recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביישוב מקראי בנחלת שבט יששכר. אם התכוונתם לעיר מקראית בשפלת יהודה, ראו עין גנים (עיר מקראית בשפלה).
**עֵין גַּנִּים** הוא אתר מקראי מתקופת התנחלות השבטים שבו הייתה עיר הלויים עין גנים בנחלת שבט יששכר (ספר יהושע י"ט, כא / כ"א, כט). במהלך השנים הוסב שם העיר ל"גינת". החוקר יואל אליצור סבור כי ייתכן כי שם העיר היה "בית הגן". חוקרי ארץ ישראל הקדומה ר' אשתורי הפרחי וישעיהו פרס זיהו את מיקומה של עין גנים עם מיקומה של ג'נין בת ימינו.

היסטוריה
--------

בספר יהודית מוזכרת "גיני" (יהודית ג', י') כיישוב יהודי אשר סמוך אליו חנה מחנה הוליפרנס. יוסף בן מתתיהו מזכיר בספרו "מלחמת היהודים" (ספר ג', ג', ד') את גנים כיישוב הממוקם בצפון השומרון. כמו כן, ידוע כי יהודים התגוררו בעיר בימי הביניים ועסקו במסחר וברפואה.

בשנת 1922 התגוררו בעיר על פי מפקד האוכלוסין הבריטי, שבעה יהודים אשר מרביתם שרתו במשטרת ג'נין, ובשנת 1931 התגוררו בעיר 4 יהודים בלבד.

בשנת 1943 הכינה מפקדת ההגנה בראשות משה סנה תוכנית התיישבות, אשר הציעה להקים בסביבות ג'נין כעשרה יישובים חדשים, וזאת במטרה להקיף את העיר ביישוב יהודי. במסגרת ההתיישבות הישראלית ביהודה ושומרון הוקמו שלושה יישובים, גנים, כדים והיאחזות נח"ל גינת, שמזכירים בשמם את היישוב העברי הקדום. היישובים פונו מתושביהם ונהרסו ב-24 באוגוסט 2005 בתוכנית ההתנתקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* עין גנים - ההיסטוריה היהודית בג'נין, באתר "צל הרים". ספר מקוון על ההתיישבות בעיר ומלחמות צה"ל בה, לזכר שמואל עקיבא ווייס שנפל במבצע חומת מגן בג'נין, ולזכר כל חללי-צה"ל בג'נין.
* יואל אליצור, עין גנים, בית הגן וג'נין, **על אתר** ב, מכללת יעקב הרצוג, תשנ"ו, עמ' 77-80 (מידע בקטלוג רמב"י)
* אחיקם הימלפרב, ג'נין ג'נין - העבר הנסתר של העיר שמלאה בטרוריסטים, באתר עכשיו 14, 11 באפריל 2022

| ערי הלויים |
| --- |
| בני גרשון (ערים מיששכר, מאשר, מנפתלי ומחצי המנשה המזרחי) | בְּעֶשְׁתְּרָה • גולן • דברת • חֶלְקָת • חַמֹּת דֹּאר • יַרְמוּת • מִשְאָל • עַבְדּוֹן • עין גנים (אתר מקראי) • קֶדֶש • קַרְתָּן • קִשְׁיוֹן • רְחׁב |
| בני קהת (ערים מאפרים, מדן ומחצי המנשה המערבי) | שכם • גזר • קִבְצַיִם • בֵּית חוֹרֹן • אַיָּלוֹן • אֶלְתְּקֵא • גִבְּתוֹן • גַּת רִמּוֹן • תַּעְנַךְ |
| בני מררי (ערים מראובן, מגד ומזבולון) | בֶּצֶר • דִּמְנָה • חשבון • יַהְצָה • יַעְזֵר • יקנעם • מַחֲנַיִם • מֵיפַעַת • נהלל • קְדֵמוֹת • קַרְתָּה • רָמת |
**שון מלכה** (נולד ב-27 באפריל 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בסקציה נס ציונה.

קריירה
------

מלכה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. ב-31 באוגוסט 2012 הושאל להפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית, וב-14 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 למכבי אום אל-פחם. ב-17 במאי 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–2 על הפועל בני לוד, ובסך הכל סיים את עונת 2012/2013 עם שער אחד ובישול אחד ב-14 הופעות בליגה הלאומית.

לקראת עונת 2013/2014 הוחזר לסגל הפועל תל אביב על ידי המאמן רן בן שמעון, וב-22 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 על מכבי פתח תקווה. עד תום העונה ערך בסך הכל 13 הופעות בליגת העל, בנוסף להופעה אחת בגביע המדינה. ב-17 ביולי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרות האירופיות, כאשר פתח בהרכב בהפסד 0–3 לאסטנה במוקדמות הליגה האירופית. הוא פתח בהרכב גם בניצחון 1–0 בגומלין, ובסך הכל בעונת 2014/2015 ערך 18 הופעות בכל המסגרות, מתוכן עשר הופעות בליגה.

ב-7 ביולי 2015 חזר להפועל פתח תקווה, אך לאחר שערך חמש הופעות ליגה בתחילת עונת 2015/2016 עבר ב-7 בינואר 2016 להפועל ראשון לציון, במדיה שיחק שנה וחצי עד תום עונת 2016/2017.

ב-11 ביולי 2017 חזר לליגת העל כאשר חתם בהפועל אשקלון. בעונת 2017/2018 ערך 21 הופעות בליגת העל, ובסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-23 באוגוסט 2018 חתם לשלוש שנים בבני יהודה תל אביב. יומיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 למ.ס. אשדוד. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה בעונת 2018/2019, ובסופה שוחרר מהמועדון.

ב-4 בספטמבר 2019 חתם במכבי יבנה מליגה א', אך כעבור שלושה חודשים עבר להפועל כפר שלם מאותה הליגה.

ב-26 בנובמבר 2020 חתם בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.

ב-19 בספטמבר 2022 חתם בהפועל כפר שלם מליגה א'. ב-24 בינואר 2023 חתם בצעירי טייבה.

ב-30 ביולי 2023 חתם לעונה אחת ב-מ.ס. כפר קאסם.בינואר 2024 חתם בסקציה נס ציונה.

חיים אישיים
-----------

מלכה גדל בבת ים. אחיו הצעיר, עמית מלכה, גם הוא כדורגלן.

תארים
-----

בני יהודה תל אביב
* גביע המדינה: 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמית גולדשטיין‏, ממלכה למלך: על שון מלכה, הכישרון הצעיר של הפועל תל אביב, באתר וואלה!‏, 31 באוגוסט 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף שלו, ‏שון מלכה חתם בהפועל פ"ת, מחפוד: מצפה לשיפור, באתר ONE‏, 31 באוגוסט 2012
2. ↑  אבישי בראל, ‏מלכה חתם בהפועל פ"ת, קאלה במו"מ עם קריית גת, באתר ONE‏, 7 ביולי 2015
3. ↑  מאור לוי, גורמזנו, מלכה וחדד חתמו בהפועל אשקלון, באתר ynet, 11 ביולי 2017
4. ↑  אופיר סער‏, חיזוק שביעי לאבוקסיס: שון מלכה חתם לשלוש שנים בבני יהודה, באתר וואלה!‏, 23 באוגוסט 2018
5. ↑  שלומי והבה, שון מלכה חתם במכבי יבנה, באתר דאבל פס, 4 בספטמבר 2019
6. ↑  מיכאל וייסרמן, שון מלכה חתם בהפועל ראשון לציון, באתר דאבל פס, 26 בנובמבר 2020
7. ↑  יונתן גינזבורג, ‏יורד לליגה א': שון מלכה חתם בהפועל כפר שלם, באתר ONE‏, 19 בספטמבר 2022
8. ↑  מיכאל וייסרמן, שון מלכה חתם בצעירי טייבה, באתר דאבל פס, 24 בינואר 2023
9. ↑  שון מלכה חתם במ.ס. כפר קאסם, רז ברוכיאן בהפועל כפר סבא, באתר וואלה!‏, 30 ביולי 2023
10. ↑  נדב צרפתי, ‏‏שון מלכה: אני שייך לרמות הכי גבוהות בכדורגל הישראלי, באתר ספורט1, 9 בספטמבר 2017
**מיכאילו פטרוביץ' מודריק** (באוקראינית: **Михайло Петрович Мудрик**; נולד ב-5 בינואר 2001 בקרסנוהרד שבאוקראינה) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת צ'לסי מהפרמייר ליג ובנבחרת אוקראינה.

קריירת מועדונים
---------------

מודריק גדל במחלקות הנוער של מטאליסט חרקוב, דניפרו דניפרופטרובסק ושחטאר דונצק.

ב-1 במרץ 2019 הושאל למשך חצי עונה משחטאר דונצק לארסנל קייב מליגת העל האוקראינית. ב-3 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על אולימפיק דונצק במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך עשר הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה שלו במועדון.

ב-12 ביולי 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בשחטאר דונצק, בניצחון 2–4 על דסנה צ'רניהיב במסגרת ליגת העל האוקראינית לעונת 2019/2020.

