאביקה קרן לסיוע לנשים וילדים נפגעי התעללות מינית בקונגו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-WNBA
* אתר קרן מוואדי מאביקה
**גאטנו אנטוניאצי** (באיטלקית: **Gaetano Antoniazzi**‏; 7 באוגוסט 1825 – 1 באוגוסט 1897) היה בונה כלי קשת איטלקי.

ביוגרפיה
--------

אנטוניאצי נולד בקרמונה, שם למד את אומנותו בסדנה של משפחת צ'רוטי. בשנת 1870 ייסד במילאנו סדנה משלו במסורת קרמונה של מוריו, אנריקו וג'ובאני באטיסטה צ'רוטי. 

כלים בחתימת גאטנו אנטוניאצי קיימים רק מן השנים שבין 1870 עד 1890. יחד עם בניו, רומיאו וריקארדו, הכשיר אנטוניאצי את ליאנדרו ביזיאק. סביבת העבודה שיצרו ביזיאק ומשפחת אנטוניאצי היא ששלטה בבניית הכינורות האיטלקית מראשית עד אמצע המאה ה-20.

כתוצאה ממודל העסקים הזה, שנחל הצלחה רבה, הייתה מילאנו לקרקע פורייה לצמיחת בוני כינורות מוכשרים. במערכת זו, קיבלו הרבה בוני כינורות חשובים באיטליה של המאה ה-20 את ראשית הכשרתם, בהם גאטנו זגאראבוטו, ג'וזפה אורנאטי, פרדיננדו גארימברטי, איג'ינו סדרצ'י, רוקי ססטו, צ'יפריאנו בריאני, ג'וזפה פדרצ'יני, קאמילו מנדלי, פריצ'ו ואראניולו, קאמילו קולומבו, וינצ'נצו קאוואני, פייטרו פאראוויצ'יני, אלברט מוליה, אנדריאה ביזיאק, פייטרו בורגי, מירקו טאראסקוני, ליאנדרו הבן וג'אקומו ביזיאק, איג'יניו סייגה וקארלו פראריו.

גאטנו אנטוניאצי נפטר במילאנו.

מקור
----

* אריק בלוט, "אנטוניאצי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין

לקריאה נוספת
------------

* La Liuteria Italiana / Italian Violin Making in the 1800s and 1900s - Umberto Azzolina
* I Maestri Del Novicento - Carlo Vettori
* La Liuteria Lombarda del '900 - Roberto Codazzi, Cinzia Manfredini 2002
* Dictionary of 20th Century Italian Violin Makers - Marlin Brinser 1978
* Vannes, Rene (1985) [1951]. *Dictionnaire Universel del Luthiers (vol.3)*. Bruxelles: Les Amis de la musique. OCLC 53749830.
* William, Henley (1969). *Universal Dictionary of Violin & Bow Makers*. Brighton; England: Amati. ISBN 0901424005.
* Walter Hamma, *Meister Italienischer Geigenbaukunst*, Wilhelmshaven 1993, מסת"ב 3-7959-0537-0
**כוכב אפריקה** הוא הגדול מ-9 יהלומים שלוטשו מיהלום הקולינן, שהתגלה ב-1905 במכרה קולינן בדרום אפריקה. הקולינן נחשב ליהלום הגולמי הגדול ביותר שהתגלה עד כה. כוכב אפריקה מכונה גם "קולינן 1" (1 Cullinan), צבעו צהוב והוא בעל צורת אגס (74 משטחים), משקלו 530.2 קרט. עד ל-1985 נחשב כוכב אפריקה ליהלום המלוטש הגדול בעולם.

יצירתו של כוכב אפריקה
---------------------

היהלום הגולמי הוענק במתנה על ידי ממשלת דרום אפריקה למלך אדוארד השביעי, בשנת 1907, לרגל יום הולדתו ה-66. על מנת להעביר את היהלום ליעדו בבטחה, נוצר העתק שלו, שהועבר לבריטניה על ספינת מאובטחת, ואילו היהלום האמיתי נשלח ללונדון באמצעות שירות הדואר הרשום הרגיל, לאחר שבוטח בסכום של 1,250,000 דולר.

