recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
משחק Game & Watch
sir game & watch
**Game & Watch** (מילולית: "משחק ושעון"', בתרגום חופשי: "משחק ושעון") היא סדרה של 49 משחקים אלקטרוניים ניידים אשר יוצרה על ידי חברת נינטנדו בין השנים 1980 ל-1991.

הרעיון ליצירת סדרת המשחקים נהגה בידי מעצב המשחקים גונפיי יוקוי בעת שנסע בשינקנסן, וראה איש עסקים משחק במחשבון. הוא חשב שיהיה זה רעיון טוב ליצור משחק אלקטרוני אישי שיאפשר לאנשים להעביר את הזמן.

כל מכשיר כלל משחק בודד על צג LCD ושעון. לצד המסך היו כפתורי הפעלה ומשחק בודדים, לרוב כאלה המאפשרים תנועה ימינה ושמאלה או למעלה ולמטה. חלק מהמשחקים כללו שני מסכים, ובחלקם נעשה שימוש בדמויות מצוירות מוכרות כגון מיקי מאוס, פופאי או סנופי. חלק ממהמשחקים התבססו על משחקים פופולריים של נינטנדו, כמו מריו, דונקי קונג והאגדה של זלדה. הסדרה הראשונה "סדרת הכסף" שוחחרה במהלך אפריל-אוקטובר 1980 וכללה 5 משחקים שונים.

ה-Game & Watch היה פופולרי בשנות ה-80 של המאה ה-20, עד שהוחלף בשנות ה-90 של המאה ה-20 במשחקי הגיים בוי המתקדמים יותר שעבורם היווה השראה. עם זאת, נינטנדו הוציאה מחדש את חלק מהמשחקים בתור סדרת "Game & Watch Gallery" לגיים בוי. בנוסף, הדמות Mr. Game & Watch, דמות המבוססת על אותם המשחקים, הפכה לדמות קבועה בסדרת Super Smash Bros, ואף קיבל דמות amibo בשנת 2015

חלק מהמשחקים עברו הסבה ל DOS - כך למשל המשחק "Fire" עבר הסבה כבר בשנת 1984 תחת השם "Bouncing Babies" .

גרסאות מיוחדות
--------------

בספטמבר 2020, לציון 35 שנים לצאתו של "Super Mario Bros", הוציאה חברת נינטנדו מהדורה מוגבלת חדשה של ה-Game & Watch, שכללה את משחק "Super Mario Bros" המקורי, משחק ההמשך "Super Mario Bros.: The Lost Levels", וגרסה של המשחק המקורי Ball. המכשיר קיבל ביקורות חיוביות מאוד ממבקרי טכנולוגיה שונים בעיקר בזכות הנוסטלגיה שבו.

בנובמבר 2021, לציון 30 שנים לצאתו של המשחק "The Legend of Zelda", הוציאה נינטנדו מהדורה נוספת של ה-Game & Watch, שכללה את המשחקים "The Legend of Zelda", Zelda II: The Adventure of Link" ו-"The Legend of Zelda: Links Awakening", וגרסה של המשחק המקורי "Vermin".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Game & Watch** בוויקישיתוף
* GameAndWach.com - אתר מעריצים עם מידע על הסדרה
* "שאלות נפוצות" לא רשמיות על המכשירים

| נינטנדו |
| --- |
| קונסולות נייחות | Color TV Game ‏• Nintendo Entertainment System ‏• Super Nintendo Entertainment System ‏• Nintendo 64 ‏• GameCube ‏• Wii ‏• Wii U ‏• Nintendo Switch |
| קונסולות ניידות | סדרת ה-Game & Watch ‏• סדרת הגיים בוי ‏• וירטואל בוי • גיים בוי אדוונס • גיים בוי קולור ‏• סדרת הנינטנדו DS ‏• נינטנדו 3DS |
| סדרות דגל | סופר מריו • האגדה של זלדה • פוקימון • מטרויד • דונקי קונג • קירבי • סטאר פוקס • יושי • ספלטון • F-Zero |
| אנשי מפתח בחברה | שיגרו מיאמוטו • סאטורו איווטה • סטושי טג'ירי • יושיהירו מורי |
|  |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Street Fighter® Icon Ryu Joins the Roster of Super Smash Bros. for Nintendo 3DS / Wii U". Business Wire. 2015-06-14. Archived from the original on 2020-10-27. Retrieved 2021-07-04.
2. ↑  Super Mario Bros. Game & Watch - ביקורת
3. ↑  בדקנו: GAME & WATCH: Super Mario Bros – פצצת נוסטלגיה לחובבי מריו
**אסי בלדוט** (נולד ב-21 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

בלדוט החל את דרכו במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במשחק מול מכבי חיפה בעונת 1998/1999, כאשר לאחר מכן החל להשתלב באופן קבוע בקבוצה. בעונה זו הוא שיחק גם במדי נבחרת הנוער של ישראל. בעונתו השלישית בקבוצה, עונת 2000/2001, ירד בלדוט עם בני יהודה לליגה הלאומית.

בלדוט ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל במשחק ידידות מול יוון ב-17 בינואר 2001. הוא שיחק ארבע פעמים במדי נבחרת זו, אך מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.

היה חלק מרכזי בהצלחתה של בני יהודה בעונת 2001/2002, ועלייתה בחזרה לליגת העל, כאשר היא סיימה במקום השני בליגה הלאומית. מאז עונה זו, הוא הפך לאחד מהשחקנים החשובים בקבוצה. בעונת 2005/2006 כבש בלדוט שישה שערים ובישל שמונה שערים נוספים, והיה השחקן המרכזי בעונה הטובה של בני יהודה, שמהלכה העפילה לגמר גביע המדינה שם הפסידה להפועל תל אביב, וסיימה במקום הרביעי בליגת העל. בעונת 2006/2007 החל בלדוט לכהן כקפטן בני יהודה, והפך לאחד השחקנים המזוהים ביותר עם המועדון.

בינואר 2011 החליט מאמן הקבוצה דרור קשטן שבלדוט אינו נמצא יותר בתוכניותיו, והוא עזב את בני יהודה לאחר יותר מ-12 שנים ששיחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, ועבר להפועל חיפה.

ב-30 ביוני 2011 חתם בלדוט בעולה החדשה לליגת העל, הפועל ראשון לציון. בלדוט כבש תשעה שערי ליגה בעונה זו, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה לליגה הלאומית.

בקיץ 2012 חתם בלדוט בקבוצת הפועל רמת השרון. ב-11 ביוני 2013 חתם לשנה בקבוצת הפועל רעננה.

ב-30 ביוני 2014 חזר בלדוט לקבוצת נעוריו, בני יהודה, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון. בעונה זו כבש שלושה שערי ליגה, והעפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל.

ב-7 בספטמבר 2016 הודיע בלדוט על פרישה ממשחק פעיל וקיבל את תפקיד עוזר המאמן של אריק בנדו בבני יהודה. כעבור יומיים, חזר בו בלדוט מהפרישה והודיע כי חתם לעונה בקבוצת הפועל כפר שלם מליגה א', ובמקביל ישמש כעוזר מאמן בני יהודה. באוקטובר 2016 פרש ממשחק פעיל. בדצמבר 2016 מונה לסקאוט בבני יהודה.

בשנת 2020, שימש כמאמן קבוצות ילדים בבני יהודה תל אביב.

כיום בלדוט מתרכז בפיתוח ואימון שחקנים צעירים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור ודנה בהט, ‏אסי בלדוט סגר בהפועל חיפה עד לתום העונה, באתר ONE‏, 25 בינואר 2011
2. ↑  אור שקדי, הפועל ראשון לציון: אסי בלדוט חתם לשנה, באתר וואלה!, 30 ביוני 2011
3. ↑  שירלי בר דיין, אסי בלדוט חתם לשנתיים ברמת השרון, באתר ספורט 5, 18 ביוני 2012
4. ↑  רועי זריהן, ‏פרסום ראשון: בלדוט מונה לעוזר מאמן בני יהודה, באתר ערוץ הספורט, 7 בספטמבר 2016
5. ↑  ארז נעמן, ‏בלדוט פרש וקיבל תפקיד מקצועי בבני יהודה, באתר ONE‏, 7 בספטמבר 2016
6. ↑  דוד נתן, אחרי 18 שנים: אסי בלדוט פרש מכדורגל, באתר ynet, 7 בספטמבר 2016
7. ↑  ארז נעמן, ‏אסי בלדוט חתם בהפועל כפר שלם מליגה א', באתר ONE‏, 9 בספטמבר 2016
8. ↑  בני יהודה: אסי בלדוט מונה לסקאוט של המועדון, באתר וואלה!‏, 20 בדצמבר 2016
9. ↑  עירד צפריר, מוכן שיהיה גל שני של קורונה כדי שתקחו גביע? "כל עוד לא יהיו מתים, חותם על זה קל", באתר הארץ, 24 במאי 2020
דייוויד קוורי (משמאל) בתקופת כהונתו כראש אגף המזרח הקרוב וצפון אפריקה במשרד החוץ, בפגישה עם ואליד סאפור מהקואליציה הלאומית הסורית של האופוזיציה והכוחות המהפכניים
נשיא המדינה, ראובן ריבלין עם דייוויד קוורי בעת קבלת פנים חגיגית לכבוד השנה החדשה עם הסגל הדיפלומטי המוצב בישראל, ספטמבר 2017
**דייוויד קוורי** (באנגלית: **David Quarrey**) הוא דיפלומט בריטי אשר כיהן מיולי 2015 עד יוני 2019 כשגריר בריטניה בישראל.

