recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דניאל פולן** (באנגלית: **Daniel Pollen**; ‏ 2 ביוני 1813 – 18 במאי 1896) היה ראש ממשלת ניו זילנד התשיעי.

ראשית חייו
----------

דניאל פולן נולד בדבלין, אירלנד. הוא היה בנם של יו פולן, שהיה מנהל רציפים (Dockmaster) ושל אליזבת לבית אוניל. מעט ידוע על תקופה זו של חייו, אך ככל הנראה הוא גדל באירלנד ובארצות הברית. אביו היה מנהל רציפים ב-1812 וב-1832 עדיין החזיק במשרה זו. על פי כמה דיווחים היה אביו של פולן בין אלה שהשתתפו בבניית בניין הקפיטול בוושינגטון.

דניאל פולן היה רופא במקצועו, אם כי אין תיעוד על כך במוסד האקדמי בו הוא למד. בסוף שנות השלושים של המאה ה-19 הוא נסע לניו סאות' ויילס ובינואר 1840 הוא עבר להתיישב בחבל נורת'לנד שבניו זילנד. הוא היה עד חתימתו של הסכם ואיטנגי. ב-1841 הוא החל לעסוק ברפואה באוקלנד. ב-1844 הוא מונה להיות חוקר מקרי מוות, תפקיד אותו מילא במשך ארבע שנים.

במאי 1846 נשא פולן לאישה את ג'יין הנדרסון, בתו של קצין בצי המלכותי. ב-1847 עברו השניים להתגורר באי קואו, לאחר שפולן מונה להיות רופא בחברת כריית נחושת סקוטית.

קריירה פוליטית
--------------

פולן בילה מספר שנים בקואו. במהלכן הוא החל לכתוב מאמרים לעיתון The New Zealander שקראו להנהגתו של ממשל עצמי למושבה. הוא גם היה פעיל בתחומי המדע והספרות ובתמיכה בהתנזרות משתיית משקאות חריפים.

### מחוז אוקלנד

כאשר נחקקה חוקת ניו זילנד ב-1852, מונה פולן להיות הפקיד הראשי במשרד נציב מחוז אוקלנד. מכאן הוא התקדם בסולם הדרגות. שנתיים לאחר מכן הוא מונה להיות חבר במועצה המנהלת וב-1858 הוא מונה להיות נציב אדמות הכתר באוקלנד. ב-1856 הוא נבחר למועצת המחוז של אוקלנד וכיהן בתפקיד זה עד 1865.

ביולי 1861 מונה פולן להיות חבר במועצה המחוקקת (הבית העליון של ניו זילנד שהיה קיים אז). ב-1862 הוא התפטר מתפקיד נציב אדמות הכתר והפך להיות סגן מפקח המחוז של אוקלנד. בדצמבר 1867 הוא התפטר מהמועצה המחוקקת והיה לנציגה באוקלנד של הממשלה המרכזית.

ביוני 1868 הוא שב למועצה המחוקקת והתפטר ממנה ב-1870 כדי לשמש שוב כנציג הממשלה באוקלנד.

ב-1870 החזיק פולן בארבע משרות במקביל: האחראי על מסי הקרקעות, הנציב לענייני הקרקעות המופקעות, הנציב לענייני חוק הקרקעות של הילידים וקצין ההגירה.

### ראש ממשלת ניו זילנד

ב-1873 התבקש פולן לכהן שוב במועצה המחוקקת על ידי ראש ממשלת ניו זילנד, ג'וליוס ווגל, והוא מונה להיות המזכיר הקולוניאלי. הוא מילא תפקיד זה עד אוקטובר 1877 תחת כמה ראשי ממשלה. ב-6 ביולי 1875 הוא נבחר להיות ראש הממשלה וכיהן בתפקיד עד 15 בפברואר 1876. לאחר מכן הוא מונה שוב כחבר במועצה המחוקקת וכיהן בה עד למותו.

דניאל פולן מת ב-18 במאי 1896.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל פולן** בוויקישיתוף
* דניאל פולן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* 'POLLEN, Daniel (1813–96)', from An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 22-Apr-09


| **ראשי ממשלת ניו זילנד** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| סיוול • פוקס • סטפורד • פוקס • אלפרד דומט • ויטאקר • ולד • סטפורד • פוקס • סטפורד • ווטרהאוס • פוקס • ווגל • פולן • ווגל • אטקינסון • גריי • הול • ויטאקר • אטקינסון • סטאוט • אטקינסון • סטאוט • אטקינסון • באלנס • סדון • האל-ג'ונס • וורד • מקנזי • מאסי • בל • קואטס • וורד • פורבס • סאבג' • פרייזר • הולנד • הוליאוק • נאש • הוליאוק • מרשל • קירק • רולינג • מולדון • לאני • פאלמר • מור • בולגר • שיפלי • קלארק • קי • אינגליש • ארדרן • היפקינס | ניו זילנדניו זילנד |

 |
**אל מורו**, או בשמו המלא **קאסטיו דה לוס טרס רייס מאגוס דל מורו** (בספרדית: **Castillo de los Tres Reyes Magos del Morro**), הוא מבצר בפתחו של מפרץ הוואנה. הספרדים החלו לבנותו ב-1589, והבנייה הסתיימה ב-1630. הוא נקרא על שמם של שלושת האמגושים, בדומה למבצרים שהוקמו גם בסנטיאגו דה קובה ובסן חואן.

היסטוריה
--------

במהלך המאה ה-16 סבלה הוואנה מהתקפות חוזרות ונשנות של שודדי ים ושל פריבטירים צרפתים. במקביל, על מנת להגן על ספינותיה, החליטה ספרד כי כל הספינות הנושאות סחורות ממושבותיה ביבשת אמריקה יעגנו בנמלהּ של הוואנה, וילוו ממנו על ידי ספינות מלחמה של הצי הספרדי. כתוצאה מכך, עלתה חשיבותה של העיר, ומושל קובה העביר אליה את מושבו מסנטיאגו דה קובה. ההתקפות על העיר ועליית חשיבותה, הביאו את הספרדים להקים 3 מבצרים שנועדו להגן עליה: תחילה הוקם קאסטיו דה לה ריאל פוארסה במרכז העיר (בנייתו החלה ב-1562), ומאוחר יותר נוספו המבצרים שמשני צידי מפרץ הוואנה: אל מורו (המזרחי, בנייתו החלה ב-1589) וסן סלוודור דה לה פונטה (המערבי, בנייתו החלה ב-1590).

הקמתו של המבצר הרתיעה את שודדי הים שתקפו את העיר, ולמעשה, ההתקפה הראשונה עליו התרחשה רק בשנת 1762. באותה שנה, הצליחו הבריטים להשתלט עליו, לאחר שנחתו בחוף קוחימאר, ותקפו אותו מאחור, דרך היבשה. כתוצאה מכך, לאחר שקובה חזרה לשליטת הספרדים ב-1763, החליטו האחרונים להקים בסמוך לאל מורו מבצר נוסף, גדול יותר - לה קבניה.

ב-1845 הוקם במבצר המגדלור הראשון בקובה, ובמשך זמן מה פעל בו בית ספר להפעלת מגדלורים.

מאז 1986 משמש המבצר כמוזיאון ימי, הכולל גם ממצאים ארכאולוגיים שנמשו מהים. התותחים שהוצבו בו סובלים מחלודה, אך חומותיו שמורות היטב.

גלריה
-----

* אל מורו, כפי שנראה מהמאלקוןאל מורו, כפי שנראה מהמאלקון
* אל מורו בלילהאל מורו בלילה
* החפיר המקיף את המבצרהחפיר המקיף את המבצר
* 
* 
* 
* תותחתותח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל מורו** בוויקישיתוף

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007400094005171
* LCCN: sh2016002255
* VIAF: 145863087
* WorldCat: viaf-145863087

 |
נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין וראש הממשלה בנימין נתניהו בטקס קבלת פנים לסגל הדיפלומטי הזר המוצב בישראל לרגל יום העצמאות ה-68
**סגל דיפלומטי** (בצרפתית: **corps diplomatique**) הוא אוסף הדיפלומטים הזרים בעלי מינוי לשרת במדינה מסוימת, או בארגון בינלאומי. יש והביטוי כולל אך ורק את ראשי המשלחות הדיפלומטיות אשר הגישו את כתב האמנתם (שגרירים, וכדומה) ואשר מייצגים את מדינתם במדינה זרה. הסגל הדיפלומטי מתכנס בדרך כלל רק לציון אירועים ממלכתיים במדינה שבה הוא משרת, כגון מעמדי הכתרה, מינוי ממשלה, יום עצמאות, או יום פתיחת דיוני הפרלמנט, בהתאם לנוהג באותה מדינה. הסגל הדיפלומטי עשוי אף להתכנס בארמון הנשיאות, או המלכות, כדי להביא את ברכת ראשי מדינותיהם לכבוד השנה החדשה, למדינה שבה הם משרתים.

לעיתים קיים בלבול בין המונח "הסגל הדיפלומטי" כמתואר לעיל, לבין המונח "השירות הדיפלומטי" המתייחס לאוסף הדיפלומטים מאותה מדינה המשמשים כשליחיה במדינות זרות רבות. קיימות מדינות שאינן נותנות מעמד רשמי לסגל הדיפלומטי, אולם יש והסגל הדיפלומטי מופיע ברשימת סדרי הקדימה הממלכתיים.

