recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אתלרד הראשון** (באנגלית עתיקה: **Æthelred of Wessex**; ‏845 - 23 באפריל 871) היה מלך קנט ווסקס משנת 865 ועד מותו.

קורות חיים
----------

### לפני מלכותו

אתלרד היה בנו הרביעי של אתלוולף, מלך וסקס, מאשתו הראשונה אוסבורגה.

### מלכותו והמלחמה בוויקינגים

אתלרד עלה לשלטון לאחר שאחיו, המלך אתלברט, מת ללא צאצאים. בשנתו הראשונה של אתלרד כמלך, הגיע הצבא הוויקינגי הגדול לחופי אנגליה, ובתוך חמש שנים השתלטו על שתי ממלכות חשובות: נורת'מבריה ומזרח אנגליה. ב-868 פנה לאתלרד גיסו, בורגרד, וביקש את עזרתו כנגד הפלישה. אתלרד ואחיו אלפרד (שהפך לימים למלך אלפרד הגדול) יצאו בראש צבאם לנוטינגהאם, אך קרב מכריע לא התחולל במקום, ובורגרד שילם לוויקינגים כדי שיעזבו. ב-874 הביסו הוויקינגים את בורגרד ואילצו אותו לצאת לגלות.

ב-870 פנו הוויקינגים לעבר ממלכת וסקס, ובקרב רדינג, ב-4 בינואר 871, ספג אתלרד מפלה מוחצת מידיהם. בקרב אשדון, שנערך שבוע ימים לאחר מכן, הייתה דווקא ידו של אתלרד על העליונה, אך הוא הובס שוב בקרב בסינג ולאחר מכן בקרב מרטון. ב-23 באפריל (או ב-15 באפריל) מת אתלרד, ככל הנראה כתוצאה מפציעה שספג במהלך הקרב.

### מותו

לאחר מותו נקבר אתלרד בכנסיית וימבורן שבדורסט. אחיו הצעיר אלפרד, שנודע לימים בשם אלפרד הגדול, ירש אחריו את הכתר ואת נטל המלחמה בוויקינגים, מכיוון שבניו של אתלרד היו צעירים מדי. אתלרד זכה למעמד של קדוש מקומי לאחר מותו, על אף שלא עבר קאנוניזציה בידי הכנסייה.

### צאצאיו

אתלרד היה נשוי לוולפרידה, ממנה נולדו לו שני בנים, אתלוולד ואתלהלם. אתלוולד מרד בדודנו אדוארד הזקן עם עלייתו לשלטון, ונאבק עמו על הכתר, אך נהרג באחד הקרבות. אתלהלם, לעומת זאת, הכיר בשלטונו של דודנו, וכיהן בתקופת שלטונו כשליט מחוז וילטשייר. משערים כי המלך הרולד גודווינסון נמנה עם צאצאיו.

הנצחה
-----

הר אתלרד ברכס דאגלס שבצפון-מזרח האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אתלרד מלך וסקס; וזאת בדומה לשמות הרים סמוכים רבים הנקראים על שמות מלכי אנגליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אתלרד הראשון, מלך וסקס** בוויקישיתוף
* אתלרד הראשון, מלך וסקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אתלרד הראשון, מלך וסקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Anlezark, Daniel. **Alfred the Great**. Arc Humanities Press, 2017. מסת"ב 1942401299. עמודים 37-38
2. ↑  הר אתלרד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
3. ↑  מידע על מקור השם באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR

| מלכי אנגליה |
| --- |
| שושלות מלוכה | ממלכת מרסיה • **בית וסקס** • המלכים הנורמנים • בית פלנטג'נט • בית לנקסטר • בית יורק • בית טיודור • בית סטיוארט • בית הנובר • בית סקסה-קובורג-גותה • בית וינדזור |
| מלכים | אגברט • אתלוולף • אתלבאלד • אתלברט • אתלרד הראשון • אלפרד • אדוארד הראשון • אלפווארד • אתלסטאן • אדמונד הראשון • אדרד • אדוויג • אדגר • אדוארד השני • אתלרד השני • סוון (מדנמרק) • אתלרד השני • אדמונד השני • קנוט (מדנמרק) • הרולד הראשון (מדנמרק) • הארדיקאנוט (מדנמרק) • אדוארד השלישי • הרולד השני • אדגר אתלינג |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2008005884
* VIAF: 68460968
* WorldCat: lccn-nb2008005884

 |
**מכון פרדס** הוא מכון לחינוך יהודי הפועל בירושלים משנת 1972 המיועד לסטודנטים יהודים מחו"ל. המכון משלב לימודים בהשקפת עולם מסורתית ומחויבת להלכה האורתודוקסית בגישה פתוחה ופלורליסטית.

אודות
-----

במכון מספר מסלולים, הנמשכים בין שנה שלמה לקורסי קיץ. בסגל ההוראה במכון עובדים נשים וגברים, רובם בעלי הכשרה אקדמית בנושאי יהדות.

כיום לומדים במגוון התוכניות השנתיות של המכון כ-150 תלמידים. כל המסלולים פתוחים לתלמידים מכל הזרמים היהודיים, וכוללים: תוכנית רימון בת שנה, תוכנית ללימוד מתקדם, תוכנית דו-שנתית למחנכים שמכשירה סטודנטים להוראה במקצועות היהדות, "כולל", ולימודים מתמשכים הפתוחים לקהילה הרחבה. כמו כן, כ- 150 סטודנטים נוספים לומדים בקורסי הקיץ, ומאות נוספים לומדים בתוכניות קצרות במהלך השנה. 

סטודנטים שלומדים במסלול השנתי נדרשים לקבל על עצמם פרויקט חברתי, כגון עבודה עם משפחות עולים, תלמידים טעוני טיפוח, או מקרים של עוני, זיקנה או מחלה.

על פי הערכת המכון, עשרות מהסטודנטים שלומדים במכון פרדס כל שנה נשארים בארץ. השאר, חוזרים הביתה לתפוצות. חלקם נכנסים לעבודה בתחום החינוך היהודי, הרבנות או עבודה בקהילה היהודית והיתר יוצאים ממכון פרדס כיהודים בעלי מחויבות מוגברת וממשיכים להיות פעילים בקהילות המקומיות. 

במסגרת מכון פרדס, הוצאו לאור עשרות ספרים, וביניהם: "חמאת החמדה לספר בראשית", "נשים בחוץ - נשים בפנים", ספרי תפילות ועוד. כמו כן, מפרסם המכון דפי לימוד מקוונים באינטרנט, בנושאי תלמוד, פרשת השבוע, חגים וכדומה.

בשנת 2021 אישרה עיריית ירושלים את הקמתו של "מגדל פרדס", בניין בן 30 קומות, הראשון מסוגו באזור תלפיות, שישמש את המכון בעתיד. על התוכנית ואישורה נמתחה ביקורת ציבורית שהתמקדה בטענות לג'נטריפיקציה ולאי-התחשבות בסביבה ובאוכלוסיות המוחלשות המתגוררות בה.

בראש המכון עומד הרב לאון מוריס.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מכון פרדס
* מכון פרדס, ברשת החברתית LinkedIn

* מכון פרדס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מכון פרדס לחינוך יהודי, דף שער בספרייה הלאומית
* רשימת מאמרים על מכון פרדס

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  אלעד חיימוביץ, מול קניון הדר: התוכנית להקמת מגדל פרדס בדרך לאישור | כל העיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏2021-07-19
5. ↑  כך עיריית ירושלים מקדמת מגדל מפלצתי בלב תלפיות, באתר Ice, ‏2021-07-18

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265231705171
* LCCN: n2009075962
* VIAF: 122533004
* WorldCat: lccn-n2009075962

 |
**קרישטוף סלאי-בוברובניצקי** (בהונגרית: **Kristóf Szalay-Bobrovniczky**; נולד ב-6 ביוני 1970) הוא פוליטיקאי ודיפלומט הונגרי המשמש כשר ההגנה מאז 24 במאי 2022.

ביוגרפיה
--------

סלאי-בוברובניצקי נולד בבודפשט ב-6 ביוני 1970. משפחתו היא משפחה עתיקה ששורשיה מגיעים עד המאה ה-13. מרבית בני משפחתו היו קציני צבא ובעלי אדמות. בתקופת השלטון הקומוניסטי בהונגריה, הוחרמו מרבית נכסי המשפחה. אחיו הצעיר הוא וינס סלאי-בוברובניצקי המכהן כסגן מזכיר ממשלת הונגריה. אשתו היא דוברת הממשלה אלכסנדרה סנטקיראי.

סלאי-בוברובניצקי שרת בצבא הונגריה והגיע לדרגת קפטן. לאחר מכן למד חקלאות באוניברסיטת גדלה הצטרף למגזר העסקי. בתחילה עבד בסניף ההונגרי של דלויט ואז בבנק קרדי ליונה, ולאחר מכן עבד בחברות טלקום שונות בהונגריה ומחוצה לה. ב-2004 החל להוציא לאור שבועון פוליטי בשם "Heti Válasz". בין 2016–2020 שימש כשגריר הונגריה בבריטניה.