ביוגרפיה
--------

קוורי הצטרף למשרד החוץ הבריטי ב-1994 ועבד במחלקה ליחסים כלכלים. ב-1995 מונה למזכיר שני בשגרירות בריטניה בהארארה בירת זימבבואה. ב-1998 עבר למחלקת האו"ם במשרד החוץ. בשנת 2000 מונה למזכיר ראשון בשגרירות בריטניה בניו דלהי. ב-2004 מונה למזכירו האישי של ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר. ב-2006 מונה למשנה לראש אגף המזרח התיכון וצפון אפריקה. בשנים 2008 עד 2011 שימש יועץ במשלחת הממלכה המאוחדת למועצת הביטחון של האו"ם בניו יורק. לאחר מכן כיהן כראש תחום מדיניות חוץ ומתאם לענייני אפגניסטן ופקיסטן. בשנת 2012 מונה לראש אגף המזרח הקרוב וצפון אפריקה במשרד החוץ.

ביולי 2015 מונה לשגריר בריטניה בישראל. הוא כיהן בתפקיד עד 2019.

בספטמבר 2020 מונה ליועץ לביטחון לאומי בפועל, תפקיד אותו מילא עד מרץ 2021. באפריל 2022 מונה לשגריר בריטניה בנאט"ו.

קוורי הוא הומוסקסואל וחי עם בן זוגו אלדו הנריקז.

קוורי הוא עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש אות שהוענק לו על שירותו במשרד החוץ, בטקס ראש השנה ב-2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד קוורי** בוויקישיתוף
* דייוויד קוורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* חילופי שגריר בריטניה בישראל, אתר ממשלת בריטניה
* יעקב אילון‏, שגריר בריטניה בישראל דייוויד קוורי: "טעות לחשוב שהבריטים חושבים רוב הזמן על ישראל", באתר וואלה!‏, 20 ביולי 2017 סרטונים
* הודיה כריש חזוני, ‏גשר לונדון, בעיתון מקור ראשון, 19 במאי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  שגריר בריטניה בישראל החל הבוקר בתפקידו - מאמרי חדשות - GOV.UK, באתר www.gov.uk
2. ↑  First openly gay UK ambassador ‘proud’ to be in Israel, ‏The Times of Israel, ‏10 באוגוסט 2015
3. ↑  סמדר שיר, הממלכה המאוחדת של דיוויד ואלדו, באתר ynet
4. ↑  NEW YEAR HONOURS 2015 DIPLOMATIC SERVICE AND OVERSEAS LIST, אתר ממשלת בריטניה
**ויט ידליצ'קה** (בצ'כית: **Vít Jedlička**; נולד ב-6 בספטמבר 1983) הוא פוליטיקאי, פובליציסט ואקטיביסט צ'כי.

ידליצ'קה כיהן בעבר כיו"ר מפלגת האזרחים החופשיים הצ'כית במחוז הראדץ קראלובה והוא המייסד והמנכ"ל של אתר החדשות **Reformy.cz**, "רפורמי.צ'.".

ב-13 באפריל 2015 ייסד את המדינה לכאורה "הרפובליקה החופשית של ליברלנד" ונעשה לנשיאה הראשון.

ביוגרפיה
--------

ידליצ'קה נולד בשנת 1983 בעיר הראדץ קראלובה.

בילדותו, אביו של ידליצ'קה פוטר מעבודתו במכון למידות ולמשקלות בפראג בעקבות סירובו להירשם למפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה אשר השליטה דיקטטורה באותם ימים בצ'כוסלובקיה, ונשלח לעבוד כמכונאי.

בין השנים 2006 ל-2009 כיהן ידליצ'קה כמנכ"ל **HKfree.org**, רשת תקשורת נתונים אינטרנטית קהילתית שמטרתה לחבר בין תושבי עירו, הראדץ קראלובה.

בין השנים 2009 ל-2014 כיהן כיו"ר האזורי של "מפלגת האזרחים החופשיים הצ'כית" במחוז הראדץ קראלובה.

בשנת 2011 ייסד את אתר החדשות **Reformy.cz**, בעל השקפות ליברטריאניות מובהקות.

### ליברלנד

 ערך מורחב – **ליברלנד**  

ב-13 באפריל 2015 הכריז ויט ידליצ'קה על הקמת **הרפובליקה החופשית של ליברלנד** על מה שהוא ראה כאזור טרה נוליוס המכונה גורנייה סיגה על גדת נהר הדנובה בין סרביה לקרואטיה. ועדת ההקמה שמינה ידליצ'קה בחרה בו כנשיא באותו יום. אספה תיבחר ברגע שהיא תימצא לנכון על ידי הממשלה הזמנית.

השכלה
-----

ב-2008 השלים ידליצ'קה תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת פראג לכלכלה ועסקים.

ב-2014 השלים תואר שני במדע המדינה ממכון CEVRO בפראג.

דעותיו
------

משנת 2001 היה ויט ידליצ'קה חבר במפלגה האזרחית הדמוקרטית הצ'כית (**ODS**), מאז 2009 הוא חבר במפלגת האזרחים החופשיים.

ידליצ'קה רואה את עצמו כליברטריאן בעל השקפות ליברליות על התערבות מדינתית קטנה ככל האפשר.

מאז 2015 חבר בארגון הבינלאומי לקניין וחופש, השקפותיו דומות לאלה של הפוליטיקאי האמריקאי רון פול.

הוא תיאר את עצמו כאנרכו-קפיטליסט המושפע מבסטייה.

ידליצ'קה הוא אירוסקפט ומתנגד לסוציאליזם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויט ידליצ'קה** בוויקישיתוף
* ויט ידליצ'קה, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLP: a0000003311971
* ORCID: 0000-0002-8328-2351
* VIAF: 68145304389378570705
* WorldCat: viaf-68145304389378570705

 |
מגהץ ישן
**מגהץ** הוא מכשיר, שמטרתו החלקת קמטים באריגים בכלל ובביגוד בפרט, בעזרת הפעלת חום ולחץ, וכיום גם בתוספת אדי קיטור.

חום המגהץ פותח קשרים כימיים בין המולקולות הארוכות (פולימרים) של האריגים. לאחר שחרור הקשרים מיישר משקל המגהץ את המולקולות ואלו שומרות על צורתן המיושרת עם התקררותן. לאריגים מסוימים, כגון אריגי כותנה, מוסיפים מים בזמן הגיהוץ כדי לפתוח את הקשרים הכימיים הפנימיים שלהם.

את תכונות המגהץ ניתן לנצל גם לעיקור אריגים.

היסטוריה
--------

מגהץ פחמים עם מפוח
כבר במאה הראשונה לפני הספירה השתמשו בסין במחבתות מלאות בגחלים לוהטות כמכשירים לגיהוץ אריגים. באירופה השתמשו החל מהמאה ה-17 במגהצים יצוקים מיצקת. המגהצים היצוקים נראו כמשולש מתכת כבד שאליו מחוברת ידית. את המגהצים חיממו באש לפני כל שימוש. גרסאות מאוחרות יותר של מגהצים הורכבו מקופסת מתכת שלתוכה הוכנסו גחלים בוערות שאווררו בעזרת מפוח לשם הזנת תהליך הבעירה שלהם.

בסוף המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים היו בשימוש מגהצים שהפיקו חום מבעירת סוגי דלק שונים, כגון קרוסין, אלכוהול, גז טבעי ואף בנזין. בבתים שצוידו במערכת צינורות גז להפעלת תאורת גז, השתמשו בגז להפעלת מכשירים נוספים, ביניהם מגהצים. למרות סכנת השריפות הגלומה בשימוש במגהצים הפועלים על דלק נוזלי, הם נמכרו בארצות הברית עד שנות ה-40 של המאה ה-20.

בעולם התעשייתי, מגהצים הפועלים על שריפת דלק פינו את מקומם למגהצים חשמליים המפיקים חום על ידי התנגדות לזרם חשמלי. היצקת הוחלפה במשטח תחתון עשוי חמרן או פלדת אל-חלד ואת טמפרטורת גוף החימום של המגהץ קבע תרמוסטט. המצאת המגהץ החשמלי ב-1882 נזקפת לזכות הנרי סיליי (Henry W. Seeley) מניו יורק. באותה שנה הוצג בצרפת מגהץ המחומם בעזרת קשת חשמלית שכשל בשל הסכנה הצרופה בשימוש בו. בטמפרטורה של המגהצים החשמליים הראשונים היה קשה לשלוט, שליטה בחומם בעזרת תרמוסטט הופיעה לראשונה בשנות העשרים של המאה העשרים. מאוחר יותר, בזכות המצאתו של תומאס סירס (Thomas Sears), החל השימוש בקיטור בתהליך הגיהוץ.