במדינות רבות בעולם, ובמיוחד ביבשת אפריקה, ראשי משלחות של ארגונים בינלאומיים (כגון, האומות המאוחדות, האיחוד האירופי, הצלב האדום, ועוד) הם חלק מן הסגל הדיפלומטי, ומקבלים את הזכויות המגיעות לחבריו.

ברוב מדינות העולם לוחיות הרישוי של כלי הרכב השייכים לחברי הסגל הדיפלומטי נושאות את הקידומת CD לצד מספר הרישוי, ראשי תיבות של המונח סגל דיפלומטי (corps diplomatique) בצרפתית.

ראש הסגל הדיפלומטי
------------------

הנונציו האפיפיורי נוחת בארץ הקודש לרגל חגיגות יובל המאה לחג הפסחא, 2 באפריל 1933
בחלק מארצות העולם, השגריר בעל הוותק הרב ביותר באותה מדינה, או השליח האפיפיורי (נונציו) במדינה, נושא את התואר ראש הסגל הדיפלומטי, ולעיתים מוענק לו מקום גבוה בסדרי הקדימה הממלכתיים. כך למשל, בסדרי הקדימה הממלכתיים בניו זילנד, ראש הסגל הדיפלומטי ניצב לפני סגן ראש הממשלה, המושל הכללי לשעבר, ונשיא בית המשפט העליון. ראש הסגל הדיפלומטי עשוי אף לדאוג לתאום בין הנציגים הדיפלומטיים הזרים, ובמגעים שבינם לבין ראשי המדינה המארחת. ראש הסגל הדיפלומטי עשוי לדון עם המדינה המארחת ביישום היבטים שונים של אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים או חסינות דיפלומטית. כך למשל, תשלום קנסות, או מיסים, על ידי חברי משלחות דיפלומטיות. ראש הסגל מייצג הדיפלומטים הזרים בעניינים הנוגעים לסגל כולו.

מינויו של השליח האפיפיורי לראש הסגל הדיפלומטי מקורו בהוראת סעיף 4 לפרוטוקול מיום 9 ביוני 1815 של קונגרס וינה, הקובע תפקיד זה לשליח האפיפיורי. בדרך כלל, השליח האפיפיורי מכהן כראש הסגל הדיפלומטי במדינות שבהן נצרות קתולית היא הדת הרשמית במדינה, או הדת העיקרית בין תושביה. בהיעדר נונציו מקובל שראש הסגל הוא השגריר המבוגר ביותר ("זקן הסגל הדיפלומטי"), או השגריר המכהן זמן רב ביותר במדינה.

ראו גם
------

* דרג דיפלומטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סגל דיפלומטי** בוויקישיתוף
* סרטונים אנשי הסגל הדיפלומטי בישראל מברכים את יוסף שפרינצק ערב ראש השנה תשי"א. יומני כרמל ספטמבר 1950 (התחלה 2:05)
הגידול הכלכלי של צ'ילה (כתום) לעומת הגידול בשאר ארצות אמריקה הלטינית (כחול) בין 1971 ל-2007
**נערי שיקגו** היו קבוצה של מעל 100 גברים, בעיקר כלכלנים צ'יליאנים צעירים, שפעלו בצ'ילה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 תחת הדיקטטורה של אוגוסטו פינושה ליישום מדיניות כלכלית של שוק חופשי ומבוזרת. שמה של הקבוצה נגזר מכך שחבריה קיבלו את הכשרתם תחת הנחייתם של מילטון פרידמן וארנולד הרברגר (Harberger) מאוניברסיטת שיקגו.

נערי שיקגו קיבלו את הכשרתם הראשונית בכלכלה בבית הספר לכלכלה של האוניברסיטה הקתולית האפיפיורית של צ'ילה (Pontificia Universidad Católica de Chile). בשנת 1956 חתם בית הספר לכלכלה הסכם שיתוף פעולה בן שלוש שנים עם הפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת שיקגו שכלל את תרומתה של ספרייה מודרנית מלאה, מלגות לסטודנטים הצ'יליאנים המצטיינים ומימון הוראת קורסים בצ'ילה בידי מרצים מאוניברסיטת שיקגו ועוד. ההסכם חודש שלוש פעמים והשפיע עמוקות על הוראת מדע הכלכלה בצ'ילה. בוגרי התוכנית קיבלו את הכינוי "נערי שיקגו". חלק מהבוגרים המשיכו ללימודים מתקדמים באוניברסיטת שיקגו עצמה והשתתפו בסדנאות שהעבירו הרברגר (Latin American Finance Workshop) ופרידמן (Money and Banking Workshop), ואחדים פנו ללימודים באוניברסיטאות מובילות אחרות בארצות הברית. חברי הקבוצה כולה הושפעו מתורת השוק החופשי מבית מדרשו של בית הספר לכלכלה של אוניברסיטת שיקגו ומהצעותיו של פרידמן לאופן ניהולה של מדיניות ציבורית.

תחת הדיקטטורה של פינושה ניתנה ההזדמנות לרבים מנערי שיקגו ליישם את תורתם במסגרת המדיניות הכלכלית של השלטון ובגיבויו. חברי הקבוצה כיהנו בעמדות מפתח כלכליות, כגון שרי האוצר, העבודה והכלכלה וראשי הבנק המרכזי של צ'ילה. תחת הנחייתם החלה המדינה הצ'יליאנית בתהליך של הפרטה וצמצום ההוצאות הציבוריות על מנת להנמיך את האינפלציה וכן רפורמות כלכליות וחברתיות נוספות. הרפורמות הביאו לפריחה כלכלית שמילטון פרידמן כינה "הנס הצ'יליאני", ולטענתו היא שהביאה לסיום הדיקטטורה ומעבר לחברה דמוקרטית.

לקריאה נוספת
------------

* Valdés, Juan Gabriel (1995), *Pinochet's Economists: The Chicago School of Economics in Chile*, Cambridge, Cambridge University Press. מסת"ב 0-521-45146-9
* Constable, Pamela, and Arturo Valenzuela (1991), *A Nation Of Enemies: Chile Under Pinochet*, New York, W.W. Norton. מסת"ב 9780393309850

קישורים חיצוניים
----------------

* יאיר ברק, 40 שנה למהפיכה הניאו-ליברלית הראשונה, באתר "העוקץ", 11 בספטמבר 2013
* יונתן קירשנבאום, ‏טרגדיה צ'יליאנית, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 30 באוקטובר 2019
מנזר חורזו, דוגמה מובהקת לאדריכלות ברנקוביאנית
כנסיית סטאוורופולאוס בבוקרשט, עוד דוגמה מובהקת לאדריכלות ברנקוביאנית
הכנסייה הישנה במנזר סינאיה
ארמון מוגושואיה, מבט מכיוון גן הוורדים
**סגנון ברנקוביאני** או **אומנות ברנקוביאנית** (ברומנית: **stilul brâncovenesc** או **artă brâncovenească**) הוא הכינוי לזרם אומנותי באדריכלות ובאומנויות פלסטיות, שהתפתח בנסיכויות הרומניות בתקופתו של השליט קונסטנטין ברנקוביאנו (1688-1714).

היסטוריונים של אומנות מקשרים את הסגנון הברנקוביאני עם הרנסאנס המערבי, לכן משתמשים לעיתים במינוח **בארוק ברנקוביאני**. האדריכלות הברנקוביאנית שימשה בעיקר בבניית מנזרים וכנסיות, אך יש גם דוגמאות יפות של אומנות חילונית: ארמון מוגושואיה, ארמון פוטלוג'י, ועוד.

הסגנון הברנקוביאני, שנפוץ בנסיכויות הרומניות מן המחצית הראשונה של המאה ה-17, הוא שילוב של כמה סגנונות קדומים יותר: רומי, ביזנטיני וכן השפעות גותיות. לסגנון הברנקוביאני יש המשך משלהי המאה ה-19, פרי יוזמתו של האדריכל יון מינקו, הקרוי בשם "סגנון ברנקוביאני חדש" או "הסגנון הרומני החדש".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סגנון ברנקובאני** בוויקישיתוף
* Aşezămintele brâncoveneşti din Capitală (ברומנית)
* Arta din România (ברומנית)
* Arta brâncovenească – inovație și esteică în Istoria Artei Românești (ברומנית)
המונח "מנס" מפנה לכאן. לערך העוסק במשמעות אחרת, ראו מאנס.

שני צדי לוח נערמר
**נערמר** היה מלך מצרים ששלט, ככל הנראה, בסוף המאה ה-32 לפנה"ס. נחשב בעיני רבים מהאגיפטולוגים למאחד מצרים העליונה ומצרים התחתונה לממלכה אחת.