ב-2022 נחשף כי סלאי-בוברובניצקי ממשיך לעשות עסקים עם חברות ברוסיה חרף הסנקציות המערביות שהוטלו עליה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה. ב-24 במאי 2022 הוא מונה בידי ראש הממשלה ויקטור אורבן לתפקיד שר ההגנה כמועמד לא מפלגתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרישטוף סלאי-בוברובניצקי** בוויקישיתוף
* 
* קרישטוף סלאי-בוברובניצקי בפייסבוק
* קרישטוף סלאי-בוברובניצקי באתר הצבא ההונגרי
* קרישטוף סלאי-בוברובניצקי באתר ממשלת הונגריה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pénz beszél: a NER-lovag, aki tovább üzletel a szankciós listán szereplő oroszokkal
**HTC One** הוא טלפון חכם מתוצרת חברת HTC המבוסס על ידי מערכת ההפעלה אנדרואיד. הטלפון החכם הוכרז ב-19 בפברואר 2013, באירועים בניו יורק ובלונדון. הוא ממשיך דרכו של מכשיר הדגל לשנת 2012 של HTC, ה-HTC One X. ה-HTC One זכה לשבחים רבים בסקירות, אבל לא זכה להצלחה מסחרית. HTC One כולל מסך מגע בגודל 4.7 אינץ' ברזולוצית HD מלאה 1080p, עשוי כולו מאלומיניום, רמקולי סטריאו, מצלמת 4MP הכוללת את תכונת ה-ULTRA PIXEL ומנגנון ייצוב אופטי, ממשק SENSE 5.0 הכולל את ה-BlinkFeed (שאוסף מידע מרשתות חברתיות ומאתרי חדשות), חיישן אינפרא-אדום (IR) המשמש כשלט רחוק למכשירים שונים. ל-HTC One הייתה את צפיפות הפיקסלים הגבוהה ביותר בהשקתו - 469 פיקסלים לאינץ' (PPI).

במהלך חודש פברואר 2014, הכריז איגוד התקשורת העולמי על ה-HTC One כסמארטפון השנה לשנת 2013. מכשיר הדגל שהוכרז אחריו הוא ה-HTC One M8, גרסת 2014 של מכשיר זה.

תכונות
------

### תוכנה

HTC One עשוי מאלומיניום, אשר לטענת HTC הזמן שלוקח לרקע אותו עבור כל מכשיר הוא 200 דקות. למכשיר יש שני מקשי ניווט: בית וחזור. סמל HTC הנמצא בין שני הכפתורים אינו כפתור. למכשיר יש שני רמקולים סטראופוניים, ובעת האזנה באוזניות במכשיר מופעלת טכנולוגיה של BEATS המשפרת את איכות הסאונד. 

### חומרה

HTC One כולל מסך מגע בגודל 4.7 אינץ', SUPAR LCD 3 שכלל את צפיפות הפיקסלים (PPI) הגבוהה ביותר בהשקתו, 468 פיקסלים לאינץ' (זאת לעומת 445 במכשיר ה-NEXUS 5 ו-326 ב-Iphone 5,5c,5s). המצלמה במכשיר ברזולוציית 4MP עם טכנולוגיית ULTRA PIXEL הכוללת חיישן ייצוב אופטי היכול לצלם וידאו ב-1080P. למכשיר חיישן אינפרא אדום (IR) המשמש כשלט למכשירים שונים. למכשיר יש את פלטפורמת ה-Snapdragon 600 הכוללת מעבד מרובע ליבות במהירות 1.7GHz. ה-HTC One מגיע בשני נפחי אחסון: 32GB ו-64GB ללא אפשרות הרחבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **HTC One** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של HTC One
* הוכרז: HTC One עם מסך 4.7 אינץ' 1080p ומצלמת 4 אולטרה-פיקסל באתר Gadgety
* גאדג'טי מסקר: HTC One – האחד שלא רק אנחנו חיכינו לו באתר Gadgety
* HTC One: קרוב לשלמות [ביקורת] באתר TGspot
* HTC One: האנדרואיד הטוב ביותר בשוק? [סקירה] באתר גיטקיים
* ניב ליליאן, ‏HTC One: נראה שמצאנו את הסמארטפון הכי טוב בעולם, באתר ‏מאקו‏, 16 במאי 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר מור, ‏סמארטפון השנה: HTC One ניצח את אייפון 5s וגלקסי S4, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2014
הרב ד"ר **הושע רבינוביץ** הוא מזקני תלמידיהם של הרצי"ה קוק והרב אברהם שפירא, מחבר הספרים מאורות הרצי"ה וחוקר תורני, לשעבר רבם של קיבוץ חפץ חיים ובארות יצחק וראש כולל האידרא.

ביוגרפיה
--------

הוריו עלו מפולין לארץ ישראל בשנות השלושים. אביו גדל בבית הרב של העיירה סופרסלא, והיה תלמיד ר' אלחנן וסרמן בישיבה בברנוביץ'. אמו הייתה בת למשפחה חסידית מהעיר לודז', המקורבת לחסידות ברסלב והאדמו"ר רבי יחזקאל מקוזמיר. השניים נפגשו בירושלים בגיל מבוגר יחסית, ונולדו להם שני ילדים. הבכור, צבי מאיר רבינוביץ נפל בעת שירותו הצבאי, והצעיר הוא הרב הושע. בילדותו התגורר בכפר אברהם שבפתח תקווה .

למד בבית הספר היסודי החרדי "שארית ישראל", לימודיו בישיבה התיכונית היו במדרשית נעם פרדס חנה.

באלול תש"ך עבר לישיבת מרכז הרב. שם למד מספר שנים. הוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אריאלי, הרב עמרם אבורביע והרב שלום יצחק הלוי. קיבל מהרב אברהם אלקנה כהנא שפירא כושר לרבנות עיר.

לאחר מכן עבר ללמד תורה בחו"ל במשך מספר שנים ועודד עלייה לארץ. בהמשך עמד בראש "כולל האידרא" בנשיאותו של הרב שלמה גורן.

בשנת תש"מ נבחר לרב הקיבוץ בארות יצחק, תפקיד שבו כיהן 5 שנים. לאחר מכן היה הרב של קיבוץ חפץ חיים במשך שמונה שנים.

ההדיר את פירוש רבי יצחק אבוהב (השני) לטור. בשנת 1992 סיים את עבודת הדוקטורט במסגרת המחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן, עבודתו עסקה בפרשנותו של ר' יצחק אבוהב לתלמוד. לימד במכללת אורות ישראל ובאוניברסיטת בר-אילן. העביר ביישוב אלקנה שבו התגורר, שיעורים קבועים במשך כעשרים שנה. כיום מעביר שיעורים בירושלים.

בשנת 2011 הוציא את "מאורות הרצי"ה", סיכומים של שיעורים ששמע מפי הרצי"ה קוק, ובכך קיים את בקשתו של הרב להוציאם לאור.

הרב רבינוביץ מתגורר כיום בירושלים בסמיכות לישיבת מרכז הרב. חתנו הוא הרב ציון לוז, חבר בית הדין הגדול בירושלים.

חיבוריו
-------

* "מאורות הרצי"ה", סיכומים משיחותיו של הרצי"ה קוק בשנים תשכ"א–תשכ"ד על פי רשימות משעת אמירתן. כרך א' – בראשית, שמות, ויקרא. כרך ב' – במדבר, דברים, מועדים, הוצאת מכללת אורות, תשע"א 2011.
* רבינו הגדול מהר"י אבוהב (השני) – אלקנה, 2012.
* ביאור לטור, אורח חיים - מאת רבינו יצחק אבוהב – על פי כתבי יד עם חלופי גרסאות, מקורות והערות מאת הרב רבינוביץ, מכון ירושלים, תשס"ג (פורסם גם בתוך מהדורת "הטור השלם" של מכון ירושלים).

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר שקיים את צוואת הרב קוק, ראיון באתר ynet.
* שיחות הרצי"ה והדרכותיו – רביבים, עיתון בשבע.
* מדובב שפתי רבו, ראיון בשבת בשבתו.
* הושע בן יוסף רבינוביץ, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  צופיה הירשפלד, הספר שקיים את צוואת הרב קוק, באתר ynet, 21 בפברואר 2011. לסקירת הרב אליעזר מלמד על הספר: שיחות הרצי"ה והדרכותיו, פורסם במדור 'רביבים', בעיתון בשבע, גיליון 436

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307286505171
* ISNI: 0000 0000 6695 8765
* LCCN: nr95013157
* VIAF: 17111907
* WorldCat: lccn-nr95013157

 |
**לאה קורקידי (בר-נס)** (1905 - 1993) הייתה מוזיקאית, פזמונאית ומורה למוזיקה. מייסדת ארגון המורות לחינוך מוזיקלי ויושבת ראש הארגון בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולדה ביפו. אביה חיים מילמן היה המורה הראשון למוזיקה בגימנסיה הרצליה. קיבלה חינוך עברי ציוני והשתלמה במוזיקה. שירה הראשון נכתב לקראת ביקורו של הברון רוטשילד בארץ בשנת 1925.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורשה עם בני משפחתה למצרים. שימשה מורה לעברית ולמוזיקה בשני בתי ספר יהודיים בקהיר. אחרי המלחמה שבה לארץ.

נישאה לד"ר נחום קורקידי. ביתם בירושלים, ברחוב יפו 84, שימש כתובת מרכזית לחולים מירושלים ומהסביבה, יהודים וערבים, שבאו אל בעלה הרופא.

בשנת 1954 ייסדה את ארגון המורות לחינוך מוזיקלי ושימשה יו"ר הארגון בירושלים. כמו כן הייתה יו"ר אגודת "צעירות עבריות" וחברה בארגון נשים לשוויון זכויות.