מגהצים מודרניים
---------------

מגהץ קיטור חשמלי
המגהצים המודרניים הם גרסאות ביתיות וניידות של מגהצים חשמליים. חלקם כוללים אפשרויות פעולה שונות שתפקידן לייעל את תהליך הגיהוץ. משלל האפשרויות ראויות לציון ויסות החום ויצירת הקיטור.

ברוב המגהצים ניתן לווסת את חום הפעולה של המגהץ כדי להתאימו לאריגים שונים, אריגים דקים ועדינים שאינם עמידים בחום (כגון אריגי ניילון, צמר ומשי) מגהצים בטמפרטורות נמוכות יחסית (135–148 מעלות צלזיוס) ואילו אריגים עמידים יותר כמו כותנה ופשתן מגהצים בטמפרטורות גבוהות יותר (190–230 מעלות צלזיוס).

בחלק מהמגהצים נמצא מכל מים ההופכים לקיטור במהלך הגיהוץ, כדי לייעל את התהליך באריגים מסוימים.

גיהוץ בתרבות
------------

הגיהוץ היה חשוב ונחשב בדרך כלל כפעולה של עקרת הבית.

יש המכנים הוצאת כסף או קניה בעזרת כרטיס אשראי 'לגהץ כרטיס'.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מגהץ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מגהץ** |

דיוויד סלע, 70 שנים אחרי, באתר ישראל היום, 22 דצמבר 2017

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563061305171
* GND: 4146855-7
* LCCN: sh85068243

 |
**מריו בוטה** (איטלקית: **Mario Botta**; נולד ב-1 באפריל 1943) הוא אדריכל שווייצרי בולט.

ביוגרפיה
--------

מריו בוטה נולד בקנטון טיצ'ינו דובר האיטלקית בשווייץ.

בוטה שלא הסתדר בבית הספר פרש ממנו כבר בגיל 15 והתחיל לעבוד כשולייה במשרד האדריכלים "קרלוני וקמניש" בעיר לוגאנו. במשרד זה החלה להתפתח אהבתו הגדולה לעיצוב ושלוש שנים מאוחר יותר הוא כבר התמנה למנהל פרויקט עיצוב ראשון בבניית קומפלקס חדש. בין השנים 1961–1964 עזב את המשרד ועובד ללמוד במילאנו כתלמיד אקסטרני. לאחר סיום הלימודים במילאנו עבר לוונציה ונשאר ללמוד שם באוניברסיטה לארכיטקטורה עד 1969. הוא למד אצל שלושה אדריכלים גדולים בתקופה, לה קורבוזיה, לואי קאהן וקרלו סקרפה אשר את ההשפעות שלהם ניתן לראות בעבודותיו.

ב-1969 הצטרף ללואי קאהן בעיצוב ובניית בית הקונגרס בוונציה וב-1970 פתח משרד עצמאי בלוגאנו.

עבודותיו
--------

בוטה מרבה להשתמש בעבודותיו בלבנים, בדרך כלל עשויות בטון בצבעים משתנים. בהשפעת האדריכלים מהם למד, בנייניו מתאפיינים בסדר ובגאומטריה פשוטה של קווים אורתוגונליים ושימוש זהיר באלמנטים גליליים. הוא מרבה ליצור פתחים גדולים הנגרעים מתוך מסת הבניין במקום חלונות רגילים ומשתמש בהם למיסגור הנוף הנראה מהם. השפעות לה קורבוזיה וקאן ניכרות גם בשימוש באור במבנה, בבטון חשוף ובארגון המבנה תוך הדגשה של איכויות מעשה ידי האדם בדיאלוג קונטרסטי עם הטבע וסביבתו.

בישראל תכנן בוטה את בית הכנסת והמרכז למורשת היהדות ע"ש צימבליסטה במרכז קמפוס אוניברסיטת תל אביב ברמת אביב. הבניין מורכב משני אולמות להם ניתן ביטוי בעיצובו החיצוני של הבניין. למרות העיצוב הדומה בחזית הבניין, נועד האולם המזרחי לבית כנסת ובו ריהוט אותו עיצב בוטה בעצמו, ובחלק מהערבי אולם רב-תכליתי. הבניין חריג בנוף הודות לצורתו ולחומריותו. בהמשך היה בוטה מעורב גם בעיצוב "תיבת נוח" שהוקמה בגן החיות התנ"כי בירושלים ונחנכה ב-2011.

משרדו של בוטה פעיל עד היום והוא גם מלמד מעת לעת בבתי ספר לאדריכלות.

גלריה
-----

* המוזיאון לאמנות מודרנית בסן פרנסיסקוהמוזיאון לאמנות מודרנית בסן פרנסיסקו
* בית הכנסת והמרכז למורשת היהדות ע"ש צימבליסטה באוניברסיטת תל אביבבית הכנסת והמרכז למורשת היהדות ע"ש צימבליסטה באוניברסיטת תל אביב
* בניין בנורדריין-וסטפאליהבניין בנורדריין-וסטפאליה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריו בוטה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מריו בוטה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258915305171
* BIBSYS: 90103426
* BNE: XX1155573
* BnF: cb122487532 (data)
* CANTIC: a11278961
* CiNii: DA00764592
* GND: 118662201
* ICCU: CFIV017166
* ISNI: 0000 0001 0927 5404
* KulturNav: 5bd8b4bd-0866-4c88-9297-076c47e4bebb
* LCCN: n83032135
* LNB: 000148125
* NDL: 00733693
* NKC: jn20031111018
* NLK: KAC2018O3051
* NLP: a0000002005117
* NSK: 000431030
* NTA: 071681507
* RKD: 211238
* SNAC: w6s473f2
* SUDOC: 031232175
* TLS: Mario\_Botta
* Trove: 839011
* ULAN: 500015342
* VIAF: 95775085
* WorldCat: lccn-n83032135

 |
**קְרַאנְטוֹר** (ביוונית: **Κράντωρ**; מת ב-275 או 276 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.

ביוגרפיה
--------

קראנטור נולד בעיר סולי שבקיליקיה (כיום חלק של העיר מרסין שבדרום טורקיה), הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה והיה תלמידו של קסנוקרטס, ראש האקדמיה האפלטונית, וידידו של פולמון מאתונה, שגם הוא היה תלמידו של קסנוקרטס.

על פי דיוגנס לארטיוס קראנטור חלה, פרש למקדש אסקולאפיוס, והתקבצו סביבו שחשבו כי הוא עומד להקים בית ספר לפילוסופיה, ובהם ארקסילאוס שביקש ממנו להמליץ עליו בפני פולמון. אחרי שהבריא קראנטור הפך לתלמידו של פולמון וציווה את כל רכושו (12 כיכרות כסף וזהב) לארקסילאוס.

קראנטור השאיר אחריו כ-30,000 שורות של רשימות, הערות ופירושים (שחלק מהם יוחסו לארקסילאוס) שמהם שרדו קטעים בלבד. הוא היה הראשון מבין חסידיו של אפלטון שכתב פירושים לכתביו של פילוסוף זה. הוא עסק בעיקר בענייני מוסר ודירג את ה"טוב" באופן הבא: מידות טובות, בריאות, הנאה ורכוש. הורטיוס ראה בו פילוסוף של המוסר יחד עם כריסיפוס, וכתב כי ברומא נהגו לקרוא את כתביו של קראנטור.

יצירתו המפורסמת ביותר, שאותה הקדיש לידידו היפוקלס שהתאבל על מות בנו, היא "על הצער". המשורר תאתטוס כינה את קראנטור "ידידן של המוזות". קיקרו עשה שימוש ביצירה זו בספרו "תנחומים" שאותו כתב אחרי מות בתו טוליה. הפילוסוף פאנאטיוס כינה את יצירתו זו של קראנטור "יצירת הזהב" והמליץ ללמוד אותה בעל פה. קטעים מספר ממנה השתמרו במסה של פלוטרכוס "תנחומים".

על פי דיוגנס לארטיוס, קראנטור ניסה את כוחו גם בשירה, המציא מילים וביטויים חדשים, אמר כי הדבר הקשה ביותר הוא לכתוב טרגדיה והעריץ בעיקר את הומרוס ואת אוריפידס. לפי אותו מקור, קראנטור שהוערץ בעיר מולדתו סולי, השאיר את לקט שיריו במקדשה של האלה אתנה בעיר סולי לפני שמת כתוצאה ממחלת הבצקת.

קישורים חיצוניים
----------------

* דיוגנס לארטיוס, חיי קראנטור (לאנגלית: רוברט דרו היקס)
* קראנטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 95000932
* GND: 102385815
* VIAF: 536149294229480521136
* WorldCat: viaf-5317703

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יגאל כספי** (נולד ב-1950) הוא איש שירות החוץ בגמלאות. כיהן כשגריר ישראל בשווייץ. קודם לכן כיהן כסמנכ"ל לענייני הסברה ותקשורת במשרד החוץ וכשגריר ישראל בקוריאה הדרומית.