איחוד מצרים
-----------

סביב שנת 3300 לפנה"ס היו ערי המדינה במצרים מחולקות לשתי ממלכות: מצרים העליונה, שמלכה חבש את הכתר הלבן, ומצרים התחתונה, שמלכה חבש את הכתר האדום. האגיפטולוגים שמיחסים לנערמר את איחוד מצרים, מזהים אותו עם המלך מנס, שמופיע כמלך הראשון של מצרים ברשימת המלכים של מנתון מהתקופה ההלניסטית. בפלטת נערמר שהתגלתה בנחן (היירקונפוליס) בשנת 1898, מופיע נערמר כמלך מצרים העליונה והתחתונה, בכך שהוא חובש את שני הכתרים. עדות נוספת היא רשימות המלכים שנמצאו בקברי המלכים דן וקע, שמשתייכים לשושלת הראשונה, שם מופיע נערמר כמיסד השושלת. חלק מהאגיפטולוגים סבורים שנערמר לא איחד את מצרים, אלא רק החל בתהליך האיחוד, כאשר המלך המאחד הוא יורשו שנקרא חור אחע. בעיניהם נערמר הוא המלך האחרון של שושלת 0.

מוצאו, חייו, וקבורתו של נערמר
-----------------------------

חלק מהחוקרים משערים שהוא ירש את המלך עקרב השני או המלך קע, מלכים ששלטו במצרים העליונה בתקופה הקדם-שושלתית. ישנם חוקרים שמזהים אותו עם עקרב השני. נערמר שלט מעיר הבירה שלו טיניס שליד אבידוס. אשתו נקראה ניתחותפ, שהייתה נסיכה ממצרים התחתונה, והיא כנראה גם הייתה אמו של יורשו חור אחע. קברו של נערמר בנוי משני תאים, והוא נמצא באום אל-געאב שבאזור אבידוס.

נערמר בארץ ישראל
----------------

הסרך של נערמר (שעליו מופיע שפמנון (נר) ואיזמל (מר), מעל לחזית של מקדש), נמצא על שברי חרסים בתל ערד, תל עירני ואתר עין בשור. בדיקה שנעשתה לחרס מעין הבשור גילתה שהחרס הוא של קנקן יין שיוצר במצרים. יגאל ידין סבר על בסיס הסרך, ועל בסיס ניתוח של פלטת נערמר, ששם הוא זיהה שירטוט של עפיפון מדבר, שנערמר כבש ושלט בדרום ארץ ישראל. ישנם חוקרים שסבורים שמקור הסרך בארץ ישראל הוא בסחר שהתנהל בין מצרים וארץ ישראל.

ראו גם
------

* היסטוריה של מצרים העתיקה
* פרעוני מצרים
* פלטת נערמר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נערמר** בוויקישיתוף
* נערמר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* נערמר, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1139480855
* LCCN: n92057273
* VIAF: 75508578
* WorldCat: lccn-n92057273

 |
**דניאל סטירס** (באנגלית: **Daniel Steres**; נולד ב-11 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן אמריקאי-יהודי המשחק ביוסטון דינמו בעמדת הבלם.

קריירה
------

סטירס נולד בברבנק, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה יהודית. בצעירותו שיחק בנבחרת הכדורגל של תיכון קלאבאסאס בו למד והשתתף שלוש פעמים עם נבחרת ארצות הברית במשחקי המכביה. הוא לוקח חלק ב-Jewish Community Center (JCC). בשנת 2008 הצטרף לקבוצת הכדורגל של מכללת סן דייגו סטייט אצטקס בה שיחק 3 שנים.

בדראפט 2012 נבחר במקום ה-28 על ידי צ'יבאס ארצות הברית אך בסופו של דבר לא הצטרף לקבוצה. ב-23 ביוני 2012 הצטרף לסיאטל סאונדרס. כעבור חצי שנה הצטרף לוילמינגטון האמרהדס בה היה מלך שערי הקבוצה עם 7 שערים על אף היותו בלם ובסיום העונה נבחר לשחקן העונה בליגת העל של צפון אמריקה.

בתום העונה הצטרף לקבוצת המילואים של לוס אנג'לס גלאקסי בה שיחק שתי עונות. בעונת 2016 הצטרף לקבוצה הבכירה של המועדון ב-MLS.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל סטירס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דניאל סטירס"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במין של צמח. אם התכוונתם לשם אחר לסביבון, ראו סביבון.

**חזרזר** (שם מדעי: *Ribes uva-crispa* או *Ribes Grossularia*) הוא שיח קטן בעל פרחים מהסוג דומדמניתיים, אח לדומדמנית וענבי השועל. הוא צומח באירופה, צפון אפריקה ומערב אסיה.

הצמח סווג בעבר כסוג נפרד: Grossularia.

חזרזר הוא רק אחד מהשמות העבריים לצמח ה-*Ribes Grossularia*; שם נוסף הוא **עכובית** (אין קשר לעכובית הגלגל). קיים בלבול לגבי ייחוס השם **ענבי שועל** לחזרזר, היות שפרי השיח מזכיר במראהו ענבים; כיום, הייחוס של השם ענבי שועל הוא לשיח ה-*Ribes nigrum*, השייך גם הוא לסוג דומדמניתיים, או לשיח הדומה לו במראה סולנום שחור, שנקרא בעברית לעיתים "ענבי שועל" או "ענבי נחש".

החזרזר הוא שיח נשרך, בגובה מטר עד שלושה. גבעוליו נוקשים, ולרוב צומחים בקבוצות קטנות. על הגבעול מתפתחים פרחים דמויי פעמון, בקבוצות של בודדים וזוגות. הפרי הוא ענבה עגולה, בגוון בהיר (ירוק-צהוב, עם נימים לבנים) או במקרים מועטים סגול. במרבית זני הבר, פרי החזרזר בעל פלומה; בזן אחד המגודל למאכל, הפרי חלק.

מוצא החזרזר ככל הנראה מאזור האלפים, והוא גודל באירופה לאורך מרבית ימי הביניים. אין עדויות ממשיות שהמין היה מוכר בתקופת האימפריה הרומית. כיום המין מגודל באסיה ובאירופה, באקלים קר וגשום ולרוב באדמות הרריות או גבוהות. בחלק מהמקרים גודל השיח למטרות חקלאיות (במיוחד בגרמניה וצרפת) אך במקומות מסוימים, כמו בריטניה, הפך המין לשיח נוי המגודל למטרות יופי ופרי. בישראל השיח גדל רק בצפון רמת הגולן, ככל הנראה בגלל דרישות אקלים.

החזרזר רגיש למזיקים שונים, בעיקר זחלי עשים מסוג *Abraxas grossulariala*. מגדלי החזרזר נאלצים פעמים רבות לקטום את העלים הקרובים לקרקע כדי להפחית את הנגישות של השיח לזחלים, או לנקות את העלים ידנית. מזיק נוסף הם רימות זבובים, המתחפרים באדמה סביב שורשי השיח. על מנת להורגו, מזריקים החקלאים מי-זפת לאדמה במקומות חשודים. כמו כן, ריסוס עלי החזרזר באשלגן גופרתי על מנת להסיר שלל פטריות וכנימות, כגון טחב החזרזר (*American gooseberry mildew*).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חזרזר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חזרזר** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Ribes uva-crispa** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533755405171
* GND: 4341961-6
* LCCN: sh85055921
* NKC: ph171343

 |
**סגן הכהנים** הוא התואר לכהן האחראי על עבודת כל הכהנים בבית המקדש. כמו כן, הסגן מיועד להחליף את הכהן הגדול אם ייפסל לעבודת המקדש. לפיכך היה הסגן השני בחשיבותו לכהן הגדול, כפי שמעיד רבי חנינא סגן הכהנים:

> 
> אמר רבי חנינא סגן הכהנים: למה סגן ממונה? שאם אירע בו פסול בכהן גדול, נכנס ומשמש תחתיו.
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ב, עמוד א'
>

הופעות במשנה
------------

פעמים רבות מופיע התואר במקורות רק בביטוי "הסגן".

כך למשל מוזכר סגן הכהנים במשנה העוסקת בעבודת יום הכיפורים במקדש:

> 
> טָרַף בַּקַּלְפִּי, וְהֶעֱלָה שְׁנֵי גּוֹרָלוֹת, אֶחָד כָּתוּב עָלָיו: לַשֵּׁם, וְאֶחָד כָּתוּב עָלָיו: לַעֲזָאזֵל. הַסְּגָן מִימִינוֹ, וְרֹאשׁ בֵּית אָב מִשְּׂמֹאלוֹ. אִם שֶׁל שֵׁם עָלָה בִּימִינוֹ, הַסְּגָן אוֹמֵר לוֹ: אִישִׁי כֹּהֵן גָּדוֹל, הַגְבַּהּ יְמִינְךָ; וְאִם שֶׁל שֵׁם עָלָה בִּשְׂמֹאלוֹ, רֹאשׁ בֵּית אָב אוֹמֵר לוֹ: אִישִׁי כֹּהֵן גָּדוֹל, הַגְבַּהּ שְׂמֹאלְךָ.
> 
> 
> 
> — משנה, מסכת יומא, פרק ד', משנה א'
> 

ומשנה זו פירש רש"י בשם רבותיו כך:

> 
> למה סגן מימינו כו', שהולך תמיד לימינו, כך אמרו בשם ר' יצחק הלוי. ואני שמעתי מרבינו יצחק בר יהודה: למה סגן ממונה, שאם יארע פסול, אבל כל זמן שלא יארע בו פסול אין הסגן עובד שום עבודה בעולם.
> 
> 
> 
> — מתוך פירוש רש"י לתלמוד על משנה זו
> 

ביטוי נוסף לחשיבותו של הנושא במשרת הסגן אנו רואים במעמד ניחום אבלים בו משתתף הכהן הגדול:

> 
> כשהוא עובר בשורה לנחם את אחרים סגן ומשוח שעבר בימינו וראש בית אב, אבלים וכל העם משמאלו וכשהוא עומד בשורה ומתנחם מאחרים סגן מימינו וראש בית אב וכל העם משמאלו.
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"ט, עמוד א'
>

שמות סגני כהן
-------------

שנים משלושת הסגנים הידועים לנו בשמם מן הספרות התלמודית או יוסיפוס פלביוס הם: רבי חנינא סגן הכהנים ואלעזר בן חנניה.

