recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ניסטו אלקלה סאמורה** (בספרדית: **Niceto Alcalá Zamora**; 6 ביולי 1877 - 18 בפברואר 1949) נשיא הרפובליקה השנייה של ספרד בין השנים 1931–1936.

ביוגרפיה
--------

אלקלה סאמורה נולד בפרייחו דה קורדובה בשנת 1877. הוא עבד כעורך דין והיה חבר במפלגה הליברלית בספרד. הוא נבחר לפרלמנט ומונה לכהונת שר הפיתוח בשנת 1917 ושר הביטחון ב-1922. סאמורה גם ייצג את ספרד בחבר הלאומים. בעקבות תמיכתו של המלך אלפונסו ברודנות של מיגל פרימו דה ריברה הפך לרפובליקני והשתתף בברית של סן סבסטיאן. לאחר ההפיכה הצבאית הכושלת באראגון הוא נכלא, אך עם עזיבת אלפונסו את ספרד, שוחרר ועמד בראש הממשלה הרפובליקנית הזמנית שהכריזה על הרפובליקה הספרדית השנייה. לאחר הבחירות ביוני 1931 נבחר לראשות הממשלה, אולם התפטר באוקטובר בעקבות קביעת הפרדת הדת מהמדינה וצעדים אנטי-קלריקליים שהוכללו בחוקה של הרפובליקה. ב-10 בדצמבר 1931 נבחר להיות נשיא הרפובליקה בקולותיהם של 362 מחברי הפרלמנט.

כנשיא, אלקלה סאמורה ניצל את סמכויותיו כדי לפזר את הפרלמנט פעמיים ועוד פעמים רבות לחץ לשינויים בהרכב הקואליציה, על מנת לשמר את הרפובליקה במרכז המפה הפוליטית ולמנוע ממנה לגלוש לידי הימין או השמאל. בסוף שנת 1935 הוא סירב בכל תוקף לאפשר לחיל רובלס להקים ממשלה, למרות שהוא היה היחיד שיכל להשיג רוב פרלמנטרי. צעדיו אלו של אלקלה סאמורה, למרות היותם בהתאם לחוקה, היו אנטי דמוקרטיים והיו שטענו כנגדו שהוא מתערב בהליכים הדמוקרטיים יותר משהמלך התערב לפני הקמת הרפובליקה. ישנם הרואים בצעדיו אלו של אלקלה סאמורה את אחד הגורמים שדרדרו את ספרד למלחמת אזרחים.

מלחמת האזרחים הספרדית החלה בזמן בו אלקלה סאמורה שהה בסקנדינביה. לאחר שנודע לו שמיליציות של הרפובליקנים פרצו לביתו, גנבו מרכושו ואף הוציאו את היומנים שלו מכספת הבנק בו הופקדו, הוא בחר לא לשוב לספרד במהלך המלחמה. לאחר ניצחון הלאומנים במלחמת האזרחים, נפתחה נגד אלקלה סאמורה, ב-21 בספטמבר 1939, חקירה בהתאם לחוק להענשת תומכי הרפובליקה והמסייעים לה.

בתחילת מלחמת העולם השנייה שהה אלקלה סאמורה בצרפת, אולם היחס של ממשלת וישי הביא אותו בינואר 1942 להגר לארגנטינה. עצמותיו הובאו לספרד ב-1979 והוא נקבר בבית הקברות דה לה אלמודנה במדריד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניסטו אלקלה סאמורה** בוויקישיתוף
* ניסטו אלקלה סאמורה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ניסטו אלקלה סאמורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stanley G. Payne, **The Collapse of the Spanish Republic, 1933-1936: Origins of the Civil War**, Yale University Press, 2006, page 132
2. ↑  Julius Ruiz, **Franco's Justice: Repression in Madrid After the Spanish Civil War**, Oxford University Press, 2005, page 153

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007445424905171
* BNE: XX1720002
* BnF: cb12278644f (data)
* CANTIC: a10037676
* CiNii: DA0711712X
* GND: 121816842
* ISNI: 0000 0001 2095 8775
* LCCN: n79093022
* NKC: kup20030000001142
* NLA: 36216094
* NTA: 070112452
* RERO: 02-A002916611
* SUDOC: 031603718
* Trove: 1230874
* VIAF: 32057978
* WorldCat: lccn-n79093022

 |
**קובץ הערות וביאורים** הוא כתב עת תורני של חסידות חב"ד. הקובץ יוצא לאור מדי שבועיים. בקובץ כותבים בעיקר רבני וחסידי חב"ד בעולם ומתלבנים בו נושאים בתורתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ' ונושאים תורניים נוספים.

הקובץ נערך ויוצא לאור על ידי תלמידי ישיבת גדולה אהלי תורה בברוקלין. עורכו הראשי הוא הרב אברהם יצחק ברוך גרליצקי, מרבני הישיבה, ובכל שנה נבחרים שניים או שלושה תלמידים לעורכים.

במתכונתו הראשונית הופיע הקובץ החל מקיץ ה'תשל"ג תחת השם "שו"ת התלמידים - אהלי תורה". באותן שנים הייתה מתכונתו צנועה והוא הופיע כמה פעמים בשנה. תדירות הופעת הקובץ עלתה בתחילת שנת תש"ם, 1979 בעקבות דרשה שנשא הרבי מלובביץ' בשמחת תורה ובה הדגיש את הצורך להוסיף בלימוד התורה במשך כל השנה. כתב העת החל לצאת מדי שבוע החל משבת פרשת בראשית אותה שנה, תחת השם "הערות וביאורים". בשנת ה'תשנ"ג ירדה תדירות ההופעה של הקובץ לאחת לשבועיים.

בין הכותבים הקבועים בקובץ הרבנים חיים רפופורט, שלום דובער לוין, ומיכאל אהרן זליגסון. בעבר כתב גם הרב אהרן חיטריק.

הרב שניאורסון היה מקבל בכל שבוע את הקובץ הראשון שיצא מבית הדפוס ולעיתים היה עונה לשאלות שנשאלו בו. הוא נתן הוראות ביחס לעריכת הקובץ ולצורתו. בשנת ה'תשמ"ו עורר את חסידיו להעיר ולשאול בדברי תורה ובפרט בפירוש רש"י על התורה ולפרסם את הערותיהם בקובץ, והוא יענה על שאלה או שתיים מהן בפומבי, במהלך ההתוועדויות.

לקריאה נוספת
------------

* מענדי מישולובין, לוי רייטשיק, **ספר היובל - הערות וביאורים**, מערכת 'הערות וביאורים' מוסד חינוך אהלי תורה ניו יורק, תש"ע. הספר מכיל את שיחותיו של האדמו"ר ותגובותיו לקובץ, עם מידע על הקובץ ועורכיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הקובץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  בתמוז תש"ע יצא הגיליון האלף, ראו כאן
**סוּבוֹרוֹבוֹ** (בבולגרית: **Суворово**) היא עיר בצפון מזרח בולגריה בשטח מחוז וארנה השוכנת 356 ק"מ צפונית מזרחית לבירה סופיה ו-34 ק"מ צפונית מערבית לבירת המחוז וארנה.

גאוגרפיה
--------

אזור העיר מאופיין באקלים ממוזג העיר ממוקמת על מישור בחלק הדרום מערבי של רמת דוברוג'ה. 61% משטח הרשות המקומית מיושב או מעובד, 15% משטחיה מיוערים ו-4.3% מהשטח הן דרכים סלולות. הקרקע משופעת באבני גיר באזורים מסוימים ובחלקם קיימת קרקע פורייה עשירה בהומוס ומתאימה לגידולים חקלאיים.

היסטוריה
--------

במהלך המאה ה-16 בעת שלטון האימפריה העות'מאנית בבולגריה נוסד במקום כפר חקלאים קטן בשם קוזלודז'ה. העיר המודרנית נקראת על שמו של הגנרל הרוסי אלכסנדר סובורוב אשר ב-9 ביוני 1774 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774) הביס את העות'מאנים בקרב קוֹלוּדְזָ'ה שנערך בסמוך למקום. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש שוב המקום על ידי צבא האימפריה הרוסית והפך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין, חלק מנסיכות בולגריה.

כלכלה
-----

אזור סובורובו הוא חקלאי ברובו ומהווה מרכז אזורי לחקלאות אורגנית בתחום הפירות והירקות. בעיר תחנת רכבת ודרכה עוברים קווים ישירים לווארנה ודובריץ'. כמו כן קיימת רשת כבישים בין עירוניים לאותם היעדים. במהלך העשור השני של המאה ה-21 מתוכננת הקמתה של תחנת כוח בסמוך לעיר, שתפעל באמצעות אנרגיית רוח ותספק חשמל בהספק של 60 מגה וולט אמפר.

מוסדות ציבור חינוך ואמנות
-------------------------

בעיר קיימות 2 ספריות, 2 בתי ספר יסודיים, בית ספר תיכון ומרכז קהילתי אחד. בעיר פועלת להקת תיאטרון שנוסדה ב-1905 וכן קיים בה מוזיאון היסטורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר סובורובו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סובורובו

| **רשויות מקומיות וערי מחוז וארנה שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| וארנה • פרובאדיה • סובורובו • אקסאקובו • אוורן • בלוסלאב • ביאלה • דלגופול • דווניה • דולני צ'יפליק • ולצ'י דול • וטרינו • | מחוז וארנה |

 |
קברו של צבי ניסנוב בחלקת השומר בבית הקברות של כפר גלעדי
**צבי ניסנוב** (1881 – 1 במרץ 1966) היה פעיל בולט ביישוב העברי, חבר ארגון "השומר", ומראשוני אסירי המחתרות.

