recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
באלגברה, איברי חוג a,b נקראים **מחלקי אפס** אם מכפלתם היא אפס. איבר \ a\neq 0 נקרא **מחלק אפס שמאלי** אם קיים \ b\neq 0 כך ש-\ ab=0, ובדומה לזה b הוא **מחלק אפס ימני**. בחוג קומוטטיבי, מושגים אלו מתלכדים. חוג שאין בו מחלקי אפס נקרא תחום, ותחום קומוטטיבי נקרא תחום שלמות. לדוגמה, בשדה אין מחלקי אפס. מחלקי אפס הם בדיוק האיברים בעלי מאפס לא-טריוויאלי.

דוגמאות
-------

1. נביט בחוג המטריצות מסדר \ 2\times 2 מעל המספרים הרציונליים. מכיוון ש-{\begin{bmatrix}0&1\\0&0\end{bmatrix}}{\begin{bmatrix}1&0\\0&0\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}0&0\\0&0\end{bmatrix}}, נקבל ש-{\begin{bmatrix}0&1\\0&0\end{bmatrix}} הוא מחלק אפס שמאלי ו-{\begin{bmatrix}1&0\\0&0\end{bmatrix}} היא מחלק אפס ימני. באופן כללי, מטריצה מעל שדה היא מחלק אפס (ימני ושמאלי) אם ורק אם היא אינה הפיכה.

2. כל אידמפוטנט e שאינו איבר היחידה של החוג הוא מחלק אפס. (אכן, לפי ההנחה קיים x בחוג כך ש-\ ex-x\neq 0, ואז \ e(ex-x)=ex-ex=0). בפרט איבר יחידה של תת-חוג, שאינו איבר יחידה של החוג כולו, הוא מחלק אפס.

ראו גם
------

* מאפס
* תחום

קישורים חיצוניים
----------------

* מחלק אפס, באתר MathWorld (באנגלית)
**מחולל רישיונות**, המוכר במיוחד בכינוי הלועזי **keygen** (הלחם של key generator), הוא תוכנית קטנה המסוגלת לייצר מספר סידורי או רישיון הרשמה של תוכנה או אלגוריתם קריפטוגרפי. 

את מחוללי הרישיונות כותבים קבוצות קראקרים עבור אתרי אינטרנט המוקדשים להעתקה פיראטית של תוכנות.

כיצד הם עובדים
--------------

תוכנות ומשחקי מחשב דורשים בדרך כלל הזנה של רישיון רק בשעת ההתקנה. תוכנת ההתקנה מיישמת ביטוי אלגברי על הרישיון שהוזן על מנת לאמת את תוקפו. לדוגמה, האלגוריתם יכול להגדיר שרישיון שמוזן צריך לכלול 5 מספרים שסכום הביטים שהם מייצגים הוא 25, ו-3 אותיות שסכומן, לאחר שהומרו לערך המספרי שלהם, שווה ל-42.

כדי לכתוב מחולל רישיונות, הכותב נעזר לרוב ב-דיסאסמבלר, תוכנה הממירה שפת מכונה לשפת סף, על מנת לעיין בקוד התוכנה לה הוא מעוניין ליצור מחולל רישיונות זה. לאחר שהצליח לגשת לקוד התוכנה, הוא יכול לאתר את הפונקציה או פונקציות שאחראיות על האימות. באמצעות הנדסה הפוכה הוא מסוגל ליצור אלגוריתם הפוך לייצור רישיונות תקפים.

בעיות עם מחוללי רישיונות
------------------------

מלבד בעיות אתיות וחוקיות, מחוללי הרישיונות נתקלים בשתי בעיות עיקריות: אקטיבציה ואימות רישיון מקוון. תוכנות העובדות בצורה מקוונת, כגון תוכנות המורידות עדכונים בצורה שוטפת, יכולות לבקש לאמת את הרישיון הסידורי. מסיבה זו, לא יכולים יוצרי מחוללי רישיונות לדעת כיצד עובדים אלגוריתמים אלו ולכן עבור תוכנות אלו, רק ההתקנה והשימוש המקומי אפשרי. לעיתים יכול הקראקר לעקוף בעיה זו באמצעות הסרת הדרישה לאימות הרישיון, ובמילים אחרות - יצירת קראק. בעיה נוספת, הנפוצה בעיקר בתחום המשחקים באמצעות האינטרנט, היא מקרה שבו אדם אחד משתמש ברישיון בר תוקף שחולל מחולל רישיונות, אך רישיון זה כבר נמצא בשימוש על ידי אדם אחר, בין אם אדם זה קנה את הרישיון באופן חוקי ובין אם אף הוא השיג רישיון זה באמצעות מחולל רישיונות. בנוסף, ובדומה לתוכנות שמקורן אינו ניתן לאימות, יכול המחולל לכלול נוזקה - וירוסים או סוסים טרויאניים.

מאפיינים תרבותיים
-----------------

פעמים רבות "מקושטים" מחוללי הרישיונות באמנות ASCII ובאמנות ANSI, כמו גם מוזיקת טראקר של האסכולה הישנה.

ראו גם
------

* הגנת תוכנה
**ולטר קריגר** (בגרמנית: **Walter Krüger**,‏ 27 בפברואר 1890 – 22 במאי 1945), קצין בכיר בוואפן אס אס בדרגת אובר-גרופנפיהרר אשר פיקד בין היתר על דיוויזיית אס אס "דאס רייך" בקרב קורסק, ועל קורפוס האס אס השישי במהלך קרבות בכיס קורלנד.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

ולטר קריגר נולד בשטרסבורג שבאלזס (אז חלק מהאימפריה הגרמנית) למשפחתו של קצין פרוסי, אוברסט אלפרד קריגר. הוא היה הבכור מבין שני בנים (אחיו הצעיר פרידריך-וילהלם קריגר היה אף הוא קצין בכיר באס-אס). למד בפנימיה צבאית בקרלסרוהה ובבית הספר לקצינים בברלין. בשנת 1908 הוסמך לקצונה. במלחמת העולם הראשונה שירת ביחידות הרריות של הצבא הגרמני. במהלך המלחמה עוטר בשתי דרגות של צלב הברזל והועלה לדרגת האופטמן. בסיום המלחמה שירת בפרייקור ונטל חלק בקרבות עם הצבא האדום בלטביה. 

בשנת 1935 גויס לוואפן אס אס. בזכות ניסיונו הצבאי הועלה מיד לדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר. שירת כמדריך בבית הספר לקציני אס אס בעיר באד טלץ. בשנת 1939 מונה לראש מטה של דיוויזיית אס אס ה-4.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה השתתף עם הדיוויזיה ה-4 בקרבות בפולין ובצרפת. 
בשנת 1941 הועלה לדרגת בריגדפיהרר ומונה למפקד דיוויזיית אס אס הרביעית, עמה השתתף בשלבים הראשונים של המצור על לנינגרד. 

במרץ 1943 מונה למפקד דיוויזיית אס אס "דאס רייך". במהלך קרב קורסק הוביל את הדיוויזיה למתקפה בחלק הדרומי של מבלט קורסק.

במרץ 1944 מונה לפקד על כוחות האס אס באוסטלנד. ביולי 1944 - מונה לפקד על קורפוס האס אס השישי, שהיה חלק מקבוצת ארמיות צפון. לאחר נסיגת הצבא הגרמני אל אזור קורלנד הפך הקורפוס בפיקודו של קריגר לחלק מקבוצת ארמיות קורלנד.

ב-9 במאי 1945 נכנעה קבוצת ארמיות קורלנד (יחד עם כל גרמניה הנאצית). קריגר לא רצה ליפול לידיהם של חיילי הצבא האדום, לכן הפר את פקודת הכניעה ויחד עם כ-300 קצינים וחיילים בפיקודו החל לנוע מערבה לכיוון פרוסיה המזרחית. ב-22 במאי הקיפו חיילים סובייטים את הכוח בפיקודו של קריגר ולאחר קרב קצר הכניעו אותו. קריגר עצמו התאבד בירייה, כדי לא ליפול בשבי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ולטר קריגר** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124554385
* VIAF: 45238263
* WorldCat: viaf-45238263

 |
בית יהונתן
**בית יהונתן** הוא מבנה בכפר התימנים בשילוח שבירושלים הנמצא בבעלות עמותת עטרת כהנים.

הבית נבנה על גבי אדמות הקדש בנבנישתי האמון עליו עד היום. ההקדש מיוחס[דרושה הבהרה] לעולי תימן שהתגוררו במקום החל משנת 1885. במהלך מאורעות 1936–1939, בעקבות פרעות שהוביל חאג' אמין אל חוסייני, אילצו אותם הבריטים בשנת 1938 לעזוב את המקום, והם לא שבו אליו גם לאחר סיום המנדט הבריטי, מאחר שאדמות ההקדש נותרו בשטחי הכיבוש הירדני.

את המבנה בן שבע הקומות בנה עבור העמותה קבלן פלסטיני. הוא נבנה תוך חריגה מחוקי הבנייה במקום, המתירים בנייה לגובה שתי קומות בלבד, ולאחר דיונים במספר ערכאות נפסק כי יש להרוס אותו. בית המשפט הוציא מספר צווים לפינוי ואיטום המבנה, שלא בוצעו על ידי עיריית ירושלים. בראשית 2010 החל שר הפנים אלי ישי בניסיון להכשיר את המבנה.