ההיסטוריון שמואל ספראי סובר שתפקיד הסגן נוצר על ידי הפרושים על מנת לפקח על הכהן הגדול, שכן מאז ימי שלטון בית חשמונאי היו תקופות שבהן החזיקו במשרת הכהן הגדול כהנים שנמנו על כת הצדוקים בפרהסיא או בסתר, והיה צורך במשגיח מיוחד מטעם הפרושים כדי לוודא שהכהן הגדול אינו סוטה מדרך העבודה הפרושית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "סגן", באנציקלופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
* מאמרים בנושא סגן הכהנים, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "משוח שעבר" הכוונה לכהן גדול לשעבר
2. ↑  שמואל ספראי - עבודת יום הכיפורים בבית המקדש בימי בית שני מאתר דעת
**נערת הטלפון והבלש** (באנגלית: **Klute**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מתח בבימויו של אלן ג'יי פאקולה משנת 1971. תסריט הסרט נכתב על ידי אנדי ודייב לואיס. בסרט משחקים ג'יין פונדה, דונלד סאת'רלנד, צ'ארלס סיופי ורוי שיידר.

"נערת הטלפון והבלש" הוא הראשון בטרילוגיית הפרנויה של אלן ג'יי פאקולה. הסרט השני היה "ממבטו של פראנואיד" (1974) והשלישי והחותם היה "כל אנשי הנשיא" (1976).

ג'יין פונדה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הראשון שלה על משחקה הוירטואוזי בסרט זה וגם בפרס איגוד המבקרים האמריקאי. הבמאי פאקולה סיפר כי הניח לפונדה חופש פעולה מלא על הסט ואיפשר לה לאלתר את הטקסטים בסצינות הפגישות עם הפסיכולוגית המטפלת בה.

עלילה
-----

הסרט מגולל את סיפורו של טום גרונמאן, מנהל בחברה מפנסילבניה הנעלם באופן פתאומי. לחוקרים מגיעים מכתבי זימה מודפסים במכונת כתיבה ששלח לנערת ליווי בשם ברי דניאלס (ג'יין פונדה). לאחר שישה חודשים של היעדרותו של גרונמאן עמיתו לעבודה, פיטר כייבל (צ'ארלס סיופי), שולח את החוקר הפרטי, ג'ון קלוט (דונלד סאת'רלנד), לבדוק מה עלה בגורלו.

קלוט מגיע לניו יורק ומתחקר את דניאלס שאינה זוכרת את גרונמאן. קלוט הוא מפגין כלפיה יחס מגונן ומכבד ובין השניים נוצר רומן, במפתיע. 
לבסוף מתברר שפיטר כייבל היה אחראי למותו של גרונמאן שהיה עד לרצח שכייבל ביצע. דניאלס עוזבת את דירתה בניו יורק ואת מקצועה העתיק ועוברת לחיות יחד עם קלוט בפנסילבניה.

צוות שחקנים
-----------

* ג'יין פונדה - ברי דניאלס
* דונלד סאת'רלנד - ג'ון קלוט
* צ'ארלס סיופי - פיטר כייבל
* רוי שיידר - פרנק לגורין
* דורותי טריסתן - ארלין פייג'
* ריטה גאם - טרינה
* נייתן ג'ורג' - טרסק
* ויויאן נייתן - הפסיכולוגית

קבלה
----

ג'יין פונדה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.

פונדה גם זכתה בפרסי איגודי מבקרי הסרטים מניו יורק, מקנזס ומאיגוד המבקרים האמריקני בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.

הסרט זכה לדירוג של 96% מהאתר "Rotten Tomatoes" בהתבסס על 28 ביקורות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "נערת הטלפון והבלש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נערת הטלפון והבלש", באתר נטפליקס
* "נערת הטלפון והבלש", באתר AllMovie (באנגלית)
* "נערת הטלפון והבלש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "נערת הטלפון והבלש", באתר אידיבי
* "נערת הטלפון והבלש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16460705k (data)
* GND: 7677013-8
* MusicBrainz release group: 1b80999c-04eb-3e59-8b42-e5b764b82272
* SUDOC: 178361127
* VIAF: 194776498
* WorldCat (עם VIAF): 194776498

 |
**חזרת הפלואורסצנציה לאחר הלבנתה** (באנגלית: Fluorescence Recovery After Photobleaching או **FRAP**) היא שיטה מיקרוסקופית אופטית למדידה של דינמיקה בתאים חיים. השיטה מבוססת על שילוב של מספר שיטות הכוללות מיקרוסקופיה פלואורסצנטית, שימוש בקרן לייזר לביצוע הלבנה של הפלואורסצנציה וכן שימוש בשיטות סימון של חלבונים (או מבנים ביולוגיים אחרים) בעזרת חלבונים פלואורסצנטיים כמו GFP. חלבון הנמצא בתא החי נע בדרך כלל בתנועה אקראית, או בדיפוזיה, ובנוסף הוא יכול להתקשר ולהתנתק לחלבונים או מבנים אחרים. 

הדיפוזיה מתאפיינת על ידי מקדם הדיפוזיה D, שאכן ניתן למדוד אותו בעזרת FRAP. בנוסף, אם החלבון יכול להתקשר לחלבונים אחרים או למבנים אחרים, ניתן ללמוד בעזרת שיטת FRAP על קצב הקישור של החלבון ועל קצב ההתנתקות שלו.

מה מודדת השיטה
--------------

עקרון הפעולה של שיטת FRAP תקף עבור חלבונים, אך ניתן להשתמש בשיטה זו גם לחקר הדינמיקה של מולקולות ומבנים אחרים. 

על מנת לבצע את פעולתם בתאים חיים, החלבונים צריכים ליישם שתי יכולות: להגיע לאתר שבו הם צריכים לפעול; להתקשר לאתר ובדרך כלל גם להתנתק ממנו.

ההגעה של חלבונים לאתר שבו הם פועלים נעשית בדרך כלל בתנועה אקראית, או דיפוזיה, כפי שנקרא התחום העוסק בתנועה האקראית של חלקיקים. תנועה זו איטית יחסית וחסרת כוון מוגדר היטב, אך היא עדיין יעילה מאוד כאשר התחום שבו נע החלקיק קטן יחסית. כאשר חלקיק או גוף כלשהו נע בתנועה קבועה, ניתן לאפיין את התנועה על ידי מהירות החלקיק; באופן דומה, כאשר חלקיק נע בתנועה אקראית, ניתן לאפיין את תנועתו על ידי מקדם הדיפוזיה, שבדרך כלל מסומן בעזרת האות D. מקדם הדיפוזיה הוא אחד מהמשתנים שאותם ניתן למדוד בעזרת שיטת FRAP.

כשהחלבונים נמצאים בסביבת האתר שאליו הם נקשרים, כמו למשל חלבונים הנקשרים לממברנה של התא, אזי קיים קצב התחברות שקובע כמה זמן יעבור בממוצע עד שחלבון בודד יקשר לאתר. קצב זה מאופיין על ידי קבוע הקישור. בנוסף, כאשר החלבון קשור כבר לאתר, יהיה לו גם קצב התנתקות כלשהו, שאופייני לסוג הקשר ולחוזק שלו. קצב הניתוק מאופיין על ידי קבוע ההתנתקות. שיטת FRAP מאפשרת גם למדוד את קבוע ההתחברות וההתנתקות של חלבון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חזרת הפלואורסצנציה לאחר הלבנתה** בוויקישיתוף
**סגן מושל הוואי** (באנגלית: **Lieutenant Governor of Hawaii**) הוא סגנו של מושל הוואי ומשרה חוקתית במדינת הוואי. כמפורט בפרק חמש, סעיפים 2 עד 6, בחוקת הוואי – סגן המושל הוא יד ימינו של המושל ואחראי על סוכנויות ממשלתיות אחדות. נושא המשרה נבחר בבחירות ישירות בידי תושבי הוואי באותו פתק הצבעה לצד המושל, ומשמש דה יורה כמזכיר המדינה בהוואי.

נושא המשרה הופך למושל דה פקטו של הוואי במקרה שהמושל נבצר מלמלא את תפקידיו. מבחינה היסטורית, מבין 14 סגני מושלי הוואי, רק שניים היו חברי המפלגה הרפובליקנית, בעוד השאר היו חברי המפלגה הדמוקרטית. שלושה מהם המשיכו לתפקיד המושל: ג'ורג' אריושי, בן קאייטנו וג'ון ואיהי השלישי.

