recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יוהנס קוץ** (בגרמנית: **Johannes Kohtz** ;‏ 18 ביולי 1843, אלבינג - 5 באוקטובר 1918) היה שחמטאי גרמני ומחבר בעיות שחמט. ביחד עם קארל קוקלקורן יסד את האסכולה הלוגית של בעיות השחמט. 

בעיותיו פורסמו כיצירות משותפות בינו לבין קארל קוקלקורן, אותו פגש בהיותם בני 17. את בעיותיהם הראשונות פרסמו בעיתון Sonntagsblätter für Schachfreunde (עיתוני יום א' לחובבי השחמט). ההרמוניה בין השניים הייתה כה טובה שלאחר זמן קצר החליטו כי את כל הבעיות שיחברו יפרסמו תחת שמותיהם. בשנת 1870 כתב יוהנס קוץ כי על כל אחת מיצירותיהם ישבו יחדיו ליד לוח השחמט. גם לאחר מותו של קוקלקורן בשנת 1914 המשיך קוץ לפרסם את הבעיות שחיבר תחת שמותיהם.

קוקלקורן וקוץ פרסמו ספר בשם Das Indische Problem, והיו מעורבים בוויכוח עקרוני עם יוהאן ברגר שייסד את האסכולה הישנה. טיעוניו של קוץ על היצירה השחמטאית שכנעו את הקהילה והגישה הלוגית שלטה בכיפה עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, עת חזרה השיטה הישנה. 

קוץ למד בברלין בוקרלסרואה. הוא עבד כמהנדס ראשי במפעל לקרונות רכבת באלבינג ובקניגסברג. משנת 1901 חי כגמלאי בעיר דרזדן, שם הוא פגש את ארתור גהלרט.

בעיה משותפת
-----------

**Eine Schwalbe**

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 |  |  |  |  | פרש שחור | מלך לבן | פרש שחור |  |
| 7 |  | מלכה לבנה |  |  |  |  |  |  |
| 6 |  |  | רגלי שחור |  |  | רגלי לבן |  |  |
| 5 |  | רגלי שחור |  |  |  |  |  |  |
| 4 |  |  |  |  |  |  | צריח שחור |  |
| 3 |  |  | רגלי לבן |  | רץ לבן |  |  |  |
| 2 |  | פרש לבן |  | פרש לבן | רגלי שחור |  | רץ שחור |  |
| 1 |  |  |  |  | מלך שחור |  |  |  |
|  | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח |

 |

 מט בארבעה מסעים. פורסמה בשנת 1911 

הפתרון כולל רק מסעים במלכה הלבנה, שנעה במעגלים כסנונית, ומכאן שמה (בגרמנית Schwalbe). 

**1. מהו7!** (מאיים 2. פד3 מד1 3. מהב3 מט) לא טוב מהא7? (מאיים מהא1 מט) משום צא4! ולא טוב 1. מהח7? (מאיים מהב1 מט) משום צה4. **רד5**
**2. מהא7** (מאיים מהא1 מט) **צא4**
**3. מהח7 צה4 4. מהח1 מט** (אם 3... רה4 4. מהח4 מט).

קישורים חיצוניים
----------------

* יוהנס קוץ, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* בעיות שחמט שחיברו קוקלקורן וקוץ(הקישור אינו פעיל)
* בעיות שחמט שחיברו קוקלקורן וקוץ(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90211985
* BnF: cb16715662t (data)
* GND: 1020495464
* ISNI: 0000 0003 6686 6379
* NTA: 068494629
* VIAF: 232884399
* WorldCat: viaf-232884399

 |
**קארל קוקלקורְן** (בגרמנית: **Carl Kockelkorn**;‏ 26 בנובמבר 1843, קלן - 16 ביולי 1914, קלן) היה שחמטאי גרמני ומחבר בעיות שחמט. ביחד עם יוהנס קוץ יסד את האסכולה הלוגית של בעיות השחמט.

קריירה
------

בעיותיו פורסמו כיצירות משותפות בינו לבין יוהנס קוץ, אותו פגש בהיותם בני 17. את בעיותיהם הראשונות פרסמו בעיתון Sonntagsblätter für Schachfreunde (עיתוני יום א' לחובבי השחמט). ההרמוניה בין השניים הייתה כה טובה שלאחר זמן קצר החליטו כי את כל הבעיות שיחברו יפרסמו תחת שמותיהם. בשנת 1870 כתב יוהנס קוץ כי על כל אחת מיצירותיהם ישבו יחדיו ליד לוח השחמט. גם לאחר מותו של קוקלקורן בשנת 1914 המשיך קוץ לפרסם את הבעיות שחיבר תחת שמותיהם.