בשנת 1908 נתן המלך את היהלום הגולמי לצורף המלכותי והלה בתר אותו למספר יהלומים קטנים יותר שעברו ליטוש, וכוכב אפריקה הוא הגדול שבהם. קיים גם "כוכב אפריקה הקטן" - היהלום השני בגודלו שהופק מן האבן (The Lesser Star of Africa) המכונה גם קולינאן II ומשקלו 317.40 קרט. בהוראת המלך אדוארד נקבע כוכב אפריקה בשרביט המלוכה הבריטי כאחד מ"תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת" ונשמר עם שאר התכשיטים במצודת לונדון. 

עד לאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 נחשב הכוכב ליהלום המלוטש הגדול בעולם. ב-1985 הודח מתוארו על ידי יהלום ה- "Golden Jubilee", המשובץ בכתרו של ראמה התשיעי מלך תאילנד, ומשקלו 547.67 קרט.

מיתוסים
-------

בין המיתוסים שנקשרו בכוכב אפריקה, מסופר כי לקולינאן, היהלום הגולמי המקורי יש "חצי שני" שעדיין לא נתגלה.

ראו גם
------

* קולינן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוכב אפריקה** בוויקישיתוף
* כוכב אפריקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**גטאנו אלברטו "גאי" לומברדו** (באנגלית: **Gaetano Alberto "Guy" Lombardo**; ‏ 19 ביוני 1902 – 5 בנובמבר 1977) היה מוביל הרכב קנדי-אמריקאי. ידוע במיוחד בשל עיבודיו המתקתקים לסטנדרטי ג'אז והופעות ערב ראש השנה האזרחית שארגן בניו יורק, במסגרתן אירח אמנים שונים, ששודרו ברדיו ובטלוויזיה מ-1929 ועד 1976, שנה לפני מותו.

תולדות חייו
-----------

לומברדו נולד בלונדון למהגרים מאיטליה. אביו היה זמר בריטון שלימד את ילדיו נגינה על מנת שיוכלו ללוות אותו. לומברדו למד כינור והופיע עם אחיו החל מ-1914. במהלך שנות העשרים המאוחרות ושנות השלושים הקליטו האחים לומברדו עבור "תקליטי בראונסוויק" (שנרכשו ב-1929 על ידי דקה). המוזיקה שלהם הייתה מוזיקת ביג בנד "מתוקה", פופולרית וקלה להאזנה ולריקודים.

בין 1929 ל-1959 ניגן לומברדו והוביל את להקת מסעדת "גריל רוזוולט" במלון רוזוולט בניו יורק ה"רויאל קנדיאנס". ההופעות שארגן בערב ראש השנה האזרחית היו לשם-דבר ושודרו ברדיו לרחבי ארצות הברית (עד 1956 ב-CBS ומ-1957 ב-NBC). ב-1960 עבר לומברדו למלון וולדורף-אסטוריה והופעות ראש השנה שודרו בטלוויזיה עד 1976. בתוכנית נוגנו עיבודים לשירי השנה החולפת ושובצו בה מעברים לדיווחים חיים מכיכר טיימס.

ב-1938 קיבל לומברדו אזרחות של ארצות הברית.

לומברדו מת בביתו ביוסטון, טקסס מהתקף לב.

בתרבות
------

בעיר הולדתו, לונדון, אונטריו, היה מוזיאון לזכרו בין 1980 ל-2007.

בסרטם של הביטלס "צוללת צהובה" מוזכר שמו כאחד מה"בלו מיניס" הרעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאי לומברדו** בוויקישיתוף

* גאי לומברדו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גאי לומברדו, באתר AllMusic (באנגלית)
* גאי לומברדו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גאי לומברדו, באתר Discogs (באנגלית)
* גאי לומברדו, באתר Songkick (באנגלית)
* אתר לזכרו
* הקלטות של הופעותיו - ראו תחת Guy Lombardo
* גאי לומברדו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גאי לומברדו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb138967664 (data)
* GND: 134786718
* ISNI: 0000 0000 7366 532X
* LCCN: n83196095
* MusicBrainz: fc3e92a7-df32-48f1-9ef4-e0fda9d8c83f
* NARA: 10568289
* NLP: A32474891
* NTA: 09945355X
* SNAC: w6k93qv7
* VIAF: 64192492
* WorldCat: lccn-n83196095

 |
**מושא פנימי** הוא מונח בתורת התחביר המציין תיאור אופן שמובע באמצעות שם פעולה הגזור מפועל המשפט.

