recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אורן ליבוביץ'** (נולד ב-1982 בגבעת עדה) הוא עיתונאי ופעיל חברתי למען לגליזציה של קנאביס והקלה בתנאים לקבלת קנאביס רפואי. כיהן כיושב ראש מפלגת עלה ירוק ומייסד המגזין המקוון "קנאביס" והעורך הראשי שלו וכן יו"ר הוועד המנהל של קואופרטיב מטופלי הקנאביס הרפואי "קנאטיב".

ביוגרפיה
--------

ליבוביץ' החל בפעילות למען לגליזציה לאחר שקיבל רישיון לשימוש בקנאביס רפואי בעקבות תאונת דרכים כחצי שנה לאחר שחבר שלו נשלח לשלושה חודשי מאסר בשל החזקה של חשיש בכמות של שימוש עצמי.

המגזין קנאביס נוסד באופן רשמי בשנת 2010. קדמו לו מספר אתרי אינטרנט קטנים יותר שהוקמו על ידי חברי הקבוצה אשר עסקו ביוזמות ופעילות ציבורית להסדרת שוק הקנאביס בישראל. הוא צמח במקביל למחאה החברתית של קיץ 2011 ולאחר שניסיונם של חברי הקבוצה להעלות את הנושא על סדר היום במסגרת המחאה לא צלח. האתר מהווה את מקור המידע המרכזי של קהילת צרכני ותומכי הקנאביס בישראל והכותבים בו עושים זאת בהתנדבות וללא כוונת רווח.

אורן ליבוביץ' הנחה בעבר פינה בתוכנית הטלוויזיה "שאיפות גדולות" ששודרה בערוץ 8 בשנים 2013–2014 בהנחיית אברי גלעד ועסקה בנושא הקנאביס הרפואי בישראל.

לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה ב-2013 התמודד במסגרת הרשימה עלה ירוק - הרשימה הליברלית, איחוד של מפלגת עלה ירוק והתנועה הליברלית החדשה במקום החמישי אך הרשימה לא עברה את אחוז החסימה והאיחוד בין הקבוצות התפרק.

ב-18 בדצמבר 2014 פרש זמנית אורן מתפקידו כעורך קנאביס ומונה לתפקיד יו"ר מפלגת עלה ירוק לקראת בחירות 2015 אשר זכתה בהנהגתו בבחירות 2015 למספר המצביעים הגדול ביותר בתולדותיה (מעל ל-47 אלף קולות - למעלה ממנדט), אך שוב לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה ונשארה מחוץ לכנסת.

בתחילת דצמבר 2016 הצטרף אורן יחד עם מגזין קנאביס לפרויקט "שבוע הקנאביס" של "החזית" בראשות "הצינור" ויחד עם גיא לרר, גדי וילצ'רסקי ודמויות וארגונים נוספים.

בדצמבר 2016, נחקר במשטרה ונשלח למעצר בית בן חמישה ימים בעקבות מעורבותו במיצג "ארדלנה". במסגרת המיצג פורסם ברשתות החברתיות כי ספינה עם קנאביס בדרכה לישראל. בהמשך התברר שהספינה הכילה צמחי מרפא חוקיים, ולא קנאביס.

בחודש מאי 2017 התמנה ליבוביץ' לתפקיד יו"ר הוועד המנהל של קואופרטיב מטופלי הקנאביס הרפואי החדש "קנאטיב".

בדצמבר 2017 הוצב ליבוביץ' ברשימת ה"אנשים שכדאי להכיר" של 'ידיעות אחרונות' בתחום העשייה החברתית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הכל על אורן ליבוביץ', מגזין קנאביס

הערות שוליים
------------

1. ↑  לראשונה: תעודת עיתונאי ממשלתית הונפקה למגזין קנאביס, באתר קנאביס
2. ↑  גיבורי רשת - אורן ליבוביץ, הטלוויזיה החינוכית הישראלית
3. ↑  בחירות 2015: התוצאות, באתר וואלה! NEWS
4. ↑  ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏גלעד ארדן, נראה שיש לך כבר פרזנטורית לבחירות הבאות, באתר מעריב אונליין, 30 בדצמבר 2016
5. ↑  משט ‘ארדלנה’ – הסיפור המלא, מגזין קנאביס, 24 בדצמבר 2016
6. ↑  nrg חדשות, "ארדלנה": משט הקנאביס בדרך לישראל, באתר nrg‏
7. ↑  אלי שלזינגר, כך לכדה המשטרה 450 ק"ג קנאביס - שלא היו, באתר בחדרי חרדים, 22 בדצמבר 2016
8. ↑  אודות "קנאטיב"
9. ↑  אמיר אלון, תלם יהב, יהודה שוחט, אריאלה שטרנבך ורותם אליזרע, עשרת הנבחרים החברתיים של 2017, באתר ynet, 31 בדצמבר 2017
טרנסדנוביה - ממערב לדנובה, בצבע ירוק כהה
חלוקת הונגריה בת זמננו לשלושה אזורים עיקריים:טרנסדנוביה - בצבע כירוק, הונגריה מרכזית - בצבע צהוב, והונגריה צפונית יחד עם אלפלד בצבע תכלת, המתחלק לצפון-אלפלד ודרום אלפלד
מפה פיזית של הונגריה. הדנובה זורמת מצפון לדרום וטרנסדנוביה נמצאת בצד המערבי.
**טרנסדנוביה** (בהונגרית: **Dunántúl** - דונאנטול, בלטינית: **Transdanubia**, בגרמנית: **Transdanubien**, בקרואטית: **Prekodunavlje** או **Zadunavlje**) הוא שם היסטורי למערב הונגריה ממערב לדנובה. לכן משמעות השם הוא - "מעבר לדנובה", כלומר מעבר לגדה המערבית של הדנובה. 

החבל גובל עם סלובקיה בצפון, עם אוסטריה במערב למרגלות הרי האלפים, עם סלובניה בדרום-מערב, באמצעות הנהר מורה ועם קרואטיה בדרום, באמצעות הנהרות מורה ודראווה. הגבול המזרחי הוא בתוך הונגריה - הגדה המערבית של הדנובה. החבל המצוי מעבר לגדה השנייה, המזרחית, של הדנובה, קרוי בלטינית **ציסדנוביה** (**Cisdanubia**), אך המונח כמעט שאינו בשימוש. באופן היסטורי הוא ציין במיוחד של אותם חלקים של ממלכת הונגריה שנמצאו מצפון לדנובה, ושנודעו בגרמנית כ-Oberungarn - "הונגריה העליונה", והזהה בקווים כלליים בימינו לסלובקיה.

טרנסדנוביה כוללת 9 מחוזות של הונגריה:גיור-מושון-שופרון, קומארום-אסטרגום, פייר, וספרם, ואש, זאלה, שומוג', טולנה, באראניה ובסנוף החלק של פשט הנמצא ממערב לדנובה ושנודע בימי הביניים כמחוז פיליש.

היישוב המאוכלס ביותר באזור הוא העיר פץ'.

במרכז טרנסדנוביה נמצא אגם בלטון. חלקו הצפוני-מרכזי של טרנסדנוביה מכונה "טרנסדנוביה המרכזית" (בהונגרית: Közép-Dunántúl). אזור זה כולל בתוכו את המחוזות קומארום-אסטרגום, פייר ווספרם. מרכז החבל נמצא בעיר סקשפהרוואר.

שינויים טריטוריאליים במאה ה-20
------------------------------

שלושת האזורים של טרנסדנוביה צבועיים: בחום אדמדם, לבנדר וכתום
בעוד שהגבולות הצפוניים, המזרחיים והדרומיים צוינו באופן ברור על ידי נהרות דנובה, דראווה ומורה, הגבול המערבי היה תמיד זהה לגבול הפוליטי הווירטואי של הונגריה. לפני הסכם טריאנון משנת 1920 גם חבלי בורגנלנד, פרקמוריה ומג'ימוריה היו חלק אינטגרלי מטרנסדנוביה. שם שלושה כפרים - רוסובצה, יארובצה וצ'ונובו השתייכו להונגריה ולטרנסדנוביה לפני חוזה פריז משנת 1947.
מכיוון שטרנסדנוביה הוא מושג גאוגרפי הונגרי במהותו השטחים שצוינו הפסיקו להיחשב לחלק ממנה מן הרגע שסופחו למדינות השכנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* טרנסדנוביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  mapio.net, מרכז טרנסדנוביה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565357805171
* GND: 4060622-3
* LCCN: sh85039967
* NKC: ge342312

 |
גוטפריד בן
**גוטפריד בן** (גרמנית: Gottfried Benn; ‏2 במאי 1886 – 7 ביולי 1956) היה משורר אקספרסיוניסטי, סופר, מסאי ורופא גרמני.

חייו
----

גוטפריד בן נולד במאנספלד, פריגניץ, בן לכומר לותרני. את חינוכו קיבל בשטֶלין (נוימארק) ובפרנקפורט על נהר אודר, בטרם למד תאולוגיה באוניברסיטת מרבורג ורפואה צבאית באקדמיית הקייזר וילהלם בברלין.

