recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
נעלי האודם במוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית
**נעלי האודם** הן הנעליים שנעלה דורותי גייל (ג'ודי גרלנד) בסרט משנת 1939, "הקוסם מארץ עוץ".

נעלי האודם בעלילת הסרט
----------------------

הנעליים היו שייכות במקור למכשפה הרעה מהמזרח, אולם דורותי קיבלה נעליים אלה, כאשר ביתה נפל על המכשפה והרגהּ. בכך למעשה שחררה דורותי את המנצ'קינים, שהיו משועבדים על ידי המכשפה. נעליים אלה הגנו על דורותי מפני כשפיה של המכשפה המרשעת מן המערב, ואף אפשרו לה בסופו של דבר לחזור לביתה בקנזס.

דורותי נעלה את נעלי האודם זמן רב טרם גילתה, שעל מנת שתוכל לשוב לביתה עליה לנקוש שלוש פעמים בעקביה, ובכל נקישה לומר "אין כמו בבית".

הנעליים במציאות
---------------

במקור, בספרו של פרנק באום "הקוסם מארץ עוץ" שעליו היה מבוסס הסרט, הנעליים היו נעלי כסף ולא נעלי אודם. אולם בהפקת הסרט קיבלו הנעליים את צבען הצעקני כדי לנצל את מלוא הפוטנציאל של צבעי הטכניקולור.

הנעלים עוצבו על ידי סלבטורה פרגמו, אשר הכין מספר זוגות נעליים עבור הסרט. אחד הזוגות נמצא בסמית'סוניאן, במוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית במול בוושינגטון. שאר הזוגות מוחזקים על ידי אספנים פרטיים.

ב-24 במאי 2000 נמכר אחד הזוגות בסכום של 666,000 דולרים. באוגוסט 2005 נגנב זוג אחר, שערכו הוערך בכמיליון דולר, ממוזיאון במינסוטה. הזוג הגנוב אותר ב-2018, ובסוף ינואר 2024 הודה בגניבה טרי ג'ון מרטין, חולה סופני בן 76. עקב מחלתו נגזר עליו עונש מאסר שנוכה בימי מעצרו, והוא שוחרר לאחר גזר הדין.

צירוף המילים "נעלי אודם" (באנגלית: Ruby slippers) הפך לביטוי בעגה של מתכנתי מחשבים, כאשר הכוונה היא לתוכנה בעלת תכונות יקרות ערך, אשר לא היו ידועות למשתמשיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נעלי האודם** בוויקישיתוף

| הקוסם מארץ עוץ |
| --- |
| יוצרים | 

|  |  |
| --- | --- |
| סופרים | ל' פרנק באום • אלואיז ג'רוויס מקגרו • אלכסנדר מלנטייביץ' וולקוב |
| מאיירים | ויליאם וולאס דנסלו |

 |
| דמויות | המכשפה המרשעת מן המערב • דמויות |
| סדרת הספרים המקורית מאת באום | הקוסם מארץ עוץ (1900) • ארץ עוץ המופלאה (1904) • עוצמה מעוץ (1907) • דורותי והקוסם בארץ עוץ (1908) • הדרך לארץ עוץ (1909) • עיר האזמרגד של עוץ (1910) • נערת-הטלאים מעוץ (1913) • רובוטק מארץ עוץ (1914) • הדחליל מארץ עוץ (1915) • המלך רינק טינק מגיע לארץ עוץ (1916) • הנסיכה האבודה מארץ עוץ (1917) • איש הפח של ארץ עוץ (1918) • הקסם של ארץ עוץ (1919) • המכשפה גלינדה מארץ עוץ (1920) |
| עיבודים | 

|  |  |
| --- | --- |
| ספרות | מרשעת |
| קולנוע | הקוסם מארץ עוץ (1939) • בחזרה לארץ עוץ (1972) • הקוסם מארץ עוץ (1976) • הקוסם (1978) • בחזרה לארץ עוץ (1985) • ארץ אוז (2013) • בחזרה לארץ עוץ (2013) • מרשעת: חלק 1 (2024) |
| טלוויזיה | הקוסם מארץ עוץ (1986) • הקוסם מארץ עוץ (1990) • הילדים מארץ עוץ (1996) • האריה מארץ עוץ (2000) • החבובות בארץ עוץ (2005) • טום וג'רי והקוסם מארץ עוץ (2011) • מועדון החברים של מיקי מאוס: הקוסם מארץ דיז (2013) • טום וג'רי: בחזרה לארץ עוץ (2016) |
| תיאטרון | מרשעת • הקוסם! |
| מוזיקה | Over the Rainbow |

 |
| שונות | ציטוטים • ארץ עוץ • דרך האבנים הצהובות • נעלי האודם |

1. ↑  Saga of stolen Wizard of Oz ruby slippers finally ends, 1 בפברואר 2024, באתר BBC (באנגלית)
2. ↑  Steve Karonowski, Dying thief who stole ‘Wizard of Oz’ ruby slippers from the Judy Garland Museum gets no prison time, AP News, ‏29 בינואר 2024
3. ↑  Ruby-slippers Definition באתר yourdictionary.com
**ג'יימס וייל הופמן** (באנגלית: **James Wylie Huffman**;‏ 13 בספטמבר 1894 – 20 במאי 1980) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. ייצג את מדינתו, אוהיו, בסנאט של ארצות הברית מ-1945 עד 1946.

ראשית חייו
----------

הופמן נולד בצ'אנדלרסוויל (אנ'), אוהיו בשנת 1894 ולמד בבתי ספר במחוזות מוסקינגום (אנ') ואשלנד (אנ'). הוא למד באוניברסיטת אוהיו ווסליאן (אנ') ובאוניברסיטת המדינה של אוהיו, ולאחר מכן עבד כמורה וכמנהל בית ספר תיכון במשך שלוש שנים.

מלחמת העולם הראשונה
-------------------

במלחמת העולם הראשונה הצטרף הופמן לצבא ארצות הברית. הוא סיים קורס קצינים, קיבל דרגת סגן משנה והוצב כקצין מקלע עבור רגימנט בדיוויזיה ה-83. לאחר מכן הוא שובץ ליחידה בדיוויזיה ה-32. הופמן השתתף בקרב השני על המארן, מתקפת מז-ארגון ועוד. ב-1918 הועלה לדרגת סגן ראשון. לאחר הסכם שביתת הנשק בין הקיסרות הגרמנית למדינות ההסכמה, הופמן נשאר בגרמניה כדי לשרת בה למשך חצי שנה.

קריירה
------

לאחר סיום שירותו הצבאי ב-1919 החל ללמוד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו וקיבל תואר ראשון במשפטים ב-1922. ב-1923 היה עוזרו הזמני של התובע הראשי של מדינת אילינוי, ואחר כך שב לאוהיו.

ב-1925 נישא למרגרט קתרין דונהי, בתו של מושל אוהיו א. ויקטור דונהי. הופמן שימש כעוזרו הבכיר של דונהי בתקופת כהונתו כמושל, והיה חבר בוועדת השירותים הציבוריים של המדינה מ-1927 עד 1929. בתום כהונתו החל הופמן לעסוק בעריכת דין בקולומבוס. ב-1944 התמודד ללא הצלחה על מועמדות המפלגה הדמוקרטית בבחירות לתפקיד מושל אוהיו. לאחר מכן שימש כמנהל המסחר של אוהיו במהלך כהונתו הראשונה של המושל פרנק לאושי.

סנאטור
------

ב-1945 התפטר הסנאטור הרולד בארטון מאוהיו מתפקידו, לאחר שנבחר לשופט בית המשפט העליון של ארצות הברית. לאושי מינה במקומו את הופמן והוא כיהן בסנאט האמריקאי מאוקטובר 1945 עד נובמבר 1946, אז נבחר קינגסלי טאפט להחליפו. לאחר תום כהונתו בסנאט שב הופמן לעסוק בעריכת דין עד 1957, אז מונה לנשיא חברת ביטוח. מאוחר יותר מונה לנשיאה של חברה בת.

מותו
----

הופמן מת בפיקרינגטון (אנ') ב-20 במאי 1980 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס הופמן** בוויקישיתוף
* ג'יימס הופמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Biographical Directory of the American Congress, 1774-1949*. Washington, DC: U.S. Government Printing Office. 1950. p. 1344. ISBN 9780598686152 – via Google Books.
2. ↑  "Ex-State Executive, Senator, Poet Dies". *Times Recorder*. Zanesville, OH. 22 במאי 1980. p. 1 – via Newspapers.com. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n89103581
* US Congress: H000913
* VIAF: 21266171
* WorldCat: lccn-n89103581

 |
**אַבּוּ אלְ-עַתַאהִיַּה אַבּוּ אִסְחַאק אִסְמַאעִיל בְּן אלְ-קַאסִם אלְ-עַנְזִי** (בערבית: **أبو العتاهية أبو إسحاق إسماعيل بن القاسم العنزي**; פירוש הכוניה שלו הוא "בעל השיגעון"; 748–828) היה משורר ערבי מהתקופה האסלאמית המוקדמת אשר פעל בחצר מלכותם של הח'ליפים לבית עבאס, בן זמנם של בשאר בן בורד ואבו נוואס. שירתו בלטה בעיסוק בסיגוף ובמיאוס בהבלי העולם הגשמי.