קוקלקורן וקוץ פרסמו ספר בשם *Das Indische Problem*, והיו מעורבים בוויכוח עקרוני עם יוהאן ברגר שייסד את האסכולה הישנה. טיעוניו של קוץ על היצירה השחמטאית שכנעו את הקהילה והגישה הלוגית שלטה בכיפה עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, עת חזרה השיטה הישנה. 

קוקלקורן התפרנס למחייתו כמורה פרטי בעיר קלן.

בעיה משותפת
-----------

**Eine Schwalbe**

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 |  |  |  |  | פרש שחור | מלך לבן | פרש שחור |  |
| 7 |  | מלכה לבנה |  |  |  |  |  |  |
| 6 |  |  | רגלי שחור |  |  | רגלי לבן |  |  |
| 5 |  | רגלי שחור |  |  |  |  |  |  |
| 4 |  |  |  |  |  |  | צריח שחור |  |
| 3 |  |  | רגלי לבן |  | רץ לבן |  |  |  |
| 2 |  | פרש לבן |  | פרש לבן | רגלי שחור |  | רץ שחור |  |
| 1 |  |  |  |  | מלך שחור |  |  |  |
|  | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח |

 |

 מט בארבעה מסעים. פורסמה בשנת 1911 

הפתרון כולל רק מסעים במלכה הלבנה, שנעה במעגלים כסנונית, ומכאן שמה (בגרמנית Schwalbe). 

**1. מהו7!** (מאיים 2. פד3 מד1 3. מהב3 מט) לא טוב מהא7? (מאיים מהא1 מט) משום צא4! ולא טוב 1. מהח7? (מאיים מהב1 מט) משום צה4. **רד5**
**2. מהא7** (מאיים מהא1 מט) **צא4**
**3. מהח7 צה4 4. מהח1 מט** (אם 3... רה4 4. מהח4 מט).

קישורים חיצוניים
----------------

* קארל קוקלקורן, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* בעיות שחמט שחיברו קוקלקורן וקוץ(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90134744
* BnF: cb16715673g (data)
* GND: 1020495650
* ISNI: 0000 0003 6597 9531
* NKC: mzk2015883636
* NTA: 068494637
* VIAF: 232787029
* WorldCat: viaf-232787029

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**זוג או פרד** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2012 בכתיבה, הפקה ובימויו של טומי לנג.

זה סרט המשך ל"טייארה" (2009) והוא סרט אוטוביוגרפי המספר על חייו של לנג אחרי מותה של אשתו ד"ר רותי פלטשר לנג, ועל השאיפה לזוגיות חדשה בצל הגעגועים לבת הזוג שהלכה לעולמה.

בסרט משולבים צילומים תיעודיים אמיתיים של אשתו של לנג, צילום קברה וסרטים ביתיים בהשתתפותה.

תקציר העלילה
------------

פטר (רוברט הניג), אלמן בן 56, מחליט לאחר התלבטות ארוכה לעבור לגור עם נוגה (שלומית הגואל-טריגר), עו"ד גרושה בת 55. 

לנוגה יש בת בשם נלי (26) (ליהי אברמסון) ולפטר יש את ניר (26) (עומרי אשין) ורמי (23) (אביב אלקבץ). אתם גר גם אביה של נוגה, הוגו (הוגו ירדן) (78). 

פטר חוזר לעבוד אחרי כמה שנים של אבטלה, עם המעסיק הקודם שלו, ומתמנה למנהל קניון ברומניה. הזוגיות שלהם יודעת עליות וירידות עם מחשבות על המשכת הזוגיות או פרידה (מכאן שם הסרט).

נוגה נשארה אחראית על הבית. נוגה מדווחת למשטרה על רמי שמעשן סמים והוא נלקח לתחנת המשטרה. פטר בוגד בנוגה עם מזכירתו ברומניה אך חוזר לארץ כששומע על בנו שנעצר. רמי משוחרר ומכיר את דנה (דנה ידלין), משוררת וזמרת. רמי מתלבט בין דנה לנלי. 

