recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אליהו מרדכי (מוטל'ה) קרליץ** (נולד ב-4 במרץ 1952) הוא איש ציבור ואיש עסקים חרדי ישראלי. כיהן כראש עיריית בני ברק בין השנים 1998–2003 מטעם מפלגת דגל התורה.

ביוגרפיה
--------

נולד בבני ברק, בנו של הרב נסים קרליץ ולאה, בתו של הרב צבי הירש קופשיץ. למד בישיבת פוניבז'. נישא לשרה, בת הרב חיים קרפ מתל אביב. לאחר נישואיו למד בכולל חזון איש, שבראשו עמד אביו. בהמשך עמד בראשות כולל ללימודי חושן משפט.

בשנת 1998 נבחר לראשות עיריית בני ברק, כמועמד מוסכם על שלוש המפלגות החרדיות: דגל התורה, אגודת ישראל וש"ס. יזם את פיתוח צפון העיר בני ברק ובפרט את מתחם מגדלי המשרדים ב.ס.ר. בשנת 2003, בעקבות הסכם רוטציה בין דגל התורה לאגודת ישראל, החליף אותו ישכר פרנקנטהל, איש חסידות גור ונציג אגודת ישראל. לאחר פרישתו מראשות העירייה פנה לעסקי יזמות. הוא מעורב בעסקאות נדל"ן ובהן תיווך מכירת מתחם אסם ברחוב השומר בבני ברק לקבוצת יזמים מצרפת.

קרליץ היה ממקורביו של הרב אהרן לייב שטיינמן. בשנת 1999 היה חבר בוועדת טל שחוקקה את חוק טל. בגין פעילות זו למען בני הישיבות קיבל קרליץ מכתב הוקרה מהרב אהרן ליב שטינמן שכתב לו: "באתי בדברים אלה להודות לך על המאמצים הגדולים אשר עשית למען שכל בחור ישיבה יוכל ללמוד תורה כל זמן שירצה בלי שום הגבלה". למכתב צירפו את חתימותיהם 25 רבנים וראשי ישיבות ובהם, חברי מועצת גדולי התורה: הרב נסים קרליץ, הרב גרשון אדלשטיין ואחרים.

בשנת 2001 השתתף בניסוח אמנת כנרת. כשפורסם חלקו בעניין התבטא הרב יוסף שלום אלישיב נגד האמנה והיא ספגה גינויים נרחבים ביתד נאמן. קרליץ אמר בתגובה כי הוא לא חתם על האמנה.

בשנת 2006 הקים קרליץ בהוראת הרב אלישיב והרב שטיינמן את קרן ההסעות של החינוך העצמאי שמממנת את הסעתם של תלמידים למוסדות החינוך החרדים המרוחקים, לאחר שהמדינה הפסיקה את המימון בעקבות פסיקת בג"ץ שהמערך מפלה לטובה תלמידים במוסדות להחזרה בתשובה.

בשנת 2011 הוביל מטעם הרב שטיינמן את השינויים בשליטה בחינוך העצמאי שבעקבותיהם גברה השפעתם של אנשי דגל התורה בארגון. בשנת 2012 עמד מאחורי ביצוע המהפך בשליטה בעיתון יתד נאמן והעברתה לידי איש העסקים שמעון גליק, מקורבו של הרב שטיינמן.

ביוני 2021 מונה לחבר בועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון ואף קיבל את תמיכתו של נשיא מועצת גדולי התורה, הרב גרשון אדלשטיין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרדכי קרליץ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  המכתב המלא בכבר היה לעולמים
2. ↑  אנשיל פפר, הרבנים הליטאים יוצאים נגד "אמנת כנרת", באתר הארץ, 12 בינואר 2002
3. ↑  יאיר שרקי, ‏פרסום ראשון: הנציג החרדי בוועדת החקירה למירון - קיבל את אישור נשיא מועצת גדולי התורה, באתר ‏מאקו‏, 27 ביוני 2021

| ראשי עיריית בני ברק |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יצחק גרשטנקורן | משה בגנו | ראובן אהרונוביץ' | שמואל וינברג | שמעון סירוקה | ישראל גוטליב | יצחק מאיר | משה אירנשטיין |
| 1939–1954 | 1954  1957–1959 | 1957–1954  1959–1966 | 1966–1968  1978–1983 | 1968–1969 | 1969–1974  1976–1978 | 1974–1976 | 1983–1991  1993–1995 |
|  |
| ירחמיאל בויאר | עמוס מר-חיים(ועדה קרואה) | מרדכי קרליץ | ישכר פרנקנטהל | יעקב אשר | אברהם רובינשטיין(ממלא מקום) | חנוך זייברט | אברהם רובינשטיין |
| 1991–1993 | 1995–1997 | 1998–2003 | 2003–2008 | 2008–2013 | 2013 | 2013–2018 | 2018– |

 |
בניין בלומפילד בתכנון אדריכל יעקב רכטר
**הפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות** של הטכניון (או בשמה עד ינואר 2023, **הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול**) בחיפה נוסדה בשנת 1958, כפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות והיא מכשירה מהנדסים וחוקרים בתחומי הנדסת נתונים, הנדסת מערכות מידע והנדסת תעשייה וניהול. בנוסף, הפקולטה מכשירה סטודנטים לתארים מתקדמים גם בתחומי מדעי החברה (ובהם כלכלה ופסיכולוגיה). דיקן הפקולטה הוא פרופ' רן סמורודינסקי.

היסטוריה
--------

הפקולטה הוקמה כמחלקה אקדמית נפרדת בטכניון בשנת 1958. המחלקה עוצבה והתפתחה ברוח חזונו של פנחס נאור, דיקן הפקולטה הראשון. נאור הציע לשלב בין תוכניות הלימודים של הנדסת תעשייה המוצעות במסגרת בתי ספר להנדסה ובין תוכניות הלימודים לניהול המוצעות במסגרת בתי ספר למנהל עסקים, והציע להקים פקולטה גדולה ורב-תחומית אשר תכלול מגוון רחב של שטחי מחקר – תכן הנדסי, חקר ביצועים, כלכלה, מדעי ההתנהגות, סטטיסטיקה ועוד. על פי חזונו, בוגרי הפקולטה אמורים להוות עתודה ניהולית עבור התעשייה הישראלית או להשתלב בעולם האקדמי. באחד בינואר 2023 שינתה הפקולטה את שמה מהפקולטה להנדסת תעשייה וניהול לפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות.

תחומי הלימוד בפקולטה
--------------------

בפקולטה לימודים לתואר ראשון בשלוש מגמות ראשיות, הנדסת תעשייה וניהול, הנדסת נתונים ומידע (ביג דאטה) והנדסת מערכות מידע, וכן שלוש מגמות משנה בהן התמחויות בתורת המשחקים, פינקט וכלכלה.

בתארים מתקדמים (תואר שני ודוקטורט) הפקולטה מציעה מגוון רחב של מסלולי לימוד ומחקר ובהם: הנדסת תעשייה, הנדסת נתונים ומידע, כלכלה, פסיכולוגיה ארגונית וקוגניטיבית, סטטיסטיקה, חקר ביצועים וכן תוכנית מנהל עסקים (MBA).

### תכניות עתודה אקדמית

הפקולטה מציעה שתי תוכניות לימוד לתואר ראשון ותואר שני עם עבודת מחקר במסגרת העתודה האקדמית:

* **תוכנית אביבים** – בתחום הנדסת תעשיה וניהול בדגש על חשיפה למדעי הנתונים וניהול המוצר. התוכנית מכשירה בין השאר לניהול מוצרים על בסיס בינה מלאכותית, ביחידות הטכנולוגיות בצה"ל ובמערכת הביטחון.

* **תוכנית אלונים** – בתחום הנדסת נתונים ומידע. בוגרי התוכנית מיועדים לתפקידי מחקר ופיתוח, וכן לתפקידי פיקוד והובלה במערכים הנסמכים על נתונים ומידע בצה"ל.

מבנה הפקולטה
------------

 פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
הפקולטה ממוקמת בבניינים בלומפילד וקופר בקריית הטכניון. כיום (2023) הפקולטה מונה 52 חברי סגל, לומדים בה כ-1000 סטודנטים לתואר בוגר אוניברסיטה, וכ-500 סטודנטים במסגרת לימודי מוסמכים.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות (באנגלית ובערבית)
* תוכנית ה - MBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סמורודינסקי רן | The Faculty of Data and Decision Sciences, באתר
2. ↑  דף הבית - IE&M | Technion, באתר web.iem.technion.ac.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 155310204
* WorldCat: viaf-155310204

 |
**אבישי כהן** (נולד ב-19 ביוני 1995) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית ובנבחרת ישראל.

קריירה
------

בצעירותו נחשב כהן לכישרון מבטיח, אך לא הצטרף למועדון כדורגל מקצועי עקב היותו שומר שבת. בגיל 15 הצטרף לקבוצת הנערים של בית"ר ירושלים שהצטרפה לארגון צו פיוס ולא שיחקה בשבת. בשנת 2012 ייצג את ישראל בגמר מסע נייק.

ב-21 באפריל 2014 ערך כהן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 להפועל חיפה. בסך הכל ערך שתי הופעות בליגת העל בעונת 2013/2014, ובעונה שלאחר מכן ערך שלוש הופעות ליגה בנוסף לשתי הופעות בגביע הטוטו, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. בעונת 2015/2016 צורף באופן קבוע לסגל הקבוצה הבוגרת, וערך 12 הופעות בליגת העל. בעונת 2016/2017 ערך שמונה הופעות ליגה.