חיברה חוברות שירים ומנגינות לילדים. שיריה הופיעו ב"דבר לילדים", וחלקם הושרו בתוכנית "פינת הילד" ב"קול ישראל". שירה "יום הולדת המדינה" התפרסם לאחר קום המדינה. בשנת 1960 יצא לאור ספרה "רינה-לי".

בנה אמנון בר-נס כתב את הספר "תולדות העיתונות העברית בארץ ישראל" ולימד עברית באוניברסיטה האמריקאית בקהיר. בניה האחרים: גדעון ואביתר.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 297869564
* WorldCat (עם VIAF): 297869564

 |
בריכות אידוי למלח באיל דה רה, צרפת
בריכות אידוי למלח במפרץ סן פרנסיסקו. הצבעים השונים, הנגרמים מאצות הגדלות במים, מצביעים על ההבדלים בריכוזי המלחים בבריכות
**בריכת אידוי למלח** היא בריכת אידוי רדודה אשר נבנתה להפקת מלחים ממי ים או מתמלחת אחרת. המים העשירים במלח מומס מוזרמים אל בריכה רחבה בה מתאדים המים באופן טבעי ובדרך זו מתאפשרת הפקת המלח. בדרך כלל מופרדות בריכות אידוי זו מזו באמצעות סוללות.
חטיבת שקד
הרכב המים בבריכות אידוי למלח יוצר קרקע מזון פורייה להתרבות אצות מיקרוסקופיות, חלקן בעלות צבעים עזים. גוני צבע האצות המתרבות בבריכה עשוי להצביע על ריכוז המלחים במים כיוון שמיקרואורגניזמים אלה רגישים לריכוז זה. בבריכות שבהן ריכוז מלחים נמוך עד בינוני, הצבע השולט באצות הוא ירקרק. בבריכות בעלות ריכוזי מלחים ברמה בינונית עד גבוהה נפוצה האצה החד-תאית דונליאלה סלינה(אנ') בצבע ורוד. אצה זו משגשגת גם בים המלח הודות לריכוזי המלחים בו. התרבות סרטני ארטמיה זעירים בבריכות אידוי עם ריכוז מלחים בינוני עשויה ליצור גוון כתום למי הבריכה.

בריכות מלח מספקות גם מקום מנוחה ואכילה למינים רבים של עופות מים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בריכת אידוי למלח** |

* Salt Ponds, South San Francisco Bay על בריכות המלח במפרץ סן פרנסיסקו ותמונתן מן החלל, באתר נאס"א (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553426405171
* GND: 4051370-1
* LCCN: sh85116791
* NDL: 00561929

 |
**איזבל הקדושה, נסיכת צרפת** (מרץ 1225 - 23 בפברואר 1270), בת לואי השמיני מלך צרפת ושל בלאנש מקסטיליה. הייתה גם אחותם הצעירה של לואי התשיעי מלך צרפת (הקדוש), ואלפונסו רוזן טולוז, ואחותו הגדולה של שארל מלך סיציליה. מייסדת מנזר לונשאן (Longchamp).

איזבל ומסירותה לדת
------------------

בילדותה בחצר המלך, איזבל הקדישה את עצמה לנצרות. קרבתה החזקה לדת הגיעה בעיקר מאחיה, הנסיך לואי התשיעי, שעתיד היה להיות יורש כס המלך. מסירותה הגדולה הייתה למסדר הפרנציסקני והיא פעלה רבות להעצמת המסדר בצרפת. אחד ממפעליה הבולטים התרחש ב-26 במאי 1254, כאשר האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי שלח לאיזבל איגרת תגובה המאשר החזרת מספר כמרים פרנציסקנים לאחר בקשתה של זו.

מסירותה של איזבל לדת באה לידי ביטוי גם בהתנגדותה למוסד הנישואין, בעת שסירבה להצעת קונראד הרביעי מגרמניה, בנו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. יתר על-כן, איזבל הצהירה ושיבחה ברבים כי היא בתולה ועתידה להישאר כזו.

### ייסוד מנזר לונשאן

רצונה של איזבל היה להקים מנזר עבור מסדר קלרה הקדושה לנשים בנות המעמד הגבוה שבחרו בחיים של עוני ופרישות מחמירה. המקום נקבע לא רחוק מפרברי פריז ובשנת 1255, לואי התשיעי החל בהליכי הבנייה. ב-10 ביוני 1256, הונחה אבן הפינה למנזר וב-2 בפברואר 1259 הבנייה הושלמה בעקבות סיום תוקף ההיתר שניתן על ידי האפיפיור אלכסנדר הרביעי. המנזר סימל צניעות וטוהר ונשות המנזר היו קרויות: "האחיות הענוות המשרתות את מרים הבתולה הקדושה".

איזבל התנגדה להצעה להיות אם המנזר וכף רגלה אף לא דרכה במנזר. זאת בעקבות סכסוכים עם אחיה על אישורים והוראות האפיפיור אורבנוס הרביעי אשר ניתנו בעטיו.

לבסוף, ב-27 ביולי 1263 אישר אורבנוס הרביעי את המנזר וזאת לאחר תיקונים שאושרו בתקנון המנזר בעקבות חילוקי דעות אשר נוצרו, בעיקר לגבי הקפדה על שמירת מצוות. תקנון זה קיבל תוקף גם במנזרים אחרים ובכך חיזק האפיפיור את השפעתו גם על המנזרים הפרנציסקנים בצרפת.

מות איזבל
---------

איזבל נפטרה בביתה אשר בלונשאן ב-23 בפברואר 1270 ונקברה בחצר המנזר אשר בנתה. גופתה הוצאה מהקבר לאחר תשעה ימים וזאת לאחר שלא נראו בה סימני ריקבון וכמו כן, ניסים רבים נטענו ביחס לקברה. ב-4 ביוני 1637 שוב הוצאה גופתה של איזבל.

גורל מנזר לונשאן
----------------

מנזר לונשאן המשיך להיות אבן שואבת לנשים אשר ביקשו להיות לנזירות. כמו כן, המנזר התחזק מהצד הפוליטי כאשר התקיימו לא מעט סעודות בהשתתפות קרדינלים ואפיפיורים, כבשנת 1521 כאשר האפיפיור לאו העשירי הגיע לסעוד במנזר לונשאן לשם חיזוק קשריו עם המסדר.

החל מהמאה ה-17 סבל המנזר מעליות וירידות בכוחו. בשלהי המאה ה-18 עם החלשות הכנסייה הקתולית ופרוץ המהפכה הצרפתית נסגר המנזר ובשנת 1794 הוצע מבנה המנזר למכירה. אולם, באין קונה הוחלט בשנת 1857 על הריסת המבנה למעט המגדל. אדמות המנזר כלולות בפארק של יער בולון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזבל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524362805171
* BIBSYS: 7014422
* BnF: cb11967603g (data)
* GND: 137968248
* ISNI: 0000 0000 3938 1737
* LCCN: nb2008005977
* NLP: a0000001742608
* NTA: 083809139
* SUDOC: 079969992
* VcBA: 495/58771
* VIAF: 70921450
* WorldCat: lccn-nb2008005977

 |
**יאיר קְלֶס** (נולד ב-12 בנובמבר 1940) הוא כנר ישראלי ופרופסור למוזיקה.

חייו
----

קלס נולד בארץ ישראל ולמד באקדמיה למוזיקה בתל אביב אצל ישראל עמידן ואנדרה גרטלר, ובהמשך באקדמיה למוזיקה ע"ש המלכה אליזבת בבריסל. הוא החל להופיע בגיל צעיר ועשה לו שם הן כסולן והן במוזיקה קאמרית. הרפרטואר שלו מקיף יצירות מתקופת הבארוק ועד ליצירות בנות זמננו, שנכתבו בשבילו. 

קלס ניגן בקבוצת נגני הבארוק הישראלית והיה כנר ראשון ברביעיית המיתרים "סול-לה-רה", ברביעיית הפסנתר תל אביב ובטריו ניו ארט האמריקאי. הוא חבר בשלישיית מודוס הישראלית. 

שנים רבות עמד קלס בראש מחלקת המיתרים באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין, שאותה ניהל בשנים 1989 עד 1993. 

קלס יושב בחברי השופטים של כמה תחרויות בינלאומיות ומשתתף דרך קבע בקורסי קיץ ובפסטיבלי מוזיקה יוקרתיים, כגון פסטיבל זלצבורג ומכון בראבו! וכפרופסור אורח בכיתות אמן בארצות הברית, רוסיה, גרמניה, אירלנד, פינלנד, צרפת, אנגליה, איטליה, פולין, הולנד ואוסטרליה. מאז 1995 הוא מחלק את זמנו בין אירופה - כפרופסור באוניברסיטת גראץ באוסטריה - לבין ישראל.

יאיר קלס הוא אביו של הכנר איל קלס.

קישורים חיצוניים
----------------

* יאיר קלס, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289485905171
* GND: 135073294
* ISNI: 0000 0000 5551 0762
* LCCN: n98107956
* VIAF: 306425808
* WorldCat: lccn-n98107956

 |
**רמת אלמוגי** היא שכונה בדרום חיפה, בחלקה ההררי של העיר, שהוקמה החל מ-1994. רמת אלמוגי גובלת בשכונות רמות רמז, סביוני דניה, אחוזה ורמת גולדה. השכונה ידועה עקב המאבק בן 20 השנים של התושבים נגד אתר האנטנות שהיה בשכונה. השכונה מערבת בניינים רבי קומות ובניינים נמוכים. תושבי השכונה הם בני מעמד הביניים והמעמד העליון. נכון לשנת 2019, מספר התושבים בשכונה עומד על 1,956 שהם כ-0.68% מכלל תושבי העיר.