חייו
----

ניסנוב נולד בטמיר חאן שורה שבדאגסטן, בצפון הקווקז.

את חינוכו הצבאי רכש בצבא הרוסי, במלחמת רוסיה–יפן. שאף לעצמאות יהודית, ועל כן בשנת 1909 עלה ארצה מבאקו בעלייה השנייה בלוויית אמו ואשתו. עם עלייתו הצטרף לאחיו יחזקאל ניסנוב ויהודה ניסנוב, חברי "השומר", והחל לשמור בכפר תבור.

ניסנוב דיבר טורקית והשתתף במשא ומתן עם השלטונות בעת הצורך. כך היה ביבנאל אחרי רצח יחזקאל אחיו.

בשנת 1912 נאסר ניסנוב יחד עם חברו חיים שטורמן על ידי הטורקים, והם ישבו בכלא עכו (היו מראשוני אסירי המחתרות) כשנה ושבעה חודשים. ניסנוב היה לראש האסירים בכלא, ומשם גם פעל. כשהטורקים הכריחו את התושבים בארץ לקבל על עצמם את הנתינות הטורקית (קבלת נתינות טורקית או גירוש מהארץ), ניסנוב נלחם כדי להשאיר כמה שיותר יהודים בארץ, וזייף תעודות ודרכונים שפתרו את היהודים מגיוס לצבא הטורקי. כשיצא מהכלא, המשיך ניסנוב בפועלו.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה (1914–1918) היה אחד מפעילי "השומר". דאג להסתיר נשק, להבריח חברים מחובת עבודת הכפייה בצבא הטורקי ועוד. ניסנוב חלה בשחפת ובתקופה זו שימש "מוכתר" ליהודי טבריה. דרכו העבירו כל דבר בעל חשיבות בין היהודים לערבים. ניסנוב היה ממקימי היישוב כפר גלעדי, ב-1916, במהלך מלחמה זו. ניסנוב נאסר על ידי חסן בק, עונה קשה והוגלה לטורקיה. ידיעת השפה ויכולתו כמתווך העמידה אותו בראש האסירים.

חזר לארץ לאחר המלחמה ועם אנשי גדוד העבודה עלה לעין חרוד. תפקידו היה אחראי ליחסים עם הערבים השכנים ולענייני הביטחון. מראהו, רוכב על סוסתו בראש שיירת העולים לגוש נוריס נחרת בלב רבים. ניסנוב התגייס למשטרה הבריטית בגליל, כפי שעשו כמה מאנשי "השומר". ניסנוב היה בין מקימי עין חרוד בשנת 1921.

טיפח קשרים עם הערבים וידע להבינם. תכופות נשלח על ידי המפקדים הבריטיים לפתור סכסוכים בקרב הערבים. הוא מילא תפקיד של "קצין פוליטי".

צבי ניסנוב היה בין הראשונים שהועסק בנהריה המושבה מיד כשקמה. תפקידו היה לדאוג לביטחון בנהריה ולייצג את המושבה החדשה מול השלטונות הבריטיים ושכנים ערבים במעמד של "מוכתר". ניסנוב ניסה לפתח יחסי שכנות טובים עם השייחים באזור.

אשתו ואם שלושת ילדיו, ורה, עמדה לצידו כל השנים. הקימה אז את ביתם בטבריה. בעת הקמת מפעל החשמל (רוטנברג) בנהריים היה ניסנוב אחראי לביטחון המפעל. אחר כך עבר לעבוד ולחיות בחיפה. הקים לפרנסתו פנסיון בטבריה, ושם אירח את מנהיגי האוכלוסייה הערבית, כדי לעשות "סולחה".

צבי ניסנוב נפטר ב-1966 ונקבר בחלקת "השומר" בבית העלמין בתל חי. רעייתו ורה (1882 - 1932) נקברה אף היא באותו בית קברות.

לקריאה נוספת
------------

* צבי ניסנוב, **ימי רדיפות ומאסרים**, ספר השומר, הוצאת דביר, 1957, עמודים 226–228

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבי ניסנוב** בוויקישיתוף
* צבי ניסנוב, דבר, 2 במרץ 1966
* משה דוד גאון, "צבי ניסנוב", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 472–473, באתר היברובוקס
* צבי ניסנוב נפטר, דבר, 2 במרץ 1966
* צבי ניסנוב נפטר, הצופה, 2 במרץ 1966

הערות שוליים
------------

1. ↑  אח נוסף יוסף ניסנוב עלה אף הוא ארצה. נפטר ב-1936
2. ↑  מתוך פארטיכל החברה מספר 68 מיום 6 בדצמבר 1935, מופיע בספרו של קרפל, נהריה כפר הייקים, עמ' 45-46

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009912675205171

 |
**פונטיוס פנטזונה** (שם מדעי**:** *Desmopuntius pentazona*) הוא מין ממשפחת הקרפיוניים. תפוצת המין בדרום מזרח אסיה, כולל קמבודיה, אינדונזיה כולל האי בורנאו, מלזיה, סינגפור ו-וייטנאם.

הדג דומה באופן מהותי למין סומטרה, מלבד העובדה שיש לו חמישה פסים שחורים אנכיים על גוף כתום או זהוב במקום ארבעה פסים שיש לסומטרה. הדגים יגדלו עד אורך מרבי של 8.8 ס"מ.

הדג חי לרוב במים טרופיים בעלי זרימה חלשה עם 5-6 pH, קשיות מים של 5-12.0 GH וטווח טמפרטורות של 23-29 מעלות צלזיוס.

לדגים יש חשיבות מסחרית בתחביב דגי הנוי ולעיתים קרובות מכונים "נמר".

המין מטיל ביצים במים פתוחים. לאחר שההשרצה הסתיימה, עלולים הדגים לאכול חלק מהביצים שהטילו. לכן יש צורך להפריד את הדג מן הביצים לאחר הרבייה כדי למנוע מהביצים מלהאכל. הביצים יבקעו תוך יום אחד.

באקווריום
---------

פונטיוס פנטזונה נחשב למין שקט שלא יתקוף מינים אחרים, מאחר שמדובר בדג המאופיין בהתנהגות התלהקותית מומלץ לגדל את הדג בקבוצה של לפחות 5 פריטים. הדג מעדיף תנאים של צמחיית מים עם סלעים ומרחב שחייה רחב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונטיוס פנטזונה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* GBIF
 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פונטיוס פנטזונה"**.
מפת אזורי האקלים הסובטרופי.
חורש ים תיכוני בהרי טרודוס, קפריסין.
**סוּבְּטְרוֹפִּי** הוא מונח כולל לחוגי כדור הארץ שלצדי האזור הטרופי, הן מצפון והן מדרום. השם מורכב מהמילים "סוב" (מתחת בלטינית) ו"טרופוס" (חוג ביוונית). המונח מתייחס לרוב לאקלים סובטרופי הקיים באזורים אלה, אף שישנם מספר סוגי אקלימים סובטרופיים.

מקובל להגדיר את גבולות האזור הסובטרופי שבחצי הכדור הצפוני בין קו הרוחב 40° צפון לחוג הסרטן שהוא קו הרוחב 23.5° צפון, ואת גבולות האזור הסובטרופי שבחצי הכדור הדרומי מחוג הגדי שהוא קו הרוחב 23.5° דרום לקו הרוחב 40° דרום. ביניהם מצוי האזור הטרופי שלאורך קו המשווה.

### צמחייה סובטרופית

מספר צמחים גדלים היטב באזורים בהם הטמפרטורה בלילה מגיעה לעיתים לאפס או מעט מתחתיו, כשחלקם מאפיינים את החורש הים תיכוני. בין הצמחים הסובטרופיים מצויים שיחים כגון *Aspidistra elatior*, שושן, קיסוסן אנטארקטי, קמליה (*Camellia*) ותירס. גדלים בה גם עצים כגון דקל היין הצ'יליאני ופיקוס ובאוסטרליה ישנם גם אקליפטוסים. עם זאת הצומח בה דליל יחסית ביחס לכמות הצמחייה של האזור הטרופי, מאחר שהמשקעים נמוכים יותר וגם הטמפרטורות.

צמחים נוספים הכוללים פירות אינם עמידים לקור עז, אך עמידים חלקית לקרה וחלקם אף דורשים מזג אוויר קר בחורף, בעיקר פירות מאזור הים התיכון ביניהם: תאנה, ענב, רימון, תמר, זית, גויאבה, אנונה, אבוקדו, פיג'ואה, פסיפלורות והדרים כגון תפוז, לימון ואשכולית.

### מחלות סובטרופיות

מחלות סובטרופיות קרובות למחלות טרופיות אך מתפרצות באזורים שמחוץ לאזורים הטרופים. בין המחלות הסובטרופיות מצויות מלריה, דבר, קדחת דנגי, קדחת צהובה וצרעת.