ב-5 בספטמבר 2017 הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, במדיה כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 1–2 לבית"ר כפר סבא בגביע המדינה. ב-2 בינואר 2018 חתם בהפועל קטמון ירושלים, במדיה ערך 14 הופעות בליגה הלאומית עד תום עונת 2017/2018.

בתחילת עונת 2018/2019 חזר לבית"ר ירושלים, אך שותף רק במשחק אחד בגביע הטוטו, וב-2 בינואר 2019 חתם לשנה וחצי בבני יהודה תל אביב. כעבור ארבעה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–3 על הפועל באר שבע, ועד תום העונה שותף ב-14 משחקי ליגה וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה.

בסיום עונת 2020/2021 ירד עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.

ב-30 ביוני 2022 חזר לבית"ר ירושלים. ב-23 באפריל 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 נגד הפועל חדרה, שהיה גם מועמד לאחד משערי העונה. ב-3 במאי הבקיע בניצחון 1–3 נגד מכבי תל אביב במסגרת חצי גמר גביע המדינה בו זכתה בית"ר אחרי 14 עונות.

ב-21 במאי 2023 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל לקראת מוקדמות יורו נגד בלארוס ואנדורה.

ב-4 בספטמבר 2023 חתם במכבי תל אביב.

### נבחרת לאומית

כהן זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת במאי 2023 במסגרת מוקדמות יורו 2024. ב-21 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה במשחקה האחרון של הנבחרת בקמפיין מול נבחרת אנדורה.

תארים
-----

בני יהודה תל אביב
* גביע המדינה: 2018/2019

בית"ר ירושלים
* גביע המדינה: 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבישי כהן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבי סרנה, ‏אבישי כהן מבית"ר ייצג את ישראל בגמר מסע נייקי, באתר ONE‏, 6 ביוני 2012
2. ↑  קובי פורטל ולירן דורף, אבישי כהן חתם בבית"ר תל אביב/רמלה, באתר דאבל פס, 5 בספטמבר 2017
3. ↑  אבישי כהן חתם בקבוצה, באתר הרשמי של הפועל קטמון ירושלים, 2 בינואר 2019
4. ↑  אלון בן דוד, ‏בית חדש: אבישי כהן חתם בבני יהודה לשנה וחצי, באתר ONE‏, 2 בינואר 2019
5. ↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים הודיעה על צירוף בר כהן, אבישי כהן וחגי גולדנברג, באתר וואלה!‏, 30 ביוני 2022
6. ↑  וואו איזה שער: המועמדים לשער העונה 22/23, באתר מנהלת הליגות לכדורגל, 28 במאי 2023
7. ↑  יניב טוכמן‏, אבו פאני חזר, זימון בכורה לאבישי כהן: הסגל לבלארוס ואנדורה, באתר וואלה!‏, 21 במאי 2023
8. ↑  אבישי כהן חתם במכבי, באתר מכבי תל אביב, ‏4 בספטמבר 2023
9. ↑  יניב טוכמן‏, אבו פאני חזר, זימון בכורה לאבישי כהן: הסגל לבלארוס ואנדורה, באתר וואלה!‏, 21 במאי 2023
10. ↑  מערכת וואלה! ספורט‏, בקול ענות חלושה: ישראל ניצחה את אנדורה 0:2 בחוץ, באתר וואלה!‏, 21 בנובמבר 2023
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבית ספר תיכון בתל אביב. אם התכוונתם לתיכון עירוני ד' בירושלים, ראו ישיבת נתיב מאיר.

**עירוני ד' על שם אהרן קציר** הוא בית ספר תיכון עיוני בצפון תל אביב.

היסטוריה
--------

בית הספר נוסד בשנת 1944 בשם "בית חינוך תיכון", והיה מזוהה עם זרם העובדים. מרבית התלמידים היו חניכי תנועות הנוער השומר הצעיר והנוער העובד. בשנים הראשונות בית הספר פעל בצריפים של משק הפועלות לשעבר, ברחוב אדם הכהן בתל אביב. המחזור הראשון, ובו עשרים וארבעה תלמידים, סיים את לימודיו ביוני 1947. בשנת 1950 עבר בית הספר לידי עיריית תל אביב-יפו, ושמו שונה ל**תיכון עירוני ד'**. אז עבר בית הספר למבנה הסמוך לנחל הירקון, ברחוב ועידת קטוביץ פינת רחוב בני דן. בשנות השישים עבר בית הספר למבנה העיקרי שלו כיום, בפינת הרחובות יהודה המכבי, ויצמן ורב צעיר. בשנת 1971 נוספה חטיבת ביניים שכללה בשנה הראשונה כיתות ז' בלבד. בסוף שנות השמונים צורף המבנה ברחוב ועידת קטוביץ מחדש לבית הספר. בתחילה למדו במבנה זה תלמידי כיתות ז' בלבד, ולאחר שיפוצו והרחבתו עברו לשם גם כיתות ח'. לאחר שיפוץ נוסף שהסתיים ב-2018 לומדות בו גם כיתות ט'. זהו המבנה העיקרי של החטיבה הצעירה, והוא מופרד מהמבנה של החטיבה העליונה, אך תלמידי החטיבה הצעירה לומדים גם במבנה המרכזי מעת לעת.

החל משנות התשעים נקרא בית הספר על שם פרופ' אהרן קציר.

כיום לומדים בבית הספר כ-1,500 תלמידים בכיתות ז' עד יב', וצוות בית הספר מונה כ-160 מורים.

לבית הספר קשר ארוך-שנים עם בית ספר לא יהודי בעיר בון שבגרמניה במסגרת פרויקט "רעות". קשר נוסף שנוצר הוא עם בית הספר היהודי "ליכטיגפלד" שבפרנקפורט במסגרת "רשת בתי הספר התאומים".

מנהלי בית הספר
--------------

* אהרון שכטמן (לימים שמיר)
* יעקב בן יוסף
* בצלאל זריצקי
* שלמה נצר (ממלא מקום)
* א. נוימן
* דן לוין
* אברהם ענבי (ממלא מקום)
* זאב דגני
* נעמי טיסונה
* נתי שטרן
* אורי לס (מנהל נוכחי)

תוכנית המחוננים
---------------

בבית הספר פועלת תוכנית לימודים למחוננים במתכונת מלאה.

לתוכנית מגיעים תלמידים מתל אביב-יפו והערים הסמוכות. התלמידים זוכים לתוכנית העשרה מעמיקה. רוב התלמידים הם בוגרי בית הספר 'רוקח' ו'גרץ', שם התחילו ללמוד בתוכנית המחוננים עוד בכיתה ג'.

גלריה
-----

* סגנית מנהלת בית הספר, יפה גוטווירץ, עם מורים מבית הספר "ליכטיגפלד" בפרנקפורטסגנית מנהלת בית הספר, יפה גוטווירץ, עם מורים מבית הספר "ליכטיגפלד" בפרנקפורט
* תלמידי בית הספר מארחים תלמידים יהודים מגרמניה במסגרת "רשת בתי הספר התאומים"תלמידי בית הספר מארחים תלמידים יהודים מגרמניה במסגרת "רשת בתי הספר התאומים"
* שלט על אהרן קציר, שעל שמו נקרא בית הספרשלט על אהרן קציר, שעל שמו נקרא בית הספר
* בית הספר עירוני ד'בית הספר עירוני ד'

ראו גם
------

* רשימת בוגרי בית הספר

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של תיכון עירוני ד'

הערות שוליים
------------

1. ↑  תל אביב: מוסד תיכון לזרם העובדים, דבר, 4 ביולי 1943
2. ↑  תל אביב: נמסר דגל לבית חינוך תיכון עם סיום מחזור א', דבר, 22 ביוני 1947
3. ↑  בית החינוך התיכון ישפיע בחידושיו על החינוך התיכון כולו, דבר, 7 במאי 1950
4. ↑  נחנך הבית החדש של תיכון ד' בתל אביב, דבר, 31 במרץ 1960
תרשים המאייר את ההבדל בין תקשורת בקו-ראיה לבין תקשורת באמצעות זירוי טרופוספירי
מערכת טרופוסקאטר טקטית של צבא ארצות הברית
האנטנות של עורק ה"זירוי הטרופוספרי" בשארם א-שייח', לאחר שנפגעו מירי תותחי מטוסים מצריים, בפתיחת מלחמת יום כיפור, ב-6 באוקטובר 1973.
בול משנת 1982 לכבוד עורק הזירוי הטרופוספירי בין הודו לברית המועצות, מרחק של 650 קילומטר
**זירוי טרופוספירי** הוא תהליך פיזור גלי רדיו לשכבת הטרופוספירה, המבוצע בדרך כלל לתועלתן של תחנות רדיו וטלוויזיה. מטרת הזירוי היא לאפשר לגלי הרדיו להגיע למרחקים גדולים במיוחד, כדי לשדר למרחק של מאות קילומטרים, גם לאזורים אליהם אין קו-ראייה ישיר. אמצעי השידור המשתמש באפקט זה מכונה **טרופוסקאטר** (מאנגלית: **Tropo**spheric **scatter**).