ב-6 באוגוסט 2020 הושאל למשך עונה אחת לדסנה צ'רניהיב מליגת העל האוקראינית. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על זוריה לוהנסק במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. הוא ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, וב-8 בינואר 2021 חזר לשחטאר דונצק. סך הכול כבש כבש תשעה שערי ליגה במדי הקבוצה.

### צ'לסי

ב-15 בינואר 2023 חתם בצ'לסי לשבע וחצי שנים בתמורה לכ-100 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-21 בינואר, בתיקו 0-0 מול ליברפול. ב-2 באוקטובר 2023 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 על פולהאם.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-1 ביוני 2022 ערך מודריק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה, בניצחון 1–3 על נבחרת סקוטלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. את שער הבכורה שלו כבש ב-17 באוקטובר 2023 בניצחון 1–3 על נבחרת מלטה.

תארים
-----

שחטאר דונצק
הסופר קאפ האוקראיני (1): 2021/2022

* אליפות אוקראינה (2): 2019/2020, 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאילו מודריק** בוויקישיתוף
* מיכאילו מודריק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מיכאילו מודריק, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mykhaylo Mudryk on loan to Desna Chernihiv באתר Football.UA, ‏ 6 באוגוסט 2020 (באוקראינית)
**אלדד אוארבך** (9 בינואר 1914 - 27 במאי 2003) היה מפקדו הראשון של גדוד 54 בחטיבת גבעתי במלחמת העצמאות ותעשיין ישראלי.

קורות חיים
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ניתן להרחיב על תקופת הפיקוד על הנודדת הצעירה ועל מפעל בת אור.
### ההגנה וצה"ל

אלדד אוארבך נולד בווינה, ועלה ארצה ב-1925 בהיותו בן 11.למד בבית הספר למסחר (לימים "גאולה"). שם התאהב בסוניה שלימים תהיה אשתו. ב-1934 התנדב להגנה, ועמד בראש אחת היחידות של "הנודדת הצעירה". כשהוקם החי"ש בתל אביב, התמנה למפקד פלוגה ב' שהגנה על מקוה ישראל, ולאחר מכן התמנה למפקד גדוד, ונודע בכינויו "בן יהודה".

לאחר כ"ט בנובמבר 1947, נשלחו יחידות מהגדוד להגן על בן שמן, על קו המים בנגב ולסייע לירושלים הנצורה.

במבצע נחשון הקים גדוד עתודה בחופזה והוזעק לסייע לגדוד אחר, בפיקודו של חיים לסקוב. בלחץ הבריטים נסוג הכוח שלו, והוא כתב בזעם למפקד המבצע, שמעון אבידן: 

> 
> אימון 70 אחוזים מהטוראים הוא גרוע. אסור היה לשולחם. הרבה אנשים קיבלו הלם וישבו ככבשים מובלים לטבח.
> 
> 
> 
> 

עם הקמת חטיבת גבעתי, נהפך הגדוד לגדוד 54. הפיקוד לגדוד עבר לידי צבי צור, ואלדד עבר לשמש קצין המבצעים של חטיבת קרייתי.

### תעשייה

עם שחרורו של אלדד מצה"ל בדרגת סגן-אלוף, הקים יחד עם אחיו יואב מפעל למצברי עופרת בשם "בת אור". שנים לאחר שהמפעל נסגר, על שטחו הוקם מגדל עסקים "מגדלי אור", ברמת החי"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי דרומי, לבו נשאר תמיד בגדוד 54, באתר הארץ, 12 ביוני 2003
**דוד האן** (נולד ב-1965) הוא משפטן ישראלי, פרופסור בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן המומחה בדיני תאגידים ובדיני חדלות פירעון. כיהן כאפוטרופוס הכללי והכונס הראשי במשרד המשפטים.

ביוגרפיה
--------

האן נולד בתל אביב וגדל בגבעתיים. בנם של דינה ואריה האן. אביו היה מזכיר סיעת המפד"ל ומזכיר הכנסת ואמו מרצה לסטטיסטיקה ולכלכלה. בילדותו שהה שלוש שנים בארצות הברית כאשר אביו היה שליח סוכנות היהודית. היה חניך בתנועת בני עקיבא ולמד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר בירושלים. בצה"ל שירת כקצין ביחידה 8200 של אגף המודיעין והשתחרר לאחר שמונה שנים.

ב-1993 סיים האן לימודי תואר ראשון במשפטים בהצטיינות יתרה באוניברסיטת בר-אילן. התמחה אצל שופט בית המשפט העליון גבריאל בך, ובמשרד עורכי הדין יגאל ארנון ושות'. בתום ההתמחות סיים תואר שני ושלישי במשפטים באוניברסיטת ניו יורק. במקביל ללימודי הדוקטורט עבד במחלקת דיני החברות בפירמת עורכי הדין Gordon, Altman, Butowsky בניו יורק ועסק במתן חוות דעת בנושאים פיננסים ובפרט בתחום פשיטות הרגל. בשובו לישראל השתלב בסגל אוניברסיטת בר-אילן, ב-2002 מונה למנהל תוכנית הלימודים לתואר שני לרואי חשבון ועורכי דין באוניברסיטה.

כמו כן שימש מרצה מן החוץ בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב, מרצה אורח באוניברסיטת פורדהם בניו יורק ובאוניברסיטת מונש במלבורן.

מחבר הספר "דיני חדלות פרעון", בהוצאת ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין, התשס"ט. בשנת 2018 יצא הספר במהדורה שנייה ועדכנית.

שימש יועץ בתחום חדלות פירעון למחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים. ב-2011 מונה לאפוטרופוס הכללי והכונס הרשמי. בתפקידו ככונס הנכסים הרשמי, היה ממונה על פירוק רשות השידור .

ב-2016 אוזכר ברשימת המועמדים לכהן בבית המשפט העליון. ב-2018 הוזכר שוב כמועמד לבית המשפט המחוזי בחיפה כשופט כלכלי, תוך ששרת המשפטים איילת שקד מנסה לקדם את מינויו. מינויו לא אושר בוועדה למינוי שופטים.

ב-2017 חזר לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן.

האן מתגורר באורנית, נשוי, אב לחמישה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד האן באתר אוניברסיטת בר-אילן
* דוד האן (אורכב 05.12.2015 בארכיון Wayback Machine) באתר המכון למנהיגות וממשל
* אלה לוי-וינריב, ‏"בעלי שליטה הם לא מפלצות חורשי רעה", באתר גלובס, 31 במרץ 2011
* הילה רז, דוד האן: "על המדינה להתערב בפירוקים רק במקרה של כשל שוק", באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2012
* אתר למנויים בלבד יסמין גואטה, עידו באום, דוד האן: "על כל רמאי שנוסע במרצדס יש הרבה פושטי רגל אמיתיים", באתר TheMarker‏, 16 בספטמבר 2014
* ענת רואה, מכונס הנכסים לבית המשפט העליון? המירוץ של דוד האן, באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2017
* שלומית לן, ‏דוד האן על הסדרי החוב, רשות השידור ועל "גן העדן" לפושטי הרגל, באתר גלובס, 23 ביוני 2017
* אתר למנויים בלבד גור מגידו, "חיפשו אותי": פרופ' דוד האן חושף איך ממנים שופטים בישראל, באתר TheMarker‏, 9 בנובמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  חן מענית, ‏מ-28 ייבחרו 4: אלה המועמדים הסופיים לשיפוט בעליון, באתר גלובס, 6 בנובמבר 2016
2. ↑  ענת רואה, הדיל הכושל של איילת שקד למינוי דוד האן לשיפוט, באתר כלכליסט, 13 במאי 2018

| האפטורופוסים הכלליים |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| יצחק קיסטר • חיים קדמון • יצחק במברגר • שמואל היינריך וינוגרד • עמרם בלום • שמואל צור • שלמה שחר • דוד האן • סיגל יעקבי • בן ציון פיגלסון | סמל מדינת ישראל |

 |
**ולטר גייקי** (באנגלית: **Walter Geikie**;‏ 10 בנובמבר 1795 – 1 באוגוסט 1837) היה צייר סקוטי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד באדינבורו ב-10 בנובמבר 1795. בגיל שנתיים, הייתה לו מחלה שהשאירה אותו חירש. באמצעות דאגה מרובה של אביו הוא קיבל השכלה טובה. לפני שהיה לו יתרון בעזרת הוראה על ידי מאסטר פרטי. הוא הגיע לבקיאות ניכרת בשרטוט דמויות ונופים מהטבע, ובשנת 1812 הוא התקבל לאקדמיה לציור של מועצת התעשיינים הסקוטית. הוא הציג לראשונה ב-1815, ונבחר למקורב של האקדמיה המלכותית הסקוטית ב-1831, ולעמית ב-1834.

בשנות ה-30 של המאה ה-19 התגורר ולטר עם אביו, ארצ'יבלד גייקי, בצד הדרומי של העיר.