ביוגרפיה
--------

כספי נולד בחיפה בן להורים שעלו ממצרים. ב-1968 התגייס לצה"ל, הוא שירת כקצין בחיל התותחנים והיה בצוות ההסבה של גדוד 405 לגדוד הראשון בחיל של תותחים מתנייעים מדגם M-109 "רוכב". לאחר שחרורו סיים ב-1975 תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1988 סיים תואר שני ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית. 

את שירותו במשרד החוץ החל ב-1977. הוא שירת כמזכיר שני בשגרירות ישראל בפריז, ב-1983 מונה לקונסול בסן פרנסיסקו, ב-1987 מונה לסגן ראש מחלקת מצרים במשרד החוץ, ב-1989 מונה לסגן שגריר ישראל בסטוקהולם. ב-1993 מונה לראש מחלקת מידע במשרד. ב-1996 מונה לציר מדיני בשגרירות ישראל בטוקיו שביפן. ב-2001 מונה לראש מחלקת צפון מזרח אסיה. ב-2005 מונה לשגריר ישראל בקוריאה הדרומית. ב-2009 שב לישראל ומונה לסמנכ"ל לענייני הסברה ותקשורת במשרד החוץ.

ביולי 2012 מונה לשגריר ישראל בשווייץ. הוא הושעה מתפקידו בפברואר 2015 וזומן לשימוע לפני פיטורים לאחר שנחשף כי פרסם בחשבון הטוויטר שלו, באמצעות ציוץ מחדש, ביקורת שנמתחה על ראש הממשלה, שר החוץ, שר הביטחון ושר השיכון, בניגוד לתקנון נציבות שירות המדינה, הוא שב לתפקידו לאחר כחודש וחצי עד סיום הבירור בעניינו. לאחר חשיפת הפרשה מחק כספי את חשבון הטוויטר שלו. 

בדצמבר 2015 פורסם כי כספי שיתף בחשבון הפייסבוק שלו ציטוט של הבכיר הנאצי הרמן גרינג. הציטוט הוא תרגום לעברית של דברי גרינג לפיהם ניתן להכריח את העם לציית למנהיגיו באמצעות הודעה שהמולדת נמצאת תחת מתקפה, ובסיום הציטוט ההערה "אנחנו בדרך הנכונה" בכוונו ככל הנראה לממשלת ישראל. למרות התנצלותו והסרת הפוסט, משרד החוץ החל בהליך משמעתי לבירור העניין, במקביל לבירור משמעתי בעניין תלונות שהתקבלו מעובדי השגרירות על התעמרות בכפיפים, וכספי נקרא, שוב, להגיע לבירור בארץ. בסופו של דבר סוכם על יציאתו לפרישה מוקדמת משירות החוץ ב-1 ביוני 2016, וכך היה.

כספי נשוי ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אסף גולן, שגרירים לשעבר: הנציגים שגו וצריך לפטר אותם, באתר nrg‏, 5 בפברואר 2015
* יגאל כספי באתר שגרירות ישראל בשווייץ
* איתמר אייכנר, השפלות, איומים והקלטות: מה קורה בשגרירות בשווייץ?, באתר ynet, 10 בפברואר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריאל כהנא, הדיפלומטים המצייצים הוחזרו זמנית לתפקידם, באתר nrg‏, 25 במרץ 2015
2. ↑  איתמר אייכנר, מסתבך סדרתי: השגריר שיתף ציטוט של בכיר נאצי, באתר ynet, 28 בדצמבר 2015
**צל רעידת אדמה** הוא אזור שנמצא בכיוון המרוחק מכיוון התקדמות הגלים סייסמיים, והסמוך לאזור שחלה בו הגברה של האנרגיה הסייסמית כתוצאה מתגובת אתר סייסמית. כתוצאה מהשתחררות מוגברת של אנרגיה באזור שסבל מתגובת האתר הסייסמית, הרי שהאזור שמעבר לו המרוחק מהאפיצנטר, יסבול מאנרגיה סייסמית מופחתת, ויתרחשו בו תאוצות קרקע מופחתות ביחס לצפוי על פי המרחק מהאפיצנטר. התיאוריה הזו הייתה מבוססת על תצפיות שנעשו עד שנות ה-70 של המאה ה-20, ולא נראה שהיה לה המשך בעיסוק ומחקרים מדעיים.

האיור מתוך ספרו של צ'ארלס ריכטר שמציג את תופעת צל רעידת האדמה בעמק סאן יואכים שממערב למישורים האלוביאליים שלמרגלות רכס הסיירה נבאדה, וממערב לו.
צ'ארלס ריכטר הציג את התופעה בספרו משנת 1958, והביא דוגמה מקליפורניה, שם רעידות אדמה שמוקדן היה ממזרח לרכס הסיירה נבאדה, גרמו להגברה משמעותית ולתגובת אתר סייסמית במישורים האלוביאליים שממערב לרכס. בעקבות שחרור משמעותי זה של האנרגיה הסייסמית שם, עמק סאן חואקין (אנ') שנמצא ממערב למישורים הללו, "נהנה" מדרגת עוצמה סייסמית מופחתת משמעותית, ביחס לאתרים דומים המרוחקים מרחק דומה מהמוקד. בספרו שם, הוא מכנה את התופעה כ"צל רעידת האדמה", בדומה ל"צל הגשם" שלו משמעות דומה, אך בתחום האקלים.

בישראל, זיהו החוקרים ורד ושטרים צל רעידת אדמה באזור מישור החוף, שממערב לאזור רמלה-לוד. זאת מכיוון שאזור רמלה-לוד, הנמצא למרגלות הרי יהודה, ספג אנרגיה מוגברת שבאה לידי ביטוי בתגובת אתר סייסמית בשתי רעידות האדמה ההרסניות שהתרחשו בארץ ישראל בשנים 1837 ו-1927.

יש להבחין בין תופעה זו הנקראת צל רעידת האדמה, לבין "אזור הצל של כדור הארץ" (אנ'), שנובע מכך, שגלי הגזירה שמשוגרים בזמן רעידת אדמה, לא עוברים דרך גלעין כדור הארץ שלו תכונות של נוזל, ויוצרים אזור "צל" שלא ניתן לאכן בו רעידות אדמה מרוחקות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Richter, F. C. 1958. Elementary Seismology. W.H. Freeman & Company, S.F. & London, pp. 143-144
2. ↑  Vered, M. Striem, H. L. 1977. A Macroseismic Study and Implications of Structural Damage of two Recent Major Earthquakes in the Jordan Rift. B.S.S.A. 67, pp. 1607-1613
3. ↑  Shadow Zone, USGS, December 31, 2014
**גאורגי קולישב גורוב** (בבולגרית: **Георги Кулишев Гугов**‏; 21 בספטמבר 1885, דויראן, האימפריה העות'מאנית – 27 בספטמבר 1974, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה מהפכן, פובליציסט, פוליטיקאי ומשפטן בולגרי מקרב חוג זוונו, אשר ב–1946 כיהן כשר החוץ של ממלכת בולגריה.

קורות חייו
----------

גאורגי קולישב נולד בדויראן. הוא סיים בית ספר תיכון בסלוניקי ובהמשך הועסק כמורה בעיר הולדתו, בשטיפ ובסלוניקי. היה חבר באחד הענפים של הארגון המהפכני הפנים-מקדוני וב–1906 נעצר על ידי העות'מאנים ונכלא. לאחר מלחמת הבלקן השנייה היגר לשטחי ממלכת בולגריה ורכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת סופיה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה החל קולישב לעבוד במזכירות העיתונות של משרד החוץ הבולגרי. נמנה עם אנשי חוג זוונו. ב–1927 נבחר לאספה הלאומית הבולגרית מטעם המפלגה הדמוקרטית. בין השנים 1939–1940 כיהן כשר ללא תיק ומזכיר מועצת השרים בממשלת בולגריה.

ב-1943 הצטרף לחזית המולדת של בולגריה ובספטמבר 1944 לאחר ההפיכה שהובילה להדחת הממשל המלוכני, מונה למזכיר כללי של מועצת השרים בממשלתו של קימון גאורגייב. בין מרץ לנובמבר 1946 כיהן כשר החוץ של בולגריה. בהמשך כיהן כעורך ראשי של מספר ביטאונים. קולישב המשיך לכהן כחבר הפרלמנט הבולגרי עד 1974.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורגי קולישב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנהיגי בולגריה, באתר zarate.eu (באנגלית).
2. ↑  גאורגי קולישב - תקציר ביוגרפי, באתר web.archive.org (בבולגרית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פטקו סטאינוב** | **שר החוץ של בולגריה** 6 באוגוסט 1949 – 27 במאי 1950 | **הבא**:**קימון גאורגייב** |
**מועדון הכדורגל קרטרו** הוא מועדון כדורגל מקסיקני מהעיר קרטרו שבמדינת קרטרו אשר משחקת בליגת העל המקסיקנית.