זירוי טרופוספירי משמש להקמת קווי תקשורת לאזורים מרוחקים. אנטנה פרבולית גדולה משדרת אל שכבת הטרופוספירה אות רדיו בעוצמה גבוהה, המכוון לנקודה שבאמצע הדרך בין אתר השידור לאתר הקליטה. חלק מהאות המשודר מוחזר מהטרופוספירה (בדומה לאפקט של מראה), ונקלט באנטנות פרבוליות שבאתר הקליטה. כיוון שרק חלק קטן מהאות המשודר נקלט באנטנה הקולטת, נדרשים משדרים בעוצמה גבוהה ומקלטים בעלי רגישות גבוהה. מערכות קשר טרופו קיימות כמערכות נייחות וכמערכות ניידות. 

היכולת להשתמש בזירוי לשידור לאזורים מנותקים ומרוחקים תרמה לשימושיותו בהקמת רשתות תקשורת צבאיות. במהלך המלחמה הקרה הקים חיל האוויר האמריקני מערך תקשורת טרופוספרי נרחב בשם "White Alice", שמרכזו היה באלסקה. כיום משתמש צבא ארצות הברית במערכות טרופוסקאטר טקטיות מתוצרת ריית'יאון לתקשורת למרחקים ארוכים. 

עם צמיחתה של התקשורת הלוויינית, היא נותנת מענה לקשר רדיו לטווח ארוך, והצורך בזירוי טרופוספירי פחת.

בצה"ל
-----

מלחמת ששת הימים, שבה כבשה ישראל את סיני, יצרה צורך בקשר רדיו לטווח ארוך, סוג קשר שלא היה בו צורך בישראל קודם לכן. כמענה לצורך זה שימש ערוץ טרופוסקאטר את צה"ל בשתי דרכים:

* באמצעות שתי מערכות ניידות מתוצרת חברת קולינס (Collins Radio Company), שהראשונה שבהן הגיעה לישראל כחצי שנה לאחר מלחמת ששת הימים והוצבה בצריפין וברפידים.
* באמצעות מערכות נייחות מתוצרת פילקו, ששימשו לקשר בין שארם א-שייח' למצפה רמון ומשם לצריפין. האנטנות של ערוץ זה בשארם א-שייח', שגובהן היה 18 מטרים, נפגעו בתקיפה אווירית מצרית שנערכה מיד עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, ותוקנו כעבור יממה. עם פינוי סיני בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים פורקו האנטנות בשארם א-שייח'. האנטנות במצפה רמון נותרו במקומן עוד שנים לאחר מכן, אף שלא היה בהן צורך, והן פורקו בעשור השני של המאה ה-21.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זירוי טרופוספירי** בוויקישיתוף
* מיפוי של ערוצי תקשורת טרופוספיריים ברחבי העולם
* תומר כהן, טל נעים, חיים נחמיאס, שירה בן-דיין, טרופו - קשר בזירוי טרופוספירי ויישומו, באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1048368882

 |
**אביאל בסין**, ידוע גם בשמו לשעבר, **SpicyCrap** (בתרגום חופשי: חרא חריף) הוא יוטיובר ישראלי. בשנת 2017 הערוץ יוטיוב של אביאל בסין היה הגדול בישראל בתחום הגיימינג, עם כ-301 אלף רשומים, נכון לאוקטובר 2022.

היסטוריה
--------

בסין החל לפעול ב-2010 ביוטיוב, עיקר התוכן של הערוץ היה אימה. הוא היה ידוע בין היתר בסיפור "קריפיפסטות" - אגדות אורבניות מז'אנר האימה. קהילת המנויים שלו כללה יותר מ-52,000 מנויים.

### SpicyCrap666

ערוץ SpicyCrap666 הוא ערוץ אשר עסק בתכני אימה. באוגוסט 2016, הערוץ הפסיק את פעילותו, אך בספטמבר 2017 חזר בסין להעלות סרטונים לערוץ.

### אביאל בסין

באוגוסט 2016 החליט בסין, לפתוח את הערוץ החדש שלו לצד הערוץ הישן שלו אך עם הזמן זנח את הערוץ הוותיק. נכון לאוגוסט 2019, היו מנויים אליו כ-321 אלף משתמשים.

באוקטובר 2017 הערוץ הפך לערוץ הפריסטייל הגדול ביותר בישראל,[דרוש מקור] הערוץ שמר על התואר במשך שנתיים.

הערוץ החדש תוכנן לז'אנר הגיימינג בלבד. בהתחלה נקרא "SpicyCrapG", אולם בשלב מאוחר יותר האות "G" בשם שהייתה קיצור של "Gaming" הושמטה. החל מאותו הרגע, ערוצו של בסין הפך לערוץ "פריסטייל" שעסק בכל תחום: משחקים, טריקים, עובדות ועוד.

עם הזמן זנח בסין את העלאת הסרטונים ליוטיוב וסרטונו האחרון הועלה ב-24 בדצמבר 2019. ב-11 בינואר 2022 חזר להעלות תוכן.

### הפורצים

ב-25 בנובמבר הודיע בסין כי הוא פותח ערוץ חדש בשם "נובה", שבו הוא מתכוון להעלות סרטונים קצרים בכל יום בנושאי מדע, היסטוריה, סקופים ונושאים אחרים. בשלושת הימים הראשונים צבר הערוץ מעל ל-14 אלף רשומים. הערוץ נסגר זמן קצר לאחר מכן ושינה את שמו ל-"הפורצים".

**מחיקת הסרטונים**

במאי 2022 הודיע בסין שמחק את כל סרטוני היוטיוב שלו בערוצו הראשי אך רק סימן אותם כפרטי, ומספר חודשים לאחר מכן סימן כפרטי את כל הסרטונים גם מהערוץ המשני שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אביאל בסין, ברשת החברתית פייסבוק
* סרטונים בערוץ של SpicyCrap666, באתר יוטיוב
* סרטונים בערוץ של אביאל בסין, באתר יוטיוב
* סרטונים בערוץ של הפורצים, באתר יוטיוב
* SpicyCrap, ברשת החברתית פייסבוק
* יוסי דמרי ויאיר מור, ‏הטבח הצבאי שעקף את איב אנד ליר, באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה ב-itportal
2. ↑  אביאל בסין 's YouTube Stats (Summary Profile) - Social Blade Stats, באתר socialblade.com
3. ↑  SpicyCrap666 - YouTube, www.youtube.com
4. ↑  בסין מודיע על הקמת ערוץ שני, SpicyCrap, באתר יוטיוב
**סטפניה ספמפינאטו** (באיטלקית: **Stefania Spampinato**; נולדה ב-17 ביולי 1982) היא שחקנית איטלקייה. ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה בסדרת הדרמה הרפואית של ABC, "האנטומיה של גריי" ובסדרת הבת שלה, "תחנה 19" בתפקיד "ד"ר קרינה דה לוקה".

ביוגרפיה
--------

ספמפינאטו נולדה בקטניה, סיציליה וגדלה בעיירה קטנה בשם בלפסו, השוכנת מתחת להר הגעש אטנה. היא החלה לרקוד בגיל 6. את התשוקה שלה לאומנויות בגיל צעיר לא ניתן היה להכחיש, כך שאמה החלה להכין לה תלבושות ריקוד כדי שתוכל להרשות לעצמה את שכר הלימוד של בתה. לאחר שסיימה את התיכון בהצטיינות, עברה למילאנו ושם קיבלה תואר ראשון באומנויות הבמה.

ספמפינאטו פיתחה קריירה מצליחה במחול ותיאטרון למעלה מ-10 שנים, מה שגרם לה לטייל בכל רחבי העולם (פריז, טוקיו, שאנגחאי, מומבאי, ברלין).

בשנת 2011, ספמפינאטו קנתה כרטיס טיסה הלוך ללוס אנג'לס. שהגיעה ללוס אנג'לס, השתתפה כרקדנית בפרק אחד בסדרה גלי. 

בשנת 2015 שיחקה בתפקיד קטן במותחן הפעולה "הטוב, הרע והמת". 

בשנת 2017, הצטרפה ספמפינאטו לסדרת הדרמה הרפואית של ABC, "האנטומיה של גריי", בתפקיד "ד"ר קרינה דה לוקה". בשנת 2020, השתתפה בתפקיד אורח במהלך עונה 3 של "תחנה 19", תוכנית הבת של האנטומיה של גריי. בעונה 4, קיבלה ספמפינאטו קביעות ב"תחנה 19".

ספמפינאטו היא טבעונית הפועלת למען איכות הסביבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטפניה ספמפינאטו** בוויקישיתוף

* סטפניה ספמפינאטו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**סוד המזלות** הוא פזמון, שכתב והלחין אביהו מדינה יחד עם משה בן-משה, וידוע בביצוע של זוהר ארגוב.

רקע
---

השיר נכתב על ידי אביהו מדינה, שהלחין אותו יחד עם משה בן-משה. השיר בוצע לראשונה בשנת 1978 בידי ראובן ארז בפסטיבל הזמר המזרחי תשל"ט. לאחר מכן ביצעו את השיר גם להקת צלילי העוד והלהקה המתחרה צלילי הכרם. זוהר ארגוב התרשם מהשיר גם הוא, וב-1980 כלל אותו באלבומו אלינור. יהודה קיסר, שעיבד אותו, בחר לבצע את הפתיחה על פי העיבוד של השיר הקנדי American Woman. השיר בביצועו של ארגוב התפרסם מאוד, וזכה לגרסאות כיסוי רבות, בין היתר של ג'קי מקייטן, אייל גולן ועוזיה צדוק.