בשל חוסר תחושת הצבע שלו, גייקי לא הצליח לצייר בצבעי שמן, אבל שרטט בדיו, באמינות רבה את הסצנות והדמויות של חיי המעמד הנמוך הסקוטי בעיר הולדתו. סדרה של תחריטים שלו מציגים מהיימנות גבוהה מאוד, של תחריטים שפורסמו על ידו בשנים 1829–1831 ואוסף של שמונים ואחד מהם פורסם מחדש לאחר מותו ב-1841, עם הקדמה ביוגרפית מאת סר תומאס דיק לאודר, בארט.

דאנקן מקמילן תיאר אותו כמי שמייצר "תמונות שהן קיצוניות לחלוטין על טבעו של כבוד האדם."

הוא מת ב-1 באוגוסט 1837 ונקבר בקבר לא מסומן ב-Greyfriars Kirkyard באדינבורו, אולם הוקמה אנדרטה לזכרו על חומת הגבול המערבי בשנת 1996.

גלריה
-----

* מצודת אדינבורו ויריד סוסיםמצודת אדינבורו ויריד סוסים
* שיכורשיכור
* מוכרות פירותמוכרות פירות
* לצידי הדרךלצידי הדרך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולטר גייקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Geikie, Walter". Encyclopædia Britannica. Vol. 11 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 553.
2. ↑  "Edinburgh Post Office annual directory, 1832-1833". National Library of Scotland. Retrieved 20 January 2018.
3. ↑  Macmillan, Duncan (1980), Scotland and the Art of Nationalism, in Cencrastus No. 4, Winter 1980-81, pp. 33 - 3

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274181905171
* GND: 142824763
* ISNI: 0000 0001 1677 3663
* LCCN: n87144260
* RKD: 30728
* SNAC: w65q7tdk
* ULAN: 500026824
* VIAF: 77829446
* WorldCat: lccn-n87144260

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ולטר גייקי"**.
**מיטשל ג'יימס הופ** (באנגלית: **Mitchell James Hope**; נולד ב־27 ביוני 1994) הוא שחקן ודוגמן אוסטרלי.

ביוגרפיה
--------

מיטשל ג'יימס הופ נולד ב-27 ביוני 1994 בעיר מלבורן, אוסטרליה. בנם של הכלכלן, ג'יימס הופ ושל ליסה ויטוורת', הוא הבכור במשפחה של שלושה בנים, ג'ונה וטוביאס הם אחיו הצעירים. הוריו נפרדו כשהיה צעיר, והוא גדל עם אמו וסביו. עם זאת, במשך כמה שנים, הוא חי עם אביו באוקלהומה, ארצות הברית. 

במהלך צילומי "היורשים", הוא עבר ללוס אנג'לס ולאחר מכן חזר לאוסטרליה.

קריירה
------

בשנת 2015 החל לשחק בסדרת הסרטים "היורשים" בתפקיד הנסיך בן, בנם של היפה והחיה ויורש העצר של "אורדון". בת זוגו לסרט היא השחקנית דאב קמרון, בתפקיד מאל, בִּתה של מליפיסנט.

הופ גם מדבב בסדרה "עולם מרושע", שממשיכה את סרטי היורשים. השתתף בהופעות של ואן דיירקשן בתור מתופף בסיבוב ההופעות השני של הלהקה.

בשנת 2019 השתתף בסרט של נטפליקס "כשהשלג יורד" בתפקיד טובין, החבר הכי טוב של אנג'י (קירנן שיפקה).

חיים אישיים
-----------

מיטשל החל לצאת עם השחקנית טיילה אודרי בשנת 2015; לפני שאישר את מערכת היחסים שלו עם טיילה, צצו שמועות על מערכת יחסים לכאורה עם שותפתו, דאב קמרון, שהכחיש את השמועות לאחר מכן. בשנת 2020 הופ ואודרי נפרדו לאחר כחמש שנים יחד.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | כשהשלג יורד | טובין |  |
| 2021 | *Love You Like That* | האריסון |  |
| 2022 | אל תכריח אותי להצטרף (אנ') | ראסטי |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | *INXS: Never Tear Us Apart* | טים פאריס (אנ') בצעירותו | מיני-סדרה |
| 2015 | היורשים | בן | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2015–2017 | היורשים: עולם מרושע | בן | דיבוב; 15 פרקים |
| 2017 | היורשים 2 | בן | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2019 | היורשים 3 | בן | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2021 | היורשים: החתונה המלכותית | בן | דיבוב; ספיישל טלוויזיוני של ערוץ דיסני |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיטשל הופ** בוויקישיתוף
* מיטשל הופ, ברשת החברתית פייסבוק
* מיטשל הופ, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מיטשל הופ, ברשת החברתית אינסטגרם
* מיטשל הופ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2017107742
* VIAF: 5141150325585210090009
* WorldCat: lccn-no2017107742

 |
**יהודה ליב אבידע (זלוטניק)** (8 בינואר 1887, י"ב בטבת ה'תרמ"ז, פלוצק, האימפריה הרוסית – 22 בספטמבר 1962, כ"ג באלול ה'תשכ"ב, ירושלים, ישראל) היה רב, ביבליוגרף, אתנוגרף ופולקלוריסט, פעיל ציוני ומראשי תנועת המזרחי בפולין, קנדה ודרום אפריקה, משורר, סופר ומחזאי ואיש חינוך יהודי-פולני.

קורות חיים
----------

אבידע נולד בשם יהודה ליב זלוטניק בפלוצק שבאימפריה הרוסית (כיום בפולין) בי"ב בטבת ה'תרמ"ז. למד וחונך אצל אחיו, הרב יונה מרדכי בזקרוצ'ים ובפלוצק. בשנת ה'תרס"ח נשא לאישה את שרה. ב-1910 יצא ללמוד בישיבת וולוז'ין, אך בשל מחלה חדל את לימודיו בישיבה וב-1911 נבחר לתפקיד רב בעיר גומבין. במלחמת העולם הראשונה הוחזק כבן ערובה לנאמנות קהילתו אל מול הצבא הרוסי שחשש מריגול יהודי.

בשנת 1920 עזב את פולין ועבר לאמריקה הצפונית. הוא התיישב בקנדה וגר במונטריאול עד שנת 1936, אז עבר ליוהנסבורג בדרום אפריקה.

ב-1949 עלה לארץ והתיישב בירושלים, שם מונה לנשיא המכון הארץ ישראלי לפולקלור ואתנולוגיה. 

בינואר 1950 עברת את שמו לאבידע. בבחירות לכנסת החמישית הוצב במקום ה-114 ברשימת המפד"ל.

נפטר ב-22 בספטמבר 1962, כ"ג באלול ה'תשכ"ב בירושלים ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים. בנו הוא מרדכי אבידע, שדרן קול ישראל ואיש משרד החוץ.

על שמו רחוב במרכז ירושלים, סמוך לבית המוסדות הלאומיים.

### יחסו לציונות

קיימת מחלוקת לגבי יחסו של אבידע לציונות, הטוענים כי היה ציוני טוענים שאת פעילותו הציונית החל בשנת 1917, כאשר כינס אספה של תנועת המזרחי בוורשה. הוא כיהן כמזכיר הכללי של התנועה בפולין, וכשעבר לקנדה נבחר לנשיא תנועת המזרחי בקנדה. בתקופתו בקנדה שימש גם כמנהל קק"ל בקנדה ולאחר מכן כיו"ר ההסתדרות הציונית בקנדה. ב-1936 נבחר להיות מנהל החינוך העברי בדרום אפריקה ולשם כך עבר להתגורר ביוהנסבורג.

אבידע שימש כציר בקונגרסים הציוניים העולמיים ה-12 (1921), ה-16 (1929), ה-17 (1931) וה-19 (1935).

ארגן את המגבית הראשונה בעולם למען קק"ל, ובשליחותה ביקר בדרום אפריקה, בארגנטינה ובאוסטרליה.

### כתיבה

אבידע כתב באנגלית, ביידיש ובעברית. כתביו נחלקו למספר תחומים, בהם חקר מדעי של נושאים כמו פולקלור, טקסטים עתיקים, תופעות בחברה ועוד; כתיבת עלונים וטקסטים פרו-ציוניים; כתיבת שירה, מחזות ופרוזה.

לקריאה נוספת
------------

* דוד תדהר (עורך), "הרב יהודה לייב זלוטניק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1915

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה ליב אבידע, דף שער בספרייה הלאומית
* יהודה ליב אבידע, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
* נחמיה אלוני, לזכרו של ר׳ יהודה ליב אבידע (לוטניק), הארץ, 23 באוקטובר 1962
* ג'ושוע פוגל, יהודה אבידע, באתר Yiddish Leksikon, ‏21 באפריל 2014 (באנגלית)
* רעליגיע, נאציאנאליזם און ציוניזם, ווארשא תרע"ח.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נבחרו נשיאים מכון למדעי-עם ולאתנולוגיה, הַבֹּקֶר, 31 בינואר 1949
2. ↑  הכלל והפרט, הארץ, 10 בינואר 1950
3. ↑  שולחים ידם בכל... מעריב, 6 באוגוסט 1961
4. ↑  הרב י. ל. אבידע (זלוטניק), דבר, 23 בספטמבר 1962
5. ↑  יהודה ליב אבידע באתר GRAVEZ
6. ↑  קנדה, המזרחי, 20 בינואר 1921

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258181105171
* CANTIC: a19951838
* GND: 138309620
* ISNI: 0000 0000 6688 9552
* LCCN: nr93002011
* NTA: 271439998
* SUDOC: 219475873
* VIAF: 73723186
* WorldCat: lccn-nr93002011

 |
**יהודה אבידן** (נולד ב-1962 בשם **יהודה בוסו**) הוא פעיל מפלגת ש"ס ומנכ"ל המשרד לשירותי דת. לשעבר פרשן ברדיו קול חי ומנכ"ל החברה לפיתוח אשדוד. בגל הראשון של מגפת הקורונה בישראל היה אחראי על המלוניות לציבור החרדי.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת 1962 ברמלה, לחפציבה, בתו של רב העיר הרב יצחק אביחצירא (הבאבא חאקי). אביו עלה מארגנטינה בילדותו. בעת שירותו הצבאי שימש כרב חטיבת גבעתי והשתחרר בדרגת סרן.