בן החל את דרכו כיוצר אקספרסיוניסט לפני מלחמת העולם הראשונה בפרסמו קובץ קטן של שירים פרי עטו בשם "חדר מתים" (1912), העוסק בניוון ובריקבון הפיזי של הגוף.

"שירתו פורשת בפנינו ניהיליזם מופנם: פילוסופיה אקזיסטנציאליסטית אשר רואה בביטוי האמנותי הפעולה היחידה בעלת תכלית. בשיריו המוקדמים בן עשה שימוש בניסיונו הרפואי ובטרמינולוגיה מתחום זה על מנת לצייר תפיסה חולנית של האנושות כעוד זן מלא תחלואים של בעל חיים" – ג'ון קולינס (הוצאת בולוק & וודינגז, 1984).
בן התגייס לצבא בשנת 1914. תחילה נשלח לתקופה קצרה לחזית הבלגית, ולאחר מכן שירת כרופא צבאי בבריסל. בן נכח במשפטה והוצאתה להורג של אדית קאוול. בן עבד אז כרופא בבית בושת של הצבא. לאחר מכן, עבר בן לברלין ושם התמחה ברפואת עור ובמחלות מין.

בן, אשר סלד מרפובליקת ויימר ודחה את המרקסיזם ואף את ה"אמריקניזם", החל לרחוש אהדה כלפי הנאציזם ככוח מהפכני ואף להזדהות עם הנאצים. הוא קיווה שהנציונל-סוציאליזם יהלל את האסתטיקה **שלו**, שהאקספרסיוניזם יהפוך לזרם האמנות הרשמי של גרמניה, כפי שקרה עם הפוטוריזם באיטליה. בשנת 1932 נבחר בן לשמש כחבר במחלקת השירה באקדמיה הפרוסית לאמנויות, והפך ראש המחלקה בפברואר 1933. במאי של אותה השנה הגן על המשטר החדש בשידור רדיו באמרו כי "מצב העובדים הגרמנים טוב מתמיד".

המדיניות התרבותית לא הלכה בנתיב שבו קיווה בן שתלך, ובחודש יוני, הנס פרידריך בלונק החליף את בן כראש מחלקת השירה של האקדמיה. לאחר שנזדעזע ממנו, עקב ליל הסכינים הארוכות, חדל בן לתמוך בתנועה הנאצית. בן החליט לבצע "הגירה באופן אריסטוקרטי" והצטרף בשנת 1935 לשורות הוורמאכט, שם מצא קצינים רבים אשר היו שותפים לסלידתו מהמשטר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **גוטפריד בן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גוטפריד בן** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גוטפריד בן (בגרמנית)
* גוטפריד בן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גוטפריד בן (תירגם אשר רייך), רקוויאם מס' 6, באתר הארץ, 20 במרץ 2011
* כתבי גוטפריד בן בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* גוטפריד בן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* גוטפריד בן (1886-1956), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304291805171
* BIBSYS: 90135426
* BNC: 000036250
* BNE: XX1023944
* BnF: cb118912230 (data)
* CANTIC: a12066217
* CiNii: DA01124188
* GND: 118509047
* ICCU: CFIV056642
* ISNI: 0000 0001 2131 7830
* LCCN: n79138809
* LNB: 000090628
* MusicBrainz: 59005d73-b7e0-4563-962f-96cfa3a4f8d9
* NDL: 00432890
* NKC: jn19990000669
* NLA: 35017346
* NLG: 63083
* NLK: KAC201762832
* NLP: A24276832
* NSK: 000015514
* NTA: 068698895
* RSL: 000091639
* SELIBR: 220807
* SNAC: w6cc2v1k
* SUDOC: 026718014
* Trove: 791910
* VcBA: 495/276258
* VIAF: 49221461
* WorldCat: lccn-n79138809

 |
גרשון גפנר
**גרשון גפנר** (12 במרץ 1892 — 1 באוקטובר 1975) היה מאנשי העלייה השנייה וממנהיגי הקואופרציה במרחביה, פעיל בהתיישבות מטעם הסוכנות היהודית, וחבר המושבה מגדיאל.

ביוגרפיה
--------

### נעוריו

גרשון גפנר נולד ב-1892 בעיירה צ'רנליצה (צ'רנולידה) שבמזרח גליציה שבפולין, להוריו צבי ועטרה קריינדל (גולדברג). בילדותו התחנך ב"חדר", בבית-ספר עממי של הברון הירש והמשיך למודיו בבית ספר חקלאי תיכוני של יק"א בעיר סלובודקה, שם גם ספג את הרעיונות הציוניים מצעירים חברי פועלי ציון שהגיעו לבית הספר כדי לארגן את התלמידים להגנה עצמית בפני פורעים. עם סיום לימודי התיכון עבר להדריך בבית ספר חקלאי יהודי תיכוני בשם "שטינהורס" בקרבת העיר האנובר שבגרמניה. בתקופה זו פעל לארגן את עלייתם ארצה של חלק מהתלמידים בבית הספר בו למד בסלובודקה וגם הוא עצמו ביקש להיכלל בתוכנית "המושבה הקואופרטיבית" בארץ של פרופ' פרנץ אופנהיימר ואף זכה להיפגש איתו.

### פעילותו בארץ

ב-1910 עלה גפנר לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה והחל לעבוד כפועל בפתח תקווה ואחר כך בחוות כנרת. ב-1911, עם הקמת הקואופרציה במרחביה, הצטרף אליה והפך לאחד ממובילי הקבוצה. הרקע החקלאי שלו ויכולותיו הטכניות איפשרו לגפנר לפתח כלי עבודה חקלאיים ופתרונות טכניים אחרים להקלת חיי התושבים. בתקופת מלחמת העולם הראשונה חלה גפנר ונשלח להבראה במצרים. ב-1918 התפרק הקואופרטיב.

במלחמת העולם הראשונה היה פעיל בארגון הפינוי והסידור של תושבי יהודה שגורשו לגליל. כמו כן פעל מול השלטונות העות'מאנים להקלת תנאי החיים של אסירים שנכלאו בבתי-הסוהר בנצרת ובדמשק.

ב-1919 החל גפנר לנהל את חוות בלפוריה מטעם חברת קהילת ציון אמריקאית ולאחר חיסול החווה המשיך לעבוד במקום במסגרת כפר ילדים.

ב-1927 התיישב גפנר עם משפחתו במושבה מגדיאל והקים שם משק, אך זמן קצר לאחר מכן הוזמן על ידי שלמה קפלנסקי (הסוכנות היהודית) לסייע בהתיישבות בעמק יזרעאל על שטחים שנרכשו. תפקיד זה מילא עד 1931 ואז חזר למגדיאל. ב-1936 נקרא שוב לסייע להתיישבות בעמק בית שאן, ובהמשך עזר להתיישבות בשרון ובעמק חפר. ב-1938 הצטרף להנהלת "המדור להתיישבות המעמד הבינוני" בסוכנות היהודית, ובתפקידו זה הקים מערך הדרכה לחקלאים במושבי עולים. בנוסף קידם גפנר הקמת משקי עזר שאיפשרו הספקת התצרוכת העצמית של המשקים.

ב-1959 פרש גפנר לגמלאות וחזר למשקו במגדיאל.

חייו האישיים
------------

ב-1918 התחתן גפנר עם רבקה לובנוב. לזוג נולדו 2 בנים.

לקריאה נוספת
------------

* שמואל אביצור, **ממציאים ומְאמצים**, הוצאת "יד יצחק בן צבי" ו"מוזיאון הארץ", 1985 (עמודים 57–62)
* צבי לבנה, נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות -כרך ד**, הוצאת המרכז לחינוך ותרבות תל אביב, 1972, עמודים 47–51

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרשון גפנר** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "גרשון גפנר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טו (1966), עמ' 4689
* גרשון גפנר (אורכב 14.04.2015 בארכיון Wayback Machine), באתר הוד השרון

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית הספר הכשיר בני נוער לעבודה חקלאית במושבות הברון בארגנטינה
2. ↑  מנויים, דבר, 10 בדצמבר 1929
"**איך את נראית**", היא הגרסה העברית לשיר הצרפתי **Tu t'laisses aller,** שנכתב, הולחן ובוצע בשנת 1960 על ידי שארל אזנבור**.** 

בשיר, אזנבור מספר  על בעל שמשתכר כדי לאזור אומץ להטיח באשתו ביקורת על הופעתה החיצונית המוזנחת ועל התנהגותה התוקפנית כלפיו. הוא מציע לה דרכים לשיפור המצב מתוך תקווה שהיא תחזור להיות האישה בה הוא התאהב לפני חמש שנים.

השיר הצרפתי בביצוע שרל אזנבור הוביל את מצעדי הפזמונים בצרפת ובבלגיה במשך כשנתיים.

תרגומים ופרודיות
----------------

הגרסה האנגלית לשיר נכתבה על ידי של מרסל סטלמן ובוצעה בין היתר גם על ידי שרל אזנבור.

