**גַ'אווַאחֶתי** (גאורגית: **ჯავახეთი**, ארמנית: **Ջավախք**, ג'אוואקח) הוא מחוז היסטורי בדרום גאורגיה, באזור הנפות אחלכלכי, אספינדזה (חלקית), נינוצמינדה, וחלקה בנפת ארדהאן שבטורקיה. מבחינה היסטורית, גבולותיה הגיאוגרפיים של ג'אוואחתי נקבעו על ידי נהר הקורה ממערב ורכס שוושתי (גאו'), רכס סמסארי (אנ') ורכס ניאליסקורי (גאו') מצפון, דרום ומזרח, בהתאמה. הפעילויות הכלכליות העיקריות באזור זה הן חקלאות קיום (אנ'), במיוחד תפוחי אדמה וגידול בעלי חיים.

בשנת 1995 אוחדו המחוזות אחלכלכי ונינוצמינדה, המהווים את הטריטוריה ההיסטורית של ג'אוואחתי, עם שטחי השכנה של סאמצחה כדי ליצור אזור מנהלי חדש, מחוז סאמצחה-ג'אוואחתי. נכון לינואר 2020, האוכלוסייה הכוללת של סאמצחה-ג'אוואחתי הייתה 152,100 אנשים. הארמנים מהווים את רוב אוכלוסיית ג'אוואחתי. על פי מפקד האוכלוסין הגאורגי של 2014, 93% (41,870) מהתושבים בנפת אחלכלכי ו-95% (23,262) בנפת נינוצמינדה היו ארמנים, כאשר נותרו רק מספר זעום של גאורגים אתניים ויוונים קווקזיים (אנ').

אטימולוגיה
----------

השם גַ'אווַאחֶתי מורכב מהשורש גַ'אווַאח עם הסיומת הגאורגית *-*אתי, שנמצאת בדרך כלל בשמות של מדינות ואזורים. גַ'אווַאחֶתי פירושה ארץ הג'אווחים (אנ') (תת-קבוצה אתנית של גאורגים), בדומה למילה אוסתיה שלקוחה מהגאורגית אוסי+אתי.

האזכור המוקדם ביותר של השם הוא משנת 785 לפני הספירה, בכתובות של מלך ממלכת אוררטו אַרְגִּישֵׁתִּי הראשון (אנ') כ-זאבאחה.

היסטוריה
--------

### ימי קדם

השבטים העתיקים של מסחי (או מוסחי) ומוסיניקים הם התושבים הידועים הראשונים של האזור.

במקורות, האזור תועד *כזאבחה* בשנת 785 לפני הספירה, על ידי המלך אַרְגִּישֵׁתִּי הראשון (אנ') מאוררטו, וככל הנראה, פירושו אחת הקבוצות האתניות של אוררטו. על פי סיריל טומאנוף (אנ'), ג'וואחתי, יחד עם אֶרוּשֵׁתִי (אנ'), היו חלק מדוכסות צוּנְדָּה (גאו'), דוכסות האיברית מהמאה הרביעית או ה-3 לפני הספירה. מאז המאה ה-2 לפנה"ס עד המאה החמישית לספירה אזור זה היה חלק ממחוז ארמני - גּוֹגַרְכְּ (אנ'), בארמניה הגדולה (אנ').

נינו הקדושה (אנ') נכנסה לאיבריה מג'אווחתי, אחד מהפרובינציות הדרומיות של איבריה, והגיעה למצחתה, בירת הממלכה, במסלול נהר הקורה. שם החלה להטיף לנצרות, שהביאה בסופו של דבר להתנצרותה של איבריה (אנ').

אחד המקורות הארמניים המוקדמים ביותר, פאוסטוס מביזנטיון (אנ') (המאה ה-5) כתב: "מסקוט (אנ') מלך סאנסאן (אנ'), כועס מאוד, התמלא בשנאה כלפי בן השבט שלו, המלך הארמני חוסרוב (אנ'), ואסף את כל חייליו - הונים, פוכים, טבסאראנים, חצ'מטקים, איז'מחים, גאטים, גלוארים, גוגארים, שישב'ס, צ'ילבס, בלאשיך ואגרסוואנים, כמו גם מספר בלתי נספור של שבטי נוודים מגוונים אחרים, כל הכוחות הרבים שעליהם פיקד. הוא חצה את גבולו, נהר הקורה הגדול, ופלש למדינה הארמנית".

במאה ה-5 בתקופת שלטונו של וחטנג הראשון מאיבריה ג'ווואחתי הייתה פרובינציה של איבריה ולאחר מותו התיישבה אשתו השנייה הנסיכה הביזנטית בדוכסות צוּנְדָּה (גאו') (חלק מג'אוואחתי).

