recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אלכסנדר ויאצ'סלבוביץ' ז'ירוב** (ברוסית: **Алекса́ндр Вячесла́вович Жи́ров**; נולד ב-24 בינואר 1991, ברנאול, ברית המועצות) הוא כדורגלן רוסי, המשחק כקשר בקבוצת בלטיקה קלינינגרד.

ביוגרפיה
--------

### קריירת מועדונים

ז'ירוב הוא בוגר האקדמיה לכדורגל של מועדון הכדורגל דינמו ברנאול. הוא החל את הקריירה במועדון הולדתו, שעבורו שיחק בבית המזרח של הליגה השנייה במשך שתי עונות וחצי.

באמצע עונת 2012/13 הוא חתם במועדון הליגה הלאומית וולגר אסטרחן, אך כעבור חצי שנה המועדון ירד ליגה. בעונת 2013/14, יחד עם המועדון, הוא זכה באליפות הדרום של הליגה השנייה. בעונת 2014/15 הוא שיחק 32 משחקים וכבש שער אחד.

ב-19 ביוני 2015 עבר לאנז'י מחצ'קלה לאחר שחתם על חוזה למשך 3 שנים. ב-29 באוגוסט 2015, במשחק המחזור השביעי באליפות רוסיה, כבש שער נגד ספרטק מוסקבה. בעונת 2015/16 הוא לקח חלק בכול משחקי אנז'י בליגת העל הרוסית בכדורגל ושיחק במשחק הפלייאוף על הזכות להישאר בליגה נגד וולגר אסטרחן. ב-5 בספטמבר 2016 עזב את הקבוצה.

ב-15 בספטמבר 2016 חתם בטום טומסק עד לסיום עונת 2016/17. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-17 בספטמבר 2016 במשחק מול ארסנל טולה. בסוף דצמבר 2016 נודע כי סיים את החוזה עקב פיגורי שכר והפך לשחקן חופשי.

בינואר 2017 הוא חתם על חוזה עם קרסנודאר, אך מעולם לא שיחק בהרכב הקבוצה הבוגרת, הוא הושאל ב-31 בינואר 2017 לקבוצתו הקודמת אנז'י וב-13 בפברואר 2018 הוא עבר יניסיי מהליגה הלאומית, בסוף העונה רשם 14 משחקים במדי אנז'י.

ב-1 ביולי 2018 זכה להתעניינות מגרמניה וחתם בס.ו. זנדהאוזן מהבונדסליגה השנייה.

### קריירת נבחרת

ב-13 במרץ 2015 הוא נכלל על ידי המאמן הראשי של נבחרת רוסיה פאביו קאפלו בסגל המורחב של הנבחרת הלאומית להשתתפות במשחק המוקדמות מול נבחרת מונטנגרו בכדורגל ובמשחק ידידות עם נבחרת קזחסטן, אך לא הופיע על המגרש במשחקים מול נבחרות אלה.

ב-28 בספטמבר 2020 הוא זומן על ידי סטניסלב צ'רצ'סוב לסגל רוסיה למשחק ליגת האומות מול טורקיה והונגריה ולמשחק הידידות מול שוודיה באוקוטובר 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר ז'ירוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Александр Жиров перешел в «Анжи»" (ברוסית). Официальный сайт ФК «Анжи». 2015-06-19. נבדק ב-2016-10-08.
2. ↑  "Александр Жиров забил победный мяч «Анжи» в ворота «Спартака» на его поле" (ברוסית). Ефрофутбол. 2015-08-29. אורכב מ-המקור ב-2015-09-24. נבדק ב-2016-10-08.
3. ↑  "«Анжи» расторг контракт с Жировым" (ברוסית). Sports.ru. 2016-09-05. נבדק ב-2016-10-08.
4. ↑  "Александр Жиров стал игроком «Томи»" (ברוסית). Официальный сайт ФК «Томь». 2016-09-15. נבדק ב-2016-10-08.
5. ↑  "Расширенный состав национальной сборной" (ברוסית). Официальный сайт РФС. 2015-03-13. אורכב מ-המקור ב-2016-09-11. נבדק ב-2016-10-08.
**רוביל סרסור** (בערבית: **روبل صرصور**; נולד ב-17 באוגוסט 1983) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

סרסור התחיל את הקריירה שלו בהפועל כפר קאסם ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. בעונת 2001/2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק הליגה נגד הפועל תל אביב. ב-11 באוגוסט 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0–5 נגד בשקימי. בעונת 2010/2011 חלה ירידה במעמדו של סרסור והוא הושאל להפועל בני לוד מהליגה הלאומית אחרי 15 שנה בפתח תקווה.

ביולי 2011 חתם בהפועל כפר סבא. בדצמבר 2011 חזר לליגת העל כאשר חתם בהפועל עכו עד לסיום העונה.

בספטמבר 2013 סיכם במ.ס. כפר קאסם מליגה א'. ב-23 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בכפר קאסם בניצחון 1–3 נגד מכבי עירוני עמישב פתח תקווה במסגרת גביע המדינה. את העונה סרסור סיים עם 12 שערי ליגה ו-4 נוספים בגביע.

תארים
-----

מכבי פתח תקווה
* גביע הטוטו: 2003/2004

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורן קורנפלד‏, הפועל עכו: רוביל סרסור חתם עד תום העונה, באתר וואלה!‏, 6 בדמצבר 2011
2. ↑  גיא גולדפרב, רוביל סרסור סיכם בכפר קאסם, באתר דאבל פס, 9 בספטמבר 2013
**ג'יימס תומאס לין** (באנגלית: **James Thomas Lynn**;‏ 27 בפברואר 1927 – 6 בדצמבר 2010) היה איש הקבינט של ארצות הברית ופקיד ממשל אמריקאי. הוא כיהן כמזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית משנת 1973 עד 1975 וכמנהל משרד הניהול והתקציב משנת 1975 ועד 1977.

ביוגרפיה
--------

לין נולד בקליבלנד שבמדינת אוהיו ב-27 בפברואר 1927, לפרידריך רוברט לין ולדורותי אסטל לין (לבית פטרסן). ב-1948 הוא סיים את חוק לימודיו בכבוד רב ביותר באוניברסיטת ווסטרן ריזרב (כיום "קייס ווסטרן ריזרב"), ובשנת 1951 סיים בהצטיינות את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד. בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד היה לין העורך של כתב העת המשפטי של הרווארד. לין נישא לג'ואן מילר ב-5 ביוני 1954. היו להם שתי בנות ובן אחד. 

הוא עבד עבור משרד עורכי הדין ג'ונס דיי, משרד עורכי הדין הגדול ביותר בקליבלנד, הפך לשותף בחברה ב-1960 ועבד שם עד 1969, עת התמנה ליועץ המשפטי של מחלקת המסחר של ארצות הברית. ב-1971 הוא התמנה לתת מזכיר המסחר.

הנשיא ריצ'רד ניקסון מינה את לין לתפקיד מזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית, מיום 2 בפברואר 1973 ועד 5 בפברואר 1975. הנשיא ג'רלד פורד, מחליפו של ניקסון, מינה אותו למנהל משרד הניהול והתקציב מיום 10 בפברואר 1975 עד ה-20 בינואר 1977.

לין הצטרף למועצת המנהלים של חברת אטנה בשנות ה-70 של המאה ה-20 ושימש כיושב ראש ונשיאה שלה במהלך שנות ה-80. בשנים 1978–1988 היה לין ראש "מועצת העיר הפדרלית", מוסד ללא כוונת רווח החותר לפיתוח כלכלי בוושינגטון הבירה ושמשפיע רבות על הקונגרס של ארצות הברית. לין היה גם היועץ המשפטי של הוועדה הרפובליקנית הלאומית בשנת 1979 ונשיא קרן ג'יימס ס. בריידי הנשיאותית בתחילת שנות ה-80. בשנות ה-90 שימש לין כחבר במועצת המנהלים של מספר חברות, ביניהן חברת פייזר. כמו כן, לין היה עמית כבוד של מכון ברוקינגס.