היסטוריה
--------

הצעת הפדרציה המקסיקנית לכדורגל בשנת 1949 הביאה ליצירת "סגונדה דיוויזיון" לקידום הספורט. התאריך הרשמי להקמת הקבוצה הוא ה-8 ביולי 1950.
בשנת 2002, קבוצת "סי אפ לה פיאדד" מהליגה העל הוזזה מעיר לה פיאדד בכדי לשחק בסנטיאגו דה קרטרו, שם נשארה למשך שנתיים תחת השם "קרטרו". הקבוצה הראתה ביצועים נמוכים במשך ארבע עונות. לאחר מכן, בשנת 2004, הוחלט להפחית את מספר הקבוצות בליגת העל המקסיקנית מ-20 ל-18, ובחרה להוציא את שתי הקבוצות עם המצב הכלכלי הגרוע ביותר, ביניהם נמנתה גם קרטרו. ב-28 במאי 2006, קרטרו עלתה לליגה העל המקסיקנית לאחר שניצחה את פואבלה. לאחר עונת 2007-08 בליגת המשנה המקסיקנית, בה הקבוצה לא הצליחה להגיע לפלייאוף, דברים השתנו ב-2008. קרטרו, הפכה לקבוצה ההתקפית המסוכנת ביותר בליגה והשיגה את מספר הנקודות הגבוה ביותר בליגת המשנה. בין השנים 2002 ל-2012, הקבוצה חוותה ירידות ועליות, עם רגעים חשובים כמו הזכייה בליגת המשנה והעלייה לליגה הבכירה. הקבוצה נתקלה בקשיים כלכליים ושינויים בבעלות. ואף נתקלה באיסורים ובעיות אלימות על ידי הקהל שלה ב-2022, שתובילו להעברת הקבוצה לבעלות אחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מועדון הכדורגל קרטרו** בוויקישיתוף
* מועדון הכדורגל קרטרו, ברשת החברתית פייסבוק
* מועדון הכדורגל קרטרו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מועדון הכדורגל קרטרו, ברשת החברתית אינסטגרם
* מועדון הכדורגל קרטרו, סרטונים בערוץ היוטיוב
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| מקסיקומקסיקו ליגת העל המקסיקנית, עונת 2019/2020 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוניברסידד נסיונל • אתלטיקו סן לואיס • גוודלחרה • אמריקה • אטלס • חוארס • טולוקה • טיגרס • טיחואנה • לאון • מונטריי • מונרקס מורליה • נקקסה • סנטוס לגונה • פואבלה • פצ'וקה • קרוס אסול • קרטרו |

 |
**סַנַפִיר** (בערבית: **جزيرة صنافير**; תעתיק: ג'זירת צנאפיר) הוא אי בים סוף במבוא למפרץ אילת. כיום בשליטת ערב הסעודית, ולפני כן בשליטה של מִצְרַים.

גאוגרפיה
--------

אורכו המרבי של האי הוא 9 קילומטרים ורוחבו המרבי - 6 קילומטרים. שטחו 33 קילומטרים רבועים. האי שומם וגבעי ברובו. הגבעות הגבוהות בו מגיעות לגובה 100 מטר מעל פני הים. החוף הסעודי נמצא כ-15 קילומטר מצפון, והוא שומם, פרוץ ומרובה שרטונים.

האיים סנפיר וטיראן, הנמצא מערבית לו, נמצאים במצרי טיראן, המפרידים בין ים סוף ובין מפרץ אילת. בין שני האיים נמצא שרטון גדול הנקרא "שעב אבו תנון".

היסטוריה
--------

האי שייך לערב הסעודית, אך הוחכר למִצְרַים בעקבות שליטת ישראל על אילת שהחלה עם סיום מלחמת העצמאות.

במבצע קדש ב-1956 השתלט חיל הים הישראלי על המְצָרִים ועל האיים סנפיר וטיראן, אך לאחר מספר חודשים נאלץ לסגת מהם, יחד עם כל חצי האי סיני, בלחץ המעצמות. מצרי טיראן עמדו במוקד המתיחות שהביאה למלחמת ששת הימים, ובמלחמת ששת הימים ב-1967 שוב השתלט חיל הים הישראלי על המְצָרִים ועל האיים סנפיר וטיראן. ישראל שלטה באי במשך 15 השנים הבאות, אך בניגוד לאי טיראן, שהיה מאויש בעמדה צבאית ישראלית, סנפיר היה ריק לחלוטין. במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים והנסיגה מסיני הוחזרו האיים לשליטת מִצְרַים באפריל 1982.

באפריל 2016 הושג הסכם בין מִצְרַים וערב הסעודית להחזרת השליטה באי לידי ערב הסעודית, יחד עם האי טיראן. ערב הסעודית מחויבת להסכמים שעליהם חתמה מִצְרַים עם ישראל, ובכללם נוכחות הכוח הרב-לאומי. ההסכם כולל גם הקמת גשר בין שתי המדינות מעל מצרי טיראן. הגשר יקשר את ראס א־שייח' חמיד שבסעודיה עם שארם א-שייח', ולפי אחת החלופות יעבור באי סנפיר. ההסכם נתקל בקשיים חוקתיים ובהתנגדות מקומית במִצְרַים ובית המשפט העליון לעניינים מינהליים במִצְרַים אף קבע שהאיים טיראן וסנפיר שייכים למִצְרַים, ואין להעבירם לסעודיה. עם זאת, ב-24 ביוני 2017, נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי, אישר את העברת האיים סנפיר וטיראן לערב הסעודית.

טבע
---

האי נכלל בשמורת הטבע המצרית של ראס מוחמד. טיראן וסנפיר מהווים מוקד משיכה לצפרים בהיותם תחנה במסלול נדידת הציפורים בין אפריקה ואירופה. רוב אוכלוסיית החסידה הלבנה עוברת באזור. כמו כן מקנן באיים שחף לבן-עין (Larus leucophthalmus), שהוא מין אנדמי לאזור ים סוף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנפיר** בוויקישיתוף
* צילום אווירי של האי סנפיר
* איתי בלומנטל ויואב זיתון, האיים שהיו בשליטת ישראל עוברים לסעודיה: "צחיחים וקסומים", באתר ynet, 13 באפריל 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב וילנאי, **סיני עבר והווה**, הוצאת אחיעבר, 1969
2. ↑  איתי בלומנטל ויואב זיתון, האיים שהיו בשליטת ישראל עוברים לסעודיה: "צחיחים וקסומים", באתר ynet, 13 באפריל 2016
3. ↑  אתר למנויים בלבד ג'קי חורי, גילי כהן, אי-פי, המתנה של א-סיסי למלך סעודיה: האיים טיראן וסנאפיר בים סוף, באתר הארץ, 11 באפריל 2016
4. ↑  "ישפיע על ההסכם עם ישראל": מצרים וסעודיה במגעים לשינוי הגבול הימי, באתר וואלה!‏, 11 באפריל 2016
5. ↑  אייל זיסר, בחזרה למיצרי טיראן וסנפיר, באתר ישראל היום, 11 באפריל 2016
6. ↑  יאסר עוקבי, ‏מזרח תיכון חדש: גשר באורך 50 ק"מ יחבר בין מצרים לסעודיה, באתר מעריב אונליין, 11 באפריל 2016
7. ↑  מכה לסיסי: העליון ביטל את העברת האיים בים האדום לסעודיה, באתר וואלה!‏, 16 בינואר 2017
8. ↑  רועי קייס, סופית: "האיים הישראליים" של מצרים יועברו לסעודיה, באתר ynet, 24 ביוני 2017
9. ↑  שחף לבן עין, באתר "תצפית"
|  |
| --- |
| **יש להשלים ערך זה**: בערך זה חסר תוכן מהותי. |
| הנכם מוזמנים להשלים את החלקים החסרים ולהסיר הודעה זו. שקלו ליצור כותרות לפרקים הדורשים השלמה, ולהעביר את התבנית אליהם. |

**בראיינט מרקסון** (באנגלית: **Bryant Markson**; נולד ב-20 ביולי 1983 במונרוביה, קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד. גובהו 1.98 מטר.

ביוגרפיה
--------

מרקסון שיחק באוניברסיטת יוטה במשך שלוש עונות, ורק בעונה האחרונה הפך לשחקן חמישייה קבוע. הוא סיים את העונה עם 13.4 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישיית השנה השלישית של מחוז מאונטיין וסט. בסיום לימודיו הוא לא נבחר בדראפט ה-NBA, והחל את הקריירה המקצוענית שלו באפולון פטרס מליגת העל היוונית. הוא השתתף בשבעה משחקים במדי הקבוצה, בהם קלע 15.1 נקודות בממוצע, אך שוחרר לאחר שקבוצתו הפסידה בחמישה משחקים ברציפות. לאחר שיחרורו עבר מרקסון ליוטה איגלס מליגת ה-CBA, בה השתתף ב-12 משחקים.