חייו
----

אבו אל-עתאהיה נולד בעין א-תמר, וישנה מחלוקת לגבי מקום אותו כפר, אשר חלק מהמקורות ממקמים אותו בחג'אז, סמוך לאל-מדינה, ואחרים במרכז עיראק של ימינו. לפי אחת הגישות הוא בן שבט ענזה, אולם גישה אחרת גורסת כי משפחתו היו מואלי של שבט זה. בנעוריו גר בכופה, שם עסק במכירת כלי חרס. בתקופה זו החל לחבר שירים, אף שלא היה בעל חינוך רשמי.

עם עליית המוניטין שלו עבר לבגדאד, מקום מושבה של החצר העבאסית, ועד מהרה התפרסם שם בשיריו, בפרט אלה שמוענו לעותבה, שפחתו של הח'ליף אל-מהדי. אהבתו לעותבה הושבה ריקם למרות התערבותו של הח'ליף אל-מהדי, ואחר כך גם של בנו, הארון א-רשיד, למענו. לתקופה קצרה נכלא לאחר שפגע בכבודו של הח'ליף.

נפטר בתקופתו של הח'ליף אל-מאמון. נקבר לגדת תעלת עיסא, המחברת בין הפרת לחידקל, מול קנטרת א-זיאתין (גשר אוצרי השמן).

בניו ונכדיו של אבו אל-עתאהיה משכו אף הם בעט והיו למשוררים.

מורשתו
------

שירתו של אבו אל-עתאהיה ניחנה בהימנעותה מהמלאכותיות שהייתה בימיו חזון נפרץ. השירה הקדומה של המדבר זכתה לחיקוי מתמיד עד לתקופתו, אולם אין הייתה היא טבעית לחיי העיר. אבו אל-עתאהיה היה מהראשונים לזנוח את צורת הקצידה. שפתו הייתה רהוטה, והוא השתמש במשקלים רבים. הוא גם נחשב לאחד המשוררים הפילוסופיים הערבים הראשונים. חלק גדול משירתו עסק בהתבוננות בחיי היומיום ובמוסר, כמו גם בסגפנות, ולעיתים נטתה לפסימיות. לפיכך הוא נחשד בכפירה.

אבן טייפור פרסם אנתולוגיה של שירתו של אבו אל-עתאהיה. אבו אל-עתאהיה גם נכלל באנתולוגיה הבלתי גמורה של הארון בן עלי אל-מונַגִ'ם, "מסורות המשוררים", יחד עם המשוררים בני זמנו, אבו נוואס ובשאר בן בורד ואחרים. הווזיר אבן עמאר א-ת'קפי כתב את הספר "מסורות על אבו אל-עתאהיה".

קישורים חיצוניים
----------------

* Khallikān, Aḥmad ibn Muḥammad (1843). Wafayāt al-A'yān wa-Anbā' Abnā' al-Zamān (The Obituaries of Eminent Men). Vol. I. Translated by McGuckin de Slane, William. Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. pp. 202–210.
* אבו אל-עתאהיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Khallikān, Aḥmad ibn Muḥammad (1843). Wafayāt al-A'yān wa-Anbā' Abnā' al-Zamān (The Obituaries of Eminent Men). Vol. I. Translated by McGuckin de Slane, William. Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. pp. 202–210.
ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275108805171
* GND: 119163497
* ISNI: 0000 0001 1453 2241
* LCCN: n83179246
* NTA: 113867077
* SUDOC: 137085052
* TDVİA: ebul-atahiye
* VcBA: 495/116892
* VIAF: 20146522416932392000
* WorldCat: viaf-45105646

 |
**בית הלל שלוש**, הוא מבנה בשדרות רוטשילד מספר 9א בתל אביב. הבית נבנה בשנות ה-30 של המאה ה-20 ושימש כמשרדו וביתו הפרטי של האדריכל הלל שלוש, בנו של יוסף אליהו שלוש. ניצב בסמוך לבית יוסף אליהו שלוש.

הקמת המבנה
----------

ב־1933 חזר הלל שלוש מצרפת, בה למד הנדסה ובניין ערים ובה היה פעיל מקצועית, והשתלב בתנופת הבנייה הגדולה בארץ. עם חזרתו לארץ הקים בשנת 1933 את משרדו בסמוך לבית אביו והחל לתכנן בתל אביב לפי אסכולת הבאוהאוז משרדים, בתי קומות, בתי קפה בסגנון אירופי, את מועדון השייטים על שפת הירקון ועוד. כן ערך תוכניות בניה ברחובות, גבעתיים וישובים אחרים, בהם "עיר הסרטים" באשקלון.

הבית הצר, שבנה בחלקו האחורי והפנימי של בית יוסף אליהו שלוש, נבנה מלבני סיליקט אדומות בצורה ייחודית, חדר אחד בכל קומה: שלוש קומות- שלושה חדרים.

הלל נפטר ב־1971 ועם הזמן עבר המבנה מידי משפחת שלוש ונטמע בשדרת רוטשילד.

המבנה כיום
----------

בית הלל שלוש כיום, בגלגולו הנוכחי כ"קפה אירופה"
משנות ה-90 ועד שנות ה-2000 שדרת רוטשילד חוותה עדנה מחודשת אך הבניין עצמו נותר חבוי מעין עד שבשנת 2012 "גילו אותו מחדש" דוד טור ושלומי זידן ופתחו במקום את "קפה אירופה".

גם בצורתו זו המבנה שימר על ייחודיותו (מבנה צר בעל 3 קומות) והותיר זכר לבעלים המקוריים בדמות מעקה מדרגות בו משולבים ראשי התיבות של הלל שלוש. המבנה הוא מבנה לשימור.

לקריאה נוספת
------------

* תיק תיעוד – **שד' רוטשילד 9א תל אביב**, (עיריית ת"א – ארכיון הנדסי – תיק בניין רוטשילד 9א)

קישורים חיצוניים
----------------

* אליפות אירופה הקפה הכי מדובר בעיר, מקור ראשון, 11/8/2012
* קפה אירופה התכוון וגם הצליח להיות מקום אופנתי, גלובס, 10/07/2016
* מה עומד מאחורי המקום הכי אופנתי בתל אביב, הארץ, 15/06/2012
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא טאן. 
**טאן הונבו** (בסינית: **汤洪波**, בפין יין: **Tang Hongbo**; נולד ב-24 באוקטובר 1975) טייס קרב בחיל האוויר הסיני וטייקונאוט בתוכנית החלל הסינית ששוגר לחלל במספר משימות.

ביוגרפיה
--------

טאן הונבו נולד חונאן בשנת 1975 למשפחת חקלאים. בשנת 1995 הוא התגייס לחיל האוויר הסיני. הוא קיבל הסמכה של טייס קרב ושירת במספר יחידות החיל. ניסיון הטיס מסתכם בכ-1100 שעות טיסה.

בשנת 2010 הוא התחיל הכנות לטיסה לחלל.

ביולי 2012 הוא טס כמפעיל מערכות בחללית שנג'ואו 12 שהתחברה לתחנת החלל טיינגונג (ניי האישנג היה מפקד צוות). זו הייתה המשימה הראשונה לתחנת החלל זו. במהלך שהייה בחלל הוא ביצע פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-7 שעות. הוא חזר לאחר שייה בחלל של כ-90 ימים.

באוקטובר 2023 הוא טס כמפקד צוות בחללית שנג'ואו 17 שהתחברה לתחנת החלל טיינגונג. הם החליפו צוות בפיקוד ג'ינג האיפנג שעזבו את תחנת החלל לאחר מספר ימים. בינואר הוא ביצע פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-7.5 שעות. הוא מתוכנן לחזור לכדור הארץ במאי 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאן הונבו** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
* ביוגרפיה
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא Fei. 

**פיי ג'ונלונג** (בסינית: **费俊龙**; ‏‏נולד ב־5 במאי 1965) הוא טייס קרב בחיל האוויר הסיני וטייקונאוט בשירות מינהל החלל הסיני (CNSA).

ביוגרפיה
--------

פיי ג'ונלונג נולד ב-5 במאי 1965 בעיר סוג'ואו, סין. לאחר סיום בית ספר הוא גויס לחיל האוויר הסיני בגיל 17 ולאחר סיום קורס טיס שולב ביחידות החיל.

פיי נכלל ביחידה להכנת טייסי חלל הסינית בשנת 1998. הוא שוגר לחלל בחללית שנג'ואו 6 ממרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן ב-12 באוקטובר 2005. לצידו היה מהנדס טיסה ני חאיסנג. הם חזרו לכדור הארץ ב-17 באוקטובר.