היסטוריה
--------

השכונה נוסדה בשם הלא-רשמי (והמטעה) "אחוזה הצפונית", על אדמות "מנורה", בעברן המזרחי של שדרות אבא חושי. היא גובלת במזרח ברמת אלון וברמות רמז, בדרום בסביוני דניה, בצפון באחוזה ובמערב ברמת גולדה, וצופה אל מפרץ חיפה. בנייתה החלה ב-1994 ונבנו בה מבנים מגוונים של 3–4 קומות, שתי דירות בקומה, ולפעמים דופלקסים. בראשית המאה ה-21 נמשכה הבנייה, ובשנת 2002 נבנו בה רבי-קומות ב"עמק השמש" שלאורך דרך בירם.

השכונה נקראה על שם ראש העיר יוסף אלמוגי, שנפטר 3 שנים לפני הקמתה.

בנייתן של צמד השכונות גולדה-אלמוגי לאורך סוף המאה ה-20 השלימה את ניצול השטחים הפתוחים לאורך "הציר" בין דניה והכרמל הצפוני. בנופן האדריכלי, כמו גם החברתי, הן מהוות חוליה המשכית בין רמת בגין לדניה א', ומקיימות חיבור אורבני בין תתי-הרבעים השונים.

על השכונה משקיף "מצפור זייד" על שם שאול זייד שנמצא בשדרות אבא חושי, סמוך לבית מס' 50, זוהי מרפסת התצפית בולטת וממנה יורדות מדרגות לגן ציבורי עם ספסלים למנוחה ומתקני שעשועים.

בשנת 2017 הוקם מרכז מסחרי קטן ברחוב איינשטיין. בעמק השמש נמצא תיכון אליאנס על שם רוטשילד, שעבר משכונת הדר בסוף שנות ה-70.

מאבק התושבים באנטנות
--------------------

על רמת אלמוגי העיב מתחם אנטנות שידור של צה"ל, שהוקם עוד בימי המנדט הבריטי ושנמצא כי הוא פולט קרינה דבר שגרם לתושבים להאבק כנגד מיקומו. המחלוקת שניטשה משנת 1995 ועד תחילת המאה ה-21 כללה ערוצים משפטיים, מאבקי הורים והתערבות של הכנסת לצד עתירות למשרדי הממשלה השונים. העתירות התמקדו תחילה ברמות הקרינה בבית ספר איינשטיין, ולאחר שינויים שנערכו בכיוון הקרינה שפלטו האנטנות, עברו העתירות להתמקד בבתים סביב יקינטון 51. בשנת 2010 דווח כי אתר האנטנות פורק. אך התברר כי אנטנה אחת נשארה בשכונה, ולאחר שנוספו תלונות נגד האנטנה, פורקה האנטנה האחרונה בשנת 2015. לאחר פירוק כל האנטנות בשכונה, הקרינה בשכונה ירדה משמעותית והערך הממוצע של בתים בשכונה עלה. כיום, ובגלל הצלחת התכנית להקמת מתחם המדרגים ברחוב יקינטון, רמת אלמוגי היא אחת מהשכונות היקרות ביותר בחיפה.

אוכלוסייה
---------

נכון לשנת 2019, אוכלוסיית השכונה מונה כ-2,000 נפשות.
בדומה לרמת גולדה היא מאוכלסת במשפחות צעירות רבות. בשכונה כ-600 משפחות, ממעמד בינוני-גבוה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מדד השכונה: כמה תושבים יש ברמת אלמוגי וכמה ארנונה הם משלמים, באתר כלבו – חיפה והקריות, ‏2021-10-14
2. ↑  מסמך רקע לדיון, מאת מרכז המחקר של הכנסת
3. ↑  דותן לוי, חיפה: אתר האנטנות ברמת אלמוגי ייהפך למתחם מגורים, באתר כלכליסט, 14 בפברואר 2010
4. ↑  מערכת חי פה-חדשות חיפה, פורקה האנטנה באיינשטיין, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏26 בדצמבר 2015
**משה אֶרְנְסְטֶר** (22 באוקטובר 1924, כ"ד בתשרי תרפ"ה - 8 בינואר 2013, כ"ו בטבת ה'תשע"ג) היה נשיא קריות "מאור חיים" וחתנו של האדמו"ר הרביעי מויז'ניץ רבי חיים מאיר הגר.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר קלויזענבורג שברומניה בשנת ה'תרפ"ה, לרב חיים וריקל גיטל ארנסטר שנספו בשואה. בהגיעו לגיל המצוות נסע ללמוד בישיבה של רבי אליעזר הגר בעיר וויזניצא עד לכיבוש האזור על ידי צבא ברית המועצות במלחמת העולם השנייה. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבה של חותנו לעתיד הרב חיים מאיר הגר בעיר גרויסווארדיין ושם נשאר עד לכיבוש הונגריה על ידי הנאצים, ומשם נמלט עם קומץ קטן ממשפחתו ששרדה את השואה לבוקרשט. בשנת ה'תש"ה, בתום מלחמת העולם השנייה עלתה משפחתו ארצה והוא החל ללמוד בישיבת בית ישראל ודמשק אליעזר (שנקראה על שם הרב ישראל הגר ובנו הרב אליעזר הגר) ששכנה אז בתל אביב.

בי"ט באדר ב' ה'תש"ח נישא לשבע ברכה הגר (נפטרה כ"ה באייר ה'תשס"ט) בתו של הרב חיים מאיר הגר האדמו"ר הרביעי מויז'ניץ.

לאחר פטירתו של חותנו, בט' בניסן ה'תשל"ב, הקים הרב ארנסטר את קריית "מאור חיים" בירושלים ואת קריית "מאור חיים" בצפת, ברבנות השכונות העמיד את בניו הרב זאב והרב אליעזר. בשכונות אלו הקים גם את מוסדות "מאור חיים" של חסידי ויז'ניץ והיה לנשיאם. בנוסף הקים גם מוסדות לחינוך מיוחד.

התגורר לסירוגין בצפת ובירושלים, בשנותיו האחרונות ניהל מעין "חצר" וערך טישים מפעם לפעם. בטבת ה'תשע"ג נפטר ונטמן באוהל אדמור"י בית ויזניץ בבית הקברות שומרי שבת.

מצבת קברו, בתוך אוהל אדמו"רי ויז'ניץ

צאצאיו
------

* הרב זאב, רב קריית מאור חיים בירושלים. בעבר כיהן גם כרב קהילת ויז'ניץ בעיר, תפקיד אליו התמנה על ידי סבו רבי חיים מאיר הגר, ובאופן רשמי הוא עדיין נושא משרה זו. נשוי לפייגא בת רבי אלעזר מייזליש מאויהל-מיאמי.
* הרב מנחם, ראש ישיבת ויז'ניץ, נשוי לבת דודו הינדא בת רבי משה יהושע הגר מויז'ניץ.
* הרב ישראל, נשוי לשיינא גיטל אסתר גולדא בת רבי יצחק קאליש מאמשינוב ארצות הברית.
* ריקל גיטל, אשת בן דודה רבי ישראל אליעזר אדלר, מדז'יקוב-ויז'ניץ.
* הרב אליעזר, רב קריית מאור חיים בצפת. נשוי ללאה בת הרב אברהם דוד הורוביץ אב"ד שטרסבורג.
**ערן מור סיקוּרל** (נולד ב-9 בספטמבר 1974) הוא עיתונאי ישראלי איטלקי, מגיש התוכנית "השעה הבינלאומית" ברדיו כאן ב', עורך חדשות החוץ של תחום הרדיו בתאגיד השידור הישראלי כאן.

ביוגרפיה
--------

ערן סיקורל נולד בחיפה וגדל ביבנה. למד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי, בוגר בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני מאוניברסיטת בר-אילן ביחסים בינלאומיים (2011).

בשנת 1993 התגייס לנח"ל ושירת כחובש קרבי, כבן גרעין בקיבוץ מצר וכשליח השומר הצעיר לערד. לאחר לימודי משחק בבית צבי, החל בלימודי עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית. במהלכם החל לערוך ולהגיש תוכניות ברדיו הר הצופים, ביניהן ייסד תוכנית לקהילה הגאה, "החוג לגאווה". נוסף לכך, היה חבר בוועד תא "העשירון האחר". הוא הצטרף לקול ישראל ב-2002, ושימש קריין במוקד התנועה ברשת ב'.

בשנת 2003 החל לשמש כתב בדסק החוץ של קול ישראל תחת גדעון רמז, ובשנת 2004 התמנה לכתב לענייני חינוך של קול ישראל. בשנת 2006 מונה לעורך חדשות החוץ של רשת ב', תפקיד בו הוא משמש גם בכאן ב'. סיקורל סיקר את כל אירועי החוץ המרכזיים מאז, בהם אסון הצונאמי, בחירות בארצות הברית ורעידת האדמה ביפן. הוא חשף את דבר שירותה של הישראלית ג'יל רוזנברג במחתרת הכורדית בסוריה ואת פרשת היעלמותו של מיכאל פלקוב יועצו לשעבר של אביגדור ליברמן. על עבודתו זכה בפרס קול ישראל לכתב המצטיין על שם אילן רועה.