הוא נפטר משבץ מוחי בביתו בבת'סדה שבמרילנד, ב-6 בדצמבר 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס לין** בוויקישיתוף
* ג'יימס לין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  James Thomas Lynn, באתר NNDB
2. ↑  Lynton, Stephen J. (September 26, 1978). "Former OMB Chief Is Named Federal City Council Head". The Washington Post. p. B3; Eisen, Jack (October 8, 1983). "Federal City Council Change". The Washington Post. p. B2
3. ↑  ג'אד מאוואד, James T. Lynn, Budget Director in Ford Administration, Dies at 83, באתר הניו יורק טיימס, 10 בדצמבר 2010

| מזכירי השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| רוברט ויוור • רוברט ווד • ג'ורג' רומני • ג'יימס לין • קרלה הילס • פטרישה רוברטס האריס • מון לנדרו • סמואל פירס • ג'ק קמפ • הנרי סיסנרוס • אנדרו קואומו • מל מרטינס • אלפונסו ג'קסון • סטיב פרסטון • שון דונובן • חוליאן קסטרו • בן קרסון • מרשה פאדג' | החותם של מחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325582505171
* ISNI: 0000 0000 6772 6990
* LCCN: n92114241
* NARA: 10575792
* NLA: 35661345
* SNAC: w6cd5jhm
* VIAF: 93031760
* WorldCat: lccn-n92114241

 |
**רובידגיה** (שם מדעי: *Rubidgea*) הוא סוג של זוחל מקבוצת התראפסידה ומשפחת הגורגונופסיים, אשר חי במשך סוף הפרם של דרום אפריקה וטנזניה שלפני 257 עד 254 מיליון שנה מזמננו. הסוג הכיל 3 מינים והוא תואר ב-1938 בידי החוקר הסקוטי-דרום אפריקאי רוברט ברום (אנ') על סמך ממצאים שהתגלו במדבר קארו ואת שמו קיבל לכבוד החוקר סידני רובידג' (Sydney Rubidge), סביו של ברוס רובידג' (Bruce Rubidge), שגילה את המאובנים.

היה זה טורף גדול הדומה לדינוגורגון או לדינוגורגון וכמותם היה בעל לסת ארוכה, באורך של מעל 46 ס"מ ולאורך של 2.5 מטרים בקירוב. היו לו לסתות חזקות ועבות, אם כי מעט צרות ביחס לקרוביו ובלטו מהם ניבים ארוכות ששימשו להריגת טרף קטן יותר. מבנה העיניים היה קטן יותר, כך שהוא התבסס בעיקר על חוש הריח ופחות על הראייה.

לצידו של סינאפסיד זה התגלו מספר סינאפסידים הן טורפים והן צמחוניים, אשר שימשו כנראה כמזון לטורף-על זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רובידגיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


|  |
| --- |
| **דרגה טקסונומית (טקסונומיה)** |
| דרגות המיון המקובלות של עולם הטבע.בכתב ישר: דרגות ראשיות. בנטוי: דרגות משניות. |
| * על-ממלכה
* ממלכה
* *תת-ממלכה*
* *על-מערכה*
* מערכה
* *תת-מערכה*
* *על-מחלקה*
* מחלקה
* *תת-מחלקה*
* *אינפרא-מחלקה*
* *על-סדרה*
* סדרה
* *תת-סדרה*
* *אינפרא-סדרה*
* *על-משפחה*
* משפחה
* *תת-משפחה*
* *שבט*
* *תת-שבט*
* סוג
* *תת-סוג*
* *סקציה*
* מין
* *תת-מין*
* *זן/גזע*
 |

הביזון האמריקאי והפרה משתייכים שניהם לשבט הבקר.
**שֵׁבֶט** (באנגלית: **Tribe**) היא דרגת מיון טקסונומית המאפשרת מיון ביניים בין תת-משפחה לבין סוג.

חלוקה לשבטים מבוצעת לרוב כדי לבטא זיקה גנטית בין סוגים שונים במשפחה, בין אם במאפיין חיצוני כגון צבע, גודל, אופן התרבות ועוד, ובין אם הצבעה על אב משותף והתאמה גנטית המאפשרת זיווג של מינים תחת סוגים שונים. שבטים הם מיון נדיר אם מתייחסים לכלל המיונים הטקסונומיים, אך במשפחות גדולות מאוד, לדוגמה משפחות תחת פרוקי-רגליים, ניתן למצוא אותם תכופות.

דוגמאות לשימוש בדרגה זו: השימפנזה הוא סוג של קוף השייך לשבט ההומיניניים שבמשפחת ההומינידיים השייכת לסדרת הפרימטים; הטנגריים הם שבט של עופות ממשפחת הפרושיים; הפר והתאו שייכים לשבט בקר (Bovini) שבמשפחת הפריים; הטריצרטופסיני הוא שבט בתת-משפחת הכסמוזאורים שבמשפחת הצרטופסיים (הדינוזאורים בעלי הקרניים), ועוד.
**נועה קלנר** היא מאיירת ומעצבת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

קלנר נולדה בירושלים. בשנת 2013 סיימה את לימודיה בבצלאל במחלקה לתקשורת חזותית, מסלול איור.

קלנר עובדת כמאיירת עצמאית, ומאיירת בעיקר עבור עיתונים, מגזינים והוצאות ספרים. בראשית דרכה כמאיירת החלה לכתוב את הבלוג 'אולי אני אלמד משהו אחר', שמציג את תהליך עבודתה כמאיירת ואת האתגרים הייחודיים המלווים עבודה זו, כמו גם אתגרים שמלווים עובדים עצמאיים. בשנת 2019 הוציאה את ספרה הראשון כמחברת עצמאית, "יום ארוך מאוד", המבוסס לדבריה על דמותם של שני ילדיה, והאינטראקציה ביניהם.

קלנר הייתה בין היוזמים את הקמת פסטיבל 'אאוטליין - איור ומילים בירושלים' (בשנת 2017), ועד היום היא המנהלת האמנותית שלו.

ספרים באיורה
------------

### ספרי ילדים

* "רק בעיניים עצומות רואים אותו", מאת אמונה אלון, הוצאת כנרת, 2015.
* "סיפור על גשם" מאת רות קלדרון, הוצאת מודן והוצאת פיג'מה, 2017.
* "ילדה עם היפופוטם" מאת הדס משגב, הוצאת אופיר ביכורים, 2017.
* "שלולית ביער ירושלים" מאת דבורה בושרי, הוצאת דני ספרים, 2018.
* "הילדה שרצתה להיות חתול" מאת מנחם הכהן, 2018.
* "אותיות מתוקות" מאת ג'קי לוי, הוצאת מזרחי והוצאת פיג'מה, 2019.
* "סיפורי הבניין הקטן" מאת דבורה בושרי, הוצאת כנרת, 2019.

#### כמחברת יחידה

"יום ארוך מאוד", הוצאת אגם, 2019.

### ספרים למבוגרים

* "תגידי מה את רוצה: מחשבות של אמא עייפה" מאת רביטל ויטלזון-יעקבס, הוצאת מודן, 2017.
* "למה דווקא אני: ועוד מחשבות של אמא עייפה" מאת רביטל ויטלזון-יעקבס, הוצאת מודן, 2020.

על יצירתה
---------

יצירתה של קלנר זוכה לשבחי הביקורת. ספר הילדים שכתבה ואיירה, "יום ארוך מאוד", התייחד במרחב החופשי של האיורים, כאשר הטקסט מינימלי ביותר, ומתפרש בעיקר על פי האיורים. על המעבר של המאיירת לכתיבה ויצירה עצמאית כתבה עטרה אופק:

> 
> לא כל מאייר לילדים יודע גם לכתוב לילדים, כי כתיבה לקטנטנים היא מקצוע (ואפילו מקצוע קדוש, אם תשאלו אותי) וכל מלה בטקסט היא חשובה, ממש כמו בשירה. אבל יש מאיירים שמבינים שאיור שווה אלף מלים, ושלפעמים דווקא מה ש**לא** אומרים ולא כותבים לצדו – חזק פי אלף. וכך גם בספרה החדש והרגיש, החסכוני במלים, של האמנית נועה קלנר.
> 
> 
> 
> — עטרה אופק, יום ארוך מאוד
>

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של נועה קלנר
* טל מרמלשטיין, ‏פרויקט האיור של נועה קלנר: "הזוועה והיופי מהדהדים זה את זה", באתר ישראל היום, 25 בנובמבר 2021
* נועה רוזנק קלנר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  ספר סקיצות: נועה קלנר, באתר כולעיצוב, ‏2019-01-09
2. ↑  אולי אני אלמד משהו אחר, באתר www.facebook.com
3. ↑  טל מרמלשטיין, הכי אחי בעולם, באתר www.israelhayom.co.il, ‏02.04.2019
4. ↑  אודות, באתר Outline Jerusalem 19 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604223405171
* LCCN: n2017011232
* WorldCat (עם LCCN): n2017-011232

 |
**יוהאן פרידריך בטגר** (בגרמנית: **Johann Friedrich Böttger**‏; 4 בפברואר 1682 - 13 במרץ 1719) היה אלכימאי גרמני. יחד עם אהרנפריד ואלטר פון צ'ירנהואס היה ממציא עיבוד הפורצלן באירופה.