אבידן נשוי לעו"ד גאולה אבידן דקנית הסטודנטים בקריה האקדמית אונו, אב לילדים ומתגורר באשדוד.

בשנת 2017 נפטרה בתו שירה בצעירותה לאחר שסבלה מבעיית נכות קשה.

אחיו הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס אוריאל בוסו, ובן-דודם הוא איש התקשורת איציק סודרי.

פעילות ציבורית
--------------

אבידן נחשב כאחד מפעילי מפלגת ש"ס הבכירים ומקורב לאריה דרעי, הוא מרבה להתראיין בתקשורת החרדית ולצאת להגנת מפלגת ש"ס והיו"ר דרעי גם במחיר עימותים תקשורתיים, הוא מכונה רבות בתקשורת כ"איש המספרים" של ש"ס. אבידן מופיע בקביעות בפאנלים של מוצאי הבחירות בתחנות הרדיו החרדיות. בעבר שימש גם כדובר סיעת ש"ס.

משנת 1992 ועד ל-2017, כיהן כסגן יו"ר ועדת הבחירות המרכזית מטעם ש"ס.

בשנת 2004 גזר בית משפט השלום שלושה חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך 5,000 שקלים על יהודה אבידן, פעיל ש"ס וחבר בוועדת הבחירות המרכזית, שהודה והורשע בעבירה של הפרת אמונים, כאשר נתן טיפול מועדף במשרד הפנים למקורביו. עקב כך, הועבר אבידן מתפקידו. בעקבות ביצוע העבירה נאלץ אבידן להתפטר מכהונתו גם כיו"ר הדירקטוריון של תמ"מ.

ב-2015 תבע עורך הדין איתמר בן גביר את אבידן בתביעת לשון הרע על סך 400,000 ש"ח לאחר שאבידן התבטא במהלך ראיון רדיו שהקיצוניים (אנשי עוצמה יהודית) רדפו את הרב עובדיה יוסף. בית המשפט פסק שעל אבידן לפצות את התובעים בסך 13,000 ש"ח והוצאות משפט.

בין השנים 2010–2019 כיהן אבידן כמנכ"ל החברה לפיתוח אשדוד. כמו כן כיהן כיו"ר הוועד המנהל בקריה האקדמית אונו, מנכ"ל עיתון יום ליום, וכיועץ ליו"ר ש"ס, אריה דרעי.

ב-2020 במהלך הגל הראשון של מגפת הקורונה מונה על ידי דרעי לאחראי על המלוניות לציבור החרדי (יחד עם מינויו של דרעי כממונה על הקורונה במגזר החרדי), והוא כיהן עד לעזיבתו של דרעי את תפקיד הממונה על הקורונה במגזר החרדי. בגל השני שוב מונה אבידן לאחראי על המלוניות אך הוא עזב את התפקיד לאחר כמה ימים. בראיונות בתקשורת מתח אבידן ביקורת על כך שלא ניתנו לו ולשר דרעי כלים כדי לפעול כמו בגל הראשון.

ב-2023 מונה אבידן לכהן כמנכ"ל המשרד לשירותי דת.

ב-2024 בתפקידו כמנכ"ל המשרד לשירותי דת, אמר: "אם ייתנו לי את ההוראה - אעזוב את הארץ", והתייחס לאמירתו של הרב הראשי לישראל יצחק יוסף: "אם יכריחו אותנו ללכת לצבא, ניסע כולנו לחוץ לארץ".

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה אבידן, באתר המשרד לשירותי דת

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבירמה גולן, יהודה אבידן מדבר על הכל ושומר על זכות השתיקה, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2002
2. ↑  אריה ריבקינד, "יצעיד את המשרד למעלה": יהודה אבידן מונה למנכ"ל משרד הדתות, באתר בחדרי חרדים, 15 בינואר 2023
3. ↑  יקי אדמקר‏, הרב הראשי לישראל על גיוס חרדים: "אם יכריחו אותנו ללכת לצבא, נסע כולנו לחו"ל", באתר וואלה!‏, 9 במרץ 2024
4. ↑  קלמן ליבסקינד
אסף ליברמן, מנכ"ל משרד הדתות: אם ייתנו לי את ההוראה - אעזוב את הארץ, באתר כאן, ‏10 במרץ 2024
**אנתוכרה קטנה** (שם מדעי: ***Anthochaera chrysoptera***) הוא מין של עוף ממשפחת הדבשניים החיה בטבע בדרום-מזרח אוסטרליה ובאי טסמניה. היא הוגדרה לראשונה ב-1803 על ידי החוקר האנגלי ג׳ון לתאם (אנ').

מאפיינים
--------

ציפור זו מגיעה לאורך 26 עד 30 ס"מ, ולמשקל של 62 גרם בממוצע. היא בעלת נוצות חומות ואפורות עם עורף מוקף ב"שכמייה" לבנה מפוספסת, והראש חום עם מקור אפור, מעט מכופף. הסנטר לעיתים שחור ולעיתים בהיר, והחזה והבטן בהירים יחסית. בניגוד לציפורים דומות מסוגה היא חסרת דלדל לצד המקור ועיניה חומות.

הציפור מצויה באזורי יערות פתוחים וחורשות אקליפטוסים וכן בשיחיות של צמחים אוסטרליים שונים כמו הדסיים, צמחי לנטנה (*Lantana*) או בנקסיה (*Banksia*) ועוד. על צמחים אלה היא גם מקננת. היא נמצאת באזורים הקרובים למקורות מים ולא באזורים יבשים.

היא ניזונה בעיקר מצוף של פרחים אוסטרלים בעזרת לשונה הדביקה. בנוסף היא ניזונה מחרקים שהיא חוטפת באוויר ומזרעים או פירות יער. לעיתים נדירות היא אוכלת בקבוצה גדולה.

זוג ציפורים מקנן בין העצים. הנקבה מטילה ביצה או שתיים ודוגרת עליהן לבדה. אך הזוג מטפל יחד בגוזלים עד בגרותם.

תת-מינים
--------

* *Anthochaera chrysoptera chrysoptera* - מצוי במזרח ודרום-מזרח אוסטרליה
* *Anthochaera chrysoptera halmaturina* – מצוי באי קנגורו שבדרום אוסטרליה
* *Anthochaera chrysoptera tasmanica* - מצוי בטסמניה

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוכרה קטנה** בוויקישיתוף
* אנתוכרה קטנה, באתר ITIS (באנגלית)
* אנתוכרה קטנה, באתר NCBI (באנגלית)
* אנתוכרה קטנה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אנתוכרה קטנה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנתוכרה קטנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רוזה-שושנה יפה** (1864, יקטרינוסלב (אוקראינה) - ינואר 1914, ארץ ישראל) הייתה מחנכת מייסדת ומנהלת בית ספר לבנות של "חובבי ציון" ביפו, שבהמשך הועבר למשכנו בנוה צדק, ניהלה את בית הספר העברי בית הספר לבנות (נווה צדק).

ביוגרפיה
--------

רוזה יפה נולדה בכפר הקטן בריסטובקה שבפלך יֶקטרינוסלב, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), אחות לשלוש אחיות: קלרה, ויטיה, רחל ואח אחד: הלל יפה. אביה, ירמיהו, היה סוחר משכיל ובעל אמצעים שמשפחתו באה מיהדות ליטא. השכלתם של הילדים הייתה בידיה של אמם כיוון שהאב היה לרוב בנסיעות לצורך עסקיו. בילדותה היא למדה בפנימיה בעיר ברדיאנסק, עם סיום הלימודים שם היא המשיכה ללימודים גבוהים לשלוש שנים באוניברסיטת מונפלייה שבצרפת. עם חזרתה לאימפריה הרוסית היא החלה ללמד בבית ספר יהודי בסימפרופול.

ב-1892, בגיל 26, היא עלתה לארץ ישראל והתיישבה בטבריה שם גר אחיה ועבד בתור רופא. שנה לאחר מכן היא הוזמנה על ידי אליאנס להקים בית ספר לבנות ביפו. היא עברה ליפו יחד עם אמה ואחותה רחל שכמו אחותה למדה באוניברסיטת מונפלייה ועבדה בתור מורה בבית הספר החדש.