במקרים רבים יידו ערבים אבנים לעבר הבית וגרמו לו נזק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר חסון, לדור לברקת: המשך בהליכי פינוי ואיטום בית יהונתן, באתר הארץ, 15 בפברואר 2010
2. ↑  ניר חסון, וינשטיין לברקת: עיכוב פינוי בית יהונתן עלול להביא לפתיחת הליך פלילי, באתר הארץ, 13 בינואר 2011
3. ↑  יאיר אלטמן לקראת הפינוי: אבנים יודו על בית יהונתן בסילוואן, באתר ynet
4. ↑  אנה בורד, אישום: יידו עשרות בקבוקי תבערה ואבנים בסילוואן, באתר של "רשת 13", 30 בינואר 2012 (במקור, מאתר "nana10")
חזית ארמון ברבריני.
המדרגות האליפטיות של בורומיני.
תחריט מהמאה ה-18 של הכניסה למבנה.
**ארמון ברבריני** (באיטלקית: **Palazzo Barberini**; פלאצו ברבריני) הוא ארמון הממוקם בעיר רומא, ליד פיאצה ברבריני.

הקמת המבנה
----------

בעבר שימש האתר ככרם של משפחת ספורצה. בשנת 1549 נבנה באתר הארמון ראשון עבור המשפחה. אולם לאחר שהחשמן אלסאנדרו ספורצה נקלע לקשיים כלכליים בשנת 1625 נרכש המבנה על ידי מאפאו ברבריני - לימים האפיפיור אורבנוס השמיני. אורבנוס העסיק שלושה אדריכלים לצורך הקמת הארמון - קרלו מדרנו שהיה האדריכל האחראי באותה עת על הקמת בזיליקת פטרוס הקדוש, אולם תוכניתו להקמת ארמון בסגנון הרנסאנס השתנתה במהרה והארמון הפך למעשה לווילה המקיפה חצר כבוד גדולה. מדרנו החל בבניית הארמון בשנת 1627 ונעזר באחיינו פרנצ'סקו בורומיני. לאחר מותו של מדרנו בשנת 1629, הוחלף בורומיני בג'ובאני לורנצו ברניני, ועבודות הקמת הארמון הושלמו על ידי ברניני בשנת 1633.

לאחר מותו של אורבנוס השמיני, הוחרם הארמון על ידי האפיפיור אינוקנטיוס העשירי, והושב לידי משפחת ברבריני רק בשנת 1653.

תיאור המבנה
-----------

הארמון ממוקם סביב חצר קדמית. משני צדדי הכניסה מצויים אגפי הארמון שתוכננו על ידי ברניני. בכניסה למבנה אולם כניסה אובלי מרכזי שגובהו שתי קומות. אגפי הארמון מפרידים בין גן הארמון המצוי מאחוריו לבין הכיכר שלפני הארמון.
סגנון הבנייה של הארמון הוא סגנון ונציאני ולא רומאי. החלונות של הקומה העליונה נבנו על פי תכנונו של בורומיני ובשל השימוש בפרספקטיבה מדומה, יוצר הארמון אשליה של עומק.

הארמון שימש מקור להשראה לארמונות רבים באירופה, והאולם המרכזי של המבנה נחשב ליצירת מופת בארוקית, שהועתקה בארמונות אפיפיורים רבים וכן בווילה פיזאני שבסטרה, בחדר הכתר בארמון הלכותי שבמדריד וכן בארמון קה רצוניקו שבוונציה.

בקומה הראשונה צוירו פרסקאות במהלך המאה ה-17 על ידי האמנים ג'וזפה פאסרי ואנדראה קמאסֶאי. 

הגן מכונה "הגן הסודי" (**giardino segreto**) בשל היותו חבוי מהרחוב באמצעות חזית המבנה. בגן הוצבה אנדרטה לברטל ת'ורוולדסן שעבד בסמוך.

גלריות ומוזיאונים
-----------------

כיום משמש הארמון את ה"**גלריה נציונלה ד'ארטה אנטיקה**" – הגלריה הלאומית האיטלקית לאמנות עתיקה (Galleria Nazionale d'Arte Antica) – אחד מאוספי האמנות החשובים ביותר באיטליה. במסגרת אוסף זה מוצגים לה פורנרינה של רפאל, יהודית כורתת את ראש הולופרנס של קאראווג'ו וכן דיוקן הנרי השמיני של הנס הולביין.

בחלקו האחורי של המבנה התגלו שרידי מיתראאום מהמאה השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **רומא** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון ברבריני** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ארמון ברבריני (באיטלקית)
* ארמון ברבריני, ברשת החברתית פייסבוק
* תיאור הארמון
* תמונת לוויין של מתחם הארמון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4028161-9
* VIAF: 172645747
* WorldCat (עם VIAF): 172645747

 |
**קסקדת החמצן** היא חלק מתהליך הנשימה, זהו מעבר החמצן מהאטמוספירה אל המיטוכונדריון.

חמצן מגיע מהאוויר הנשאף מבחוץ. לצורך ביצוע תהליך הנשימה התאי (הפקת אנרגיה מגלוקוז) על החמצן להיות מומס במים, ולשם כך יש צורך במערכת אשר תוביל את החמצן מהאוויר אל הגוף, תמיס את החמצן ותביא אותו אל המיטוכונדריות לצורך תהליך הנשימה התאית.

הלחץ האטמוספירי בגובה פני הים הוא 760 מ"מ כספית, באוויר יבש יש כ־21% חמצן ומכאן שהלחץ היחסי של החמצן הוא 160 מ"מ כספית באוויר אשר נשאף לגוף האדם (760\*21%).

בקנה הנשימה (טרכאה) האוויר היבש מתערבב עם אדי המים. הלחץ החלקי של המים הוא 47 מ"מ כספית, ולכן סך הלחץ בקנה הנשימה הוא 713 מ"מ כספית (760-47), ומכאן שהלחץ החלקי של החמצן הוא 150 מ"מ כספית (21%\*713).

בנאדיות הריאה, האוויר הלח שהגיע מקנה הנשימה מתערבב עם פחמן דו-חמצני. הלחץ החלקי שלו הוא 40 מ"מ כספית, כאשר היחס שבין ניצול החמצן לייצור הפחמן הדו-חמצני הוא 0.8 (על כל 1 יחידת חמצן מנוצלת, נוצרת 0.8 יחידת פחמן דו-חמצני- יחס החילוף הנשימתי) ומכאן, שהלחץ החלקי של החמצן בנאדיות הריאה הוא 100 מ"מ כספית.

arteriosity
הלחץ החלקי של החמצן בארטריולות (עורקיות) הוא מעט נמוך יותר- 90 מ"מ כספית. למעשה, הלחץ החלקי של החמצן בנאדיות, שהוא 100 מ"מ כספית, אינו שווה ללחץ החלקי של החמצן בדם- הפרש זה קרוי Aa difference: מפל הלחצים בין הנאדיות לבין הדם. הפרש זה נובע, אצל אנשים בריאים, כתוצאה מכך שיש דלף מימין לשמאל (זרימה דרך האנסטמוזות שבין הסימפונות לריאות ודליפה של דם ורידי תוך לבבי דרך thebesian veins). דלף זה גורם לירידה בלחץ החמצן בדם לעומת לחצו בנאדיות (דם זורם בוורידים סיסטמיים אל עורקים סיסטמיים בלא שיורווה לגמרי בחמצן בריאות ולכן לחץ החמצן וריכוזו בעורקים הסיסטמיים יורד). הפרש זה יכול לעלות גם כתוצאה ממצבים פתולוגיים, כגון דלקת ריאות קשה אשר פוגעת ברקמה, בצקת ריאות או מחלות ריאה שונות (כגון פיברוזיס, מחלת קרינה וסרטן ריאות). עליה בהפרש זה גורמת להיפוקסמיה: מחסור בחמצן.

לחץ החמצן בדם ורידי הוא 40 מ"מ כספית.

באינטרסטיציום של הרקמות השונות הלחץ החלקי של החמצן הוא 20 מ"מ כספית, ובתוך התאים עצמם 10 מ"מ כספית. המיטוכונדריה מסוגלת לבצע מטבוליזם חמצוני בלחץ חמצן שערכו נמוך עד כדי 1–2 מ"מ כספית.

מאגר החמצן בגוף האדם
--------------------

בגוף האדם, לחץ החמצן- PO2 ברקמות נמוך, והחמצן אינו נמס טוב במים. לכן, רק חמצן מועט יכול להיאגר בתמיסה לשעת חירום.