ביוגרפיה
--------

בטגר נולד בכפר קטן בתורינגיה, ובקטנותו התחיל להתעניין בכימיה. בגיל 18 כבר התפרסם שמו, ונטען כי גילה את "אבן החכמים" וכי ביכולתו להפוך עופרת או מתכות אחרות, לזהב. היו אף כמה שטענו שראו זאת. מלך פולין, אוגוסט השני, שהיה גם נסיך בוחר של סקסוניה, היה תדיר במצוקה כספית, ומאחר שבטגר שהה באותו הזמן בדרזדן, הכריח אותו אוגוסט לייצר זהב עבור ממלכתו. ב-1704 נערך הניסוי הראשון, ולאחר שנכשל, נכלא בטגר במבצר קניגשטיין למשך שלוש שנים. בזמן זה ניסו כמה מלומדים לשכנעו להירתם לפרויקטים אחרים. בשנת 1702 שוכנע על ידי המדען והמתמטיקאי אהרנפריד ולטר פון צ'ירנהאוס שמונה על ידי המלך לפקח על ניסויו, ושהתעמק מזה כשש שנים בתהליכי עיבוד החרסינה, להצטרף למחקריו בתחום זה. בדרך זו בטגר הפך לחלוץ עיבוד הפורצלן באירופה (במזרח הרחוק החלו בעיבוד הפורצלן במאה השנייה לספירה), במיוחד אחרי שצ'ירנהאוס נפטר ממחלה בשנת 1708.

בטגר מת ב-1719 בגיל צעיר, בדרזדן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהאן פרידריך בטגר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438244305171
* BnF: cb15810140z (data)
* GND: 118512846
* ISNI: 0000 0001 1680 7421
* KulturNav: f8037eaf-c357-42ab-9e99-7840271c357c
* LCCN: n82133701
* NKC: nlk20000085452
* NTA: 068812434
* RKD: 363751
* SELIBR: 179975
* SNAC: w6hd8kz7
* SUDOC: 061235229
* ULAN: 500023003
* VIAF: 84799079
* WorldCat: lccn-n82133701

 |
ליתוגרפיה של קלרה נובלו, יוזף קליינהובר, 1838
**קלרה אנסטזיה נוֹבֶלוֹ** (באנגלית: **Clara Anastasia Novello** ‏ 10 ביוני 1818 בלונדון - 12 במרץ 1908 ברומא) הייתה זמרת סופרן אנגליה ידועת שם, בתם של המוזיקאי ומו"ל המוזיקה וינסנט נובלו ואשתו, מרי סאבילה הל.

קול הסופרן המעולה של קלרה נובלו וסגנונה הטהור עשו אותה, משנת 1843 ואילך, לאחת הזמרות הגדולות ביותר, הן באופרה ובאורטוריה והן באולם הקונצרטים. בשנת 1843 נישאה לרוזן גיליוצ'י ובשנת 1861 פרשה מן הבמה. הסופר צ'ארלס לם כתב לכבודה שיר "לקלרה נ.".

חייה
----

הראשון שהבחין בקולה, בשמיעה המעולה ובמוזיקליות שלה היה תלמיד של אביה, המוזיקולוג אדוארד הולמס, שהחל ללמד אותה פיתוח קול ושירה בגיל חמש. בגיל 11 לקחו אותה הוריה לפריז ללמוד במכון המלכותי למוזיקה. לימודיה שם ארכו רק שנה בגלל מהפכת יולי 1830. בשנת לימודיה שם התיידדה עם ג'ואקינו רוסיני, ידידות שנמשכה כל חייהם. עם שובה הביתה, יכלה להשתתף בפעילויות המוזיקליות של אביה.

בשנת 1833 הופיעה בפסטיבל שלוש המקהלות בוורסטר וב-1834 הופיעה בפסטיבל המוזיקה המלכותי בכנסיית וסטמינסטר. ב-1837 שרה בביצוע האורטוריה "סנט פול" מאת פליקס מנדלסון, בחנוכת בית העירייה של ברמינגהאם. בהמשך שרה בהזמנת מנדלסון בגוונדהאוס של לייפציג. הופעה זו הובילה לשורה של הצלחות בחצרות אצילים ובאולמות קונצרטים בגרמניה.

ב-1839 נסעה ללמוד במילאנו שירה אופראית וב-1841 הופיעה לראשונה בתפקיד הראשי ב"סמיראמידה" של רוסיני בפדואה.

בתקופת הופעות בפרמו שבאיטליה בשנת 1841, פגשה בן-אצולה צעיר, הרוזן ג'ובאני באטיסטה גיליוצ'י. השניים נישאו ב-1843. במשך שש שנות נישואיה הראשונות הקדישה את עצמה לבעלה ולילדיה והייתה שותפה למאבקו למען איחוד איטליה. ב-1849 קרסה ההתקוממות לשחרור איטליה והם נאלצו לגלות מפרמו. כאשר הוצע לה חוזה הופעות ברומא, החליטו השניים שנובלו תחדש את הקריירה המקצועית שלה לפרנסת המשפחה. ב-1851 שבה לאנגליה, שם הרבתה להופיע על במות שונות.

בעלה של נובלו הצטרף לתנועת השחרור בראשות בית סבויה, ואיחוד מדינות האפיפיור לשעבר עם פיימונטה בשנת 1861 הוביל לשובם מן הגלות ולפרישתה הסופית של קלרה מחייה המקצועיים. היא האריכה ימים עוד 15 שנים אחרי מות בעלה.

לקריאה נוספת
------------

* מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים בעריכת סטנלי סיידי, מהדורה שנייה
* אנציקלופדיה בריטניקה, מהדורת 1911.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלרה נובלו** בוויקישיתוף

* קלרה נובלו, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* Autograph letter by Clara Novello at Houghton Library, Harvard University

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוזמרי יוז ופיונה מ. פלמר, "קלרה נובלו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
2. 1 2  גרוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007404032505171
* GND: 118786482
* ISNI: 0000 0000 6630 8623
* LCCN: nr94006057
* MusicBrainz: fda1af9f-b821-4b3c-85ce-10e49b3e1c00
* SNAC: w6sq9bkc
* SUDOC: 102340404
* VcBA: 495/78510
* VIAF: 10642111
* WorldCat: lccn-nr94006057

 |
**נועה זליבנסקי** (נולדה ב-12 בינואר 1996) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת רכזת/קלעית בקבוצת בנות הרצליה. נוסף על כך, היא חלק מהסגל של נבחרת ישראל בכדורסל נשים.

ביוגרפיה
--------

זליבנסקי נולדה באשדוד וגדלה בתימורים. החלה לשחק כדורסל במושב, בגיל 12 עברה לשחק במחלקת הנוער של מכבי "בן" בנות אשדוד. בעונת 2008/9 זכתה באליפות הילדות ובעונת 2009/10 זכתה בגביע הילדות, מצטיינת המשחק עם 23 נקודות ובאליפות הילדות אחרי ניצחונות על מכבי רעננה. במקביל למדה בבית הספר האזורי בבאר טוביה שם זכתה עם הנבחרת ב-3 אליפויות אזוריות. בגיל 14 עברה לאקדמיית וינגיט למצוינות בספורט שם למדה ושיחקה כקפטנית שלוש שנים.