בעברית
------

המושא הפנימי עצמו דומה למושא ישיר, כיוון שבשני המקרים מגיע המושא אחרי הפועל ללא שימוש במילת יחס. חרף כך, בשונה מהמושא הישיר, במושא הפנימי לא מצוין מקבל הפעולה, אלא שם הפעולה השאול מהפועל.

המושא הפנימי משמש לשני צרכים. הראשון הוא לשם הדגשת הפועל, למשל בפסוק "שָׁם פָּחֲדוּ פָחַד" (ספר תהילים, פרק י"ד, פסוק ה'). השני הוא המרת תואר הפועל בשם תואר, המצריך לפניו שם עצם, למשל בפסוק "כִּי אַהֲבַת נַפְשׁוֹ אֲהֵבוֹ" (ספר שמואל א', פרק כ', פסוק י"ז), שבא במקום "כי אהב אותו כנפשו". לשני המשפטים יש משמעות מילולית זהה.

בערבית
------

בערבית קרוי המושא הפנימי בשם **مَفْعُول مُطْلَق** (תעתיק מדויק: **מַפְעוּל מֻטְלַק**; בתרגום חופשי: **פעול מוחלט**). בדומה לעברית, המושא הפנימי בערבית יכול לשמש לשם הדגשת הפועל (למשל במשפט "ضَرَبَ ضَرْبًا", תעתיק מדיוק: "צַ'רַבַּ צַ'רְבַּא"; תרגום מילולי: "(הוא) הכה הכאה", בתרגום חופשי: "הוא הכה נמרצות"); או לשם המרת תואר הפועל בשם עצם (למשל במשפט "فَرِحَ فَرْحًا عَظِيمًا", תעתיק מדיוק: "פַרִחַ פַרְחַא עַטִ'ימַא"; תרגום מילולי: "(הוא) שמח שמחה גדולה"). נוסף על כך, ושלא כמו בעברית, יכול המושא הפנימי בערבית לשמש לשם תיאור כמות או מידה (למשל במשפט "سَارَ سَيْرَ ثَلَاثِ كِيلُومِتْرَاتٍ", תעתיק מדויק: "סַארַ סַיְרַ תַ'לַאתִ' קִילוֹמִתְרַאתִ"; תרגום מילולי: "(הוא) הלך הליכת שלושה קילומטרים"); לשם השוואת הפעולה לשם או למצב אחר (למשל במשפט "قَعَدَ قُعُودَ ٱلْأَمِيرِ", תעתיק מדויק: "קַעַד קֻעוּדַ אלְ-אַמִירִ"; תרגום מילולי: "(הוא) ישב ישיבת נסיך"); או לשם גזירת תואר הפועל משם עצם (למשל משם הפועל تَمَام, תעתיק מדויק: "תַמַאם", תרגום מילולי: "שלמות", נגזר תואר הפועל تَمَامًا, תעתיק מדויק: "תַמַאמַא", תרגום מילולי: "לחלוטין").

הערות שוליים
------------

1. ↑  מושא פנימי, באתר מילון אבניאון
2. ↑  פרשת נשוא – 'הניף תנופה': על המושא הפנימי במקרא ובימינו, באתר האקדמיה ללשון העברית, 9 ביוני 2016
3. ↑  אברהם שרוני, **מילון ערבי-עברי שימושי**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991, עמ' 791
4. ↑  עמליה השכל, **כלים לפיענוח טקסט בשפה הערבית**, אוניברסיטת אריאל בשומרון, 2020, עמ' 150-145
5. ↑  Wright, William, **A Grammar of The Arabic Language**, Cambridge University Press, 1874, Part Third, pp. 53-56
6. ↑  דן בקר, **תשעים ותשעה פרקי דקדוק ערבי**, אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 164-161
**המשרד למחקר ופיתוח מדעי** (באנגלית: (The Office of Scientific Research and Development (OSRD), היה משרד פדרלי של ממשל ארצות הברית, שנוצר כדי לתאם את המחקר המדעי למטרות צבאיות במהלך מלחמת העולם השנייה.