בשנת 2012 הוא עזב את יחידת טייסי חלל, אך הוחזר ובשנת 2022 נשלח לחלל כמפקד צוות של שנג'ואו 15. החללית התחברה לתחנת החלל טיינגונג. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 3. צוות זה עזב את תחנת החלל לאחר מספר ימים. פיי וצוותו שהו בתחנת החלל כחצי שנה וביצעו מספר ניסויים. בתקופה זו פיי השתתף ב-4 פעילויות חוץ-רכביות. הפעילות הראשונה נמשכה כ-6 שעות. לגבי פעילויות חוץ רכביות נוספות לא שוחרר מידע. הצוות חזר לכדור הארץ ב-3 ביוני 2023 לאחר שהוחלף על ידי משלחת מס' 5 לתחנת החלל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיי ג'ונלונג** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
יין מדיירה של יישון חמש שנים
יין **מדיירה** (בפורטוגזית: **Madeira**) הוא סוג של יין מחוזק המיוצר באי מדיירה, פורטוגל. הגרסאות הידועות ביותר שלו הן יינות קינוח מתוקים, אך מייצרים גם גרסאות יבשות שניתן לצרוך כאפריטיף. הוא נקרא עוד מהמאה ה-18 על שמו של האי מדיירה שבאוקיינוס האטלנטי, על קצה הלוח האפריקאי. מספרים כי מלחים אנגלים הביאו איתם מנה גדולה של יין מהאי, ובדרך הארוכה בחביות החמות והסגורות, המשקה הבשיל למצב שופע במיוחד. כיום, שיטת הבשלה זו מזורזת ומטופלת בדרך כלל על ידי טיפול בחום.

סוגים, ייצור
------------

היין הלבן Blandy's Malmsey יושן עד שקיבל צבע חום
כרם על החוף הצפוני של מדיירה (בכפר סנטנה)
יקב פורטוגלי מסורתי (מדירה, פונשל)
ניתן להכין מדיירה משמונה סוגי ענבים. זנים אלה הם:

* Terrantez
* Bastardo
* מוסקט
* Listrao
* Sercial
* Verdelho
* Boal
* Malvasia (המתאים ביותר)

הענבים נבצרים כשהם בשלים לחלוטין, הם מופרדים מהגבעולים, מותססים על קליפתם, ולאחר מכן מוסיפים ברנדי ליין 4% עד 5% מהכמות המותססת ב-17–20 אחוז אלכוהול, ומעמידים את תכולת הסוכר שלו ל-2–7 אחוזים. הוא ממותק כך על ידינ הוספת תירוש שלו עצמו, (שהונח בצד וההתבגר).

המאפיין המיוחד של הייצור הוא טיפול בחום של היין החדש למשך 4–6 חודשים, התיישנות במדיירה (בשמש, בחממות או בתאים תרמיים רבי קומות הנקראים אסטופס). לאחר מכן, היין מיושן עוד כמה שנים בחביות ולאחר מכן בבקבוקים. היינות המתקבלים בדרך זו הם בעלי אחוז אלכוהול גבוה ותכולת סוכר מתונה (2%–7%). תווית היינות הטובים ביותר מציינת גם את סוג היין והעינב:

* **Malmsey, Malvasia** (מתוק, עשוי מענבי Malvasia).
* **Bual** (Boal) ו-**Verdelho** (חצי יבש).
* **Sercial** (יבש, חזק) וכו'.

על הבקבוק של רוב הזנים ניתן לקרוא רק את אורך היישון בחבית:

* בן 3 – **Finest** מיועד על פי רוב לבישול
* בן 5 – **Reserve**
* גיל 10 – **Special Reserve**
* בן 15 – **Extra Reserve**
* **Colheita** או **Harvest** סגנון זה כולל יינות מבציר בודד, אך התיישנו לתקופה קצרה יותר מ-Vintage Madeira אמיתי, אך לפחות 5 שנים.
* גיל 20 – **Vintage** או **Frasqueira** ואז לפחות עוד שנתיים בבקבוק.

יינות **Vintage** עשויים רק מהבציר של השנים הטובות ורק מתירוש של זני ענבים מסורתיים. יינות אלו הוכחו כשומרים על טעמם ואיכותם במשך יותר מ-150 שנה.

מוזיאון היין של פונשל מציג את ההיסטוריה של יין מדיירה וייצור היין.

תצרוכת
------

בואל מדיירה בציר 1843
* **Sercial** הוא יין בהיר עם גוון בהיר יחסית לרוב; אפריטיף,
* יין הקינוח הטיפוסי **של Malmsey** המתוק, בעל הגוף,
* ה-**Bual** המעושן מעט מומלץ בעיקר לגבינות,
* וה-**Verdelho** הבינוני-יבש מיועד בעיקר למרקים.

לקריאה נוספת
------------

* Hancock, David (2009). *Oceans of Wine: Madeira and the Emergence of American Trade and Taste*. Yale University Press. ISBN 9780300136050
* Liddell, Alex (1998). *Madeira*. Faber & Faber. ISBN 0-571-19096-0

ראו גם
------

* מרסלה (יין)
* פורט (יין)
* שרי (יין מחוזק)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מדיירה (יין)"**.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדיירה** בוויקישיתוף
 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מדיירה (יין)"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph444992

 |
**מור קרבסי** (נולדה ב-23 באפריל 1986) היא זמרת-יוצרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

קרבסי נולדה בירושלים. אמה שושנה, משוררת וסופרת ילדים, נולדה בנוף הגליל (נצרת עילית דאז) למשפחה ממוצא מרוקאי, ואביה הירושלמי הוא ממוצא איראני. לשרשיה המגוונים ביטוי גם במוזיקה שלה. אחד הפרויקטים העיקריים של קרבסי הוא המוזיקה הספרדית ומוזיקה בלדינו, אך היא שרה גם פולק אמריקאי-לטיני ואירופי, מוזיקה אנדלוסית ופיוטים.

לצד ביצוע של שירים מסורתיים, עוסקת קרבסי גם בהלחנה. את סגנונה המוזיקלי ניתן להשוות לזו של מריצה ויסמין לוי, אך יש לה קול חזק וייחודי. כמו כן ניתן לזהות במוזיקה שלה השפעות מובהקות של פלמנקו ופאדו. הושפעה מאמנים כגון אום כולתום, עמליה רודריגז, מרסדס סוסה ומדרדאוש.

קרבסי מרבה להופיע בפסטיבלי מוזיקת עולם ובסיורי קונצרטים ברחבי אירופה וארצות הברית. בין היתר הופיעה באוויר הפתוח בכיכר טרפלגר בלונדון (2006 ו-2007), בפסטיבל Womad
ובשידורי טלוויזיה ורדיו בצרפת וב-BBC. בסקירה לרגל צאת אלבום הבכורה שלה, "היפה והים" שהוקלט בלונדון שם התגוררה, הגדיר אותה מבקר הגרדיאן כ"אחת הדיוות הצעירות הגדולות בזירת המוזיקה העולמית".

מתגוררת בספרד (2012), נשואה לגיטריסט ג'ו טיילור.

דיסקוגרפיה
----------

* *La Tsadika*, 2013
* *Daughter of the spring* / *La Hija de la Primavera*, 2011
* *Beauty and the sea*, 2008

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מור קרבסי

* מור קרבסי, באתר Last.fm (באנגלית)

* מור קרבסי, באתר AllMusic (באנגלית)

* מור קרבסי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מור קרבסי, באתר Discogs (באנגלית)

* מור קרבסי, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודית לורן בלקין, ‏LIVING אדריכלות בארץ, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2012
2. ↑  באתר הגרדיאן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007409867605171
* BnF: cb165333408 (data)
* GND: 1026886368
* ISNI: 0000 0001 3385 5847
* LCCN: n2014079903
* MusicBrainz: ddadcc7a-4ab1-4e2d-9d0c-11bf4192a358
* RERO: 02-A016563292
* SUDOC: 15918455X
* VIAF: 175919706
* WorldCat: lccn-n2014079903

 |
**מברישימון הערבה** (שם מדעי: *Cerbalus aravaensis*) הוא מין עכביש אנדמי לישראל ולירדן. המין התגלה לראשונה ב-2003 במהלך מחקר שנערך משני צדי הגבול בין המדינות על ידי פרופסור אורי שיינס מאוניברסיטת חיפה–אורנים וצוות של חוקרים ישראלים וירדנים באזור הערבה הדרומית, צפונית לעין עברונה. זהו העכביש הגדול ביותר במזרח התיכון.

המין, המשתייך לסוג מברישימון (*Cerbalus*), הוגדר ותואר לראשונה על ידי ד"ר גרשם לוי מהאוניברסיטה העברית. האפיתט *aravaensis* שבשם המין ניתן לו עקב גילויו באזור הערבה.

ב-2010, בעקבות מאבק מתוקשר שהחל במטרה למנוע את כריית החולות הבלתי חוקית בשמורת חולות סמר, הוא נודע לראשונה בעיתונות הפופולרית בישראל לצד בעלי חיים אחרים המצויים בסכנה עקב הכרייה בחולות.

המין מאכלס חולות ושולי מלחות בערבה הדרומית, אך בשנים האחרונות, מאז התגלה, הוא נצפה בעיקר בחולות סמר.

תיאור ומורפולוגיה
-----------------

מברישימון הערבה הוא בעל שריון גב צהוב מכוסה בזיפים לבנים עם פס דורסלי אמצעי בצבע חום כהה הנמשך עד קצות הכליצרות הקדמיות. גפיים צהובות מסיביות שחורות במפרקים ובקצוות. בעל אופיסטוזומה בצבע קרם. הכליצרות מכילות שלוש שיניים רטרו-מרגינליות.

מוטת הרגליים של המברישימון כ-14 ס"מ, והוא העכביש הגדול ביותר שנתגלה עד כה במזרח התיכון. אורך גופו של הזכר עשוי להגיע ל-24 מ"מ, הנקבה גדולה יותר והיא עשויה להגיע לאורך גוף של עד 26.5 מ"מ.

פעילותו
-------

מברישימון הערבה פעיל בשעות הלילה, בעיקר בחודשים החמים של השנה. הוא חופר מחילה באדמה ומסווה אותה באמצעות דלת עשויה מגרגירי חול מודבקים.

המחילה משמשת לו הן כמסתור מפני טורפים והן כמקום בו הוא אורב לטרף מזדמן - חרקים וזוחלים קטנים. 

המשך קיומו נמצא בסכנה חמורה עקב כריית החולות המוגברת באזור חולות סמר, העלולה להביא להיכחדותו.

לקריאה נוספת
------------

**Calommata (Atypidae) and new spider species (Araneae) from Israel**, pp 17, Gershom Levi, Zootaxa ISSN 1175-5326 (print edition), 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מברישימון הערבה** בוויקישיתוף
* מברישימון הערבה, באתר ITIS (באנגלית)
* מברישימון הערבה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מברישימון הערבה, באתר GBIF (באנגלית)
* כתבה על מברישימון הערבה מה-20.1.2010(הקישור אינו פעיל), עיתון אפוק טיימס
* עכביש ענק התגלה בדיונות החול של המזה"ת, **Wired Science** כתבה מ-11 בינואר 2010
* יניב גולן, שעון החול בסמר(הקישור אינו פעיל) באתר התנועה הירוקה, 5 במאי 2011
* גילוי מברישמון הערבה (*Cerbalus aravaensis*) כ-100 ק"מ צפונית לסמר, עמותת מן השדה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכס דורון, עכביש ענק התגלה בישראל, באתר nrg‏, 13 בינואר 2010
2. ↑  Cerbalus aravaensis, Insectour
טבלה וגרף ממאמר מטא-אנליזה רפואי, מתארים את תוצאות שבעה מחקרים שונים, ואת תוצאת המטא-אנליזה שלהם
בסטטיסטיקה, **מטא-אנליזה** היא מגוון שיטות שמטרתן להשוות ולצרף תוצאות שהושגו במספר מחקרים. תוצאה אפשרית של מטא-אנליזה היא ממוצע משוקלל של תוצאות המחקרים. בניגוד למחקר ראשוני, מחקרי מטא-אנליזה אינם מבצעים תצפיות מקוריות אלא למעשה מבצעים סקירה סטטיסטית של מחקרים קודמים. מטא-אנליזה מתבצעת לאחר סקירת ספרות וחיפוש מחקרים ראשוניים העוסקים באותה שאלת מחקר. כדי שתוצאות מטא-אנליזה יהיו תקפות, רצוי שסקירה זו תהיה סקירה שיטתית, זאת אומרת כזו שהשתמשה בשיטה מסודרת לוודא שלא הושמטו מאמרים רלוונטיים.

יתרונות
-------

* מאשר להבחין האם שונות תוצאות המדגמים גבוהה מהשונות הצפויה לפי שונות המדגמים.
* ההיקף הסטטיסטי של מטא-אנליזה גדול מהיקף הסטטיסטי של מחקר בודד.
* התמודדות עם עומס המידע וריבוי המאמרים.
* הפחתת הטיה מקומית של אחד המחקרים.
* מונע הטיית פרסום כגון אפקט המגירה בו חוקרים גונזים מחקרים שלא מתאימים לציפיותיהם או מחקרים עם תוצאות שליליות אשר נתפסות כלא מעניינות.

הטייה
-----

חוקר מוטה, כגון חוקר שממומן על ידי מוסד בעל אג'נדה כלכלית או אידאולוגית יכול לבחור את המחקרים שתומכים בדעתו ולבטל את המחקרים האחרים כלא אמינים.
כאשר יש הטיה דומה במאמרים שונים המטה אנליזה כולה תהיה מוטית.
הטיית הפרסום תגרום לרוב המטה אנליזות להראות תוצאות מרשימות יותר מהמציאות.
היכולת של הקורא לבחון את שיטות המחקר בכל אחד מהמחקרים הנכללים מועטה ולכן ישנה משמעות רבה לפירוש שנותן מבצע המטה אנליזה לשיטות המחקרים הבודדים.

הטרוגניות באוכלוסייה בטיפול ובמדידה בין מחקרים שונים גורמות לכך שלא תמיד ניתן להתייחס לממצאים שלהם במשותף.
ברוב המטה אנליזות נכללים גם מחקרים עם בעיות תקפות חמורות.

ראו גם
------

* הדירות
* מאמר סקירה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטא-אנליזה** בוויקישיתוף
* מטא-אנליזה במחקר לימודי (ERIC Digest) (באנגלית)
* מטא-אנליזה בכלכלה (רשימת מאמרים) (באנגלית)
* פרק הסבר על מטא-אנליזה מתוך הפודקאסט "רפואה נתמכת ראיות"
* איך לקרוא מטא-אנליזה, סרטון בערוץ "פרופ' סיגל תפארת - מיומנויות אקדמיות", באתר יוטיוב (אורך: 02:55)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565653305171
* BnF: cb120866037 (data)
* GND: 4169552-5
* LCCN: sh85084006

 |
**מום** (באיסלנדית: **múm**, נהגה: **מוּם**) היא להקת מוזיקה ניסיונית ופולקטרוניקה איסלנדית, אשר סגנונה המוזיקלי מאופיין במלודיות קלות, קולות רכים, מקצבים ואפקטים אלקטרונים מסוג גליץ' ושימוש במגוון כלי-נגינה מסורתיים לצד כלים לא קונבנציונליים.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה ב-1997 על ידי גונאר ארן טינאס ואורבר רורטג'סון סמארסון, ושנה לאחר מכן הצטרפו אליהם התאומות גיד'ה וקריסטין אנה ולטיסדוטיר. לפי דברים שאמרה קריסטין, שם הלהקה חסר משמעות. ב-2002, שנה לאחר סיבוב ההופעות הראשון של מום באמריקה, עזבה גיד'ה את הלהקה כדי לחזור ללימודיה ברייקיאוויק. בסיבוב ההופעות באירופה שנערך לאחר העזיבה, החליפה אאוסטהילדור ולטיסדוטיר את קריסטין אנה בתפקיד השירה, וסרנה טיידמן צורפה כנגנית על הצ'לו. לאחר מכן הצטרפו אל ההרכב אולוף ארנלנדס והילדור גוד'נאדוטיר. בתחילת 2006 עזבה גם קריסטין, אולם דבר זה נודע באופן רשמי רק ב-23 בנובמבר של אותה השנה. 

עזיבתם של חלק מחברי הלהקה המקוריים הביאה לשינוי באופי הצליל של הלהקה, שהתאפיין בתחילת דרכם בקטעים המשלבים אלקטרוניקה עדינה עם אווירה קודרת. בשני אלבומיה האחרונים, פנתה הלהקה לכיוון של שירים נגישים יותר באופיים, הכוללים קטעי שירה מרובים, הן גבריים והן נשיים, בניגוד לאלבומים הראשונים, שהיו אינסטרומנטליים ברובם ולעיתים כללו את שירתה הייחודית של קריסטין אנה, וכן שימוש במגוון רחב יותר של כלי נגינה.

ב-27 באוגוסט 2007 הודיעו מום באתר הלהקה הרשמי כי הם עובדים על אלבומם הבא, וכן פרסמו תמונות של חברי הלהקה במהלך ההקלטות. ב-22 במאי 2009, במהלך הופעה בספרד, ניגנה הלהקה שירים מהאלבום החדש, "Sing Along to Songs You Don't Know". האלבום יצא לבסוף ב-24 באוגוסט 2009.

ב-2 באוקטובר 2009 הופיעה הלהקה בישראל במועדון הבארבי.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים רשמיים

* 2000 - Yesterday Was Dramatic – Today Is OK
* 2002 - Finally We Are No One
* 2004 - Summer Make Good
* 2007 - Go Go Smear the Poison Ivy
* 2009 - Sing Along to Songs You Don't Know

### מיני-אלבומים (EPs)

* 2000 - The Ballað of the Broken Birdie Records
* 2002 - The Peel Session
* 2004 - Dusk Log

### סינגלים

* 2002 - Green Grass of Tunnel
* 2004 - Nightly Cares
* 2007 - They Made Frogs Smoke 'til They Exploded
* 2007 - Marmalade Fires

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מום** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מום
* מום, ברשת החברתית פייסבוק

* מום, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מום, ברשת החברתית אינסטגרם

* מום, באתר פליקר

* מום, באתר ספוטיפיי

* מום, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* מום, באתר Last.fm (באנגלית)

* מום, באתר AllMusic (באנגלית)

* מום, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מום, באתר דיזר

* מום, באתר Discogs (באנגלית)

* מום, באתר Songkick (באנגלית)

* מום, באתר SecondHandSongs

* מום, באתר בנדקמפ

* מום, באתר בילבורד (באנגלית)
* תמונות הלהקה באתר פליקר
* אתר המעריצים
* Múm באתר חברת התקליטים FatCat Records
* ריאיון עם חברי הלהקה, אתר המגזין BYT
* אורלי יעקובי, ילדותיות סוריאליסטית: הקליפים של Múm, ‏, nrg ‏, 30/9/2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  "עזיבתה של קריסטין ולטיסדוטיר" באתר חברת התקליטים
2. ↑  "mum יופיעו בישראל", כתבה מתוך אתר nrg

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9972 6119
* MusicBrainz: 2b64e811-cbcd-45f7-b29d-296444cad4f1
* NKC: xx0077631
* VIAF: 143571239
* WorldCat (עם VIAF): 143571239

 |
**מג'יד שהריארי** (בפרסית: **مجید شهریاری**; 1966 בערך – 29 בנובמבר 2010) היה פיזיקאי איראני, פרופסור בפקולטה להנדסת גרעין באוניברסיטת שהיד בהשתי והמדען הבכיר ביותר בתוכנית הגרעין האיראנית. נהרג בפיצוץ בנובמבר 2010.

ההתנקשות
--------

קיר הנצחה למדעני גרעין איראנים
שהריארי היה פרופסור בפקולטה להנדסת גרעין באוניברסיטת שהיד בהשתי הכפופה למשרד ההגנה האיראני ופעלה עם הוועדה האיראנית לאנרגיה אטומית. ב-29 בנובמבר 2010 הצמידו אופנוענים פצצה למכוניתו של שהריארי וזו התפוצצה זמן קצר לאחר מכן. מהפיצוץ נהרג שהריארי ואשתו נפצעה. באירוע דומה שאירע באותו יום נפצע פריידון עבאסי, אף הוא פרופסור באוניברסיטת שהיד בהשתי. לדברי השבועון "טיים", שהריארי היה המדען הבכיר ביותר בתוכנית הגרעין האיראנית וההתנקשות בו בוצעה ככל הנראה במסגרת הפעילות נגד תוכנית הגרעין האיראנית.

איראן האשימה את ארצות הברית ואת ישראל בכך שיזמו את ההתנקשות על מנת לפגוע בתוכנית הגרעין האיראנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מג'יד שהריארי** בוויקישיתוף
* גאנם איברהים ועמית ולדמן, מדען גרעין אירני חוסל בפיצוץ מסתורי בטהרן, חדשות 2, 29.11.2010
* אנשיל פפר, "טיים": המדען שהתנקשו בחייו בטהראן - הבכיר ביותר בתוכנית הגרעין האיראנית, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2010

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1222381869
* VIAF: 4893160728530010380000
* WorldCat (עם VIAF): 4893160728530010380000

 |
**תיאודור הופמן** (בגרמנית: **Theodor Hoffmann**‏; 27 בפברואר 1935 – 1 בנובמבר 2018) היה איש צבא מזרח גרמני. הוא כיהן כמפקד הצי של גרמניה המזרחית בשנים 1987 - 1989 וכשר ההגנה האחרון בממשלת מזרח גרמניה בשנים 1989 - 1990.

ביוגרפיה
--------

הופמן נולד בכפר גוסטוול שבחבל מקלנבורג למשפחת חקלאים. בצעירותו היה חבר בתנועת הנוער הגרמני החופשי. בגיל 17 הוא התנדב לשרת במשטרה הימית של מזרח גרמניה. בהמשך הוא התקבל ללימודים בבית הספר לקצינים, אותו סיים בשנת 1955. הופמן שירת תקופה קצרה כקצין הדרכה.

בשנת 1956 מונה למפקד ספינת טורפדו, עליה פיקד במשך 3 שנים. ב-1960 עד 1963 למד באקדמיה צבאית של הצי הסובייטי בלנינגרד. לאחר שובו מהלימודים בברית המוצעות מילא שורה של תפקידים בשייטת השישית של צי מזרח גרמני. בשנת 1968 מונה לראש מטה של השייטת. בשנים 1971 - 1974 פיקד על השייטת השישית. בשנת 1974 מונה לראש אגף מבצעים במטה של הצי המזרח גרמני. בשנת 1977 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל. בשנת 1985 מונה לראש המטה של הצי המזרח גרמני. ב-1 במרץ 1987 מועלה תיאודור הופמן לדרגת ויצה-אדמירל וב-1 בדצמבר של אותה שנה - הוא מתמנה למפקד הצי המזרח גרמני ובמקביל גם לתפקיד סגן שר ההגנה של מזרח גרמניה.

בנובמבר 1989 בעקבות מחאה ציבורית, מתפטרים מתפקידם מרבית שרי הממשלה המזרח גרמנית. תיאודור הופמן מתמנה לשר ההגנה של מזרח גרמניה במקומו של היינץ קסלר. בעקבות המינוי מועלה הופמן לדרגת אדמירל. הופמן מילא את תפקיד שר ההגנה ומפקד בפועל של צבא העם הלאומי עד לאיחוד גרמניה מחדש ב-1990.

לאחר איחוד גרמניה עבד הופמן כיועץ בחברות ספנות שונות בגרמניה. הוא מת בביתו בברלין ב-1 בנובמבר 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאודור הופמן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119134381
* ISNI: 0000 0000 5527 5563
* LCCN: n94020733
* NTA: 297207504
* SUDOC: 096372893
* VIAF: 10649085
* WorldCat: lccn-n94020733

 |
**הרב זאב שרון** (נולד ב-22 באפריל 1954) הוא רב, סופר ומחנך, משמש כראש המכינה הקדם-צבאית "חיבת ציון" ביפו.

ביוגרפיה
--------

הרב שרון נולד בתל אביב. אביו, אליעזר סודיט, היה מפקד באצ"ל. עקב השליחויות הרבות של אביו, עברה ילדותו של זאב בנדודים שבמסגרתם שהה שש שנים בצרפת. את כיתות י"א-י"ב עשה בקיבוץ ניר עם. באותה תקופה ארגנה התנועה הקיבוצית 'חוגי מדינה' לבני הקיבוצים, שכללו לימודי דת, ובמסגרתם הכיר את הרב חיים דרוקמן.

עם גיוסו לצה"ל (לאחר שנפל מקורס טיס) התנדב לצנחנים ועבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר ולחם במלחמת יום הכיפורים. לאחר שהשתחרר מן הצבא ערך טיול ממושך בדרום אמריקה. עם שובו לישראל החל הרב זאב שרון ללמוד במכון מאיר בירושלים. לאחר כשנה עבר ללמוד בישיבת מרכז הרב שבה למד כ-10 שנים. במקביל לימד במכון מאיר. הרב שרון היה מראשוני היישוב בית-אל ב' ושימש רכז ביטחון בהתנחלות במשך כ-10 שנים. הוא שימש רב בבית ספר בירושלים ובתל אביב במשך 20 שנה, יזם שיעורי תורה בדירה ליד כיכר המדינה בתל אביב לקהל הרחב, הצטרף לתנועת "ראש יהודי", והיה חלק מצוות ההקמה של העיתון מקור ראשון. הוא הוציא שני ספרי רומן עלילתיים: "שניים אחרי המלחמה" ו"בניחוח חדש".

עד שנת 2020 עמד הרב שרון בראש המכינה הקדם-צבאית בשילה שבחבל בנימין (המכינה שכנה בעבר במעלה-אפרים שבבקעת הירדן).

ביוני 2020 הקים הרב שרון שתי מכינות קדם צבאיות ביפו, ועומד בראש אחת מהן ששמה "חיבת ציון".

הרב שרון נשוי לאסנת, טוענת רבנית ועורכת דין, ואב לשבעה - ביניהם יוני שרון.

ספריו
-----

* **שניים אחרי המלחמה**, הוצאת ספריית בית אל.
* **בניחוח חדש**, הוצאת "ספריית בית אל", 1994.

קישורים חיצוניים
----------------

* זאב שרון, רב, מכון מאיר
* בני טוקר, הרב זאב שרון: להאמין שהתפילה תביא גשם, באתר ערוץ 7, 14 באוקטובר 2010
* כל הכתבות על הרב זאב שרון, באתר ערוץ 7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296477405171
* BnF: cb16180358z (data)
* ISNI: 0000 0000 7692 1958
* LCCN: nr94043422
* VIAF: 58967679
* WorldCat: lccn-nr94043422

 |
**אמנון מרטון** (1937 – 2014) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. פיקד על גדוד 410 במלחמת יום הכיפורים ועל חטיבה 600 לאחר המלחמה.

ביוגרפיה
--------

מרטון נולד בשנת 1937. בשנת 1955 הוא התגייס לחיל השריון, ובשנת 1956 לחם כחייל חרמ"ש במבצע סיני. בשנת 1957 סיים קורס קצינים ומונה למפקד מחלקת AMX-13, ולאחר שהשתחרר מונה למפקד פלוגת טנקי שרמן בגדוד 268. במהלך מלחמת ששת הימים פיקד על פלוגת AMX-13 בגדוד 19, עימה לחם במהלך מתקפת נגד לילית מצרית של טנקי T-55. בשנת 1972 הוקמה חטיבה 600, ומרטון מונה למפקד גדוד 410 בחטיבה. 

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים גויסה החטיבה, ומרטון הוביל את גדודו לסיני. ב-9 באוקטובר תקפה החטיבה את מתחם "מכשיר", ובמהלך המתקפה נפצע מרטון ופונה לבית חולים. לאחר המלחמה מילא תפקידים שונים בחיל השריון, ובין השנים 1980–1984 פיקד על חטיבה 600. במהלך מלחמת לבנון הראשונה גויסה החטיבה, אך הושארה בעורף כעתודה ולא שולבה בקרבות. 

בשנת 2014 מת מרטון, והוא בן 77 שנים.

לקריאה נוספת
------------

* אילן כפיר ודני דור, **בנתיבי האש: חטיבה 600 במלחמת יום הכיפורים**, ידיעות ספרים, 2018.
* מנחם בן שלום, **השעות: יומן מלחמה: חטיבה 600 במלחמת יום הכיפורים**, מנחם ותמי בן שלום, 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  
	* יעקב שילה, ‏ליל הלהבות, **שריון** 26, יולי 2007, עמ' 77-72, באתר "יד לשריון"

| מפקדי חטיבה 600  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| טוביה רביב • אלישיב שמשי • אמנון מרטון • אריק שקד • שלמה אריאל • אבינועם ברוכין • אריק דוידי • דני דוידי • גיא גולדשטיין • אמיר אשל • נדב לוטן • ג'וני כהן |

 |
**לוּמְבִּינִי** (בנפאלית: **लुम्बिनी**) הוא אחד מארבעת אתרי העלייה הקשורים בחייו של גאוטמה הבודהה. לומביני שוכנת במרכזה של דרום נפאל כ-7 ק"מ בלבד מגבול הודו, ובה, לפי המסורת הבודהיסטית, ילדה מאיה דווי את בודהה. למרות שהאתר אינו מרשים בחזותו ורוב המבנים שבו שוחזרו או נהרסו, הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו, בשל היותו אחד המקומות הקדושים ביותר לאחת הדתות הגדולות בעולם, ובשל כך שהוא מעיד על טיבם של מרכזי העלייה לרגל הבודהיסטים כבר בתקופה מוקדמת.

היסטוריה
--------

על פי המסורת, בודהה נולד בלומביני בשנת 563 לפנה"ס, כאשר אימו, המלכה מאיה דווי, הייתה בדרכה מבית בעלה לבית משפחתה. אותה עת השתרע גן במקום, והמלכה טבלה בבריכה וצעדה 20 צעדים צפונה, שם אחזה בעץ וכרעה ללדת. בשנת 249 לפנה"ס ביקר במקום אשוקה, מלך הודו, אשר סימן את מקום לידתו המדויק של בודהה באבן. בנוסף וכפי שנהג לעשות במקומות אחרים הקים אשוקה עמוד הנקרא על שמו, ועליו חרט את דבר ביקורו:

> 
> 
> *"Hida Budhe jateti Lummini game."*
> 
> 
> 
> — 
> 
> 

> 
> "כאן ממש נולד הבודהה, בכפר לומביני הזה."
> 
> 
> 
> 

עד המאה ה-15 הייתה לומביני אתר עלייה לרגל, ובין היתר פקדו אותה הנוסעים הסינים פשיין בשנת 403 והסואן טסאנג ב-636. לאחר מכן חדלו העדויות הכתובות אודות מבקרים באתר, עד שבשנת 1312 פקד את לומביני המלך ריפו מלה והוסיף כיתוב משלו על עמוד אשוקה.

לאחר מכן, חדל המקום לשמש כאתר עלייה לרגל, הוא נשכח ומבניו נהרסו והוקפו בצמחיית פרא. רק בדצמבר 1896 נתגלתה לומביני מחדש. ב-1995 טענו חוקרים כי הצליחו לאתר את האבן שסימנה את מקום הולדתו המדויק של בודהה 5 מטרים מתחת לרצפת מקדש מאיה דווי המקורי. האבן בגודל של 40 ס"מ על 70 ס"מ נחה על שבע שכבות לבנים, והיא מוצגת במקדש.

האתר
----

שטח האתר המוכרז על ידי אונסק"ו אינו גדול. אורכו 150 מטר, רוחבו 130 מטר והוא משתרע על פני 19.5 דונם.
"בריכת מאיה דווי" המכונה גם "בריכת שאקיה" היא הבריכה בה לפי המסורת רחצה מאיה דווי בטרם ילדה את בודהה. לבריכה צמודים מצפון עמוד אשוקה ושרידי מקדש מאיה דווי שנבנה לפני ביקורו של המלך אשוקה בשנת 249 לפנה"ס. המקדש האדום שנבנה במאה ה-20 נהרס בשנת 1993 במסגרת עבודות המחקר באתר.

האתר כולו מוקף על ידי סוללה בצורת מעגל שקוטרו 900 מטר. בתוך המעגל שוכנים שרידיהם של מספר מנזרים בודהיסטים (ויהרה) המתוארכים לתקופה שבין המאה ה-3 לפנה"ס ועד למאה ה-5, הנמצאים כ-100 עד 150 מטר מזרחית לבריכה. עוד נמצאים באתר שרידים של מספר מקדשים בודהיסטים (סטופה) שנבנו בין המאה ה-3 לפנה"ס והמאה ה-15.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לומביני** בוויקישיתוף
* אתר מקיף אודות לומביני
* אתר מקיף נוסף אודות לומביני
* המקום באתר בודהה.נט
* לומביני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לומביני, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  LUMBINI - The birthplace of Lord Buddha

* מקום הולדתו המדויק של בודההמקום הולדתו המדויק של בודהה
* שרידי הויהרה (מנזר) של ניגרודהאראמהשרידי הויהרה (מנזר) של ניגרודהאראמה
* עמוד אשוקה וחלק ממקדש מאיה דווי המודרני שנהרס ב-1993עמוד אשוקה וחלק ממקדש מאיה דווי המודרני שנהרס ב-1993
* לידת הבודהה בלומבינילידת הבודהה בלומביני

| Flag of NepalFlag of Nepal סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בנפאל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| עמק קטמנדו • הפארק הלאומי סגרמאטהה • הפארק הלאומי צ'יטוואן • לומביני - מקום הולדת הבודהה |

 |
**שימון פולמן** (בפולנית: **Szymon Pullman**; ‏15 בפברואר 1890, ורשה – אוגוסט 1942, טרבלינקה) היה כנר, מנצח ומורה למוזיקה יהודי פולני. מייסד ומנהל אנסמבל ותזמורת פולמן.

ביוגרפיה
--------

פולמן נולד בוורשה. הוא היה אחיינה של השחקנית היידישאית המפורסמת אסתר רחל קמינסקה ובן דודם של אידה קמינסקה ויוסף קמינסקי. הוא למד אצל לאופולד אאואר בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג בין השנים 1905–1909, שם קיבל את תעודת גמר.

בשנת 1913 המשיך את לימודיו אצל מרטין פייר מרסיק בקונסרבטוריון בפריז. הוא חזר לוורשה, והקים וניצח על תזמורת קאמרית שהתמחתה במוזיקה של הקלאסיקה של וינה בין השנים 1915–1920. בשנות העשרים והשלושים לימד כינור, ויולה ומוזיקה קאמרית בקונסרבטוריון החדש של וינה. (Neues Wiener Konservatorium) שם אימן כמה קבוצות ובהן רביעיית המיתרים של גלימיר (בהנהגתו של פליקס גלימיר).

בשנת 1930 הקים את אנסמבל פולמן, המורכב מ-17 נגני מיתר (ארבע רביעיות מיתרים עם קונטרבס), שההתמחות שלהם הייתה ביצועם לפוגה הגדולה אופ' של לודוויג ואן בטהובן מס' 133 ורביעיית מיתרים בסי-מינור אופ. 131. מאוחר יותר נוספו עשרה נגני כלי נשיפה במטרה להקים את תזמורת פולמן, שהופיעה בקביעות בווינה וברחבי אירופה עד שנת 1938, אז הצליח פולמן לברוח לפריז.

הוא השפיע על הכשרתם של דורות של מבצעי מוזיקה קאמרית בארצות הברית, אוסטרליה (Musica Viva Australia) ובמקומות אחרים.

באוגוסט 1939 ביקר בוורשה שבפולין בניסיון למכור בית השייך לאשתו ונלכד שם על יד הנאצים. הוא נכלא בגטו ורשה, ניהל את התזמורת הסימפונית של גטו ורשה, שבין המוזיקאים הבולטים של התזמורת היה לודוויק הולקמן. הלהקה הופיעה לעיתים קרובות בין השנים 1940–1942. פולמן גורש למחנה ההשמדה טרבלינקה בתחילת אוגוסט 1942, שם נרצח. אף אחד מנגני התזמורת לא שרד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Blaszczyk, Tadeusz (1964). *Dyrygenci polscy i obcy w Polsce dzialajacy w XIX i XX wieku*. Polskie Wydawnictwo Muzyczne, Kraków.
2. ↑  Fuks, Marian (1989). *Muzyka ocalona*. Judaica polskie, Warszawa.
3. ↑  Reitler, Josef (1934). *25 Jahre Neues Wiener Konservatorium 1909-1934*. Neues Wiener Konservatorium, Wien.
4. ↑  Blum, David (3 נוב' 1996). *A Violinist already a Legend but still a Dynamo*. New York Times, New York. `{{cite book}}`:  (עזרה)
5. ↑  Shmith, Michael (1996). *Musica Viva Australia. The First Fifty Years*. Playbill Pty. Ltd. Sydney.
6. ↑  Eisenberg, Azriel Louis (1981). *Witness to the Holocaust*. Pilgrim Press. ISBN 0-8298-0432-3.
7. ↑  Reich-Ranicki, Marcel (1999). *Mein Leben*. Deutsche Verlags-Anstalt, Stuttgart.
8. ↑  Gilbert, Shirli (2005). *Music in the Holocaust: confronting life in the Nazi ghettos and camps*. Clarendon Press, Oxford.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1041941560
* VIAF: 305306898
* WorldCat: viaf-305306898

 |
**איתי סבירסקי** (נולד ב-11 בספטמבר 1974) הוא פעיל חברתי ישראלי, ממייסדי ומנהיגי ארגון כוח לעובדים.

ביוגרפיה
--------

איתי סבירסקי נולד בשנת 1974, בן לשלמה ולברברה סבירסקי.

הוא קצין קרבי (חטיבת הצנחנים) במילואים, והיה ממקימי ומנהיגי תנועת "אומץ לסרב", אשר פעלה במהלך השנים 2002 עד 2005 למען סיום הכיבוש הישראלי ביהודה ושומרון וחבל עזה. 

התמחה באגודה לזכויות האזרח בפעילות משפטית וציבורית. עבד שלוש שנים במשרד עורכי דין בתחום דיני עבודה (משרד רובין-שמואלביץ), שם ייצג עובדים, מעבידים וועדי עובדים. 

עבד כראש הקליניקה לזכויות עובדים באוניברסיטת תל אביב (החל משנת 2005). במסגרת זו הקים בשנת 2006 את פרויקט "התארגנות עובדים", שפעילותו לארגון עובדים לא-מאוגדים שימשה בסיס להקמת ארגון כוח לעובדים. בקליניקה קידם את תחום התאגדות העובדים ואת פיתוח הידע והיכולות הנדרשות בו, תוך סיוע משפטי וארגוני להתאגדויות הראשונות בארץ של עובדי קבלן ושל מלצרים, וליווי התאגדויות תקדימיות כמו של מטפלות המשפחתונים הציבוריים, עובדי חינוך ורווחה מופרטים, מורים מן החוץ באוניברסיטה הפתוחה ובמכללות הציבוריות, ועוד רבים אחרים. כעורך-דין בקליניקה השיג סבירסקי פסקי-דין תקדימיים רבים אשר קידמו את זכויות העובד, בעיקר ביחס לעובדי קבלן ועובדים מוחלשים אחרים, וביחס לזכות ההתאגדות ולהסדרת כללי התחרות בין ארגוני עובדים.

נמנה עם יוזמי ארגון העובדים "כוח לעובדים", המייצג כ-35,000 עובדים (נכון למרץ 2017). סבירסקי מכהן כחבר הנהגת הארגון; כמשפטן הארגון – האחראי על כלל הפעילות המשפטית בארגון; וכמלווה של מטות, התאגדויות, משאים ומתנים ומאבקים מרכזיים במסגרת כוח לעובדים.

סבירסקי הוביל מהלכי חקיקה משמעותיים בכנסת, כמו הטלת אחריות על מזמיני שירות כלפי עובדי קבלן המועסקים עבורם, אשר החלה כהצעת חוק פרטית ושולבה בהצעה ממשלתית שהפכה לחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה. 

מרצה במספר מוסדות אקדמיים, בהם המרכז האקדמי למשפט ולעסקים, והמכללה החברתית-כלכלית.

בנובמבר 2010 בחר העיתון "גלובס" בסבירסקי לאחד מ-40 הצעירים המבטיחים של עולם העסקים הישראלי. בספטמבר 2012 נבחר סבירסקי לאחד ממאה המשפיעים של העיתון TheMarker.

סבירסקי התמודד בבחירות המקדימות לרשימת מרצ והוצב במקום ה-13 ברשימת מועמדי מרצ לכנסת ה-20.

קישורים חיצוניים
----------------

* התוכניות לחינוך משפטי קליני הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב.
* דיני שביתה. כיצד מכריזים שביתה?, הרצאת וידאו, המכללה החברתית כלכלית, הטלוויזיה החברתית באינטרנט
* איתי סבירסקי(הקישור אינו פעיל) באתר לתכלית ראויה
* איתי סבירסקי, לא על המשפט לבדו, לא על ההסתדרות לבדה: קידום התארגנות עובדים ככלי יעיל לאכיפה עצמית של זכויות ולהעצמה חברתית, **מעשי משפט** ב', 2009
* עו"ד איתי סבירסקי, הקליניקה למשפט ורווחה, אוניברסיטת ת"א
* זה אני שמסרב - מכתב אישי מאת איתי סבירסקי
* איתי סבירסקי, נשברה החומה בין מזמין השירות לעובד הקבלן, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי ניב, ‏איתי סבירסקי משנה את פני החברה הישראלית, באתר גלובס, 24 בנובמבר 2010
**אָלוֹיְזִי "אלכס" ארליך** (בפולנית: **Alojzy Ehrlich**;‏ 1914 – 7 בדצמבר 1992) היה שחקן טניס שולחן יהודי-פולני וניצול שואה, 3 פעמים סגן אלוף העולם ביחידים (פראג 1936, באדן 1937 וקהיר 1939). היה ידוע בכינוי "מלך הנוכלים".

חייו
----

ארליך נולד בשנת 1914 בכפר בוקאווסק, בשטחה של האימפריה האוסטרו-הונגרית שכעבור שנים ספורות נכלל בתחומי המדינה הפולנית. בצעירותו עבר לעיר לבוב והחל לשחק במועדון הספורט היהודי "חשמונאי". ב-1933 זכתה קבוצת טניס השולחן של המועדון באליפות פולין, ומהר מאוד הפך ארליך לטניסאי השולחן הטוב במדינה. שנה לאחר מכן ייצג ארליך את פולין ביחד עם שחקן "חשמונאי" נוסף, ולדיסלאב לובנהרץ, במשחק בינלאומי נגד גרמניה. במשחק עצמו ניצחו הפולנים 7:2, והצמד ארליך ולובנהרץ החלו לייצג את פולין בטורנירים הבינלאומיים.

ב-1934 דורג ארליך במקום השמיני ברשימת עשרת הספורטאים הפופולריים בפולין, בסקר שנערך על ידי העיתונות הפולנית. שנה לאחר מכן הגיע ארליך עד לחצי גמר אליפות העולם וזכה במדליית ארד. בשנים 1936, 1937 ו-1939 סיים כסגן אלוף העולם, והוא אחד מארבעה טניסאי שולחן שהגיעו שלוש פעמים לגמר, אך מעולם לא זכו בתואר. בטורניר של 1936 קבעו ארליך ויריבו הרומני-יהודי פרקש פנט שיא עולם באורך של נקודת מערכה. הנקודה ארכה כשעתיים ו-12 דקות, ולאחר 70 דקות התוצאה הייתה עדיין 0-0. במהלך שעתיים אלו, עבר הכדור 12,000 פעמים מעל הרשת, כשבסיומם ניצח ארליך בנקודה זו. בזמן המשחק, נאלץ השופט להתחלף עקב כאבים עזים בצוואר. בשני משחקי הגמר האחרונים הוא הפסיד לטניסאי האוסטרי-יהודי, ריצ'רד ברגמן. ארליך, שדיבר שמונה שפות, עבר בתחילת שנות ה-30 לצרפת, אך המשיך לייצג בנאמנות את פולין בטורנירים הבינלאומיים. 

בזמן מלחמת העולם השנייה נתפס ארליך בבורבון ל'ארשמבו שבצרפת, ונשלח לאושוויץ. הוא שהה ארבע שנים באושוויץ, ומשם הועבר למחנה הריכוז דכאו. הוא ניצל ממוות בתאי הגזים, משום שהנאצים כיבדו אותו והכירו בו כאלוף עולם. לאחר המלחמה התיישב בפריז, וחזר לשחק טניס שולחן. למרות זאת, הוא לא יכול היה לייצג את פולין עקב מגוריו במערב, ולכן הכריזה עליו הממשלה הקומוניסטית בפולין כאישיות בלתי רצויה. בין השנים 1952 ל-1963 הוא ייצג את צרפת, והגיע עימה לרבע גמר אליפות העולם ב-1957.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך ארליך למאמן, ואף פיתח רובוט המשמש כיריב אימון, אותו הציג ב-1964 במאלמה, שוודיה. לאחר מכן פתח מרכז נופש בריביירה הצרפתית, שכלל בתוכו מספר מתקני אימון לטניס שולחן.

הוא נפטר בבית חולים בפרוור הפריזאי סן-דני ב-7 בדצמבר 1992, בגיל 78.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלויזי ארליך** בוויקישיתוף
* דוד דודסון, "חוקים משלהם: הספורט שגבר על הנאצים", באתר nrg‏, 28 בינואר 2012
* דוד דודסון, "משחק גורלי: פנט וארליך ניצחו את הנאצים", באתר nrg‏, 27 בינואר 2013
* רחל דרוק, אלויזי ארליך: האלוף היהודי ששרד את אושוויץ בזכות טניס שולחן, בלוג באתר בית התפוצות, אפריל 2019

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  דוד דודסון,‏ חוקים משלהם: הספורט שגבר על הנאצים, באתר nrg‏, 28 בינואר 2012
**בנק ולירו ושות'** נוסד בשנת 1848 על ידי יעקב ולירו, חיים אמזלאג ואיש העסקים הארמני, יעקב פאסקאל, והיה הבנק הראשון בארץ ישראל. על פי נחום דוד פריימן ב"ספר הזיכרון הירושלמי" (1913) הון היסוד של הבנק עמד על 3,000,000 פרנקים שהיו שווי ערך ל-120,000 ליש"ט.

היסטוריה
--------

הסניף הראשי של הבנק היה בתוך העיר העתיקה סמוך לשער יפו, בדירה בת 2 חדרים. עם התרחבות פעילות הבנק נפתחו שני סניפים נוספים, האחד בעיר יפו שנוהל על ידי בנו הבכור של יעקב, משה יוסף (1837–1879), והשני בעיר הראשית של האזור, דמשק.

חיים אהרן, בנו הצעיר של יעקב ולירו, החל לעבוד בבנק שניהל אביו בגיל 15. בשנת 1875 התמנה למנהל סניף הבנק בירושלים, ובשנת 1880, לאחר מות אחיו יוסף, התמנה למנהל הכללי של הבנק.

בתחילת פעילותו עסק הבנק במתן שירותים פיננסיים לאוכלוסייה המקומית, כגון פיקדונות, הלוואות והעברת כספים. עם הרחבת פעילותו, החל לעסוק גם במתן שירותים פיננסיים לממשלה העות'מאנית, לקונסוליות הזרות, ולמוסדות המסונפים לכנסיות ולאגודות צדקה.

לבנק היה מעמד חשוב בהתפתחות החברה היהודית בארץ ישראל. דרך הבנק הועברו מאירופה כספים לארגונים, למוסדות ולתושבים יהודיים. בין השאר הועברו באמצעות הבנק חלק מכספי החלוקה שהגיעו לירושלים מאירופה. החלוקה הייתה גורם משמעותי בכלכלת העיר. מקבליה נחלקו לשני סוגים: מקבלי "החלוקה הקטנה", שקיבלו מזומנים, ומקבלי "החלוקה הגדולה" שהיו מקבלים שטרות לפירעון במועד עתידי ולווים כנגדם מזומנים מהבנק.

במחצית השנייה של המאה ה-19 וכחלק מתהליך הרחבת פעילותו, החל הבנק לעסוק בהעברת כספים ובאספקת שירותים בנקאיים לצליינים הרוסים הרבים שהגיעו לירושלים בעקבות רכישת הקרקעות של השטח העתיד להיקרא מגרש הרוסים. בנוסף לכך עסק הבנק גם במימון הבנייה של מתחם מוקף חומה ובו כנסייה, בית חולים, אכסניות לעולי רגל ובית מגורים לקונסול הרוסי.

השותף המייסד, הארמני פאסקאל, שימש בין היתר גם כמתורגמן של הקונסוליה האוסטרית בירושלים. באמצעות קשריו השפיע על הקיסר האוסטרי פרנץ יוזף לפעול בניהול ענייניו הכספיים הנרחבים בארץ באמצעות בנק ולירו. הקיסרות האוסטרו-הונגרית הייתה בעלת אינטרסים רבים בארץ, והקימה בירושלים בית דואר ששירת את התושבים וכן את מבנה האכסניה האוסטרית שהוקמה כמוסד דתי אך נמצאה בחסות הקונסוליה האוסטרית בעיר.

בנק ולירו סיפק שירותים שונים לעסקיו של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד בווינה, בלונדון ובפריז. משהחל הברון להשקיע כספים בארץ ישראל הוא נעזר בשירותי הבנק לצורך העברת הכספים והפקדתם. כך למשל, בשנת 1854 הקימה משפחת רוטשילד את בית החולים היהודי הראשון בירושלים, בית החולים מאיר רוטשילד. הכספים שהועברו לצורכי מימון הבנייה הועברו באמצעות בנק ולירו.
בשנת 1883 הודיע הברון למנהל מקוה ישראל על פתיחת חשבון אשראי של עשרת אלפים פרנק בבנק ולירו בירושלים לסיוע להתיישבות העברית.

במהלך שנות פעילות הבנק התפתח עיסוקו בתחום הנדל"ן, הבנק רכש בעלות על קרקעות בעיקר בדרך של רישום משכנתאות כנגד הענקת הלוואות וממימושן.

לאחר שנים של פעילות פיננסית ענפה כאחד הבנקים היחידים בארץ ישראל, נסגר הבנק סופית בשנת 1915, כפועל יוצא מתוצאות מלחמת העולם הראשונה, תהליכי המודרניזציה והחילון, ופנייתו של הדור הצעיר במשפחה למקצועות אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* בנקים בירושלים של אז – בנק ולירו
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, העסקים עם הקייזר היו טובים, באתר הארץ, 21 בינואר 2013
* מרינה קיגל, תולדות משפחת הבנקאים הראשונה בארץ ישראל, באתר אנו, 6 באוגוסט 2023
**אדריכלות קלאסית** הוא שם כולל לסגנונות אדריכליים שאפיינו את אזור הים התיכון בעת העתיקה במשך תקופה של כאלף שנה.
האדריכלות הקלאסית מתייחסת לסגנון האדריכלי אשר פותח ביוון העתיקה כבר בתקופה הארכאית, האדריכלות ההלניסטית שאפיינה את מזרח הים התיכון ואת אזור המזרח התיכון אשר נכבשו על ידי אלכסנדר מוקדון ואת האדריכלות הרומית עד לנפילת האימפריה הרומית.

האדריכלות הקלאסית היוותה בסיס לכל סגנונות הבנייה בתרבות המערב עד המאה ה-20. המבנים הקלאסיים עליהם מדובר הם בעיקר מקדשים וכן גם מוסדות שלטון ותיאטראות אשר לא היו קיימים עד אותה העת.

האדריכלות בתקופה הקלאסית של יוון העתיקה (המאה ה-5 לפנה"ס) כבר הייתה ברורה ומזוקקת. הסגנון הגדיר כללים מאוד ברורים לבנייה אשר התבססו על סדר וסימטריה. נוסחו סדרים אשר הגדירו את הפרופורציות המדויקות ואת התאמת האורנומנטיקה (קישוטים) למבנה.
במאה ה-4 לפנה"ס כבש אלכסנדר מוקדון שטחים עצומים מהבלקן ועד הודו. במסגרת הפצת התרבות ההלניסטית נבנו ערים ומבנים בסגנון היווני הקלאסי. שרידים ארכאולוגיים של תיאטראות נמצאים בכל רחבי המזרח התיכון ועד לאפגניסטן.
האדריכלות הרומית אימצה את הסגנון והמשיכה לשכללו ולפתחו עד המאה ה-5 לספירה.

ראו גם
------

* אדריכלות קלאסית - מונחים
* אדריכלות יוון העתיקה
* מקדש יווני
* אדריכלות רומית
* הסדרים הקלאסיים
	+ הסדר הדורי
	+ הסדר האיוני
	+ הסדר הקורינטי
	+ הסדר הטוסקני
	+ הסדר המשולב

קישורים חיצוניים
----------------

* אדריכלות קלאסית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| ערך זה הוא חלק מסדרת תולדות אדריכלות המערב |
| --- |
| אדריכלות בעת העתיקה | אדריכלות מצרים העתיקה |  |
| אדריכלות קלאסית | אדריכלות יוון העתיקה • אדריכלות רומית |
| אדריכלות ימי הביניים | אדריכלות ביזנטית • אדריכלות רומנסקית • אדריכלות נורמנית • אדריכלות גותית |
| אדריכלויות נוספות | אדריכלות הרנסאנס • אדריכלות הבארוק • אדריכלות נאו-קלאסית • התחייה הגותית • אדריכלות מודרנית • אדריכלות פוסט-מודרנית • אדריכלות עכשווית |
| סגנונות באדריכלות • פורטל האדריכלות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295576105171
* BNE: XX530877
* LCCN: sh85006718
* NKC: ph126029

 |