### קבוצות בוגרות

עונת 2014/15 בקבוצת מכבי "בן" בנות אשדוד הייתה עונתה הראשונה של זליבנסקי בקבוצת הבוגרות. בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות המדינה לכדורסל נשים. בעונת 2015/16 עברה לשחק בקבוצת א.ס. רמת השרון עימה הגיעה בתום העונה לפיינל פור. בעונה שלאחר מכן עברה לשחק באליצור חולון לשתי עונות. בעונה הראשונה בקבוצה הגיעה לפיינל פור ולגמר הגביע. בעונה השנייה הגיעה למעמד גמר הגביע כאשר בחצי הגמר היא הצטיינה עם 26 נקודות. בעונת 2018/19 עברה לשחק בבני יהודה תל אביב, שם קלעה 9.8 נקודות בממוצע למשחק. בתום העונה חזרה לשחק במכבי "בן" בנות אשדוד. עונת 2019/20 הופסקה עקב משבר הקורונה כאשר אשדוד במקום השני. בעונת 2021/22 שיחקה באליצור תל אביב בליגת העל. את עונת 2022/23 החלה במדי קבוצת אלפתריה מושקאטו מאתונה בליגת העל היוונית וביורוקאפ נשים, אך חזרה לישראל בחודש נובמבר וחתמה במכבי בנות אשדוד.

### נבחרות ישראל

ב-2011 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב'. בטורניר קלעה 10.6 נקודות למשחק, בשנה שלאחר מכן השתתפה בטורניר הכנה בצרפת עם הנבחרות החזקות ביבשת בו זכתה בחמשיית הטורניר. בהמשך אותה שנה השתתפה באליפות אירופה עד גיל 16 דרג ב' ובו קלעה 16 נקודות למשחק. ב-2014 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 18 דרג ב'. בטורניר קלעה 5 נקודות למשחק. ב-2015 השתתפה בטורניר אליפות אירופה עד גיל 20 דרג ב. בטורניר קלעה 3 נקודות בממוצע למשחק.

החל משנת 2017 זליבנסקי היא חלק מסגל נבחרת ישראל בכדורסל נשים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל השחקנית, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל נשים

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן וייס, אליצור חולון מול אשדוד בגמר גביע המדינה לנשים, באתר ynet, 5 במרץ 2018
2. ↑  רענן וייס, נועה זליבנסקי בבני יהודה, אוהד גל יאמן, באתר ynet, 28 ביוני 2018
**תלמה אדמון** (נולדה ב-25 באוקטובר 1950) היא עיתונאית, סופרת, עורכת ומתרגמת. כלת פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשס"ב 2002.

ביוגרפיה
--------

נולדה כתלמה גורלניק בקיבוץ פלמחים. אביה ישראל גורלניק היה ממייסדי הקיבוץ ותלמה היא הבת הראשונה של הקיבוץ. את שירותה הצבאי עשתה ככתבת בבמחנה נח"ל. לאחר שהשתחררה מהצבא עסקה בכתיבה ובעריכה בעיתונים את ומעריב. בין השנים (1995־2005) ערכה את המדור "ספרות וספרים" של העיתון מעריב. במקביל עסקה כל השנים גם בכתיבה ספרותית. מתגוררת עם בן זוגה במושב שדמה.

יצירתה הספרותית ופרסים
----------------------

סיפורים מפרי עטה של אדמון פורסמו באנתולוגיות שונות ("בואי כלה", "טעם החיים" בהוצאת כרמל, "אלה החיים שהייתי רוצה לחיות" בהוצאת עם עובד) וכן במוספים ספרותיים ובכתבי-עת (קשת). זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים מטעם קרן ראש הממשלה ע"ש לוי אשכול ז"ל לשנת תשס"ב. ספרה "מכתבים לעמוס" זיכה אותה ב-2007 בפרס זאב לספרות ילדים ונוער לשנת תשס"ז.

ספריה
-----

* **נועה כבר גרה כאן** עיצוב ואיור, יעל ליאור, הוצאת ספרית מעריב, 1985
* **צריף עף ברוח**, כתר הוצאה לאור, 1989 (לילדים)
* **אגמים**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2005
* **מכתבים לעמוס: רומן מכתבים לנוער**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2006
* **שלי בוחרת מתנה**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2008
* **אלה של החתולים**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2011
* **בוקר ראשון באירופה: הערה על מקום אחר**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* תלמה אדמון, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* תלמה אדמון, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306908005171
* BnF: cb15055873h (data)
* ISNI: 0000 0000 6662 4757
* LCCN: nr90015791
* VIAF: 47049631
* WorldCat: lccn-nr90015791

 |
דודג' 30-35, שנת 1915
**דודג' 30-35** (באנגלית: **Dodge 30-35**) היא מכונית משפחתית, דגם "טורפדו" 4 דלתות, אשר יוצרה בין השנים 1914–1916 על ידי חברת "**האחים דודג' אוטומוביל"** אשר בשנת 1928 הפכה לחטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר.

יוצרו 116,400 יחידות. צבא ארצות הברית הזמין כ-150 יחידות.

הגנרל במהפכה המקסיקנית, פנצ'ו וייה היה בעליו של דגם "דודג' 30-35".

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **דודג'**  

החברה נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T
(35 כוחות סוס לעומת 20).
בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916.
באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה.
בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי מכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה לקבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר.
בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות).

תצורות
------

* סדאן (דגם טורפדו, 4 דלתות)
* קבריולה (מינואר 1915)

תמונות
------

* דודג' 30-35 דודג' 30-35
* דודג' 30-35דודג' 30-35
* דודג' 30-35, שנת 1915דודג' 30-35, שנת 1915

ראו גם
------

* דודג'
* קרייזלר
* דודג' 116

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דודג' 30-35** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Beverly R. Kimes, Henry A. Clark: Standard Catalog of American Cars 1805–1942. Krause Publications, Iola 1985, מסת"ב 0-87341-045-9.
**ג'וני האנסן** (בדנית: **Johnny Hansen**, נולד ב-14 בנובמבר 1943 בויילה שבדנמרק) הוא כדורגלן עבר דני ששיחק בעיקר בבאיירן מינכן בעמדת המגן הימני.

קריירת מועדונים
---------------

### ויילה בולדקלוב ונירנברג

האנסן החל את קריירת הבוגרים שלו במועדון ויילה בולדקלוב מעיר הולדתו ויילה בשנת 1962, שם שיחק שש עונות, צבר 150 הופעות וכבש שער אחד. בשנת 1967 זכה בתואר הכדורגלן הדני של השנה לאור הצטיינותו בוויילה בולדקלוב, ששיחקה אז בליגת העל הדנית. בשנת 1968 עבר האנסן לנירנברג מליגת הבונדסליגה, שם שיחק שתי עונות, צבר 55 הופעות וכבש חמישה שערים. בעונתו השנייה בנירנברג, ירדה הקבוצה אל הבונדסליגה השנייה, אך כישרונו ויציבותו בהגנה לא נעלמו מהמועדונים הגדולים, ואכן, האנסן חתם בקיץ 1970 בבאיירן מינכן.

### באיירן מינכן

האנסן שיחק בבאיירן מינכן במשך שש עונות, בהן זכה בתארים רבים ומשמעותיים. האנסן, בצוותא עם שחקנים כפרנץ רוט, פרנץ בקנבאואר, גרד מילר ואולי הנס, זכו שלוש פעמים ברציפות בגביע אירופה לאלופות, בין השנים 1974-1976, כאשר האנסן שיחק בזכייה הראשונה והשלישית, אך בשנת 1975 היה חולה וצפה במשחק מביתו. בנוסף, זכה האנסן בשש עונותיו בבאיירן מינכן בשלוש אליפויות הבונדסליגה ובגביע מקומי אחד, ופתח בהרכב במשחק הגביע הביניבשתי בשנת 1976, בו זכתה באיירן מינכן לאחר ניצחון בגמר על קרוזיירו.

ביוני 1972 הביסה באיירן מינכן את שאלקה 04 בתוצאה 5-1, במשחק הראשון שנערך אי פעם באצטדיון האולימפי במינכן, שהוקם לקראת אולימפיאדת מינכן, ושימש את הקבוצה עד לחניכתו של האליאנץ ארנה בשנת 2005. האנסן כבש את השער הראשון במשחק, שהיה גם השער הראשון שנכבש באצטדיון זה. 

בקיץ 1976 עזב האנסן את באיירן מינכן עם רזומה עשיר בתארים, ולאחר 164 משחקי בונדסליגה בהם כבש שבעה שערים.

### החזרה לוויילה בולדקלוב

בשנת 1976 חזר האנסן לויילה בולדקלוב, שם שיחק שתי עונות נוספות, עד לפרישתו ממשחק פעיל בשנת 1978. בתקופה זו שיחק 64 משחקים וכבש שלושה שערים, זכה בגביע בשנת 1977 ובאליפות דנמרק בשנת 1978, ומיד אחר כך פרש מכדורגל.