ב-2017 ביצע חנן בן ארי קאבר לשיר אשר שימש כשיר הנושא של הסרט "מכתוב". חנן בן ארי גם הוציא את השיר כסינגל מלווה בקליפ בו הוא נראה מטיל ברחובות ירושלים לצד גיבורי הסרט.

השיר עוסק בשאיפותיו של האדם למצוא מנוחה, שלום ואהבה. הדובר בשיר מייעץ לאדם לא לנסות לחזות את העתיד ולא ללמוד את "סוד המזלות", אלא פשוט להניח לדברים לקרות ולקוות שתקוותיו תתגשמנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "סוד המזלות" באתר יוטיוב
* מילות השיר "סוד המזלות" באתר שירונט
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  השיר המקורי בביצועו של ראובן ארז
2. ↑  אתר למנויים בלבד בן שלו, יהודה קיסר: "בקורונה הלכתי לנגן ליד סוּפרים, בשביל להתפרק", באתר הארץ, 16 ביוני 2021
3. ↑   סוד המזלות - חנן בן ארי - שיר הנושא מתוך הסרט מכתוב, סרטון באתר יוטיוב
"**מרכז ברסטון לגרפיקה ירושלים**" (נקראה לעיתים גם כ-"סדנת ברסטון") הייתה סדנת הדפס שפעלה בירושלים בין השנים 1975–1990.

היסטוריה
--------

בשנת 1973 התקבלה תרומה של 100,000 דולר משפחת ברסטון מלונדון, אנגליה, לשם מטרה של הקמת סדנת הדפס בירושלים. הייתה זו תקופה בה הפך ההדפס למדיום אמנות פופולרי ברחבי העולם. את התרומה קיבל מוזיאון ישראל שהפך לאחראי על הקמת הסדנה. הסדנה נועדה לשרת אמנים בינלאומיים ואמנים ישראלים נבחרים. באותה עת החלו מגעים בין המוזיאון לאגודת האמנים בירושלים, על מנת לצרף לסדנה העתידית סדנה נוספת שתיועד לאמנים ירושלמים. למרות מגעים אלו, הוקם בפברואר 1975 מרכז ברסטון לגרפיקה כחברה נפרדת לסדנת הדפס שהקים בית האמנים (לימים סדנת ההדפס ירושלים).

עם פתיחת המרכז הוזמן הדפס האמריקאי מייק קניגן (Knign) לנהל את המרכז. בנוסף, קניגן הכשיר דפסים בטכניקת הדפס האבן, שהפכה לטכניקה העיקרית בסדנה. על הדפסים שהכשיר נמנתה גם אלימה, שייבאה אחר כך את הטכניקה אל סדנת ההדפס של בית האמנים תל אביב, אותה ניהלה בין השנים 1976–1978. בשנים הראשונות נעזר המרכז גם בדפסים חיצוניים בטכניקה של הדפס רשת. כך, לדוגמה, הודפסו מהדורות של הדפסי רשת של יצחק דנציגר (1976) בסדנת ההדפס ירושלים, וכן אריק קילמניק ולארי אברמסון, מסדנת ההדפס ירושלים, הדפיסו במרכז הדפס רשת של רוי ליכטנשטיין (1976).

לאחר כשנה, בעקבות בעיות קשות בניהול הכספי של המרכז ופשיטת רגל שלו, עזב קניגן את תפקידו והמוזיאון מינה את נחמה הילמן, מתנדבת של המוזיאון שאף תרמה כספים למרכז, למנהלת הסדנה. בהמשך נכנסו למרכז טכניקות נוספות על הדפס האבן, ובהן סוגי התחריט והתצריב השונים וכן דפוס רשת. במשך השנים לא הצליח המרכז להגיע לאיזון תקציבי רציף. ראשית מכיוון שנוהל בצורה לא תקינה מבחינה כספית, אולם חלק מכך נבע גם מבעיות בשיווק, בעיות שהתעצמו בשל ההחלטה לתת לאמנים קדימות במכירת העותקים שלהם (AP). למרות זאת, הצליח המרכז להפיק הדפסים באיכות טובה של אמנים רבים. על האמנים שהרבו לעבוד בסדנה נמנים אמנים כפנחס כהן גן, משה קופפרמן, אביגדור אריכא, אלימה ועוד. בשנת 1979 הוצגו יצירות של המרכז בתערוכה בגלריה שרה לוי בתל אביב-יפו ובשנת 1981 הוצגה במוזיאון ישראל התערוכה "הדפסים ישראלים מסדנת ברסטון".

על הדפסים בסדנה נמנו, יהודה ציון ודפס ערבי בשם חזאם (דפוס אבן), יצחק שוורץ (הדפס רשת), עמי רוזנברג (תחריט) ומייקל קניגן.

לקריאה נוספת
------------

* אפטר-גבריאל, רות, **הדפסים ישראליים מסדנת ברסטון**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1981
* טמיר, טלי, "מרכז ברסטון, סוף זמני", **כל העיר**, 18 בנובמבר 1988
* עפרת, גדעון, **100 שנות אמנות הדפס בישראל**, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 187–189

* Ronnen, Meir, "Everything But Money", **The Jerusalem Post Magazine**, December 17, 1976

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: תיק הקמת סדנת ההדפס ירושלים, ארכיון סדנת ההדפס ירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007380694305171
* LCCN: n86006430
* WorldCat (עם LCCN): n86-006430

 |
**איוואן (ג'נס) רֶגֶן** (באנגלית: **Ivan Regen**; ידוע גם בשם: **יוהאן רֶגֶן**; 9 בדצמבר 1868 – 27 ביולי 1947) היה ביולוג שהיה ידוע בשל מחקריו בתחום הביואקוסטיקה.

ביוגרפיה
--------

רגן נולד בליישה, אוסטרו-הונגריה (היום חלק מסלובניה) והתעניין בקולות חרקים עוד בילדותו. משפחתו לא יכלה להרשות לעצמה לשלם על לימודיו, לכן הוא למד תחילה בסמינר לכמרים שעבורו הוא קיבל מלגה ובמרוצת הזמן הצליח לשלם שכר לימוד בווינה. בווינה רגן למד ידיעת הטבע באוניברסיטת וינה, תחת הדרכתם של קרל גרובן, זיגמונד אקסנר וקרל פרידריך וילהלם קלאוס. הוא קיבל את הדוקטורט שלו ב-1897 והחל לעבוד בתור פרופסור בגימנסיה, קודם בווינה ואחר כך במוראביה. לבסוף הוא חזר, בהמלצתו של אקסנר, לגימנסיה בווינה, ועבד בה עד פרישתו בשנת 1918.

הוא החל את מחקרו בפיזיולוגיה והפך להיות מהמדענים הסלובניים הראשונים העובדים מחוץ לארצם לאחר מלחמת העולם הראשונה. לאחר שערך מספר תצפיות על חרגוליים וצרצריים, הוא הוכיח כי חרקים מגיבים לגירויים אקוסטיים של בני אדם אחרים. עבור תרומותו הרבה לתחום, רגן נחשב לאבי הביואקוסטיקה המודרנית. רגן גם למד תופעות פיזיולוגיות אחרות בחרקים כגון נשימה, תרדמת חורף, התפתחות פיגמנט ביולוגי בתנאים שונים והתנשלות.

מיזמו הגדול ביותר של ריגן היה מה שנקרא "מעבדה גיאוביולוגית", מעין טרריום (מכל שקוף וסגור לגידול חיות יבשה קטנות או לגידול צמחים מיוחדים) גדול שבו למד את תחום הפנוטקסיס - תחום החוקר משיכת חרקים לעבר קול.

הוא היה מדען פרטי מאז 1911, אך שמר על קשר עם סלובניה, תמך בכמה חברות מקומיות ובמוסדות תרבות, ויצר טרמינולוגיה בשפה הסלובנית עבור שדות המחקר שבהם התמחה. ב-1921 הוא דחה הזמנה להיות פרופסור באוניברסיטת לובליאנה. בשנת 1940 הוא הפך לחבר האקדמיה הסלובנית למדעים ולאמנויות והיה גם חבר כבוד של החברה הסלובנית להיסטוריה הטבעית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן רגן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ביואקוסטיקה - שדה המחקר החוקר את מערכות התקשורת האקוסטיות של מינים לא אנושיים.
2. ↑  "Regen, Janez, akademik (1868–1947)".
3. 1 2 3  Zarnik, Boris (1929). "Život i rad Ivana Regena".
4. 1 2  Primožič, Marjetka (2001).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117521302
* ISNI: 0000 0003 8457 3326
* VIAF: 276710869
* WorldCat: viaf-276710869

 |
יצחק אגדתי (מימין) ומרדכי נבון
אולפני גבע לפני הריסתם
**סרטי גבע בע"מ** הייתה חברה ישראלית אשר עסקה בהפקת סרטי קולנוע.

היסטוריה
--------

חברת "סרטי גבע" הוקמה בשנת 1949, על ידי מרדכי נבון, יצחק אגדתי ויוסף נבון. תחילה שכנה החברה במבנה זמני בגבעת רמב"ם שבגבעתיים. ב-1950 עד 1952 החברה סיפקה שירותי מעבדה להסתדרות העובדים, לצה"ל ולסרטי תעודה והסברה ממשלתיים. החברה הייתה שותפה להפקת יומן קולון שהפך ב-1953 ליומן חדשות דו-שבועי המוכר בשם "יומני גבע". בתנאים ששררו בישראל בשנות החמישים היה צורך במאבק הישרדות יומיומי על-מנת להבטיח את קיום החברה. הסרט התעודי הראשון של האולפן עסק במבשרת ציון.
מנהלי גבע החלו לגבש צוות עובדים מקצועי ומיומן, לדאוג לרצף הזמנות ולשפר באופן מתמיד את איכות היומן וסרטי התעודה. בשנת 1958 עברה החברה למבנה מודרני בגבעתיים, ובו ציוד מתקדם, מעבדות, חדרי עריכה, ואולפן צילומים. בשנת 1963 הפך מרדכי נבון למנהלה היחיד של החברה, עד למותו הפתאומי במהלך צילומי הסרט "שני קוני למל", בתחילת 1966. 