בית הספר החדש נפתח בראש חודש אדר 1893, הוא מומן על ידי כי"ח וחובבי ציון מאודסה. באליאנס התעקשו כי שפת ההוראה בבית הפר החדש תהיה צרפתית, אך יפה התעלמה מדרישה זו ושפת ההוראה הייתה עברית. היא עבדה בתור מנהלת במשך 11 שנים, בתקופה זו התגלעו מספר בעיות בניהול בית הספר, בין היתר שפת ההוראה, בעיות כספיות. בעיה נוספת הייתה בכך שיפה לא שלטה בצורה שוטפת בשפה העברית, עובדי בית הספר לא ממש היו מרוצים מהעובדה כי בית הספר העברי מנוהל על ידי מישהי שאינה דוברת עברית שוטפת.

ב-1904 עזבה שושנה יפה את תפקידה, עברה ליבנאל והפכה שם לחקלאית.

נפטרה מגחלת בינואר 1914.

קישורים חיצוניים
----------------

* **רוזה שושנה יפה**, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
* י. גרזובסקי, העלמה יפה ז"ל, הצפירה, 10 בפברואר 1914
* שרון גבע, אם נחכה עד שיהיה הכול מוכן, לא יהיו לנו בתי ספר לעולם, על רוזה יפה בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה

הערות שוליים
------------

1. ↑  **רוזה שושנה יפה**, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
**יורם אוחיון** (נולד ב-1963) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת תת-ניצב. בתפקידו האחרון כיהן כסגן מפקד מחוז תל אביב.

ביוגרפיה
--------

אוחיון למד בכפר הנוער בן שמן ושירת בצה"ל בחטיבת גולני. ב-1985 התגייס לשורות משטרת ישראל. שירת ביחידה המרכזית של מחוז תל אביב, פיקד על תחנת המשטרה במזרח ירושלים, פיקד על היחידה למקומות קדושים בירושלים, עמד בראש מדור מבצעים ובראש מחלקת מבצעים באגף המבצעים. ביולי 2009 מונה למפקד מרחב יפתח במחוז תל אביב. ביולי 2011 מונה למפקד מרחב ירקון. במהלך כהונתו התמודד המרחב עם המטלות שנבעו ממחאת האוהלים. ב-2012 עמד בראש מפקדה שהוקמה לצורך הריסת הבתים בגבעת האולפנה ובמגרון. במאי 2013 מונה לראש מטה המזכירות הביטחונית של השר לביטחון הפנים.

בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד מחוז תל אביב עד פרישתו ב-2016.

אוחיון נשוי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ותואר שני בלימודי המזרח התיכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורם אוחיון** בוויקישיתוף
* יניב קובוביץ, הסרטון מציג אלימות, המשטרה טוענת: הותקפנו, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  לירי הלפרין, עכבר העיר אונליין, האבא של הבליינים: יורם אוחיון הוא השריף החדש של תל אביב, באתר הארץ, 05 באוגוסט 2011
2. ↑  חיים לוינסון, נערכים לפינוי המאחזים || המשטרה הקימה מפקדה שתיערך להריסת הבתים בגבעת האולפנה ובמגרון, באתר הארץ, 16 במאי 2012
3. ↑  תנ"צ יורם אוחיון מונה למזכיר הביטחוני של השר אהרונוביץ', באתר וואלה!‏, 30 במאי 2013
**העדפת הבן הבכור** מתייחסת לזכויות יתר של הבן הבכור בירושת הוריו. בשיטות משפט מסוימות ההעדפה באה לידי ביטוי באופן מוחלט, כאשר הבן הבכור זוכה במלוא הירושה. בשיטות משפט אחרות העדפת הבכור היא יחסית, וגם אחיו של הבכור זוכים לחלק מהירושה. גישה כזו נמצאת בהלכה היהודית, בה הבכור מקבל פי חלק כפול בירושה.

זכות מוחלטת לבכור
-----------------

**זכות מוחלטת לבכור**, או **פרימוגנטורה** (באנגלית: **Primogeniture**) היא כלל במשפט המקובל לפיו רק הבן הבכור יורש את משפחתו.

מקורה של מסורת זו במסורת הנורמנית והיא הובאה אל המשפט המקובל לאחר כיבוש אנגליה על ידי הנורמנים בשנת 1066.

בהתאם לכלל זה, יורש הבן הבכור, או ראשון הבנים (אם יש בת בכורה לפניו בסדר ההורשה). בהיעדר ילדים, יורשים בני משפחת המוריש לפי כלל זה (כלומר אחיו הבכור של המוריש יירש אותו). כלל זה נשמר כאשר מתרחקים מהמוריש בחיפוש אחר יורש, כך כשמוריש ללא בנים נפטר - יירשו אותו בניו הבכורים של אחיו הבכור, או בניו הבכורים של דודו הבכור, וכן הלאה.

ישנם כללי הורשה דומים, כגון זה שהיה נהוג בבית המלוכה הבריטי עד שנת 2011 לפיו בהיעדר בן בכור יורשת העצר היא הבת הבכורה.

שבע מונרכיות באירופה ביטלו את העדפת הבן: שוודיה ב-1980, הולנד ב-1983, נורווגיה ב-1990, בלגיה ב-1991, דנמרק ב-2009, לוקסמבורג וממלכות חבר העמים הבריטי ב-2011. במדינות הבאות יש כיום נסיכה יורשת עצר: שוודיה (הנסיכה ויקטוריה), הולנד (הנסיכה קתרינה אמיליה), בלגיה (הנסיכה אליזבת) וספרד (הנסיכה לאונור).

המלוכה בממלכות ישראל בתקופת המקרא הייתה עוברת לאחד הבנים הזכרים, לאו דווקא לבכור שביניהם, אולם הייתה העדפה לבכור, וכך גם נפסק להלכה.

במשפט העברי
-----------

 ערך מורחב – **בכור**  

במשפט העברי, הבכור זוכה לחלק כפול מזה של כל אח אחר, בירושת האב.

ראו גם
------

* העדפת הבן הצעיר (אולטימוגנטורה/פוסטרמוגנטורה) (אנ')
* החוק הסאלי
* בנות צלפחד

קישורים חיצוניים
----------------

* שיטות הורשה
* פרופ' נחום רקובר, **זכות היוצרים במקורות היהודיים** זכות הבכור בירושה, כלפי קניין רוחני, 95. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1991.
* נילי סמט, הבכור במקרא ובמזרח הקדום, סגולה, ניסן תשע"ב
* העדפת הבן הבכור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"א, פסוק ג'
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כריתות, דף ה', עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות מלכים ומלחמות, פרק א', הלכה ח'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4293384-5

 |
**החזית הלאומית של מיזו** (ידועה כ-**MNF**,‏(**M**izo **N**ational **F**ront)) היא מפלגה הפעילה במיזוראם. המפלגה החלה בתנועת מחאה בתקופת רעב בסוף שנות החמישים והפכה למחתרת בדלנית. ב-1986 חתמה התנועה על הסכם שלום עם ממשלת הודו והפכה לתנועה פוליטית לגיטימית. כיום המפלגה נמצאת באופוזיציה באספה המחוקקת של מיזוראם.

היסטוריה
--------

החזית הלאומית של מיזו החלה את דרכה ב-1955 כחברת התרבות של מיזו, כאשר מיזוראם הייתה נפה באסאם. ב-1959 פקד רעב כבד את מיזוראם, שגרם לחברה להפוך ב-1960 לחזית הרעב הלאומית של מיזו (Mizo National Famine Front (MNFF)). ב-1961 הפכה החזית לתנועה לדרישת אוטונומיה לנפה, וב-22 באוקטובר 1961 הוקמה החזית הלאומית של מיזו, כשבראשה עומד לאלדנגה (אנ').

ב-1966 יצאה התנועה במרד נגד ממשלת הודו, שנמשך כשני עשורים. ביוני 1986 חתמה התנועה על הסכם שלום מול ממשלת הודו, שהטיח למיזוראם, שב-1972 הפכה לטריטוקריית איחוד, מעמד של מדינה בהודו. מנהיג המפלגה לאלדנגה מונה לראש השרים בממשלת מעבר ולאחר שמיזוראם הפכה למדינה נפרדת בפברואר 1987 התקיימו בחירות לאספה המחוקקת של מיזוראם במרץ 1987, והמפלגה זכתה ברוב והקימה ממשלה. 

ממשלת החזית הלאומית הראשונה נפלה ב-1988 לאחר שחברים מהמפלגה הסירו את תמיכתם ממנה, והמפלגה הייתה באופוזיציה למפלגת הקונגרס הלאומי ההודי. ב-1998 המפלגה שבה לשלטון תחת מנהיג חדש, זורמתנגה (אנ'), שהחליף את לאלדנגה בראשות המפלגה לאחר מותו ב-1990. המפלגה איבדה את השלטון ב-2008 ושבה לאופוזיציה. ב-2018 שבה המפלגה לשלטון, אך ב-2023 הובסה בידי תנועת אנשי זוראם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  What is the Mizo National Front?, The Indian Express, ‏11 בדצמבר 2018
**אוגו לוקאטלי** (באיטלקית: **Ugo Locatelli**;‏ 5 בפברואר 1916 – 28 במאי 1993) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת המגן שמאלי. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.