גלריה
-----

* נוף סובטרופי בקוואזולו-נטאל.נוף סובטרופי בקוואזולו-נטאל.
* ערבה חמה בסיירה נבדה, קליפורניה.ערבה חמה בסיירה נבדה, קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סובטרופי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4058344-2
* NDL: 01158888
* NKC: ge262402
* VIAF: 239448685
* WorldCat (עם VIAF): 239448685

 |

* רשימה של צמחים סובטרופיים (באנגלית)

הערות שוליים
------------
**צבי (צביקה) סטודינסקי** (16 בפברואר 1927 - 20 בפברואר 2012) היה כדורגלן ישראלי בולט בשנות ה-40 וה-50.
סטודינסקי שיחק במרבית שנותיו בקבוצת מכבי תל אביב (עשירי בטבלת הכובשים של המועדון) ושיחק חמש פעמים במדי נבחרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

סטודינסקי נולד ב-1927 בברלין. בעקבות עליית המפלגה הנאצית לשלטון ב-1933 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. משפחתו התיישבה תחילה ברחובות ועברה לגור בצפון תל אביב, ליד משפחות גלזר ובלוט, בהן גדלו שייע גלזר ואשר בלוט, שהפכו לשחקנים מובילים באותה התקופה. בגיל 16 הגיע למחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובגיל 18 כבר שיחק בהרכב הבוגרים. סטודינסקי שיחק במכבי תל אביב עד 1957, ופרש בגיל 30.

סטודינסקי נודע ביכולת הכיבוש שלו (כבש 64 שערים), וגם ביכולת המסירה שלו, שהוסיפה למאזנו בישולים רבים וזיכתה אותו בתואר "הטבח" בידי חלוץ המועדון, שייע גלזר.

לסטודינסקי נולדו שתי בנות ובן.

הופעות בולטות
-------------

לאורך הקריירה בקבוצה נודעה העיקר היכולת שהפגין במשחקים ביוגוסלביה ב-1950. מכבי ניצחה שם 0:2 את פרטיזן בלגרד, וגברה אף על המארחת, קבוצת נאשה קרילה. כמו כן ניצחה 2:3 את ניש סרביה, וסטודינסקי כבש במשחק זה אחד מן השערים. בסך הכל ניצחה מכבי בארבעה מ-11 משחקיה, שלושה סיימה בתיקו, ובארבעה הפסידה. העיתונות היוגוסלבית טענה כי סטודינסקי היה הכדורגלן המצטיין במסע. בהמשך אותה נסיעה כבש צבי סטודינסקי צמד שערים במשחק מול לוצרן שווייץ, בניצחון מכבי 2:5.

סטודינסקי חיזק את הפועל תל אביב במסעה לאנגליה, בספטמבר 1951, בהפסדה 6:1 מול ארסנל, בהייבורי; הוא כבש את שער הכבוד, בדקה ה-87.
באותה שנה ביקרה בארץ משלחת כדורגלני "אול-סטאר" מארצות הברית, ומכבי תל אביב גברה עליה 0:3; סטודינסקי הבקיע את אחד השערים.
הוא כבש שוב ב-1953, במדי נבחרת תל אביב, שניצחה 0:2 את פאלקירק הסקוטית. ב-1954 נוצחה מכבי 4:2 על ידי נוטס קאונטי, באנגליה; סטודינסקי הבקיע את אחד משני השערים לזכות מכבי. הוא כבש שער לזכות קבוצתו גם בניצחונה 0:3 על דמיר ספור. הבקיע צמד מול אצורי האיטלקית, במשחק שנסתיים ב-2:2, ועוד שער חשוב, בתיקו 2:2 מול מ.ט.ק. הונגריה, במשחק שהתקיים בתל אביב.

הישגים בקריירה
--------------

צבי סטודינסקי עם קבוצת הפועל תל אביב בנמל התעופה בסאות'אנד-און-סי לקראת המשחק מול ארסנל.
**שחקן**

* עם מכבי תל אביב
	+ **אליפויות: (5)**
		- 1947, 1950, 1952, 1954, 1956.
	+ **גביע המדינה: (4)**
		- 1946, 1947, 1954, 1955.

צבי סטודינסקי במדי מכבי תל אביב במשחק חוץ.

לקריאה נוספת
------------

* דני דבורין, **הגדולים של מכבי תל אביב**, הוצאת שקמה, 1996
* אשר גולדברג ודני דבורין, **מכבי תל אביב, 102 שנים ראשונות**, הוצאת מדיה 41, 2008

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* עמוד השחקן של צבי סטודינסקי באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* צבי סטודינסקי הלך לעולמו(הקישור אינו פעיל), באתר מכבי תל אביב
* אביעד פוהורילס ורון עמיקם, אגדות דשא: מפגש כדורגלי עבר לרגל יום העצמאות, באתר nrg‏, 29 באפריל 2009
* "השבוע לפני: האנשים שעשו היסטוריה בספורט", באתר nrg‏, 18 בפברואר 2013.

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי סטודינסקי, באתר היכל התהילה של מכבי תל אביב.
2. ↑  דני דבורין, **הגדולים של מכבי תל אביב**, הוצאת שקמה, 1996 עמוד 119
3. ↑  אורן קורנפלד‏, "היו חייבים ללמד אותנו איך לאכול עם סכין ומזלג" - סיפור המשחק בהייבורי בין הפועל תל אביב לארסנל, באתר וואלה!‏, 27 בדצמבר 2011
פירוש נוסף ערך זה עוסק במנהיג בולגרי. אם התכוונתם לעיר במחוז ראזגרד בבולגריה, ראו קובראט (עיר).
**קובראט** (בבולגרית: **Кубрат**, ביוונית: **Χουβρατις**) היה אביהם של בטבאיאן, קוטראג, קובר, אלצק ואספרוך, מנהיג השבטים הבולגרים שיצרו את בולגריה הישנה וייסדו, בהנהגת הבנים, את בולגריה של הוולגה ואת בולגריה הבלקנית.

קובראט היה מנהיג בולגרי משושלת **דולו**, ונטען כי הוא מצאצאיו של אטילה ההוני. בילדותו היה קובראט בן ערובה בחצר הביזנטית, שם התחנך באוניברסיטת קונסטנטינופול והוטבל לנצרות. בתקופה זו הוא חבר למי שהיה עתיד להיות הקיסר הרקליוס, וקיבל את התואר פטריקיוס.

ב-628 שב קובראט מביזנטיון לבולגריה הישנה, הביס את האווארים בשנת 632 ואיחד את כל שבטי הבולגרים תחת שלטון אחד. בסביבות שנת 660 הוביל, עם בניו, את שבטי הבולגרים להתיישבות בבולגריה שעל הוולגה.

לאחר מותו התפצלו הבולגרים לחמש חטיבות בהנהגת חמשת בניו. הבן הבכור, בטבאיאן, המשיך להנהיג את בולגריה הישנה, קוטראג, את בולגריה של הוולגה, קובר הוביל את אנשיו להתיישבות במקדוניה ובמזרח אלבניה, אלטזק נדד על פני מרכז אירופה עד ששארית אנשיו בפיקודו של אמנצור התיישבו באיטליה, מצפון מזרח לנאפולי והצעיר בבניו, אספרוך, הוביל את הבולגרים שהתיישבו מעבר לדנובה, בבולגריה הבלקנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קובראט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16523814w (data)
* GND: 118895966
* LCCN: n79118258
* SUDOC: 149096895
* VIAF: 40657855
* WorldCat: lccn-n79118258

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שירן צעירי** (נולדה ב-18 בינואר 1986) היא כדורסלנית ישראלית המשחקת בעמדת הרכזת בקבוצת מכבי רמת חן ובנבחרת ישראל.

קריירה בכדורסל
--------------

צעירי גדלה בקבוצת בני הרצליה בין השנים 2000–2002. אחר-כך שיחקה במכבי רמת חן ב-2004 ובקבוצת בנות השרון.

בשנים 2007–2008 שיחקה באליצור חולון. בשנים 2008–2010 שיחקה בקבוצת מ.ס. בנות אשדוד.

בשנים 2010–2011 שיחקה באליצור רמלה, עמה זכתה בשלושה תארים: באליפות המדינה, בגביע המדינה וגם בגביע היורוקאפ.

בשנת 2012 חזרה לשחק בקבוצת מ.ס. בנות אשדוד ועם תחילת עונת 2014/15 חזרה לאליצור רמלה.

ב-30 ביולי 2015 חתמה צעירי במכבי רמת חן. ובתאריך 7 ביוני 2018 חתמה שוב באליצור רמלה.

### בנבחרת ישראל

זכתה באליפות אירופה דרג ב' עם נבחרת העתודה של ישראל ב-2005, עמה עלתה למקום ה-14 באליפות אירופה דרג א' בהונגריה ב-2006.

צעירי משחקת גם בנבחרת ישראל בעמדת הגארד.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטטיסטיקה, באתר ספסל
* אלי לוי, מה עושה שירן צעירי במכבי אשדוד? מה לא, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 8 בנובמבר 2009
* ריאיון עם שירן צעירי, באתר ספסל, 3 באוגוסט 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן וייס, כדורסל נשים: שירן צעירי חתמה באליצור רמלה, באתר ynet, 7 ביוני 2018
סובין חיטה.
מאפין סובין עם ריבת תאנים.
ערכים תזונתיים בגרגרי חיטה.
**סֻבִּין** (ברבים גם: **סֻבִּים**) הם קליפות הגרעין של צמחים ממשפחת הדגניים: חיטה, שעורה, אורז, שיבולת-שועל, תירס ודוחן. הם מתקבלים בשלב הפרדת השכבות החיצוניות שעוטפות את הגרעין אשר נטחן לקמח. הסובין מכילים תאית וחומצה פיטית. בתזונה, התאית עוזרת לגרות את דפנות הקיבה ולהניע את פעולת העיכול אצל אדם בריא.