בשנת 1967 נמכרו האולפנים והמעבדה של "סרטי גבע" לשותפות ישראלית-אמריקאית, בראשות אנשי העסקים יצחק (איז'ו) שני ויוסף דיאמנט, ושמם הוחלף ל"ברקי פטה המפריס", שהמשיכו את הפקת הסרטים הישראלים בשנות השבעים ובשנות השמונים.

במהלך השנים הפיקה "סרטי גבע" מאות יומני קולנוע, ירחונים לעולים, סרטי תעודה, סרטי הסברה וסרטים עלילתיים, ונתנה שירותי מעבדה ואולפן להפקות חיצוניות.

בספטמבר 2011 נהרס בנין "סרטי גבע" בגבעתיים ובמקום הוקמו שני מגדלי מגורים (מגדלי גבע).

רשימת סרטים עלילתיים של "סרטי גבע"
----------------------------------

* 1956 – "מעשה במונית" בבימויו של לארי פריש.
* 1959 – "עמוד האש" בבימויו של לארי פריש.
* 1960 – "איי לייק מייק" בבימויו של פיטר פריי.
* 1963 – "אלדורדו" בבימויו של מנחם גולן.
* 1963 – "חבורה שכזאת" בבימויו של זאב חבצלת.
* 1964 – "שמונה בעקבות אחד" בבימויו של מנחם גולן
* 1964 – "דליה והמלחים" בבימויו של מנחם גולן.
* 1965 – "חור בלבנה" בבימויו של אורי זוהר.
* 1965 – "פיצוץ בחצות", קופרודוקציה ישראלית-צרפתית, בבימויו של הרווה ברומברג'ה.
* 1966 – "שני קוני למל" בבימויו של ישראל בקר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרטי גבע** בוויקישיתוף
* סרטונים סרטון של יעקב גרוס "על הכישלון של סרטי גבע 1951", מרואיין נתן גרוס, 28 במרץ 2010
* סרטי גבע, דבר, 13 ביולי 1956
* תמר אבידר, צמצום - או סגירה, מעריב, 26 ביוני 1962
* זאב רב-נוף, 15 שנה לסרטי גבע, דבר, 14 בדצמבר 1964
* נירית אנדרמן, היומן האחרון: פרידה אחרונה מאולפני גבע, באתר הארץ, 11 במרץ 2011
* סרטונים סרטון של יעקב גרוס "סרטי גבע נהרסו היום", 31 באוגוסט 2011
* סרטונים סרטון של נעמי לבנטל "אולפני גבע - הסוף", 2011
* סרטונים כתבה של רומי נוימרק בערוץ 10 לקראת סגירת אולפני גבע, יולי 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  ש. פינס, החלה העבודה במפעל "סרטי גבע", דבר, 21 ביולי 1950

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010000217505171
* GND: 1322382786
* LCCN: no2012021952
* VIAF: 311794310
* WorldCat: lccn-no2012021952

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו נחשול.

**הנחשול** (באנגלית: **The Wave**) הוא סרט טלוויזיה אמריקני מ-1981 שביים אלכסנדר גראסהוף, על פי תסריט של ג'וני דוקינס. הוא מבוסס על הספר "הגל" (אותו שם במקור) מאת מורטון רו. הסרט מתאר ניסוי אמיתי שערך מורה בבית ספר בפאלו אלטו שבקליפורניה בשנת 1967. באמצעות הניסוי ביקש המורה להוכיח את הקלות הבלתי נסבלת של יצירת חברה מפלה, פשיסטית ואלימה ולהתריע על סכנת הציות העיוור. ללורי יש אח והוא גאנסטר רצח וחורי עצמה אחת היפות

עלילה
-----

הסרט עוסק במורה למדעי החברה שנשאל שאלה איך עם שלם של מיליוני אנשים הלכו בציות עיוור אחר הנאצים, שאלה שעליה אינו מצליח להשיב. המורה מחליט לערוך ניסוי: הוא מתחיל להחדיר בתלמידים משמעת בצורה קשוחה, מאחד אותם תחת השם "הנחשול", והופך אותם לחיילים צייתנים ומובחרים בארגון מחתרת קיצונית דמיוני שפועל למען מהפכה עתידית. ארגון "הנחשול" מגייס עוד ועוד אנשים, ונוצר מעין טרור בית ספרי. הארגון מאיים על כולם ומשתלט על בית הספר. תלמידה בשם לורי סונדרס שמנסה להתנגד לנחשול, מוחרמת. בתחילה נראה שהיא אינה פוחדת מהמהפך שחל בכיתה, אבל בהדרגה היא מבינה שמשהו גדול קורה בכיתה ובבית הספר. היא מנסה בכל כוחה לשכנע את הכיתה ש"הנחשול" מסוכן וקיצוני, וכמוצא אחרון היא פונה אל המורה בבקשה לעצור את "הנחשול".

בסוף הסרט, לאחר בקשתה של לורי, המורה מודיע לתלמידים על מפגש כללי של חברי "הנחשול" שיתקיים אחר הצהריים. בפגישה הוא מספר להם שהנחשול קיים גם בבתי ספר נוספים רבים ברחבי הארץ, וכי זו איננה קבוצה קטנה ומצומצמת אלא קבוצה אדירת ממדים שהולכת אחרי מנהיג פוליטי. ואז הוא חושף בפניהם את דמות המנהיג, והוא לא אחר מאשר אדולף היטלר. הם הלכו שבי אחר אידאולוגיה נאצית ומסוכנת שעיוותה את שיקול דעתם.

בשנת 2008 יצאה גרסה נוספת לסרט בגרמניה בשם "Die Welle".

ראו גם
------

* הגל השלישי - תיאור הניסוי המקורי
* הניסוי של מילגרם
* קונפורמיות

קישורים חיצוניים
----------------

* "הנחשול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הנחשול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* שבי רוזנפלד, סרט: בחזרה לנחשול, באתר הארץ, 4 באפריל 2011
* אורן נהרישיחה עם מארק הנקוק, תלמיד בבית הספר שבו ערך המורה רון ג'ונס ניסוי "הגל השלישי" שנודע בעיבודים שונים בהמשך כ-"הנחשול(הקישור אינו פעיל), 2019.

הערות שוליים
------------

1. ↑   "Die Welle", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4219268-7

 |
מארק רוטה ואסף זמיר רוכבים על תל-אופן ברחובות תל אביב (צולם ביום חול)
דין רכיבה על אופניים בשבת נמצא בדיון הלכתי בספרות הפוסקים החל מהמאה ה-19, לאסור ולהתיר. הדעה הרווחת בספרי ההלכה האחרונים היא לאסור.

טעם רוב הפוסקים האוסרים
-----------------------

* **עובדין דחול:** הטעם העיקרי של הפוסקים הוא משום עובדין דחול, מאחר שעיקר ייעודם של האופניים הוא כדי להגיע בעזרתם לעבודה או לצורכי ספורט. (חוט שני חלק ג' סח, ועוד).
* **עשיית חריץ:** רבי עזריאל הילדסהיימר אסר את הרכיבה באופניים בשבת, משום שגלגלי האופניים יוצרים "חריץ" בקרקע ויש בדבר איסור משום מלאכת חורש. אך הרב עובדיה יוסף דחה את דבריו מאחר שעשיית החריץ אינה נעשית על ידי מחרשה, אלא בדרך אגב, ולא אכפת לנוסע אם נעשה החריץ. (למרות זאת גם הרב יוסף אסר נסיעת אופניים בשבת).
* **תחומין:** יש הטוענים כי סיבת האיסור היא מחשש שמא ייצאו הרוכבים על האופניים מחוץ לתחום שבת; (כף החיים).
* **תיקון (בונה):** ויש האומרים שהחשש הוא שמא תיווצר תקלה באופניים והרוכבים יצטרכו לתקנם בשבת. (שמירת שבת כהלכתה).

דעת יחיד של הבן איש חי
----------------------

הרב יוסף חיים מבגדאד התיר אופניים בשבת
הרב יוסף חיים מבגדאד בשו"ת רב פעלים (א, כה) התיר לנסוע באופניים בשבת, משום שלטענתו אין לגזור גזירות חדשות מדעתנו, ולפיכך אין לחשוש שמא יתקן את האופניים או יצא מחוץ לתחום.