קריירה בינלאומית
----------------

האנסן שיחק במשך 13 שנים בנבחרת דנמרק, החל משנת 1965 עד לפרישתו ממשחק פעיל ב-1978, צבר 45 הופעות והבקיע שלושה שערים. עם זאת, במשך תקופה ארוכה נבחרת דנמרק הייתה מוגבלת לשחקנים חובבים בלבד, ועם חתימתו של האנסן בנירנברג, מועדון מקצועני, הוא היה מנוע מלשחק בנבחרת. חוק זה בוטל בשנת 1971, וכך נסללה דרכו של האנסן בחזרה לנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**מזרקת הדבורים** (באיטלקית: **Fontana delle Api**) היא מזרקה הממוקמת בפיאצה ברבריני ברומא במקום בו ויה ונטו פוגשת את הכיכר. המזרקה פוסלה על ידי ג'ובאני לורנצו ברניני לבקשת האפיפיור אורבנוס השמיני.

רקע
---

כמה חודשים לאחר הקמת מזרקת טריטון הסמוכה ב-6 באפריל 1644, הזמין האפיפיור אורבנוס השמיני את ג'ובאני לורנצו ברניני לבנות מזרקה קטנה לשימוש ציבורי. העבודה מומשה באותה שנה, ולכבודו של הלקוח, פוסלו על מזרקה שלוש דבורים, סמל משפחת ברבריני, משפחתו של האפיפיור. המזרקה מורכבת מצדפה עשויה שיש ושלוש הדבורים עשויות שיש גם כן. מימייה יוצאים מפיות שתי הדבורים הצדדיות ואילו מפי הדבורה האמצעית לא זורמים מים. במקור, המזרקה הייתה אמורה להיות שוקת אשר תשקה את הסוסים העוברים ברחוב.

בשנת 1880 פורקה המזרקה משום שהפריעה לתנועה ברחוב והיא הועברה לרובע טסטאצ'יו. כאשר הוחלט בשנת 1915 לבנות אותה מחדש, רוב חלקיה לא נמצאו. העתק הוזמן מהפסל אדולפו אפולוני (אנ'), מטרוורטין ולא מהשיש המקורי. המזרקה המשוחזרת נחנכה ב-28 בינואר 1916, במיקומה הנוכחי, בפתח ויה ונטו ופיאצה ברבריני.

הכתובת על המזרקה| עברית | לטינית |
| --- | --- |
| האפיפיור אורבנוס השמינילאחר שבנה מזרקה עבור העיטור הציבורישל העירבנה גם מזרקה קטנה לרווחת אזרחים פרטייםנבנהבשנת 1644 השנה ה-21 לכהונתו | VRBANVS VIII PONTIFEX MAXIMVSFONTI AD PVBLICVM VRBIS ORNAMENTVMEXSTRVCTOSINGVLORVM VSIBVS SEORSIM COMMODITATE HACCONSVLVITANNO MDCXLIV PONT XXI |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזרקת הדבורים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי חרש, טיול רטוב לרומא - 5 המזרקות הכי יפות בעיר (עמ' 05 במרץ 2013)
2. ↑  הכוונה למזרקת טריטון הסמוכה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 246779440
* WorldCat (עם VIAF): 246779440

 |
**מזרקת ארבעת הנהרות** (איטלקית: Fontana dei Quattro Fiumi) היא מזרקה הממוקמת במרכז רומא. המזרקה עוצבה על ידי ג'ובאני לורנצו ברניני כחלק מעיצוב פיאצה נאבונה.

המבנה
-----

הרעיון שעומד מאחורי העיצוב הוא שילוב של כמה סגנונות אדריכליים לכדי יצירת פאר. צורות המזרקה הן קמורות-גאומטריות. במרכזה עומד אובליסק הנותן תחושה של עוצמה, אלוהות, שלטון. בבריכת המזרקה מספר דולפינים מפוסלים. המזרקה עשויה מאבן לא מעובדת עליה נמצאים פסלי השיש שעשה ברניני. צינורות המזרקה נמצאים בתוך הסלע והם מתחברים לצינורות הראשיים של רומא שמתחברים לאמת המים. 

המזרקה מייצגת את ארבעת הנהרות הגדולים בעולם שמייצגים את ארבע היבשות שהאפיפיור רוצה לשלוט עליהן:

* אפריקה - הנילוס.
* אירופה - הדנובה.
* אסיה - הגנגס.
* אמריקה - ריו דה לה פלטה.

כל נהר מיוצג בפסל על ידי דמות אחרת. כל דמות היא אל שיושב על סלע וממנו נובע הנהר המתאים. ליד כל נהר יש סמלים המייצגים את הנהר. לדוגמה, ליד הנילוס יש דקל. ראש הדמות המייצגת את הנילוס מכוסה בקפלי בד, כנראה כדי לסמל שמקורות הנילוס עדיין לא היו ידועים באותם ימים. 

הרעיון שעומד מאחורי המזרקה הוא שרומא היא המרכז של כל הנהרות/העולם (כי המזרקה נמצאת שם) ממנה נובעים כל הנהרות, והיא המקור שלהם. מעל המזרקה יש סמלים של האפיפיור - שנותן את חסותו לקיום בעולם.

המזרקה משלבת בתוכה שימוש בכמה חומרים: שיש, אבן ומים. בנוסף, המזרקה משלבת בתוכה כמה סוגים של תנועה: תנועה של הפסלים ותנועה של המים.

בספר מלאכים ושדים מאת דן בראון המקום הוא המזבח הרביעי של המדע של האילומינטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזרקת ארבעת הנהרות** בוויקישיתוף

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4224637-4
* VIAF: 239525238
* WorldCat (עם VIAF): 239525238

 |
**Surfing with the Alien** ("לגלוש עם החייזר") הוא אלבום האולפן השני של גיטריסט הרוק האינסטרומנטלי ג'ו סטריאני, שיצא לאור ב-10 בדצמבר 1987. 

האלבום הוא מהמוצלחים ביותר של הגיטריסט, והניב סינגלים פופולריים כ-*Surfing with the Alien* (שנכלל ברשימת מאה הסולואים הגדולים של מגזין "Guitar World"), ‏*Satch Boogie* ו-*Always with Me, Always with You*, שזכה במועמדות כפולה לגראמי - אחת בשנת 2002, והשנייה על הביצוע החי בהופעה באנהיים בשנת 2008.

אף על פי שהאלבום יצא בסוף 1987, רק באפריל 1988 הוא נכנס לרשימת בילבורד 200 (מקום 29). בנוסף, הוא היה לאלבום האינסטרומנטלי הראשון שזכה להופיע ברשימת "40 הגדולים" של מצעד הלהיטים בארצות הברית. נכון ל-2010, האלבום הוא היחיד של סטריאני שהגיע למעמד אלבום זהב באמריקה.

סקירה
-----

האלבום כולל קטעים אינסטרומנטליים מהירים ומורכבים כמו "Surfing with the Alien" ו-"Satch Boogie", לצד קטעים בעלי סאונד מוזר כ-"Crushing Day" ו-"Lords of Karma", לעומת קטעים איטיים ומלודיים כ-"Always With Me, Always With You" ו-"Echo", שמהווים שינוי במקצב. בנוסף ראוי לציון הקטע "Midnight", שבו סטריאני מיישם טכניקת טאפינג מהירה בעזרת אצבעות שתי הידיים על המיתרים ליצירת אפקט סאונד בסגנון לטיני. 

הקטע "Ice 9" מתייחס לקרח-תשע, חומר אפוקליפטי בדיוני מתוך ספרו של קורט וונגוט, "עריסת חתול".

עטיפת האלבום משרטטת את דמותו של הגולש הכסוף, דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס, בעוד העטיפה האחורית משרטטת את ידו של נבל-העל גלקטוס. האיור לקוח מתוך החוברת *The Silver Surfer Vol.2 #1* מיוני 1982. המאייר ג'ון ביירן ציין כי נעשה בתמונה שימוש ללא רשותו, וכי הוא לא קיבל על כך תמלוגים.

האלבום יצא מחדש פעמיים - בפעם הראשונה בשנת 1997 וכעשור לאחר מכן בעיבוד מחודש ב-2007 לרגל חגיגות 20 שנים לצאת האלבום.

רשימת שירים
-----------

כל השירים נכתבו והולחנו בידי ג'ו סטריאני.