במקרה של פגיעה במערכת הנשימה, ישנם מספר אתרים בגוף בהם יש מאגר של חמצן, (פחות מ-2 ליטר חמצן) המספיק למספר דקות מועט על מנת להחזיק את האדם בחיים:

* במערכת הדם, בה זורמים בממוצע כ־5 ליטרים של דם, קיים המוגלובין הקושר את החמצן. רמת ההמוגלובין התקינה היא 15 מ"ג ל-100 מ"ל, וגרם אחד של המוגלובין יכול לקשור 14 מ"ל חמצן: כלומר, סה"כ 1 ליטר של חמצן נמצא בדם.
* בנוזל הפלזמה מומסים בסה"כ עוד 7.5 מ"ל חמצן.
* בריאות- חלק מהחמצן נאגר בנאדיות הריאה: ב FRC של 2.4 ליטרים, כאשר לחץ החמצן העורקי הוא 100 מ"מ כספית, יש כ־500 מ"ל חמצן נוספים.
* במיוגלובין- שרירי השלד והלב מכילים מיוגלובין- חלבון האוגר חמצן. ואולם, ריכוז המיוגלובין בשריר החדר שבלב הוא נמוך- 4 מ"ג לגרם, וכמות זו מספיקה לצריכת חמצן בסיסית בלב למשך 3–4 שניות. ריכוז המיוגלובין בשריר השלד עוד נמוך מריכוזו בלב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  150 מ"מ כספית שהיו בקנה הנשימה, בניכוי הלחץ החלקי של פחמן דו-חמצני לחלק ל-0.8, כלומר, בניכוי 50 מ"מ כספית, כלומר, סך הלחץ החלקי של החמצן בנאדיות הריאה הוא 100 מ"מ כספית.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הגרפיט בנוי שכבות-שכבות. שכבה בודדת היא למעשה גרפן
מבט ב"היטל על" של שכבות גרפן בגרפיט. כל אטום פחמן מצוי מול מרכז משושה במישור מקביל.
גרפיט שנוצר כתוצאה מפירוק גלוקוז
**גרפיט** (באנגלית: **Graphite**) הוא אחת מתצורות המוצק של פחמן. האלוטרופים האחרים הם גביש היהלום, הפחם, הפולרן ותצורה מודרנית יותר של צינורית פחמן המופקת בטכניקת ננוטכנולוגיה.

מבנה כימי
---------

הגרפיט הוא אחת מצורות האיתינים של פחמן, וכמו היהלום גם הוא סריג אטומרי, אך בשונה ממנו, הגרפיט אינו גביש.

הגרפיט בנוי משכבות, העשויות טבעות בעלות שישה פחמנים (משושה), באופן שכל פחמן מחובר לשלושה פחמנים אחרים בקשרים קוולנטים; אורך הקשר פחמן-פחמן במישור 0.142nm (ננומטר); השכבות מרוחקות אחת מהשנייה 0.335nm ומחוברות ביניהן באמצעות קשרי ואן דר ואלס, מה שגורם לגרפיט להיות רך. בין השכבות מצויים אלקטרונים ניידים (אלקטרון הערכיות הרביעי הלא קושר בקליפה של כל אטום פחמן) ומאפשרים מוליכות חשמלית. השכבות מוסטות זו ביחס לזו, כך שאטום פחמן במישור אחד אינו מעל אטום פחמן במישור השכן. מבחינים ב**שתי צורות של גרפיט**, השונות זו מזו במיקום המישורים זה ביחס לזה. בצורה היציבה - ההקסגונלית – המישורים בסידור ABAB; דהיינו, כל אטום פחמן מצוי מעל מרכז המשושה במישורים השכנים ומול אטום פחמן במישור הבא.

במשך שנים היה ניסיון להפריד את שכבות הגרפיט. רק בשנת 2004 הצליח אנדריי גיים, בשיתוף פעולה עם קונסטנטין נובוסלוב, שניהם פיזיקאים רוסיים מאוניברסיטת מנצ'סטר, לבצע את ההפרדה על ידי עבודה עם רסיסי גרפיט. הם חזרו על הפעולה שוב ושוב, והרסיסים שהתקבלו נעשו דקים יותר ויותר. כשהיו בידי החוקרים רסיסים דקים רבים, הם בחנו בעיון רב את החתיכות, וגילו שעוביין של כמה מהן היה אטום אחד בלבד. יתרונותיו של החומר נעוצים בתכונותיו המיוחדות, ובהן חוזק מיוחד ומוליכות גבוהה אפילו בטמפ' החדר. לחומר הזה של שכבת פחמן בעובי של אטום אחד ניתן השם גְרָפֵן (באנגלית: Graphene).

פרס נובל לפיזיקה לשנת 2010 הוענק לגיים ונובוסלוב על גילוי הגְרָפֵן.

יישומים
-------

* שילוב גרפיט עם חרסית לשימוש בעפרונות.
* מחליפי חום ברכיבי חשמל (מעבדי מחשב) או רדיאטורים של מכוניות ספורט (נאסקאר)
* בכורים גרעיניים נעזרים במוטות גרפיט לשליטה בריאקציה הגרעינית. אטום הפחמן קל מספיק כך שהתנגשות אלסטית בנייטרון מהיר תקטין את מהירותו ומצד שני אין בליעה של נייטרונים בגרעין הפחמן. כך ניתן להאט את הנייטרונים המהירים הנפלטים בביקוע גרעיני ולהגדיל את הסיכוי לבליעה שלהם בגרעיני החומר הבקיע.
* משתמשים בגרפיט בצורת אבקה קרושה בבישול, אמנות ועוד.
* גלולות או אבקות פחם משמשות ברפואה, על-מנת לספוג רעלים וארס ממערכת העיכול.
* שימושים שונים באלקטרוניקה.
* כיום עסוקים מהנדסים במעבדות ברחבי העולם בחקירת הגְרָפֵן, כדי לקבוע אם אפשר לעבדו למוצרים דוגמת מבנים סופר-קשיחים, צגים חכמים, טרנזיסטורים בעלי מהירות-על ומחשבים הפועלים באמצעות מבנים זעירים המכונים נקודות-קוונטיות.
* מחבטי טניס קלי משקל
* עקב רכותו ומוליכותו החשמלית הטובה הגרפיט נמצא בפנטורגף שהוא הפס החשמלי הנוגע בכבלי החשמל התלויים בתחבורה ציבורית חשמלית (אוטובוסים ורכבות)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גרפיט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גרפיט** |

* גרפיט, באתר webmineral
* גרפיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538430005171
* BNE: XX531308
* BnF: cb12152787z (data)
* GND: 4158067-9
* LCCN: sh85056487
* NDL: 00566328
* NKC: ph120599

 |
מבנה נגיף ה-HIV. השכבה החיצונית, המסומנת בשני פסים אפורים, היא המעטפת הנגיפית ובה נראים הגליקופרוטאינים הנגיפיים gp41 ו-gp120
**מעטפת נגיפית** היא שכבה ליפידית כפולה, שמקורה בקרום התא המאכסן, המאפיינת נגיפים רבים. בנגיפים המכילים מעטפת זו, היא מהווה את השכבה החיצונית ביותר, כלומר היא מכסה את שכבת חלבוני המבנה, המגנים על החומר הגנטי של הנגיף, הקרויה קפסיד. כמו כן היא מהווה 20-35% ממשקל נגיפים אלה.

כאמור, מקורה של המעטפת הנגיפית הוא בקרום התא המאחסן. לפיכך, כ-50-60% מהרכבה תופסים הפוספוליפידים. פרט לפוספוליפידים, מכילה המעטפת הנגיפית גם מולקולות כולסטרול, שאריות חלבוני קרום התא וגליקופרוטאינים נגיפיים ספציפיים לזן המדביק. גליקופרוטאינים אלה משמשים את הנגיף להכרת רצפטורים ייחודיים על פני ממברנת התא המאחסן, שבאמצעות יצירת אינטראקציה ביניהם יאפשרו לנגיף לחדור לתוכו.

נוכחות המעטפת הליפידית מעידה בהכרח על הנצת הנגיף מתוך התא המודבק ולא על ליזיס (הרס התא המאחסן על ידי פיצוצו), דבר הגורם לשחרור נגיפים "ערומים" (חסרי מעטפת ליפידית) בוגרים. 
תכונה מאפיינת נוספת היא הרגישות הגבוהה של נגיפים בעלי המעטפת למגוון רחב של חומרי חיטוי על בסיס: כוהל, חומצות-בסיסים, חומרים מחמצנים וכן טמפרטורות גבוהות.
הסיבה לכך היא העמידות הנמוכה יחסית של הקפסיד החלבוני שלהם לתנאי הסביבה. לפיכך, חלק ניכר מהעמידות שלהם תלוי בשלמות המעטפת הנגיפית הפגיעה לשלל חומרים, הנכללים בקטגוריות הנ"ל. נגיפים רבים המכילים מעטפת נגיפית אינם מסוגלים לשרוד פרק זמן ממושך מחוץ למאחסן ומוכרחים להיות מועברים ישירות מפונדקאי לפונדקאי דרך נוזלי הגוף השונים.

להלן רשימה חלקית של נגיפים פתוגניים הומאניים המכילים מעטפת נגיפית:

### נגיפי DNA

* Herpesviridae - כל 8 נגיפי ההרפס ההומאניים (HSV-1/2, VZV, EBV, CMV, HHV-6/7, KSHV)
* Poxviridae -נגיף האבעבועות השחורות.

### נגיפי RNA

* Flaviviridae - נגיפי קדחת מערב הנילוס, קדחת דנגי וצהבת נגיפית מסוג C.
* Togaviridae - נגיף האדמת, O'nyong-nyong virus.
* Coronaviridae - נגיפי הסארס והקורונה.
* Deltavirus - נגיף צהבת נגיפית מסוג D
* Orthomyxoviridae - נגיפי אינפלואנזה מסוג A,B,C.
* Paramyxoviridae - נגיפי הפרא-אינפלואנזה מסוג 1,2,3,4 ו-RSV.
* Rhabdoviridae - נגיף הכלבת.
* Bunyaviridae - נגיף ההנטה.
* Filoviridae - נגיפי אבולה ומרבורג.