בשנת 1968, השיר תורגם לעברית על ידי נעמי שמר  ובוצע על ידי יוסי בנאי כחלק ממופע הבידור "חכמים בלילה", שהעלה יחד עם אילי גורליצקי באותה השנה.

בשנת 1988, לכבוד חגיגות 40 שנה למדינת ישראל, כתב דן אלמגור פרודיה לשיר בה הוא מפנה את הביקורת כלפי מדינת ישראל.  השיר מסתיים במילים:

חִזְרִי לִהְיוֹת הַמְּדִינָה

שֶׁטּוֹב לִחְיוֹת לְמַעֲנָהּ.

כֵּן, דַּאֲגִי קְצָת לְעַצְמֵךְ.

אֵין לִי אַחֶרֶת בִּמְקוֹמֵךְ.

השיר Tu t'laisses aller זכה לגרסאות "נשיות" בשלוש שפות.

בשנת 1972, כתב דן אלמגור גרסה מיוחדת לשיר עבור מופע התיאטרון הסאטירי "איך אנחנו נראים", שעלה בתיאטרון "בימות". בגרסה זאת האישה מסתכלת בעיניים ביקורתיות על הזוגיות שהולכת ונשחקת ומאשימה בכך את בעלה.

בשנת 1975, הופיעה על בימת אולימפיה בפריז הזמרת הבלגית אני קורדי עם גרסה נשית בצרפתית לפי המילים של ז'אק דסרוזייר (Jacques Desrosiers). גרסה זאת שומרת על נאמנות גדולה למקור תוך הפיכת המבוקרת למבקרת. 

את הגרסה הנשית באנגלית, לפי מילים של שרל אזנבור ומרסל סטלמן, ביצעו בשנת 1995 שרל אזנבור והזמרת לייזה מינלי בהופעה חייה בפריז. בגרסה זו, התהפכו היוצרות והאישה היא ששרה לבעלה ופורטת את מגרעותיו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  איך את נראית .[דף שיר | אזנבור, שרל, 1924-2018 מלחין (שמר, נעמי, 1930-2004 (מתרגם) ) | שמר, נעמי, 1930-2004 (מתרגם) | הספרייה הלאומית], באתר www.nli.org.il
2. ↑  Charles Aznavour - Tu t'laisses aller paroles, musiXmatch (בצרפתית)
3. ↑  Charles Aznavour - YOU'VE LET YOURSELF GO Lyrics | Lyrics.com, www.lyrics.com
4. ↑  איך את נראית – מילים וביצועים | אזנבור, שרל, 1924-2018 מלחין | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
5. ↑  *איך את נראית*, נבדק ב-2023-06-06 שר יוסי בנאי
6. ↑  איך את נראית / דן אלמגור - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
7. ↑  *גילה אלמגור - איך אנו נראים*, נבדק ב-2023-06-06
8. ↑  Paroles Tu T'laisses Aller (Version Féminine) par Annie Cordy - Paroles.net (lyrics), www.paroles.net
9. ↑  *Annie Cordy - Tu t' laisses aller*, נבדק ב-2023-06-06
10. ↑  *Liza Minnelli to Charles Aznavour - You've let yourself go (1974)*, נבדק ב-2023-06-06
11. ↑  You've let yourself go - Lyrics - Feminine version, www.google.com
**.Showbiz and A.G** (ידועים גם כ .Show and A.G), הם צמד ראפרים מהברונקס, ניו יורק, ארצות הברית. Showbiz הוא המפיק בצמד ו- .A.G (קיצור של André the Giant) הוא הראפר. הצמד התחילו באלבום Funky Technician של Lord Finesse, שיצא לאור ב-1991. .Show and A.G הם חברים בלהקה Diggin' in the Crates Crew. יחד עם הראפרים:  

Lord Finesse ,Diamond D, פאט ג'ו, Buckwild ,Big L ו-או.סי..

ביוגרפיה
--------

צמד הראפרים הוציאו לאור את הEP הראשון שלהם Soul Clap ב-1992. באותה השנה הם הוציאו לאור את האלבום הראשון שלהם Runaway Slave, האלבום הגיע למקום ה78 במצעד אלבומי הB&R/היפ הופ של בילבורד. ב-1993 Showbiz התחיל להיות פופולרי בציבור בגלל ההפקה שלו לסינגל "Sound of da Police" של KRS-One.

בשנת 1994 .Showbiz and A.G התארחו באלבום "Non-Fiction" של הלהקה Black Sheep, בשיר ".E.F.F.E.C.T". באותה תקופה Showbiz קצר את השם שלו ל-Show, ושנו את השם של הצמד ל-.Show & A.G. ב-1995 יצא לאור האלבום השני שלהם Goodfellas, שכלל את האומנים D-Flow,Lord Finesse ,DJ Premier, Roc Raida, Dres ,Diamond D ו-מת'וד מן. השיר הכי מוצלח מהאלבום היה "Next Level" שכלל רימקס של DJ Premier.

אחרי שחרור המיני אלבום Full Scale ב-1998. הצמד הפסיקו להוציא לאור הקלטות שלהם והתחילו לעבוד עם הלהקה  D.I.T.C, כמו כן הם התחילו לעבוד על קריירת הסולו שלהם. ב-1999 .A.G הוציא לאור את אלבום הסולו הראשון שלו The Dirty Version, שכלל את המפיקים: Buckwild ,showbiz ,Lord Finesse, ו-DJ Premier. ואורחים שונים כמו: פאט ג'ו, דיאמונד די ,או.סי. ,KRS-One, גורו וביג פן.

בשנת 2000 .Show & A.G נרתמו לשאר חבריהם בלהקה  D.I.T.C והוציאו לאור את האלבום (D.I.T.C. (Worldwide תחת הלייבל טומי בוי רקורדס. Showbiz היה אחד ממפיקי האלבום, ובין היתר הפיק את השירים "Get Yours", "Where You At", "Way Of Life", "Drop It Heavy", "Weekend Nights" ו-"Stand Strong" מהאלבום. .A.G התארח בשירים:  
 "Thick", "Day One", "Foundation", "Drop It Heavy", "Stand Strong", "Weekend Nights" ו-"Tribute" (שיר שנכתב לזכרו של Big L שנפטר ב-1999).

דיסקוגרפיה
----------

### .Showbiz and A.G

* 1992 - Runaway Slave
* 1995 - Goodfellas
* 1998 - Full Scale
* 2012 - Mugshot Music

### Showbiz

* 2005 - Street Talk ( עם  D.I.T.C)
* 2011 - Godsville (עם KRS-One)

### .A.G

* 1999 - The Dirty Version
* 2006 - Get Dirty Radio
* 2009 - Oasis (עם או.סי.)
* 2010 - Everything's Berri

קישורים חיצוניים
----------------

* שואוביז ואיי.ג'י. באתר Last.fm (באנגלית)
* שואוביז ואיי.ג'י. באתר AllMusic (באנגלית)
* שואוביז ואיי.ג'י. באתר MusicBrainz (באנגלית)
* שואוביז ואיי.ג'י. באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9351 0691
* LCCN: n2003080069
* MusicBrainz: 4b72efe6-5f9e-46cb-84f5-60a9379df865
* VIAF: 137405119
* WorldCat: lccn-n2003080069

 |
**Wo gehest du hin** (בעברית: אנה תלך), רי"ב 166, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון הרביעי שלאחר חג הפסחא, שחל ב-7 במאי 1724.

היסטוריה
--------

קנטטה זו הייתה הארבע עשרה שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 104.

ב-1887 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 33 של פרסומיה.

מילים ומוזיקה
-------------

סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מאיגרת יעקב ומהבשורה על-פי יוחנן בהם מתוארת שיחת הפרידה שערך ישו עם תלמידיו לאחר הסעודה האחרונה. כרוב הקנטטות מתקופה זו, גם כאן הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע. החלק הראשון של הקנטטה הוא ציטוט מתוך דברי ישו "וְלֹא יִשְׁאָלֵנִי אִישׁ מִכֶּם אָנָה תֵלֵךְ". המשך הקנטטה עוסק בשאלה זו ובתשובה הרצויה למאמין. החלק השלישי הוא מזמור מאת ברתולומיאוס רינגואלדט (Bartholomäus Ringwaldt) שהיה משורר וכומר גרמני מהמאה ה-16. החלק האחרון הוא מזמור של הרוזנת והמשוררת אמילי יוליאן (אנ').

הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה פרקים:

1. אריוזו לבס: *Wo gehest du hin* (אנה תלך)
2. אריה לטנור: *Ich will an den Himmel denken* (על שמי המרום אחשוב, אתבונן)
3. כורל לסופרן: *Ich bitte dich, Herr Jesu Christ* (אני מבקש ממך, אדון ישו כריסטוס)
4. רצ'יטטיב לבס: *Gleichwie die Regenwasser bald verfließen* (כפי שהגשם במהרה ייחלש)
5. אריה לאלט: *Man nehme sich in acht* (יחשוב אדם ואל יצהל)
6. כורל: *Wer weiß, wie nahe mir mein Ende* (מי יודע, מה קרוב קצי)

הקלטות
------

היצירה הוקלטה במלואה 14 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את הלמוט רילינג (ב-1978), טון קופמן (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Wo gehest du hin, רי"ב 166" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Wo gehest du hin, רי"ב 166" באתר AllMusic
* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת פרסומי באך באתר IMSLP
2. ↑  יוחנן, טז, 5-15
3. ↑  רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007517048905171
* BnF: cb13909518r (data)
* GND: 300008686
* LCCN: n82096194
* MusicBrainz work: 0f63d05a-5ef1-4f0f-be64-a9ce7bbc1fa5
* VIAF: 186303754
* WorldCat (עם VIAF): 186303754

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפייטן ישראלי. אם התכוונתם לאיש עסקים, אספן אמנות ופילנתרופ ישראלי ניצול השואה, ראו יחיאל נהרי.

**יחיאל נהרי** (נולד בי"א באדר ה'תשכ"א; 27 בפברואר 1961) הוא פייטן וחזן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

יחיאל נהרי בהבדלה בצפת, נובמבר 2016
נולד בירושלים לצייר הקיר ציון נהרי ולאסתר חייטת במקצועה. הורים בני הדור השני של תימן וסוריה. כבר מגיל 4 נמשך לבתי הכנסת העתיקים בירושלים שבהם שלט הנוסח הירושלמי והחאלבי. בגיל שמונה היה משדר בכל יום שישי קריאות מן התורה, ששודרו ברדיו ברשת א'. באותו גיל כחבר מקהלה, התחיל להופיע הופעות פומביות. את דרכו בחזנות החל כשהיה בן 13 החזן מאיר לוי מארצות הברית לקח אותו לשלושה קונצרטים בארצות הברית. למד בבית הספר היסודי חורב, בישיבת מרכז הרב, וישיבת נר ישראל בולטימור ארצות הברית. בגיל שמונה עשרה התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני ובחיל האוויר. בגיל 22 התחתן והתגורר בלונדון שלוש שנים. במהלך הקריירה שלו הוציא כ-32 אלבומים. מפורסם כחזן ופייטן בסגנונות ערבית ובטורקית הישנה והפיוטית ושר את כל המקאמים המזרחיים והצפון אפריקאיים.

בקיץ 2015 שימש כשופט בתוכנית המציאות "הפייטן" של ערוץ 20.

מדי שנה הוא מנצח על פתיחת עונת הבקשות בעיר צפת, הנערכת בבית הכנסת "אבוהב" בפרשת "חיי שרה".

אלבומים
-------

* מאיר לוי מארח את יחיאל נהרי (1974)
* קונצרט בחצר המלכה-אלבום כפול (2005)
* פרקי אבות (2005)
* כובש את דרום אמריקה (2005)
* שירת הלווים-שלושה אלבומים
* אלבום עם הפייטן התימני פורת לוי (2020)

חיים אישיים
-----------

הוא אב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה.
בשנת 1999 נישא לברי סימון והתגרש ממנה לאחר 4 שנות נישואין. התגורר במיאמי שבפלורידה כיום עלה ושב לגור בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אסף נבו, יחיאל נהרי הפייטן הגרוש של ברי סימון - Mako
* יחיאל נהרי בריאיון לרדיו כל הלב תשס"א בלעדי לפורטל חזנות ופיוט, YouTube
* יחיאל נהרי בראיון אצל עוזי חיטמן ז"ל פורטל לחזנות ופיוט, YouTube
* יחיאל נהרי מדבר: "מנסים לעצור את הקריירה שלי", באתר כיכר השבת, 15 בספטמבר 2014
* יחיאל נהרי בריאיון לתוכנית בצליל ואומר על דרכו במוזיקה הפיוטית (אורכב 12.03.2016 בארכיון Wayback Machine), רדיו קול ברמה
* פנינה גפן, ‏הפייטן יחיאל נהרי זוכר את השיעור שלמד מאמני ג'אז במנהטן, בעיתון מקור ראשון, 5 בנובמבר 2022

* יחיאל נהרי, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311009405171
* ISNI: 0000 0001 0822 5456
* VIAF: 160694228
* WorldCat: viaf-160694228

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יחיאל סגל** (1886 - 1962) היה מראשוני אדריכלי הנוף בישראל.

קורות חיים
----------

יחיאל סגל נולד בעיירה פלונגיאן שבליטא למשפחה יהודית אורתודוקסית. בשנת 1901 נשלח ללמוד גננות בבית הספר היהודי לגננות באהלם (Ahlem כיום רובע בעיר הנובר) שבגרמניה. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1904, עבד כגנן וכמתכנן גנים בגרמניה, בפרנקפורט. במלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הגרמני ועסק בגידול ירקות. לאחר המלחמה עבר לצרפת ומשם הגיע לארץ ישראל בשנת 1919–1920 בהזמנתו של ארתור רופין וחברת הכשרת הישוב. בשנים 1919–1920 הוא לקח חלק בתכנון המוקדם של קמפוס האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1920 הוא התיישב בתל אביב והחל לעבוד כגנן הראשי של עיריית תל אביב. משנת 1924 החל לעבוד כאדריכל עצמאי.

יחיאל סגל תכנן בשנים הראשונות גנים עירוניים ובתים פרטיים. בשנת 1929 תכנן את הגן הבוטני בבית הספר החקלאי במקוה ישראל ובהמשך תכנן גם את בית הספר החקלאי במגדיאל. בשנות ה-30 וה 40 תכנן גם בתים פרטיים ובתי הבראה של קופת חולים. בשנות ה-40 החל לתכנן גנים בקיבוצים.
לאחר קום המדינה השתתף בצוות שתכנן את האוניברסיטה העברית בגבעת-רם. כולל תכנון של נטיעות היסוד ותוכניות הפיתוח של הפקולטות הראשונות.
בנו, יוסף סגל, למד גם הוא אדריכלות נוף, בצרפת, בורסאי ולאחר סיום לימודיו, בשנת 1952, הצטרף לאביו ועבד איתו עד לפטירתו של יחיאל סגל בשנת 1962.

### עבודות

* מקוה ישראל, הגן הבוטני- 1929 - מקוה ישראל
* הגן בבית ביאליק בתל אביב - 1924
* גן בנימין בחיפה 1925
* ימק"א ירושלים ירושלים - 1932
* קריית מאיר, תל אביב - 1936
* גן חוסמסה, חולון - 1937
* גן המושבה, ראשון לציון - 1932
* בית בוסל, צפת - 1946
* בית הבראה ארזה, ליד ירושלים
* גן הזיכרון, קיבוץ לוחמי הגטאות - 1956
* בית החולים דונולו, יפו

#### עבודות בקיבוצים

* כפר מסריק
* גן שמואל
* קיבוץ גשר
* קבוצת כנרת
* שער הגולן
* עין שמר
* יד מרדכי
* עין השופט
* עברון
* ראש הנקרה

### פרס סגל לאדריכלות נוף

עם פתיחת המסלול לאדריכלות נוף בטכניון הוחלט על ידי אגודת אדריכלי הנוף והמשפחה לתת מלגה לפרס לפרויקט השנתי המצטיין. הפרס ניתן כל שנתיים לפרויקט הגמר המצטיין. לאחר מותו של בנו, אדריכל הנוף יוסף סגל, שונה הפרס לפרס על שם יחיאל ויוסף סגל.

קישורים חיצוניים
----------------

* גן הוורדים - ירושלים
* מגינת חיים נחמן ביאליק לגינת קריית מאיר - אילן שחורי, באתר "תל אביב שלי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  שכונת קריית מאיר, כיום מצפון לרחוב מאנה ממזרח לאבן גבירול, תל אביב, יד יצחק בן-צבי, הספרייה הלאומית
**אנדרה סולטנר** (בצרפתית: **André Soltner**; נולד באלזס, צרפת, ב-1932) הוא שף וסופר צרפתי העובד בארצות הברית.

קריירה כשף
----------

אנדרה סולטנר החל את הקריירה שלו בגיל 15 באוטל די פארק, מילוז, באלזס מולדתו.

ב-1962 פתח אנדר סירמן את מסעדת "לטוס" (Lutèce) במנהטן, ניו יורק, הוא הביא את אנדרה סולטנר לכהן כשף המסעדה. מעט אחרי-כן סולטנר נכנס לשותפות עם סירמן והם ניהלו את המסעדה ביחד, עד ש- סירמן עזב אותה ופתח מסעדות במקומות אחרים. סולטנר נהיה השף-בעלים של "לטוס" עד שהוא מכר אותה ל- Ark Restaurants ב-1994. המסעדה נסגרה ב-14 בפברואר 2004, לאחר ירידה בהכנסות, זאת מכיוון שנטשו אותה לקוחות ותיקים, אחרי שאופיה ותפריטה השתנה בעקבות מכירתה ובעקבות פיגועי 11 בספטמבר, שגרם ללקוחות להוציא פחות כספים. למסעדה היה סניף בסטריפ של לאס וגאס. בזמן שסולטנר היה שף המסעדה זכתה לניקוד מקסימלי של ארבעה כוכבים מהניו יורק טיימס, היא ירדה לשלושה כוכבים תחת הבעלים החדשים.