מאז שנת 2007 שימש סיקורל כתב חוץ בערוץ 1, עורך בחדר החדשות של קול ישראל, עורך יומן החוץ היומי ברשת ב' של קול ישראל - התוכנית "השעה הבינלאומית", ועורך יומני חדשות ומגיש לצד אורן נהרי. מאז שנת 2015 הגיש את "השעה הבינלאומית" בקול ישראל. בשנת 2017, עם סגירת רשות השידור, עבר לשמש ככתב ועורך בדסק החוץ של חטיבת החדשות המאוחדת בתאגיד השידור הישראלי, כשתפקידיו העיקריים הם עורך חדשות החוץ ברדיו, ומגיש יומן החוץ היומי של כאן ב'.

סיקורל חי עם בן זוגו מאז שנת 1999 ונשוי מאז שנת 2002, אז שינה את שמו הרשמי לערן **מור**-סיקורל. לזוג שני ילדים. בשנת 2013 הובילו בני הזוג מאבק שבעקבותיו התאפשר לבני זוג חד-מיניים לבחור מי מהם יקבל את נקודות הזיכוי ממס בגין כל ילד גם אם אינו ילדו הביולוגי.

ראו גם
------

תוכנית פרגוואי

קישורים חיצוניים
----------------

* ערן סיקורל, ברשת החברתית פייסבוק
* ערן סיקורל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ערן סיקורל, ביישום טלגרם
* השעה הבינלאומית עם ערן סיקורל, עמוד התוכנית באתר כאן 11
* כתבתו של ערן סיקורל בערוץ 1 לרגל 150 שנה למלחמת האזרחים בארצות הברית
* כתבתו של ערן סיקורל לאחר סופת הציקלון נרגיס, ערוץ 1, 15 בינואר 2008
* ערן סויסה, ועד חדש לעיתונאי הרדיו ברשות, באתר nrg‏, 15 בדצמבר 2009
* ילדי הקהילה, כתבתו של ערן סיקורל באתר GoGay ‏ 26 ביולי 2002
* ערן סיקורל הולך נגד הזרם, באתר "כאן בלוג", 28 באוגוסט 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  עידן יוסף, מי מתנכל לערן סיקורל?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 29 ביוני 2007
2. ↑  rotter.net, פרשת ישראל ביתנו: לאן נעלם היועץ לשעבר של ליברמן החשוד בהלבנת כספים? - חדשות רוטר, באתר Rotter.net
3. ↑  עמרי נחמיאס‏, הזוג הגאה שיזם את הטבות המס: "הישג מרשים", באתר וואלה!‏, 2 בדצמבר 2013
**אלכסנדר פרנסון** (בשוודית: **Alexander Fransson**; נולד ב-2 באפריל 1994) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעשור השלישי של המאה ה-21 בניקוסיה שבקפריסין. את רוב הקריירה עשה בנורשפין מליגת העל השוודית ובנבחרת שוודיה. פרנסון משחק בעמדת הקישור.

קריירה כשחקן
------------

### בכורה בנורשפין

פרנסון נולד בנורשפין ב-2 באפריל 1994. כילד החל שיחק בקבוצת הילדים של לינדה (Lindö FF) שבפרוור של נורשפינג בו נולד, ובשנת 2008 בהיותו כבן 14 הצטרף לקבוצת הנוער של נורשפין עד 2012. במחזור הראשון של עונת 2013 (משחקי הליגה השוודית, בניגוד לרוב הליגות האירופיות, משוחקים בין אפריל לנובמבר באותה שנה) קלנדרית) ב-1 באפריל 2013, יום לפני יום הולדתו ה-19, תחת המאמן יָּאֱנֵּה אנדרשֶן (שנשאר מאמנו בכל תקופתו הראשונה במועדון) ולעיני 3,015 צופים, שיחק פרנסון את משחק הבכורה שלו כשפתח בהרכב נורשפין בניצחון על מיילבי (Mjällby AIF) במשחק חוץ בסקונה. באותה עונה (עונת הבכורה בבוגרים) שותף פרנסון ב-20 משחקי ליגה (מתוך 30 ששוחקו) וב-2 משחקי גביע.

ב-14 באוגוסט 2014 כבש פרנסון את שערו הראשון במסגרת הליגה, בהפסד קבוצתו למיילבי (שער מצמק בדקה ה-80).

ב-31 באוקטובר 2015 זכה פרנסון באליפות הראשונה שלו כשחקן בוגרים (בגיל 21), וכשבוע לאחר מכן בתוארו השני כשנורשפינג ניצחה את גטבורג במשחק הסְוֶונְסְקָה סוּפֵּרֵקָאפֵּן ("אלוף האלופים") 3-0, במשחק שנערך בנִיָה פָּארְקֵן בקור של כ-3 מעלות צלזיוס ותחת גשם שוטף. פרנסון הצעיר כבש את השער הראשון כבר בדקה השלישית מבישול של כריסטופר נימאן (שכבש את השער השני בדקה ה-15).

### בזל ולוזאן

ב-2 בינואר 2016 הודיעה פ.צ. בזל השווצרית שפרנסון חתם במועדון לארבע וחצי שנים (עד 30 ביוני 2020). אלכסנדר פרנסון ביצע את הופעת הבכורה שלו בבזל ב-14 בפברואר 2016 בניצחון קבוצתו 0–4 נגד גראסהופרס ציריך, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90. את שערו הראשון בשווייץ הוא הבקיע ב-14 בפברואר (בניצחון 1–5 נגד ואדוץ). פרנסון זכה בליגת העל השווייצרית עם קבוצתו בעונות 2015/16 וב־2016/17 ובגביע השווייצרי בשנת 2017.

ב-26 בדצמבר 2017 הודיעה בזל שאלכסנדר פרנסון הוצא להשאלה בלוזאן כדי לקבל יותר דקות משחק.

### החזרה הביתה לנורשפין

ב-4 ביולי 2018, בעיצומה של עונת 2018 הודיעה נורשפינג כי השחקן חוזר הביתה לקבוצת נעוריו, בחוזה לשלוש שנים. הוא שיחק שם עד 2022, ובפברואר אותה שנה עבר לא.א.ק. אתונה, שם שיחק שנה וחצי. לקראת עונת 2023/24 הוא עבר כשחקן חופשי לאומוניה ניקוסיה ( Omonia Nikosia).

קריירה בינלאומית
----------------

אלכסנדר פרנסון שיחק 9 משחקים במדי נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 19, 22 משחקים בנבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21 ונכון לאוגוסט 2019, שותף ב-8 משחקים במדי נבחרת שוודיה הבוגרת. את משחק הבכורה בנבחרת הבוגרת (תחת המאמן שהעלה אותו לקבוצת הבוגרים בנורשפין, יאנה אנדרשן) ערך פרנסון ב-6 בינואר 2016 במשחק ידידות נגד נבחרת אסטוניה שנערך באבו דאבי. פרנסון פתח בהרכב, אך הוחלף בדקה ה-55.ס"ה שיחק בנבחרת 8 משחקים, האחרון שבהם ב- 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר פרנסון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקן, אתר התאחדות הכדורגל השוודית (בשוודית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  משחק הבכורה, מתוך soccerway.com (באנגלית).
2. ↑   משחק גמר הסְוֶונְסְקָה סוּפֵּרֵקָאפֵּן, סרטון באתר יוטיוב
שבוע בנייה והתיישבות
כפר הסטודנטים "עדיאל" באשלים
**איילים - התיישבות סטודנטים ויזמים** היא עמותה שהוקמה בשנת 2002 במטרה לעודד צעירים להתיישב בנגב ובגליל.

פעילות
------

עמותת איילים הוקמה בשנת 2002 על ידי שני צעירים יוצאי צבא, מתן דהן ודני גליקסברג, לזכרם של בני הזוג אייל ויעל שורק שנרצחו בפיגוע בכרמי צור ביוני 2002, במטרה לחזק את מפעל ההתיישבות והמעורבות החברתית בנגב ובגליל. יישום הרעיון מתבצע על ידי הקמת כפרי סטודנטים ויזמים אשר מהווים בסיסי יציאה למעורבות חברתית ולהתיישבות קבע. המטרה היא שכפרים אלה ייצרו בסיס להכרות עם האזור והפוטנציאל הטמון בו.

בתמורה למלגת לימודים ומגורים מוזלים בכפרים, עובד כל סטודנט כ-500 שעות שנתיות עם ילדים מעיירות הפיתוח ומשתתף בפרויקטים של העמותה, כגון – בניית בוסתנים, שיפוץ בתי ספר ומועדוניות.

נכון ל-2013, ישנם כ-650 סטודנטים ו-70 בשנת שירות, המאכלסים 14 כפרי סטודנטים ברחבי הנגב והגליל. הסטודנטים מתגוררים בכפרים: "עדיאל" באשלים, שיזף, דימונה כפרי, דימונה עירוני, אופקים, ירוחם, יכיני, באר שבע, נווה אור, שדרות, מנחמיה, עכו העתיקה, כרמיאל וקריית שמונה. הסטודנטים מתנדבים עם למעלה מ-20,000 ילדים.

העמותה נתמכת על ידי גופים ממשלתיים ותורמים פרטיים מהארץ ומחוצה לה, בראשם המשרד לפיתוח הנגב והגליל, קרן מיראז', הסוכנות היהודית, קרן סקט"א רש"י, החטיבה להתיישבות וקרן היסוד.