סגן המושל של הוואי מוגבל לשתי קדנציות בנות ארבע שנים כל אחת. ההשבעה לתפקיד מתקיימת ביום שני הראשון של דצמבר ביחד עם זו של המושל לאחר בחירתם למשרותיהם. כהונה בודדת מסתיימת בצהריים ארבע שנים לאחר מכן. על סגן המושל להיות בן שלושים לפחות ולהיות תושב הוואי חמש שנים רצופות טרם יום הבחירות. בניגוד למדינות אחרות בארצות הברית, תפקידו של סגן המושל הוא במשרה מלאה ויש איסור על המשך עבודה במקצועות אחרים או בתפקידים בשכר במהלך הכהונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סגן מושל הוואי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סגן מושל הוואי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Hawaii Revised Statutes §26-1(a) (2019)". Hawaiʻi State Legislature. Retrieved 12 February 2019.]
**דניאל גרג סנטיאגו לין** (בספרדית: **Daniel Gregg Santiago Lynn**; ‏‏נולד ב־24 ביוני 1976) הוא כדורסלן אמריקאי ממוצא פוארטו ריקני המשחק בעמדת הסנטר בבוקה ג'וניורס ובנבחרת פוארטו ריקו. אופן משחקו הפיזי של סנטיאגו ביסס אותו כאחד השחקנים הטובים בעמדתו באירופה.

קריירה
------

סנטיאגו, יליד לובוק, טקסס, שיחק בליגת הקולג'ים עבור אוניברסיטת ניו מקסיקו ואוניברסיטת סנט וינסנט במשך שלוש שנים. הוא לא נבחר בדראפט ה-NBA. ולכן, החל לשחק במדיה של ביימון קאובויס, מהליגה הפוארטו ריקנית. 2 עונות לאחר מכן החל להתאמן במספר קבוצות אירופיות ולבסוף חתם בוארזה האיטלקית, עימה זכה באליפות איטליה ושנה לאחר מכן בסופרקאפ האיטלקי.

בקיץ 2000, בעקבות הישגיו ויכולתו במועדון האיטלקי, סנטיאגו החל להתאמן עם קבוצת ה-NBA, פיניקס סאנס, כשתוך זמן קצר נמנה בסגלה של פיניקס סאנס. במשך שתי עונותיו בקבוצה המעיט בדקות משחק, החליט לעזוב את הקבוצה לטובת קדנציה נוספת באיטליה, הפעם במדיה של לוטומטיקה רומא. לאחר עונה אחת בלבד בקבוצה, חזר ל-NBA, הפעם במדיה של מילווקי באקס. 

לאחר שתי עונות התלבט סנטיאגו האם להמשיך ב-NBA או לעבור לאירופה. ביולי 2005, חתם במועדון הספרדי, אוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית. בשלוש עונותיו במועדון, זכה באליפות הליגה הספרדית.

בעונת 2008/09 עזב את אוניקאחה מאלגה לאחר שלא האריך את חוזהו, לטובת ברצלונה.

בספטמבר 2012 חתם בבוקה ג'וניורס בארגנטינה, במרץ 2013 נבחר לשחקן הטוב ביותר בליגה בעונה, במאי 2013 הצטרף לקבוצה מטס דה גיינדו בפוארטו ריקו.

סנטיאגו החל לשחק עבור נבחרתו הלאומית משנת 1999. כחלק מנבחרתו הלאומית זכה במדליית הארד במשחקי פאן אמריקה של 1999 ושל 2003 וכן מאז שותף בכל משחקי נבחרתו בטורנירי אליפות אמריקה, אליפות העולם והמשחקים האולימפיים.

בגביע העולם 2014 שנערך בספרד, נכלל בסגל נבחרתו ושיחק במשחקים, בהיותו בן 38. הוא היה אחד השחקנים המבוגרים בטורניר.

תארים בקריירה
-------------

**עם ביימון קאובויס:**

* אליפות פוארטו ריקו: 1998

**עם וארזה:**

* אליפות איטליה: 1999

**עם אוניקאחה מאלגה:**

* אליפות ספרד: 2006

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

* פרופיל באתר ה-NBA
* פרופיל באתר הליגה הספרדית
* פרופיל באתר היורוליג
**נערת הרוק** הוא פזמון שכתב יצחק לאור, הלחין מתי כספי וביצעה ריקי גל. השיר יצא לאור בשנת 1987.

רקע
---

השיר נכלל באלבום "ריקי גל" שהיה לאלבום הבכורה שלה.

כשגל וכספי עבדו על אלבומה, הבחין כספי במילות השיר בעודו מעלעל בעיתון. כשיצא השיר הוא בתחילה נאסר לשידור ברדיו בגלל מילותיו הפרבוקטיביות ועיסוקו בסקס ושימוש בסמים. כך, אחד הבתים בשיר כלל את המילים:

היא מזדיינת בקלות   

(או כמעט לא זזה כמעט   

כל הדפיקה או מסייעת   

בתנועה קלה של הישבן שלה   

לאקט החדירה וקופאת   

או משתוללת)   

היא לא אוכלת או היא כן   

אוכלת או היא לא גומרת או   

היא כן גומרת או היא לא מדברת   

היא לא נותנת לא מזדיינת לא או כן   

מאוננת אולי רק מבשלת להם אולי רק מתבוננת   

בהם בשקט בשקט   

בסוד הם מעשנים מריחואנה ושותקים   

השיר עוסק בנערה המחפשת להתחבר עם להקת רוק לא מצליחה במיוחד, ולגעת בעולם הזוהר של הרוק. הדרך לשם מבחינתה עוברת דרך מיטתם של חברי הלהקה. כשנחשפה ריקי גל למילים היא התלהבה מהן כי ראתה בנערת הרוק את דמותה, של גרופית ההולכת אחר מוזיקאים. גם השימוש בסמים היה נקודת דמיון ביניהן.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריקי גל - נערת הרוק, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:29)
* מילות השיר "נערת הרוק", באתר שירונט
* אמיר שוורץ, "לא אפסיק לשיר את 'נערת רוק'. תאר לך שהיו שורפים ספרים של עמוס עוז", באתר ynet, 26 באפריל 2021
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דודי פטימר, ‏ריקי גל, "נערת הרוק" שרה על סקס וסמים, בשיר שהצנזורה אסרה, באתר מעריב אונליין, 19 ביולי 2017
2. ↑  פינתי השבועית ברדיו: נערת רוק, באתר האינטרנט של אורי הייטנר, 25 בנובמבר 2013
3. ↑  גאולה אבן סער בשיחה אישית עם ריק גל, באתר תאגיד השידור הציבורי
**מריה פילאר איסקיירדו אלברו** (בספרדית: **María Pilar Izquierdo Albero**;‏ 27 באוגוסט 1906, סרגוסה ספרד - 27 באוגוסט 1945, סן סבסטיאן ספרד), נזירה ספרדיה, קדושה של הכנסייה הקתולית.

קורות חיים
----------

מריה פילאר איסקיירדו אלברו נולדה בסרגוסה ב-27 באוגוסט 1906. צאצא שלישי מבין חמישה, במשפחה דלת אמצעים. מריה לא הלכה לבית ספר וכך לא למדה בילדותה קרוא וכתוב. בגיל 12 חלתה במחלה קשה והייתה רתוקה למיטתה במשך שנתיים. לאחר שהבריאה נאלצה לעבוד כפועלת במפעל יצור נעליים על מנת לתמוך במשפחתה. בגיל 21 התעוורה והפכה למשותקת. במהלך מלחמת האזרחים בספרד פתחה את ביתה לנרדפים נוצריים.

ב-8 בדצמבר 1939 בחג העיבור ללא חטא היא נרפאה באופן פתאומי מהעיוורון והשיתוק. מריה ראתה בכך אות ממרים, אם ישו שבעקבותיו הקימה את "מסדר ישוע ומרים לפעילות מיסיונרית" (בספרדית Obra Misionera de Jesús y María). המסדר, שהנהלתו נמצאת בלוגרוניו שבספרד, פועל בספרד, איטליה, אקוודור, ונצואלה, מוזמביק וקולומביה.

מריה נפטרה ממחלת הסרטן ב-27 באוגוסט 1945.

תהליך הקדשתה
------------

הקדשתה החלה בתהליך שנערך בבישופות מדריד, שהחל ב-1983 והסתיים כעבור 5 שנים, ב-1988, בשלב זה הוכרזה כ**משרתת האל**. כקדושה הוכרזה ב-4 בנובמבר 2001, בכיכר פטרוס הקדוש שבקריית הוותיקן, על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני.

היא הקדושה הפטרונית של משותקי הגפיים התחתונות, יום החג שלה הוא ה-27 באוגוסט.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה רשמית באתר של הוותיקן (באנגלית)
* ביוגרפיה באתר santiebeati, כולל צילום (באיטלקית)
* האתר של המסדר (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX978407
* BnF: cb144370492 (data)
* GND: 13401118X
* ISNI: 0000 0000 4634 4168
* LCCN: no2002002536
* SUDOC: 073342165
* VcBA: 495/155414
* VIAF: 38123425
* WorldCat: lccn-no2002002536

 |
**דורותי דל** (באנגלית: **Dorothy Dell**;‏ 30 בינואר 1915 - 8 ביוני 1934) הייתה שחקנית אמריקאית שנהרגה בתאונת דרכים, בגיל 19.