בין התבשילים המפורסמים של מסעדת "לטוס" היו טארט בצל אלזסי וכבד אווז מוקפץ עם רוטב שוקולד כהה ומרמלדת תפוז מרה.

סולטנר החמיץ רק חמישה ימים מתוך 34 שנותיו ב"לטוס".

הוא מחבר-שותף של הספר The Lutèce Cookbook.

הישגים
------

הוא זכה ביותר מ-25 פרסים, בכללם לגיון הכבוד וקצין מסדר ההצטיינות הלאומי, Meilleur Ouvrier de France ואביר מסדר ההצטיינות החקלאית מממשלת צרפת. ופרס על מפעל חיים מקרן ג'יימס בירד.

סולטנר חבר במספר ארגונים קולינריים בכללם המכון האמריקאי לאוכל וליין, שבו הוא ואשתו סימון הקימו את מלגת החינוך לאוכל על-שם אנדרה וסימון סולטנר, שנועדה לסייע לטבחים בתחילת דרכם. סולטנר הוא חבר הפדרציה הקולינרית האמריקאית, התאחדות השפים של אמריקה, וחברת הטבחים של צרפת. הוא שימש במשך למעלה מעשרים שנה כמאסטר שף של צרפת (Délegué Général of the Maîtres Cuisiniers de France) והוא יושב בחבר הנאמנים של חברת הנדבנות הקולינרית.

ב-13 במאי 2010 סולטנר, ביחד עם שפים נוספים מהמכון הקולינרי הצרפתי כמו ז'אק פפין, ז'אק טורס ואלן סאייאק, הכינו ארוחת ערב בעלות של 30,000$ לזוג עבור מסע גיוס הכסף של נשיא ארצות הברית ברק אובמה במלון סנט רג'יס במנהטן.

סולטנר כיום
-----------

סולטנר מכהן כדיקן ללימודים קלאסיים במכון הקולינרי הצרפתי, חלק ממרכז קולינרי בינלאומי, בעיר ניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמרים על אנדרה סולטנר בניו יורק טיימס
* אודות אנדרה סולטנר (אורכב 27.10.2011 בארכיון Wayback Machine) באתר המכון הקולינרי הצרפתי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3171 5536
* LCCN: n94122599
* VIAF: 60784553
* WorldCat: lccn-n94122599

 |
**אנדרה סֶרבאנסקי** (בהונגרית: **Szervánszky Endre**;‏ 1911, בודפשט – 1977, בודפשט) היה מלחין, מבקר מוזיקה וחסיד אומות העולם מהונגריה, זוכה פרס קושוט פעמיים, זוכה פרס פרנץ ארקל פעמיים.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1922 החל סרבאנסקי ללמוד נגינה בקלרינט באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. הוא ניגן במספר תזמורות ולאחר מכן שב ללמוד באקדמיה. הוא עבד ברדיו ההונגרי, היה אחראי על ניהול תזמורות ברדיו, ולאחר מכן לימד תאוריה באקדמיה למוזיקה. יצירותיו הראשונות שזכו לתשומת לב ציבורית נוצרו בסוף שנות השלושים - יצירות לרביעיית מיתרים. יצירותיו הושפעו מיצירותיהם של בני זמנו, זולטאן קודאי ובלה בארטוק.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה

בעת לימודיו האקדמיים הכיר סרבאנסקי יהודייה בשם אווה בירו, לימים סלוט. לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 נחלץ סרבנסקי לעזרתה של בירו, אף על פי שלא היו חברים קרובים. באוקטובר 1944 נכלאה בירו במחנה לעבודת כפייה בעיבורי בודפשט. בירו הצליחה להעביר לסרבאנסקי מידע על מקום הימצאה ועל מצבה. סרבאנסקי הצליח לכתוב לה, ולהעביר לה מכתב שסיפק לה הגנה חלקית. מכתב זה הציל אותה מהשילוח של יחידתה לרייך הגרמני והיא נותרה במחנה כשיחידתה יצאה לצעדת מוות לכיוון הגבול האוסטרי.

בירו עברה לבודפשט ונקלטה בבית שהשתייך לשגרירות השווייצרית ועל כן זכה להגנה לפי החוק הבינלאומי. למרות זאת יום אחד פרצו אנשי צלב החץ לבית ותקפו את יושביו היהודים. בירו נמלטה ופנתה לסרבאנסקי בבקשת עזרה. הוא לקח אותה לביתו בבודה ובני משפחתו קיבלוה ללא היסוס. אחד מבני המשפחה נתן לה תעודות זהות מזויפות. כמו כן סיפק סרבאנסקי מזון ותרופות לארז'בט פראגר (בהונגרית: Práger Erzsébet), אשת חברו היהודי, שילדה תינוק באוקטובר 1944. הוא זייף תעודות זהות לפיהן פראגר הייתה אשתו וכך הציל אותה מגירוש. כשהוברר שבעלה של פראגר נספה, נשא סרבאנסקי את פראגר לאישה ואימץ את בנה גֱ'רג' (György).

### לאחר המלחמה

בשנת 1948 מונה סרבאנסקי למשרת פרופסור לקומפוזיציה באקדמיה למוזיקה. משנות ה-50 החל לחבר יצירות גדולות, אחת מהן - קונצ'רטו לתזמורת לזכר אטילה יוז'ף, בהשראת יצירתו של יוז'ף ותוך ציטוט ממנה. יצירתו מתקופה זו ועד שנות השישים מעידה על עניין הולך וגובר בסריאליזם. ביצירה שחיבר בשנת 1963 מופיע מחנה אושוויץ בתור נושא מרכזי. שני אחיו, פטר וינו, הם כנרים, ואחייניתו ולריה היא פסנתרנית.

פרסים
-----

* פרס פרנץ ארקל (1953, 1954)
* פרס קושוט (1951, 1955)

הכרה והנצחה
-----------

בשנת 1998 הוכר סרבאנסקי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרה סרבנסקי** בוויקישיתוף

* אנדרה סרבנסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אנדרה סרבנסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אנדרה סרבנסקי, באתר Discogs (באנגלית)
* פעילותו של סרבנסקי להצלת יהודים, באתר "יד ושם" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268765905171
* BIBSYS: 55019
* BnF: cb13952132j (data)
* CiNii: DA1200592X
* GND: 128444266
* ISNI: 0000 0001 0980 0088
* LCCN: n2003085810
* LNB: 000303295
* MusicBrainz: fa39f6f9-7b95-4cec-b174-92bb4add320c
* NKC: ola2009488204
* NLA: 35863613
* NTA: 108036510
* RERO: 02-A003882305
* SELIBR: 95455
* SUDOC: 169986640
* Trove: 1121480
* VIAF: 64197229
* WorldCat: lccn-n2003085810

 |
**Love Songs** (שירי אהבה) הוא אלבום האולפן השנים עשר של הזמרת היפנית איומי האמאסאקי. האלבום יצא ב-22 בדצמבר 2010 דרך Avex Trax, והופץ שמונה חודשים אחרי אלבום האולפן האחד-עשר שלה "Rock 'n' Roll Circus". באלבום ישנה שיבה סגנונית לאסתטיקה של אלבומיה לפני "Secret".

"Love Songs" מכיל שירי פופ עם מילות שירים בעיקר סביב אהבה, רבים מהם בלדות.

האלבום קודם עם שלושה סינגלים. הסינגלים האלה היו ספירה לאחור לסינגל החמישים שלה. הסינגל הראשי "Moon" / "Blossom" יצא לאור ב-14 ביולי 2010. ביצועיו היו מאכזבים: אף על פי שהגיע למקום הראשון, הסינגל מכר קצת יותר מ-95,000 עותקים ולא הצליח לקבל אלבום כלשהו. "Crossroad" הראה ביצועים דומים. אף על פי שזה היה מאושר על ידי איגוד תעשיות ההקלטות ביפן, הוא מכר קצת יותר מ-99,000 עותקים. הסינגל השלישי היה הסינגל החמישים של האמאסאקי, שכותרתו הייתה האות "L", הספרה הרומית למספר חמישים. צד משולש-א 'המורכב מהשירים "Last Angel", "Virgin Road" ו"Sweet Season ", L הגיע למקום הראשון במצעד אוריקון, והפך לסינגל השלושים ושמונה שלה בראש המצעדים ביפן. עם זאת, הוא מכר מתחת ל-95,000 עותקים. יציאת האלבום הייתה במקביל ליציאת סינגל הבכורה של Naoya Urata "Dream On", שהופק על ידי האמאסאקי, והפך לזיכוי ההפקה הראשון שלה עבור אמנית אחרת. קטעי השיר הועמדו באתר הרשמי של האמאסאקי.