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Surfing with the Alien | 4:20 |
| 2. | Ice 9 | 4:08 |
| 3. | Crushing Day | 5:16 |
| 4. | Always with Me, Always with You | 3:20 |
| 5. | Satch Boogie | 3:10 |
| 6. | Hill of the Skull | 1:46 |
| 7. | Circles | 3:27 |
| 8. | Lords of Karma | 4:46 |
| 9. | Midnight | 1:42 |
| 10. | Echo | 5:38 |
| **משך כולל:** | **36:33** |

Dreaming #11
------------

### רשימת שירים


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | The Crush of Love | 4:22 |
| 2. | Ice 9 Live | 4:41 |
| 3. | Memories Live | 9:08 |
| 4. | Hordes of Locusts Live | 5:12 |
| **משך כולל:** | **23:23** |

נגני הרכב
---------

* ג'ו סטריאני - גיטרה מובילה, גיטרה מלווה, גיטרה בס, קלידים, כלי הקשה
* ג'ון קניברטי ובונגו בוב סמית' - כלי הקשה
* ג'ף קמפיטלי - תופים, כלי הקשה

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Surfing with the Alien באתר ספוטיפיי
* YouTube Surfing with the Alien באתר YouTube
* MusicBrainz Surfing with the Alien באתר MusicBrainz
* Discogs Surfing with the Alien באתר Discogs
* AllMusic Surfing with the Alien באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  100 Greatest Guitar Solos: 30) "Surfing with the Alien" (Joe Satriani)
2. ↑  Byrne Robotics FAQ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 309938f0-e46c-3f8c-bded-07a60a198dd2

 |
**מרקו ניקוליני** (באיטלקית: **Marco Nicolini**;‏ נולד ב-15 בספטמבר 1970) הוא סופר ופוליטיקאי סן מרינזי. בין 1 באפריל 2021 ל-1 באפריל 2022 כיהן כקפיטן עוצר של סן מרינו ביחד עם ג'אן קרלו ונטוריני (אנ').

ביוגרפיה
--------

מרקו ניקוליני נולד בנפת פדובה שבאיטליה לאב סן מרינזי ואם איטלקייה. הוא גדל בעיר פדובה. למד במכון ברבריגו אפיסקופל (Barbarigo Episcopal Institute) בעיר ולאחר מכן בפקולטה לשפות זרות ולספרות באוניברסיטת אורבינו (אנ').

ניקוליני עבד בתעשיית התיירות וחי בארצות שונות מחוץ לאיטליה. בגיל 28 עבר לגור בסן מרינו, שם עבד בשתי חברות פיננסיות ובבנק. בשנת 2016 הצטרף למפלגת RETE (אנ') המקומית ונבחר לכהן במועצה הגדולה והכללית של סן מרינו. עמד בראש הנציגות הסן מרינזית למועצת אירופה בשטרסבורג.

ניקוליני פרסם ב-2018 ספר פרוזה אודות איגרוף בשם Storie di pugili ושנתיים אחר כך קובץ סיפורים קצרים בשם Sottacqua.

ניקוליני נשוי ואב לשני ילדים. הוא עוסק בשיט בקייאק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקו ניקוליני** בוויקישיתוף
* מרקו ניקוליני, באתר המועצה הגדולה והכללית של סן מרינו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1241509840
* VIAF: 7265163274281412440008
* WorldCat (עם VIAF): 7265163274281412440008

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרקו ניקוליני"**.
מזרקת הקסם
**מזרקת הקסם של מונז'ואיק** או **פונט מג'יקה** (בספרדית וקטלנית: **Font màgica de Montjuïc**) היא מזרקה הנמצאת בראש שדרת אבנידה מריה כריסטינה בשכונת מונז'ואיק בברצלונה. המזרקה ממוקמת לרגלי הפלאו נסיונל וגבעת מונז'ואיק וקרוב לפלאסה דה אספניה.

היסטוריה
--------

המזרקה, כמו רוב המבנים המקיפים אותה, נבנתה לכבוד התערוכה העולמית של ברצלונה (1929). מזרקת הקסם תוכננה על ידי קרלס בויגאס, שתכנן מזרקות מוארות החל משנת 1922. המזרקה שוכנת כיום באתר בו היו ארבעת העמודים האיונים, שייצגו את תנועת הקטלניזם, והוסרו תחת שלטונו של ראש הממשלה הספרדי מיגל פרימו דה ריברה.

בויגאס הגיש את תכנונו למזרקה שנה לפני התערוכה העולמית, כאשר רבים חשבו שהתוכנית שאפתנית מדי ועם זמן מועט מדי לביצועה. בפרויקט ההקמה של המזרקה עבדו מעל ל-3,000 פועלים. המופע הראשון של המזרקה נערך יום לפני פתיחת התערוכה. המזרקה נפגעה קשות במהלך מלחמת האזרחים בספרד ורק בשנת 1955 שוקמה בפיקוחו של בויגאס. 

בשנות השמונים נוספה מוזיקה יחד עם מופעי האור, והמזרקה יחד עם הפלאו נסיונל שוחזרו במלואם לקראת אולימפיאדת הקיץ שנערכה ב-1992 במונז'ואיק. ההופעות כוללות מוזיקה מסרטים, מוזיקה קלאסית ומודרנית כמו: הסנדק, שר הטבעות, גלדיאטור וכן את השיר ברצלונה של הזמר פרדי מרקיורי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזרקת הקסם של מונז'ואיק** בוויקישיתוף
* מידע על המזרקה
**קורונט בוהק-זנב** (שם מדעי: *Boissonneaua flavescens*) הוא מין עוף טרופי בן למשפחת הקוליבריים החי ביערות אמריקה הדרומית באקוודור, קולומביה וצפון ונצואלה למורדות הרי האנדים.

מאפיינים
--------

קוליברי זה בינוני בגודלו ואורכו 13.2-13.5 ס"מ ומשקלו כ-8–9 גרם. הקוליברי בעל מקור מחודד ושחור המותאם לכינוס לתוך צינורות של פרחים מהם הוא שותה צוף, אם כי הוא קצר ביחס למיני קוליברים אחרים. הוא בעל נוצות ירוקות, גרון וסנטר ירוקים כהים וכנפיים וזנב כהים מבחוץ ובעלי גוון צהוב עז מבפנים. אזורים לבנים על גופם נמצאים על הבטן, הרגליים, הכתפיים וחלק מהפנים. הנקבות מעט יותר לבנות מהזכרים.

הקוליברי מזמזם באזורי החופה של יערות הגשם ויערות עננים עד לגובה 1,500-2,400 מ', בהם הוא מרפרף בכנפיו לחפש צוף. הוא ניזון ממיני פרחים בעלי פתח קצר והוא מכופף מעט את כנפיו למשך 2–3 שניות תוך כדי היניקה. לעיתים הוא נראה לצד מיני קוליברים אחרים אך הוא נחשב לאגרסיבי ויתקוף מתחרים על הצוף היקר שלו, לרבות את בני מינו.

תת-מינים
--------

* *Boissonneaua flavescens flavescens*
* *Boissonneaua flavescens tinochlora*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורונט בוהק-זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קורונט בוהק-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
מרקו אורליו סוטו
תמונתו של סוטו על שטר של 2 למפירה
**מרקו אורליו סוטו** (בספרדית: **Marco Aurelio Soto**;‏ 13 בנובמבר 1846 - 25 בפברואר 1908) היה נשיא הונדורס מ-1876 ועד ל-19 באוקטובר 1883. במשך תקופת כהונתו השפיע רבות על התפתחותה של מדינתו.

סוטו נולד בטגוסיגלפה, בירת הונדורס, ב-1846. את לימודיו סיים באוניברסיטת גואטמלה ב-1866 ועסק בעריכת דין. במהרה מונה למזכיר לענייני חוץ בממשלתו של נשיא גואטמלה, חוסה רופינו בריוס. בעקבות מתיחות בין הונדורס לגואטמלה נשלח סוטו לארץ מולדתו כשליח מטעם גואטמלה. ב-1877 נבחר לנשיא הונדורס.

סוטו פעל רבות למען מדינתו. עיקר פעולותיו היו: עידוד ענף המכרות, יצוא בקר, בניית קווי טלגרף ועידוד הקמת קו מסילת רכבת של הקריביים.