בינואר 2006 חתם מרקסון במכבי ראשון לציון, וסייע לה להישאר בליגת העל עם ממוצע של 13.4 נקודות ו-4.2 ריבאונדים ב-27 דקות משחק בממוצע. הוא שיחק בקבוצה גם בעונה שלאחר מכן, אך הישגיו היו פחות טובים והוא קלע בממוצע 8.3 נקודות ב-18 דקות משחק. את עונת 2008/2009 החל מרקסון במועדון הארגנטינאי ליברטאד, בו שותף ב-17 משחקים שבהם קלע בממוצע 10.4 נקודות למשחק. הוא חזר לראשון לציון במרץ 2009, וסיים את העונה הסדירה עם ממוצע של 7 נקודות ב-19 דקות משחק.

בעונת 2010/2011 חתם באליצור יבנה מהליגה הלאומית. בעונת 2010/2011 שיחק במדי הפועל עפולה גם היא מהליגה הלאומית.

בעונת 2011/2012 שיחק מרקסון בקבוצת שיגה לייקסטארס מליגת ה-BJ League היפנית. בעונת 2012/2013 שיחק בוולינגטון סיינטס מניו זילנד ונבחר לשחקן המחזור בשבוע ה-6, קבוצתו סיימה במקום הראשון את העונה הסדירה והעפילה לפלייאוף אך הודחה בחצי גמר הפיינל פור.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
**פייטרו גראסו** (באיטלקית: **Pietro Grasso**) הוא שופט ופוליטיקאי איטלקי, חבר המפלגה הדמוקרטית של איטליה בין השנים 2013–2017 ונשיא הסנאט האיטלקי בשנים 2013–2018. הוביל את מערך השמאל החדש "חופשי ושוויוני" מדצמבר 2017 עד לפרישתו בשנת 2022. בשנת 2015 שימש כנשיא הזמני של איטליה.

הוא החל את הקריירה שלו כשופט בסיציליה, שם השתתף במאבק נגד המאפיה. ב-1999 מונה לתובע של פלרמו ולאחר מכן ב-2005 הפך לתובע הלאומי נגד המאפיה, תפקיד שמילא עד שנת 2012. ב-2013 הוא נבחר לסנאטור והוצע כמועמד לנשיאות האספה העליונה מטעם המרכז-שמאל איטליה. טובת הכלל, סיעה שהורכבה משלוש מפלגות: "המפלגה הדמוקרטית", מפלגת "שמאל, אקולוגיה וחופש" ו"המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית". הוא נבחר לנשיא הסנאט לאחר שגבר על קודמו רנאטו שיפאני.

בינואר 2015 מונה לנשיא הזמני של הרפובליקה האיטלקית לאחר התפטרותו של ג'ורג'ו נפוליטנו. הוא החזיק בתפקיד זה עד היבחרו של סרג'ו מטרלה.
ב-2017 הוא עזב את המפלגה כדי להוביל קואליציית שמאל בשם "חופשי ושווה", לקראת הבחירות הכלליות בשנה שלאחר מכן, הוא נבחר מחדש לסנאטור תוך שהוא מפסיד את נשיאות הסנאט.

הוא עזב את הפוליטיקה בשנת 2022, כשסיים את כהונתו כסנאטור.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פייטרו גראסו (באיטלקית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייטרו גראסו** בוויקישיתוף
* פייטרו גראסו, ברשת החברתית פייסבוק
* פייטרו גראסו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1045581828
* ICCU: TO0V398213
* ISNI: 0000 0000 5115 166X
* LCCN: no2007058960
* SNAC: w6sf3vkj
* VIAF: 31774431
* WorldCat: lccn-no2007058960

 |
**פורנון סאן בניטו אניטה** (בהולנדית: **Vurnon San Benito Anita**; נולד ב-4 באפריל 1989) הוא כדורגלן קוראסאואי-הולנדי, המשחק בעמדת הקשר האחורי באל-אורובה.

קריירת מועדונים
---------------

אניטה, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל וילמסטאד המקומית. בגיל 8, היגר עם משפחתו להולנד והצטרף לקבוצת הילדים מארסן. בגיל 10, הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אייאקס.

ב-19 במרץ 2006, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-2 לחרונינגן. בעונה שלאחר מכן הוסיף משחק נוסף לסך הכל של ארדיוויזי, והביא אותו לשתי הופעות. ב-14 בפברואר 2007, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 3-0 לורדר ברמן במסגרת גביע אופ"א. בעונת 2009/2010, אניטה הצליח להתברג בהרכב הפותח של אייאקס כמגן השמאלי של הקבוצה. בדצמבר 2010 פרנק דה בור מונה למאמנה של אייאקס, ואניטה עבר לשחק כקשר אחורי. באפריל 2011, אניטה חתם על חוזה חדש במועדון עד לאפריל 2014.

ב-16 באוגוסט 2012, אניטה חתם לחמש שנים בניוקאסל יונייטד תמורת 6.2 מיליון פאונד. ב-18 באוגוסט 2012, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לטוטנהאם הוטספר. ב-8 בנובמבר, אניטה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד קלאב ברוז'. ב-1 במרץ 2014, אניטה הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 1-4 נגד הול סיטי.

ב-6 ביולי 2017, אניטה חתם לשלוש שנים בלידס יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-6 באוגוסט, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בלידס בניצחון 2-3 נגד בולטון ונדררס. ב-31 באוגוסט 2018, הושאל לוילם II עד לסיום העונה, יממה לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פ.ס.וו. איינדהובן. ב-2 בספטמבר 2019, שוחרר מלידס.

בפברואר 2020, אניטה חתם בצסק"א סופיה מליגת העל הבולגרית. בצסק"א, אניטה רשם שתי הופעות ולאחר מכן הליגה הופסקה בשל התפרצות מגפת הקורונה בבולגריה וביוני שוחרר מהמועדון.

ב-31 באוגוסט 2020, אניטה חתם בוואלבייק.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, אניטה ייצג את הנבחרות הצעירות של הולנד. במאי 2010, אניטה זומן לסגל הרחב של נבחרת הולנד לקראת מונדיאל 2010. ב-26 במאי 2010, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד מקסיקו. אניטה, רשם עוד שתי הופעות בנבחרת במשחקים שנערכו לפני מונדיאל 2010, ולא נכלל בסגל הסופי.

מאחר שאניטה שיחק רק במשחקי ידידות, הוא היה יכול להתחרט ולייצג את קוראסאו. ב-25 במרץ 2021, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-5 נגד סנט וינסנט והגרנדינים.

תארים
-----

אייאקס
* ליגת העל ההולנדית: 2010/2011, 2011/2012
* הגביע ההולנדי: 2009/2010
* מגן יוהאן קרויף: 2007

ניוקאסל יונייטד
* פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פורנון אניטה** בוויקישיתוף
* פורנון אניטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
שחקן בליגת המכללות משיג טאצ'דאון על ידי חציית קו ה"אנד זון" של היריבה
שופט (מימין) מרים את שתי ידיו באוויר, סימון המקובל להבקעת טאצ'דאון
**טַאצְ'דָאוּן** (באנגלית: **Touchdown** ובקיצור **TD**) הוא ניקוד במשחק הפוטבול. קבוצה יכולה להשיג טאצ'דאון על ידי הנעת הכדור לעבר אזור המטרה של יריבתה (אזור המכונה אנד זון) וזאת באמצעות מסירה, ריצה, החזרת בעיטה או השתלטות על איבוד כדור.

כדי להבקיע טאצ'דאון, על הקבוצה להעביר את כדור הפוטבול לאנד זון של יריבתה. טאצ'דאון נקבע ברגע שחלק מהכדור חוצה את קו השער (קו האנד זון הקדמי) והוא נמצא בשליטת השחקן. גם נגיעה של הכדור באחד העמודים המסמנים את קצהו של קו השער נחשבת כחציית הקו ולפיכך טאצ'דאון. בשונה ממשחק הרוגבי, בו על מנת להבקיע "טריי", הכדור חייב לגעת בקרקע, בפוטבול אין חובה לכך ומספיק שהכדור יחצה את מישור קו השער.

טאצ'דאונים מושגים בדרך כלל על ידי קבוצת ההתקפה באמצעות ריצה עם הכדור או מסירתו. עם זאת, ההגנה גם יכולה להבקיע, וזאת על ידי השתלטות על איבוד כדור וחציית קו השער או על ידי חטיפת כדור והחזרתו לאנד זון של היריבה. דרך נוספת להבקיע טאצ'דאון היא על ידי החזרת בעיטת פתיחה או בעיטת הרחקה לאנד זון, וכן על ידי השתלטות על הכדור והחזרתו לאנד זון לאחר בעיטת שדה לא מוצלחת או שנחסמה. 

טאצ'דאון שווה שש נקודות ניקוד. לאחר השגת טאצ'דאון הקבוצה המבקיעה מקבלת הזדמנות להשיג נקודה נוספת באמצעות בעיטה או שתי נקודות באמצעות ניסיון הבקעה בריצה או במסירה.