מהלכים ראשונים להקמתו של המשרד נעשו במאי 1941, והוא הוקם פורמלית על ידי הצו הנשיאותי מס' 8807 ב-28 ביוני 1941. למשרד ניתנה גישה כמעט בלתי מוגבלת למימון ולמשאבים, ובראשו עמד וניבר בוש שדיווח ישירות לנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.

המחקר שבוצע תחת אחריות המשרד היה מגוון, ועסק בפרויקטי מחקר מתקדמים, שכללו פצצות מדויקות יותר, חומרי נפץ אמינים יותר, מחקר על מרעומי קירבה, טילים מונחים, מערכות התראה מוקדמת ומכ"מים משופרים, נשק קל מדויק ובמשקל קטן יותר, כלי רכב בעלי פרופיל פעולה מגוון יותר, טיפולים רפואיים אפקטיביים יותר, והפרויקט הסודי יותר מכולם, אגף S-1, שבהמשך התנהל כפרויקט מנהטן, ועסק במחקר, פיתוח וייצור של כלי הנשק הגרעיניים הראשונים.

ניסויים בבני אדם
----------------

מאוקטובר 1943 עד אוקטובר 1946, OSRD השתמש בסרבני מצפון מהשירות האזרחי האמריקאי לצורך מחקר של מלריה, לחץ גבהים, השפעות גובה רב, כוויות קור, השפעת רעש חזק, גזים רעילים, בליעה וחשיפה למי ים, טמפרטורות קיצוניות, אקלים, השפעות של היגיינה לקויה, מחסור בתיאמין, השפעת חוסר שינה, היבטים רפואיים של שהות באוויר, ועוד.

האנשים שעליהם נערכו הניסויים התבטאו בהמשך בחריפות נגד מה שנעשה בהם, ואמרו שהם לא היו מתנדבים מרצונם לפרויקט זה לו ידעו עד כמה קשוחים וקפדניים יהיו ניסויים אלה.

פירוק המשרד
-----------

המשרד פורק בדצמבר 1947.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור המשרד, ואוסף מסמכים הקשורים בו, כולל דו"חות טכניים, תזכירים, שרטוטים, וכדומה. ספריית הקונגרס.
* הנושאים שבהם עסק המשרד, וציר הזמן של פיתוחם.
* Organizing Scientific Research for War: The Administrative History of the Office of Scientific Research and Development, אירווין סטיוארט, בוסטון, 1948

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצו הנשיאותי מס' 8807 להקמת המשרד למחקר ופיתוח מדעי, בחתימת הנשיא רוזוולט, 28 ביוני 1941.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007578631105171
* ISNI: 0000 0001 0681 5655
* LCCN: n80139792
* VIAF: 125492712
* WorldCat: lccn-n80139792

 |
**הוקרה** (באנגלית: **Tribute**) הוא סרט קולנוע קנדי מסוגת דרמה קומית משנת 1980, בבימויו של בוב קלארק, עם ג'ק למון, רובי בנסון ולי רמיק בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ברנרד סלייד (אנ') והוא מבוסס על המחזה שלו "הוקרה" שהועלה בברודוויי ב-1978.

זו דרמה משפחתית על מפיק תיאטרון שחולה במחלה סופנית ומשתדל להתקרב ולהתפייס עם גרושתו ובנו לפני שימות.

ג'ק למון זכה בפרס דוב הכסף בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.

בוב קלארק היה מועמד לפרס דוב הזהב.

תקציר העלילה
------------

סקוטי טמפלטון (ג'ק למון) הוא מפיק מופעי תיאטרון ותיק. הוא מאושפז לבדיקות בבית חולים ומתגלה שסובל מלוקמיה. באשפוז הוא מתלוצץ עם החולים ומתחבר בעיקר לסאלי היינס (קים קטרל) שעברה כריתת תוספתן.

בשובו לביתו מפתיעים אותו גרושתו מגי (לי רמיק) ובנם ג'אד (רובי בנסון) אותו לא ראה שלוש שנים. ג'אד הוא בחור ביישן שעומד להתחיל לימודי בקולג'. סקוטי מנסה להתקרב אליו אבל אינו מצליח. הוא מזמן פגישה בין ג'אד לסאלי ומתפתח ביניהם קשר עם עליות וירידות.