העמותה זכתה בפרס יגאל אלון למעשה מופת חלוצי לשנת 2007.

בדצמבר 2014 נחקרו יו"ר העמותה, מתן דהן, וסגנו, דני גליקסברג, במסגרת פרשת השחיתות בישראל ביתנו. בספטמבר 2016 הוחלט להזמינם לשימוע בגין עבירות שוחד והלבנת הון בשנים 2009-2014.

ביוני 2018 הרשיע השופט צבי גורפינקל את מתן דהן בעבירת שוחד וגזר עליו 6 חודשי מאסר שירוצו בדרך של עבודות שירות. כמו כן קבע השופט כי "למרות הרשעתו של הנאשם, נראה כי אין במעשיו כדי לפסול אותו מלשמש חבר ועד בעמותת איילים. הנאשם פעל רבות למען קידום מטרות העמותה, ואין ספק כי המשך שירותו יוסיף ויקדם את המטרות הברוכות שלשמן הוקמה העמותה". באותו הסדר טיעון הורשע גם השדלן (לוביסט) של העמותה, סטיבן לוי, בעבירה של הפרת אמונים בתאגיד. עונשו של לוי נגזר להיות שלושה חודשי מאסר שירוצו בעבודות שירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איילים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איילים
* איילים - התיישבות סטודנטים ויזמים, באתר "גיידסטאר ישראל"
* ורד לוי-ברזילי, חיות הנגב, באתר הארץ, 20 באפריל 2004
* עקיבא ביגמן, "אנחנו רואים עצמנו כחלוצים, מובילים מהלך", באתר ישראל היום, 7 ביוני 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד שוקי שדה, ליאור דטל, החומרים שמהם עשויה שחיתות: "איילים מחוברת בעטינים לשלטון, יש לה תקציב ענק", באתר TheMarker‏, 1 בינואר 2015
2. ↑  טובה צימוקי וגלעד מורג, כתבי אישום בכפוף לשימוע נגד השר לשעבר מיסז'ניקוב וסגנית השר קירשנבאום, באתר ynet, 26 בספטמבר 2016
3. ↑  תיק ישראל ביתנו: יו"ר "איילים" יוכל להמשיך בפעילות ציבורית, באתר גלובס, ‏2018-06-27

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011876368905171

 |
**ג'יימס וורד-פראוס** (באנגלית: **James Ward-Prowse**; נולד ב-1 בנובמבר 1994) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בווסטהאם יונייטד ובנבחרת אנגליה בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

### סאות'המפטון

וורד-פראוס נולד בעיר סאות'המפטון למשפחה של אוהדי הקבוצה המקומית. בגיל שמונה הצטרף לקבוצת הילדים של סאות'המפטון. באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק מול קריסטל פאלאס, במסגרת גביע הליגה האנגלי. ב-7 בינואר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–2 נגד קובנטרי סיטי במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA. במאי 2012 חתם על חוזה מקצועי בקבוצה ביחד עם עוד שלושה שחקני נוער נוספים: ג'ק סטפנס, לוק שו וקאלום צ'יימברס.

ב-19 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 2–3 למנצ'סטר סיטי במחזור הפתיחה של העונה. בנובמבר 2012 חתם על חוזה לחמש שנים במועדון. בעונת 2013/2014 מונה מאוריסיו פוצ'טינו לאימון סאות'המפטון. תחת פוצ'טינו הוא זכה ליותר הזדמנויות ורשם עד סיום העונה 34 משחקי ליגה. ב-20 בספטמבר 2014 שבר את רגלו במשחק הליגה נגד סוונסי סיטי ונעדר כחודשיים וחצי מהמגרשים.

בינואר 2015 חתם על חוזה חדש לחמש וחצי שנים בסאות'המפטון. ב-11 באפריל 2015 הבקיע את שער הליגה הראשון שלו בניצחון 0–2 נגד האל סיטי. ב-2 במאי 2015 הורחק לראשונה בקריירה לאחר עבירה על ג'רמיין דפו, שחקנה של סנדרלנד. ז'ורדי גומס הבקיע את שער הניצחון עבור סנדרלנד מאותה עבירה.

ב-3 באוקטובר 2015 רשם את הופעתו ה-100 בפרמייר ליג במדי סאות'המפטון והפך לכדורגלן הרביעי בהיסטוריה שעושה זאת. ב-16 בינואר 2016 הבקיע צמד בניצחון 0–3 נגד וסט ברומיץ' אלביון. ב-13 במאי 2016 חתם לשש שנים במועדון.

### ווסטהאם יונייטד

ב-14 באוגוסט חתם לשלוש שנים בווסטהאם יונייטד. ערך את הופעת הבכורה שלו ב-20 באוגוסט נגד צ'לסי ובישל פעמיים בניצחון 1–3. משחק אחד לאחר מכן המשיך עם הכושר הטוב כשכבש נגד ברייטון בניצחון 1–3.

קריירה בינלאומית
----------------

וורד-פראוס שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אנגליה. ב-16 במרץ 2017 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק ידידות נגד גרמניה והמשחק נגד ליטא במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

ב-23 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–1 לגרמניה. ב-25 במרץ 2021 כבש שער בכורה בניצחון 0–5 על סן מרינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס וורד-פראוס** בוויקישיתוף
* ג'יימס וורד-פראוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* מיכאל יוכין‏, שחק אותה כמו בקהאם: ג'יימס וורד פראוס מדהים את אנגליה בכדורים הנייחים, באתר וואלה!‏, 22 בינואר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  "'Buzzing to be here': James Ward-Prowse seals £30m West Ham move". *The Guardian*. 2023-08-14. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-08-14.
**פכיארמתריום** (שם מדעי: **Pachyarmatherium**) הוא סוג נכחד של דלשינאי מסדרת הארמדילאים, אשר התקיים באמריקה הדרומית והצפונית שלפני 4.9 מיליון שנה עד לפני 11,000 שנה מזמננו, ונכחד לפני ההולוקן. הסוג נקרא בשמו בידי החוקרים די דאונינג ווייט (Downing and White) ב-1995.

הסוג מכיל כיום 3 מינים:

* *Pachyarmatherium leiseyi* - שמאובניו התגלו בפלורידה שלפני 4.9 עד 0.3 מיליון שנה.
* *Pachyarmatherium tenebris* - שמאובניו התגלו בוונצואלה שלפני 800 עד 11 אלף שנה.
* *Pachyarmatherium brasiliense* - שמאובניו התגלו במדינת ריו גראנדה דו נורטה, בברזיל לפני 100 אלף שנה.

זהו דמוי-ארמדיל גדול יחסית ששכן הן באמריקה הצפונית והן באמריקה הדרומית, כך שהוא שרד את ההחלפה האמריקאית הגדולה שבסוף הפליוקן. בעבר הוא נחשב לקרוב לגליפטודוניים או לפמפתריים, שחיו לצידו אך כיום רואים בו בן למשפחה נפרדת.

ארמדיל נכחד זה היה בעל כסות שריון אוסטאודרם, המכסה את שריונם של הארמדילים החיים להגנה. היה לו חוטם צר בעל שיניים מעטות וחלשות יחסית וכנראה שהוא השתמש בלשון ארוכה כדי לאכול נמלים. המינים הגדולים עלו בגודלם על ארמדיל ענק מודרני והגיעו למשקל מוערך של 100 ק"ג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פכיארמתריום** בוויקישיתוף
* פכיארמתריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* פכיארמתריום, באתר GBIF (באנגלית)
תיאור הלוויין
**קונדור** (ברוסית:**Кондор** ) היא סדרת לוויינים מסוג חישה מרחוק שפותחה ברוסיה. השיגור הראשון בוצע בשנת 2013.

הלוויינים פותחו על ידי תשלובת משינוסטרויניה. הם מיועדים לצרכים צבאיים ואזרחיים.

הלוויין הראשון שוגר ב-27 ביוני 2013. משקל הלוויין הינו 1150 ק"ג והוא פועל במסלול מסונכרן-שמש. מצלמת הלוויין מספקת צילומי שטח בגודל עד 200 קמ"ר עם רגישות של 1 מ' או שטח גדול יותר ברגישות 5–20 מ'. קצב העברת הנתונים הינו 350 קילובייט בשנייה. הלוויין הפסיק לפעול בשנת 2015 ככל הנראה עקב בעיה פנימית.

הלוויין השני שוגר בשנת 2014 בהזמנת דרום אפריקה לצרכים שהוגדרו על ידה.

בשנת 2014 רוסקוסמוס הכריז על מכרז לדגם מתקדם של הלוויין. במכרז זכתה תשלובת משינוסטרויניה. הזמנה כללה 2 לוויינים. הלוויין הראשון שוגר בשנת 2023. בהתאם להתקדמות הטכנולוגית משקל של הלוויין הוקטן וגדל קצב העברת הנתונים. הוא מתוכנן לעבודה במשך כ-5 שנים. לוויין שני מתוכנן לשיגור בשנת 2024.

בתכנון נמצאים לוויינים נוספים של הסדרה. הם יהיו בעלי רגישות של כ-0.5 מ' ומתוכננים לשיגור בשנת 2030.