על פי חוקי ליגת ה-NFL יכול השופט להעניק טאצ'דאון לקבוצה במקרה שהוא נמנע ממנה בעקבות מעשה לא הוגן מוחשי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאצ'דאון** בוויקישיתוף
* ספר החוקים של ה-NFL, ‏(SECTION 2 - TOUCHDOWN PLAYS)
**קמרון ת'ור** (באנגלית: **Cameron Thor**; נולד ב-17 במרץ 1960 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא שחקן קולנוע, במאי ותסריטאי אמריקאי המוכר בעיקר בזכות משחקו בסרט הוק מ-1991 ובסרט שובר הקופות, פארק היורה מ-1993. בשנת 2016 הוא הורשע בתקיפה מינית של ילדה בת 13 ונידון לשש שנות מאסר.

הוא נשוי לשחקנית אליס קרטר, ממנה יש לו ילד אחד. שניהם הם הבעלים של ארגון הוראת המשחק "Carter Thor Studio".

קריירה, הרשעתו בדין ומאסר
-------------------------

משחקו הראשון היה בסרט "Summer" מ-1984 ולאחר מכן בסרט "Modern Girls" מ-1986. ב-1988 שיחק בסרט "War Party" ובאותה שנה השתתף בסדרה הפוליטית המוקומנטרית Tanner '88.

ב-1991 שיחק בסרט נוכלת ושמה סו של ג'ון יוז בתור מייטרה ד' (מלצר ראשי). באותה שנה שיחק את רון בסרט הוק של סטיבן ספילברג ובכיכובם של רובין ויליאמס, דסטין הופמן וג'וליה רוברטס.

שנה לאחר מכן שיחק בבחורים טובים את המפקד לורנס לצידם של טום קרוז ושל ג'ק ניקולסון. כמו כן הופיע בסדרת הקומדיה חופשי על הבר בתור אנליסט שיווק.

תפקידו הידוע ביותר של תור הוא מפארק היורה משנת 1993. בסרט הוא שיחק את המדען הבוגדני ד"ר לוויס דודג'סון, למרות שנבחן לתפקיד ד"ר איאן מלקולם שבוצע בידי ג'ף גולדבלום. בספרי הסדרה דודג'סון חוזר בספר השני אך בסרטים העלילה שונתה והוא אינו מופיע. עם זאת ב-2020 הודיעו שדמותו תחזור בסרט עולם היורה: עולם חדש בידי השחקן קמפבל סקוט. באותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסדרה מסע בין כוכבים: הדור הבא את נאריק.

ב-1994 הוא שיחק בסכנה ברורה ומיידית של פיליפ נויס. ב-2002 שיחק בסרט המלחמה לחישות מלחמה את מרטנס וב-2005 הופיע בסרט "Undiscovered".

סרטו האחרון היה "Ring of Fire" מ-2013. ואולם ב-2014 הוא הואשם בתקיפה מינית של ילדה בת 13, תלמידתו בשיעורי משחק, לה נתן מריחואנה וביצע בה מעשים מגונים. משפטו הסתיים בסוף אפריל 2017 והוא נידון לשש שנות מאסר.

קישורים חיצוניים
----------------

* קמרון ת'ור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קמרון ת'ור, באתר AllMovie (באנגלית)
* קמרון ת'ור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 140700242
* LCCN: no2006115735
* VIAF: 44063342
* WorldCat (עם VIAF): 44063342

 |
קהל צופה בהתנצלותו של ראש ממשלת אוסטרליה קווין ראד ל"דור הגנוב", ב-13 בפברואר 2008, בהקרנה על מסך ענק בכיכר הפדרציה, במלבורן
**יום ההתנצלות הלאומי** (באנגלית: **National Sorry Day**) הוא יום המצוין באוסטרליה מדי שנה ב-26 במאי החל מ-1998, לזכר העוולות שהקולוניה הבריטית ביצעה כלפי אוכלוסיית הילידים האבוריג'ינית, ובמיוחד לזכר פרשת "הדור הגנוב" של רבבות הילדים האבורג'ינים שהוצאו בכפייה מבתיהם ונשלחו לבתי יתומים ולאימוץ על ידי לבנים, במסגרת מדיניות ממשלתית שנמשכה בשנים 1900–1972.

מקורו של היום בוועדת חקירה לעניין "הדור הגנוב", שהגישה את מסקנותיה לפרלמנט הפדרלי ב-26 במאי 1997. אחת מהמלצותיה הייתה לקבוע יום שנתי לזכר מאורעות אלה והשפעותיהם, על מנת להתחיל את תהליך הריפוי ואיחוי הקרעים.

היום צוין לראשונה ב-1998, ומאות אלפי אוסטרלים הביעו את התנצלותם בעצרות פומביות, ובחתימה ב ב"ספרי התנצלות" שנפתחו ברחבי המדינה והוגשו למנהיגים אבוריג'ינים ובאתר אינטרנט שנפתח לשם כך. לנוכח סירובו של ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון הווארד להתנצל, והתעקשותו להסתפק ב"הבעת צער", קיבל יום זה משמעות פוליטית. הווארד, בניגוד לפוליטיקאים רבים מכל חלקי הקשת הפוליטית גם סירב להשתתף באירועי יום ההתנצלות.

היום אינו יום רשמי, ואירועיו אינם מאורגנים ידי ממשלת אוסטרליה, אלא על ידי וועדה ציבורית מיוחדת שהוקמה לשם כך.

התנצלות ממשלת ראד
-----------------

עם בחירתו בסוף 2007 של קווין ראד ממפלגת הלייבור האוסטרלית לראש ממשלת אוסטרליה במקומו של ג'ון הווארד מהמפלגה הליבראלית, נסללה הדרך להתנצלות רשמית. עם כינוס הפרלמנט החדש, ב-13 בפברואר 2008 נשא ראד נאום בפרלמנט, במעמד ראשי ממשלות קודמים ונציגים של "הדור הגנוב", בו הוא הביע את התנצלות ממשלת אוסטרליה בפני האבוריג'ינים ואנשי "הדור הגנוב". האופוזיציה הליברלית הצטרפה לבקשת הסליחה והפרלמנט הצביע פה אחד בעד הבעת ההתנצלות.

ראו גם
------

* רצח העם הטסמני
* הדור הגנוב

קישורים חיצוניים
----------------

* סוכנויות הידיעות, אוסטרליה: התנצלות לילידים על הצער וההשפלה, באתר ynet

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dylan Welch,
 קווין ראד מתנצל, באתר ה"סאנדיי מורנינג הראלד"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563722805171
* LCCN: sh99001509

 |
רבי יוסף יואל קאהן
רבי **יוסף יואל קאהן** (נולד בי"ז באדר ב' תשי"ט, 27 במרץ 1959) הוא משפיע חסידי ואדמו"ר. מכונה האדמו"ר מ**מבקשי אמונה**.

קורות חייו
----------

רבי יוסף יואל הוא בנו הצעיר של רבי אברהם יצחק קאהן, האדמו"ר מתולדות אהרן, וחתנו של הרב מנחם מנדל מונדרר, האדמו"ר מקוסוב-ירושלים.

בי"ב באדר ב' תשע"א (2011), לאחר 33 שנות נישואים שבהן היה חשוך ילדים, נולדו לו תאומות.

הרב קאהן נוהג לנסוע לשבתות ביישובים בישראל כדי לערוך טישים ולמסור שיחות מוסר. נוהג זה מקורו מחמיו של חמיו, הרב אלעזר בריזל. הוא אחד מראשי חבורת "אש קודש" בבני ברק, חבורה חסידית המיועדת לבחורים שאין להם חצר חסידית אחרת. כמו כן עומד בראשות כולל אברכים בבית הכנסת ישועות יעקב.

בדבריו במסעות שעורך ברחבי הארץ נוהג לתת דגש על שמירת העיניים ושמירת הברית, הינזרות משימוש באינטרנט שאינו כשר, ומאיץ להינשא בהקדם ולא לדחות את גיל הנישואין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  עקיבא נוביק, אחרי 33 שנות עקרות: תאומות לאשת האדמ"ור, באתר ynet, 20 במרץ 2011

| חבורת שומרי אמונים ושושלתה |
| --- |
| רבני ואדמו"רי השושלת | **אהרן ראטה** • אברהם חיים ראטה • אברהם יצחק קאהן • דוד קאהן • שמואל יעקב קאהן • ישראל חיים קאהן • יוסף יואל קאהן • משה קאהן |  |
| שושלת חסידויות | **חבורת שומר אמונים** • חסידות שומרי אמונים • חסידות נחלת אהרן • חסידות מבקשי אמונה • חסידות תולדות אברהם יצחק • חסידות תולדות אהרן |
| ספרי חסידות | **שומר אמונים** • נועם הלבבות • שולחן הטהור • טהרת הקודש • מבקש אמונה • מצותיך שעשועי • דברי אמונה |
**אוונס טימותי פוסו "טים" פוסו-מנסה** (באנגלית: **Evans Timothy Fosu "Tim" Fosu-Mensah**; נולד ב-2 בינואר 1998) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן הימני והקשר האחורי בבאייר לברקוזן.