ביוגרפיה
--------

לוקאטלי נולד בטוסקולאנו-מדרנו שבאיטליה. הוא היה ידוע כשחקן קטן, מהיר ובעל טכניקת משחק גבוהה. הוא התחיל את הקריירה שלו בעמדת החלוץ המרכזי, וביובנטוס עבר לשחק בעמדת הקשר אחורי.

קריירת המשחק של לוקאטלי הייתה מצליחה כשהתחיל אותה בברשה וגם שיחק בהשאלה עבור אטאלנטה, לפני שעבר לאינטר. עם אינטר הוא זכה פעמיים בליגה האיטלקית בשנים 1938 ו-1940, ופעם אחת בגביע האיטלקי ב-1939. לקראת סוף הקריירה שלו שיחק ביובנטוס עימה זכה בגביע האיטלקי של 1942.

עם נבחרת איטליה ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 1936 במשחקים האולימפיים שנערכו בברלין נגד ארצות הברית. בסיום זכה עימה במדליית זהב אולימפית. במונדיאל 1938 היה חלק מהנבחרת שזכתה באותו טורניר והגנה על תוארה. לוקאטלי נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. לוקאטלי הוא אחד מבין ארבעת השחקנים האיטלקיים היחידים שזכו גם במדליית זהב אולימפית וגם במונדיאל, כאשר גם פייטרו ראבה, אלפרדו פוני וסרחיו ברטוני עשו זאת. במשחקים בהם שיחק עבור הנבחרת היא לעולם לא חוותה הפסד.

לוקאטלי נפטר ב-28 במאי 1993 בטורינו שבאיטליה, בגיל 77.

תארים
-----

אינטר
* אליפות איטליה (2): 1937/38, 1939/40
* הגביע האיטלקי: 1938/39

יובנטוס
* הגביע האיטלקי: 1941/42

נבחרת איטליה
* מדליית זהב אולימפית: 1936
* מונדיאל: 1938

אישיים
* הנבחרת המצטיינת של המונדיאל: 1938

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגו לוקאטלי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת איטליה – מונדיאל 1938 (מקום ראשון)** |
| --- |
| 1 אנדראולו • 
2 ברטוני • 
3 ביאבאטי • 
4 סרסולי • 
5 צ'יזו • 
6 קולאוסי • 
7 דונאטי • 
8 פרארי • 
9 פראריס • 
10 פוני • 
11 ג'נטה • 
12 לוקאטלי •
13 מסטי • 
14 מאצה •
15 מונצליו •
16 אוליביירי •
17 אולמי •
18 פסינאטי •
19 פיזיאולו •
20 פיולה •
21 ראבה •
22 סרנטוני •
מאמן: פוצו | איטליהאיטליה |
**נפת ז'או (ז'אוקסיאן)**, הנפה נקראת על שם עיירה היסטורית בשם Zhaozhou (赵州), שהייתה ממוקמת בדרום מערב מחוז חביי 40 ק"מ דרום מזרחית לבירת המחוז שה-ג'יאג'וואנג ו-280 ק"מ דרומית לבייג'ינג. שטח הקרקע הכולל של המחוז הוא 675 קמ"ר והאוכלוסייה הכוללת היא בסביבות 550,000 איש. ישנם אתרים היסטוריים רבים במחוז ז'או, כולל גשר אנג'י, גשר יונגטונג, מגדל טואולוניינג (陀罗尼经幢), ומקדש ביילין (Cypress Grove) (柏林寺). המחוז מפורסם גם בזכות המוצרים החקלאיים שלו: אגסי פתיתי שלג (אגס xuehua), אספרגוס וחיטה.

גאוגרפיה
--------

הנפה ממוקמת באמצע מישור צפון סין. גובהו נמוך למדי והטופוגרפיה שטוחה למדי.

### חטיבות אדמיניסטרטיביות

ערים:

* Zhaozhou (赵州镇), Fanzhuang (范庄镇), Beiwangli (北王里镇), שיינזהאידיאן (新寨店镇), Hancun (韩村镇), Nanbaishe (南柏舍镇), שאהדיאן (沙河店镇)

עיירות:

* עיירת צ'יאנדאז'אנג (前大章乡), עיירת Xiezhuang (谢庄乡), עיירת גאוקון (高村乡), עיירת וואנגקסיזאנג (王西章乡)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נפת ז'או

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפת ז'או** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט של ממשלת המחוז
* Zhaoxian Online

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"נפת ז'או"**.
חרוזים
**חרוז** הוא חפץ בעל נקב מפולש.

החרוז מחובר בדרך כלל לחרוזים אחרים באמצעות חוט או חבל בטכניקה הנקראת חריזה.

החרוזים נעשים בצורות שונות ובגדלים שונים. גודלם של החרוזים משתנה בין מילימטרים בודדים למספר סנטימטרים.

חרוזים עשויים מחומרים שונים כגון: זכוכית, פלסטיק, פימו, אבן, אבני חן, אבנים יקרות ואף מזרעים, מתכות, חרס, עיסת נייר, עץ ושרף.

היסטוריה
--------

חרוזים קדומים נתגלו מחומרים טבעיים של קונכיות, צדפים, עצמות בעלי חיים, חרס וזכוכית. חרוזים ידועים כאחת מצורות המסחר הקדומות ביותר של המין האנושי. שימוש ומסחר בחרוזים התקיים לאורך כל ההיסטוריה האנושית. הממצא העתיק ביותר של חרוזים הוא ממרוקו, ומתוארך לכ-150,000 שנה לפני זמננו.

חרוזי זכוכית הופיעו לראשונה כ-6,000 שנה לפני זמננו במסופוטמיה וצפון סוריה. המילה "חרוזים" מוזכרת בתנ"ך פעם אחת בלבד.

בשנת 2022 התגלה חרוז זהב בירושלים מתקופת בית ראשון. 

### חרוזי זכוכית

חרוזי הזכוכית העתיקים נוצרו בטכניקה שנקראת ליבה, שהיא טכניקה מורכבת לייצור ולכן אינה נפוצה במיוחד. הזכוכית עצמה עשויה מחומר טבעי שהוא תרכובת של קוורץ, סיד ומלחת. בתקופות קדומות לאחר הכנת תרכובת הזכוכית היו שופכים אותה לתוך קונוס העשוי חרס, ולאחר ההתקרשות היו שוברים את החרס על מנת להפריד את הזכוכית מהקונוס.

שימושים
-------

בני אדם משתמשים בחרוזים החל מהתקופה הפרהיסטורית לצורכי אמנות, אומנות, לשיבוץ בתכשיטים, בביגוד ובמגוון חפצי נוי, אביזרים וחפצים שימושיים. חרוזים שימשו גם באביזרי דת (לדוגמה - במחרוזת תפילה), וכקמעות מזל.

לקריאה נוספת
------------

* Dubin, Lois Sherr. 1987. **The History of Beads from 30,000 BC to the Present**. London: Thames & Hudson
* Sleen, Wicher Gosen Nicholaas. 1973. **A Handbook on Beads**. Liège: Librairie Halbart

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חרוז** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חרוזים** |

* חרוז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף גולן, בני 150 אלף שנים: התגלו התכשיטים העתיקים בעולם, באתר ישראל היום, 23 בספטמבר 2021
2. ↑  מגילת שיר השירים, פרק א', פסוק י'
3. ↑  דביר עמר, נדיר: תלמידי ישיבת חיצים מצאו חרוז של זהב מתקופת בית ראשון, באתר ערוץ 7, 8 בדצמבר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000176793
* NKC: ph121883

 |
תרשים פעולת חוסמי DPP-4 ו**אינקרטינים** (בירוק) על רמת הגלוקוז בדם.
**אגוניסטים לקולטנים ל-1־GLP** (באנגלית: **Glucagon-like peptide-1 receptor agonist**, בקיצור **GLP-1 receptor agonists**) הם קבוצת תרופות לטיפול תרופתי בסוכרת בסוכרת מסוג 2. GLP-1 הוא הורמון פפטידי השייך למשפחת ה**אינקרטינים**, ביחד עם GIP, המופרשים מרירית המעי וגורמים להפרשת אינסולין, עיכוב בהפרשת גלוקגון והאטה בהתרוקנות הקיבה. השפעות אלו תורמות להורדת רמות הסוכר בגוף וירידה בתחושת הרעב ובכך מתאימות לטיפול בסכרת. כיוון ש-GLP-1 עצמו בעל זמן מחצית חיים קצר יחסית ומפורק בדם על ידי DPP-4, ניתנות תרופות אחרות אגוניסטיות לקולטן ל-GLP-1.

משפחת תרופות זו היא משפחה חדשה יחסית והתרופה הראשונה ששוחררה לשוק, אקסנטיד (בשמה המסחרי "בייאטה" ו-"ביידוריון"), יצאה ב-2005. קבוצת תרופות זו ניתנת בזריקה. תרופות נוספות המשווקות כיום הן לירגלוטייד (בשמה המסחרי "סקסנדה" ו-"ויקטוזה"), ליקסיזנטייד (בשמה המסחרי "ליקסומיה"), אלביגלוטיד (בשמה המסחרי "טנזאום"), דולגלוטייד (בשמה המסחרי "טרוליסטי") ו-סמגלוטייד (בשמה המסחרי "אוזמפיק"). היתרון שלהם על תרופות ממשפחות הסולפונילאוראה וממשפחת המגליטינידים הוא בכך שיש להם סיכון נמוך יחסית לפתח היפוגליקמיה. 