רשימת שיגורים
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויין | אתר שיגור/משגר |
| 27 ביוני 2013 | Kosmos 2487 | קוסמודרום בייקונור  סטרלה |
| 19 בדצמבר 2014 | Kondor-E 1 | קוסמודרום בייקונור  סטרלה |
| 26 במאי 2023 | Kondor-FKA 1 | קוסמודרום ווסטוצ'ני  סויוז 2.1A |
| 2024 | Kondor-FKA 2 | קוסמודרום ווסטוצ'ני  סויוז 2.1A |

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור הלווין
* תיאור הלוויינים
* תיאור פיתוח ויכולות
* רשימת שיגורים
**פנחס לביא** (4 בספטמבר 1935 – 31 ביולי 2020) היה דיפלומט ישראלי; שגריר ישראל בסווזילנד והרפובליקה הדומיניקנית.

ביוגרפיה
--------

אביו, שמואל לוברט, נולד באסטרחן, רוסיה. הוריו של שמואל עלו לישראל בשנת 1933, התיישבו בפרדס חנה והיו בעלי פרדסים וחקלאים. שמואל היה סוחר עורות ופרוות; בעקבות כך, הגיע ליריד העורות והפרוות בלייפציג, שם פגש את אשתו יהודית מור, ילידת העיר, שלאביה היה עסק של עורות ופרוות. הם התחתנו בשנת 1925 בלייפציג, בה נולד כעבור שנה בנם הראשון אריה. פנחס לוברט (לימים לביא) נולד בשנת 1935 בדנציג. בשנת 1938 עלתה המשפחה לארץ ישראל. הם התיישבו בפרדס חנה ועסקו בחקלאות ובפרדסנות.
הוא למד בבית הספר הימי כפר גלים ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה הפתוחה.

בשנים 1964–1968 היה סגן ראש משלחת משרד הביטחון במלאווי, בראשותו של פנחס גונן, שאימנה את הצבא המקומי לאחר קבלת העצמאות מהבריטים. בעת שהותו בשליחות בחו"ל עיברת את שם משפחתו והחליפו מלוברט ללביא, בהתאם לדרישתו של דוד בן-גוריון להחלפת שמות משפחה לועזיים בעבריים. בשנת 1970 נשלח לתאילנד, בה היה קצין המנהלה ונספח העיתונות בשגרירות ישראל בבנגקוק עד לשנת 1974. ב-1972 היה אחד מששת אנשי משרד החוץ שהוחזקו כבני ערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק בידי פלסטינים מארגון "ספטמבר השחור".

בשנים 1974–1979 עבד באגף הכספים במשרד החוץ: כעוזר מינהלי, ראש מדור חו"ל ומנהל מחלקת תשלומי פרט. בשנים 1979–1984 שירת בפריז כיועץ וכקצין מנהלה אזורי לספרד, פורטוגל וצרפת. בשנת 1984 ובשנים 1990–1993 שימש כמנהל מחלקת שיגור קליטה ופרט, בשנים 1984–1986 היה מזכיר קרן ריפוי, אגף מינהל. בשנים 1986–1990 שירת בניו יורק כיועץ וכקצין מנהלה אזורי לאטלנטה, בוסטון, מיאמי ופילדלפיה.

בשנים 1993–1995 כיהן לביא כשגריר במבבנה, סווזילנד ושגריר לא תושב במסרו, לסוטו.

בשנים 1995–2000 כיהן לביא כשגריר בסנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית; וכשגריר במדינות מאומנות: אנטיגואה וברבודה, ברבדוס, גרנדה, ג'מייקה, דומיניקה, האיטי, סנט וינסנט והגרנדינים, סנט לוסיה, סנט קיטס ונוויס. בשנת 2000 פרש לגמלאות ממשרד החוץ.

פנחס לביא היה נשוי מ-1955 ועד למותו לרחל לביא, להם נולדו ארבעה ילדים. במהלך השנים אשתו עבדה בשגרירויות בהן שירת ובמשרד החוץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* פנחס לביא, באתר ההנצחה של משרד החוץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלמ"חגיק בראש צוות המדריכים של החלוצים הצעירים במאלאווי, מעריב, 12 ביולי 1964.
2. ↑  אברהם ארנון, "פרצתי בבכי כשהודיעו לי שאבא בין בני הערובה", ידיעות אחרונות, 29 בדצמבר 1972, עמ' 4.
3. ↑  אמיר בוחבוט, בן-גוריון לחץ על החיילים: "החליפו לשמות עבריים", באתר וואלה!, 3 ביוני 2014.
4. ↑  חגי קרן-צבי, ... ועכשיו כולם מחכים לעיראקים, ידיעות אחרונות, 18 במרץ 1971, עמ' 24.
5. ↑  קצין המינהלה הגיע מבאנגקוק, דבר, 23 בינואר 1973, עמ' 2.
6. ↑  ג'ורג' ליאונור, התאים הבהירו למחבלים כי בשום פנים לא יורשו לצאת עם בני-הערובה מהמדינה, מעריב, 31 בדצמבר 1972, עמ' 3.
7. ↑  המחבלים יצאו במטוס מיוחד מבנגקוק לקהיר אחר ששחררו בני-הערובה והסגירו נשקם, מעריב, 29 בדצמבר 1972, עמ' 3.
8. ↑  נעמי גל, כל העולם חזית, ידיעות אחרונות, 6 במרץ 1991, עמ' 14.
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי בקרואטיה. אם התכוונתם לכוכב הלכת הננסי, ראו קרס.

האי צרס במפרץ קוורנר
**צרס** (קרואטית **Cres**; איטלקית **Cherso**; לטינית **Crepsa**) הוא האי הגדול בקרואטיה.

גאוגרפיה
--------

האי שוכן במפרץ קוורנר בצפונו של הים האדריאטי, בין האי לושין מדרום, לאי קרק ולחצי האי איסטריה מצפון. שטחו של האי הוא 405.78 קמ"ר, אורכו 66 ק"מ ורוחבו בין 2 ל-12 ק"מ. צרס והאי השכן לו, לושין, היו בעבר אי אחד, אך כיום מפריד מצר ים שרוחבו 11 מטרים בלבד בין שני האיים, וגשר מקשר בין שתי גדותיו. אורך חופיו של האי כ-270 ק"מ והאקלים השורר בו הוא ים תיכוני. אגם ורנה (Vrana) ששטחו 5.75 קמ"ר הוא האגם היחיד על האי. עומקו המרבי של האגם הוא 76 מטר, דהיינו כ-50 מטרים מתחת לפני הים, והוא משמש כמקור מי השתייה לצרס ולאי השכן לושין. לפי אגדה מקומית שוכנת טירה על קרקעית האגם ובעת שרוח נושבת במקום, ניתן, לעיתים, לשמוע את פעמון הטירה מצלצל.

היסטוריה
--------

קיימות עדויות לכך שהאי צרס היה מיושב כבר בתקופת האבן. היוונים העניקו לצרס וללושין את השם המשותף "אפסירטידס", ובמאה ה-1 לפנה"ס נכבשו שני האיים על ידי הרומאים. עם חלוקת האימפריה הרומית, נותר האי צרס בשליטת האימפריה הביזנטית, ובמאה ה-6 הגיעו אליו ראשוני השבטים הסלאבים. בשנים 1000 עד 1358 נשלט האי על ידי ונציה, ולאחר מכן עבר לידיהם של המלכים הקרואטים-הונגרים. ב-1409 חזר האי לשליטת ונציה שהחזיקה בו עד סוף המאה ה-18. בעקבות הסכם רפאלו סופח האי לאיטליה ב-1920. ב-1945 היה האי לחלק מיוגוסלביה, ומאז שהתפרקה ב-1991, הוא שייך לקרואטיה.

אוכלוסייה וכלכלה
----------------

באי התגוררו בשנת 2001 3,184 תושבים, רובם המכריע בעיר צרס (2,959 תושבים). רוב התושבים מתרכזים לאורך חופו המערבי של האי. נתוניו של האי הביאו להתפתחות התיירות המהווה את ענף התעסוקה העיקרי, לצד דיג וחקלאות. בשל מבנהו הארוך וצר של האי, עובר כביש אחד לאורכו מנמל המעבורת שבצפונו ועד לגשר המחבר אותו עם האי לושין, סמוך לעיירה אוסור (Osor).

גלריה
-----

* העיירה לובניצההעיירה לובניצה
* העיירה בליהעיירה בלי
* הנמל בעיר צרסהנמל בעיר צרס
* העיר צרסהעיר צרס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צרס** בוויקישיתוף
* אתר העיר צרס (בקרואטית)
* אתר לשכת התיירות של צרס (באנגלית)
* צרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| הריביירה הקרואטית |
| --- |
| ערים | דוברובניק • ספליט • רוביני • רייקה • טרוגיר • זאדאר • אופטיה • פורץ' • פולה • שיבניק | דוברובניק |
| איים | צרס • קרק • מלייט • ראב • פאג • ויס • לושין • דוגי אוטוק • בראץ' • הוואר • קורצ'ולה • קורנטי |
| ערכים אחרים | מפרץ קוורנר • דלמטיה • הים האדריאטי • ולביט • איסטריה • האלפים הדינריים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567004205171
* BnF: cb119734782 (data)
* GND: 4418565-0
* LCCN: n85149687
* NKC: ge216294
* VIAF: 146646393
* WorldCat: lccn-n85149687

 |
**ז'ורז'י בן ז'ור** (בפורטוגזית: **Jorge Ben Jor** או: **Jorge Benjor**; נולד ב-22 במרץ 1942) הוא מוזיקאי ברזילאי שכותב ומלחין שירים בסגנון סמבה, פאנק (Funk), רוק וסמבה-רוק. בן ז'ור זוכה לפופולריות רבה במולדתו, ברזיל, כמו גם ברחבי העולם. הציבור בישראל התוודע לשיריו באלבומים כגון ארץ טרופית יפה, בוא לריו ועוד. ב"ארץ טרופית יפה" כלולים כמה משיריו, בין שירי אמנים ברזילאים אחרים, בתרגומו של אהוד מנור, ובעיבוד מחודש של מתי כספי. ב"בוא לריו" מבצעת יהודית רביץ מבחר משיריו בתרגומו של יעקב גלעד.