ב-1881 נבחר סוטו לכהונה שנייה, אך בעקבות משבר עם נשיא גואטמלה, חוסה בריוס, התפטר ממשרתו ועזב לארצות הברית. בתחילה שהה בסן פרנסיסקו ולאחר מכן בניו יורק.

דיוקנו של מרקו אורליו סוטו מתנוסס על פני שטר בערך נקוב של 2 למפירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקו אורליו סוטו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1165347628
* ISNI: 0000 0000 2828 1909
* LCCN: n85332912
* SNAC: w6377jbx
* VIAF: 16226253
* WorldCat: lccn-n85332912

 |
**ארכיון המדינה של רפובליקת מקדוניה הצפונית** (במקדונית: **Државен архив на Република Северна Македонија**) הוא ארכיון לאומי של מקדוניה הצפונית. הוא ממוקם בסקופיה, בירתה של מקדוניה הצפונית.

היסטוריה
--------

בין השנים 1926–1941 הארכיון פעל תחת ארכיון סרביה. ב-3 במאי 1945 משרד לחינוך הציבורי הכריז על כוונתו לייסד ארכיון של תנועת השחרור העממית של מקדוניה, הכוונה הייתה למקם את הארכיון בתוך הספרייה הלאומית בסקופיה. אומנם, כוונה זו לא מומשה, אך הוקמה ועדה אשר תפקידה היה לאסוף חומרים ארכיוניים.

בשנת 1949 הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית המקדונית הקימה את הארכיונים ההיסטוריים במטרה למיין ולעבד חומרים ארכיוניים הקשורים למפלגה הקומוניסטית של מקדוניה ונושאים קשורים אחרים.

ב-1950 ביוגוסלביה נחקק חוק בנושא ארכיונים מדינתיים, חוק זה היווה בסיס להקמתו של ארכיון המדינה של מקדוניה. ב-6 בינואר 1951 במקדוניה אומץ חוק הארכיונים המדינתיים וזה בעצם סימל את הקמתו של ארכיון המדינה של מקדוניה.

יחד עם הקמתו של הארכיון המרכזי בסקופיה הוקמו מספר ארכיונים אזוריים, תשעה בסך הכול (ביטולה, קומאנובו, אוחריד, פרילפ, סקופיה, סטרומיצה, טטובו, ולס, ושטיפ) אשר הוקמו בין השנים 1953–1960.

הארכיון שוכן במבנה ייעודי אשר נבנה בשנת 1969.

לארכיון ישנם הסכמים עם מספר ארכיונים ברחבי העולם, כולל עם ארכיון של מוזיאון השואה בוושינגטון.

משימותיו ומטרותיו של הארכיון
----------------------------

### שמירה על החומרים הארכיוניים הנמצאים מחוץ לארכיון

אחת המשימות החשובות ביותר היא לפקח על מצבו של החומר הארכיוני הנמצא בידי בעליו, כלומר חומר המוגדר כארכיוני, אך טרם הגיע לידי הארכיון. לצורך פיקוח זה ישנה מחלקה ייעודית.

### שמירה על החומרים הארכיוניים הנמצאים בארכיון

מחלקה זו עוסקת בקליטת חומר ארכיוני המתבצעת באמצעות קבלת חומר מהבעלים, רכישה, קבלת חומר בתור מתנה וקבלת חומר מהמחקרים המתבצעים בארכיונים בחו"ל. אוסף הארכיון מתחלק ל-3 קטגוריות בהתאם לזמן היצירה ולחשיבותו של החומר.

כמו כן המחלקה עוסקת בצילום החומר על מיקרופילמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכיון המדינה של רפובליקת מקדוניה הצפונית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ארכיון המדינה של רפובליקת מקדוניה הצפונית (באנגלית)
* ארכיון המדינה של רפובליקת מקדוניה הצפונית, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12451494p (data)
* ISNI: 0000 0001 2185 1419
* LCCN: n83239187
* NKC: ko2015888438
* SUDOC: 033671109
* VIAF: 151180590
* WorldCat: lccn-n83239187

 |
מחאה בסן פרנסיסקו נגד האיסור על עירום
**מחאה בעירום** היא סוג של מחאה שמטרתו למשוך תשומת לב תקשורתית וציבורית למטרה מסוימת, לעיתים למען קידום עירום במרחב הציבורי ולעיתים ללא קשר לעירום. המחאה בעירום הראשונה שבוצעה בעת החדשה, הייתה הפגנה של תנועת Freedomites (אנ') בקנדה ב-1903. 

המתנגדים למחאה בעירום טוענים שמחאה בעירום הוא דבר מגונה, במיוחד אם ילדים יכולים לצפות בזה. לעומתם, טוענים התומכים במחאה בעירום, שזו צורת ביטוי לגיטימי שניתנת כחלק מחופש הביטוי.

בין הארגונים שקידמו מחאה בעירום, ניתן למנות את הארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, שקידם מחאה בעירום ב-1992–2020 כחלק מהקמפיין נגד שימוש בפרווה. מחאה בעירום גם מקודמת על ידי תנועות המקדמות את חופש הפטמה, וכן תנועות פמיניסטיות ותנועות נודיסטיות, כגון התנועה הפמיניסטית פמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחאה בעירום** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alaimo, Stacy (2010). "The naked word: The trans-corporeal ethics of the protesting body". *Women & Performance: A Journal of Feminist Theory*. **20** (1): 15–36. doi:10.1080/07407701003589253. ISSN 0740-770X. S2CID 143828901.
2. ↑  Lunceford, Brett (2012). *Naked politics : nudity, political action, and the rhetoric of the body*. Lanham, Md.: Lexington Books. ISBN 978-0739167090.
3. ↑  Deighton, Katie (5 בפברואר 2020). "As Peta retires 'I'd Rather Go Naked', its creator looks back on 30 years of sexy activism". *The Drum*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**מרדכי אפשטיין** (3 ביולי 1924 – 11 בדצמבר 2006) היה מרצה בכיר למתמטיקה, מראשוני המרצים בבית הספר למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב (אז עוד נקרא המחלקה למתמטיקה שימושית בפקולטה למדעי הטבע), שבו לימד כ-40 שנה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירה קטנה בשם פודו אילואיי, ליד יאשי שברומניה. אביו היה בחור ישיבה מטבריה שיצא בשאלה, הכיר את אשתו ברוסיה, ויחד הגרו לרומניה.
סיים תואר שני במתמטיקה באוניברסיטת יאשי ברומניה, בהצטיינות יתרה. נתקל באנטישמיות רבה במהלך הקריירה האקדמית אשר מנעה את קידומו. אמו נפטרה ברומניה. ב-1960 עלה לישראל עם אביו, לאחר שסולק מהפוליטכניקה של יאשי, כשסירב לחתום על הצהרה המגנה את ישראל. מאז עלייתו ארצה ועד מותו התגורר ברחובות.

לימד באוניברסיטת תל אביב מגוון רחב של קורסים ברמות שונות, בהם חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי, משוואות דיפרנציאליות חלקיות ועוד. בנוסף, היה מורה, מחנך ומרכז המתמטיקה במכינה של האוניברסיטה. במשך יותר משלושה עשורים חינך לחשיבה מתמטית, לימד ונתן השראה לדורות של מתמטיקאים, חלקם המשיכו לקריירה כפרופסורים פעילים. למרות פרישתו הרשמית ב-1992, המשיך ללמד ללא תשלום יותר מ-12 שנים. כאות הוקרה קיבל ב-1993 את התואר מרצה בכיר אמריטוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הזיכרון באתר בית הספר למתמטיקה של אוניברסיטת תל אביב
**מרקו אדמוביץ'** (בסרבית: **Марко Адамовић**; נולד ב-11 במרץ 1991) הוא כדורגלן סרבי המשחק בג'דינסטבו.

קריירה
------

אדמוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד, אך מעולם לא שיחק בקבוצה הבוגרת. בגיל 17 חתם בידינסטבו אוב, קבוצת עיר הולדתו. את עונת 2009/2010 התחיל כשחקן חופשי ובינואר חתם בספרטק סובוטיצה מליגת העל הסרבית. ב-20 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הסרבית בניצחון 1-3 נגד OFK בלגרד.

בינואר 2013 חתם בראד בלגרד בה שיחק שנה. בינואר 2014 חתם בראדניצ'קי קראגויבאץ עד לסיום העונה.

בקיץ 2014 חתם בווז'דובאץ.