### רטרווירוסים

* Deltaretrovirus - נגיפי HTLV מסוג 1, 2.
* Lentivirus - נגיפי HIV מסוג 1,2.
* Hepadnaviridae - נגיף צהבת נגיפית מסוג B.

ראו גם
------

* נגיף

לקריאה נוספת
------------

* David O.White, Frank J. Fenner, **Medical Virology** fourth edition, 1994.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעטפת נגיפית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  , David O.White, Frank J. Fenner, Medical Virology fourth edition, עמוד 14
בתורת הגרפים, **גרף מושלם** הוא גרף שבו בכל תת גרף מושרה, גודל הקליקה המקסימלית שווה למספר הצביעה של תת-הגרף.

צביעה חוקית של גרף G היא בפרט גם צביעה חוקית של כל תת-גרף שלו, לכן אם קיימת ב -G קליקה בגודל k אז כל צביעה חייבת להשתמש בלפחות k צבעים. מכאן שגודל הקליקה המקסימלית מהווה חסם תחתון על מספר הצביעה של הגרף. אם חסם זה הוא הדוק לכל תת-גרף מושרה של G, אז G נחשב מושלם.

משפחות של גרפים מושלמים
-----------------------

1. גרפים מלאים - כל תת-גרף מושרה של גרף מלא הוא בעצמו גרף מלא ולכן הן מספר הצביעה שלו והן גודל הקליקה המקסימלית המוכלת בו הם כמספר הצמתים בו.
2. גרפים דו צדדיים – גרפים בעלי מספר צביעה 2. כל תת-גרף מושרה של גרף דו צדדי או שאינו מכיל אף צלע (ואז כל קליקה מכילה צומת יחיד וכן ניתן לצבוע את כל הצמתים באותו צבע, כלומר מספר הצביעה של תת-הגרף הוא 1) או שהוא מכיל צלעות, אבל אינו מכיל אף קליקה עם יותר משני צמתים (ואז מספר הצביעה הוא 2, כגודל הקליקה המקסימלית).
3. גרפים מיתריים – גרפים בהם לכל מעגל באורך 4 לפחות קיים מיתר, או לחלופין לא קיים בהם תת-גרף מושרה שהוא מעגל מאורך 4 לפחות.
4. גרפי השוואה של סדר חלקי – אלו גרפים אשר ניתן לכוון את הקשתות שלהם כך שהיחס שהן יוצרות יהיה יחס סדר חלקי.
5. גרפי קטעים – גרפים אשר ניתן להתאים בין הצמתים שלהם לבין קטעים על הישר באופן כזה ששני צמתים מחוברים בקשת אם ורק אם הקטעים המתאימים להם נחתכים.

מאפיינים של גרפים מושלמים
-------------------------

**המשפט החלש של הגרף המושלם:**  (לובאס): G הוא גרף מושלם אם ורק אם המשלים של G הוא מושלם.

**המשפט החזק של הגרף המושלם:** G הוא גרף מושלם אם ורק אם G והמשלים של G לא מכילים תת-גרף מושרה שהוא מעגל באורך אי זוגי מגודל 5 לפחות. השערה זו הייתה פתוחה במשך שנים רבות עד שהוכחה על ידי צ'ודנובסקי, רוברטסון, סימור ותומאס ב-2006.

אלגוריתמים בגרפים מושלמים
-------------------------

בעיות הצביעה במספר הצבעים הקטן ביותר, מציאת הקבוצה הבלתי תלויה הגדולה ביותר, מציאת הקליקה הגדולה ביותר ומציאת כיסוי מינימלי באמצעות קליקות כולן ניתנות לחישוב בזמן פולינומי בגרפים מושלמים, אם כי האלגוריתם הכללי איננו יעיל במיוחד, והוא אינו קומבינטורי באופיו, אלא מבוסס על תכנון ליניארי ואלגוריתם האליפסואידים. במשפחות מסוימות של גרפים מושלמים, כדוגמת הגרפים המיתריים, ידועים אלגוריתמים קומבינטוריים יעילים מאוד.

גם בעיית הזיהוי של גרפים מושלמים הייתה פתוחה שנים רבות, אולם לאחר הוכחת המשפט החזק של הגרף המושלם נמצא לה אלגוריתם פולינומי.

קישורים חיצוניים
----------------

* גרף מושלם, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chudnovsky, Maria; Robertson, Neil; Seymour, Paul; Thomas, Robin (2006). "The strong perfect graph theorem". Annals of Mathematics 164 (1): 51–229.
2. ↑  Chudnovsky, Maria; Cornuéjols, Gérard; Liu, Xinming; Seymour, Paul; Vušković, Kristina (2005). "Recognizing Berge graphs". Combinatorica 25: 143–186.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536193405171
* BnF: cb12396031j (data)
* LCCN: sh85099790

 |
החלקה על קליפת בננה בהופעת סלפסטיק
**סלפסטיק** (באנגלית: **Slapstick**) הוא ז'אנר בקומדיה המשלב שימוש בתנועות גופניות מכאיבות ומרעישות בצורה משעשעת. דוגמאות מפורסמות לסלפסטיק הן החלקה על קליפת הבננה והטחת עוגה בפניו של אדם.

הסגנון שאוב מהקומדיה דל'ארטה אשר כללה אלימות גופנית רבה מצידו של ארלקינו, שהוא דמות נושאת מקל (סטיק). הסגנון פותח באופן נרחב ב"תור הזהב" של הסרטים האילמים, בהם כיכבו שחקני סלפסטיק מפורסמים, כמו באסטר קיטון, צ'ארלי צ'פלין, האחים מרקס, לורל והארדי (השמן והרזה), לוסיל בול, שלושת המוקיונים ורואן אטקינסון.

סלפסטיק נפוץ מאוד גם בסרטים מצוירים, כדוגמת טום וג'רי ורוד-ראנר בהם ניתן להציג אלימות באופן מוגזם בהרבה מבמציאות.

מקור השם הוא במכשיר שנעשה בו שימוש בקומדיה דל'ארטה. המכשיר היה עשוי משני מוטות עץ דקים, שנראו כמו מחבט, וכאשר הכו בו קלות, נשמע קול נפץ עז. המכשיר, שנקרא bataccio באיטלקית ו-slapstick באנגלית, אפשר לשחקנים להכות זה בזה שוב ושוב, כמעט בלי לגרום נזק. למעשה, זו הייתה צורה מוקדמת ביותר של אפקטים מיוחדים.

אף על פי שהסלפסטיק נחשב כמיושן, הוא עדיין קיים בסרטים קומיים רבים (למשל בסדרה זחל), אם כי לרוב אינו מזוהה ככזה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סלפסטיק** |

* סלפסטיק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**סלצ'וק אינאן** (בטורקית: **Selçuk İnan**, נולד ב-10 בפברואר 1985) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

אינאן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דרדנלספור ובגיל 17 עלה לקבוצה הבוגרת. בשנת 2005 עבר למאניסאספור איתה ירד ליגה בתום עונת 2007/2008.

בקיץ 2008 חתם בטרבזונספור. במשחק הבכורה שלו נגד אנקרספור הוא הבקיע צמד. ב-1 בנובמבר 2008 הבקיע את השער ה-2000 של קבוצתו בליגת העל הטורקית. הישג השיא של אינאן במדי טרבזונספור היה זכייה בגביע הטורקי.

בתום עונת 2010/2011 סיים את חוזהו בטרבזונספור, וב-25 במאי 2011 חתם בגלאטסראיי. ב-18 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד סמסונספור. ב-11 בדצמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו עבור גלאטסראיי בניצחון 0-3 נגד טרבזונספור קבוצתו לשעבר. את העונה סיים כמלך השערים ומלך הבישולים של המועדון עם 13 שערים ו-16 בישולים. בסיום העונה זכה עם גלאטסראיי גם באליפות ובתואר מלך הבישולים של הליגה, קשר העונה ושחקן העונה. ב-12 באוגוסט 2012 זכה עם המועדון בסופר קאפ כאשר בישל 2 שערים בניצחון 2-3 נגד פנרבחצ'ה. ב-23 בספטמבר 2012 ענד לראשונה את סרט הקפטן. בשנת 2014 הפך לקפטן הראשון של המועדון.

בקיץ 2020, אינאן פרש מכדורגל ומונה לעוזר מאמן גלאטסראיי.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, אינאן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של טורקיה. הוא זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד גאורגיה במסגרת מוקדמות יורו 2008 אבל נפצע ושוחרר מהסגל. אינאן שותף בכל משחקי הנבחרת במסגרת מוקדמות יורו 2012 ובישל 6 שערים, אך הוא לא הצליח לעלות עם הנבחרת לטורניר הגמר. ב-24 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד גאורגיה.