חייו
----

בן ז'ור נולד בריו דה ז'ניירו בשם Jorge Duílio Lima Meneses, אך הוא התפרסם בשם-הבמה ז'ורז' בן. ב-1988 החליף את שמו ל**ז'ורז' בן ז'ור**.

בן ז'ור החל לנגן בגיל 13, ובגיל 15 החל לשיר במקהלת כנסייה. בגיל 18 החל להופיע במסיבות ובמועדוני לילה. ב-1963 הופיע בן ז'ורז' עם שירו "Mas que Nada" (אשר זכה לפרסום בעולם לאחר שביצע אותו סרז'יו מנדז (Sergio Mendes)). מנהל של חברת "פיליפס" ששמע אותו החליט להפיק את אלבומו הראשון. שיר זה נחשב ללהיט הגדול ביותר של בן ז'ור עד היום.

שירים ידועים אחרים של בן ז'ור הם "Fio Maravilha" ("חוט פלא", שמו (הלא רשמי) של שחקן כדורגל ברזילאי מפורסם דאז, בגרסה העברית: "איזה כדורגל", תרגום: אהוד מנור), ו-"País Tropical" ("ארץ טרופית", בגרסה העברית: "ארץ טרופית יפה", תרגום: אהוד מנור).

שיריו של בן ז'ור זכו לפופולריות רבה בישראל בסוף שנות השבעים, בעיקר בזכות עיבודיו של מתי כספי ותרגומיו של אהוד מנור. המוזיקה הברזילאית בסגנון סמבה ובוסה נובה, ובכלל זה שיריו של בן ז'ור, השפיעו מאוד על המוזיקה הישראלית של סוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. בתקופה זו אף נוצרו שירים ישראלים חדשים בסגנון ברזילאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ורז'י בן ז'ור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ז'ורז'י בן ז'ור
* ז'ורז'י בן ז'ור, ברשת החברתית פייסבוק

* ז'ורז'י בן ז'ור, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ז'ורז'י בן ז'ור, ברשת החברתית אינסטגרם

* ז'ורז'י בן ז'ור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר אייטונס (באנגלית)

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר ספוטיפיי

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר Last.fm (באנגלית)

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר AllMusic (באנגלית)

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר דיזר

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר Discogs (באנגלית)

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר Songkick (באנגלית)

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר Genius

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר SecondHandSongs

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר DNCI

* ז'ורז'י בן ז'ור, באתר בילבורד (באנגלית)
* ז'ורז'י בן ז'ור (1942-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקורות שונים מציינים גם 1940 ו-1945 כשנת הלידה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007378573005171
* BIBSYS: 1006074
* BNE: XX1089443
* BnF: cb13891351s (data)
* CiNii: DA12747488
* GND: 13461013X
* ICCU: UBOV509563
* ISNI: 0000 0001 1773 4439
* LCCN: n81082503
* LNB: 000079023
* MusicBrainz: 19499124-36d4-4ccc-b28d-04dde3d2076f
* NDL: 001252840
* NKC: mzk2011667961
* NLP: a0000003361294
* NTA: 071884440
* SUDOC: 179228129
* VIAF: 22326525
* WorldCat: lccn-n81082503

 |
**נמל התעופה הבין-לאומי העסקי "אוסטאפייבו"** (ברוסית: «‏**Международный бизнес-аэропорт «Остафьево**) הוא נמל תעופה בין-לאומי עסקי מסוג "B", שנמצא במרחק 14 קילומטרים מדרום לכביש הטבעת של מוסקבה, במחוז האדמיניסטרטיבי של מוסקבה החדשה.

נמל התעופה נמצא בבעלות חברת גזפרום אוויה, חטיבת התעופה של גזפרום. הנמל שופץ ונפתח לטיסות אזרחיות בשנת 2000 במקום בסיס אוויר צבאי לשעבר. אוסטאפייבו כולל טרמינל זכוכית מודרני חדש המתאים בעיקר לחברות תעופה עסקיות.

לנמל יכולת קליטה של מטוסי בואינג 700–737, גלובל 5000/6000 / אקספרס, פלקון 900/2000 / 7X, אנטונוב An-12/74, איליושין Il-18, יאקובלב Yak-42, סוחוי SJ-100, טופולב Tu-134 (עם מגבלות רעש) ומסוקים מכל הסוגים.

תיאור
-----

שדה התעופה שייך למשרד ההגנה הרוסי ומופעל במשותף עם גזפרום אוויה. זהו ביתם של חברת גזפרום אוויה וחברת המטען Shar ink. המטפל המורשה היחיד הוא חברת Aviapartner LLC.

שדה התעופה נפתח לטיסות בינלאומיות בשנת 2007 ועומד בסטנדרטים המודרניים של ארגון בטיחות ושירותים של טיסות בינלאומיות ופנימיות.

אוסטאפייבו מופעל כשדה תעופה בינלאומי עסקי, המוכן לספק שירותים בנושאי טיפול בשירותי קרקע למטוסים, חניה, תדלוק, קייטרינג, העברה ואירוח לצוות, סיוע במכס, מתן מידע אווירונאטי ותמיכה ארגונית, כולל ניווט ותמיכה למטוסים זרים שטסים בפדרציה הרוסית.

בשטחו של אוסטאפייבו ממוקמים מרכזי תחזוקה מוסמכים עבור מטוסי עסקים (מאושרים על ידי Dassault Aviation) ומסוק EC-120B Colibri. במתחם שדה התעופה 26 חניוני מטוסים פתוחים, 12 מהם נמצאים במרחק הליכה מהטרמינל. ישנם שני מתחמי האנגר מחוממים לארבעה מטוסים. המקומות בהאנגרים מצוידים בכל הציוד הנדרש, כולל סורגי גרירה זמינים. ניתן לקבל שירותים בנושא ניקוי מטוסים ומסוף הנוסעים של שדה התעופה יכול לטפל בעד 70 נוסעים לשעה בקווים טיסות פנים ו-40 נוסעים לשעה בטיסות בינלאומיות.

כדי להקל על התקשורת התחבורתית עם מוסקבה, שיפוץ כביש הגישה נמצא בעיצומו.

עובדות מעניינות
---------------

* בשנת 1803 באחוזת אוסטאפייבו, שהייתה אז שייכת לנסיך א. וויאזמסקי (בנו של פ. ויאזמסקי), נחת בלון אוויר של הרוסיה הראשונה שטסה, הנסיכה פ. גגארינה. לאחר מכן, הבלון המפורסם הוחזק באחוזת אוסטאפייבו במשך זמן רב.
* במחצית השנייה של שנות הארבעים שדה התעופה אוסטאפייבו כבר היה בשימוש כשדה תעופה: מכאן ביצעו מטוסים Li-2 טיסות סדירות של דואר ומטען לערים שונות בברית המועצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה הבין-לאומי אוסטאפייבו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי אוסטאפייבו
* האתר הרשמי של מפעיל נמל התעופה, אוויה פרטנר
* שדה התעופה אוסטאפייבו

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Авиапартнер". www.aviapartner-uumo.ru/en.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567746705171
* LCCN: n91109625
* VIAF: 153744724
* WorldCat (עם VIAF): 153744724

 |
המחוז סוס-מאסה-דרעה של מרוקו, שמורכב מאזור הסוס (מערב המחוז) ושני אזורים נוספים
**סוס** (בערבית: **بلاد السوس**, בברברית: **ⵙⵓⵙ**, בצרפתית: **Souss**) הוא אזור בדרום מרוקו. האזור מצוי בקרבת מדבר הסהרה אך ביניהם מצוי ה"אנטי-אטלס". מבחינה מנהלית האזור הוא חלק ממחוז מרוקאי בשם "סוס-מאסה-דרעה" שמורכב משלושת האזורים הללו יחדיו, ועיר הבירה שלו היא אגאדיר. הסוס הוא אזור הגידול הטבעי של עץ הארגן הידוע, ולכן חלקים מהאזור הוכרזו על ידי אונסק"ו כשמורת טבע ביוספרית.

נהר סוס למרגלות האנטי-אטלס
הסוס הוא אזור פורה שאינו מצוי במחסור של מים, ולאורך ההיסטוריה הוא היה אחד האזורים היצרניים ביותר של מרוקו. החל מהמאה ה-11 האזור היה ידוע בהפקה וביצוא של סוכר. 

אזור הסוס מיושב בברברים דוברי תַשֶלְחִית, ניב של שפות ברבריות, שידוע גם בשם "שלוּחית".

לקריאה נוספת
------------

* Boogert, Nico van den (1997). *The Berber Literary Tradition of the Sous: with an edition and translation of 'The Ocean of Tears' by Muḥammad Awzal (d. 1749)*, Leiden: NINO. (chapter 1, 'The Sous')
* Montagne, R. (1930). *Les Berbères et le Makhzen dans el Sud du Maroc*, Paris.
* UNESCO Arganeraie Biosphere Reserve

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוס** בוויקישיתוף