> 
> בענין הקרון שקורין באי"י סכ"ל (=אופניים), דרוכבים בו בשבת. שאלה. נשאלתי מאת היקר המשכיל סי' מאיר צאלח נר"ו בעיר במביי, נמצא קרון שקורין גאר"י שקבוע בו שני גלגלים, ואינם מושכין אותו בהמות ולא בני אדם, אלא הוא מהלך מאליו על ידי אדם היושב בו, שדוחה את הגלגלים ברגליו, ורצינו לדעת אם מותר לרכוב בזה הגאר"י בשבת ויו"ט או לאו, יורינו המורה, ושכמ"ה (=ושכרו כפול מן השמים). **תשובה:**...אבל בעיר שיש בה עירוב מותר לרכוב בזה הגאר"י אפילו לטייל בין בשבת בין ביום טוב. והשי"ת יאיר עינינו באור תורתו אכי"ר.
> 
> 
> 
> — שאלות ותשובות רב פעלים חלק א' אורח חיים סימן כה
> 

על אף שהסכימו עם סברתו הרב עובדיה יוסף והרב בן-ציון אבא-שאול, למעשה כתבו שאין להקל מאחר שכבר נהגו לאסור. בנוסף, הרב עובדיה הדאיה טוען שהרב יוסף חיים לא ידע איך בדיוק עובדים האופניים ואילו היה יודע לא היה מתיר. הוא הוסיף ש"כמדומה לי ששמעתי מפי מגידי אמת מחכמי בבל... שאמרו שהגרי"ח הכיר אחר כך בטיב תהלוכי האופניים, וחזר בו מהיתרו". על שמועה זו הגיב הרב עובדיה יוסף, שמאחר שהבן איש חי ייסד את היתרו על בסיס הכלל שאין לגזור גזירות מדעתנו, הרי שלא מסתבר שהיה חוזר בו גם אילו לא ידע בתחילה בטיב האופניים.

כיום דעת כל הפוסקים לאסור רכיבת אופניים בשבת, וישנם אף שאסרו לטלטלם כדין כלי שמלאכתו לאיסור.

ראו גם
------

* נשיאת מטרייה בשבת

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אליעזר מלמד‏, התעמלות ואופניים בשבת, באתר פניני הלכה
* איסור נסיעה באופניים בשבת באתר ההלכה היומית, על פי פסקי הרב עובדיה יוסף
* הרב שמואל שפירא, מותר לרכוב על אופניים בשבת לבית כנסת רחוק?, באתר ynet, 17 בינואר 2012
* הרב דב ליאור, רכיבה על אופניים בשבת, באתר ישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  שו"ת ישכיל עבדי חלק ג' סימן יב סעיף ה' אות ד
2. ↑  שו"ת יביע אומר חלק י (אורח חיים, סימן נה, אות כט)
3. ↑  ראו ילקוט יוסף שבת כרך ה' עמוד נו, ושמירת שבת כהלכתה פרק ט"ז סימן י"ח
4. ↑  ספר ארחות שבת חלק ב פרק יט סז

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
סמל הקבוצה בעבר
**הפועל חבל מודיעין** היא קבוצת כדורסל ישראלית המייצגת את המועצה האזורית חבל מודיעין, המשחקת בליגה הארצית.

היסטוריה
--------

הקבוצה שיחקה את רוב שנותיה בליגות הנמוכות ובסיום עונת 2015/16 העפילה לליגה הארצית ושובצה במחוז דרום.

בעונת הבכורה שלה בליגה מינתה הקבוצה את פיני גרשון למנהלה המקצועי ובסופה סיימה את העונה הסדירה במקום השישי, מרחק שני ניצחונות מהפליאוף העליון.

בעונת 2017/18 צירפה הקבוצה את שחקן העבר של הפועל ירושלים ג'ורג' אוסדצ'י ואת רז ניסים כהן ובהובלתם סיימה הקבוצה במקום הראשון עם מאזן של 16 ניצחונות ושישה הפסדים וזכתה באירוח הפלייאוף אך הפסידה לרביעית מכבי פתח תקווה בחצי הגמר.

לקראת עונת 2018/19 צרפה הקבוצה את ארז מרקוביץ' שיחד עם רז ניסים כהן הובילו את הקבוצה לסיום במקום הראשון בפעם השנייה ברציפות במאזן של 21 ניצחונות והפסד בודד. בחצי גמר הפלייאוף ניצחה 0–2 את הפועל לוד והעפילה לגמר, בו ניצחה את מכבי שדרות 0–2, בסדרת הטוב משלושה, והעפילה לראשונה לליגה הלאומית.

בקיץ 2019, לאחר ההעפלה לליגה הלאומית, מינתה הקבוצה את אלון שטיין לתפקיד מאמן הקבוצה.

את עונת 2019/20 סיימה הקבוצה במקום ה-13 המוביל לליגה הארצית עם מאזן של שמונה ניצחונות בין היתר על קבוצת הצמרת הפועל עפולה ובני הרצליה ו-14 הפסדים כמו כן הייתה הקבוצה לקבוצת ההגנה הגרועה בליגה כאשר ספגה 1,980 נק' אך עקב סיום העונה המוקדמת בעקבות משבר הקורנה הוקפאו היורדות והקבוצה נשארה בליגה

ביוני 2020 מונה נתי כהן למאמן הקבוצה במקומו של אלון שטיין

בסיום עונת 2020/21 סימה הקבוצה במקום השישי והפסידה ברבע הגמר 1–2 להפועל גליל עליון.

בקיץ 2021 הודיע מאמן הקבוצה נתי כהן כי לא ימשיך לעונה נוספת ובמקומו מונה יהוא אורלנד שקודם לכן אימן את הפועל עמק חפר מהליגה הארצית.

בעונת 2021/22 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה עם מאזן של 21 ניצחונות ושבעה הפסדים. בסדרת רבע גמר הפלייאוף ניצחה את אליצור נתניה 3–1 ובסדרת חצי הגמר הודחה לאחר הפסד 1–3 למכבי עירוני רמת גן, זאת לאחר שחבל מודיעין הפסידה את שני משחקי הבית.

בדצמבר 2022 הוחלף מאמן הקבוצה יהוא אורלנד במיקי גורקה עקב פתיחת עונה של עשרה הפסדים רצופים.

את עונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום ה־13 והלפני אחרון וירדה לליגה הארצית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפועל חבל מודיעין** בוויקישיתוף
* מסכמים עונה בחבל מודיעין, באתר ערוץ הספורט

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב מאיר, ‏‏במקביל לאיגוד: גרשון מונה למנהל המקצועי של חבל מודיעין, באתר ספורט1, 11 ביוני 2017
2. ↑  הפועל חבל מודיעין: אחד על אחד עם ג'ורג' אוסדצ'י – הרכש הגבוה החדש
3. ↑  כפיר חודרה, ‏לראשונה בתולדותיה: חבל מודיעין בליגה הלאומית, באתר ONE‏, 15 במאי 2019
4. ↑  הודעת הפועל חבל מודיעין על מינוי אלון שטיין למאמן
5. ↑  ליגה לאומית עונת 2019/20 באיגוד הכדורסל
6. ↑  מכבי הוד השרון: אלון שטיין יחליף את נתי כהן
7. ↑  חוזר ללאומית: אלכס צ'וברביץ' הצטרף לנהריה, באתר ONE‏, 11 ביולי 2021

| הליגה הלאומית בכדורסל - עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אליצור "איתו" אשקלון • אליצור עירוני נתניה • אליצור שומרון • א.ס. רמת השרון • הפועל גלבוע גליל • הפועל כפר קאסם • מכבי חיפה • מכבי מעלה אדומים • מכבי ראשון לציון • מכבי רחובות • מכבי עירוני רעננה • מ.ס. צפת דניאל • עירוני נהריה |

 |
**מישל רוסו** (בצרפתית: **Michel Rousseau**; נולד ב-8 ביוני 1949) הוא שחיין עבר צרפתי, סגן אלוף העולם (בלגרד 1973), אלוף אירופה (ברצלונה 1970) ושיאן אירופה במשחה ל-100 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

### 1968

באולימפיאדת מקסיקו סיטי הוא סיים עשירי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.5 שניות, במקום 11 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.5 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.7 דקות.

### 1970

#### אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברצלונה בספטמבר 1970 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.9 שניות, לפני רולנד מאתס מגמרניה המזרחית (53.5 שניות) וגרגורי קליקוב מברית המועצות (53.7 שניות) ומדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

### 1972

באולימפיאדת מינכן הוא סיים שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.90 שניות, במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.13 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 51.66 שניות, במקום תשיעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:00.79 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.50 דקות

### 1973

#### סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה ב-9 בספטמבר 1973 זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.08 שניות, אחרי ג'ים מונטגומרי מארצות הברית (51.70 שניות) ולפני מייקל ונדן מאוסטרליה (52.22 שניות).

### 1975

באליפות העולם שנערכה בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה ביולי 1975 הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי

### 1976

באולימפיאדת מונטריאול הוא סיים תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.36 שניות.

חיים אישיים
-----------

בתו, מגלי רוסו, שחיינית אולימפית (בייג'יגנ 2008) במשחה ל-200 מטר פרפר.

ראו גם
------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מישל רוסו** בוויקישיתוף

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* מישל רוסו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* מישל רוסו, באתר olympedia.org
* מישל רוסו, באתר Swimrankings
"**השער לנגב**" הוא מרכז מבקרים אינטראקטיבי הפועל מאז 2017 בעיר העתיקה בבאר שבע ומתאר את הנגב.

הפעילות במקום
-------------

מרכז המבקרים "השער לנגב" הוקם בהובלת תנועת אור. מובא בו סיפורה של ההתיישבות בנגב ומתוארים צמיחתו של חבל ארץ זה ושל האנשים החיים בו וממשיכים לטפחו. מטרתו של המרכז היא לשפר את תדמיתו של הנגב ולהציג את פניו היפות. מרכז המבקרים מכיל מגוון רחב של פעילויות אינטראקטיביות, המתאימות לקבוצות, משפחות, זוגות וליחידים. תחומי הפעילות השונים במרכז המבקרים מוצגים דרך חוויה טכנולוגית חדישה, המיועדת לחבר את המבקרים באופן רגשי למשמעויות הלאומיות של הנגב.