תארים
-----

טרבזונספור
* הגביע הטורקי: 2009/2010
* הסופר קאפ הטורקי: 2010

גלאטסראיי
* אליפות טורקיה: 2011/2012, 2012/2013, 2014/2015
* הסופר קאפ הטורקי: 2012, 2013, 2015, 2016
* גביע האמירויות: 2013
* הגביע הטורקי: 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016

אישיים
* מלך הבישולים של ליגת העל הטורקית: 2011/2012
* קשר העונה בליגת העל הטורקית: 2011/2012
* שחקן העונה של ליגת העל הטורקית: 2011/2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלצ'וק אינאן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת טורקיה – יורו 2016** |
| --- |
| 1 באבאדז'אן • 
2 סמיח • 
3 בלטה • 
4 צ'אליק • 
5 נורי • 
6 צ'להאנולו • 
7 גקהאן • 
8 סלצ'וק • 
9 קנק • 
10 ארדה • 
11 שאהן • 
12 אונור •
13 קויבאשי • 
14 אוגוזהאן •
15 טופאל •
16 אוזאן •
17 בוראק •
18 ג'אנר •
19 יונוס •
20 שאן •
21 מור •
22 שאנר •
23 הארון •
מאמן: טרים | טורקיהטורקיה |
**ג'ון קינג דייוויס** (באנגלית: **John King Davis**;‏ 19 בפברואר 1884 - 8 במאי 1967) היה מגלה ארצות ונווט אוסטרלי יליד אנגליה, הנודע כמי שהיה רב חובל של אוניות במימי אנטארקטיקה וכמי שהקים תחנות מטאורולוגיות על האי מקווארי באזור תת-אנטארקטי ועל אי האלמוגים ויליס בים האלמוגים.

חייו
----

לאחר לימודים בלונדון ובאוקספורדשייר, יצא דייוויס ב-1900 עם אביו לקייפטאון, דרום אפריקה.

דייוויס שירת כקצין ראשון במשלחת נמרוד של ארנסט שקלטון בשנים 1908–1909. הוא היה רב החובל של האונייה "אורורה" ומשנה למפקד במשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה של דאגלס מוסון בשנים 1914-1911.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, התנדב דייוויס לשירות פעיל והוצב כמפקד מובילת הגייסות "בונה", שהעבירה חיילים וסוסים למצרים ולאנגליה. ובדצמבר 1917 פיקד על "אורורה", במשלחת שיצאה לחלץ את קבוצת ים רוס, שנתקעה על החוף בכף אוונס כפלג במשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון.

דייוויס שירת גם כרב-חובל של "דיסקברי" בשנים 1929–1930, במשלחת מחקר בריטית-אוסטרלית-ניו זילנדית לאנטארקטיקה. בשנים 1920 עד 1949 כיהן דייוויס בתפקיד ממונה על השייט בחבר העמים האוסטרלי. בראשית תקופה זו, 1922-1921, התנדב לפקח אישית על הקמת תחנת חיזוי והתראת ציקלון על האי הנידח ויליס.

דייוויס כיהן כנשיא החברה המלכותית של ויקטוריה בשנים 1945–1946, בד בבד עם חברותו בחברה הגאוגרפית המלכותית. תחנת דייוויס באנטארקטיקה, שהוקדמה בשנת 1957, קרויה על שמו.

אותות כבוד והוקרה
-----------------

דייוויס זכה שלוש פעמים במדליית הקוטב - ב-1909, ב-1917 וב-1934. בשנת 1964 עוטר בתואר אביר מסדר האימפריה הבריטית (CBE).

ג'ון קינג דייוויס מת בשנת 1967 במלבורן בגיל 83.

לקריאה נוספת
------------

### ספרים מאת ג'ון קינג דייוויס

* (1919) *With the Aurora in the Antarctic*. Andrew Melrose: London
* (1921) *Willis Island: a storm-warning station in the Coral Sea* Critchley Parker: Melbourne.
* (1997) *Trial by Ice. The Antarctic Journals of John King Davis* (Edited by Louise Crossley) Bluntisham Books and Erskine Press: Bluntisham and Norwich (מסת"ב 1-85297-047-2)

הערות שוליים
------------

1. ↑  John Béchervaise, **Australian Dictionary of Biography: Davis, John King (1884–1967)**, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Australian Science and Technology Heritage Centre, Federation and Meteorology, Seventy-Five Years at Willis Island, page 596, www.austehc.unimelb.edu.au (באנגלית)
5. ↑  It's an Honour: CBE

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: davis-john-king-5914
* GND: 120859688
* ISNI: 0000 0000 4049 240X
* LCCN: no94013605
* NTA: 135519322
* SNAC: w66d6jms
* Trove: 1462048
* VIAF: 25444637
* WorldCat: lccn-no94013605

 |
הכפר ב-2008, לאחר שהוסב לזוג מגדלי משרדים ומגורים
חבורת אתלטים משוחחים על רקע הכפר, 1976
**הכפר האולימפי באולימפיאדת מונטריאול** (ידוע גם כ"**הפירמדה**") הוא כפר אולימפי, אשר נמצא בעיר מונטריאול, שבקנדה ונבנה על מנת לשמש כמגורי הספורטאים לקראת אולימפיאדת מונטריאול. צמד הבניינים עוצבו על ידי האדריכלים רוג'ר ד'אסטוס ולוק דוראנד והוא נבנה על ידי קונסורציום של מספר אדריכלים, בהם ג'וזף זאפיה, שהורשע מאוחר יותר בהונאה בקשר למעורבותו בהקמת הכפר, תהליך שלווה בחריגות בנייה יקרות מאוד (חריגות הבנייה היו כה דרסטיות, עד כי מועצת התקנים האולימפית קבעה כי העלות המקורית המשעורת של הכפר שהוערכה בכ-30 מיליון דולרים, הסתכמה בסופו של דבר בכ-90 מיליון דולרים).

כל הספורטאים שנשלחו לאולימפיאדה התגוררו שם בתקופת התחרות, מלבד הספורטאים בענף הרכיבה והשיט.

הכפר האולימפי ממוקם ברובע הרוזמונט-לה פטיט-פטר (אנ').

היסטוריה
--------

לאחר האולימפיאדה הוסב המקום לצמד מגדלי משרדים ומגורים.

ב-1998 חברה בשם "Metcap Living Inc". קנתה את הבניינים מחברה ממשלתית של ממשלת קוויבק תמורת 64.5 מיליון דולר .

ב-2004, רכשה קבוצת הנדל"ן הישראלית אל-עד רכשה את הבניינים מחברת Metcap Living Inc. עם זאת כבר ב-2012, הודיעה הקבוצה כי ברצונה למכור את הבניינים. עוד באותה השנה, פורסם כי החברה מכרה את המקום לחברה בשם בשם "Capreit" תמורת סכום של 177.5 מיליון דולרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכפר האולימפי אולימפיאדת מונטריאול** בוויקישיתוף
**זורח שְבֶץ** (שוועץ) (1906 - 21 במאי 1996) היה מפקד "ההגנה" בבני ברק וסגן ראש העירייה.

שבץ נולד בביאליסטוק, שם למד ב"חדר" ובישיבה, ואחר כך למד את מקצוע הטקסטיל בבית הספר למלאכה בעירו. הוא היה בין מייסדי תנועת "החלוץ" בביאליסטוק, שימש יו"ר התנועה בעיר, והיה פעיל בחינוך קבוצות נוער ובהכנתן לעלייה לארץ ישראל. בשנת 1930 עלה לארץ ישראל, התיישב בבני ברק ונשא לאישה את מינה (מינדל לאה) בת חיים והינדה שמרגד. הוא עסק בעבודות מזדמנות עד שנת 1935, אז הוקם ברמת גן הסמוכה בית החרושת "קשת" לצביעה ולאשפרת טקסטיל - שם עבד עד לפרישתו לגמלאות.

שבץ נמנה עם מייסדי ארגון "ההגנה" בבני ברק, ושימש מפקד הארגון בעיר. כינויו היה "יפה", על שם בתו הבכורה. הוא היה פעיל בהסתדרות העובדים, והיה בין מייסדי מועצת הפועלים בעירו. בין השנים 1960 - 1965 שימש סגן ראש העירייה מטעם מפא"י. כהוקרה על פעילותו הציבורית קיבל את התואר "יקיר העיר" וכן את התואר "יקיר ההסתדרות".

שבץ עסק שנים רבות גם בעבודה עיתונאית, וכתב לעיתונים ביידיש בביאליסטוק, לפני ואחרי עלייתו ארצה. לאחר השואה פרסם מדי פעם מאמרים בשפה זו בכתבי העת של איגוד יוצאי ביאליסטוק בניו יורק ובבואנוס איירס. לאחר מותו פרסמו בני משפחתו אוסף ממאמריו בספר לזכרו, בשם "טעג און יארן" (ימים ושנים).

לקריאה נוספת
------------

* טעג און יארן / זורח שוועץ, בני ברק 1998.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרשון ועליזה ריבלין, **זר לא יבין: כינויי־סתר ביישוב היהודי בארץ־ישראל**, הוצאת משרד הביטחון, 1988
2. ↑  זרח שבץ - סגן ראש עירית בני־ברק, דבר, 22 ביולי 1960.
**הספרוקיון** (שם מדעי: ***Hesperocyon***; מילולית: "כלב מערבי") הוא סוג יונק נכחד מתת-משפחת ההספרוקיוניים, אשר חי בסוף האאוקן ותחילת האוליגוקן שלפני 42.5 עד 31 מיליון שנה מזמננו, למשך 11.5 מיליון שנה.

מאפיינים
--------

המאובנים של כלב קדום זה התגלו בדרום קנדה ובארצות הברית בקולורדו, מונטנה, ויומינג, דקוטה הדרומית והצפונית לאורך המאה ה-19 והם הוגדרו בידי החוקר האמריקאי ויליאם ברימן סקוט (אנ') על סמך ממצאים מססקצ'ואן. הסוג הכיל 2 מינים: *Hesperocyon coloradensis* ו-*Hesperocyon gregarius*.