הסובין עשירים בסיבים תזונתיים וחומצות שומן חיוניות. הם מכילים כמות משמעותית של עמילנים, חלבונים, ויטמינים ומינרלים. מכילים בעיקר סיבים שאינם מסיסים ומסייעים בתהליך העיכול על ידי הוספת נפח לצואה בדומה ללתת. בסובי חיטה, השכיח מהמינים השונים, הסובין הם כ-14% ממשקל הגרעין.

סובי אורז
---------

סובי אורז הם תוצר לוואי של תהליך טחינת האורז (הפיכת אורז חום לאורז לבן). והם מכילים חומרים נוגדי חמצון שונים בעלי השפעה חיובית על בריאות האדם. סובי אורז מכילים רמה גבוהה של סיבים תזונתיים (בטא גלוקן, פקטין).

שימושים
-------

סובין משמשים לעיתים קרובות כדי להעשיר לחמים (בעיקר מאפינס) ודגני בוקר, במיוחד לטובת הגדלת צריכת סיבים תזונתיים והם מרכיב עיקרי בפת קיבר.

ביפן, משתמשים בסובי אורז להחמצה, מוסיפים אותם למים רותחים עם נצרי במבוק, ומשתמשים בהם לשטיפת כלים.

בבורמה מערבבים אותם עם אפר והם משמשים כחומר ניקוי לשטיפת כלים. בנוסף מוסיפים אותם לגושי קרח מסחריים כדי לעכב את תהליך המסתם.

סובי אורז ושמן סובי אורז נמצאים בשימוש נרחב בטיפולי יופי טבעי ביפן. רמות גבוהות של חומצה אולאית מאפשרות להם להיספג היטב בעור.

סובין משמשים כחלק ממספוא לבהמות ובעלי חיים שונים כדוגמת: ארנבים, ביזונים, קביות ועזים, וכמשטח מזון לגידול חרקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סובין** בוויקישיתוף
* ריקי תור, מזון שבריא לאכול: סובין שיבולת שועל, באתר ynet, 7 בספטמבר 2006
* פיליס גלזר, מנבט ועד סובין: שדות חיטה לנצח, באתר ynet, 3 במרץ 2010
* סובין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283697205171
* BnF: cb13183822n (data)
* GND: 4164090-1
* LCCN: sh85016388
* NDL: 00577366

 |
**פונטוגרפר** (באנגלית: **Fontographer**), הידועה גם בשמה הקודם **מקרומדיה פונטוגרפר**, היא תוכנת עיצוב גופנים המפותחת כיום על ידי חברת FontLab. התוכנה מסוגלת לייצר גופנים בפורמטים הפופולריים TrueType ו-PostScript ובמספר פורמטים נוספים. התוכנה זמינה למערכות ההפעלה "חלונות" ו-Mac OS X.

פונטוגרפר פותחה במקור על ידי חברת Altsys למחשבי מקינטוש בלבד. התוכנה שוחררה לראשונה בסתיו 1986.

בינואר 1995 חברת Altsys נרכשה על ידי חברת מקרומדיה. גרסה חדשה של תוכנת פונטוגרפר נכללה בחבילת תוכנות הגרפיקה של מקרומדיה, ותרמה רבות לתפוצה הנרחבת לה זכתה התוכנה. אף על פי שפיתוח התוכנה הופסק בשנת 1998, לאחר יציאת גרסה 4.1 של התוכנה, מעצבי גופנים ומעצבים גרפים רבים עדיין המשיכו להשתמש בתוכנה.

במאי 2005 חברת פונטלאב הודיעה שרכשה את זכויות הפיתוח וההפצה של התוכנה מחברת מקרומדיה ושתמשיך לפתח את התוכנה.

ב-31 במרץ 2006 הוציאה החברה את גרסה 4.7.3 של התוכנה למקינטוש. הגרסה האחרונה למערכת ההפעלה "חלונות" הייתה גרסה 4.1.5.

ב-20 ביוני 2010 הוציאה החברה את גרסה 5.0 של התוכנה למערכות ההפעלה "חלונות" ו"מקינטוש".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פונטוגרפר
**My Generation** (הדור שלי) הוא שיר מ-1965 של להקת **המי** (The Who). השיר נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, *My Generation*, ונחשב ללהיט הראשון והמצליח ביותר של הלהקה.

*My Generation* נכתב בידי גיטריסט ומנהיג הלהקה, פיט טאונסנד למען צעירים בריטיים מרדניים שהיו חלק מזרם ה"מודים" (Mods) והוא ביטא את תחושותיהם אשר המבוגרים לא יכלו להבין. טאונסנד קיבל השראה מהשיר *Young Man Blues* של אמן הבלוז מוז אליסון, וטען כי בלעדיו מעולם לא היה כותב את השיר.

ליריקה, ביצוע והשפעות
---------------------

כמו שירים מוקדמים רבים של **המי**, גם זה הושפע רבות מסגנון הרית'ם אנד בלוז האמריקאי, במיוחד בטכניקת קריאה ותגובה: דלטריי, הסולן, היה שר שורה בעוד טאונסנד ואנטוויסל היו משיבים לו במשפט קבוע- *Talkin' 'bout my generation*.

היבט נוסף על השיר הוא האופן בו רוג'ר דלטריי העביר אותו, כשהוא מגלם בשירתו דמות של נער מתוסכל ומגמגם. קיימים מספר סיפורים המסבירים זאת. לפי הראשון השיר היה עוד שיר- *R&B* ללא הגמגום, אך בהשראת שיר של ג'ון לי הוקר, *Stuttering Blues* (בלוז למגמגם), טאונסנד עיבד את השיר מחדש. סיפור נוסף טוען כי הגמגום היה כדי לרמוז על מילת הגידוף- *fuck* כאשר דלטריי שר בגמגום- *Why don't you all fu.. fu.. fade away!* אולם, המפיק של השיר, של טלמי, התעקש כי מדובר היה בצירוף מקרים משעשע אשר לפי דעתו היה צריך לשמור. תחנת ה- *BBC* סרבה לשדר את השיר מחשש לפגיעה באנשים עם ליקויי דיבור, אך שינתה את החלטתה לאחר שהשיר הפך ללהיט אדיר.

ביצוע השיר משקף את מילותיו ותואם להן: מהיר, אגרסיבי, ובעל עמדה וביקורת נוקבת. אחד מסמלי השיר הוא הצגת אחד מהסולואים הראשונים על גיטרת בס (על ידי ג'ון אנטוויסל) בהיסטוריה של הרוק. סיום השיר מציג התפרצות דמוית פיצוץ בתיפוף של קית' מון, שנתמך בידי פיט טאונסנד שמנגן בפורענות וברעש ללא כל הגיון.

מעמד השיר
---------

השיר התקבל אל הפנתיאון של הרוקנ'רול בתור אחד השירים המוערכים והמהוללים בז'אנר. הוא נבחר בתור השיר האחד עשר הגדול ביותר של מגזין הרולינג סטון ברשימת 500 השירים של כל הזמנים. ככל הנראה, האלמנט החזק ביותר בשיר הוא המלל אשר נחשב לאחת ההצהרות הנוקבות ביותר של הנוער בהיסטוריית הרוק. ה"גישה" של השיר עזרה בהמשך לעליית זרם הפאנק, וכן הוא נחשב לשיר הפאנק הראשון. השורה המפורסמת של השיר שהפכה לסמל בקרב בני דורם של חברי הלהקה ושל צעירים רבים בהמשך השנים היא- *I hope I die before I get old*.

השיר יצא לאור כסינגל בנובמבר 1965 והגיע למקום השני בראש המצעדים בבריטניה ולמקום ה-74 בארצות הברית. השיר מופיע גם באלבום הבכורה של הלהקה הנושא את אותו השם ובהופעות זכה לביצועים ארוכים כחלק ממחרוזות שירים או עם סולואים מתמשכים (כמו באלבום ההופעה- *Live at Leeds*, שם השיר מגיע לאורך של כרבע שעה).

גרסאות כיסוי
------------

אחת הסיבות להפיכתו של השיר לאחד מלהיטי הרוק המצליחים, שהיא גם אחד מסממני ההצלחה שלו, היא המספר הרב של גרסאות הכיסוי שעשו לו, חלקן באלבומים, ולא רק בהופעות, כמקובל. השיר זכה ל-16 גרסאות כיסוי על ידי האומנים: גרין דיי, לימפ ביזקיט, אואזיס, איירון מיידן, הילרי דאף, פיונרל דרס, מקפלי, סוויט, סטארפיילד, גורקי פארק, קפטן ג'ק, די-רקט, פרד דארסט, חור בשמיים, פיל ג'ואל ומיקס על ידי דאנס דאנס רבולושן.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "My Generation" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "My Generation" באתר Discogs
* גרסאות נוספות ל"My Generation" באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: a55b5d5b-cc47-304c-98c1-460fe91e1cd7

 |
תמונת מסך של סקריבוס
**הוצאה לאור שולחנית** (באנגלית: **Desktop Publishing**,‏ **DTP**) היא תוכנה המשמשת לעימוד וסידור טקסטים ותמונות במטרה להדפיס חומרי פרסום שונים, כמו חוברות, ספרים, עיתונים, מודעות ועלונים.