ביוגרפיה
--------

דל נולדה במדינת מיסיסיפי ובגיל שלוש עשרה עברה עם הוריה לניו אורלינס, היא רצתה בתחילה להיות זמרת והתגלתה על ידי המלחין ווסלי לורד, מיד לאחר מכן היא חתמה חוזה בהפקת רדיו.

בגיל חמש עשרה זכתה בתואר "מיס ניו אורלינס", אחר כך השתתפה בתחרות היופי הבינלאומית שנערכה בטקסס שם הוכתרה כמיס תבל. לאחר ההצלחה בתחרויות אלו היא לקחה חלק במופעי וודוויל.

ב-1931 עברה לניו יורק ולילה אחד גילה אותה פלורנץ זיגפלד והזמין אותה לבוא להופיע בברודוויי, שם לקחה חלק במופעים, ב-1933 עברה להוליווד וחתמה חוזה סרטי פרמאונט, הופעתה הקולנועית הראשונה הייתה בסרט "Wharf Angel", הסרט זכה להצלחה ומשחקה זכה לביקורות משבחות, ב-1934 שיחקה בסרט "מיס מארקר הקטנה", ב-1934 גם שיחקה בסרט "Shoot the Works" דבר שהוביל להשוואות בינה לבין מיי וסט.

ב-8 ביוני 1934 נהרגה בתאונת דרכים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורותי דל** בוויקישיתוף

* דורותי דל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דורותי דל, באתר AllMovie (באנגלית)
* דורותי דל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* דורותי דל, באתר Discogs (באנגלית)
* Dorothy Dell, Star of Little Miss Marker (1934), Gone at Just 19, Immortal Ephemera, ‏2012-03-09 (באנגלית)
* Starrlight: Dorothy Dell, www.emol.org
* דורותי דל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15557406m (data)
* GND: 1285013395
* ISNI: 0000 0001 1606 5704
* LCCN: no89011698
* VIAF: 22454218
* WorldCat: lccn-no89011698

 |
**פיליפ דה קומין** (בהולנדית: **Filips van Komen**; בצרפתית: **Philippe de Commynes**;‏ 1447 – 1511) היה היסטוריון ודיפלומט צרפתי ממוצא פלמי.

פיליפ דה קומין שירת בחצרותיהם של שני מלכי צרפת ושל שני דוכסי בורגונדיה, וכתב בשפה הצרפתית ספר היסטוריה המבוסס על התנסותו האישית במאורעות של תקופתו. ספרו "זיכרונות" שפורסם ב-1498 נחשב למקור ראשון במעלה להיסטוריה של אירופה במאה החמש עשרה.

ביוגרפיה
--------

דה קומין נולד בטירת קומין ברנקור שבפלנדריה למשפחת אצולה עשירה שהשתייכה לחצרו של פיליפ השלישי דוכס בורגונדיה. כשהיה בן שש שנים בלבד נתייתם מאביו, והדוכס לקח אותו תחת חסותו. ב-1468 הפך לאביר בחצרו של שארל הראשון דוכס בורגונדיה (בנו ויורשו של פיליפ השלישי). באוקטובר של אותה שנה השתתף בפגישתו של שארל הראשון עם לואי האחד עשר מלך צרפת, שהתקיימה בעיר פרון שבצפון צרפת. ב-1470 נשלח בשליחות דיפלומטית אל העיר קאלה לחופי התעלה, שהייתה בשליטת ממלכת אנגליה.

ב-1472 נמלט אל העיר אנז'ה שבצפון מערב צרפת, והצטרף אל לואי האחד עשר שהיה אויבו המושבע של שארל הראשון. אחרי מות שארל הראשון ב-1477 ניסה פיליפ דה קומין להביא לאיחודה של פלנדריה עם צרפת, אך ללא הצלחה. פלנדריה עברה לחסות בית הבסבורג מאוסטריה, והוא נשלח בשליחות דיפלומטית לאיטליה. אחרי מות לואי האחד עשר ב-1483 הפך פיליפ דה קומין לבן חסותו של שארל השמיני מלך צרפת (בנו ויורשו של לואי האחד עשר), אך עד מהרה נחשד בבגידה והושם בכלא מ-1487 עד 1489. אחרי שחרורו הוגלה לאחוזתו בעיר דרה שממערב לפריז, ושם החל לכתוב את ספרו "זיכרונות". ב-1490 שב לחצר מלכותו של שארל השמיני, וליווה את המלך במסעו לאיטליה (1494–1495). המלך הטיל עליו לנהל את המשא ומתן עם ה "ליגה של ונציה" (ונציה, אוסטריה, כוחות האפיפיור ואלה של דוכס מילאנו) שלחמה נגד צרפת.

פיליפ דה קומין נפטר ב-1511 בעיירה ארז'נטון- שאטו (כיום בחבל פואטו-שראנט בצרפת).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפ דה קומין** בוויקישיתוף
* פיליפ דה קומין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259926205171
* BIBSYS: 90809527
* BNE: XX868012
* BnF: cb11897461j (data)
* BPN: 96858515
* CANTIC: a10325220
* CiNii: DA01872400
* GND: 118521721
* HDS: 018723
* ICCU: SBLV222449
* ISNI: 0000 0001 1686 395X
* LCCN: n78088923
* NKC: jn20011024006
* NLA: 35252338
* NLG: 144617
* NSK: 000168829
* NTA: 06861683X
* RERO: 02-A000040668
* SELIBR: 180297
* SNAC: w6kd50dh
* SUDOC: 026796643
* Trove: 960469
* VcBA: 495/2164
* VIAF: 92478972
* WorldCat: viaf-702147270494135700006

 |
**דורותי ג'וזפין קוק** (באנגלית: **Dorothy Josephine Coke**‏; 11 באפריל 1897 – 1979) הייתה אמנית אנגליה, שנודעה בעבודתה כציירת מלחמה של העורף הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

דורותי קוק נולדה באסקס בשנת 1897, ואביה היה סוחר תה.

כשהייתה בת שבע עשרה נכנסה קוק לבית הספר לאמנות סלייד, שם המשיכה ללמוד לאורך כל מלחמת העולם הראשונה וזכתה בפרס על קומפוזיציה של דמויות. בקיץ 1918 הגישה דורותי קוק כמה סקיצות לוועדת זיכרון המלחמה הבריטית אך הצעתה נדחתה. זמן קצר לאחר מכן קנה האמן מיורהד בון שניים מציורי צבעי המים שלה לאוסף מוזיאון המלחמה, הוסיף אותן לאוסף ציורי אוליב מודי-קוק. בשנת 1919 נבחרה לחברה במועדון האמנות האנגלי החדש.

עם תחילת מלחמת העולם השנייה, דורותי קוק הייתה אמנית פופולרית וידועה. במהלך המלחמה קיבלה משימה מטעם הוועדה המייעצת לאומני המלחמה, לתאר את העבודה שמבצעות נשים בשירותים שונים.

לשם כך בילתה בשירותי ההתנדבות של הנשים, בשירותי העזר, בכוחות הסיוע של חיל האוויר וגם בצלב האדום. אחד מציוריה נכלל בתערוכת "בריטניה במלחמה" במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק שנפתחה במאי 1941. בסוף המלחמה, רכשו שמונה ציורים שציירה דורותי קוק.

במהלך המלחמה, בשנת 1943, היא נבחרה לחברה באגודה המלכותית לצבעי מים, לאחר שהפכה לעמיתה בשנת 1935.

לאחר המלחמה לימדה קוק אמנות במכללת ברייטון לאמנות עד פרישתה בשנת 1967.

גלריה
-----

* בזמן תקיפה אווירית בזמן תקיפה אווירית
* הפסקת מנוחה הפסקת מנוחה
* תרגול מתגייסות תרגול מתגייסות
* עובדות במפעל מיכשור, 1941 עובדות במפעל מיכשור, 1941

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורותי קוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Penny Dunford, **A biographical dictionary of women artists in Europe and America since 1850**, New York ; London : Harvester Wheatsheaf, 1990, מסת"ב 978-0-7108-1144-8
2. ↑  **War pictures, issued by authority of the Imperial War Museum**, London: Walter Judd Ltd, 1919
3. ↑  Miss D J Coke, Imperial War Museums (באנגלית)
4. ↑  Dorothy Coke | Aldrich Collection | Arts and culture, arts.brighton.ac.uk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 17581
* ULAN: 500017386
* VIAF: 95787872
* WorldCat: viaf-95787872

 |
**מריה קוטרבה** (בפולנית: **Maria Kotarba**; ‏4 בספטמבר 1907 – 30 בדצמבר 1956) הייתה פולניה קתולית אשר שימשה שליחה בתנועת המחתרת הפולנית ופעלה בהעברת מסרים ואספקה בין קבוצות מחתרת שונות. היא נאסרה, נחקרה ועונתה על ידי הגסטפו, נכלאה בכלא טמרוב ומשם נשלחה ב-5 בינואר 1943 למחנה הריכוז אושוויץ. ב-18 בספטמבר 2005 הוכרה מריה קוטרבה כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם על שסיכנה את חייה כדי להציל את חיי אסירים יהודים בשני מחנות ריכוז.