מרכז המבקרים מספק למבקריו סיור מודרך הכולל אטרקציות ייחודיות לכל המשפחה. הסיור במרכז כולל הדרכה המותאמת לכל קבוצה באופן ספציפי. התאמת ההדרכה נועדה למען לחשוף את הקהלים השונים לנושאים המעניינים אותם בנגב – כך שאלו יתאימו לסוגי הקבוצות השונות המבקרות במרכז המבקרים.

הסיור מתחלק לשלושה חלקים עיקריים הדנים בהיבטים שונים של הנגב – בהווה, בעבר ובעתיד. המיצגים המדברים על ההווה מציגים את שלל ההזדמנויות הנמצאות בנגב, החל מתרבות וחינוך ועד חיי קהילה ותעסוקה. החלק העוסק בעתיד הנגב, מסביר לקבוצה כיצד עתיד הנגב רלוונטי לכלל תושבי ישראל וכיצד הנגב יכול להוות מנוע צמיחה לאומי משמעותי. המיצג העוסק בעבר של הנגב משלב את סיפור הקמת ההתיישבויות השונות בנגב ואת האנשים החיים בהן היום.

בית בלומפילד
------------

הבניין בו נמצא מרכז המבקרים, בפינת הרחובות נגבה וההגנה מכונה "בית בלומפילד"[דרושה הבהרה]. בנייתו מתוארכת לשנת 1938 בתקופת המנדט הבריטי. המבנה נבנה בבנייה טיפוסית לעיר העתיקה של באר שבע בשנות ה-30, כאשר החלונות שלו בצורת קשת והקירות בנויים מאבן מובלטת. בנוסף, בתוך מרכז המבקרים נשתמרו שני עמודים מעוטרים דרכם עברו מהבית הישן אל החצר הפנימית. עמודים כאלו נמצאים גם בבית עארף אל-עארף.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרכז המבקרים השער לנגב** |

* אתר האינטרנט הרשמי של מרכז המבקרים השער לנגב
* מכדורים פורחים ועד מעיינות סודיים: כל האטרקציות לקיץ חם וגם בחינם, באתר וואלה!‏, 5 ביולי 2017
* בן שיף, בואו לגלות מרכז מבקרים החדש: "השער לנגב", באתר "באר שבע נט", 2 באוגוסט 2017
* מרכז המבקרים השער לנגב באר שבע, באתר "קינדרלנד"
**נומוניקס** (Numonyx) הייתה חברת הייטק שהוקמה ב-31 במרץ 2008, על ידי החברות אינטל, אס.טי. מיקרואלקטרוניקס (ST Microelectronics) ובית ההשקעות "פרנסיסקו פרטנרז". ב-2 בפברואר 2010, נקנתה החברה על ידי חברת מייקרון טכנולוגיה האמריקאית. 

החברה פיתחה זכרונות מסוג פלאש. שווי השוק של החברה בעת הקמתה נאמד ב-2.38 מיליארד דולר.

תהליך הקמתה וייעוד החברה
------------------------

נומוניקס החלה דרכה כחברה ייעודית בשוק הזיכרונות, כשמטרתה העיקרית היא לספק מוצרים ללקוחות המייצרים התקני מוצרי צריכה ותעשייה, כולל טלפונים סלולריים, נגני מדיה, מצלמות דיגיטליות, מחשבים אולטרה-ניידים וציוד היי-טק אחר. החברה לא ייעדה את מוצריה בתחום הזיכרונות לצרכנים סופיים. 

במסגרת בניית החברה החדשה העבירה אינטל לידי נומוניקס את מפעל Fab18 בקריית גת על כל מתחמי הייצור שלו ועל 1,300 עובדיו. המפעל, שכונה מחדש Fab1, עסק בייצור שבבי זיכרון הבזק בטכנולוגיית NOR, שהייתה מסגרת הפעילות שלו גם בעבר. המפעל החדש החל לייצר ב-1999 מיקרו-מעבדים, ובין 2006 ל-2008 עבר שדרוג משמעותי בטכנולוגיות הייצור שלו: בתחילה פעל בטכנולוגיית 180 ננו-מטר, ובמחצית השנייה של 2008 עבר לייצור בטכנולוגיית 45 ננו-מטר, שמאפשרת לייצר מספר גדול יותר של רכיבים על פני כל פרוסת סיליקון. כמו כן, מאפשרת טכנולוגיה זו ייצור רכיבים בעלי צפיפות ונפח זיכרון גבוהים יותר.

פעילותה העסקית
--------------

החברה עסקה בשילובים בין טכנולוגיות הזיכרון RAM NOR RAND, והטכנולוגיה PCM - Phase Change Memory.

על לקוחותיה העיקריים של החברה נמנו יצרני הטלפונים הסלולריים ´נוקיה´, ´סוני-אריקסון´, ´מוטורולה´, ´LG אלקטרוניקה´, ´סמסונג´ ועוד. חברות נוספות הרוכשות ממנה את רכיבי הזיכרון מייצרות התקנים למוצרי צריכה ותעשייה כגון: נגני MP3, מצלמות דיגיטליות, מחשבים ניידים זעירים, וכדומה. 

לחברה במשך שנות פעילותה היו כתשעה מפעלים, בסינגפור, איטליה וישראל (שישה מפעלי ייצור של פרוסות סיליקון 200 מילימטר ושלושה מפעלי ייצור של פרוסות 300 מילימטר). בנוסף, יש היו לה מספר מרכזי מחקר ופיתוח, חלקם באיטליה וחלקם בארצות הברית, וחלקם הועברו, כמו המפעל בקרית-גת, כחלק משיתוף הבעלות עם אינטל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נומוניקס
"**רצח ללא מניע**" הוא סרט דוקומנטרי ישראלי שיצרה וביימה נילי טל. הסרט עוסק בפרשת רצח אסף שטיירמן ושודר לראשונה בשנת 2003.

הסרט שודר תחילה בערוץ 8 של הכבלים. לאחר מכן נרכש על ידי רשת בערוץ 2 ובשנת 2012 שודר פעם נוספת בערוץ 8 (במסגרת ציון 20 שנה לערוץ). כשהסתיימה תקופת הזיכיון לשידור הסרט, סירבה נילי טל למוכרו בשנית וגנזה אותו. בהמשך התירה טל לשדר את הסרט והוא שודר בערוץ יס דוקו.

רקע
---

בדצמבר 1996 נרצח אסף שטיירמן בן ה-18 בחורשה בכפר סבא. על אף מאמציה לא הצליחה המשטרה להגיע אל הרוצח. לאחר ארבע שנים התלוננה תושבת ירושלים במשטרה על אלימות מצד בעלה רעי חורב. כמו כן היא ציינה כי חורב התוודה בפניה בעבר על ביצוע הרצח. חורב נעצר והודה בביצוע הרצח. שותפיו לביצוע הרצח היו סיגלית חימוביץ', שהעלתה בפני חבריה את רצונה לרצוח את שטיירמן, וליהי גלוזמן, שהייתה בזירת האירוע ולא ניסתה למנוע את הפשע.

לאחר שליהי גלוזמן חתמה על הסכם עדת מדינה, בית המשפט דן את חורב למאסר עולם ואת חיימוביץ' ל-24 שנות מאסר.

תקציר העלילה
------------

הסרט נפתח בצילומי סרטון וידאו ביתי בו מופיע אסף שטיירמן בעת שהתגורר בארצות הברית בבית אביו. שטיירמן, בן להורים גרושים, עבר להתגורר עם אביו בארצות הברית בשנתיים האחרונות לחייו. בסרטון הוא נראה יוצא מבית אביו, בדרכו לנמל התעופה על מנת להמריא לישראל במטרה להתגייס לצה"ל. אשת אביו נשמעת קוראת לו "תישאר בחיים". בתחילת הסרט מופיעות עדויות של עובר האורח שמצא את גופתו בחורשה, ושל חוקרי משטרה שחקרו את פרשת הרצח.

העלילה מתמקדת בהמשך באחים לסרי, שלאחר הרצח נחקרו ונעצרו על ידי המשטרה פעמים רבות בחשד לביצוע הרצח. האחים נחקרו רבות במשטרה בעקבות העובדה שבליל הרצח ישב אחד מהם עם חברתו לא הרחק מזירת הרצח, וכהוכחה לכך ששהה בזירה הוכיחה המשטרה כי פריטי מזון וסיגריות שהשליכו על הקרקע, היו שייכים לאחד האחים. על פי חשד המשטרה האח השני סייע ברצח.

לאורך הסרט שזורות עדויות של בני משפחתו של אסף שטיירמן (אמו, אביו, סבו וסבתו), חוקרי המשטרה, יגאל לסרי, שנחשד לשווא על ידי המשטרה, אחותו ועורך דינו משה שרמן, וסנדרין בן-דוד שהייתה נשואה לרוצח רעי חורב ובעקבות תלונה שהגישה במשטרה נתגלה הרוצח. בנוסף להם הובאה עדות של אישה המקורבת למשפחת לסרי, שהתבקשה על ידי המשטרה להפליל את האחים. בנוסף לעדויות מובאים בסרט קטעים מחקירת האחים לסרי וקטעי חקירות ושחזור של רעי חורב, סיגלית חיימוביץ' וליהי גלוזמן, וקטעי עדויות של פרקליטיהם.