היכולות העיקריות של התוכנות הללו הן עימוד וסידור טקסטים ותמונות במגוון רחב של תצורות, פיזור טקסטים בעמודות וטבלאות, ותמיכה בהערות שוליים באופנים שונים. בשל התפתחות מעבדי התמלילים הגרפיים, ניתן למצב אותם כהוצאות לאור שולחניות בסיסיות, אם כי חסרות להן הגמישות והדיוק הקיימים בשולחניות. 

מהפכה גדולה נרשמה בעולם המחשבים כשהוצג המקינטוש (Macintosh) הראשון על ידי חברת אפל (Apple) ב-1984. המקינטוש, בשילוב עם מדפסת לייזר איפשר חופש ומהירות בהוצאה לאור שלא היו קיימים עד אז.
מאז, ענף ההוצאה לאור התקדם מבחינה טכנולוגית אך השינויים בקונספציות הבסיסיות של התחום היו מועטות. 

כיום משתמשים בתוכנה השולחנית בעיקר בתוכנות הבאות: 

* אדובי אינדיזיין — Adobe InDesign
* אדובי פייג'מייקר — Adobe PageMaker — שולחנית לתחום הנמוך.
* פבלישר — Microsoft Publisher — שולחנית לתחום הנמוך. יכולות בסיסיות.
* סקריבוס — Scribus — תוכנה חופשית.
* קווארק אקספרס — QuarkXPress
* תג (תכנה) — תוכנה לעימוד ספרי קודש.
* LaTeX — בעיקר בתחום מדעי הטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוצאה לאור שולחנית** בוויקישיתוף
* הוצאה לאור שולחנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539154805171
* GND: 4139389-2
* LCCN: sh87001097
* NDL: 01188189
* NKC: ph116978

 |
**דייגו גרסיה** (באנגלית: **Diego Garcia**), הוא שמו של האי המרכזי בארכיפלג צ'גוס שמשתייך לטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי. האי הוא אטול בצורת טבעת בעלת היקף של 65 ק"מ שפתוחה בצידה הצפוני. שטחו של האי הוא כ-30 קמ"ר והנקודה הגבוהה ביותר בו היא בגובה של שבעה מטרים מעל פני הים.

במקורו האי היה הר געש. כיום החופים מכוסים אלמוגים ועל האי צומחים עצי קוקוס רבים.

היסטוריה
--------

האי נקרא על שם הימאי הספרדי **דייגו גרסיה דה מוגר** (יליד העיירה מוגר שבאנדלוסיה), שגילה את הארכיפלג במסעו בשנת 1554.
האי לא היה מיושב עד סוף המאה השמונה עשרה, עת הקימו בו הצרפתים מפעלים לעיבוד קוקוס והביאו עימם עבדים מאפריקה לשם כך. לאחר מלחמות נפוליון עבר האי, יחד עם מאוריציוס, לידי הבריטים. ב-1965, לקראת מתן עצמאות למאוריציוס הפרידו הבריטים את השלטון באי מזה של מאוריציוס. (לפרטים נוספים על ההיסטוריה והמתיישבים המקוריים ראו הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי).

הבסיס הצבאי
-----------

בשנת 1966 הגיעו ארצות הברית ובריטניה להסכם על הקמת בסיס צבאי משותף באי. לשם כך העבירה בריטניה את כל 2,000 תושבי האי למאוריציוס ולסיישל. בשנת 2000 הכיר בית משפט בריטי בזכויות של התושבים הללו, העניק להם אזרחות בריטית והורה למצוא פתרון לבעיה. עד היום לא נמצא פתרון כזה.

הבסיס הצבאי באי נועד לשמש כעמדה קדמית של הכוחות המזוינים של ארצות הברית באוקיינוס ההודי. לאחר נפילת משטרו הפרו-מערבי של השאה באיראן, עלתה חשיבותו של הבסיס מכיוון שהוא היחיד שמאפשר פעולה קבועה באזור זה.

במהלך שתי המלחמות של ארצות הברית בעיראק (מלחמת המפרץ ומלחמת עיראק) ובמהלך המלחמה באפגניסטן, פעלו מהמקום מפציצי B-52 שיצאו לגיחות הפצצה ארוכות טווח.

גלריה
-----

* צילום אווירי של דייגו גרסיהצילום אווירי של דייגו גרסיה
* צילום לווין של האיצילום לווין של האי
* תושב דייגו גרסייה בעת בציר אגוזי הקוקוס האחרון שלו לפני הגלייתו. צולם בעת הגעת הכוחות האמריקניים הראשונים ב-1971תושב דייגו גרסייה בעת בציר אגוזי הקוקוס האחרון שלו לפני הגלייתו. צולם בעת הגעת הכוחות האמריקניים הראשונים ב-1971
* מפציצי b-1 לנסר בדייגו גרסיהמפציצי b-1 לנסר בדייגו גרסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייגו גרסיה** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של הבסיס הצבאי
* חברת הטלפוניה של דייגו גרסיה
* אתר של חייל ששירת בבסיס
* דייגו גרסיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ש. בן־יהודה, דייגו גרסיה – צומת־עוצמה אמריקני באוקיינוס ההודי, על המשמר, 14 באפריל 1974

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553030705171
* GND: 4090770-3
* LCCN: sh85037775
* NARA: 10037202
* VIAF: 244099778
* WorldCat (עם VIAF): 244099778

 |
**RISAT-2** (ראשי תיבות של **R**adar **I**maging **Sat**ellite 2) הוא לוויין חישה מרחוק שפותח על ידי הארגון ההודי לחקר החלל. זהו לוויין מכ"מי, המייצר הדמאות של כדור הארץ ביום, בלילה וכמעט בכל תנאי מזג אוויר. הלוויין שוגר לחלל באמצעות PSLV, משגר לוויינים מפיתוח הודי, והוא לוויין המכ"ם הראשון של הודו.

ב-22 במאי 2019 שיגרה הודו לוויין מכ"ם נוסף בשם RISAT-2B שמשקלו היה כ-615 ק"ג. לוויין זה הוא הראשון משלוש לווייני מכ"ם חדשים מסדרת RISAT-2 המבוססת על טכנולוגיית מכ"ם הטכסאר הישראלי (להבדיל מסדרת RISAT-1 שמהווה סדרת לווייני מכ"ם נפרדת בפיתוח הודי), הכוללים את RISAT-2B (ששוגר במאי 2019), RISAT-2BR1 (ששוגר בדצמבר 2019), ו-RISAT-2BR2 שמיועד לשיגור בפברואר 2020.

עקרון הפעולה של לוויין תצפית מכ"מי
----------------------------------

הלוויין RISAT-2 עושה שימוש בטכנולוגיית מכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR). המכ"ם משתמש בתנועת הלוויין (במהירות של קרוב לשמונה קילומטרים בשנייה) על מנת לייצר אנטנה סינתטית מההדים שחוזרים לאורך מסלול הטיסה. המכ"ם משתמש באינטרפרומטריית רדיו על מנת לשרטט תמונה ברזולוציה גבוהה של פני השטח, ללא תלות במזג האוויר.

שיתוף פעולה עם ישראל
--------------------

מקורות רבים בהודו ומחוץ לה ייחסו את מוצא הלוויין לישראל. ראש הארגון ההודי לחקר החלל מנדהבאן נאיר פרסם הכחשה רשמית וציין כי הלוויין הוא הודי. יום לפני שיגור הלוויין פרסם הארגון ההודי לחקר החלל איורים של הלוויין מהם עולה כי מטעד המכ"ם של הלוויין זהה למקטע המכ"ם של הלוויין הישראלי טכסאר. לאחר השיגור פורסמה הודעה לתקשורת שמקורה בארגון ההודי לחקר החלל ובו מצוין בפירוש כי הלוויין פותח בשיתוף פעולה עם התעשייה האווירית לישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודו שיגרה לווין ריגול תוצרת התעשייה האווירית, באתר גלובס, 20 באפריל 2009
**RFK ריגה** (בלטבית: **Rīgas futbola klubs**, בתרגום לעברית: **מועדון הכדורגל של ריגה**, בקיצור **RFK ריגה** או פשוט **RFK**) היה מועדון כדורגל היסטורי מהעיר ריגה, בירת לטביה. 

היה זה מועדון הכדורגל הלטבי הכי בולט ופופולרי בשנות ה-20 וה-30, היה זה גם מועדון שהיה גרעין הבסיס של הלטבי לנבחרת הכדורגל הלאומית בשנותיה הראשונות ועד למלחמת העולם השנייה, בה הסתיימה דרכה של המועדון. למועדון 8 אליפויות הליגה הבכירה בלטביה מתקופה זו.