ההספרוקיון היה מראשוני דמויי הכלב האמיתיים לאחר שהתפצלו כנראה מדמויי החתול לפני 42 מיליון שנה והוא נחשב גם לאחד מראשוני הכלביים בעולם, לצד מינים נוספים ממשפחתו. עם זאת הוא לא דמה לכלב, והיה בעל מראה של גחן, נמייה או סמור באורך 80 סנטימטרים ומשקל של 2 קילוגרם עם גוף מוארך, זנב ארוך מפותל וגפיים קצרות וחלשות. מבנה שיניו הזכיר מעט את שיני הבורופגיים הראשונים שהיו בעלי לסתות קצרות ובתוכם שיניים קצרות יחסית. מבנה זה העיד שהוא היה אוכל-כול ללא רמת התמחות גבוהה בטריפה, בניגוד לכלביים רבים שהם בעלי תזונה היפרקרניבורית. עם זאת מבנה הלסת שהייתה בעלת 42 שיניים העידה על שיוכו למשפחת הכלביים.

ככל הנראה הוא חי ביערות או בסבכים גבוהים וייתכן שחי רוב זמנו על העצים, שם חיפש טרף קטן או מזון אחר.

מבנה גופו מבלבל לעיתים עם הקיינודיכטיס - כלב דוב קדום קטן ממדים מאירואסיה שהיה בעל מראה דומה. עם זאת אין קשר ביניהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספרוקיון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

שלד ואיור של הספרוקיון
בול דואר סובייטי עם הביטוי "אף לא צעד אחורה!"
**פקודה מס' 227** הייתה פקודה צבאית שהוציא יוסיף סטלין ב-28 ביולי 1942 מתוקף תפקידו כקומיסר העממי של הכוחות המזוינים של ברית המועצות. על פי הפקודה חל איסור מוחלט על חייל בחזית לסגת או לעזוב את העמדה ללא אישור. הפקודה מפורסמת בשל הביטוי **אף לא צעד אחורה!** (ברוסית: **Ни шагу назад!**; ני שאגו נזד) שהפך לססמת תעמולה סובייטית ידועה עד סוף מלחמת העולם השנייה.

ב-28 ביוני 1942 (שנה לאחר תחילת מבצע ברברוסה), פתחו הגרמנים ב"מבצע מקרה כחול" אשר במסגרתו התקדמו במהירות לכיוון סטלינגרד מצד אחד ולכיוון הקווקז מצד שני. בצבא האדום השתררו יאוש ודמורליזציה כללית, אשר גרמו לסטלין לפרסם את הפקודה. את הפקודה ניסח עבור סטלין הגנרל אלכסנדר ואסילבסקי, והיא נועדה למנוע עריקות ונסיגות בהלה. על פי הפקודה חל איסור מוחלט על חיילים בחזית לסגת או לנטוש את העמדה שלהם ללא הוראה מגבוה. על פי הפקודה: "מפיצי בהלה ופחדנים יושמדו בו במקום. יש לחסל לחלוטין את מנטליות הנסיגה. מפקדי ארמיות שירשו נטישת עמדות מרצון יודחו ויישלחו למשפט מיידי בבית דין צבאי".

הפקודה יושמה באכזריות דורסנית. בכל ארמייה הוקמו קבוצות חסימה שירו בחיילים נסוגים. עוד לפני כן היו בצבא האדום אנשי נ.ק.ו.ד. שביצעו את אותה משימה ללא הוראה מיוחדת. למפקדי הארמיות ניתנה אפשרות להוציא להורג ללא משפט עד אלף איש שעברו על הפקודה. גנרלים רבים ניצלו את הפקודה כדי לחסל חשבונות ולירות בחיילים חפים מפשע. חיילים שלא הוצאו להורג במקום נשלחו לשטראפבאט - גדודי העונשין. לאחר המלחמה נאסר פרסום פרטים על הפקודה אף על פי שחולקה בקרב כל היחידות. קיומה התגלה לאזרחי ברית המועצות רק ב-1988. עם זאת הביטוי "אף לא צעד אחורה!" אשר נכלל בפקודה הפך לססמת תעמולה סובייטית ידועה עד סוף המלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסח הפקודה ברוסית ובאנגלית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אנטוני ביוור, **מלחמת העולם השנייה**, הוצאת ידיעות אחרונות, 2014. עמ' 361.
2. ↑  אנדרו רוברטס, **סערת המלחמה**, הוצאת דביר, 2011. עמ' 307-308.
3. ↑  ריצ'רד אוברי, **מלחמתה של רוסיה**, הוצאת דביר, 2001. עמ' 179.
**ביל סטרות'** (16 ביוני 1875 – 21 בספטמבר 1956) היה מאמנה השני של קבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, אותה אימן במשך 34 שנים בין 1920 ל-1954. מלבד זאת, סטרות' החזיק במשרות נוספות במועדון.

קריירה
------

סטרות' נולד בעיר אדינבורו והיה סתת במקצועו וכן ספורטאי מקצועני. הוא אימן את קבוצות קלייד והארטס לפני שאייש את עמדת עוזר המאמן בריינג'רס ב-1914. בשנת 1920, בהיותו בן 45, קיבל את משרת המאמן הראשי לאחר שקודמו בתפקיד, ויליאם וילטון, נהרג בתאונה ימית.

סטרות' הביא את ריינג'רס ל-18 זכיות באליפות סקוטלנד, בהן 14 זכיות ב-19 שנים לפני מלחמת העולם השנייה, מתוכן 5 אליפויות ברצף בשנים 1927–1931. בתקופת כהונתו של סטרות' זכה המועדון בדאבל הראשון שלו בשנת 1928, ובטרבל הראשון ב-1949.

סטרות' היה ידוע כאדם שמשליט משמעת והתעקש שהשחקנים יופיעו לאימונים בצווארון ובעניבה. לפי אחד הסיפורים, סטרות' נהג לצפות מחלונות היציע המרכזי בשחקנים המגיעים לאימון באצטדיון אייברוקס. אם שחקן היה נתפס עם ידיו בכיסים, סטרות' היה מתעקש שיצא מהאצטדיון ויחזור בשנית עם ידיו בצדי הגוף.

ב-1947 התמנה סטרות' למנהל המועדון וב-1954, לאחר פרישתו מאימון הקבוצה, קיבל את תפקיד סגן היו"ר. הוא נפטר לאחר שנתיים, בגיל 81. בשנת 2005 יו"ר ריינג'רס דייוויד מארי הסיר את הלוט מעל פסל ארד של סטרות' ביציע המרכזי באייברוקס. ב-9 בספטמבר 2006, שונה שמו של היציע המרכזי באצטדיון ל"יציע ביל סטרות'" להנצחת תרומתו למועדון.
**לה שן דה ל'אספואר** (בצרפתית: **La Chaîne de l'espoir**; בתרגום לעברית: "**שרשרת התקוה**") הוא ארגון חסד צרפתי, שמטרותיו לקדם ולטפל רפואית וחינוכית בילדים אשר בגלל מגבלות טכניות או פיננסיות, אינם יכולים להיות מטופלים בארץ מוצאם.

הארגון הוקם על ידי פרופ' אלן דלוש בשנת 1981, תחת חסותו של הארגון רופאי העולם, ובשנת 1992 הפך לארגון עצמאי.

הארגון בונה בתי חולים, משחזר, ומצייד בתי חולים קיימים במדינות מתפתחות, בסטנדרטים בינלאומיים.

הארגון ערוך להגיב למצבי החירום הנגרמים בעקבות אסונות גדולים, בכך שהוא מעמיד את מומחיותו וקשריו לטובת האוכלוסייה הפגועה. במהלך השנים היה מעורב לה שן דה ל'אספואר בסיוע לנפגעי אסונות בכ-30 מדינות בעולם.

בנוסף, לארגון מטרה לקדם אפשרויות חינוך לילדים עם קשיי למידה, ולפתח תוכניות לתמיכה להרשמה לבתי ספר ולהשתלמיות מקצועיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לה שן דה ל'אספואר (בצרפתית)

* אתר האינטרנט הרשמי של לה שן דה ל'אספואר (באנגלית)
* מצגת על **לה שן דה ל'אספואר** - הגרסה האנגלית, באתר יוטיוב
* פרופ' אלן דלוש: "מנותחים מעל 5000 ילדים בשנה", ראיון באתר יוטיוב
* האתר באנגלית
* לה שן דה ל'אספואר, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 2191 7481
* LCCN: n2010010969
* SUDOC: 057628459
* VIAF: 156175242
* WorldCat: lccn-n2010010969

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לה שן דה ל'אספואר"**.
**ויליאם פרסי "ביל" ונינגטון** (באנגלית: **William Percey "Bill" Wennington**; נולד ב-26 באפריל 1963) הוא כדורסלן עבר קנדי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1985–2000. לאורך 13 עונותיו בליגת ה-NBA זכה ב-3 אליפויות כשחקן שיקגו בולס, ורשם ממוצעים כוללים של 4.6 נקודות ו-3.0 ריבאונדים למשחק.