ביוגרפיה
--------

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, בחודש ספטמבר 1939, מריה קוטרבה הייתה עדה להשמדת שכניה היהודים ליד גורליצה, שם התגוררה ונשבעה כי תסייע ליהודים ככל שתוכל. בהגיעה לאושוויץ בחורף 1943, ניתן לקוטרבה מספר אסיר 27995 ולאחר שעבדה במספר מקומות במחנה, הושמה ב"פלוגת הגינון" (גרמנית Kommando Gartnerei). במסגרת זו עבדה בשטחים חקלאיים שהוחרמו באזור הכפר רייסקו. בקיץ 1943 התארגנה במחנה המחתרת הפולנית וצירפה לשורותיה את קוטרבה, אשר נודעה בזכות שליחויותיה עבור המחתרת בטרם מאסרה. קוטרבה עסקה בהברחת מזון, תרופות וידיעות מתנועת המחתרת שמחוץ למחנה אל הפעילים בתוכו.

במחנה פגשה קוטרבה את לנה מנקובסקה, אשר הוגלתה למחנה מגטו ביאליסטוק. לנה שרדה את הסלקציה כאשר העמידה פנים שהיא אסירה פולנייה פוליטית, זאת בזכות חזות פניה. בין שתי הנשים צמחה לה ידידות אמיצה. מריה עשתה הכל כדי לסייע לידידתה וכן לאחותה של לנה גוטה, אשר הועברה לאושוויץ, יחד עם ידידה, ממחנה מיידנק. לנה כינתה את מריה "האמא של אושוויץ".

בחודש ינואר 1945, כאשר האס אס פינה את מחנה הריכוז לכיוון גרמניה הנאצית, פונו אף שתי הידידות בנפרד והגיע ברכבת למחנה הריכוז ראוונסבריק. מריה מצאה את ידידתה לנה שרועה באפיסת כוחות בשלג ונשאה אותה לצריף שבו הייתה. בחודש פברואר 1945 הועברו האסירות למחנה נוישטאט-גלווה ושם שוחררו על ידי הצבא האדום בחודש מאי 1945.

לאחר השחרור שבה מריה לביתה בפולין. היא נותרה רווקה ונפטרה בשנת 1956 מבלי שהתאוששה מפגעי שנות כליאתה. לנה מנקובסקה נישאה והתיישבה בבריטניה. בשנת 1997 לא הצליחה לנה להשיג לידידתה הכרה כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם. בחודש פברואר 2005 ביקר בישראל הבריטי ג'יימס פוקר, ידיד של לנה, כשהוא נושא עמו את עדותה של לנה. עדות זו הביאה להכרה במריה קוטרבה כחסידת אומות העולם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Maria Kotarba באתר יד ושם
2. ↑  Angel of Auschwitz honoured באתר מוזיאון אושוויץ
3. ↑  Maria Kotarba, Poland באתר הקרן הבינלאומית ע"ש ראול ולנברג
**יאשה הורנשטיין** (גרמנית: **Jascha Horenstein**‏; 6 במאי 1898, קייב - 2 באפריל 1973, לונדון) היה מנצח יהודי יליד אוקראינה. ביאטה סירוטה גורדון הייתה האחיינית שלו.

חייו
----

הורנשטיין נולד בקייב לאברהם הורנשטיין. יאשה היה הילד ה-13 מתוך 16 ילדי אברהם הורנשטיין; אמו הייתה מריה אטינגר בת לרב מפורסם מאוסטריה. משפחתו היגרה לווינה ב-1911 והוא למד שם אצל יוזף מרקס (תאוריה של המוזיקה) ופרנץ שרקר (קומפוזיציה). לאחר סיום לימודיו עבר לברלין, שם עבד כעוזר למנצח וילהלם פורטוונגלר וארגן את מקהלות הדיבור של האגודות המקצועיות בגרמניה. במשך שנות ה-20' ניצח על התזמורת הסימפונית של וינה ועל הפילהרמונית של ברלין. בשנת 1940, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, הוא היגר לארצות הברית ועם הזמן קיבל אזרחות אמריקאית.

קריירה
------

הורנשטיין תמך במוזיקה מודרנית וכמנצח מאהלרי, אם כי הרפרטואר שלו, כפי שהוא משתקף ברשימת הקלטותיו, היה רחב ומגוון. בשנת 1929 ניצח על ביצוע הבכורה של שלושה פרקים מן "הסוויטה הלירית" של אלבן ברג בעיבוד לתזמורת מיתרים ובשנת 1950 ניצח על הביצוע הקונצרטנטי הראשון של האופרה "ווצק" של ברג. הוא ניצח על יצירותיהם של אנטון ברוקנר וגוסטב מאהלר במשך כל הקריירה שלו, וכן הפגין עניין מתמשך בקרל נילסן בתקופה שהמלחינים הללו לא היו באופנה; ההקלטה שלו משנת 1951 לסימפוניה התשיעית של מהלר, בחברת פוקס, הייתה ההקלטה המסחרית הראשונה של יצירה זו. הוא ניצח על הקלטות אולפן של כמה מן הסימפוניות של מהלר בזמנים שונים בקריירה שלו; כמה ארכיבי רדיו שומרים על הקלטות שידורים של שאר היצירות, ביניהן השיר על הארץ, שחלקן יצאו בתקליטים מסחריים. כן הקליט את הסימפוניה השלישית של רוברט סימפסון ומוזיקה משל פאול הינדמית וריכרד שטראוס בשנות חייו האחרונות.

בשנת 1960 התפרסם באירופה בביצוע יצירות של מאהלר ובטהובן.

הורנשטיין ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בשנת 1938 ושב לנצח עליה בתחילת 1948. הוא שוב ניצח עליה בשנת 1949, בשנת 1952 וגם לאחר מכן.

קישורים חיצוניים
----------------

* יאשה הורנשטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יאשה הורנשטיין, באתר AllMusic (באנגלית)
* יאשה הורנשטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יאשה הורנשטיין, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מנשה רבינא, הקונצרט הסימפוני מס' 10, דבר, 31 במאי 1968
2. ↑  Jascha Horenstein
3. ↑  ישה הורנשטיין ינצח על התזמורת, דבר, 27 בפברואר 1948
4. ↑  התזמורת הסימפונית הלונדונית, מעריב, 29 במאי 1968
5. ↑  פתיחת העונה בפילהרמונית, מעריב, 9 באוקטובר 1961
6. ↑  הוברמן ינגן בארץ בעונה הקרובה, דבר, 14 ביוני 1938
7. ↑  ישה הורנשטיין לא"י, על המשמר, 29 בינואר 1948
8. ↑  סיכום העונה בתזמורת הפילהרמוניה, דבר, 18 ביוני 1948
9. ↑  מחר קונצרט חגיגי ראשון, על המשמר, 23 בפברואר 1949
10. ↑  קונצרט פילהרמוני ראשון, מעריב, 9 באוקטובר 1952
11. ↑  המנצח הורנשטיין הגיע, מעריב, 2 באוקטובר 1952

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271724005171
* BIBSYS: 2018373
* BNE: XX853388
* BnF: cb13895323h (data)
* CiNii: DA12372476
* GND: 129502499
* ISNI: 0000 0000 8185 7815
* LCCN: n82111861
* MusicBrainz: f0fdf43e-55f3-48fb-a9ed-fbe254750f9b
* NKC: xx0090344
* NLP: A25529912
* NTA: 10481828X
* SNAC: w67946v9
* SUDOC: 103015396
* Trove: 1064271
* VIAF: 116789872
* WorldCat: lccn-n82111861

 |
סוויפינג
**סוויפינג** (sweeping או sweep-picking) היא טכניקה לפריטה על כלי מיתר באמצעות מפרט. הפריטה נעשית על מספר מיתרים סמוכים ברצף, בתנועה אחידה של פרק כף היד כלפי מעלה או מטה. במהלך הפריטה היד השנייה לוחצת על שריג בכל מיתר בתורו ולא על כולם ביחד, כדי ליצור רצף תווים שאינם מנוגנים סימולטנית. 

פראזה המורכבת משימוש יחיד בטכניקה הזו מכונה לעיתים סוויפ (sweep).

שימושים
-------

השימוש בטכניקה זו הפך לנפוץ בקרב נגני הסווינג, הבופ והרוקבילי בשנות השישים, אך מאז פריצת המטאל בשנות השמונים, הפך הסוויפינג למזוהה בעיקר עם מוזיקת המטאל לסוגיה.

השימוש הנפוץ ביותר בסוויפינג הוא בנגינת ארפג'ים, שכן בניגוד לפריטה חסכונית ופריטה מתחלפת, טכניקת הסוויפינג מיועדת לפראזות בהן מנגנים רק תו אחד בכל מיתר, ועל כן היא מקלה על קפיצות טונאליות תכופות של תרצה ויותר.

בנגינה של רצף של ארפג'ים או של אותו ארפג' בעלייה ובירידה, בדרך כלל משתמשים בלגטו כדי לחבר בין הסוויפים השונים, אם כי לעיתים עדיף להשתמש בפריטה מתחלפת. חיבור רצף של סוויפים באמצעות טאפ ידוע כסוויפ-טאפינג (sweep tapping) ולעיתים מונסטר-סוויפינג (monster sweeping).