רק כעבור יום מגלה סקוטי לגרושתו שהוא חולה סופני ויחסה אליו משתנה. היא מגלה זאת לג'אד וגם הוא מתחיל להתייחס בסלחנות לאביו.

סקוטי מסרב לעבור טיפול כימותרפי. שותפו לו דניאל (ג'ון מארלי) ג'אד, מגי ובעיקר הרופאה שלו ד"ר גלדיס פטרלי (קולין דיוהרסט) לוחצים עליו כל הזמן.

לבסוף נשבר סקוטי ומסכים לטיפול. ג'אד מלווה אותו בבית החולים במצבים קומיים ובמצבים קשים ולא מש ממטתו. הוא ומצלם אותו בכל המצבים המצחיקים עם צוות בית החולים.

לקראת יום הולדתו מתכננים לו ג'אד, לו, סאלי והשחקנית הילרי (גייל גרנט) ערב הוקרה (פרידה?). אנשים שעבדו איתו במשך כל השנים מגיעים בטיסות מרחבי ארצות הברית, מתכנסים באולם ומשמיעים דברי הוקרה ושבח לסקוטי.

לסוף עולה סקוטי על הבמה ובקול חנוק הוא מסכם שהדבר החשוב לו ביותר הוא חידוש הקשר עם ג'אד. ג'אד עולה לבמה והם מתחבקים ומתנשקים לתשואות הקהל.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ק למון | סקוטי טמפלטון |  |
| רובי בנסון | ג'אד טמפלטון | בנו של סקוטי |
| לי רמיק | מגי סטראטון | גרושתו של סקוטי |
| קים קטרל | סאלי היינס |  |
| ג'ון מארלי | לו דניאלס | שותף של סקוטי |
| קולין דיוהרסט | ד"ר גלדיס פטרלי | רופאה |
| גייל גרנט | הילרי | שחקנית |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הוקרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הוקרה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הוקרה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הוקרה", באתר אידיבי
* "הוקרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט הוקרה, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 305909690
* WorldCat (עם VIAF): 305909690

 |
**ג'ון קלווין מקוי** (באנגלית: **John Calvin McCoy**; ‏ 28 בספטמבר 1811 - 2 בספטמבר 1889) היה חלוץ ומיסיונר בפטיסטי הידוע כ"אבי קנזס סיטי" שבמיזורי, ארצות הברית.

חייו
----

מקוי נולד בעיר וינסנס שבאינדיאנה, למד בין השנים 1826–1827 בקולג' טרנסילבניה שבלקסינגטון, קנטקי, והוסמך למודד. הוא הצטרף ב-1830 להוריו, אייזק וכריסטיאנה מקוי, להתיישבות במקום בו יושבת כיום קנזס סיטי במטרה ליזום פעילות מיסיונרית בקרב האוכלוסייה המקומית. 

ב-1833 בנה מקוי בית מסחר בן 2 קומות שהפך תוך זמן קצר לבית מסחר כללי ששירת סוחרי פרווה, הרפתקנים, אינדיאנים, חוואים מקומיים וחלוצים שנעו מערבה דרך שבילי אורגון, קליפורניה וסנטה פה. בשנת 1834 רכש מקוי קרקעות מד"ר ג'ונסטון לייקינס (Johnston Lykins), עליהם תכנן את העיירה לה קרא בשם וסטפורט (Westport=נמל מערבי), משום שזאת הייתה התחנה המערבית האחרונה עבור אלו שהמשיכו מערבה. במאי של אותה שנה נפתח משרד דואר בווסטפורט ומקוי היה למנהל הדואר הראשון. הוא הצליח להקים מעגן סירות בסמוך לווסטפורט שאיפשר לסירות המגיעות דרך נהר המיזורי להעביר סחורות ונוסעים עד לנקודה זו ובכך הוא הפך את וסטפורט לנקודת הנמל המערבית ביותר על נהר המיזורי באותם הימים. עובדה זאת גרמה לעיר אינדפנדנס השוכנת מזרחית למקום, לאבד את בכורתה כתחנת מסחר העגלות הראשית באזור עבור הממשיכים מערבה. בפברואר 1857 התאגדה וסטפורט כעיירה.