### ימי הביניים

 ראטי הראשון סורמלי (גאו'), דוכס ג'אוואחצי וכארתלי, חובש שרבוש (אנ') ולובש כותונת, פתוחה בחזיתה, כאבה (אנ') עם תיראז (אנ'), מעט לפני 1186, ורדזיה, דרום גאורגיה, Inv. מס' 5246-262.
במאבק נגד השלטון הערבי בגאורגיה (אנ'), הגיעה שושלת בגרטיוני לשלוט על טאו קלארג'תי (אנ') והקימה את נסיכות איבריה (אנ'). שליטי טאו-קלארג'תי נלחמו בערבים מאזור זה, ובהדרגה שילבו בשטחו את אדמות הסביבה של סאמצחה וג'וואחתי, יחד עם כמה אדמות נוספות.

באחד מחיבוריו כתב ההיסטוריון הארמני מהמאה ה-10, אוחטאנס מסבסטיה (אנ'), על עץ משפחת קיריון, הקתוליקוס של איבריה. התרגום המילולי של דבריו: קיריון "בא מהאיברים במונחים של ארץ ושושלת, מאזור ג'אוואח". אין ספק שאוחטאנס האמין שג'אוואחתי הוא חלק מאיבריה, והג'אוואחים הם איברים. זאזא אלכסידזה (אנ') בוחן את נקודת המבט של אוחטאנס ושל החברה הארמנית הנאורה של המאה ה-10 בנושא הזה לעומק.

בין המאות ה-9 ל-11 חלק מג'אוואח/ג'אוואחתי נשלט על ידי ארמניה הבגרטונית (אנ'). באמצע המאה ה-10, חלק מג'אוואחתי הייתה חלק מממלכת אבחזיה. בשנת 964 הרחיב לאון השלישי מאבחזיה (אנ') את שליטתו בג'אוואחתי, ובמהלך שלטונו נבנתה קתדרלת קוּמּוּרְדוֹ (אנ'). במאות שלאחר מכן, ג'אוואחתי נותרה בשליטת הממלכה הגאורגית המאוחדת. בתקופה זו התפתחה ג'אוואחתי משמעותית, במהלכה נבנו גשרים, כנסיות, מנזרים ובתי מגורים מלכותיים רבים (דליווי (גאו'), ר'רטילה (גאו'), בוז'אנו (ბოჟანო), ורדזיה ואלאסטאני (גאו')). בשנת 1064 כבשו התורכים הסלג'וקים את האזור ושלטו על האזור עד 1118 כאשר דוד הבנאי שחרר את האזור מידי התורכים. לאחר מכן היא הפכה לחלק מנסיכות ארמניה הנשלטת על ידי שושלת זאקאריד (אנ') (ארמניה הזקארידית), כמדינה וסאלית של ממלכת גאורגיה.

בשנת 1245 עברה ג'אוואחתי לשליטת המשפחה הפיאודלית של תורלי (אנ'). בשנת 1268, סופחה ג'אוואחתי לאטבאגות סאמצחה (אנ'), שנשלטה על ידי בית ג'קאלי (אנ'). בשנת 1587, האזור, יחד עם כל הנסיכות, נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית שהפכה לאיילט צ'ילדיר (אנ'). אוכלוסיית נפגעה קשות מהפלישות הטורקו-מונגוליות. בשנת 1484, סולטאן יעקוב (אנ') מאק קויונלו הרס את הנסיכות. האיסלאם החל להתפשט באזור בקרב גאורגים וארמנים כאחד. כאשר הכנסייה הגאורגית החלה לאבד השפעה באזור, ארמנים כלקדונים (אנ') רבים החלו להצטרף לכנסייה הקתולית הארמנית. המקומיים האסלאמיים החלו להתערבב עם המתיישבים הטורקים, ויצרו את הזהות הטורקית מסחתית, שהפכה לדומיננטית ממערב ל-ג'אוואחתי במסחתי. בשנת 1731 נאדיר שאה מאיראן האפשארית פתח בפלישה לקווקז ובמהלך תקופה זו שיעבד 6,000 ארמנים מאיילט צ'ילדיר על פי הקתוליקוס הארמני אברהם קְרֶטָצִי (אנ').

