**משה אליהו** (**קמחג'י**; 1919 – 1994) היה מוזיקאי יהודי-סורי, פייטן, חזן, זמר ונגן, מגדולי הפייטנים היהודים, ומוזיקאי ערבי נודע בסוריה בפרט, ובמזרח התיכון בכלל. במחצית השנייה של חייו התגורר ויצר מוזיקה בישראל.

קורות חיים
----------

נולד בדמשק בשנת 1919 לאליהו (ח'אדר) קמחז'י, שהיה סוחר בעל חנות בשוק המקומי. אביו נהג מדי יום בסיום עבודתו לנגן ולשיר בחברת ידידיו, ומשם התחבר משה אל עולם המוזיקה. בצעירותו למד שירה ונגינה בעוּד אצל יהודי שגר בשכנות לו, ויחד הופיעו באירועים שונים ברחבי העיר. מנעד קולו הרחב, יחד עם שליטתו בנגינה בעוּד, הביאו עד מהרה לפרסומו במדינה, ולהשמעת יצירותיו ברדיו דמשק. עם השנים צבר פופולריות רבה בקרב אזרחי המדינה, ואף בקרב הממשל.

עם הקמת מדינת ישראל, נאסרה בסוריה השמעת מוזיקאים יהודים בפומבי. בשל מעריציו הרבים, נשיא סוריה אישר לבסוף להשמיע את שיריו. אולם בשל יהדותו, בשלב מסוים התקשה להישאר בדמשק, ולאחר שנים רבות של קריירה מוצלחת, עבר להתגורר בחלב, שם קיווה להמשיך בקריירה המוזיקלית. בחלב הכיר את נז'ירה, אשתו לעתיד, ולאחר תקופה בה לא הצליח לשחזר בחלב את הצלחתו בדמשק, חזר לעיר הולדתו יחד עם נז'ירה, ונישא לה. עם חזרתו, הופיע רק בשמחות משפחתיות ובאירועים של הקהילה היהודית. לאחר תקופה עבר להתגורר בביירות שבלבנון, אולם גם שם לא הסתדר בשל שמו היהודי, ולאחר תקופה עלה לישראל.

עם עלייתו ארצה השתכן במעברת עתלית למשך תקופה קצרה, ומשם עבר להתגורר בטירת כרמל, שם פתח מכולת לפרנסתו. לאחר תקופה פגש אותו האדם שלימדו בצעירותו לנגן ולשיר, ולקח אותו תחת חסותו. השניים החלו לנגן ולשיר באירועים שונים, והקליטו שירים לרדיו קול ישראל. עד מהרה התפרסם וזכה להצלחה רבה, ונמנה עם הזמרים הראשונים מז'אנר המוזיקה הערבית שהושמעו בערוצי הבידור והרדיו בישראל. הוא הוזמן להופיע כזמר וכנגן בערבי פיוטים, באירועים, בחאפלות, ואף בקולנוע אדיסון.

בשלב מסוים עבר עם משפחתו לוואדי ניסנאס שבחיפה. מכיוון שלא היה יכול לצאת להופעות במרכז הארץ מביתו הרחוק, שכר דירה קטנה בתל אביב, בה התגורר במשך ימי השבוע ובסופו היה חוזר לביתו בוואדי ניסנאס.

מדי יום חמישי הושמעו שיריו ברדיו קול ישראל בערבית.

החל משנות ה-70 של המאה ה-20, הופיע מדי מוצאי שבת בערוץ הראשון, לצד פאיזה רושדי והתזמורת הערבית של רשות השידור בניצוחו של זוזו מוסא.

הלך לעולמו בשנת 1994.

### יצירותיו ומורשתו

ביצועיו לפיוטים ולקלאסיקות מהמוזיקה הערבית, לצד דמותו, האירו את הקשר שבין שירת הקודש והחול, בין התרבות הערבית לעברית ובין השירה העממית לקלאסית, והפכו אותו לאגדה בקרב חובבי הפיוט והמוזיקה הערבית, יהודים וערבים כאחד.

עם יצירותיו המפורסמות ביותר נמנים הלחן העממי של נגילה הללויה והשיר שמחה גדולה הלילה.

בשנת 2013 נערך בירושלים מופע מחווה לזכרו, במסגרת "פסטיבל הפיוט - מוזיקת עולם יהודית". בשנה זו הפיק לזכרו אתר "הזמנה לפיוט" את הסרט "מרדיו דמשק לבית הכנסת" המתאר את דמותו, כפי שנחרטה בזכרונם של תלמידיו, מעריציו ובני משפחתו.

בחודש מרץ 2016, במהלך מפגש של יהודים יוצאי עדות המזרח עם יושב ראש הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, הצהיר האחרון כי משה אליהו הוא הזמר האהוב עליו.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה אליהו, באתר ספוטיפיי
* משה אליהו, דף שער בספרייה הלאומית
* משה אליהו - מרדיו דמשק ועד לבית הכנסת, סרט לזכרו באתר יוטיוב
* יניב רבי, משה אליהו - הפייטן הגדול שנשכח, באתר וואלה! יהדות, 9 בספטמבר 2013
* אהרון קלה, משה אליהו ע"ה - הזמר הסורי הידוע, באתר העיראקי, 3 במאי 2013
* משה אליהו - קמחז'י, עמוד באתר פייסבוק המוקדש לזכרו וליצירותיו

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמעון סימן-טוב, אבו מאזן הודה: "אני שומע שירים ישראליים בכל יום", באתר וואלה! חדשות, 30 במרץ 3016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007595295905171
* VIAF: 121145304372578570356
* WorldCat: viaf-121145304372578570356

 |