הסרט מסתיים בשיר שכתב אסף שטיירמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* זאב גלילי רצח ללא מניע – אחד מסרטי המופת של נילי טל, באתר היגיון בשיגעון, 2 בפברואר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  רצח ללא מניע, באתר הבמה
2. ↑  נעמי רייכמן, הסרט הגנוז של נילי טל, באתר האינטרנט של נילי טל, 14 באוגוסט 2015
3. ↑  ירון דרוקמן, פענוח "הרצח המושלם" שזעזע את המדינה, באתר ynet, 13 בדצמבר 2014
פירוש נוסף ערך זה עוסק במיזם עתידני. אם התכוונתם למתחם באוקלנד שבניו זילנד, ראו מגדל סקיי.

**סקיי סיטי 1000** (ביפנית: **スカイシティー1000**) הוא הצעה לפרויקט בנייה עתידני שנועד להקל את בעיית צפיפות האוכלוסין בטוקיו שביפן.

על פי התוכנית, שהוצגה על ידי תאגיד טאקנקה ב-1989, המבנה יורכב מ-14 יחידות עגולות המונחות אחת על גבי השנייה. גובהו של הבניין יהיה 1,000 מטרים, רוחב בסיסו 400 מטרים ושטחו הפנימי 8 קמ"ר. הבניין יכיל אזורי מגורים ל-35,000 תושבים וכן משרדים, אזורי מסחר, פנאי ומוסדות חינוך שיספקו 100,000 מקומות עבודה.

התוכנית משכה תשומת לב רבה בקרב חוגי אדריכלות מכל העולם. ככל הנראה הפרויקט נבחן ברצינות רבה יותר מפרויקטים דומים כמו אקס-סיד 4000, בניין המילניום של לונדון של נורמן פוסטר, או אפילו המבנים הארקולוגיים של פאולו סולרי ו"עיר הזוהר" של לה קורבוזיה. בדיקות לבחינת המבנה העתידי כללו שימוש במסוק הכיבוי היחיד של טוקיו להדמיה שתבדוק מה יקרה אילו תפרוץ שריפת ענק בתוך הבניין. בנוסף, נבדקה מעלית מיוחדת במעבדות ניסוי מחוץ לטוקיו, המעלית נעה במהירות גבוהה במיוחד עם שלושה סיפונים שכל אחד מהם יכול להכיל עד 70 אנשים. העיצוב הוצג בערוץ דיסקברי בתוכנית על הנדסה קיצונית בשנת 2002, ובטור 'השבוע ביפן' בערוץ CNN בשנת 1989.

ראו גם
------

* גורד שחקים
* מבנה על

קישורים חיצוניים
----------------

* דף המידע באתר טאקנקה
* ערוץ דיסקברי עמוד מידע בנוגע לסקיי סיטי.
* ויקטורי סיטי
**עמוד פוקאס** (איטלקית: Colonna di Foca) הממוקם בפורום ברומא והוקדש לזכרו של הקיסר הביזנטי פוקאס ב-1 באוגוסט 608 הוא המבנה האחרון שנבנה בפורום.

מבנה
----

העמוד הוא עמוד שיש לבן קורינתי שנעשה בו שימוש משני. גובה העמוד 13.6 מטרים, והוא נחצב במאה השנייה ונלקח ממקומו המקורי והובא אל הפורום. במקור עמד בראש העמוד פסלו של דיוקלטיאנוס. כתובת המקדישה את העמוד לדיוקלטיאנוס הוסרה, ובמקומה נכתבה כתובת המנציחה את פוקאס.

במקור היו יסודות העמוד העשויים אבנים אדומות מתחת לפני הקרקע. כיום נמצא המבקר בפורום נמוך מיסודות העמוד בשל החפירות הארכאולוגיות והשבת מפלס הויה סאקרה לגובהו כפי שהיה בתקופת הקיסר אוגוסטוס.

בראש העמוד עמד פסלו המוזהב של הקיסר, אולם זה הוסר עד מהרה כאשר באוקטובר 610 הקיסר (שבעצמו עלה לשלטון לאחר שקשר נגד הקיסר הקודם) נתפס, עונה, ובותר לחלקים.

לא ברורה הסיבה בעטייה הוחלט שיעמד העמוד לזכר הקיסר. אף כי הקיסר ידוע בכך ש"תרם" רשמית את הפנתאון לאפיפיור בוניפקיוס הרביעי אשר הקדיש אותו ככנסייה לכל הקדושים (מאוחר יותר, בימי הביניים הוקדשה הכנסייה גם למרים אם ישו, לא ברור אם העמוד הוקם מסיבה זו).

בשל מיקומו של העמוד הבודד במרכז הפורום, זכה העמוד לתיאורים רבים בציורים, תחריטים ותבליטים החל מימי הביניים, ובעיקר במאה ה-18, והפך, למעשה, לסמל הריסות הפורום.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עמוד פוקאס** |

* תצלומיו של רנה סניידל של עמוד פוקאס
* עמוד פוקאס ב**אנציקלופדיה רומאנה**
* ספרו של כריסטיאן הולסן משנת 1906 **הפורום הרומי: ההיסטוריה שלו והאנדרטאות בו**
**פלנטריום גלילאו גליליי** (בספרדית: **Planetario Galileo Galilei**) הוא פלנטריום השוכן בפארק 3 בפברואר בשכונת פלרמו של בואנוס איירס, ארגנטינה.

היסטוריה
--------

בניית הפלנטריום החלה תחת הנהלתו של האדריכל אנריקה חן ב-1962 והוא נחנך ב-20 בדצמבר 1966. השימוש הראשון בוצע ב-13 ביוני 1967, עבור התלמידים של בית הספר למסחר מספר אחד של בנפילד ומכללת "האיחוד הקדוש של הלבבות הקדושים" של בואנוס איירס. הפרופסור לגאוגרפיה ומתמטיקה אנטוניו קורנחו הראה להם את השמיים מעל בואנוס איירס, אנטארקטיקה הארגנטינאית והקוטב הדרומי. המתקן נפתח באופן רשמי לציבור ב-5 באפריל 1968.

מבנה
----

הפלנטריום בן חמש קומות ובעל מבנה כיפה בקוטר 20 מטר עם 360 מושבים. הכיפה מצופה מבפנים באלומיניום. הפלנטריום עצמו נמצא במרכז ובו מעל 100 מקרנים כשמשקלו יותר מ-2.5 טון. הוא מורכב ממסגרת גלילית עם מקרנים עצמאיים לירח, השמש וכוכבי לכת הנראים לעין (כוכב חמה, נוגה, מאדים, צדק ושבתאי) ושני תחומים בקיצוניות שצופים על 8,900 כוכבים, קבוצות כוכבים וערפיליות.

עובדות נוספות
-------------

בפלנטריום נמצאת חתיכת סלע ירח שהובאה לכדור ארץ על ידי משימת אפולו 11, חתיכת הסלע הוענקה לפלנטריום על ידי ריצ'רד ניקסון.

בפלנטריום אפשר גם למצוא אוסף של בעלי חיים ימיים ומאובני אמוניטים מפרובניציית נאוקן שגילם מוערך ב-100 מיליון שנה.

מטאוריט מתכתי מפרובינציית צ'אקו מוצג על מרפסת הכניסה של הפלנטריום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלנטריום גלילאו גליליי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פלנטריום גלילאו גליליי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2006124273
* MusicBrainz: a9172d97-eeb8-4e9b-9678-71d885d6d1ab
* VIAF: 125861405
* WorldCat: lccn-no2006124273

 |
**פלנטריום היידן** (באנגלית: **Hayden Planetarium**) הוא פלנטריום הממוקם ברחוב סנטרל פארק ווסט באי מנהטן שבעיר ניו יורק, בארצות הברית.
הפלנטריום מהווה חלק מהמוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע.

מאז שנת 2000 מהווה הפלנטריום חלק משתי אטרקציות תיירותיות במרכז רוז לחקר הארץ והחלל - בחלקו העליון של הפלנטריום מוצגת הדמיה המתארת את החלל, ובחלקו התחתון הדמיה המתארת את המפץ הגדול.

היסטוריה של הפלנטריום
---------------------

בשנת 1933 תרם ה-Reconstruction Finance Corporation סכום של 650,000$, וצ'ארלס היידן סכום של 150,000 $ במטרה להקים את הפלנטריום, שנפתח שנתיים אחר כך. מטרת הפלנטריום הייתה להסביר לקהל הרחב את גודלו והיקפו של העולם תוך מתן פרספקטיבה נכונה לצופים אודות הדברים הנפלאים הקורים כל יום ברחבי היקום.

בשנת 1960 הותקן בפלנטריום מקרן מסוג זיס IV, ובשנת 1973 שודרג המקרן למקרן מסוג זיס VI. 

בינואר 1999 נסגר הפלנטריום לסדרה של שיפוצים שנסתיימו בשנת 2000, עת הוקם מרכז רוז על פי תכנונו של ג'יימס פולשק. כעת התצוגות בפלנטריום מוצגות באמצעות גרפיקה ממוחשבת ומקרן מסוז זיס IX.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלנטריום היידן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פלנטריום היידן (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007330005505171
* LCCN: n82067502
* NKC: ko20221136926
* VIAF: 129026432
* WorldCat: lccn-n82067502

 |