קריירת מכללות
-------------

ונינגטון נולד במונטריאול שבפרובינציית קוויבק בקנדה, ובנערותו למד ב"תיכון הלותרני של לונג איילנד". בשנת 1981 החל ללמוד באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם כריס מאלין. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה קלע 4.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, אולם בשתי העונות הבאות ביצע קפיצת מדרגה, ותרם 12.2 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק כסנטר הפותח של הקבוצה. בעונת 1984/1985 הוביל את הקבוצה, לצד מאלין, וולטר ברי ומארק ג'קסון, להעפלתה השנייה אי פעם לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, תחת הדרכתו של המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל לו קרנסקה. במשחק חצי הגמר קלע ונינגטון 12 נקודות מול פטריק יואינג מאוניברסיטת ג'ורג'טאון, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 59–77.

נבחרת קנדה
----------

בין עונתו הראשונה לשנייה באוניברסיטה השתתף ונינגטון בטורניר אליפות העולם בכדורסל 1982 כשחקן נבחרת קנדה, אשר סיימה במקום השישי. בשמונת משחקיו בטורניר קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק.

בשנת 1984 יצג את נבחרת קנדה באולימפיאדת לוס אנג'לס, במהלכה קלע 7.0 נקודות למשחק. במשחק חצי הגמר הפסידה קנדה מול נבחרת ארצות הברית (59–78), ובמשחק על מדליית הארד הפסידה מול נבחרת יוגוסלביה (82–88).

קריירת משחק מקצועית
-------------------

בדראפט ה-NBA‏ 1985 נבחר ונינגטון על ידי דאלאס מאבריקס, בבחירה ה-16. ב-5 עונותיו עם המאבריקס קלע 3.6 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של ג'יימס דונלדסון.

ביוני 1990 הועבר בטרייד לסקרמנטו קינגס, בתמורה לרודני מקריי. בעונתו היחידה בסקרמנטו קלע 5.7 נקודות והוריד 4.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.

בין השנים 1991–1993 שיחק בקבוצת וירטוס בולוניה האיטלקית, תחת המאמן אטורה מסינה. בעונת 1992/1993 זכתה הקבוצה באליפות ליגת העל האיטלקית, לאחר שגברה על בנטון טרוויזו בסדרת גמר (3–0). באותה עונה הפסידה בולוניה מול טרוויזו במשחק גמר הגביע האיטלקי.

לקראת עונת 1993/1994 חזר ונינגטון לשחק ב-NBA, כאשר חתם על חוזה בשיקגו בולס. בעונות 1996, 1997 ו-1998 זכה עם הבולס בשלוש אליפויות NBA רצופות, כמחליפו מהספסל של לוק לונגלי. ממוצעיו הכוללים לאורך 6 עונותיו בשיקגו הם 5.1 נקודות ו-2.7 ריבאונדים למשחק.

בקיץ 1999 חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס, ובסיום עונת 1999/2000 פרש ממשחק, בגיל 37.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביל ונינגטון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ונינגטון ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של ונינגטון, באתר sports-reference.com
3. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין סנט ג'ון לג'ורג'טאון, באתר sports-reference.com
4. ↑  ונינגטון באליפות העולם 1982, באתר פיב"א
5. ↑  ונינגטון באולימפיאדת 1984, באתר פיב"א
6. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1985, באתר basketball-reference.com
7. ↑  ונינגטון נשלח בטרייד לסקרמנטו, באתר הניו יורק טיימס, 19 בספטמבר 1992
8. ↑  ונינגטון חותם על חוזה בסקרמנטו, באתר CBS,‏ 7 בספטמבר 1999
**הספראורניסאים** (שם מדעי: ***Hesperornithes***) היא סדרה של עופות קמאים נכחדים מהקבוצה הלא-טקסונומית עופות בעלי שיניים, אשר חיו במהלך סוף הקרטיקון לפני 66–100 מיליון שנה. אחרוני עופות אלה נכחדו עם הכחדת הקרטיקון. חלק מהחוקרים רואים בקבוצה ענף ולא סדרה.

עופות אלה השתייכו לקבוצה אורניתורה, בה כלולים העופות החיים כיום ועופות ימיים דומים כמו האיכתיאורניס. הם נחשבים למתקדמים יחסית לעופות הקמאים, מאחר שהם בעלי זנב קצר מאוד, גופם עטה נוצות לכל אורכו, ואולם הם היו בעלי מקור מכוסה שיניים והם איבדו את כנפיהם כך שלא יכלו לעוף.

עופות אלה הגיעו עד לגובה 1.8 מטר, והם הותאמו לשחייה מהירה במים בדומה לפינגוויניים או צוללניים, אך היו מגושמים ביותר על הקרקע ונעו בצורה מהודסת כנראה. הם חיו לאורך החופים של אמריקה הצפונית (בים הפנימי המערבי שהוצף בקרטיקון) ובהם דגו דגים או רכיכות. הם עצמם שימשו טרף לכרישים ולזוחלים ימיים כמו מוסזאוריים.

מיון
----

* סוג בפטורניס (*Baptornis*)
* סוג *Brodavis*
* סוג *Chupkaornis*
* סוג *Enaliornis*
* סוג *Judinornis*
* סוג *Pasquiaornis*
* סוג פוטמורניס (*Potamornis*)
* משפחה הספיאורניים (Hesperornithidae)
	+ סוג *Asiahesperornis*
	+ סוג קנדגה (*Canadaga*)
	+ סוג *Fumicollis*
	+ סוג הספראורניס (*Hesperornis*)
	+ סוג *Parahesperornis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספראורניסאים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |
**סנפרו** (**סנֶפֵּר-אוּ**; במצרית עתיקה: 'הוא [[[הורוס]], אדון מאע'ת] השלים אותי', ביוונית (קוינה): Σῶρις **סורִיס**) היה פרעה מצרים העתיקה במהלך המאה ה-26 לפנה"ס, מייסדה של השושלת הרביעית ומבין בוני הפירמידה הגדולות הראשונים. תקופת שלטונו נחשבת לתחילתו של תור זהב בהיסטוריה של מצרים העתיקה.

ביוגרפיה
--------

סנפרו, לפי רוב ההערכות הארכאולוגיות, היה בנו של חוני, הפרעון האחרון של השושלת השלישית של מצרים העתיקה. סנפרו הגיע לכס המלוכה בערך בשנת 2613 לפני הספירה והיה פרעה הראשון של השושלת הרביעית במצרים העתיקה. הוא שלט במשך כשלושים שנה ושלח משלחות צבאיות למדבר לוב ולנוביה במטרה להשיג חומרי בניין ואסירים לשמש לעבודות כפייה למען פיתוח פרויקטים ותשתיות בנייה שלו.

לאורך תקופת שלטונו, כמו קודמיו וכמו יורשיו, הייתה מצרים בתקופה ממושכת של שלום עם שכניה. מצב זה אפשר תעסוקה יציבה וכן פיתוח נרחב בנושאי הכמורה, האומנות, הממשל והאדריכלות. סנפרו מתואר כשליט חכם ונינוח. מבין המסעות הצבאיות שכן התרחשו בתקופתו נודע כי סנפרו יצא בפלישה לחצי האי סיני אשר דרכה החל בסחר עם הפיניקים. על יחסי החוץ של מצרים בתקופתו נכתב באבן פלרמו.

סנפרו חיזק את בניית הספינות המצריות למען ביצוע שייט בים התיכון וים סוף לשיפור מסחר ולחיזוק השפעתה של הממלכה המצרית. בנייתו האדריכלית הוסיפה לעצור כל הצפה אשר התרחשה פעם במספר שנים בעבר נהר הנילוס. לאחר מותו של סנפרו ירש אותו בנו, ח'ופו, שהמשיך במדיניות של פיתוח אדריכלי. תקופת שלטונו של סנפרו נחשבת לתחילת תור הזהב של תקופת השושלת הרביעית במצרים העתיקה.

### פירמידות

במסגרת הפיתוח האדריכלי הביא סנפרו לפיתוח יוצא דופן בבניין הפירמידות במצרים. הוא היה הראשון לפתח את הפירמידות מעבר לצורת המדרגות (דוגמת הפירמידה של ג'וסר) לכדי פירמידות בעלות פאות חלקות. פירמידות המדרגות היו בעלות צורה מרובעת ובראשן היו שטוחות. לפני שהגיע להקמת פירמידות בעלות פאות חלקות, ומשטחים ישרים, סנפרו התנסה ללא הצלחה בבניית פירמידה שחציה התחתון היה בעל נטייה זוויתית שונה מחצייה העליון.

תחילה בנה את הפירמידה הנטויה אך לאחר שנטש אותה בנה בדחשור את הפירמידה האדומה, אשר שימשה כשיא יצירתו ובסופו של דבר כמקום קבורתו. מאוחר יותר הוסיף סנפרו לבנות את פירמידת מיידום. בנו של סנפרו, ח'ופו, נודע לימים כבונה הפירמידה הגדולה של גיזה בהמשך לעבודות הבנייה של אביו.

מקורות לחייו
------------

המקורות ההיסטוריים מתקופתו של סנפרו הם מועטים ויתרה מזאת חלקם גם כוללים רישומים שסותרים אחד את השני. המקור הנסמך ביותר מתקופתו של סנפרו היא אבן פלרמו. תקופת שלטונו והשנים בהן הוא שלט ידועים לפי רישומי האבן אך הנסיבות שהביאו לעלייתו של סנפרו לשלטון נותרו בספק. הערכה אחת טוענת כי היה למעשה בנו של הפרעה חוני מהשושלת השלישית. הערכה נוספת טוענת כי היה יועץ ב השפעה בחצר המלוכה של חוני והוכתר לפרעה לאחר מותו מכיוון שנישא לבתו.