בקיץ 2016 עזב לראשונה את סרביה וחתם בקרמיאוטיסה מליגת העל הקפריסאית. בקרמיאוטיסה, אדמוביץ' רשם את עונתו הטובה בקריירה כאשר הבקיע 6 שערים ב-39 משחקי ליגה, אך בסיום העונה קרמיאוטיסה ירדה לליגה השנייה.

ב-23 במאי 2017 אדמוביץ' חתם בהפועל רעננה מליגת העל, אך שוחרר עוד בטרם התחילה העונה. כעבור זמן קצר חתם בברואה סטארה זאגורה מליגת העל הבולגרית.

בקיץ 2022 חזר לג'דינסטבו מליגת העל הסרבית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  עינת הירש, ‏מרקו אדאמוביץ' חתם ברעננה לעונה אחת, באתר ערוץ הספורט, ‏23 במאי 2017
**קורו** (שם מדעי: *Kuru*) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדרומאוזאוריים אשר התקיים במרכז אסיה של הקרטיקון שלפני 72 עד 71 מיליון שנה מזמננו. 

דינוזאור זה התגלה ב-1991 בתצוורות בארו גויוט (אנ') שבאזור Khulsan, מדבר גובי במונגוליה והוא תואר למדע ב-2021 בידי החוקר ג'יימס ג'י נאפולי וצוותו, כששמו הוא קיצור שם האלה הטיבטית Kurukullā. במקור הוא נחשב למין של אכילובאטור, אך בהמשך התברר שמדובר בסוג חדש. לפני כן נקרא ב-1992 בשם המדעי: *Airakoraptor* - שפירושו: "גנב קומיס", אך השם שונה.

הממצאים המאובנים של הדינוזאור היו חלקיים ומורכבים בעיקר משרידי חלק מהגולגולת והלסתות. אלה דמו לאלה של כמה דרמזאוריים בינוניים בגודלם, כמו האכילובאטור, האדזאורוס, הטסאגן ועוד. היה זה כנראה טורף מנוצה קל משקל בעל לסתות ארוכות עם שיניים חדות ואולי הוא חי בקבוצות קטנות במדבר גובי.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Napoli, J. G.; Ruebenstahl, A. A.; Bhullar, B.-A. S.; Turner, A. H.; Norell, M. A. (2021). "A New Dromaeosaurid (Dinosauria: Coelurosauria) from Khulsan, Central Mongolia" (PDF). American Museum Novitates. 2021 (3982): 1–47. doi:10.1206/3982.1. hdl:2246/7286. ISSN 0003-0082.
**גרנד פרי וייטנאם** הוא מרוץ גרנד פרי, שהיה צפוי להצטרף ללוח המרוצים של אליפות הפורמולה 1 החל מעונת 2020. המרוץ תוכנן כמסלול רחוב בהאנוי, עיר הבירה של וייטנאם.

היסטוריה
--------

הרעיון לקיים מרוץ בווייטנאם נבחן על ידי ברני אקלסטון, בעת ששימש כמנכ"ל הפורמולה 1. אקלסטון זנח את הרעיון מכיוון שבאותה עת התקיימו כבר ארבעה מרוצים ברחבי אסיה. בנוסף, הכשלונות של גרנד פרי קוריאה וגרנד פרי הודו העלו בו ספקות לגבי היכולת לקיים מרוץ לטווח אורך בווייטנאם. הרעיון התעורר מחדש לאחר שחברת ליברטי מדיה רכשה את הזכויות המסחריות לאליפות בינואר 2017. קיומו של המרוץ הוכרז בנובמבר 2018 והוא המרוץ הראשון שנוסף על ידי ליברטי מדיה לאליפות.

מרוץ הבכורה נקבע ל-5 באפריל, המרוץ השלישי בעונת 2020. התפרצות נגיף הקורונה הביאה לדחיית המירוץ, ובהמשך לביטולו.

המירוץ תוכנן להיערך בעונת 2021 אולם בוטל בעקבות מאסרו של יושב ראש הוועד העממי של האנוי, שהיה אחד ממארגני המרוץ, לאחר שהורשע בקבלת שוחד (השוחד לא קשור למרוץ עצמו).

מסלול
-----

המרוץ תוכנן להתקיים במסלול באורך 5.565 ק"מ ברחובות האנוי הבנוי נגד כיוון השעון. המסלול תוכנן על ידי הרמן טילקה בשיתוף עם הרשויות המקומיות. חלק מהמסלול מבוסס על כבישים קיימים וחלקו על כבישים שיסללו במיוחד לצורך המרוץ ולאחר מכן יפתחו לתנועת הציבור הרחב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  F1 could add Vietnam to 2020 calendar, SpeedCafe.com, 9 October 2018
2. ↑  Vietnam to host Formula 1 Grand Prix from 2020, Formula 1, 7 November 2018
3. ↑  Bahrain and Vietnam Grands Prix postponed, Formula1.com, 13 March 2020
4. ↑  Formula 1 calendar: Vietnamese Grand Prix dropped from 2021 F1 schedule, BBC, 10 November 2020
5. ↑  Vietnam secures 2020 Formula 1 berth, SpeedCafe.com, 7 November 2018
בואנוס איירס, 1936
 נוקטורנו בואנוס איירס, 1936
**הוראסיו קופולה** (בספרדית: **Horacio Coppola**;‏ 31 ביולי 1906 – 18 ביוני 2012) היה צלם וקולנוען ארגנטינאי, ובעלה של הצלמת היהודייה גרטה שטרן.

ביוגרפיה
--------

קופולה נולד בבואנוס איירס, הצעיר מבין עשרה ילדים. הוריו, מהגרים איטלקים, היו במצב כלכלי טוב, והוא למד אמנות, מוזיקה, משפטים ושפות. הוא היה בערך בן 20 כשהחל לצלם.

הוא נישא לצלמת היהודייה גרטה שטרן אותה הכיר בגרמניה. ונולדו להם שני ילדים, סילביה, ובן, אנדרס. מאוחר יותר הם התגרשו. בשנת 1959 התחתן קופולה עם ראקל פלומק, פסנתרנית.

קריירה
------

קופולה אחראי על צילום התמונות שהופיעו במהדורה הראשונה של הביוגרפיה של המשורר הארגנטינאי אבריסטו קארייגו מאת חורחה לואיס בורחס. הוא היה אחד מחלוצי הצלמים מארגנטינה ודמות מפתח במודרניזם. הוא למד בבית הספר הגרמני לעיצוב ואדריכלות באוהאוס במהלך שנות ה-30.

הוא נסע לאירופה בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים. הוא צילם תמונות אמנותיות, שצולמו מזוויות מיוחדות ונחתכו בצורה מיוחדת.

בלונדון, צילם דיוקנאות של אמנים מפורסמים, ועבד על ספר על מוצגים ממסופוטמיה במוזיאון הלובר ובמוזיאון הבריטי. הוא ואשתו חזרו לארגנטינה בשנת 1936. באותה שנה הוא הוזמן לצלם את בואנוס איירס לרגל חגיגות ה-400 להיווסדה, והפיק תמונות של נופי רחוב ששהתאפיינו ברומנטיקה, בחיוניות ואף את הזוהמה של העיר הגדולה.

הוא זכה בתואר "יקיר העיר בואנוס איירס" ובגיל 100 הציג תערוכה רטרוספקטיבית במוזיאון מלבה בבואנוס איירס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוראסיו קופולה** בוויקישיתוף

* הוראסיו קופולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הוראסיו קופולה, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Molina, Maria Julieta (30 ביולי 2011). "Coppola, los ojos que vieron un siglo". *La Nación* (בספרדית). נבדק ב-19 בדצמבר 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  O'Neil, Patrick M. (2004). *Great world writers: Twentieth century" by Patrick M. O'Neil*. ISBN 9780761474692. נבדק ב-22 במאי 2012. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  Patrick, Rössler: bauhaus mädels. a tribute to pioneerin woman artists, Cologne 2019, p. 243.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 15021461
* BNE: XX1070965
* GND: 119307197
* ISNI: 0000 0000 7102 5070
* LCCN: n94120123
* NTA: 428898777
* PIC: 297970
* RERO: 02-A014185440
* RKD: 376424
* SELIBR: 386229
* SNAC: w6mp6sc1
* SUDOC: 081166168
* ULAN: 500037087
* VIAF: 40185507
* WorldCat: lccn-n94120123

 |