האלבום זכה להצלחה בינונית ביפן, שם יצא לראשונה בראש האוריקון עם מכירות בשבוע הראשון של למעלה מ-180,000 עותקים. זה העלה את המכירות הנמוכות ביותר של האמאסאקי בשבוע הראשון לאלבום באותה נקודה. לאחר שמכר מעל 270,000 עותקים, האלבום קיבל אלבום פלטינה על ידי האיגוד לתעשיית ההקלטות של יפן. סינגל הרדיו המוביל, "שיר אהבה", הוסמך גם כסינגל זהב על ידי ה-RIAJ, להורדות דיגיטליות לטלפונים סלולריים.

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Love Songs באתר MusicBrainz
* Discogs Love Songs באתר Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 0bf64659-50bd-47db-85c5-8fc96899847f

 |
**קְווִינְטוּס פָאבּיוּס פּיקְטוֹר** (בלטינית: **Quintus Fabius Pictor**; לערך 254 לפנה"ס–?) היה מראשוני ההיסטוריונים הרומיים. בן לגֶנס הפאביים ונכד לגאיוס פאביוס פיקטור הצייר ("פיקטור" בלטינית).

חייו
----

קווינטוס, סנאטור רומי, לחם בגאלים בשנת 225 לפנה"ס ולקח חלק במלחמה הפונית השנייה. הוטל עליו המסע לאורקל מדלפי, בחיפוש אחר עצה נוכח התבוסה הקשה בקרב קאנאי.

פיקטור כתב ביוונית והיה הרומאי הראשון שכתב היסטוריה ולא אנלים. הוא השתמש ברשומות משפחתו ואלו של משפחות מכובדות אחרות כמקור לעבודותיו. ספרי השנים שלו החלו בבואו של איניאס ללאטיום. עבודתו תמה בזכרונותיו מהמלחמה הפונית השנייה, אשר את האחריות עליה הטיל על קרתגו בלבד ובמיוחד על משפחת ברקה ובניה חמלקרת וחניבעל.

פוליביוס, טיטוס ליוויוס ודיוניסיוס מהליקרנסוס השתמשו בו כמקור, ועבודתו תורגמה ללטינית עד ימי קיקרו. חלק ניכר מעבודתו אבדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קווינטוס פאביוס פיקטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 95001696
* GND: 119269554
* ICCU: BVEV030756
* ISNI: 0000 0000 1068 6633
* NLP: A30323320
* NTA: 313881189
* SUDOC: 150636342
* VcBA: 495/31477
* VIAF: 77121944
* WorldCat: viaf-188734888

 |
**מרדכי הרשמן** (1888 - 30 בינואר 1941) היה חזן רוסי-אמריקאי.

קורות חיים
----------

נולד בצ'רניגוב שברוסיה (עתה אוקראינה) ב-1888, ובהיותו בן 6 התייתם מאביו, שעסק במסחר בזכוכית. הוריו המאמצים לא טיפחו את כישרונותיו, אך הוא נמשך לבקר בבית הכנסת ואהב להקשיב לחזנים ולשירתם. בגיל 12 אומץ על ידי סבו, שעבר עמו לסולוביו, שם החל ללמוד בצורה מסודרת אצל החזן דורפמן.

ב-1904 שימש בפעם הראשונה כחזן בבית הכנסת בז'יטומיר, לתקופה של חודשים אחדים. ב-1905 מונה לתפקיד "חזן שני" (חזן משני לחזן הראשי) בבית הכנסת של הקהילה היהודית בוילנא. כעבור שנים אחדות נפטר החזן הראשי והרשמן קיבל את התפקיד. הייתה זו תקופת פריחה של המרכז היהודי בווילנא, והרשמן היה אחד מסמלי התקופה. 

ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, גויס לצבא הרוסי, אך אין עדויות מפורטות על שרותו הצבאי, ושמועות מספרות כי הקצין ביחידה בה שרת, התרשם מכישרונו ופטר אותו מהשירות. 

ב-1918 עם סיום המלחמה שב לבית הכנסת לתפקידו, והיה מוכר כבר בכל קהילות אירופה. בית הכנסת בו כיהן הסכים לאפשר לו להופיע פעמיים בחודש בלבד, בשבתות. בשאר הפעמים הופיע בבתי כנסת שונים ברחבי היבשת, וכן קיים קונצרטים בהם הופיע עם קטעי חזנות ואריות מתוך אופרות. כמו כן הופיע פעמיים כסולן עם התזמורת הפילהרמונית של וורשה.

ב-1920, התרשם ממנו המוזיקאי ליאו לאו, והזמינו לארצות הברית. הרשמן היגר, ומונה לתפקיד החזן הראשי בבית הכנסת "בית אל" בבורו פארק שבברוקלין בו כיהן 10 שנים. בשנות חייו האחרונות המשיך להופיע בבתי כנסת ועל במות הקונצרטים בכל רחבי ארצות הברית, ביקר בקהילות אירופה וגם בישראל. תקליטיו מאותם השנים מהווים נכס צאן ברזל וממשיכים להימכר עד היום.

הרשמן נפטר לאחר מחלה בב' שבט תש"א, 30 בינואר -1941.

שירתו
-----

הרשמן ניצב בשורה הראשונה של החזנים מתקופת תור הזהב של החזנות בתחילת המאה ה-20. בקול טנור רך ופיוטי ריגש את קהל שומעיו, וקטעי החזנות שלו הפכו קלאסיקות בתחום החזנות האשכנזית. בין הקטעים המפורסמים: אלו דברים, עקביא בן מהללאל, מודים אנחנו לך. בנוסף הקליט שירים ביידיש וקטעי אופרה. הרשמן ביצע יצירות חזניות, אך לא הלחין. רוב קטעי החזנות שלו הולחנו על ידי המלחין הנודע יעקב רפפורט.

ב-1925 חיבר המלחין פנחס יאסינובסקי(הקישור אינו פעיל) את הקטע "והיה באחרית הימים", לכבוד פתיחת קמפוס האוניברסיטה העברית על הר הצופים. המילים הן מתוך נבואת ישעיהו והלחן מבוסס על טעמי המקרא. הקטע הוקלט בארצות הברית על ידי הרשמן, בליווי כלי נשיפה ומיתר, ונחשב לאחד היצירות הידועות ביותר שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי הרשמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מרדכי הרשמן, באתר Discogs (באנגלית)
* מרדכי הרשמן, דף שער בספרייה הלאומית
* ביוגרפיה של הרשמן(הקישור אינו פעיל) באתר האוניברסיטה העברית.
* קטע חזנות "ממקומך" באתר יוטיוב
* Cantor Mordechai Hershman, באתר Israel Music
* דוד אסף‏, פניני חזנות לשבת: מרדכי הֶרשמן, בבלוג "עונג שבת", 15 בנובמבר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300785805171
* BnF: cb13980508x (data)
* GND: 134811178
* ISNI: 0000 0000 6685 7737
* LCCN: n93038725
* MusicBrainz: 26316deb-3ce1-46ca-90ea-7a6c8000b784
* SNAC: w6jh3tzk
* SUDOC: 23245390X
* VIAF: 11516124
* WorldCat: lccn-n93038725

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "פינינפארינה בטיסטה".
**בטיסטה "פינין" פארינה** (באיטלקית: **Giovanni Battista "Pinin" Farina**;‏ 2 בנובמבר 1893 - 3 באפריל 1966) היה מעצב רכב איטלקי, מייסד חברת המרכבים, קרוצריה פינינפארינה, שהפכה לשם נרדף לכמה ממכוניות הספורט האיטלקיות הקלאסיות והנודעות ביותר.

פארינה, הבן העשירי במשפחה בת 11 ילדים, נולד בטורינו. כינויו, "פינין", הוצמד לו בשל היותו מצעירי ילדי המשפחה. פינין החל לעבוד בגיל 12 יחד עם אחיו ג'ובאני בסדנת פחחות, ושם החל להתעניין בעולם הרכב. הוא נשאר לעבוד ב־Stablimenti Industriali Farina, הסדנה של אחיו, במשך שנים ארוכות ושם למד לעומק את מבנה המכוניות בעודו מתחיל בתכנון מכוניות משלו.

פינינפארינה ייסד את חברת "קרוצריה פינינפארינה" ב־1930 כדי להתמקד בעיצוב ובניית מרכבים למכוניות חדישות. עד מהרה הוא זכה להצלחה ניכרת והיה בונה המרכבים המבוקש ביותר לאחר "קרוצריה טורינג" בשנות ה־30. עבודתו עם פרארי החל בשנת 1952 הקנתה לו את מרב פרסומו, אף על פי שלמעשה בנו, סרג'ו, היה זה שניהל את רובה.

בשנת 1961 שינה פינין את שמו רשמית ל"בטיסטה פינינפארינה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטיסטה פינינפארינה** בוויקישיתוף
* בטיסטה פינינפארינה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119045842
* ICCU: SBLV188220
* ISNI: 0000 0001 2210 2655
* LCCN: n80060803
* NDL: 00452853
* NKC: ntk2017962749
* SUDOC: 242810195
* Trove: 1101139
* ULAN: 500329573
* VIAF: 37718109
* WorldCat: lccn-n80060803

 |
בית המסיון לשעבר בבאר שבע.
**בית המסיון**, הוא בית לשימור, ששימש את המסיון הנוצרי הפרוטסטנטי, ונמצא בפינת הרחובות האבות וטרומפלדור, בבאר שבע.