ראו גם
------

* השושלת הרביעית
* ח'ופו
* הפירמידות במצרים
* פרעה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנפרו** בוויקישיתוף
* סנפרו, באתר Find a Grave
* סנפרו, פירמידות
* סנפרו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Biographics, השושלת הרביעית של מצרים: דור בוני הפירמידות. באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007456911205171
* GND: 122482956
* ISNI: 0000 0000 8234 1386
* LCCN: n86127181
* VIAF: 53177422
* WorldCat: lccn-n86127181

 |

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני מצרים
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
**פקודת goto** (‏"go to", בעברית: "לך אל" או "עבור ל-") היא פקודה בסיסית בשפות תכנות. הפקודה שייכת לקבוצת הפקודות העוסקות בבקרת זרימה של תוכנית המחשב. פקודות בקרת זרימה מאפשרות להורות למחשב לשנות את סדר קריאת שורות הפקודה: ברירת המחדל של המחשב היא לבצע את הפקודות באופן סדרתי לפי סדר הופעתן, ופקודות בקרת זרימה מאפשרות למתכנת להתנות ביצוע של חלק מהתוכנית, לבצע לולאות, לדלג וכו'. משמעות הפקודה goto למחשב: עבור לפקודה הנמצאת במקום אחר בתוכנית.

זיהוי המקום שאליו תתבצע הקפיצה נעשה בדרך כלל באמצעות מתן תגית (label) למקום זה. בשפת BASIC ניתן מספר (בסדר עולה) לכל שורת פקודה, והקפיצה נעשית באמצעות ציון מספר השורה בפקודת ה־goto. בשפת פסקל יש להגדיר את התווית באמצעות פקודת `label` לפני שניתן להשתמש בה.

ירידת קרנה של פקודת goto
------------------------

בשנת 1968 פרסם אדסחר דייקסטרה מאמר מפורסם בשם "פקודת GOTO נחשבת מזיקה", ובו שלל את השימוש בפקודת goto. לטענת דייקסטרה ורבים אחרים, ניתן לכתוב כל תוכנית מחשב ללא שימוש בפקודת goto. גישתו של דייקסטרה הפכה למקובלת ביותר בעולם התכנות, אך אל מול שלילה מוחלטת של הפקודה הציב דונלד קנות' גישה המתירה שימוש בפקודה במקרים מסוימים, במאמרו "תכנות מובנה הכולל שימוש ב-GOTO".

שימוש מופרז בפקודה goto עלול להביא לקוד לא מובנה ולא קריא, המכונה לעיתים קוד ספגטי. כיום, כחלק ממוסכמות תכנות מקצועי, נחשבת פקודת ה־goto מוקצה מחמת מיאוס, וזאת על מנת להקל על תחזוקה והרחבה של קוד קיים: קוד אשר משתמש ב־goto, ולו לעיתים נדירות, עלול ליצור תופעות לוואי שקשה לעקוב אחריהן, ומקשה על הבנה של קוד ירושה. מוסכמה זו נאכפת לרוב גם בשפות המאפשרות שימוש ב־goto. עם זאת, במקרים כגון יציאה מקינון מרובה, שימוש ב־goto עשוי להיות הפתרון הנכון (במקרים כאלו ניתן להשתמש בשפות תכנות חדשות במנגנון הטיפול בשגיאות על מנת להשיג תוצאה דומה).

ברוב השפות שתומכות בתכנות פרוצדורלי ומאפשרות שימוש בפקודת goto לא ניתן לקפוץ מחוץ לשגרה הנוכחית. בשפת C ישנו צמד פונקציות (`setjmp` ו־`longjmp`) שנועד לביצוע goto שאינו מקומי על ידי שמירת מצב המחסנית לפני הקפיצה ושחזורה לאחריה.

בשפות חדשות יותר כמו Java לא ניתן להשתמש בפקודה זו - ב־Java, למשל, ישנה מילת מפתח בשם goto שכל מטרתה היא "נעילת" מילת המפתח, כדי למנוע חזרה לשימוש בה.

דוגמאות שימוש
-------------

בשפת C, שימוש בפקודה יראה כך:

```
 .
 .
 goto LABEL;
 .
 .
 .
 LABEL:
 .
 .

```

ראו גם
------

* בקרת זרימה
* קוד ספגטי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Edsger Dijkstra, Go to Statement Considered Harmful, **Communications of the ACM**, 3 11, מרץ 1968, עמ' 147–148
2. ↑  Donald E. Knuth, Structured Programming with go to Statements, **Computing Surveys**, 4 6, דצמבר 1974, עמ' 261–301
**הספרייה היהודית הדיגיטלית** (בסרבית: **Јеврејска дигитална библиотека**) הוא מלכ"ר מגזר שלישי אשר נוסד ב-2019 בבלגרד, ונועד על מנת לאסוף, לשמר, לבצע דיגיטציה ולהציג במקוון, חמרים הקשורים בעיקר ליהדות סרביה בכלל ויהדות בלגרד בפרט, ועוסק גם בסוגיות הקשורות ליהדות בוסניה והרצגובינה, יהדות קרואטיה ויהדות מקדוניה.

הספרייה היהודית הדיגיטלית מכילה למעלה מ-1,000 פריטים ועשרות אלפי דפי ספרים, עיתונים, אנתולוגיות, קובצי קול וקובצי וידאו, העוסקים במורשת היהודית בסרביה, לימוד והנצחת השואה. התצוגות והחמרים הם במספר שפות: סרבית, אנגלית, הונגרית, ספרדית, גרמנית, לאדינו, ועברית.

מרבית המסמכים שמורים בתצורת PDF אשר נסרקו ממקורות קשיחים באמצעות זיהוי תווים אופטי, המאפשר חיפוש בחומר הסרוק, והם מקוטלגים לפי מגוון נושאי מפתח כגון מחבר, נושא, שנת הוצאה, סוג המסמך ומילות מפתח. רוב החומר שמור תחת גישה חופשית.

תכנים
-----

הספרייה היהודית הדיגיטלית מכילה 14 נדבכים:

|  |  |
| --- | --- |
| * אנטישמיות
* לימוד תרבות, מורשת ומסורת של יהודי סרביה
* השואה
* היסטוריה של יהודי המדינות שהרכיבו את יוגוסלביה
* ישראל
* ארכאולוגיה ואטלסים תנ"כיים
* בתי עלמין יהודיים
 | * ספרות, מנהגים והמטבח היהודי
* דת
* משפחות ואישים יהודים נודעים
* בתי ספר, ארגונים, חברות ומועדונים יהודים
* עיתונות יהודית
* ספרים, מאמרים, קובצי קול וקובצי וידאו שאינם בסרבית
* קובצי קול, קובצי וידאו וסרטים בסרבית
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספרייה היהודית הדיגיטלית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה היהודית הדיגיטלית (בסרבית)
* האוסף הדיגיטלי היהודי בארכיון ההיסטורי בבלגרד

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר האינטרנט של הספרייה היהודית הדיגיטלית.
**פקדא** (בכתיב לועזי: **Phecda** מערבית: **فخذ الدب** "פח'ד' א-דבּ" - ירך הדוב) או **γ בדובה הגדולה** הוא הכוכב השישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה. הכוכב קיבל את ציון באייר γ (גמא), שכן יוהאן באייר ציין את שבעת כוכבי הקבוצה הבהירים על פי מיקומם ממערב למזרח ולא על פי בהירותם. הכוכב הוא הדרומי ביותר מבין שבעת הכוכבי "העגלה הגדולה" וכפי ששמו מרמז, הוא מייצג את הרגל האחורית של הדובה.

פקדא הוא כוכב התקן למחלקה הספקטרלית A0Van.

תכונות
------

פקדא הוא כוכב הסדרה הראשית לבן, מטיפוס ספקטרלי A0 במרחק של כ-84 שנות אור, והוא בעל מסה של כ-2.7 מסות שמש ורדיוס פי 3 מרדיוס השמש. בהירות נראיתו היא מדרגה 2.41 והוא מאיר בעוצמה של פי 64 מעוצמת ההארה של השמש. טמפרטורת פני השטח של הכוכב היא כ-9,500 קלווין. 

ניתוח ספקטרוסקופי של אורו של פקדא מראה ספקטרום פליטה של מימן, תופעה נדירה למדי בכוכבים מסוג ספקטרלי A (אופיינית לכוכבים חמים יותר מסוג ספקטרלי B). הפליטה החריגה נגרמת כנראה ממעטפת של גז חם המועפת מפני הכוכב כתוצאה ממהירות הסיבוב של פקדא על צירו, שהיא גדולה מהרגיל - כ-168 ק"מ לשנייה (יותר מפי 80 ממהירות הסיבוב של השמש על צירה). 

פקדא נע באותו כיוון ובאותה המהירות כמו מראק, מגרז, אליות, ומיזר ונמצא בערך באותו המרחק (פקדא הוא הרחוק ביותר מביניהם), כך שכנראה מדובר בצביר כוכבים שנוצרו ביחד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פקדא באתר של ג'ים קלר
* פקדא, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

| הכוכבים הבהירים בקבוצת הדובה הגדולה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| α (דובהה) • β (מראק) • γ (פקדא) • δ (מגרז) • ε (אליות) • ζ (מיזר) • η (אלקאיד) |  |

 |