שימוש בסוויפינג מופיע כמעט תמיד בשילוב עם טכניקות פריטה נוספות, והוא נחשב בעיני רבים כאחת הטכניקות המתקדמות ביותר בפריטה עם מפרט.
סדרי גודל ביקום
**סֵדֶר גּוֹדֶל** הוא החלוקה של קנה מידה או גודל של כל כמות, כאשר כל חלוקה מכילה ערכים שיש ביניהם יחס קבוע. היחסים הנפוצים ביותר הם 10, 2, 1000, 1024, *e*. לרוב, סדרי גודל מתייחסים לסדרה של חזקות של עשר. כאשר לא מגדירים את היחס הספציפי ומתייחסים רק לביטוי סדר גודל, הרי שברירת המחדל תהיה מכפלה של 10. ערך זה עוסק בקנה המידה העשרוני.

| סדרגודל | חזקהשל עשר |
| --- | --- |
| 3- | 0.001 |
| 2- | 0.01 |
| 1- | 0.1 |
| 0 | 1 |
| 1 | 10 |
| 2 | 100 |
| 3 | 1,000 |
| 4 | 10,000 |

סדרי גודל משמשים להשוואות מקורבות. אם שני מספרים שונים בסדר גודל אחד, אחד מהם גדול פי עשרה מהשני. אם שני מספרים שונים בשני סדרי גודל, אחד מהם גדול פי מאה מהשני. שני מספרים בעלי אותו סדר גודל נמצאים על אותה הסקאלה: הערך הגדול נמוך מעשר פעמים הערך הקטן.

סדר הגודל של מספר הוא המספר של החזקות של עשר המכילות את המספר. ליתר דיוק, סדר הגודל של מספר יכול להיות מוגדר במונחים של לוגריתם, בדרך כלל כחלק שלם של הלוגריתם. לדוגמה, הלוגריתם של המספר 4,000,000 לפי בסיס 10 הוא 6.602; לכן סדר הגודל שלו הוא 6. לכן, סדר גודל הוא מיקום מקורב על קנה מידה לוגריתמי.

הערכת סדר גודל של ערכים שערכם המדויק לא ידוע היא הערכה מעוגלת של החזקות הקרובות ביותר של עשר. למשל, הערכת סדר הגודל של ערכים בין 3 מיליארד ל-30 מיליארד (כגון אוכלוסיית בני האדם על כדור הארץ) היא 10 מיליארד. הערכת סדר גודל נקראת לפעמים גם קירוב מסדר אפס.

סדרי הגודל יכולים להמחיש את ההבדלים בין העולם המיקרוסקופי לעולם המקרוסקופי. למשל, בפיזיקה חוקרים חלקיקים זעירים ביותר שגודלם הוא עשר בחזקת מינוס עשר של המטר, וכן גדלים אסטרונומיים ענקיים כגון עשר בחזקת עשרים של המטר.

ראו גם
------

* שמות מספרים
* סיבוכיות
* עד כדי
* סדרי גודל של מספרים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סד"ג** |

* ארז גרטי, סדרי הגודל ביקום, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 13 מרץ 2012
* אתר הממחיש את סדרי הגודל מהקטן ביותר לגדול ביותר.
* סדר גודל, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4388665-6

 |
**יואן (ז'אן) קונסטנטין מיכאיל** (ברומנית: **Ioan (Jean) Constantin Mihail**‏ 3 באוקטובר 1875 - 23 בפברואר 1936) היה איש עסקים רומני עשיר, דוקטור למשפטים, פוליטיקאי, בעל קרקעות ברחבי רומניה, מי שערב להלוואות חוץ של ממשלת רומניה ומי שהוריש את כל הונו למדינה הרומנית.

מיכאיל נולד בקראיובה, רומניה והיה הצאצא האחרון של משפחת בעלי קרקעות עשירים. אביו היה בעל הקרקעות קונסטנטין (דיני) מיכאיל ואימו הייתה מטילדה ספירו, גם היא בת למשפחת בעלי קרקעות. שתי המשפחות היו ממוצא ארומנים. האם מתה בצעירותה לאחר שילדה 4 בנים, שניים מהם מתו גם הם בצעירותם. הילדים שנותרו בחיים גודלו על ידי האב ושתי הדודות, אלנה, שהייתה נשואה לניקולאה דומבה ומריה, שהייתה נשואה עם היווני אליאס קולוני. יואן, הילד הצעיר ביותר, למד בבית ספר יסודי ובית ספר תיכון בקראיובה והמשיך ללימודים גבוהים בבורדו, בצרפת, שם קיבל תואר של דוקטור למשפטים.

ב-1911 נבחר לפרלמנט הרומני מטעם המפלגה השמרנית. ב-1915 עבר למפלגה הלאומית ליברלית ונבחר מטעמה לפרלמנט כנציג סאטו מארה ובהמשך כסנטור. הוא התיידד עם יון ג. דוקה וקונסטנטין י. אנג'לסקו וקידם רפורמה אגררית המבוססת על פיצוי בעלי הקרקעות על ידי המדינה. לאחר מות אביו ובהמשך מות אחיו היה יואן מיכאיל ליורש היחיד של רכוש משפחתו, כולל ארמון מיכאיל בקראיובה, שאת בנייתו יזם אביו, אך לא זכה לראות את סיום הבנייה. בהמשך ירש יואן מיכאיל גם את שתי דודותיו עתירות הנכסים והונו היה לשם דבר.

ב-1909 חנך יואן מיכאיל את ארמון דינו מיכאיל, מבנה מפואר בקראיובה, שיזם אביו. בתקופת המשבר הכלכלי של שנות ה-30 ערב מיכאיל עם הונו להלוואות החוץ שלקחה רומניה מבנקים צרפתים ושווייצריים. יואן מיכאיל לא נישא אף פעם ואת כל הונו הוריש למדינה הרומנית. בעת לווייתו שבתה העיר קראיובה.

ארמון משפחת מיכאיל בקראיובה על גלוית דואר

קישורים חיצוניים
----------------

* Cel mai bogat român din toate timpurile avea 9 tone de lichidități de aur. Ce s-a întâmplat cu averea lui? (ברומנית)
* MONUMENTUL FUNERAR AL LUI JEAN MIHAIL, CRAIOVA (ברומנית)
* A fost odată familia Mihail (ברומנית)
ציור קיר מקבר בני חסן שבה מתוארת שיירת נוודים שמיים יורדת למצרים, אחד מהם מוזכר בשמו: "אבישה" (או "אבישר") המכונה "חקה-חסת" (החיקסוס) - 'שליט ארץ זרה' בשפה המצרית הקדומה.
**קבר בני חסן** הוא אתר קבורה מצרי קדום, הממוקם במרכז מצרים, בין לוקסור לקהיר. האתר שימש כעיר המתים של הרמופוליס הממוקמת מעבר לנילוס. האתר שימש בעיקר בסביבת שנת 1900 לפני הספירה, בתקופת הממלכה התיכונה, שבשלטון השושלת ה-12.

הקברים חפורים בצוקים שממזרח לנילוס, ושייכים למחוז אנוקס הקדום, הקברים בעיקר מתקופת השושלות ה-11 וה-12, תקופה שלא נותרו ממנה הרבה שרידים ארכאולוגיים, מה שהופך את האתר לחשוב מאוד להבנת תולדות התקופה. בתקופה זו לראשונה אנו מוצאים ציורים העוסקים בנושאים ריאליסטיים, ולא רק בנושאי דת ומיתוס. כמו כן הציורים נעשו לראשונה על ידי תמשיח, ללא תבליטים ותחריטים. בצד תפילות לרע ולאמון, מתוארים גם מחזות היאבקות, ומשחקים מחיי היום יום במצרים העתיקה.

הקברים הקדומים בבני חסן עשויים בתוך אולם מרכזי גדול. הקברים היותר מאוחרים עשויים באולם סטיו עם עמודים, והמאוחרים ביותר מכילים גם חדרון ובו מזבח, כאשר הכניסה אליו מקושטת בשני עמודים.

מלבד הקברים מכיל אתר בני חסן גם מקדש תת-קרקעי שנבנה על ידי חתשפסות, ובהמשך הוקדש לארטמיס היווני, בהתאם לתרבות העיר הסמוכה הרמופוליס.

אחד הציורים מבני חסן שהתפרסם ביותר, הוא הציור מקברו של הפקיד המצרי חנומ-חותפ. בציור נראית שיירת סוחרים שמיים הבאה למצרים, כשבכליהם תכשירי איפור וסדקית, ובהם גברים ונשים לבושים בכותנות צבעוניות ומטלטלים לצידם. הציור מצוי היום במוזיאון הבריטי. הציור מלמד על סחר בין כנען למצרים באותה עת. היו שהשוו את השיירה הזו, לשיירת הסוחרים השמיים ה"נושאת צרי ולוט" המוזכרת בבראשית ל"ז 25 כזו שמכרה את יוסף למצרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבר בני חסן** בוויקישיתוף
* מאוריסיו אזרצקי, תקופת הברונזה התיכונה.
* קבר בני חסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **תורה נביאים כתובים פירושים, תמונות ומפות: ספר בראשית** מפורש על ידי א.ש. הרטום (מהדורה שישית,1980), הוצאת ספרים "יבנה" בע"מ.
2. ↑  בנימין מזר, כנען וישראל עמ' 35

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533588905171
* BnF: cb165946021 (data)
* GND: 4366160-9
* LCCN: no95031459
* SUDOC: 066838738
* VIAF: 315134968
* WorldCat: viaf-245387097

 |