היסטוריה
--------

מועדון הכדורגל של ריגה נוסד ב-14 בדצמבר 1923. הרעיון ליצירתו נוצר בשנת 1922 במטרה לאחד את השחקנים הלטבים בקבוצה שיכולה לנצח את קבוצת קייזרוואלד ריגה ריגה הגרמנים ברובם. המייסד והמנהל היה יוריס רדילס, אחד ממארגני הכדורגל הפעילים ביותר בלטביה. בשנת 1923, רוב הכדורגלנים הלטבים הטובים ביותר מ-JKS ריגה עברו ל-RFK. אלה כללו את הרמניס סולטפס, אשמניס, אייכמניס, רוגה, בון, סוקולובס, זמיטים והאחים אדווינס, רודולפס וארווידס ברדה.

בעונתה הראשונה באליפות ריגה, RFK סיימה במקום השני - נקודה אחת אחרי קייזרוואלד. בשנת 1924 ל-RFK היה מנג'ר חדש שניהל גם את נבחרת לטביה בכדורגל - מאלושק מאוסטריה. מכיוון שהיה אסור לאזרחים זרים לשחק בליגה הלטבית באותה עונה, מועדון קייזרוואלד לא שיחק באליפות זו ב-1924. ריגה FK ניצחה בקלות את יריבתה על התואר - ASK ריגה וגברה על אלופות המחוז מצ'סיס 5–1. אליפות לטביה הראשונה שלו. בשנים 1925 ו-1926 זכתה ריגה FK בתואר השני והשלישי שלה.

בשנת 1927, אולימפיה לייפאיה לקחה את התואר, והשאירה את RFK במקום השני. מספר שחקנים עזבו את המועדון במהלך העונה הזו על מנת להקים קבוצה חדשה - "ריגה וונדררס". אולימפיה גם ניצחה את RFK בקרב על התואר ב-1928 וב-1929.

בשנות ה-30, הופעתו של הכדורגלן הלטבי הטוב ביותר לפני המלחמה, אריקס פטרסונס, הביאה שוב תוצאות טובות עבור המועדון - עם תארים ב-1930 וב-1931. ב-1932, לעומת זאת, הקבוצה סיימה במקום השלישי, אחרי ASK ריגה וריגה ונדררס. התארים הבאים עבור RFK הגיעו ב-1934 וב-1935, כאשר הקבוצה ניצחה את מתחרותה בהפרש גדול.

הפעם האחרונה שבה זכתה RFK בתואר הלטבי הייתה ב-1940, חודשים ספורים לפני הכיבוש הסובייטי של לטביה. לאחר מכן פורקה RFK כשהשחקנים הטובים ביותר שלה הצטרפו ל-FK דינמו ריגה. ב-1941, עם הכיבוש הגרמני של לטביה, חזרה RFK לפעילות וקבוצות כדורגל לטביות אחרות השתתפו באליפויות 1942–1944. 

בשנת 1992 שונה שמה של FK Auda לשעבר לריגה FK, אך לאחר מספר עונות ללא תוצאות רציניות, הוא שונה לשם Auda שוב. 

בשנת 2014 נוסד מועדון הכדורגל ריגה, שממשיך את שמה של RFK ריגה.

תארים
-----

* **אליפות לטביה**:
	+ **אלופה (8)**: 1924, 1925, 1926, 1930, 1931, 1934, 1935, 1940
	+ סגנית (6): 1923, 1927, 1928, 1929, 1933, 1938
* **הגביע הלטבי:**
	+ **זכייה (2)**: 1937, 1939
**קצין חיל ראשי** הוא קצין בכיר (בצה"ל בדרגת תת-אלוף) הניצב בראש חיל צבאי, ומהווה את מוקד הידע והסמכות המקצועית העליונה בתחומו. קצין החיל הראשי מהווה יועץ לרמטכ"ל ולמטהו בתחומו, מגדיר את תורת הלחימה החילית ומפקח על הטמעתה וביצועה, אחראי על בניין הכוח בהיבטי הכשרה וטיפוח כוח אדם, הצטיידות באמצעי לחימה ומרכז מחקר ופיתוח בתחומי המקצוע.

בדרך כלל מפרסם קצין חיל ראשי הנחיות, הוראות עבודה ופקודות המחייבות את כל חיילי החיל והעוסקים במקצוע המונחים מקצועית על ידו, גם אם אינם שייכים אורגנית לחיל (כך למשל קצין קשר גדודי השייך לחטיבת חי"ר מונחה מקצועית בתחום הקשר על ידי הוראות קצין קשר ראשי).

תחילה היו קציני חיל ראשיים בדרגת אלוף-משנה. בדצמבר 1970 הוחלט שבכמה מחילות צה״ל התקן של קצין חיל ראשי, יעלה לדרגת תת־אלוף. בתוקף שינוי זה הועלו לדרגת תת־אלוף שבעה קציני חילות: קצין חימוש ראשי, ראש הג״א, קצין תותחנים ראשי, קצין קשר ואלקטרוניקה ראשי, קצין אספקה ראשי, קצין רפואה ראשי, קצין הנדסה ראשי, קצין חינוך ראשי, בנוסף עלה תקן מפקד היחידה לסיוע וקשרי חוץ לדרגת תת־אלוף.

לקריאה נוספת
------------

* **המילון למונחי צה"ל**, אג"ם/תוה"ד 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  קציני חיל ראשיים לדרגת תת־אלוף, דבר, 24 בדצמבר 1970
2. ↑  שונה תקן קצין חיל ראשי, על המשמר, 24 בדצמבר 1970
**תיאו ואורה קוסטר** היו זוג מפתחי משחקים וצעצועים ישראלים.

תיאו קוסטר נולד ב-1929 באמסטרדם. היה חבר לכיתה של אנה פרנק, ובמהלך המלחמה הסתתר הרחק מאמסטרדם אצל בני זוג נוצרים, שהוכרו כחסידי אומות העולם. עבד בבית הדפוס של אביו באמסטרדם, ובשנת 1955 עלה לישראל. אצל חברים בנתניה פגש את אורה, מורה לציור ממושב כפר חיים, ולימים התחתנו. השניים הקימו חברה לפיתוח משחקים וצעצועים בשם "דגמי תאורה" (הלחם של שמותיהם) שבו אורה הגתה את הרעיון ותיאו עסק במימושו. את המשחק הראשון המציאה אורה למען בנה בן החמש, והמשחק נרכש על ידי חברת "דלק" כדי שישמש כמתנה לעובדי החברה. בשנים הראשונות שלאחר מכן עסקו בני הזוג קוסטר בהמצאת מתנות מיוחדות ומוצרי קידום מכירות לחברות ישראליות, בהן ויטה, שופרסל והמועצה לשיווק פרי הדר. סוכן ספרים שהשיג להם חוזים בחו"ל לייצור משחקים שהמציאו הוביל להתמקדותם בפיתוח משחקים. ב-1965 המציאו את "שין שין", מקלוני פלסטיק צבעוניים שניתן לחברם זה לזה בדרכים שונות. המשחק נמכר בישראל לגלידות "שטראוס", ובמדינות נוספות, ובין השאר נמכר לחברת המזון האמריקאית "בורדן" (אנ'), שהתמשה במקלונים כמחזיקי שלגון שנקראו "Elsie Stix", על שם אלסי הפרה, שהייתה סמל מסחרי של החברה. עד 1981 נמכרו בארצות הברית כ-12 מיליארד שלגונים עם מקלונים אלה.

בשנת 1975 עתרה חברת "דגמי תאורה" לבג"ץ, בתביעה שעל ייצוא דגמי צעצועים שפיתחה, לשם ייצורם בחו"ל, יינתנו לה תמריצי מס, כמקובל ביחס לייצוא תעשייתי. העתירה נדחתה בנימוק שייצוא זה איננו ייצוא של מוצרים תעשייתיים אלא ייצוא של דגמים שלפיהם מייצרים מוצרים תעשייתיים, ולכן אינו נכלל בפעילות שמזכה בתמריצי מס, אף שגם הוא מכניס מטבע זר למדינה.

בני הזוג קוסטר פיתחו משחקים נוספים, בהם כאלה המיוצרים על ידי חברת המשחקים הגרמנית הגדולה "רבנסבורגר". המשחק "נחש מי?" שפיתחו מיוצר על ידי חברת "הסברו" האמריקאית. בשנת 2021 זכה להצלחה גדולה הצעצוע "פופיט", שאותו פיתחו בני הזוג בשנת 1975 ונמכר ב-2012 לחברת FoxMind הקנדית.

אורה קוסטר חיברה גם ספרי משחקים רבים.

תיאו קוסטר נפטר באפריל 2019 ואורה קוסטר נפטרה ביולי 2021. בניהם, בועז וגדעון, ואשתו של בועז עליזה, ממשיכים את דרכם בחברה המשפחתית, שסל המוצרים שפיתחה כולל 190 משחקים.