### בתקופת האימפריה הרוסית

בשליש הראשון של המאה ה-19, בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813) ומלחמת רוסיה–פרס (1826–1828), כבשה רוסיה את עבר הקווקז ואת רוב גאורגיה, יחד עם יתר הקווקז, התאגדה כמלכות המשנה של הקווקז כחלק מהאימפריה הרוסית. כשהרוסים כבשו את ג'אוואחתי היו בה 1,716 ארמנים (67.7%), 639 מוסלמים (25.2%) ו-179 משפחות גאורגיות (7.1%). רבות מהמשפחות המוסלמיות בחרו להתיישב מחדש באימפריה העות'מאנית בעקבות הסיפוח הרוסי של האזור. ממשלת הצאר יזמה תכנית ליישב מחדש את הגבול החדש שלה עם איראן הקג'ארית (אנ') והאימפריה העות'מאנית עם ארמנים שנחשבו לנאמנים. בסך הכל כ-90,000 ארמנים מהאימפריה העות'מאנית ו-40,000 ארמנים מקאג'ר איראנית התיישבו בקווקז הרוסי, בעיקר באובלסט ארמניה (אנ'). בשנת 1829 כ-7,300 משפחות ארמניות (58,000 נפשות) התיישבו מחדש ב מסחתי, ג'אוואחתי ותריאלתי (אנ') (רו'). לארמנים שעברו לתריאלתי הצטרפו יוונים קווקז דוברי טורקית (אנ') המוכרים בשם אורומים (אנ'). לארמנים שעברו לג'אוואחתי הצטרפו מספר דוחובורים, כת נוצרית רוחנית מרוסיה. בתחילת המאה ה-20, מספר רב של פליטים ארמנים מרצח העם הארמני באימפריה העות'מאנית, וחברי כת הדוחובורים נוספים מהאימפריה הרוסית, התיישבו באזור.

דו"ח משנת 1886 מצא 63,799 אנשים שחיו בג'אוואחתי, מתוכם 46,384 ארמנים (72.7%), 6,674 רוסים (10.5%), 6,091 טורקים (9.5%) ו-3,741 גאורגים (5.9%). מפקד האוכלוסין של האימפריה הרוסית משנת 1897 מצא 72,709 בני אדם בג'אוואחתי, מתוכם 52,539 ארמנים (72.3%), 6,868 טורקים (9.4%), 6,448 גאורגים ו-5,155 רוסים (7.1%).

עד 1916, ההרכב האתנו-דתי של אוייזד אחלציחה (אנ') היה:

| לאום | עִירוֹנִי | כַּפרִי | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- |
| ארמנים | 6,151 | 76,624 | 82,775 | 77.2% |
| גאורגים | 265 | 10,039 | 10,304 | 9.6% |
| רוסים | 429 | 7,113 | 7,542 | 7.0% |
| מוסלמים שיעים | 0 | 5,431 | 5,431 | 5.1% |
| כורדים | 0 | 904 | 904 | 0.8% |
| יהודים | 204 | 0 | 204 | 0.2% |
| סה"כ | 7,055 | 100,118 | **107,173** | 100.0% |

### תקופת העצמאות הקצרה

לאחר המהפכה הרוסית של 1917, ג'אוואחתי שולבה ברפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה קצרת-הימים. אולם שילוב זה היה שנוי במחלוקת עם הרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה שתבעה את האזור על בסיס היסטוריה ואתנוגרפי. ריצ'רד הובניסיאן, היסטוריון אמריקאי ממוצא ארמני שעסק בנושא הרפובליקה שבין המלחמות של ארמניה, מתאר את גורלם של יותר משמונים אלף ארמנים (אנ') שהתגוררו בג'אוואחתי לאחר כיבוש האזור על ידי הצבא העות'מאני.

### בעידן ברית המועצות

גאורגיה הוכפפה לשליטה מלאה של ברית המועצות בשנת 1921, וג'אוואחתי, יחד עם שטחים גאורגיים לשעבר אחרים, הפכו לחלק מגאורגיה הסובייטית. המיעוט המוסלמי שנותר בג'אוואחתי, הידוע גם בשם טורקים מסחתים. בשנת 1944, במהלך שלטונו של סטלין גורשו עמק פרנגה (אנ') שבאוזבקיסטן.

### בתקופת גאורגיה המודרנית

נכון לעכשיו, הארמנים מהווים את הרוב האתני באזור. מאז העצמאות רבים מבני קהילת דוחובורים עזבו לרוסיה. כמו כן, מתגוררים באזור מהגרים אקולוגיים מאג'ריה.