לאחרונה אושר לשימוש בישראל סמיגלוטייד דרך הפה (בשם המסחרי "ריבלסוס"). במחקרים התברר שיעילותו כמו סמיגלוטייד בזריקה.

לתרופות ממשפחה זו ישנן השפעות שליליות על מערכת העיכול, ובשילוב עם תרופות אחרות לסוכרת עלולות לגרום לרמת סוכר נמוכה בדם (היפוגליקמיה) ולמחלת עיניים סוכרתית (רטינופתיה). כחלק מהשפעתן על הירידה בתנועתיות המעי, אצל חלק מן החולים נצפתה ירידה בתיאבון וירידה במשקל בשימוש בתרופות אלו. תופעות לוואי שכיחות כוללות דלקת קיבה (גסטריטיס), רפלוקס או צרבת, עצירות, גיהוקים, אבני מרה, סחרחורת, עייפות וגזים. המטופלים עלולים לסבול בחילה, להקיא או לסבול משלשול וכן להגיע להתייבשות (איבוד נוזלים). כאב בטן חמור ומתמשך עלול להיגרם כתוצאה מדלקת לבלב חריפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגוניסטים לקולטנים ל-1-GLP** בוויקישיתוף
* הערך "אגוניסטים לקולטנים ל-1-GLP", באתר ויקירפואה
* טיפול באגוניסטים ל-GLP-1, באתר Medico

הערות שוליים
------------

1. ↑  נובו נורדיסק בע"מ, רח' עתיר ידע 1 ,כפר- סבא 4464301, עלון לצרכן - אוזמפיק, באתר מאגר התרופות - משרד הבריאות, ‏פברואר 2023

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**צדוק סביר** (נולד ב-1935) הוא זמר שנחשב לחקיין בדרן הראשון בישראל, בעיקר נהג לחקות זמרים אחרים.

ביוגרפיה
--------

צדוק, במקור סאלח סווירי, עלה לתל אביב מעיראק עם משפחתו בגיל 7, התגייס ללהקת פיקוד צפון והשתתף בהופעות כגון "מוישה ונטילטור" ושירים כגון "שיר הצנחנים". לאחר שהשתחרר הוזמן להופיע כבדרן בפני חיילים. באחת ההופעות בפני חיל הים בחיפה פגש את אנשי קול ישראל יצחק שמעוני ואלון שמוקלר שהתלהבו מהמופע והזמינו אותו להופיע בתוכנית שלושה בסירה אחת ועד מהרה הוא הפך לאחד מהזמרים הפופולריים של סוף שנות ה-50 וקיבל חוזה הקלטות בהד ארצי. הוא הרבה להופיע במועדונים כבדרן חקיין וזמר עד שהחליט לנסות קריירה בינלאומית ועזב את הארץ. לאחר חוזה של ארבע שנים באירופה חזר ארצה לצורך הקמת משפחה. אמו ויקטוריה הכירה לו את אשתו שעבדה באותו הזמן במספרה החביבה עליה. לאחר שנולד בנם הבכור, חתם על חוזה הופעות בן שלוש שנים בארצות הברית ונסע לשם עם משפחתו. לאחר כשלוש וחצי שנים שב ארצה והתקשה להשתלב בתרבות הבידור הארץ, בין השאר מכיוון שנתפס כמי שניסה לעזוב את הארץ, מעשה שלא היה מקובל באותו הזמן. ב-1977 נסע שוב לסיבוב הופעות בארצות הברית וחזר לארץ ב-1979. אשתו, ריימונד, פתחה מספרה בשכונת בבלי בתל אביב אך לאחר שנישואיו עלו על שרטון כתוצאה מבעיות כלכליות, התגרשה ממנו ועברה לארצות הברית עם ילדיו.

בשנת 1990 שיחק בתפקיד אורח בסרט "נשיקה במצ"ח", סרטו של סם פירסטנברג, ובכיכובו של יהודה ברקן.

לסביר כ-100 שירים, מהמפורסמים: "סימונה מדימונה", "רומיה ויואל", "מלח בודד", "שיר היורד דרומה", "שיר התוכי", שירי יודל, צרור שירי פרנק סינטרה ואפילו מהאופרה הספר מסביליה. חיקויו המפורסם ביותר היה של לואי ארמסטרונג.

ב-2003 השתתף בסרט מוקומנטרי זהירות מצלמה, תוכנית מציאות בדיונית על תרבות המתיחות בארץ והופיע ב"רק בישראל". ב-2007 השתתף כמתחרה בתוכנית הטלוויזיה "הדבר הגדול הבא" שם ביצע את HELLO DOLLY של לואי ארמסטרונג ושר את שירו משנת 1970 "יודל כחול לבן".

  

בנובמבר 2012 העניק לו איגוד אמני ישראל אות הוקרה על תרומתו לתרבות הישראלית לאורך השנים.

חיים אישיים
-----------

סביר הוא אחיינו של שלמה הלל, יו"ר הכנסת לשעבר.

לסביר שני בנים ובת. כיום מתגורר ביד אליהו בדיור מוגן.

אלבומים
-------

* "לארצי" הוצאת הד ארצי 1958
* "משירי החבריא" הוצאת הד ארצי 1960
* "צדוק סביר עם תזמורת הד ארצי" 1960
* "בשירי פרנק סינטרה בעברית" הוצאת ליטראון 1958

קישורים חיצוניים
----------------

* צדוק סביר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* צדוק סביר, באתר שירונט
* צדוק סביר, באתר Discogs (באנגלית)
* צדוק סביר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* צדוק סביר בזהירות מצלמה, סרטון באתר יוטיוב
* יעקב בר-און, ‏פרויקט איפה הם היום: צדוק סביר, החקיין הראשון בארץ, באתר מעריב אונליין, 20 בפברואר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  עושים כבוד: 11 אמנים יקבלו אות הוקרה מיוחד, באתר nrg מעריב, 28 באוקטובר 2012
2. ↑  יעקב בר-און, ‏פרויקט איפה הם היום: צדוק סביר, החקיין הראשון בארץ, באתר מעריב אונליין, 20 בפברואר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007498562705171
* VIAF: 297819008
* WorldCat (עם VIAF): 297819008

 |
באלקטרוניקה, **קושחה** (קָשְׁחָה, באנגלית: **Firmware**) היא תוכנה המשובצת בהתקן חומרה, ומטפלת בתפקוד הרכיב. מבחינת גמישותה לשינויים, קושחה היא מצב ביניים בין תוכנה (שקל מאוד לשנותה) ובין חומרה, שלא ניתן לשנותה. קושחה היא תוכנה שצרובה פיזית על רכיב חומרה והיא לא תמיד ניתנת לשינוי.

ברוב המקרים הקושחה של רכיב אלקטרוני שמורה בזיכרון ROM. לעיתים הקושחה שמורה בזיכרון הבזק ואז היא ניתנת לעדכון על ידי משתמש הקצה. סיבות נפוצות לעדכון קושחה הן תיקון באגים או הוספת תכונות לרכיב.

בהתקנים אלקטרוניים רבים כגון טלפונים סלולריים, נגני מוזיקה ודומיהם, קיימת קושחה המטפלת בפעילות ההתקן. רכיב ה־BIOS הנמצא במחשבים אישיים הוא התקן קושחה. מחשבי מקינטוש של חברת אפל משתמשים בקושחה פתוחה.

החלפת קושחה
-----------

לעיתים, בניגוד לכוונת היצרן, כדי לשנות את פעולת ההתקן מצליחים הלקוחות להתקין קושחה חלופית, ואף מערכת הפעלה אחרת שפותחה על ידי הקהילה, באמצעות טכניקות כהיסב והנדסה הפוכה. ההתקנה מבוצעת על ידי כלי ייעודי או תוכנת שירות שדלפה מהיצרן.

כדי למנוע שינויים כאלו, במקרים רבים נועל היצרן את מנהל האתחול של ההתקן. לעיתים פתיחתו מתאפשרת על ידי תהליך רשמי הכולל הסרת אחריות היצרן מהמוצר, או על ידי פריצה. עם השנים ניכרת מגמה של נעילת מנהל האתחול ללא אפשרות פתיחה באמצעים כגון הצפנה, מטעמי אבטחת מידע וסיבות מסחריות.

ראו גם
------

* זיכרון לקריאה בלבד
* זיכרון הבזק (flash memory)
* FOTA
* UEFI
* מנהל התקן
* מנהל אתחול

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קָשְׁחָה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קושחה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  כגון LineageOS או Rockbox.
2. ↑  כגון אודין עבור מכשירי סמסונג, נוקיה פניקס ועוד.
3. ↑  בדומה לפתיחת נעילת מכשיר סלולרי לרשת סלולר מסוימת.
4. ↑  Android Pay no longer works if you unlock your bootloader, and that's a good thing, Android Central, ‏2016-10-21 (באנגלית)
5. ↑  C. SCOTT BROWN, Huawei will no longer allow bootloader unlocking, androidauthority.com, ‏MAY 25, 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546347105171
* GND: 4284706-0
* LCCN: sh88000353

 |
**פיאטרה ניאמץ** (ברומנית: **Piatra Neamț**) היא עיר הררית בעמק הביסטריצה, במחוז ניאמץ שבחבל מולדובה, רומניה.