קריירה קבוצתית
--------------

טימותי פוסו-מנסה נולד וגדל באמסטרדם שבהולנד להורים מגאנה וכבר בגיל צעיר הצטרף למחלקת הנוער של אייאקס אמסטרדם. בשנת 2014, עבר פוסו-מנסה לאנגליה והצטרף לאקדמית הנוער של מנצ'סטר יונייטד. פוסו-מנסה החל לשחק בקבוצות הנוער של יונייטד בעמדות המגן, בלם והקשר. ב-28 בפברואר 2016, ערך פוסו-מנסה את הופעת הבכורה שלו במדי מנצ'סטר יונייטד ובפרמייר ליג כשעלה כמחליף בניצחון 2–3 של יונייטד על ארסנל. ב-2 במרץ, רשם פוסו-מנסה את הופעת הבכורה שלו בהרכב הראשון של מנצ'סטר יונייטד בניצחון 0–1 על ווטפורד.

ב-19 באוקטובר 2016, האריך פוסו-מנסה את חוזהו במנצ'סטר יונייטד בארבע שנים נוספות. ב-29 בספטמבר 2016, ערך פוסו-מנסה את הופעת הבכורה האירופית שלו במדי יונייטד כשעלה כמחליף בניצחון של מנצ'סטר יונייטד 1-0 על זאריה בשלב הבתים של ההליגה האירופית.

ב-10 באוגוסט 2017 הושאל פוסו-מנסה לקריסטל פאלאס. ב-12 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–3 להאדרספילד טאון.

ב-9 באוגוסט 2018 הושאל פוסו-מנסה לפולהאם.

קריירה בינלאומית
----------------

לאחר ששיחק בכל הנבחרות הצעירות של הולנד, הוא הצטרף לנבחרת הולנד עד גיל 21, וזאת לאחר שקיבל זימון גם מנבחרת גאנה הצעירה מפני שהוריו נולדו במדינה. מאז הוא קיים רק הופעה אחת במשחק ידידות של נבחרת הולנד עד גיל 21 נגד נבחרת אוסטריה עד גיל 21.

תארים
-----

מנצ'סטר יונייטד
* הליגה האירופית: 2016/2017
* גביע ה-FA:‏ 2015/2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טימותי פוסו-מנסה** בוויקישיתוף
* טימותי פוסו-מנסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* טימותי פוסו-מנסה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
פרסקו המציג את **הרועה הנאמן**, הקטקומבה של פרסיליה (Priscilla), רומא.
**אמנות נוצרית מוקדמת** היא אמנות שהתקיימה בתחומי האימפריה הרומית החל מזמנו של ישו ועד למאה הרביעית לספירה, עת הפכה הדת הנוצרית לדת השלטת באימפריה הביזנטית. תיארוך אחר הוא מראשית הנצרות עד תחילת המאה השישית לספירה, במיוחד אמנות איטליה ומערב אגן הים התיכון. (אמנות נוצרית מוקדמת בחלק המזרחי של האימפריה הרומית נחשבת בדרך כלל לחלק מהאמנות הביזנטית שהחלה במאה הרביעית)

מקורות האמנות הנוצרית המוקדמת
-----------------------------

תחילתה של אמנות זו נבעה מרצונם של הנוצרים החדשים לבטא ולסמל את דתם הצעירה. בשל רדיפת הדת הנוצרית התקיימה אמנות זו בהסתר בקטקומבות, אולמות ומערות קבורה תת-קרקעיים שנמצאו ברומא, או תוך שימוש במוטיבים פגאניים שקיבלו משמעות נוצרית חדשה. דימויים נוספים נלקחו מהתנ"ך כגון סיפור יונה והלוויתן, אדם וחוה ועוד. דימויים אחרים הם מופשטים, כגון אותיות המרכיבות את שמו של ישו.

מהאמנות הנוצרית המוקדמת נמצאו בעיקר פרסקאות בקטקומבות, סרקופגים מעוטרים בתבליטים כגון סרקופג יוניוס באסוס, פיסול קטן ממדים ואמנות זעירה אחרת.

דימויים איקונוגרפיים בולטים
---------------------------

* דימויים של לידה מחדש - יונה והלוויתן.
* דימיים של ישו - הרועה הנאמן, נושא העגל, דמות ה'אורנס'.
* דימויים מהברית החדשה - אם וילד, הסעודה האחרונה, טבילה.

פולחן בתקופה הנוצרית המוקדמת
----------------------------

בראשיתה של הנצרות התגוררו הנוצרים בארץ ישראל ונהגו לעלות לרגל לבית המקדש בירושלים ולהתפלל את תפילותיהם בבתי הכנסת היהודיים. בתקופה מאוחרת יותר החלו המאמינים להתאסף בבתים פרטיים, או במקומות מחבוא כגון קטקומבות, זאת בשל רדיפתם על ידי הקיסרים הרומים.

לאחר האדיקט של מילן ב-311 פסקה רדיפתם של הנוצרים ברחבי האימפריה הרומית והם החלו לבנות כנסיות בגלוי. 
הכנסייה הקדומה ביותר שנתגלתה נמצאה בסוריה ומתוארכת לשנת 232 לספירה. 
בנוסף נמצאו גם כנסיות עתיקות רבות בארץ ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנות נוצרית מוקדמת** בוויקישיתוף
* אמנות נוצרית מוקדמת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אמנות, נוצרית מוקדמת, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295529505171
* LCCN: sh85007633
* NKC: ph125029
* VIAF: 181281905
* WorldCat (עם VIAF): 181281905

 |
**ג'ון פרספר אקרט** (באנגלית: **John Presper Eckert**; ‏9 באפריל 1919 – 3 ביוני 1995) היה חלוץ בתחום מדעי המחשב.

ביוגרפיה
--------

אקרט למד בבית הספר מור באוניברסיטת פנסילבניה וקיבל תואר ראשון בשנת 1941 ותואר שני בשנת 1943. באפריל 1943 קיבלה האוניברסיטה אור ירוק לפרויקט ה"אניאק", אשר פותח בין השנים 1943–1946 בהובלתם של ג'ון מוקלי ואקרט כמהנדס ראשי, והיה למחשב האלקטרוני הדיגיטלי הראשון. 

על פי ההסכם שלהם עם האוניברסיטה, אקרט ומוקלי החזיקו בזכויות על פיתוח האניאק, אבל האוניברסיטה הייתה רשאית לתת זיכיונות לשימוש במחשב לממשלה ולארגונים שפועלים ללא מטרות רווח. במרץ 1946 בקשה האוניברסיטה לשנות את ההסכם כך שכלל הזכויות על המחשב שפותח במימונה יהיו בידיה ובעקבות זאת עזבו אקרט ומוקלי את בית הספר מור (Moore) להנדסת אלקטרוניקה של אוניברסיטת פנסילבניה. 

אקרט ומוקלי הקימו חברת אלקטרוניקה (בשם Electronic Control Company) שבנתה את המחשב הבינארי האוטומטי (בינאק). אחד השיפורים העיקריים של מחשב זה, שפעל החל מאוגוסט 1950, היה שהמידע נאגר על סרט מגנטי. החברה נהפכה במהרה לתאגיד המחשבים אקרט-מוקלי והוא קיבל הזמנה ממכון התקנים לבנות את המחשב האוטומטי האוניברסלי (יוניוואק). בשנת 1950, תאגיד המחשבים אקרט-מוקלי סבל מבעיות כלכליות ונרכש על ידי התאגיד רמינגטון ראנד. בניית יוניוואק הסתיימה בדצמבר 1950.

אקרט נשאר בתאגיד רמינגטון ראנד והפך למנהל בכיר בו. הוא המשיך לעבוד ברמינגטון ראנד בעוד שהתאגיד התמזג עם התאגיד בורוז, שבשנת 1986 הפך לחברת יוניסיס. בשנת 1989 אקרט פרש מחברת יוניסיס, אבל המשיך לשמש כיועץ לחברה. אקרט נפטר מסרטן הדם ב-3 ביוני 1995 בעיר ברין מאוור פנסילבניה, ארצות הברית.

כמה מההיסטוריונים של מדעי המחשב – וכן אקרט בעצמו – סבורים שהמונח "ארכיטקטורת פון נוימן" ראוי להיקרא "ארכיטקטורת אקרט", מפני שעיקרון התוכנה האגורה בזיכרון, שהוא חלק מרכזי מארכיטקטורת פון נוימן, פותח כבר בבית הספר מור, קודם שג'ון פון נוימן החל לעסוק בתחום המחשבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון פרספר אקרט** בוויקישיתוף

* ג'ון פרספר אקרט, באתר MacTutor (באנגלית)
* ג'ון פרספר אקרט, באתר dblp
* ג'ון פרספר אקרט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'ון פרספר אקרט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  U.S. Army Research Laboratory, **Fifty years of Army computing**, page 37
2. ↑  
	* Richard S. Rosenberg, **The social impact of computers**, Emerald Group Publishing, pages 91-94

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ACM DL: 81375606841
* dblp: e/JPresperEckert
* GND: 1089282613
* ISNI: 0000 0000 5074 8456
* LCCN: nr94024796
* NTA: 071818138
* SNAC: w61j9grq
* SUDOC: 083203613
* VIAF: 17106346
* WorldCat: lccn-nr94024796

 |