המעגן החדש הפך לפופולרי, אך ההתרחבות סביבו הייתה בלתי אפשרית מפני שהשטח שמסביב לו היה שייך לחוואי בשם גבריאל פרודהום (Gabriel Prudhomme). פרודהום נרצח ב-1831 ורכושו נמכר במכירה פומבית ב-1838. מקוי ו-13 שותפים נוספים החליטו להקים חברה שתקנה את השטח בן 271 האקרים (1.1 קמ"ר); החברה נקראה בשם "העיירה של קנזס" (Town of Kansas) ורכשה את השטח תמורת 4,220 דולרים. ביוני 1850, כשאוכלוסייתה מונה כ-1,500 נפש, התאגדה העיירה רשמית. בשנת 1853, כשאוכלוסייתה של קנזס הוערכה ב-2,500 נפש, החליטה מדינת מיזורי לאגד אותה רשמית כעיר.

ב-1838 נשא מקוי לאישה את וירג'יניה כריסטיאנה צ'יק (1820–1849) ולזוג נולדו 6 ילדים. אשתו מתה במגפת הכולרה שפרצה ב-1849 והוא נשא לאישה שנייה ב-1850 את אליזבת וודסון. הוא המשיך לנהל את עסקיו ואת השקעותיו בקרקעות באזור גם כשקיבל פקודה לעזוב את קנזס סיטי במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית בגלל חיבתו למדינות הדרום ותמיכתו בעבדות (למקוי עצמו היה עבד בשם טום).

מקוי מת ב-2 בספטמבר 1889 ונקבר בבית הקברות המאוחד שבקנזס סיטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון קלווין מקוי** בוויקישיתוף
* ג'ון קלווין מקוי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Ford, Susan Jezak. "*John Calvin McCoy*", kchistory.org
2. ↑  "Westport History: Where the West Began", The Westport Historical Society site.
3. ↑  "THE HISTORY OF WESTPORT", *experience Kansas City* site.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2009188411
* NARA: 10598301
* SNAC: w6cv4wm6
* VIAF: 103075466
* WorldCat: lccn-no2009188411

 |
**השתיקה** הוא מחזה פרי עטם של אילנה וייזר-סנש וניב כהן, שהוצג בתיאטרון חיפה (2006-2004).

תקציר העלילה
------------

צבי קורן, פרופסור לספרות עברית ומשורר, ואשתו דפנה, מורה בבית ספר יסודי- הם זוג למופת והורים אוהבים לבתם הקטנה תום. המחזה נע בין הווה שהוא למעשה כעבור שנים, כשתום הבוגרת מתכוננת למפגש עם אביה אותו לא ראתה זמן רב, לבין העבר. אט-לאט נחשף סיפורן הקשה והמכאיב של תום ודפנה, הנתונות לאיום מתמיד בשל אלימותו של צבי, אבי המשפחה. איש לא חשד שבית משפחת קורן הוא גיהנום. אפילו חבריהם הקרובים לא תארו לעצמם מה מתרחש שם. כשמנהל בית הספר בו עובדת דפנה מציע לה אהבה, היא מסרבת, אולם לרגע מתבהר לה שניתן לחיות אחרת. כשהיא חושפת באוזני חברתה הקרובה דליה את סודה, דליה מספרת לבעלה והסכר נפרץ. כשצבי מבין שהמציאות סוגרת עליו הוא מגיב כפי שהוא יודע.

אודות ההצגה
-----------

ההצגה הציגה במשך שלוש עונות בתיאטרון חיפה (2006-2004), בבימויו של איציק ויינגרטן. 

### יוצרים

| תפקיד | שם |
| --- | --- |
| בימוי | איציק ויינגרטן |
| עיצוב תפאורה | פרידה קלפהולץ שהם |
| מלחין מוזיקה | אלדד לידור |

### שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| דליק ווליניץ | צבי קורן |
| אביגיל אריאלי | דפנה קורן |
| ליאת הר לב | תום הבוגרת |
| מאיה קורן | תום הילדה |
| יעל הדר | דליה |
| יואב בר-לב | יורם |
| מיטל סלקמון-רטן | גלית הסטודנטית |
| רוברטו פולק | מנהל בית הספר |