היסטוריה
--------

בית זה הוקם בשנת 1903 עבור משפחה מוסלמית, ולא נראה כמבנה נוצרי. הוא הוקם על המגרש, שבו עמד קודם אוהלו של המושל הטורקי הראשון באזור - איסמאיל כמאל ביי. הוא מעוצב בסגנון טורקי, בדומה למבני הציבור בעיר. הכניסה לבית היא בעלת שלוש דלתות. הבנייה סימטרית. לבית יש גג רעפים.

בשנת 1911, הבניין נרכש על ידי קבוצת מסיון אמריקאית, ובשנת 1921 הוקמה לצדו כנסייה עם מגדל פעמונים. למבנה הוספו גם שלושה חדרי כיתה. המבנה תופעל על ידי משפחה מארצות הברית, שמדי פעם התחלפה במשפחה אחרת. הבעל היה מטיף ומורה והאישה מורה ואחות סיעודית. במבנה, הפעילו אם הבית ובנותיה מרפאת עיניים במחירים זולים, שטיפלה בעיקר בתושבי האזור, שחלו במחלת הגרענת בעיניהם, עקב סופות החול הרבות. בבית הספר ששם, למדו כשלושים ילדים נוצרים.

כיום מבנה הכנסייה והמסיון אינם פעילים, אך הם שייכים עדיין לארגון המסיון. הם צמודים למשרדי סדנת הרכב, של משטרת ישראל, בעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית המיסיון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  על אודות המבנה, באתר המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות
2. ↑  מתוך הספר "אתרים בבאר שבע", מאת אילן גל פאר
3. ↑  כך כתוב בשלט התיעוד, שבכניסה לחצר הבניין, בימינו.
בית המכס התחתון
בית המכס התחתון
בית המכס התחתון - תמונה שצולמה על ידי חיילים אוסטרלים ב-1918
בית המכס התחתון ולידו גשר בנות יעקב. צילום מסביבות 1920  
(אוסף מטסון - ספריית הקונגרס)
**בית המכס התחתון** הוא מבנה במורדות המערביים של רמת הגולן, כ-300 מטר מגשר בנות יעקב. שימש בראשיתו כחאן לאירוח שיירות שנעו לאורך דרך הים, כנקודת גבול בין צרפת ובריטניה (לפי הסכם סייקס–פיקו) וכמוצב בתקופת השלטון הסורי ברמת הגולן. מאז סיום מלחמת ששת הימים המקום נטוש ומוזנח על אף היותו אתר היסטורי.

ההיסטוריה של המקום
------------------

בית המכס התחתון ממוקם על דרך הים העתיקה שהובילה עוברי אורח וסוחרים בין מצרים וסוריה. המבנה הוקם בסמוך לגשר בנות יעקב שהיה אחד מהמעברים הבודדים על גבי נהר הירדן והיה קיים עוד מהתקופה הרומית.

באמצע המאה ה-15 הקימו הממלוכים חאן כ-300 מטר ממזרח לגשר שבנו מעל הירדן. החאן החד קומתי נבנה מאבני בזלת מקומיות ושימש את העוברים בדרך המלך. החאן שימש בתפקידו גם בתקופה העות'מאנית.

בסוף המאה ה-19 בנו הטורקים חאן נוסף, בן שתי קומות, מדרום לחאן הממלוכי. בנייה זו נעשתה עם אבן נארי שהובאה ממחצבות באזור. בתקופה זו כונה המקום "ח'אן ג'יסר בנאת יעקוב".

בתקופת המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה התנהל במקום קרב גשר בנות יעקב בין הטורקים הנסוגים וצבאות בריטניה התוקפים. לקראת הקרב ביצרו הטורקים, בראשות אוטו לימן פון זאנדרס, קו הגנה לאורך מורדות הגולן מגשר בנות יעקב עד החולה. במסגרת זו הציבו בבית המכס התחתון ובחצר המקיפה אותו עמדות מקלעים. בתאריכים 27 ו-28 בספטמבר 1918 פרצו הבריטי את קו ההגנה הטורקי וכבשו את המקום.

לאחר מלחמת העולם הראשונה מומש הסכם סייקס–פיקו ומדרונו המזרחי של הירדן הפך לקו הגבול בין בריטניה וצרפת. בריטניה הקימה נקודת מכס ובדיקת סחורות מול משטרת ראש פינה וייתכן שהצרפתים הקימו תחנת מכס זמנית בחאן שבקרבת הגשר אם כי אין לכך עדות ברורה וייתכן והשם בית המכס התחתון הוא שיבוש שנוצר עקב קיום מבנה נמוך מבית המכס העליון.

לאחר מלחמת העצמאות עבר המקום לידי צבא סוריה שהפך אותו לעמדה ולנקודת מעבר גבול. בתחילת מלחמת ששת הימים נכבש המקום על ידי חיילי משמר הגבול.

מאז סיום המלחמה לא נעשה שימוש באתר ולא נעשו בו פעולות שימור ושיקום והוא עומד בשיממונו. השטחים שמסביב לאתר מסומנים כשדות מוקשים.

ב-1986 הוגשה תוכנית להפיכת המקום לאכסניה וחוות סוסים אולם מאז 1990 אין התקדמות בתכנון.

ראו גם
------

* בית המכס העליון
* קרב גשר בנות יעקב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית המכס התחתון** בוויקישיתוף
* בנות יעקב, ח'אן באתר "מפה" (הקישור אינו פעיל)
* בית המכס התחתון באתר "עמוד ענן"
* בית המכס התחתון, סרטון באתר יוטיוב, עריכה: צחי שקד

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההערכה היא שהחאן הוקם ב-1440 לספירה בקרבת הגשר הקדום שהוקם מצפון לגשר בנות יעקב הנוכחי
2. ↑  שמעון אילני, צבי מינסטר, אבני בנייה מתצורת גדות בעמק החולה - מסורת בנייה בת אלפי שנים, משרד התשתיות הלאומיות - המכון הגאולוגי, אוקטובר 2009, עמוד 6
3. ↑  המחצבה הקרובה ביותר נמצאת ייד מצד עתרת שמדרום לגשר
4. ↑  בהמשך הקימה צרפת את בית המכס העליון ותחנת הגבול והמכס עברה לשם
5. ↑  דוד גורן, סיור "הכומתות הירוקות" עבר ללא תקלות, על המשמר, 5 במרץ 1968
6. ↑  מג"ב במלחמת ששת הימים באתר "משטרת ישראל"
7. ↑  אכסניה וחוות סוסים, בית המכס התחתון באתר "מידע תב"ע"
**אגון פטרי** (בגרמנית: **Egon Petri**, ‏23 במרץ 1881 – 27 במאי 1962) היה פסנתרן גרמני.

ביוגרפיה
--------

פטרי נולד בהאנובר שבגרמניה למשפחה הולנדית וגדל בדרזדן. אביו היה כנר מקצועי ולימד את בנו נגינה בכלי. אגון פטרי למד הלחנה ותאוריה אצל הרמן קרצ'מר ופליקס דרזקה בקונסרבטוריון של דרזדן וכבר בנעוריו ניגן בשורות תזמורת החצר של דרזדן.

פטרי ניגן גם בפסנתר מגיל צעיר ובסופו של דבר התרכז בכלי זה. הוא למד אצל בוזוני, והושפע ממנו מאוד. הודות לבוזוני התמקד פטרי ביצירותיהם של יוהאן סבסטיאן באך ופרנץ ליסט. מלחינים אלה המשיכו לתפוס, יחד עם בוזוני עצמו, מקום מרכזי ברפרטואר שלו.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה עקר פטרי יחד עם בוזוני לשווייץ. שם סייע למורהו בעריכת יצירות המקלדת של באך. בשנות ה-20' לימד פטרי בברלין. בין תלמידיו שם היו ויקטור בורגה, גונאר יוהנסן וויטיה ורונסקי. בשנת 1923 היה לסולן הלא-סובייטי הראשון שניגן בברית המועצות. בשנת 1927 עבר לזאקופנה שבפולין, שם ניהל קורסים של קיץ ושל ראשית הסתיו והנחה כיתות אמן לקבוצות תלמידי פסנתר נבחרים, עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה. משנת 1929 ואילך ערך הקלטות אחדות בעבור מספר חברות, וביניהן תקליטי קולומביה.

בשנת 1939, כשפרצה מלחמת העולם השנייה, היגר פטרי לארצות הברית, שם עבד תחילה באוניברסיטת קורנל ואחר כך במילס קולג' באוקלנד, קליפורניה. הוא התבלט כדמות רבת-השפעה בקרב פסנתרנים רבים באמצע המאה ה-20. ארל ויילד, אוזאן מארש וג'ון אוגדון היו בין תלמידיו הבינלאומיים. פטרי הגברתן היה בעל טכניקה מצוינת ומצלול רב-עצמה והפליא לבצע את יצירותיהם הגדולות של בטהובן, ליסט וברהמס.