ניר מגלה לאביו שהוא הומוסקסואל וזה מתקשה לקבל זאת בהתחלה. פטר מספר לנוגה על הסטוץ עם המזכירה ברומניה והיא מחליטה להיפרד אך חוזרת. נוגה מגלה לפטר שהיא זאת שהסגירה את רמי למשטרה ואז פטר רוצה להיפרד.

לאורך כל הסרט מנהל פטר "שיחות" עם אשתו המנוחה ומתייעץ אתה מה לעשות. הוא עושה זאת בחוף הים ועל קברה.

לבסוף, רמי מפסיק להשתמש בסמים ובכסף של סבא הוגו נוסע אחרי דנה לדרום אמריקה. נלי נוסעת לאנגליה ללימודים. ניר מתפייס עם פטר ועובר לדירה שלו. פטר ונוגה מחליטים ששווה לעבוד על הקשר והאמון שאבד כי האהבה גדולה מהכאב.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוברט הניג | פטר |  |
| שלומית הגואל-טריגר | נוגה |  |
| הוגו ירדן | הוגו | אבא של נוגה |
| אביב אלקבץ | רמי |  |
| עומרי אשין | ניר |  |
| ליהי אברמסון | נלי |  |
| דנה ידלין | דנה | חברה של רמי |

קישורים חיצוניים
----------------

* "זוג או פרד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זוג או פרד", באתר אידיבי
* "זוג או פרד", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון לזוג או פרד, באתר יוטיוב
**שיר זיו** (נולדה ב-27 בנובמבר 1978) היא עיתונאית ישראלית; מחברת הספר "מכתבים לאיה".

ביוגרפיה
--------

זיו נולדה וגדלה ברמת השרון למדה במגמת תיאטרון בתיכון "אלון" שברמת השרון ושירתה בלשכת ראש אכ"א.

זיו החלה את דרכה בתקשורת בידיעות אחרונות במוסף "24 שעות". שימשה ככתבת פלילים לצד בוקי נאה בשנים 2000–2001. עבדה כתחקירנית בערוץ הספורט ובחדשות 10 עם הקמתה בתוכניות הבוקר ובתוכנית "זה הזמן" עם עמנואל רוזן. שימשה כעורכת בחדשות 10 במהדורה המרכזית אותה הגישו מיקי חיימוביץ' ויעקב אילון. לאחר מכן שבה לערוץ הספורט למחלקה הדוקומנטרית, אותה ניהל דני ענבר, שם שימשה כמפיקה ראשית (מפיקת התוכנית "אחד על אחד", והסרט "פליימייקר" על אייל ברקוביץ'). בנוסף ערכה תוכניות רדיו ברדיו תל אביב ("תוכנית הברנז'ה", "הזמנה זוגית" עם ששי קשת ויונה אליאן).

החלה את דרכה ב-"ישראל היום" עם ייסוד העיתון. שימשה כמבקרת הטלוויזיה של העיתון עד מרץ 2017. במקביל שימשה ככתבת מגזין ובעלת מדורים אישיים ("מכתבים לאיה"). במקביל, שימשה כמבקרת הטלוויזיה של גל"צ והעבירה סדנאות כתיבה ("חשיפה", "גיבור תרבות").

משמשת ככתבת מגזין בכירה ובעלת המדור "מתי בפעם האחרונה" במוסף "שישבת" של העיתון "ישראל היום" בו היא מראיינת שחקנים, סופרים, מוזיקאים, יוצרים וספורטאים. מרצה לתקשורת ומנחת כתיבה, בעלת פינת קולנוע ב-"רשת 13".  
נשואה לגיא צדיק, עיתונאי וסופר, ואם לשתי בנות. מתגוררת בגבעתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיר זיו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שיר זיו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417459805171
* VIAF: 5660154923709863780009
* WorldCat: viaf-5660154923709863780009

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**פטר השלישי** הוא סרט קומדיה ישראלי שעלה לאקרנים ב-2016 בכתיבה, הפקה ובימויו של טומי לנג, עם רוברט הניג ודנה ידלין בתפקידים הראשיים.

רוברט הניג מופיע בתור אלמן מבוגר כמו בסרטיו הקודמים של לנג, טייארה וזוג או פרד ובאותו שם - פטר.