ב- 2007 יזמו תאו ואורה את הפקת הסרט התיעודי "חברי הכיתה של אנה פרנק" בבימויו של אייל בורס, בו מופיע תאו (אז, מוריס) בתפקיד עצמו ומספר יחד עם עוד חמישה מחברי הכיתה של אנה פרנק על אנה ועל קורותיו כילד יהודי במלחמת העולם השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נינה פוקס, הלכה לעולמה אורה קוסטר, הישראלית שהמציאה את ה"פופיט", באתר ynet, 11 ביולי 2021
* לירון סיני, הזוג קוסטר ממציאים את עצמם כל פעם מחדש, באתר ynet, 20 ביוני 2010
* אתר למנויים בלבד שירה מייקין, המתכון לסנסציה עולמית: ממציאים ישראלים, מרבד של שדיים וקוֹפה אחת, באתר TheMarker‏, 15 בספטמבר 2021
* אתר למנויים בלבד דפנה ארד, חלוצי תעשיית המשחקים הישראלית מסכמים 50 שנות חידושים והמצאות, באתר הארץ, 12 באפריל 2015
* טלי רוזין, משחק ילדים, חדשות, 27 במרץ 1991

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודותינו, באתר של "תאורה"
2. ↑  צביה בן-שלום, שין־שין, על המשמר, 15 במרץ 1974
3. ↑  בג"ץ 210/75 דגמי תאורה בע"מ נגד משרד המסחר והתעשייה, ניתן ב-25 בדצמבר 1975
4. ↑  מידע על אורה קוסטר בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית;  
הספרים של אורה קוסטר, באתר "סימניה"
5. ↑  משה כהן, ‏חברה לכיתה של אנה פרנק נפטר: "אבא סיפר שלא הופתע שהיא כתבה יומן", באתר מעריב אונליין, 23 באפריל 2019
6. ↑  נינה פוקס, הלכה לעולמה אורה קוסטר, הישראלית שהמציאה את ה"פופיט", באתר ynet, 11 ביולי 2021
**מועדון הכדורגל שיראק** (בארמנית: **Շիրակ Ֆուտբոլային Ակումբ**) היא קבוצת כדורגל ארמנית, המשחקת במחוז שיראק.

היסטוריה
--------

שיראק נוסדה בשנת 1958. במהלך שנות ה-70 שיחק המועדון תחת השם אולימפיה. הקבוצה שיחקה בליגת העל הסובייטית עד שארמניה זכתה בעצמאות. אצטדיונה של הקבוצה נקרא אצטדיון גיומרי סיטי, והוא יכול להכיל כמעט 3,000 צופים. האצטדיון שופץ בשנת 1999. המועדון נחשב לאחד המועדונים הארמנים הוותיקים וייצר מספר רב של שחקנים ארמנים שייצגו את המדינה ברמה הבינלאומית.

שיראק היא הקבוצה השנייה בטיבה בכמות התארים בהם זכתה בארמניה, לאחר שזכתה ב-3 אליפויות ליגת העל הארמנית. למרות כל זאת, בין השנים 2005–2006 המועדון עבר קשיים כלכליים חמורים, גורם שהוביל ליכולת חלשה יחסית בתצוגותיה בשנים האחרונות בליגה המקומית. המועדון השתתף בשלושה גביעים אירופאים: ליגת האלופות, גביע אופ"א וגביע האינטרטוטו. בעונת 2012/13ס שיראק עברה בסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית את קבוצת רודאר ממונטנגרו (2-1 בסיכום שני המשחקים), והודחה בסיבוב המוקדמות השני במפגש מול קבוצת הכדורגל הישראלית בני יהודה.

תארים
-----

ליגת העל הארמנית
* אליפות (4): 1992, 1994, 1999, 2012/2013
* סגנות (6): 1993, 1995/1996, 1997, 1998, 2002, 2014

הגביע הארמני
* זכייה (1): 2011/2012
* סגנות (5): 1993, 1994, 1999, 2011, 2013

הסופר קאפ הארמני
* זכייה (4): 1997, 2000, 2003, 2013
* סגנות (1): 1999

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיראק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שיראק
* שיראק, ברשת החברתית פייסבוק

* שיראק, ברשת החברתית טוויטר

* שיראק, ברשת החברתית אינסטגרם

* שיראק, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Soccerway
מאדאם דה פומפדור לובשת גלימה מעוטרת ותחתונית תואמת, שנות ה-60 של המאה ה-18.
תחתונית לבנה מתחת לשמלה כחולה. איור משנת 1900.
**תחתונית** היא שמלה תחתונה, אשר נלבשה בעבר מתחת לשמלה של אישה כלבוש תחתון נסתר באירופה ובארצות הברית. בין המאה ה-16 למאה ה-19, המונח התייחס לשמלה שנלבשה מתחת לגלימה או שמלה קצרה יותר, כאשר השמלה נועדה להיות נראית, ולכן שמלה זו תאמה את יתר חלקי הלבוש של האישה.

היסטוריה
--------

בצרפתית התחתונית נקראת "פטיקוט" (petycote), שמקורה מהשם "petite cote" (מעיל קטן). היה זה מעין מעיל קטן ומרופד שנלבש על ידי גברים. במאה ה-15 נלבשה מתחת לחולצה לחימום הגוף או למניעת חיכוך מיותר בלבישת בגדים עליונים מחוספסים. בסוף ימי הביניים הבגד עבר לארון הנשי והפך לחצאית שנלבשת מתחת לחצאית העליונה.

מטרתה של התחתונית הייתה בעיקר אופנתית – התחתונית נועדה לנפח את השמלה החיצונית (כגון שמלה מסוג קרינולינה), ועל כן מדובר היה בשמלה מעמלנת וקשיחה. השמלה הנפוחה נועדה ליצור אשליה של מותניים צרות לעומת אגן ירכיים רחב. בנוסף, היו תחתוניות שנועדו לחימום. תחתוניות אלה היו עשויות צמר, והיו רכות יותר.

שמלות נפוחות יצאו מהאופנה בשלהי המאה ה-18, והשימוש בתחתוניות פחת, אולם באמצע המאה ה-19 הייתה תחייה של התחתוניות והשמלות הנפוחות בעיקר בארצות הברית. השמלות הנפוחות והתחתוניות יצאו שוב מהאופנה בראשית המאה ה-20, אולם בשלהי שנות ה-30 של המאה ה-20 שוב שבו לאופנה, עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, עת המחסור בבדים הביא להפסקת לבישתן.

כיום, תחתוניות נלבשות במסגרת אופנת לוליטה או לבוש גותי, או על ידי נשים שרוצות לשמור על צורת הבגד העליון, או רוצות להימנע ממגע זיעה בשמלה. לעיתים לובשים תחתונית כותנה תחת שמלה מבד סינתטי כדי להימנע מחשמל סטטי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תחתונית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תחתוניות** |

* תחתוניות רקומות, 1750-1790, בסיס הנתונים של האגודה ההיסטורית של האי סטטן
* תחתונית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  editors of the Encyclopaedia Britannica, Petticoat, Encyclopaedia Britannica (באנגלית)
**שירה והערות על מיני עניינים** (בסינית מסורתית: 事類賦註; בסינית מפושטת: 事类赋注; בפין-יין: shìlèi fùzhù, שְׁלֵיי פֿוּג'וּ) היא אנציקלופדיה בה על כל ערך נמצא מידע בצורת שיר פֿוּ והערות, אשר מהוות חלק אינטגרלי מן הערך. היצירה נכתבה בסין בשנת 993 על ידי ווּ שׁוּ, בתקופת שושלת סונג, וידועה גם בשם המקוצר "שירה על מיני עניינים ("事類賦"). היצירה רחבה בהיקפה ונוגעת אף בתחומים כגון ביולוגיה ואסטרונומיה.

הרקע לכתיבה
-----------

טרם כתיבת האנציקלופדיה הזו, השתתף ווּ שׁוּ בכתיבת כמה אנציקלופדיות אחרות, כגון "המקראות הקיסריות של עידן טאיפינג", "הרשומות הנרחבות של עידן טאיפינג" ו"היצירות העזות של גן הספרות" וכתב כבר כמה ספרים. 

ליצירה קרא בתחילה "שירים על נושאים בני מילה אחת" (一字題賦).

חשיבות
------

הצורה בה נכתבה היצירה - שירה על הערך ופרשנות לשורות השיר, נתנה ליצירה צביון של איכות אמנותית אשר גרמה לה להיחשב לספר איכותי בימי קדם.

היצירה שימשה גם השראה לארבע יצירות נוספות שנכתבו בין השנים 1699-1811: שירה על מיני עניינים המורחב, המשך שירה על מיני עניינים המורחב, שירה על מיני עניינים המורחב מאוד ונספח לשירה על מיני עניינים המורחב, וכולן שולבו לבסוף לאנציקלופדיה אחת תחת השם "כלל כתבי שירה על מיני עניינים".

פרקי היצירה
-----------

ליצירה 14 פרקים, ו-100 ערכים המתפרשים על פני 30 מגילות בסך הכל.

| מס' | שם פרק בסינית מסורתית | שם פרק בעברית | מגילות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 天 | השמיים | 1,2,3 |
| 2 | 歲時 | העונות והזמנים | 4,5 |
| 3 | 地 | הארץ | 6,7,8 |
| 4 | 寶貨 | אוצרות וטובין | 9,10 |
| 5 | 樂 | מוזיקה | 11 |
| 6 | 服用 | בגדים וכלים | 12,13,14 |
| 7 | 什物 | דברים | 15,16 |
| 8 | 飲食 | מאכל ומשקה | 17 |
| 9 | 禽 | ציפורים | 18,19 |
| 10 | 獸 | חיות | 20,21,22,23 |
| 11 | 草木 | צמחים ועצים | 24,25 |
| 12 | 果 | פירות | 26,27 |
| 13 | 鱗介 | בעלי קשקשים ושריון | 28,29 |
| 14 | 蟲 | חרקים | 30 |

הערות שוליים
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **הערך מכיל כתב מזרח-אסייתי**. כדי לראות את הכתוב בצורה תקינה, יש להתקין גופן סיני במחשבכם. אם אינכם יודעים כיצד לעשות זאת, ראו עזרה. |

1. ↑  吳淑
2. ↑  廣事類賦
3. ↑  續廣事類賦
4. ↑  廣廣事類賦
5. ↑  事類賦補遺
6. ↑  事類賦統編
**יהודית ושפחתה עם ראש הולופרנס** (באיטלקית: **Giuditta e l'ancella con la testa di Oloferne**) הוא ציור טמפרה מעשה ידי הצייר אנדראה מנטניה, שצויר בין השנים 1495–1500 ומתאר את יהודית ושפחתה עם ראשו הכרות של הולופרנס. היצירה מוצגת בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון.