פטרי עיבד לפסנתר את האריה "צאן ירעו לבטח" (Sheep may safely graze) מתוך קנטטה (קנטטת הציידים) מס' 208 ברשימת יצירות באך.

על תלמידיו של פטרי נמנים ניומן פאוול, ליאונרד קליין, אלכסנדר ליברמן, לויס מר, פיליפ מורגן, רוברט שלדון, ג'ון סוויני, ג'ון מוריארטי, טרי ווהל, אליס ריי, רות אור, רות פרויסר ופורסט רובינסון.

פטרי מת בשנת 1962 בברקלי, קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגון פטרי** בוויקישיתוף

* אגון פטרי, באתר AllMusic (באנגלית)
* אגון פטרי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אגון פטרי, באתר Discogs (באנגלית)

* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Harold C. Schonberg, The Great Pianists from Mozart to the Present, Second Edition, Simon & Schuster, 1987
2. ↑  יוטיוב, אגון פטרי מנגן את העיבוד שלו לפסנתר לקנטטה של יוהאן סבסטיאן באך, מס' 208 רי"ב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007456661005171
* BNE: XX1013668
* BnF: cb138984225 (data)
* CiNii: DA09683263
* GND: 116133767
* ISNI: 0000 0001 0871 0267
* LCCN: n83134121
* MusicBrainz: ee93120f-9727-41c6-9034-bbb0dc68ea70
* NKC: mzk2011618862
* NTA: 069953503
* SNAC: w6g458xv
* SUDOC: 251422089
* VIAF: 12492447
* WorldCat: lccn-n83134121

 |
ד"ר אן סברסקי, מייסדת אגודת 'שיח ושיג'
תחרות דיבייט בין בתי ספר
**שיח ושיג - האגודה הישראלית לתרבות הדיון** היא עמותה שהוקמה בשנת 1987 על ידי ד"ר אן קירסון סברסקי. מראשיתה, פעלה האגודה להעצמת נוער ישראלי באמצעות דיבור בציבור (אנ') ודיבייט. מטרת האגודה היא לקדם את תרבות הדיבור הדיון בחברה הישראלית, ואת הדיבייט בישראל, וכן לקבוע נורמות של הידברות ודו-שיח בכל המגזרים.

רשימת יושבי ראש
---------------

אשר וייל היה יו"ר האגודה ב-1995, ולאחריו גיא גורצקי, ד"ר אן סברסקי ויוני כהן-אידוב. מאז 2014 ד"ר סברסקי היא יו"ר האגודה.

האגודה החלה לשלוח נציגים לתחרויות בינלאומיות לאוניברסיטאות ולבתי ספר תיכון החל משנת 1990.

בעקבות תחרות שכזו בגלאזגו (סקוטלנד) בה השתתפה מיכל סגל, הקימה סגל מועדון סטודנטים לדיבייט באוניברסיטת חיפה, ובהמשך באמצעות סטודנטים מובילים באוניברסיטאות נוספות ברחבי ישראל, הוקמו בתחילת שנות ה-90 מועדוני סטודנטים נוספים. כשסגל עברה ללמוד לתואר שני בטכניון, היא הקימה גם שם מועדון סטודנטים לדיבייט, ואת מועדון הסטודנטים באוניברסיטת חיפה החל לנהל אורי זכאי. יובל טל בנה את המערך הניהולי ואת הכללים של מועדוני הסטודנטים, והביא לקיומה של התחרות הארצית הראשונה שנערכה באוניברסיטה העברית.

אורי זכאי המשיך את המהלך והרהיב את הפעילות. היום ישנם מועדוני דיונים בכל האוניברסיטאות וברוב המכללות וליגה פעילה באנגלית ובעברית. בנוסף ישראל זכתה וממשיכה לזכות בתוארי אלוף בכל העולם ואירחה בחיפה את אליפות אירופה לאוניברסיטאות.

ב-1998, אשר וייל, אשר באותה תקופה שימש כיו"ר אגודת שיח ושיג, הביא את אליפות העולם לבתי ספר World Schools Debating Championships לירושלים שנחלה הצלחה רבה.

פעילויות
--------

אגודת שיח ושיג הציעה במהלך השנים פעילויות שונות לקהלים שונים כדי לקדם את יכולת ההבעה והדיבור בציבור בקרב בני נוער:

* סדנאות והשתלמויות בעברית ובאנגלית למורים כיצד לשלב דיבייט במסגרת ההוראה בכיתה בתחומי מקצוע שונים.
* סדנאות קיץ בדיבייט לתלמידי חטיבות ביניים ותיכונים.
* קורסים שנתיים ברטוריקה בעברית ובאנגלית עבור תלמידי בתי"ס יסודיים, חטיבות ביניים ותיכונים.
* מועדוני דיבייט באנגלית כחלק מתוכנית העשרה בית ספרית לתלמידי תיכון.

בנוסף, שיח ושיג מארגנת מזה 10 שנים תחרויות בדיבייט ובדיבור בציבור בעברית, באנגלית ובערבית לתלמידי חטיבות ביניים ותיכונים. כמו כן, האגודה מאמנת ושולחת נציגים לתחרויות בין לאומיות הכוללות את: World Schools Debating Championships, European Schools Debating Championships, World Individual Debating and Public Speaking Championships, Asper Cup, IDEA summer debate forum.

שיח ושיג מפעילה דף פייסבוק המתעדכן באופן תדיר ממקורות בישראל ובעולם במטרה להרחיב את המודעות לתחום זה.

בוגרי שיח ושיג
--------------

בין הבוגרים הבולטים של מועדוני הסטודנטים של אגודת שיח ושיג ניתן למנות את ד"ר עו"ד מיכל סגל-ארנולד, שגריר ישראל למדינות הבלקן ומקדוניה דן אוריין, איש משרד החוץ שמעון מרסר-ווד, ויוני כהן-אידוב, שגם שימש כיו"ר הוועד המנהל של אגודת שיח ושיג.

ראו גם
------

* דיבייט בישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אגודת שיח ושיג
* אגודת שיח ושיג, ברשת החברתית פייסבוק
* אגודת שיח ושיג, באתר "גיידסטאר ישראל"
**אגוטי מרכז-אמריקני** (שם מדעי: *Dasyprocta punctata*) הוא מין מכרסם ממשפחת האגוטיים החי ביערות הגשם של אמריקה המרכזית.

הוא נפוץ בטבע במדינות: מקסיקו, מדינות מרכז אמריקה, צפון מערב אקוודור, קולומביה וונצואלה. אוכלוסייה נוספת נמצאת דרומה יותר בפרו, צפון ארגנטינה, דרום מערב ברזיל, בוליביה ומערב פרגוואי. בנוסף הוא חי גם בקובה, ג'מייקה ובאיי קיימן.

הוא מגיע לאורך 40–62 ס"מ ולמשקל 3–4 ק"ג. הוא בעל רגליים ארוכות שאיתם הוא יכול גם לאחוז ולקלף דברים. צבעו חום-אדמדם ואחורי הגוף צהובים.

לאגוטים ראייה ושמיעה טובה ושיניים חדות המותאמות לפיצוח זרעי עצים קשים שונים. האגוטי נחשב למפיץ הזרעים הטוב ביותר באזורו והוא משוטט ברחבי היער עם בת זוג קבועה לכל החיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגוטי מרכז-אמריקאי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אגוטי מרכז-אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284969605171

 |
**מגנפאוליה** (שם מדעי: ***Magnapaulia***) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי באמריקה הצפונית בתור הקרטיקון לפני 73 מיליון שנה. מאובניו התגלו בבאחה קליפורניה, מקסיקו. דינוזאור זה התגלה כבר ב-1981 אך נחשב במשך שנים למין למבאוזאורוס. רק ב-2012 הופרד לסוג עצמאי. משמעות שמו היא: "magnus" - "גדול" ו-"apaulia" - שמו הקודם של פרופ' פאול ג. האגה הבן (אנ'). משמעות שם המין הוא: "רחב זנב".

המגנפאוליה דמה במראהו ללמבאוזאורוס אך היה גדול ממנו. הוא הגיע לאורך של 15-16.5 מטר ולמשקל של מעל 23 טון, דבר ההופך אותו לאחד מגדולי הדינוזאורים בעלי המקור. נמצאו גם פרטים קטנים יותר באורך 12.5 מטרים. ההדרוזאור היה לוחך צמחייה בעל כרבולת גדולה דמוית-כיפה שנועדה להשמיע תרועות או לשמש כבליטה מינית. הרגליים היו קצרות יחסית אך הזנב ארוך ורחב מאוד. הגוף היה מכוסה בקשקשים רחבים בעובי 4 ס"מ ואולי צופה באוסטאודרם.

דינוזאור זה השתייך לתת-המשפחה *Lambeosaurinae*, בה הלמבאוזאורוס, הקוריתוזאורוס וההיפקרוזאורוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגנפאוליה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |