recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עמותת חופש** (בשמה הרשמי **חופש - עמותה לחופש מדת**) היא עמותה ישראלית הדוגלת בהפרדת הדת מהמדינה, בביטול מה שנתפס בעיניה ככפייה דתית, מתנגדת לפעולות החזרה בתשובה ופועלת נגדן. העמותה חברה בארגון ברית האתאיסטים הבינלאומית.

היסטוריה ופעילות
----------------

הודעה שפורסמה בעיתון על ידי ההורים, שהם למעשה מייסדי העמותה
במדינת ישראל של שנות ה-80 הייתה פעילות של עמותות חרדיות ודתיות והתגברה תופעת החזרה בתשובה בקרב הציבור החילוני. בסוף שנת 1985 החלו מספר הורים לצעירים שחזרו בתשובה להתארגן כקבוצה ולאתר אנשים נוספים כמוהם. בחודש מאי 1986 הקימה הקבוצה עמותה בשם "נפגעי החזרה בתשובה".

העמותה פעלה נגד "הפעילות המיסיונרית-יהודית בבתי הספר ובבסיסי צה"ל" ופעילות זו הוצאה מחוץ לחוק. בשנת 1987 שינתה העמותה את שמה ל"ע.ל.ה. - עמותה למניעת ההשתלטות החרדית" ועסקה בנושאים נוספים, כגון מניעת כפייה דתית ומניעת מצב של מדינת הלכה בישראל.

בשנת 1998 השתלבה העמותה עם אתר חופש, ושינתה את שמה ל"ע.ל.ה - חופש". מאז, פעילות העמותה התנהלה במקביל ברשת ומחוץ לה. אתר חופש הוקם בנובמבר 1997 ומופעל בהתנדבות.

בספטמבר 2004 שינתה העמותה את שמה ל"חופש - עמותה לחופש מדת".

ביולי 2016 הגישה העמותה, יחד עם שורה של עותרים נוספים, עתירה לבג"ץ שדרשה משר התחבורה ישראל כץ ומשרד התחבורה לשקול להפעיל תחבורה ציבורית בשבת, זאת נוכח סירובם להפעיל תחבורה ציבורית בשבת.

העמותה חברה בברית האתאיסטים הבינלאומית.

ראו גם
------

* הליגה למניעת כפייה דתית
* דעת אמת
* הל"ל
* חדו"ש – לחופש דת ושוויון

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חופש - עמותה לחופש מדת
* 

* חופש - עמותה לחופש מדת, סרטונים בערוץ היוטיוב
* חופש - עמותה לחופש מדת, באתר "גיידסטאר ישראל"
* אלי אשד, בחזית הלחימה כנגד החרדים, המולטי יקום של אלי אשד
* אמנון רובינשטיין, ‏לשחרר אותנו מהחרדים: מעט הנושאים שלגביהם קיימת תמימות דעים כמו הרצון להשתחרר מהכפייה הדתית, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  החזרה בתשובה בצה"ל, באתר חופש
2. ↑  רון ניולד, החופש להיות חשוך, באתר הארץ, 30 ביולי 2001
3. ↑  סוניה גורודיסקי, ‏בג"ץ דחה את העתירה להפעלת תחבורה ציבורית בשבת, באתר גלובס, 11 בספטמבר 2017
4. ↑  מדובר בג"ץ 5396/16, איריס רשפ נ. שר התחבורה
5. ↑  Atheist Alliance International (AAI) - a global federation of atheist and freethought groups - Hofesh is an affiliate of Atheist Alliance International in Israel.
**ניקו ולנברינק** (בגרמנית: **Nico Wellenbrink**; נולד ב-7 בינואר 1993), ידוע בשם הבמה שלו, **ניקו סנטוס**, הוא זמר, פזמונאי, שחקן ומפיק מוזיקלי גרמני.

ביוגרפיה
--------

ניקו ולנברינק נולד ב-7 בינואר 1993 למשפחה גרמנית של מוזיקאים בעיר ברמן. אחותו של ולנברינק היא שחקנית ובתה גם היא שחקנית. במהלך ילדותו התגורר ולנברינק בפאלמה דה מיורקה שבספרד. הוא למד שם את השפות ספרדית וקטלאנית בנוסף לשפת אמו הגרמנית.

הקריירה של ולנברינק החלה דווקא בתחום המשחק, הוא כיכב בכמה פרסומות שעלו בטלוויזיה הגרמנית בין השנים 2007–2008, וגם שיחק באופרת סבון בשם "Rote Rosen" בגרמניה במהלך שנת 2015.

הקריירה המוזיקלית של ניקו החלה ביוטיוב כשהתחיל להעלות קאברים לערוץ הפרטי שלו, הוא התקדם לאחר שהצליח ביוטיוב להופיע עם מספר זמרים מצליחים מגרמניה בעולם ולאחר מכן התחיל להצליח בפני עצמו. ב-2012, יצר מספר שיתופי פעולה כמפיק מוזיקלי עם אמנים בינלאומיים, בעיקר מארצות הברית. הוא יצר בנוסף עוד שיתופי פעולה מוצלחים עם הדי ג'יי הגרמני רובין שולץ, ועם הזמרת שרה קונור. פריצת הדרך שלו הייתה בשנת 2017 כשהוציא את השיר "Rooftop", השיר הצליח בכל מדינות דוברות הגרמנית ובמיוחד באוסטריה, גרמניה ושווייץ. במהלך שנת 2018 המשיך להוציא סינגלים עד שיצא אלבומו הראשון "Streets Of Gold".

בשנת 2019 הוציא האמן את שירו "Better" יחד עם הזמרת לנה מאייר-לנדרוט, זוכת אירוויזיון 2010. השיר כבש מקומות גבוהים במצעד המוזיקה הגרמני. מאוחר יותר באותה השנה הוציא את הסינגל "Play With Fire" שזכה גם הוא לשבחים. בשנת 2020 הוציא שיר בשם "Like I Love You". ב-8 במאי 2020 יצא אלבומו השני של האמן הנושא את שמו, "Nico Santos".

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

* 2018 - Streets Of Gold
* 2020 - Nico Santos

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקו סנטוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקו סנטוס (בגרמנית)
* ניקו סנטוס, ברשת החברתית פייסבוק

* ניקו סנטוס, ברשת החברתית אינסטגרם

* ניקו סנטוס, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ניקו סנטוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ניקו סנטוס, באתר ספוטיפיי

* ניקו סנטוס, באתר Last.fm (באנגלית)

* ניקו סנטוס, באתר AllMusic (באנגלית)

* ניקו סנטוס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ניקו סנטוס, באתר דיזר

* ניקו סנטוס, באתר Discogs (באנגלית)

* ניקו סנטוס, באתר Genius

* ניקו סנטוס, באתר בילבורד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  NICO SANTOS, דיסקוגרפיה של אמנים גרמנים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1193009804
* ISNI: 0000 0004 6681 2837
* MusicBrainz: 15316b5d-232c-4288-a74e-14f9912a5b1d
* VIAF: 1588156619118228780002
* WorldCat: viaf-1588156619118228780002

 |
**I Don't Like Mondays** (מילולית: "אני לא אוהבת ימי שני") הוא שיר של להקת בומטאון ראטס ("עכברושי בומטאון") משנת 1979. השיר נסוב סביב אירוע הירי אותו ביצעה ברנדה אן ספנסר בת ה-16 מחלון ביתה לעבר בית ספר יסודי בסן דייגו, קליפורניה ביום שני ה-29 בינואר 1979. ספנסר רצחה את מנהל בית הספר והשרת ופצעה שמונה ילדים ושוטר. לשאלת עיתונאי מדוע עשתה זאת ענתה בפיזור נפש "אינני אוהבת ימי שני" (יום שני הוא יום העבודה והלימודים הראשון לאחר חופשת סוף השבוע בארצות הברית). השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, בוב גלדוף והושלם כחודש לאחר המקרה. השיר שהה ארבעה שבועות בראש מצעד הסינגלים הבריטי בקיץ 1979. השיר זכה להצלחה ולהשמעות רבות במדינות נוספות והגיע לראש המצעד ב-23 מדינות. לעומת זאת, בארצות הברית לא זכה השיר להצלחה. הוא הגיע למקום ה-73 בלבד במצעד בילבורד הוט 100 והשמעתו נאסרה במספר תחנות שידור, בעיקר בקליפורניה, בשל רגישות המקרה.

השיר הוקלט גם על ידי טורי איימוס לתקליטה "Strange Little Girls".

אחד ממאפייניו הבולטים של השיר הוא נגינת הפסנתר של קלידן הלהקה, ג'וני פינגרס (Johnnie Fingers).

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* מידע על היצירה "I Don't Like Mondays" באתר מיוזיק בריינז

* מידע על השיר "I Don't Like Mondays" באתר AllMusic

* מידע על היצירה "I Don't Like Mondays" באתר Discogs

* סרטון השיר "I Don't Like Mondays" באתר יוטיוב
* על השיר והמקרה באתר סנופס
* וידאוקליפ רשמי של השיר
* ״ימי שני הארורים״ - סיפורה של ברנדה ספנסר והשיר, שנולד בעקבות מסע הירי שלה, בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  עובדות על שירים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: d998a80c-3c05-345e-b71a-8f1feea0c91e

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחטיף שוקולד ישראלי. אם התכוונתם למסעדה בירושלים, ראו טעמי (מסעדה).

**טעמי** הוא חטיף שוקולד ישראלי המיוצר על ידי חברת הממתקים עלית במפעל חטיבת הממתקים הממוקם בנוף הגליל. החטיף עשוי שוקולד עם פצפוצי אורז בתוספת קרם נוגט וקרמל. טעמי נמכר באריזה אדומה במשקל של 40 גרם. החטיף שומר במשך שנים רבות על המקום הראשון במכירות בפלח חטיפי השוקולד, מעל 4 מיליון יחידות בשנה[דרוש מקור].

היסטוריה
--------

המוצר הושק על ידי עלית בדצמבר 1963, ונקרא טַעֲמִי בהשראת בתו של מנהל מפעל עלית, תמי והמילה העברית "טעם". עד שנות ה-90 יוצר החטיף במפעל עלית ברמת גן בתהליך ידני, רק עם מעבר קו הייצור לנצרת עלית הפך ייצורו לממוכן ללא מגע יד אדם. במהלך השנים יוצרו לחטיף גרסאות רבות ושונות במהדורות מוגבלות כגון טעמי עם שוקולד מריר, שוקולד לבן, עם בוטנים, שברי עוגיות ובייגלה.

רכיבים
------

סוכר, אורז תפוח (12%), אבקת חלב, חמאת קקאו, שומנים ושמנים מהצומח, סירופ גלוקוזה, עיסת קקאו, אגוזים (לוז, קשיו), אבקת מי גבינה, שומן חלבי, מים, קמח סויה, לקטוז, חומר הלחה (גליצרין), מתחלבים (לציטין סויה/לפתית, E-476), מלח, ונילין. כלל מוצקי קקאו בשוקולד חלב מינימום 30%.

### רכיבים אלרגנים

מכיל אגוזים (לוז, קשיו), חלב, סויה. עלול להכיל גלוטן (חיטה, שעורה, שיבולת-שועל), שקדים, פקאן, אגוז מלך, קוקוס, פיסטוק, שומשום, בוטנים, ביצים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עשרה דברים שלא ידעתם על החטיף טעמי, באתר של "רשת 13", 24 בנובמבר 2016 (במקור, מאתר "nana10")
**Nobody Does It Better** (בעברית: **אף אחד לא עושה את זה טוב יותר**) הוא סינגל מאת הזמרת האמריקאית קארלי סימון, אשר שוחרר ביולי 1977. השיר שימש כשיר הנושא של הסרט "המרגלת שאהבה אותי", העשירי בסדרת סרטי ג'יימס בונד. השיר זכה להצלחה רבה, הגיע למקומות גבוהים במצעדי הפזמונים ברחבי העולם, והיה מועמד לפרסים רבים. השיר נחשב עד היום לאחד משיריה הידועים ביותר של סימון, ולאחד משירי הבונד הטובים ביותר בכל הזמנים.

כתיבה
-----

השיר נכתב בידי היוצרת קרול באייר סאגר, והולחן בידי מרווין האמליש (שהחליף את המלחין המיתולוגי של הסדרה ג'ון בארי). סאגר לא חיבבה את השיר וטענה שמילותיו "ריקות להפליא". האמליש וסאגר החליטו להעניק את השיר לקארלי סימון, שהסכימה לבצע אותו אף על פי שבדרך כלל כתבה את רוב שיריה בעצמה.

זהו שיר הבונד השני בתולדות הסדרה, שאינו נקרא באותו שם כמו הסרט (אחרי We Have All the Time in the World, שיר הנושא של הסרט בשירות הוד מלכותה). עם זאתף מילות השיר כן כוללות את המילים "המרגל שאהב אותי".

קבלה
----

השיר שהה שלושה שבועות במקום השני בבילבורד הוט 100, ולא הצליח לעקוף את You Light Up My Life של דבי בון. הסינגל מכר למעלה ממיליון עותקים בארצות הברית, ולפיכך זכה למעמד של תקליט זהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. השיר היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר, אולם הפסיד את שתיהן ל-You Light Up My Life. השיר הגיע למקום ה-67 ברשימת מאה שנים... מאה שירים אשר ריכזה את 100 השירים הגדולים ביותר בתולדות הקולנוע.

אין חולק על כך שהשיר הוא אחד משירי הבונד הטובים ביותר, אולם ישנה מחלוקת באשר למיקומו המדויק ביחס לשאר שירי הבונד. הרולינג סטון הכתיר אותו כשיר השלישי הטוב ביותר, הבילבורד כשני הטוב ביותר, וה-USA Today הכתיר אותו כטוב ביותר.

השיר הפך לאחד השירים הידועים ביותר של סימון, שאף קראה לאלבום האוסף שלה משנת 1999 בשם The Very Best of Carly Simon: Nobody Does It Better. לשיר בוצעו קאברים בהופעה חיה בידי סלין דיון ולהקת רדיוהד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* מידע על היצירה "Nobody Does It Better" באתר מיוזיק בריינז

* מידע על הקומפוזיציה "Nobody Does It Better" באתר AllMusic

* גרסאות נוספות ל"Nobody Does It Better" באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  באנגלית, את המילה Spy ניתן לתרגם גם כ"מרגל" וגם כ"מרגלת", ומכיוון שבסרט ישנם גם מרגלת וגם מרגלת (ג'יימס בונד ואניה אמסובה, בחרו המתרגמים לעברית לקרוא לסרט "המרגלת שאהבה אותי". עם זאת, בספר שעליו מבוסס הסרט אין מרגלת אלא רק מרגל, כך שהתרגום הנכון הוא "המרגל שאהב אותי". גם בשפות אחרות תורגם שם הסרט כך, למשל בגרמנית נקרא הסרט Der Spion, der mich liebte (der היא צורת פנייה לזכר). גם בשיר של סימון ישנה התייחסות מפורשת מפיה של אשה ל"מרגל".
2. ↑  "Carly Simon, 'Nobody Does It Better' (1977) – The Top 10 James Bond Theme Songs"
3. ↑  "Top 10 James Bond Theme Songs Ever".
4. ↑  "James Bond theme songs: We rank the exceptional and unremarkable, from Adele to Madonna"
5. ↑  "On the scene: Celine Dion live in Las Vegas"
6. ↑  & Worst James Bond theme covers"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: bc9f1b92-d8ea-399f-be22-bb1f2c67af24

 |
תרגמוס ובניו. משמאל לימין: מובקן, ברדוס, כרתלוס, האוס, לקוס, תרגמוס, קווקזוס ואגרוס. בגיליון הפותח של הכרוניקל הגאורגי. יצירה של וחטנג השישי, הוואלי של כארתלי. בסביבות 1700
**כרתלוס** (בגאורגית: **ქართლოს**) היה, על פי האגדה, אבי האומה של גאורגיה, כארתלי (איבריה הקווקזית). סיפורו מסופר בספר דברי ימי גאורגיה מימי הביניים, שנכתב על ידי לאונטי מרובלי, במאה ה-11.

האגדה מספרת כי הוא היה בנו של תרגמוס (בנו של גומר בן יפת, בן נח) וטוס, אחיהם של האייק (Հայկ אבי הארמנים), מובקוס, לקוס, הרוס, ברדוס, קווקזוס, ואגרוס שממנו לקחו את השם קווקזים אחרים. כשחילק תרגמוס את אדמותיו, קיבל כרתלוס את אזור כארתלי.

עם קבלתו את האדמה פנה כרתלוס להר שלידו נפגשים נהרות האראגווי והמטקווארי, הארמזי, הקים שם מצודה, ובנה את ביתו. הוא קרא להר כארתלי, על שמו, ועד שנבנה פיסלו של ארמזי נקרא המקום כארתלי. לאחר מכן נקרא כארתלי כל האזור מחונאן ועד לספרי (sper) שלחוף הים השחור. לאחר מכן בנה כרתלוס את "מצודת אוֹרבי" שנקראת כיום סאמצווילדה, ולאחר מכן בנה את "מצודת מטוּאֶרי", שנקראת כיום חוּנאן. הוא חי שנים רבות ומשפחתו התרחבה. מבין ילדיו היו חמישה ענקים: מסחטוס, גרדבוס, קאחוס, קוחוס וגאצ'יוס.

בסך הכול היו לכרתלוס שמונה בנים: מסחטוס, גארדבוס, קאחוס, קוחוס, גאצ'יוס, אופהולס, אוזדרחטוס, ג'וואחוס - שהפכו לאבות המייסדים של מצחתה, גארדאבני, קאחתי, קוחתי, גאצ'יאני, אופליסציחה, אודזרחה וג'אוואחתי, בהתאמה.

עם מותו של כרתלוס הוא נקבר בנקודה בה החלה ממלכתו, ארמזי.

במאה השלישית לפני הספירה, מלך איבריאני - פרנוואז הראשון, תבע את הירושה מכרתלוס, ונקרא בעקבותיו "כרתלוסיאני".

מקורות
------

* רוברט וו. תומסון (1996), **שכתוב ההיסטוריה הקווקזית: אימוץ הכרוניקל הגאורגי על ידי ארמניה של ימי הביניים**, עמ' 9-10, באנגלית, מסת"ב 0198263732

ראו גם
------

* כארתלי
* כרתוולים
* סכרתוולו
**מקס פקטור** (**Max Factor**;‏ 5 בספטמבר 1872 – 30 באוגוסט 1938) היה מאפר ממוצא יהודי, הידוע כאבי הקוסמטיקה המודרנית.

ביוגרפיה
--------

נולד **כמקסימיליאן פקטורוביץ'** בזדונסקה וולה שליד לודז' (אז באימפריה רוסית וכיום בפולין), עבד עם הבלט המלכותי הרוסי והיגר בשנת 1904 לארצות הברית.
במהלך שנות השלושים של המאה העשרים, שהיו תור הזהב של הוליווד, פקטור היה אחד המאפרים הראשיים של כוכבי הקולנוע של אותה עת, ומיוחסות לו המצאות רבות בתחום (ביניהן הריסים המלאכותיים).

פיליס הייבר, קלודט קולברט, בטי דייוויס וכמעט כל השחקניות החשובות האחרות היו לקוחות קבועות בסלון היופי שלו, שמוקם לא הרחק משדרות הוליווד. מקס פקטור הוזכר בקרדיטים של סרטים רבים ואף הופיע בתפקידים זעירים.

כוכבניות קולנוע רבות הסכימו להופיע עבורו בפרסומות צבע במגזינים, וכך מותג הקוסמטיקה "מקס פקטור" הפך לנודע בעולם כולו ומהווה אחת מחברות הקוסמטיקה הגדולות בעולם (תחת תאגיד פרוקטר אנד גמבל). המותג נמכר בכ-3 מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מקס פקטור

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקס פקטור** בוויקישיתוף
* אתר חברת מקס פקטור
* מקס פקטור, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מקס פקטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מרינה קיגל, אמן האיפור היהודי שברח מהצאר הרוסי עד לכוכבות הגדולות ביותר של הוליווד, באתר אנו, 22 בפברואר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441883505171
* BnF: cb16512785p (data)
* GND: 130503673
* ISNI: 0000 0000 4338 0606
* LCCN: no91015634
* VIAF: 316449441
* WorldCat: lccn-no91015634

 |
דבקון
הדבקון (בעל העלים הירוקים) צמוד לצמח שעליו נשרו בחורף
**דִּבְקוֹן** (שם מדעי: *Viscum*; באנגלית: *Mistletoe*) הוא צמח טפיל הגדל על ענפיהם של עצים ושיחים גדולים. הדבקון מנצל את העץ הפונדקאי כדי להשיג מים וחומרי הזנה, וגם כדי להעניק לעצמו בסיס לצמיחה, אולם הוא מקיים בעליו שלו פוטוסינתזה עצמאית ולכן נחשב "טפיל למחצה". קיימים מספר מיני דבקון. בישראל, בעיקר בצפון, נפוץ דבקון הזית, החוסה בעיקר תחת עץ הזית, הדרים, שקד ואשחר. עם גדילתו, הדבקון יוצר סבך צפוף הנקרא מטאטא מכשפה.

השם דבקון התייחס לראשונה למין הדבקון הלבן (Viscum album), שהיה נפוץ באירופה ובריטניה. כיום ידוע כי ישנן מספר משפחות דבקונים. למשפחה הגדולה ביותר, Loranthaceae, כ-73 סוגים וכ-900 מינים. כמו כן ישנם את ההרנוגיים ואת הסנטליים.

לדבקון שני מחזורי פריחה בשנה, אחד מהם בחורף, וזאת ללא קשר למחזורי הפריחה ולמקצב החיים של הצמח הפונדקאי שלו. הדבר בולט במיוחד בסתיו ובחורף, כאשר הצמח הפונדקאי עומד בשלכת או ערום מעלים, ואילו את עליו הירוקים של צמח הדבקון ניתן לראות במלוא חיותם.

הדבקון האירופאי (הלבן) היה נוכח במיתולוגיה היוונית באופן בולט. למשל ורגיליוס מדמה את זמורת הזהב של איניאס, האבא המיתולוגי של הרומאים, לדבקון. בלדר, אל היופי במיתולוגיה נורדית, נהרג באמצעות דבקון.

צמח הדבקון הוא בין הפריטים הנפוצים בשימוש קישוטי חג המולד, ייתכן שבשל היותו ירוק ופורח בתקופת הסתיו והחורף, בה רוב צמחי הבר אינם פורחים. ידוע כי ענפי הצמח, עליו ופרחיו, שימשו כפריטים דקורטיביים כבר מאתיים שנים לפני הספירה, על ידי הדרואידים, כדי לקשט את בתיהם בתקופת החורף ולחגוג את חגיגות החורף. הדרואידים האמינו כי לעליו הירוקים של הדבקון, המופיעים בתקופה המתה והקרה של החורף, יש יכולת להביא מזל טוב ולהדוף רוחות רעות. בנוסף, האמונה העממית ראתה בעליו הירוקים של הדבקון יכולת ריפוי גבוהה, החל מריפוי פצעים ועד להגברת פוריות. המסורת מחשיבה עד היום את הדבקון הלבן (האירופאי) כצמח מרפא, בין השאר כנגד מחלת הסרטן, וקיימים מחקרים מדעיים התומכים בכך.

עמי סקנדינביה ראו בדבקון סמל לשלום והרמוניה, והוא מקושר עם פריג, אלת האהבה במיתולוגיה הנורדית, אשתו של אודין ואימו של בלדר. כנקמה על מותו של בנה בלדר, סירבה פריג לאפשר לחורף להסתיים, וכדי לשכנע אותה להסיר את רוע החלטתה ולהביא את האביב, הובא צמח הדבקון על מנת להחזיר אותו לחיים. לפי המסורת, עד היום מסרב החורף להשתחרר מתפקידו ולפנות את מקומו לאביב, והוא מתרצה רק לאחר שזוג אוהבים מתנשק מתחת לדבקון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דבקון** בוויקישיתוף

* דבקון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מרכז הדבקון, באתר שירות היערות האמריקאי
* אודות הדבקון, *.Mistletoe.org.uk*

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר רחלי עינב, דבקון הזית, טבע הדברים, גיליון 182
2. ↑  שרה ג'ייסון, מאיפה מגיעות מסורות חג המולד, נשים וחגים
3. ↑  אתר למנויים בלבד גיל בר-סלע, מחקרים חדשים על הצמח שמסייע לחולי סרטן, באתר הארץ, 6 במאי 2018
**יורי אונופריינקו** (ברוסית: **Юрий Иванович Онуфриенко**; ‏‏נולד ב־6 בפברואר 1961) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ותחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

יורי אונופריינקו נולד בכפר במחוז חרקוב באוקראינה הסובייטית שהייתה חלק של ברית המועצות. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד בבית ספר לטייסי קרב. בשנת 1982 הוא סיים את הלימודים עם תואר "טייס קרב-מהנדס". הוא שירת מספר שנים ביחידת חיל האוויר הסובייטי במזרח ברית המועצות.

בשנת 1989 אונופריינקו התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. משנת 1994 הוא היה מפקד צוות גיבוי של מספר טיסות. בשנת 1996 הוא היה מפקד צוות של חללית סויוז TM-23 שהתחברה לתחנת החלל מיר. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 193 ימי טיסה ו-6 פעילויות חוץ רכביות. במהלך הטיסה צוות ביצע מספר ניסויים ופעולות תחזוקה של תחנת החלל.

בשנת 1997 אונופריינקו היה חבר צוות גיבוי של מספר טיסות. בשנת 2001 הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל אנדוור במשימה STS-108. אונופריינקו היה מפקד משלחת מס' 4 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 196 ימי טיסה ו-2 פעילויות חוץ רכביות. אונופריינקו חזר בטיסה STS-111.

אונופריינקו עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2004 עבר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 2007 הוא סיים לימודים באקדמיה של חיל האוויר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי אונופריינקו** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* ביוגרפיה (ברוסית)
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
**Ziggy Stardust** הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי עבור אלבום הקונספט שלו "The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars" משנת 1972.

השיר מתאר את האלטר אגו של בואי, Ziggy Stardust, כוכב רוק פרוע שמתפקד כשליח של חוצנים בכדור הארץ. בשנת 2010 השיר דורג במקום ה-282 ברשימת מגזין הרולינג סטון "500 השירים הגדולים בכל הזמנים". השיר הוא אחד מארבעת שיריו של בואי שכלולים ברשימת "500 השירים שעצבו את הרוק אנד רול" של היכל התהילה של הרוק אנד רול.

האלבום כולו והשיר בפרט בוצעו בז'אנר שבואי היה מבשרו, גלאם רוק. התמה היא סיפורו המעורפל של זיגי, חוצן אדרוגני ממאדים המבקר בכדור הארץ בתקופה בה הגיעה לבני האדם הבשורה כי כוכבם יושמד כליל תוך חמש שנים. זיגי מגיע על מנת לשחרר את בני האדם מהשעמום בו הם אחוזים באמצעות מוזיקת הרוקנ'רול. זיגי הוא כוכב הרוק האולטימטיבי: הוא בעל מיניות מתירנית ומוחצנת, צורך סמים ואלכוהול דרך קבע ובעל מסר של שלום ואהבה, אך הוא הורס את עצמו בשל התמכרותו לכל אלו ונקרע ממעריציו.

גרסת הדמו המקורית של השיר שהוקלטה בפברואר 1971 שוחררה בתור רצועת בונוס בהוצאת התקליטור של "Ziggy Stardust" בשנת 1990. גרסת האלבום של השיר הוקלטה בנובמבר 1971.

סגל
---

* דייוויד בואי - שירה, גיטרה אקוסטית
* מיק רונסון - גיטרה חשמלית
* טרבור בולדר - גיטרה בס
* מייק וודמנסי - תופים

מצעדי פזמונים
-------------

מצעדי פזמונים| מצעד | מקום |
| --- | --- |
| יפן (100 השירים החמים) | 75 |
| בילבורד הוט 100 (בילבורד) | 17 |

גרסאות כיסוי
------------

להקת הרוק הגותי הבריטית באוהאוס הקליטה קאבר של "Ziggy Stardust" כסינגל השמיני שלהם. הסינגל פורסם בשנת 1982, והגיע למקום ה-15 במצעד הסינגלים הבריטי.

גרסת כיסוי של השיר, הכולל סולו אחרי הפזמון השני, הופיע במשחק המחשב המוזיקלי המצליח "גיטאר הירו" בשנת 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Ziggy Stardust" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Ziggy Stardust" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"Ziggy Stardust" באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 37e31da5-0c78-370a-833c-c325ec1086dc

 |
**פרדיננד שצ'ביל** (באנגלית: **Ferdinand Schevill**;‏ 12 בנובמבר 1868, סינסינטי, אוהיו - 10 בדצמבר 1954, טוסון, אריזונה) היה היסטוריון אמריקאי.

קורות חייו
----------

ב-1889 סיים שצ'ביל לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ייל וב-1892 השלים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת פרייבורג בגרמניה. הוא כיהן כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת שיקגו בשנים 1892–1924 ובשנים 1930–1937, ונחשב למומחה בהיסטוריה של מערב אירופה החל מראשית הרנסאנס וכלה בעת החדשה. התמחותו העיקרית הייתה בהיסטוריה של פרוסיה, ערי המדינה באיטליה, האימפריה העות'מאנית ומדינות הבלקן.

ב-1924 פרש שצ'ביל מהוראה פעילה כדי להתמסר לכתיבה, אך כעבור שש שנים חזר ללמד עד לפרישתו לגמלאות. גם לאחר פרישתו הוסיף שצ'ביל לחקור, לכתוב ולהרצות מעת לעת. ב-1948, בשנתו השמונים, נסע ביחד עם קבוצת פרופסורים מאוניברסיטת שיקגו למסע הרצאות בעיר פרנקפורט.

שצ'ביל התמחה גם בכתיבת היסטוריוגרפיה וביוגרפיות, ובהן ביוגרפיה שכתב ב-1917 על גיסו, הפסל קרל ביטר.

ספריו
-----

שצ'ביל חיבר מאמרים, מחקרים וספרים שונים. מספריו:

History of modern Europe, C.scribner's son, New York, 1898

A political history of modern Europe from the reformation to the present day, C. Scribner's sons, New York, 1907

Siena, the story of a medieval commune, Chapman and Hall, London, 1909

The Rise and Progress of Democracy, Zalaz Corporation, New York, 1915

The making of modern Germany, A.C McClurg, Chicago, 1916

History of the Balkans: From the Earliest Times to the Present Day, Harcourt Brace and Company, New York, 1922

The first century of Italian humanism, F.S. Crofts & Co, New York, 1928

History of Florence, F. Ungar Pub. Co, New York, 1936

History of Florence, from the founding of the city through the Renaissance, F. Ungar, New York, 1936

A history of Europe, Harcourt, Brace and company, New York, 1938

The Great Elector, University of Chicago Press, Chicago, 1947

The Medici, Harper and Brothers, New York, 1950

Six historians, University of Chicago Press, Chicago, 1956

הערות שוליים
------------

1. ↑  Who Was Who in America. A component of Who's Who in American History. Volume 3, 1951-1960. Chicago: Marquis Who's Who, 1966
2. ↑  פרדיננד שצ'ביל, "ביוגרפיה", באתר אוניברסיטת שיקגו (באנגלית).
3. ↑  פרדיננד שצ'ביל, "רשימת ספרים", באתר openlibrary.org(באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279170505171
* BnF: cb16078860f (data)
* GND: 139389741
* ISNI: 0000 0000 8170 0666
* LCCN: n50077551
* NKC: jn20020128016
* NLG: 100592
* NTA: 070023190
* SNAC: w6nv9zdq
* SUDOC: 150417543
* Trove: 968087
* VcBA: 495/251809
* VIAF: 100906110
* WorldCat: lccn-n50077551

 |
מר **שאלתיאל בן חזקיה** היה בנו הבכור של ראש הגולה וראש ישיבת פומבדיתא, חזקיה בן דוד. על פי מסמך קניה משנת ד'תתכ"ב (1061) נמצא כי כיהן זמן קצר כראש גולה, מפני שהוא מוזכר בו בתארם של ראשי הגולה "מר". הוא נחשב לאבי משפחת שאלתיאל-חן.

קורות חייו
----------

נולד לחזקיה בן דוד, ראש הגולה וראש ישיבת פומבדיתא, בראשית המאה ה-11. שני אחיו היו יוסף אורובד (סבו של רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני) ודוד בן חזקיה. 

בד'תתי"ח (1058) נהרג אביו בידי הח'ליפה אל קאא'ם הראשון בעקבות הלשנה. בעקבות כך נסגרו ישיבות סורא ופומבדיתא, ומשרת ראש הגולה הופסקה לכמה שנים.

שאלתיאל הספיק קודם לכן להעביר חלק מרכושו לספרד, ואחרי הרצח הוא נמלט עם שני אחיו לגרנדה שבספרד, אל ביתו של רבי יהוסף הנגיד, שאביו, שמואל הנגיד, היה ידידו של אביהם. בד'תשכ"ו (1066) התרחשו פרעות גרנדה, במהלכן נרצח מארחם יהוסף הנגיד, והם נאלצו לברוח מספרד. כפי הידוע, לאחר שנים שבו לבבל, ובן אחיו, חזקיה בן דוד השני, קיבל עליו את תפקיד ראש הגולה.

לאחר שנים, נמצא מסמך מיום שישי, י' בחשוון ד'תתכ"ב (1061), ראשיתו בספרדית (ערבית באותיות לטיניות) וסופו בעברית. המסמך מתעד החלפת קרקעות בברצלונה, של דון מיר גודלדו ואשתו, עם "דרורה בת **מר שאלתיאל**". על פי תשובת רב שרירא גאון לרבי יעקב מקירואן, שתואר "מר" מתייחס לראשי גלויות שבבבל, נמצא כי כיהן זמן קצר כראש גולה קודם אחיינו.

צאצאו בדור עשירי בספרד, היה רבי שאלתיאל חן.

לקריאה נוספת
------------

* **שאלתיאל - מסע של משפחה אחת לאורך ההיסטוריה,** ד"ר משה שאלתיאל.
* **ספר הקבלה,** רבי אברהם אבן דאוד, עמ' 44 - 45.
* **אבני חן,** פרק ב'. אליעזר ליין ושניאור זלמן ברגר, הוצאת ספרים קה"ת, ה'תשע"ה.
**נוסחת נויברג** היא נוסחה לחישוב מתוקן של תוצאות בתחרויות ברידג' כאשר שיטת חישוב התוצאות היא Match Points ולוח אחד או יותר שוחקו מספר פעמים קטן יותר מהלוחות האחרים. הנוסחה קרויה על שמו של המתמטיקאי הצרפתי ז'ראר נויברג (בצרפתית: **Gérard Neuberg**‏; נפטר בשנת 2016). שימוש בנוסחה הזו נפוץ במצבים שבהם יש "חצי שולחן", כלומר: מספר הזוגות המשתתפים בתחרות הוא אי זוגי ולכן בכל סיבוב זוג אחד אינו משחק. מקרה שכיח נוסף לשימוש בנוסחה זו הוא המקרה בו משחקים תחרות שבה מספר סקציות מספר השולחנות בסקציות שונות אינו זהה. כך למשל, נשתמש בנוסחת נויברג בתחרות שבה יש שתי סקציות כשבאחת יש 13 שולחנות ובשנייה 12 שולחנות. יהיו ידיים שישוחקו רק בסקציה שבה 13 שולחנות. 
  

מטרת השימוש בנוסחה היא הערכת ה-Match Points שהיו מושגות תוך שמירה על מתן משקל שווה ללוח שלא שוחק וללוחות ששוחקו.

הנוסחה
------

נוסחת נויברג היא: MP=(N/n)\*(mp+1)-1.
מקראה:
  

MP = מספר ה-Match Points המשוקלל
  

N = מספר ההשוואות המקסימלי בתחרות
  

n = מספר ההשוואות בפועל על הלוח
  

mp = מספר התוצאות שהושגו בפועל על הלוח

### מתי לא משתמשים בנוסחה

לא משתמשים בנוסחת נויברג כאשר יש פחות מ-4 תוצאות. 
כשיש תוצאה אחת שני הזוגות מקבלים 60% על יהד.
כשיש שתי תוצאות 55% עבור התוצאה הגרועה יחסית ו-65% עבור התוצאה הטובה יותר.
כשיש 3 תוצאות עבור התוצאה הגרועה ביותר מקבלים 50%. עבור התוצאה האמצעית מקבלים 60% ועבור התוצאה הטובה ביותר מקבלים 70%.

דוגמה
-----

הלוח שוחק 6 פעמים. יתר הלוחות שוחקו 7 פעמים.
זוג X צבר 4 Match Points. 
חישוב מחדש על פי נוסחת נויברג.
N = 7
n = 6
mp = 4

```
MP=(N/n)*(mp+1)-1
```

4.833=MP=(7/6)\*(4+1)-1

זוג Y צבר 9 Match Points. 
חישוב מחדש על פי נוסחת נויברג.
N = 7
n = 6
mp = 9

```
MP=(N/n)*(mp+1)-1
```

10.667=MP=(7/6)\*(9+1)-1

קישורים חיצוניים
----------------

* אסף עמית, חישוב תוצאות /התאגדות ישראלית לברידג'

* Match-pointing boards with an unequal number of scores The Neuberg formula , English Bridge Union

הערות שוליים
------------

1. ↑  Match-pointing boards with an unequal number of scores The Neuberg formula, English Bridge Union
2. ↑  [ אסף עמית, חישוב תוצאות /התאגדות ישראלית לברידג'
ג'ודי גרלנד בסרט "הקוסם מארץ עוץ", המהווה אייקון הומוסקסואלי כמקור אפשרי למונח זה
בסלנג להט"בי בשפה האנגלית, **Friend of Dorothy** (**חבר של דורותי**; בראשי תיבות: **FOD**) הוא כינוי לגבר הומוסקסואל. המונח מוכר עוד מתקופת מלחמת העולם השנייה, כשאקטים הומוסקסואליים היו מחוץ לחוק בארצות הברית. השאלה או האמירה כי אדם מסוים הוא "friend of Dorothy" היוו לשון נקייה לדיון בנטייה מינית מבלי שאנשים אחרים יבינו את כוונת הביטוי. מקור הביטוי אינו ידוע, ותאוריות רבות מנסות לספק לו הסבר. במחצית הראשונה של המאה ה-20 נעשה באנגליה שימוש במונח דומה: "friend of Mrs. King" – 'חבר של גב' מלך', כלומר: מלכה.

הקישור החזק ביותר הוא בין ביטוי זה לבין הסרט "הקוסם מארץ עוץ", היות שג'ודי גארלנד, שכיכבה בסרט כדמות הראשית דורותי, היא סמל הומוסקסואלי. בסרט, דורותי היא דמות המקבלת את השונה. לדוגמה, האריה העדין שחי בשקר: "אני חושש שלא ניתן להכחיש זאת, אני בסך-הכל אריה גנדרן".

זוהי התאוריה הנפוצה ביותר באשר למקור הביטוי, והיא התחזקה ככל שהסרט צבר פופולריות. אף על פי כן, קיים מקור אפשרי אחר, בדמות לוחמת זכויות האדם והאזרח הניו-יורקרית דורותי פארקר, שהייתה גם סופרת, משוררת, עיתונאית, תסריטאית ומבקרת תיאטרון מפורסמת. פארקר, שהפופולריות הרבה שלה הייתה מוגבלת בעיקרה לעיר ניו-יורק, הקדימה את הסרט בעשור אחד לפחות, ופעלה בתקופה שבה גברים הומוסקסואלים היו חייבים לשמור על חשאיות גבוהה, ולהשתמש בביטוי שמשמעותו האמיתית אינה מובנת בקלות. ייתכן שהביטוי נולד בתקופתה של פארקר, והמשיך להוות לשון נקייה לגברים הומוסקסואלים, תוך שינוי האטימולוגיה המובנת הרווחת שלו פארקר אל הסרט הידוע ואל כוכבתו המפורסמת.

בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 ערך שירות החקירות של הצי האמריקני (NIS) חקירה במטרה לגלות אנשי צי הומוסקסואלים המוצבים באזור שיקגו. סוכניו גילו כי חלק מהגברים ההומוסקסואלים כינו עצמם "חברים של דורותי". הסוכנים, שלא היו מודעים למשמעות ההיסטורית של הביטוי, האמינו כי קיימת אשה בשם דורותי העומדת במרכזו של מעגל הומוסקסואליות נרחב של חיילים הומוסקסואלים, והחלו בחיפוש נרחב אחריה, בתקווה שתסגיר לידיהם רשימת שמות של אנשי צי הומוסקסואלים.

השימוש בביטוי כיום
------------------

החל משנות השמונים המאוחרות, נוסעים הומוסקסואלים על סיפונן של ספינות רבות ביקשו מאנשי הצוות לפרסם התאספויות של גברים הומוסקסואלים כחלק מלוח הפעילויות המוצעות היומי במשך השיט. חברות הספנות היססו לפרסם את המפגשים כהתאספויות הומוסקסואליות באופן מפורש, והעדיפו לרושמן כ"פגישות של החברים של דורותי". פגישות כאלה הפכו להיות יותר ויותר נפוצות וצברו פופולריות במשך השנים. כיום, חברות ספנות רבות מקיימות אירועי "FOD" רבים, לעיתים אף בכל לילות ההפלגה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל להט"ב** |

* Cruise Critic on Friends of Dorothy

הערות שוליים
------------

1. ↑  במקור: "dandy".
סמליל הארגון
**בקול, ארגון כבדי שמיעה ומתחרשים,** הוא עמותה של כבדי שמיעה, שהוקמה בישראל בשנת 1997 על ידי שלושה מייסדים: פרופ' ג'רי רייכשטיין, ד"ר בקי שוקן ואבי בלאו.

ארגון בקול מנוהל על ידי ועד של שבעה אנשים ונשים כבדי שמיעה, ופועל לשיפור איכות חייהם ולקידומם של כבדי השמיעה בישראל.

הירידה בשמיעה פוגעת ביותר מעשרה אחוזים של האוכלוסייה. מעל גיל 65 כל אדם שלישי הוא כבד שמיעה. הירידה בשמיעה משפיעה על כל חלקי האוכלוסייה, ומקשה על התקשורת ועל ההשתלבות בחברה.

בשיתוף עם גופים נוספים ובסיוע המוסד לביטוח לאומי, מקיים בקול מרכז נגישות לכבדי שמיעה בתל אביב, ובו מגוון מקיף של אביזרי עזר ופתרונות מתקדמים לשמיעה. במרכז זה ובמקומות נוספים בישראל, מקיים בקול הדרכות בנושא הירידה בשמיעה ובשימוש באביזרי עזר. בירושלים הוקם מרכז נוסף (בית זוסמן) בשיתוף עם עיריית ירושלים, הקרן לירושלים, משרד הרווחה והמוסד לביטוח לאומי.

בקול פועל לקידום החקיקה בתחום הנגישות לכבדי שמיעה, בעיקר במסגרת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ומקדם את נושא הנגישות במוסדות ציבור, ובהם מספר רב של תיאטראות ומוסדות אחרים, בצורת מסירת מידע והשאלת מכשירי הגברה על ידי מתנדבים מקרב חבריו. בקול מקיים אירועים כמו "יום השמיעה הארצי" ו"שירת האדם" – אירוע שנתי שבו שרים יחדיו כבדי שמיעה ושומעים.

בקול מקיים קו מידע ותמיכה טלפוני, המופעל על ידי מתנדביו, ומוציא ביטאון בשם "בקול קורא" המופיע אחת למספר חודשים. הוא מקיים קורסים והרצאות בליווי כתוביות, שמטרתם לעזור לאנשים להתמודד בצורה טובה יותר עם הירידה בשמיעה, ומפעיל בקרב מעסיקים תוכניות הסברה שנועדו לשנות את הדעה הרווחת בציבור כלפי העסקת עובדים כבדי שמיעה.

במכוני שמיעה בטבריה, חיפה, תל אביב, ראשון לציון ובאר שבע, נפתחו חמש תחנות מידע לכבדי שמיעה. התחנות מופעלות על ידי אנשים כבדי שמיעה בעצמם, ומספקות מידע ותמיכה.

בקול הקימה בשנת 2020 סיירת נגישות המופעלת ע"י מתנדבים. הסיירת מונה כיום כ- 25 מתנדבים שחלקם כבדי שמיעה, חירשים או הורים לילדים כבדי שמיעה. מטרת הסיירת, קידום נגישות עבור כבדי שמיעה ומתחרשים. הקבוצה פועלת בתחומי חיי היומיומיים: בריאות, תרבות, כתוביות בתקשורת, במגזר העסקי ועוד. המתנדבים מעלים מודעות, יוצרים שינוי תפיסה ועמדות הן במוסדות ציבוריים ואף בכנסת. בזכותם מוסדות תרבות רבים מונגשים עבור כל ציבור כבדי השמיעה כגון: בית האופרה תל אביב, מוזיאון מוז"א, מוזיאוני משרד הבטחון, בית ציוני אמריקה ועוד. 

בקול עומד בקשר ישיר עם כ-10,000 כבדי שמיעה ואנשי מקצוע. צוות בקול מונה כ-15 עובדים וכ-20 מתנדבים פעילים. 

מנכ"ל העמותה הוא אילן שני. לפניו כיהנו כמנכ"לים ורדית דנציגר, עידו גרנות, אחיה קמארה ודמיאן קלמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בקול
* בקול, באתר "גיידסטאר ישראל"
* פגישה של חברי 'בקול' בפברואר 2017 עם ח"כ עיסווי פריג' ועם נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, עם תמלול ותרגום לשפת הסימנים הישראלית
**דיוויזיית השריון ה-4 של צבא ארצות הברית** (באנגלית: **4th Armored Division**) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה הוקמה ב-15 באפריל 1941, וכמפקדה הראשון מונה הנרי ביירד. בינואר 1944 הגיעה הדיוויזיה לאנגליה, וב-11 ביולי נחתה בחופי נורמנדי. הדיוויזיה בפיקודו של ג'ון שירלי ווד השתתפה במבצע קוברה כחלק מהקורפוס ה-8, ולאחר מכן פנתה דרומה וכבשה את נאנט, וב-12 באוגוסט ניתקה את חצי האי ברטאן. לאחר מכן פנתה מזרחה, חלפה במהירות על פני צרפת צפונית ללואר, חצתה את המוזל ב-11–13 בספטמבר, איגפה את ננסי וכבשה את לינוויל ב-16 בספטמבר. במהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-3 תחת פיקודו של פטון, וכוחותיה שחררו את כוחות הדיוויזיה המוטסת ה-101 שהיו נצורים בבסטון. בהמשך השתתפה הדיוויזיה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, חצתה את הריין, לחמה בדרום גרמניה ואף שחררה את מחנה הריכוז אוהרדרוף, ובמאי 1945 שחררה את מערב צ'כוסלובקיה.

לאחר המלחמה שירתה הדיוויזיה בכוחות הכיבוש האמריקאיים בגרמניה עד להשבתתה ב-20 במאי 1949. הדיוויזיה הופעלה מחדש ב-15 ביוני 1954 בפורט הוד בקלין, טקסס, ובשנת 1957 נשלחה לגרמניה המערבית, שם פעלה כחלק מהקורפוס ה-7 עד לפירוקה במאי 1971 ושינוי שמה לדיוויזיית השריון ה-1.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיוויזיית השריון הרביעית** בוויקישיתוף
* דיוויזיית השריון ה-4 (באנגלית)
**מחלף ההלכה** הוא מחלף בנתיבי איילון בתל אביב-יפו ובנוי בתצורת מחלף יהלום המשולב במחלף עלה תלתן חלקי. בדומה למחלפים אחרים בנתיבי איילון גם במחלף זה הגשר נבנה בתוואי הדרך העירונית והוא חולף מעל הדרך המהירה. היציאות והכניסות למחלף מרומזרות ברובן ואילו בנתיבי איילון מתאפשרת תנועה ללא רמזורים. היציאה לכיוון איילון צפון מתחברת ליציאה למחלף רוקח. תחת המחלף עוברת מסילת החוף (מסילת איילון מתחילה בתחנת הרכבת תל אביב מרכז ודרומה, זאת אף על פי שנחל איילון נמשך גם צפונה לה).

אזור מחלף ההלכה היה הקצה הצפוני של נתיבי איילון עם פתיחת הקטע הראשון ב-1982. באותה עת הסתיים הכביש המהיר מחוץ לתוואי נחל איילון בצומת הרחובות ביאליק והרחוב שנקרא בשלב מאוחר יותר דרך מנחם בגין ברמת גן. התנועה מצומת זה לכיוון רחוב ההלכה בתל אביב, לימים רחוב שלמה גורן, עברה דרך שני גשרי ביילי שנחנכו ב-11 בינואר 1968‏, כשש שנים ממועד הכרזת התוכנית, בגובה נמוך יחסית מעל תוואי הנחל ובמפלס מסילת החוף של רכבת ישראל, שלא על פי התכנון המקורי למינהור הכביש או סלילתו על גשר מעל למסילה, כך שאימתי שחלפה רכבת ירד המחסום ונחסמה התנועה בין תל אביב לבנותיה.

מקור שם המחלף הוא ההלכה היהודית כשמם של הגשרים הישנים ורחוב ההלכה, טרם הוחלף שמו, מערבית למחלף.

באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 נבנה בשני שלבים גשר גדול וגבוה שהחליף את הגשרים הנמוכים. עם סיום בנייתו לקראת סוף שנות ה-80 הוסטו נתיבי איילון אל תוך תוואי הנחל והמשיכו משם לכיוון מחלף רוקח. במשך מספר שנים לאחר השלמת הבנייה נותרה הפנייה מהדרך העירונית לכיוון איילון צפון סגורה לתנועה עקב מאבק דיירי הבניין הסמוך. הפנייה נפתחה לתנועה עם השגת הסכם פשרה חריג שהתיר מעבר לכל כלי תחבורה פרט לאופנועים. באמצע שנות ה-90 בוצע עדכון במבנה הלולאה היוצאת מאיילון בכיוון דרום, כך שבמרכזה הוקם צומת מרומזר המאפשר פנייה לרחוב חדש הנקרא רחוב פנחס ספיר.

בצידו המזרחי של הגשר, עומדים בניינים אשר כוסו בשלטי פרסום ענקיים למשך מספר שנים מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20. שלטים אלו היו משלטי הפרסום הבולטים בישראל. נגד השלטים התקיימו מחאות רבות, הן על רקע בטיחותי - כעלולות לגרום לתאונות דרכים והן על רקע דתי-מוסרי שכן פעמים רבות הוצגו בהם דוגמנים ודוגמניות בלבוש בלתי צנוע. בסוף שנת 2007, לאחר דיון בבית המשפט הגבוה לצדק, הונחו המפרסמים להסיר שילוט בכל דרך בין עירונית ובהתאם הוסרו השלטים במחלף. בשנת 2009 הוחזר השילוט למחלף, לאחר שחוקק חוק המותיר בידי הרשות המקומית את ההחלטה על אישור השילוט.

בסמוך לצידו המערבי של המחלף נבנתה החל משנת 2004 שכונת פארק צמרת.

* שילוט חוצות בצומת גשר ההלכה וסוף רחוב ביאליק, מאחור מבנה מיטשל של מכללת שנקר, אפריל 2006שילוט חוצות בצומת גשר ההלכה וסוף רחוב ביאליק, מאחור מבנה מיטשל של מכללת שנקר, אפריל 2006
* אזור מחלף ההלכה במבט מדרום, מרץ 2011אזור מחלף ההלכה במבט מדרום, מרץ 2011
* מחלף ההלכה לכיוון דרום, יוני 2023מחלף ההלכה לכיוון דרום, יוני 2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחלף ההלכה** בוויקישיתוף
* תמונה של גשר ההלכה הנוכחי בעת בנייתו במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 לצד גשרי הביילי שקדמו לו
* תמונה של גשרי הביילי הישנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחנך גשר חדש בין ת"א ור"ג, דבר, 12 בינואר 1968
2. ↑  כבישים חדשים יקצרו המרחקים בין תל אביב לגוש דן, מעריב, 10.4.1962
3. ↑  צבי זרחיה, הכנסת אישרה סופית: שילוט החוצות חוזר לנתיבי איילון, באתר TheMarker‏, 30 ביולי 2008

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מחלף ארלוזורוב** | **מחלפים בנתיבי איילון** | **הבא**:**מחלף רוקח** |
**רשת מלונות רימונים** היא רשת מלונות בבעלות פורת ניהול מלונות בע"מ. לרשת כיום 3 בתי מלון הממוקמים בירושלים, נהריה ורגבה.

היסטוריה
--------

בתחילת שנות ה-60 פנו גורמים ממשלתיים לחברת "הכשרת הישוב" וביקשו ממנה להשתלב בענף המלונאות המתפתח בארץ. בעקבות זאת הוקמה חברת "מלונות הכשרת היישוב" ובשנת 1964 רכשה החברה את השליטה במלון השרון הרצליה, שהיו בו אז 146 חדרים. לאחר מכן הקימה מגדל ובו 132 יחידות שחלקן נמכרו לתושבי חוץ כיחידות של מלון דירות. בראשיתה נקראה רשת המלונות "מ.נ.י. - מלונות נופש ישראל".

ב-1997 התקשרה החברה בהסכם זכיינות עם רשת המלונות האמריקאית הווארד ג'ונסון, במטרה למתג את המלונות כחלק מרשת בינלאומית וליהנות מתמיכה וגיבוי של מערכת הזמנות בינלאומית. בעקבות התקשרות זו צורף לשמות כל מלונות החברה שם המותג "הווארד ג'ונסון". ההתקשרות לא הוכיחה עצמה, ומשהתברר כי עלות התגמולים המשולמים לרשת הבינלאומית עולה על הערך המוסף שבהתקשרות זו החליטה ב-2001 הכשרת היישוב להפסיק את השימוש בשם הווארד ג'ונסון ולהסירו משמות המלונות.

בשנים האחרונות ערכה חברת מלונות הכשרת היישוב, המנהלת את רשת מלונות רימונים, שיפוצים בבתי המלון שברשותה ורכשה נוספים. עד שנת 2018 היו לרשת 9 בתי מלון, מהם ארבעה שנרכשו ב-2010, ובהם בסך הכל כ-1,000 חדרים.

לקראת סוף 2019, במקביל למכירת המלונות השונים ברשת, רובם למלונות דן, רכשה פורת ניהול מלונות בע"מ בבעלותו של איש העסקים עמית פורת המחזיק גם ברשת מלונות אוליב את המותג והקניין הרוחני של רשת מלונות רימונים וכיום מחזיקה פורת ניהול מלונות בשתי הרשתות במקביל.

מלונות הרשת
-----------

* רימונים מדיסון נהריה
* רימונים אקוודקט – רגבה גליל מערבי
* רימונים סיטי סנטר ירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רשת מלונות רימונים
* רשת מלונות רימונים, ברשת החברתית פייסבוק
* רשת מלונות רימונים, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביבה קרול, ‏מלונות הכשרת הישוב התקשרה עם רשת הווארד ג'ונסון מקבוצת HFS, באתר גלובס, 27 בפברואר 1997
2. ↑  אביבה קרול, ‏גורמים בענף התיירות: רשת הווארד ג'ונסון נכשלה בפעילותה במלונות הכשרת הישוב, באתר גלובס, 15 בפברואר 2000
3. ↑  הכשרת היישוב מפסיקה השימוש במותג הווארד ג'ונסון, באתר ynet, 22 בפברואר 2001

| ישראלישראל רשתות בתי מלון ישראליות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוליב • אורכידאה • אסטרל • בראון • דן • הרברט סמואל • טמרס • ישרוטל • פתאל (כולל: U, הרודס, לאונרדו) • פרימה • קיסר פרמייר • קלאב הוטל • רימונים |

 |
**סנטיאגו תומאס חימנס** (בספרדית: **Santiago Tomás Giménez**; נולד ב-18 באפריל 2001 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית ובנבחרת מקסיקו.

קריירת מועדונים
---------------

חימנס גדל במחלקת הנוער של קרוס אסול מליגת העל המקסיקנית. ב-30 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על טיגרס במסגרת הגביע המקסיקני. ב-28 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הליגה, בהפסד 3-2 לטיחואנה. ב-2 בפברואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד טולוקה במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך 12 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.

ב-29 ביולי 2022 חתם חימנס לארבע שנים בפיינורד.

קריירה בינלאומית
----------------

חימנס שיחק בנבחרות הצעירות של מקסיקו.

ב-27 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו הבוגרת, בהפסד 3-2 לנבחרת אקוודור במשחק ידידות. ב-8 בדצמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת צ'ילה במשחק ידידות.

חיים אישיים
-----------

הוא בנו של כריסטיאן חימנס, ששיחק גם הוא בקרוס אסול ובנבחרת מקסיקו. נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה כאשר אביו שיחק בבוקה ג'וניורס.

תארים
-----

**פיינורד**

* אליפות הולנד: 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטיאגו חימנס** בוויקישיתוף
* סנטיאגו חימנס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------



| **נבחרת מקסיקו – גביע הזהב 2023** |
| --- |
| 1 ח. רודריגס • 
2 אראוחו • 
3 מונטס • 
4 אלברס • 
5 ואסקס • 
6 ארטאגה • 
7 רומו • 
8 ק. רודריגס • 
9 הררה • 
10 אלברדו • 
11 חימנס • 
12 מלאגון •
13 אוצ'ואה • 
14 א. סאנצ'ס •
15 אנטונה •
16 ליינס •
17 פינדה •
18 צ'אווס •
19 ח. סאנצ'ס •
20 מרטין •
21 רייס •
22 גוסמאן •
23 גאיארדו •
מאמן: לוסאנו | מקסיקומקסיקו |
**אוגר סיני** (שם מדעי: Cricetulus griseus) הוא בעל חיים ממין אוגר ומקורו במדברים הצפוניים של סין ומונגוליה.

תיאור
-----

אורכו של האוגר הסיני הבוגר נע בין 82 עד 127 מ״מ (אורך הזנב 20–33 מ"מ). משקלו בלידה כ-1.7 גרם, ובבגרות בין 35—40 גרם. האוגר הסיני חי בממוצע 2–3 שנים. 
בהשוואה לאוגרים אחרים, גופו של האוגר הסיני ארוך ודק וזנבו ארוך. אשכיהם של הזכרים גדולים יחסית, ולכן בדרך כלל מגדלים כחיות מחמד רק את הנקבות והזכרים משמשים בעיקר לרבייה ומחקר.

צבעם של אוגרי הבר הוא חום עם פס שחור במורד עמוד השדרה וגוונים שחורים ואפורים עם בטן לבנה. גוונים אלו, בשילוב עם המבנה הגמיש שלהם והזנב ארוך, גורמים להם להיראות "עכבריים" לעיניים מסוימות, ולמעשה, הם חברים בקבוצה שנקראת אוגרי עכברוש. זן נוסף הוא האוגר הלבן המנוקד הסיני, אשר לעיתים קרובות הוא אפרפר-לבן כולו, עם פס כהה בודד על הגב.

מזגם יכול להיות די מרושע, אך הטיפול בהם קל מאוד; אחת מהתכונות החביבות עליהם היא היצמדות לאצבע עם ארבע רגליהם כמו עכבר קציר על גבעול תירס. אוגרים סיניים יכולים להיות די עצבניים בצעירותם, וכשמתבגרים ונעשים יותר ממושמעים, הם יכולים להיות עדינים יותר עם אופי חברותי.

בעבר, האוגרים הסיניים היו חיות מעבדה נפוצה, עד שהוחלפו על ידי העכבר והחולדה הנפוצים אשר קלים יותר לשימור.

מוטציות צבע
-----------

רק שלוש מוטציות צבע ידועות נמצאות באוגרים סיניים, סוג רגיל / פראי, מכותם הדומיננטי, ולבנים שחורי עין. נורמלי ודומיננטי זמינים בסחר חיות המחמד ברחבי הממלכה המאוחדת (בריטניה), ואילו לבן שחור עיניים הוא נדיר מאוד, ורק מעטים מהם בבעלות מגדלים חובבים בבריטניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגר סיני** בוויקישיתוף
* אוגר סיני, באתר ITIS (באנגלית)
* אוגר סיני, באתר NCBI (באנגלית)
* אוגר סיני, באתר GBIF (באנגלית)
* / יצירת חלבון תרופתי בחלב
הרב **דוד חזקיה גז** (נפטר בשנת 1815) היה רב תוניסאי ובן למשפחת הרבנים גז. ראש אבות בתי הדין של תוניסיה ומחבר הספר "נר דוד" על התלמוד הבבלי. בנו של הרב אברהם גז ואביהם של הרבנים יוסף גז (הראשון) ומרדכי גז.

ביוגרפיה
--------

נולד לרב אברהם גז. אחיו שלמה גז נפטר בשנת התקכ"ה (1765) בגיל צעיר, והרב דוד דרש לזכרו מדי חודש בשנה שאחר פטירתו.

למד בצעירותו אצל גדולי רבני תוניסיה, בהם הרבנים צמח צרפתי, יצחק לומברוזו, אברהם טייב ומסעוד אלפאסי, ובהמשך מונה לכהן בדיינות.

בשנת ה'תקנ"ג (1793) חתום עם בית הדין של הרב מסעוד אלפסי על תשובה בספר משכנות הרועים, ובשנת ה'תקס"ג (1803) חתום על הסכמה נוספת בספר זה לצד בית דין בראשות הרב שמואל כהן יצחקי. בשנת ה'תקס"ה חתום על תשובה מחכמי תוניס בראשות הרב דוד טייב בספר מעשה בית דין בעניין יישוב מחלוקות בקהילת ג'רבה.

מועד מינויו כאב בית דין תוניסיה אינו ברור, אך החל משנת 1815 הוא חתום על הסכמות כראש בית הדין, בין היתר על תשובה בספר מעשה בית דין בסימן ל'. הוא מכונה בהסכמה לספרו "נר דוד" "*ראש הממשלה אב"ד נודע בשערים*".

החל משנת 1815 שמו לא מופיע יותר בהסכמות ובמקומו מופיע הרב יצחק טייב, ועל כן מסיקים שהרב גז נפטר והרב טייב החליפו. שמו מופיע בנוסח ההשכבה שאומרים בתוניס בליל יום הכיפורים שנתחבר על ידי הרב אהרון מגדורה, לצד רבנים רבים נוספים, ביניהם יצחק לומברוזו, צמח צרפתי, אברהם אבוקרא, יצחק חי טייב, ישועה בסיס ומצליח מאזוז.

ספריו
-----

* **נר דוד** - על הש"ס ב' חלקים. **חלק ראשון** - שיטה על מסכתות שבת, פסחים וסוכה, נדפס בליוורנו תרכ"ח בדפוס ישראל קושטא וחבריו. **חלק שני** בכתב יד. קישור לספר באתר HebrewBooks.

רובם הגדול של כתביו נשאר בכתב יד, כפי שנכתב בשער לספרו "נר דוד" חלק א': "*כי הן רבים כתבי הקודש למר"ן זקני ה"ה, ולפי רוב ההוצאה... מונחים בארון... כי אפס כסף ויהי הם מריקים*". ישנם מספר ספרים שכתב בכתב יד שיש עדויות לקיומם:

* **שאל דוד** על משנה תורה לרמב"ם - כתב יד.
* **משפטי דוד** על השולחן ערוך - כתב יד.
* **המעלות לדוד** חידושי תורה - כתב יד.

לקריאה נוספת
------------

* דוד חזקיה גז, **נר דוד**, ליוורנו: דפוס משה ישעיה טוביינא, תרכ"ח. קישור לספר באתר HebrewBooks.
* יוסי פרי, רבי דוד חזקיה גיג' זצ"ל, אתר תוניסיה מורשת.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  רפאל כהן, **מלכי תרשיש**, תשמ"ו, עמ' קל"ט-קמ'
2. ↑  דוד קאזס, **מזרח ומערב - שנה ב' חוברת ה'**, תרגום: אברהם אלמליח, ירושלים: תרפ"ח, פרק הספרות התלמודית בתוניסיה, עמ' 353-354
3. ↑  עוזיאל אלחאייך, אות ש' (שכירות) סימן קס"ה, **משכנות הרועים**, 1860
4. ↑  רבני תוניס, **מעשה בית דין**, תר"ע, עמ' נ"ג
5. ↑  דוד חזקיה גז, **נר דוד**, ליוורנו: דפוס משה ישועה טוביינא, תרכ"ח
6. ↑  **המחזור המדוייק איש מצליח - ב (יום הכיפורים)**, תש"ס, עמ' 1033
7. ↑  יוסי פרי, רבי דוד חזקיה גיג' זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת
**אווזון חלודי****, ברווז שורק כתום**[דרוש מקור] או **ברווז שורק פולווס**[דרוש מקור] (שם מדעי: *Dendrocygna bicolor*) הוא מין של ברווז מהסוג ברווז שורק החי לאורך האזור הטרופי בתת-היבשת ההודית, אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית, דרום ארצות הברית וכן באפריקה שמדרום לסהרה בסביבות ביצות ומקווי מים רדודים. במראהו הוא יכול לבלבל עם מינים נוספים מסוגו, כמו ברווז שורק קטן וברווז שורק לבן-פנים, החיים באותן סביבות, אך בעלי גוון צבעים שונה.

ברווז זה נפוץ יחסית ואיננו מצוי בסכנת הכחדה.

תיאור
-----

הברווז מגיע לאורך של 45 עד 53 סנטימטרים כשהזכרים שוקלים 748–1,050 גרם בממוצע והנקבות הקלות יותר מגיעות למשקל 712 עד 1,000 גרם בממוצע. הברווז בעל מקור מוארך מעט עם קצה שטוח שצבעו אפור כהה ובעלי גוף בינוני עם פלומת נוצות בצבע חום-ערמוני כשהצוואר והחזה כתומים ובהירים יותר. הרגליים ארוכות יחסית וצבעם אפור-כהה. הכנפיים חומות ובעלות קצוות שחורים וכן זנב שחור, אך אזור השת לבן.

ברווזים אלה חיים יחד בקבוצות משפחתיות גדולות (בייחוד באזורים בהם הם נחים או מקננים) לאורך מקווי מים או שדות לחים וכן בשדות אורז טרופיים באמריקה, דרום אסיה ואפריקה. הלהקות רעשניות ביותר ופולטות קריאות צורמות לרוב בעת תעופה או בלילות. הברווז נמנעים מקרבה ליערות, חופי ימים ומהרים, אך נמצאו פרטים בודדים בפרו בגובה של מעל 4,080 מטר מעל פני הים.

ברווז זה ניזון מפני המים או מהקרקע באמצעות מקורו השטוח והארוך מזרעים, עשבים, תולעים, רכיכות שונות ומחרקים שהם המזון המועדף על האפרוחים. עם זאת מרבית המזון מורכב מצמחייה עשבונית. אף על פי שהם חיים בשדות אורז הם כמעט ולא ניזונים מהאורז עצמו.

רבייה
-----

הברווזים מקננים בעיקר על הקרקע בניגוד למינים קרובים כמו ברווז שורק לבן-פנים המקנן על העצים, אם כי לעיתים נדירות קיננו גם בחללי עצים. הנקבות מטילות עד 10 ביצים, הבוקעות תוך 24–29 יום. שני ההורים מגוננים על צאצאיהם מטורפים עד לבגרותם כעבור תשעה שבועות בקירוב. חלק מהזוגות מעדיפים במקום זאת להטיל את ביציהם בקיני ברווזים אחרים כמו צחראש רודי.

הברווזים מגוננים על האפרוחים מטורפים שונים, ביניהם חתוליים, ראקונים, סמוריים, עופות דורסים, נחשים, תניניים ועוד. אחת השיטות שלהם הוא "מצג הכנף השבורה", בו הם מפתים את הטורף לעברם בעוד האפרוח נמלט למקום בטוח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז שורק פולווס** בוויקישיתוף
* ברווז שורק פולווס, באתר ITIS (באנגלית)
* ברווז שורק פולווס, באתר NCBI (באנגלית)
* ברווז שורק פולווס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* ברווז שורק פולווס, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* ברווז שורק פולווס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ברווז שורק פולווס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז שורק פולווס באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אווזון חלודי - מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל, באתר www.birdsbase.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553160605171
* BnF: cb162101286 (data)
* LCCN: sh85052301

 |