מצב נוכחי
---------

בין 2006 ל-2011, 220 ק"מ מהכביש המהיר מקומו כארתלי לסאמצחה ג'אוואחתי שופרו כחלק מתוכנית של תאגיד אתגר המיליניום MCC (אנ') של ארה"ב כדי לקשר בצורה יעילה יותר את האזור עם שאר גאורגיה. מאפריל 2008 החלו לבנות קו רכבת שיעבור בין קארס שבטורקיה לבאקו שבאזרבייג'ן שעובר בגאורגיה. בשנת 2017 נסתיימה בניית מסילת הברזל קארס-אחלכלכי-טביליסי-באקו, שהחל לפעול ב-2017. האוכלוסייה הארמנית של ג'אוואחתי התנגדה לבניית קו הרכבת מכיוון שהיא לא כוללת את ארמניה ומבודדת אותה. מסילת הברזל הישנה המקשרת בין גאורגיה, ארמניה וטורקיה (קו הרכבת קארס-גיומרי-טביליסי (אנ')), נמצא במצב תקין ויכול להיות פעיל תוך שבועות, אך בשל המצור הטורקי על ארמניה, מסילת הברזל אינה פעילה מיולי 1993.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אוואחתי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏Babak Rezvani‏ (Q125419509) (2014). **Conflict and Peace in Central Eurasia: Towards Explanations and Understandings**. BRILL. p. 1. מסת"ב 9789004276369.
2. ↑  מידע סטטיסטי לגבי מחוז סאמצחה-ג'אוואחתי, National Statistics Office of Georgia
3. ↑  אתר הסטטיסטיקה של גאורגיה
4. ↑  אשוט מלקוניאן (אנ') (2007). Javakhk in the 19th century and the 1st quarter of the 20th century: a historical research. Erevan: האקדמיה הלאומית למדעים של ארמניה (אנ'), Institute of History. p. 36. מסת"ב 978-9994173075.
5. ↑  ИСТОРИЯ АРМЕНИИ (היסטוריה של ארמניה) (ברוסית). ירוואן, ארמניה הסובייטית: Academy of Sciences of Armenian SSR. 1953.
6. ↑  ‏Finbarr Barry Flood‏ (Q112435568) (2017). "A Turk in the Dukhang? Comparative Perspectives on Elite Dress in Medieval Ladakh and the Caucasus". Austrian Academy of Science. p. 252, Fig. 19.
7. ↑  ‏דוד מוסחלישווילי‏ (Q5237856), Some Aspects Of Georgian History In The Light Of Armenian Historiography, January 2012
8. ↑  כנסיית קוּמּוּרְדוֹ (אנ') באתר הפטריארכיה של גאורגיה האפרכיה של שֶׁמוֹכְּמֵדִי (גאו')
9. 1 2 3   ‏משה גמר‏ (Q24703480) (2004). The Caspian Region, Volume 2: The Caucasus. Routledge. pp. 24–. מסת"ב 978-1-135-77541-4
10. ↑  ‏Hendrik Boeschoten‏ (Q94237101); ‏Julian Rentzsch‏ (Q78633431) (2010).  Turcology in Mainz]. Otto Harrassowitz Verlag. p. 142. מסת"ב 978-3-447-06113-1.
11. ↑  Кавказский календарь на1917 год (לוח השנה הקווקזי לשנת 1917) (ברוסית) (72nd ed.). Tiflis: Tipografiya kantselyarii Ye.I.V. na Kavkaze, kazenny dom. 1917. pp. 206–213.  
לוח השנה הקווקזי (אנ') היה אלמנך שנתי שפורסם בטביליסי שבאימפריה הרוסית על ידי מלכות המשנה של הקווקז בין השנים 1846-1917.
12. ↑   ‏Richard G. Hovannisian‏ (Q2657741) (1971–1996). The Republic of Armenia. Vol. 2. Berkeley: University of California Press. pp. 151–152. מסת"ב 0-520-01805-2 (הספר בקטלוג ULI)
13. ↑  Nicolas Landru (Translated by Simone Koshimizu), Landlocked Javakheti: symptoms of difficulties of the nation-state in Georgia?
14. ↑  ‏Justin Lyle‏ (Q125464095) (2012), Resettlement of Ecological Migrants in Georgia, ECMI. European Center for minority issues
15. ↑  Rehabilitating the Samtskhe-Javakheti Road in Georgia. Millennium Challenge Corporation

| מחוזות היסטוריים של גאורגיה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אבחזיה • אג'ריה • גוריה • אימרתי • קאחתי • סוואנתי • הרתי • ג'אוואחתי • כארתלי • חבסורתי • לצ'חומי • מתיאולתי • מסחתי • פשאבי • רצ'ה • סמגרלו • טאו-קלארג'תי • תושתי | מחוזות היסטוריים של גאורגיה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565897305171
* BnF: cb15575520c (data)
* GND: 4744637-7
* VIAF: 315135538
* WorldCat (עם VIAF): 315135538

 |