במאה ה-15 שטפן הגדול בנה במקום חצר מלכותית שכללה מבצר, כנסיית **יוחנן הקדוש** ומגדל פעמונים שכונה "המגדל של שטפאן". מבנים אלה מהווים את המרכז ההיסטורי של העיר. הודות לאיכויות הארכיטקטוניות של העיר, המקום מכונה "פנינת מולדובה".

בעיר התגוררו, נכון לשנת 2002, 105,499 תושבים. מספרם ירד ל-85,055 במפקד בשנת 2009.

החל משנת 2017 מתקיים בעיר פסטיבל מוזיקה שנתי שייסד יליד המקום דניאל פטריקה צ'ובאנו.

שם העיר
-------

העיר נקראה במקור "פיאטרה", "האבן" ברומנית , כאן במובן של סלע. בימי הביניים העיר נקראה לעיתים גם "פיאטרה לוּי קרצ'ון" (Piatra lui Crăciun) שם הדומה לשמה ההונגרי Karácson-Kő – "הסלע של חג המולד", עם ההערה שברומנית "קרצ'ון" הוא גם שם פרטי של גבר) או "טרגו פיאטרה" (Târgu Piatra, עיר השוק של פיאטרה). מאוחר יותר נוסף לשם "פיאטרה" גם שם האזור "ניאמץ" (גרמני, זר) כדי להבדיל בינה ובין יישובים רומניים באזורים אחרים הקרויים "פיאטרה". הגרמנים קראו לעיר Kreuzburg an der Bistritz כלומר "קרויצבורג (עיר הצלב) שעל נהר ביסטריצה".

גאוגרפיה
--------

פיאטרה ניאמץ שוכנת בעמק הנהר ביסטריצה, ומסביב לה הרים נמוכים בגובה ממוצע של 345 מטרים, עם מספר פסגות: פייטריצ'יקה (Pietricica‏, 590 מטרים), קוזלה (Cozla‏, 679 מטרים), צ'רנגורה (Cernegura‏, 852 מטרים), בטקה דואמניי (Bâtca Doamnei‏, 852 מטרים) וקרלומן (Cârloman‏, 617 מטרים).

תחבורה
------

העיר נמצאת 350 ק"מ צפונית מבקרשט. נמל התעופה הקרוב ביותר הוא שדה התעופה הבינלאומי בבקאו, 60 ק"מ דרומית ממנה. פיאטרה ניאמץ מחוברת באמצעות קו הרכבת 509 לבוקרשט וליאשי, באמצעות הכביש הלאומי DN15 היא מחוברת לבקאו ועל ידי הכביש הלאומי DN2 עם בוקרשט, יאשי, סוצ'אבה, וטרגו מורש שבטרנסילבניה.

הקהילה היהודית
--------------

לפני מלחמת העולם השנייה הייתה בעיר קהילה יהודית גדולה ועל כך יעידו 23 בתי כנסת שהיו בעיר. בתקופת השלטון הקומוניסטי נהרסו בתי הכנסת בעיר מלבד בית הכנסת על שם הבעל שם טוב. בית כנסת זה נרשם כמונומנט היסטורי על ידי האקדמיה הרומנית. כיום נותרו בפיאטרה ניאמץ כ-100 יהודים.

בית הכנסת על שם הבעל שם טוב נבנה בשנת 1776 כמבנה עץ כפי שנבנו אז כל בתי הכנסת בחבל מולדובה. על פי המסופר, הבעל שם טוב, בדרכו מגליציה לארץ ישראל, עצר בפיאטרה ניאמץ והתפלל בבית כנסת זה ומכאן שמו.

אגדה ידועה מספרת כי בבית כנסת עתיק של פיאטרה ניאמץ מצא נסיך מולדובה במאה ה-16, פטרו רארש, מקלט מפני הטורקים כאשר רדפו אחריו. מסופר כי עזרו לו להתחפש ליהודי וכך ישב בבית הכנסת כשהוא עטוף בטלית וחייו ניצלו.

ערים תאומות
-----------

* ישראלישראל לוד, ישראל
* איטליהאיטליה ורבניה, פיימונטה, איטליה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פיאטרה נאמץ** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיאטרה ניאמץ (ברומנית)

פרט בבית הכנסת העתיק, הבנוי כולו עץ, בפיאטרה ניאמץ
 בית הכנסת העתיק בפיאטרה ניאמץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge856676
* VIAF: 133114656
* WorldCat (עם VIAF): 133114656

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביישוב ערבי ששכן בחבל לכיש וחרב במלחמת העצמאות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו דווימה (פירושונים).

**דווימה** (בערבית: الدوايمة, תעתיק מדויק: אלדואימה) היה יישוב ערבי מוסלמי ששכן מערבית לחברון (כיום בחבל לכיש) וחרב במלחמת העצמאות. על חורבותיו הוקם בשנת 1955 מושב אמציה.

היסטוריה
--------

במפקד האוכלוסין המנדטורי מ-1922 נמנו בכפר 2,441 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד האוכלוסין המנדטורי מ-1931 נמנו בכפר 2,688 תושבים ב-559 בתים.
בסקר הכפרים שנערך בשנת 1945, ההערכה הייתה שמספר התושבים היה 3,710 נפש. שטח הכפר היה 60,585 דונם, כמחציתם מעובדים, מתוכם 21,191 דונם שימשו לגידול תבואה ו-1,206 דונם שימשו למטעים.

הכפר נכבש על ידי גדוד 89 בפיקודו של דב צסיס במסגרת מבצע יואב, ב-29 באוקטובר 1948. גדוד זה היה כפוף לחטיבה 8 בפיקודו של יצחק שדה. במהלך הכיבוש נהרגו כ-80–100 מתושבי הכפר. פלוגה מוקטנת של גדוד 89, שנעה בשבעה זחל"מים הסתערה ביריות על הכפר. הערבים טענו כי תושבי הכפר נמלטו מזרחה וכוח התקיפה רדף אחריהם וירה עליהם. לטענתם, חיילי צה"ל עצרו מאות מהכפריים ורצחו עשרות, אך חקירת האו"ם בנושא לא העלתה ראיות לטבח כלשהו מלבד להרוגי הקרבות. יומיים לאחר כיבוש הכפר פנה יגאל אלון, מפקד חזית הדרום, ששמועות על שאירע הגיעו אליו, אל שדה בתביעה להגיב בחריפות על כך אם תתאמת השמועה על הטבח. לאחר ששדה לא הגיב, הטיל אלון על התובע הצבאי של חזית הדרום לבדוק את השמועות ולהעמיד לדין את האשמים. אלון קיבל מהתובע הצבאי דו"ח מלווה בעדויות, והעבירו לאיסר בארי, שאותו מינה הרמטכ"ל לחקור את האירוע. בארי קבע שכ-80 תושבים נהרגו במהלך הקרב, ועוד 22 נהרגו אחריו. החקירה לא הושלמה ואיש לא הועמד לדין. להערכת צבי ענבר החקירה גוועה עקב החנינה הכללית שניתנה בפברואר 1949. בראשית 1949 הוקם בשטח הכפר משלט של צה"ל, שאויש לסירוגין על ידי כוחות חטיבת אלכסנדרוני וחטיבת הנגב.

לדברי מנחם פינקלשטיין, יצחק שדה סיפר לנתן אלתרמן על אירועי כיבוש דווימה, ובעקבות זאת כתב אלתרמן את שירו "על זאת".

בתחילת 2012 החלו עבודות בשטח הכפר להקמת היישוב כרמי קטיף לכ-70 משפחות ממפוני גוש קטיף. במהלך עבודות העפר להקמת היישוב נחשפו בשטח מרכז הכפר הערבי בית בד, קולומבריום, מערה, וילה יהודית מתקופת הבית שני ומקוה.

ראו גם
------

* פרשת דווימה

לקריאה נוספת
------------

* בני מוריס, **1948 - תולדות המלחמה הערבית-הישראלית הראשונה**, עם עובד, 2010, עמ' 362.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דווימה** |

* מנחם פינקלשטיין, ‏"הטור השביעי" ו"טוהר הנשק" - נתן אלתרמן על ביטחון מוסר ומשפט, **משפט וצבא** 20, 2009, חלק שישי: "על זאת", עמ' 158-141
* אתר למנויים בלבד יאיר אורון, סיפורה של שבירת שתיקה בת 68 שנים, באתר הארץ, 2 בפברואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחם פינקלשטיין, ‏"הטור השביעי" ו"טוהר הנשק" - נתן אלתרמן על ביטחון מוסר ומשפט, **משפט וצבא** 20, (א), 2009, חלק שישי: "על זאת", עמ' 158-151

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007465870505171

 |