היסטוריה ורקע
-------------

יהודית היא גיבורת ספר יהודית, מן הספרים החיצוניים למקרא שבו מתואר כיצד היא עורפת את ראשו של הולופרנס, שר הצבא האשורי, לאחר שהסתננה למחנהו כדי להציל את עמה. הציור מתאר את הרגעים שלאחר העריפה, שבהם יהודית ושפחתה נמצאות ליד אוהלו של הולופרנס.

הציור תוארך בעזרת השוואה לציורי גריזיי דומים, שנושאם הברית הישנה, שצוירו על ידי מנטניה בין השנים 1495–1500. ייתכן והציור היה כלול באוסף בית גונזגה שנרכש על ידי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה בשנת 1628. הוא עבר בירושת משפחת אצולה אנגלית עד שנמכר בלונדון בשנת 1917. הוא נרכש והועבר לניו יורק בשנת 1923 ונתרם לגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון בשנת 1942.

תיאור היצירה
------------

הלוח הוא בעל צבעים מבריקים וססגוניים, ודומה למיניאטורה. יהודית עומדת מתחת לאוהלו הוורוד של הולופרנס (שרגלו נראית מימין) מיד לאחר שערפה את ראשו, כשהחרב עדיין בידה. היא לבושה שמלה לבנה צמודה ומעליה אריג כחלחל. האדמה, המצוירת בפרספקטיבה אלכסונית, מורכבת מאבנים ולוחות קרקע שחלקם אינם במקומם וצבועה בטמפרה בצבעי זהב וכסף.

קפלי לבושה של יהודית משתפלים מגופה כאילו הייתה פסל קלאסי. עמידתה היא עמידת קונטרה פוסטו מתפתלת הרווחת בדמויות הרנסאנס, ונגזרת מפסלים עתיקים. היא נראית שלווה ומנותקת מהזירה המבעיתה, כשראשו של הקורבן שעדיין אחוז בידה מוכנס לשק המוחזק בידי שפחתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודית ושפחתה עם ראש הולופרנס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  
"Andrea Mantegna, Judith with the Head of Holofernes". הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון. (באנגלית)
**שם נרדף** (או **סינוֹנים**; באנגלית: **synonym**) הוא מונח בטקסונומיה ביולוגית שמשמעותו שם מדעי של טקסון אשר ידוע בשם מדעי אחר. בניגוד לשימוש המקובל בשם נרדף בהקשרים אחרים, בנומנקלטורה של מיון עולם הטבע שם נרדף אינו שווה במעמדו לשם המדעי העדכני ואינו ניתן להחלפה כפי שנהוג במילים נרדפות.

בטקסונומיה, לכל טקסון קיים אך ורק שם מדעי אחד בר-תוקף הנחשב כשם החוקי. כך, לדוגמה, ב-1758 קארולוס ליניאוס קבע לאריה את השם המדעי *Felis leo*, ובצורת כתיבתו המלאה *Felis leo* Linnaeus, 1758. ב-1816 קבע לורנץ אוקן (אנ') כי האריה הוא מין השייך לסוג *Panthera*, ולכן השם המקורי של ליניאוס הפך לשם נרדף והשם התקין הוא מעתה *Panthera leo* (Linnaeus, 1758) (לפי הנומנקלטורה הזואולוגית, הסוגריים סביב השם של לינאוס מרמזות שאין זה השם המקורי שניתן לטקסון עם תיאורו במאמר של לינאוס מ-1758).

שמות נרדפים עשויים להיווצר בכל פעם שאותו טקסון מוגדר ביותר משם מדעי אחד, למשל כאשר חוקר לא הכיר את עבודתו של חוקר אחר או כאשר הוא חולק עליו ולדעתו מדובר בשני מינים שונים שמאוחר יותר מאוחדים תחת אותו השם. שמות נרדפים עשויים להיווצר גם כאשר טקסון משנה את שמו, טקסונים מאוחדים או מפוצלים או עוברים להימצא תחת טקסון אחר, למשל כאשר מין מועבר לסוג אחר. שם נרדף יכול להיווצר גם כאשר הקוד הנומנקלטורי משתנה כך שהשם הישן אינו קביל יותר; למשל, השם *Erica herbacea* L. נדחה ובמקומו התקבל השם *Erica carnea* L..

זואולוגיה
---------

בנומנקלטורה זואולוגית, הנקבעת על ידי ה-International Code of Zoological Nomenclature, שם נרדף הוא שם מדעי שונה השייך לאותו טקסון באותה הרמה הטקסונומית. השם התקין נקרא לפי הקוד הזואולוגי **valid name**.

כאשר קיימים כמה שמות נרדפים לאותו הטקסון, השם הראשון מכונה **senior synonym** (שם נרדף ראשי) ואילו שמות נרדפים מאוחרים יותר נקראים **junior synonym** (שם נרדף זוטר).

בוטניקה
-------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
בנומנקלטורה הביולוגית, קיים רק שם תקין אחד, הנקרא **correct name**, וכל השאר הם שמות נרדפים.

השוואה בין זואולוגיה לבוטניקה
-----------------------------

למרות שהעקרונות הבסיסים זהים, שמות נרדפים בנומנקלטורה בוטנית נבדלים מהנומנקלטורה הזואולוגית בטרמינולוגיה ובכמה פרטים:

* שם נרדף בבוטניקה = "junior synonyms" בזואולוגיה.
* שם נרדף הומוטיפי (homotypic) או nomenclatural בבוטניקה = "objective synonyms" בזואולוגיה.
* שם נרדף הטרוטיפי (heterotypic) או טקסונומי (taxonomic synonyms)‏ = "subjective synonyms" בזואולוגיה.

הערות שוליים
------------
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "שירה מדוברת".
**שירה דיבורית** (בגרמנית: **Sprechgesang**) או **קול דיבור** (**Sprechstimme**) היא טכניקה של הפקת קול שבין שירה לדיבור. מאז סוף המאה ה-19 נעשה בה לעיתים שימוש על ידי מלחיני מוזיקה קלאסית.

בהקדמה ל"פיירו הסהרורי" (1912) מסביר ארנולד שנברג איך משיגים שירה דיבורית טובה. לדבריו, יש לקיים את המקצבים המסומנים בתווים, אבל בעוד שבשירה רגילה צריך להתמיד באותו גובה כל עוד נמצאים על אותו תו, בשירה דיבורית יש להתחיל בגובה המצוין אך מיד להינתק ממנו בגליסנדו. התוצאה אינה צריכה לדמות לא לשירה רגילה ולא לדיבור רגיל.

השימוש המוקדם ביותר בטכניקה זו שידוע עליו נעשה באופרה של אנגלברט הומפרדינק, "ילדי המלך" (1897), אבל היא נקשרת יותר למלחיני האסכולה הווינאית השנייה. שנברג מבקש טכניקה זו בכמה יצירות: תפקיד הקריין ב"שירי גורה" (Gurre-Lieder,‏ 1911) כתוב בשירה דיבורית, כמעט כל "פיירו הסהרורי, 1912) נוקט בטכניקה זו, והיא משמשת גם באופרה שלו "משה ואהרון" (1932). בתיווי המוזיקלי של שנברג, שירה דיבורית מסומנת בדרך כלל בצלבים קטנים על רגלי התווים, או שראש התו עצמו הוא צלב קטן. כך נראים הצלילים הראשונים מתוך **פיירו הסהרורי**:

אלבן ברג משתמש בווריאציה על הטכניקה, כשהוא מבקש לבצע חלקים מן האופרות שלו "ווצק" ו"לולו" בין שירה דיבורית לשירה רגילה.

קורט וייל אימץ שירה דיבורית להתאים את קולה הייחודי, אם כי לא-לירי, של לוטה לניה לתפקיד ג'ני באופרה בגרוש. גם בתפקידו של מקי סכינאי נעשה שימוש בטכניקה זו.

השילוב של שירה דיבורית עם שירה ממש אצל ברג מסומן בקו יחיד על רגלי התווים. אפשרות שנוצלה על ידי מלחינים אחרים היא להשתמש ב-X במקום בראשי תווים מקובלים.

בגרמניה של היום, מאז ראשית שנות ה-90', המונח "שירה דיבורית" קיבל משמעות חדשה, פופולרית יותר של "מוזיקת ראפ בשפה הגרמנית". סגנון שירה זו ניתן למצוא ביצירות של להקה בריטית Βlack Country, New Road.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירה דיבורית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4203496-6

 |