תקציר העלילה
------------

פטר (רוברט הניג), הוא אלמן בן 66 ושחקן ותיק בתיאטרון הבימה, אשר למרות גילו והותק הרב שצבר טרם זכה בתפקיד ראשי. אשתו חנה נפטרה לפני שנתיים ובתו היחידה אורנה כועסת עליו וניתקה את קשריה אתו. הוא למעשה נשאר בודד ואת זמנו החפשי הוא מבלה בבית הקפה השכונתי עם שלושת ידידיו ממוצא רומני - מישו (מומו טרלובסקי), ניקו (פיני מיטלמן) וזיקו (נתן נתנזון). לזיקו יש אח תאום בשם זוני (נתן נתנזון בתפקיד כפול) עמו הוא מסוכסך.

בבית הקפה עובדה מלצרית בת 28 בשם אלונה (דנה ידלין) - מלצרית צעירה ובלוגרית שעדיין מחפשת את דרכה בחיים. היא מחבבת את פטר וחבריו ומכנה אותם "פרלמנט הממליגות".

כאשר היא נפרדת מחברה יובל (עומרי אשין) מציע לה פטר לגור באופן זמני בדירתו.

הקשר בין פטר לאלונה מתהדק והוא לוקח אותה לסיור בתיאטרון הבימה, לובש גלימה וכתר ומופיע לפניה במונולוג מריצ'רד השלישי של שייקספיר. אלונה מצלמת אותו ומכנה אותו מאז "פטר השלישי" (מכאן שם הסרט).

היחסים בין פטר לאלונה מתהדקים, הוא מספר לה על חייו עם אשתו והיא משכנעת אותו לפרסם את עצמו באינטרנט כאלמן המבקש קשר עם אישה. מתקשרות אליו נשים שונות ומשונות ולבסוף הוא בוחר באלמנה נורית (דורית פלד הרפז).

בפרלמנט הרומני עולה הצעה להקים מפלגה לאלמנים ואלמנות שפטר יהיה בראשה. הם אוספים חתימות מ-120 אנשים ובתוכם של יעקב בודו שמצטרף זמנית לפרלמנט הרומני. הם מבטיחים להקים כפר נופש לאלמנות ואלמנים ולחלק לכל אחד סטייק אנטרקוט אחד ביום...

המפלגה נכשלת בבחירות, פטר מתפייס עם בתו ואלונה חוזרת ליובל.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוברט הניג | פטר | שחקן |
| נתן נתנזון | זיגי/זוני |  |
| יעקב בודו | בודו | בתפקיד עצמו |
| דנה ידלין | אלונה |  |
| עומרי אשין | יובל |  |
| פיני מיטלמן | ניקו |  |
| מומו טרלובסקי | מישו |  |
| דורית פלד הרפז | נורית |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "פטר השלישי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פטר השלישי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון לפטר השלישי, באתר יוטיוב
* פטר השלישי, באתר "מוטקה"
* פטר השלישי, באתר "סרט"
* פטר השלישי, באתר "כיוון הרוח"
מכשירי ויו-מאסטר במוזיאון ההיסטוריה בקנדה (אנ')
מכשיר ויו-מאסטר פתוח
ילד במאלי צופה בתמונות בוויו-מאסטר
**ויו-מאסטר** (אנגלית: **View-Master**) הוא מתקן אשר נועד לצפייה בתמונות תלת-ממדיות מתוך דיסק נייר. אף על פי שכיום הוא נחשב ומשווק כצעצוע לילדים, הוא לא יועד להיות כזה במקור.

היסטוריה
--------

הוויו-מאסטר הומצא במקור על ידי ויליאם גרובר, יצרן עוגבים וצלם מפורטלנד, באורגון שבארצות הברית. המכשיר היווה שיפור של דגם הסטראוסקופ הישן, על ידי שימוש בשיטת הקודכרום, סוג של סרט צילום צבעוני, אשר הפך זמין באותה העת.
דיסק של ויו-מאסטר מכיל 14 שקופיות, המרכיבות יחד 7 תמונות סטריאוסקופיות: שתי שקופיות מוצגות בו זמנית - אחת לכל עין - ובכך מדמות ראיית עומק דו-עינית.

הארולד גרייבס, בעליה של "Sawyer's, Inc.‎" (אנ') (חברה אשר התמחתה בייצור גלויות), מיסחר את הרעיון, אשר תפס במהרה נתח משוק הגלויות.

הוויו-מאסטר הוצג לראשונה בתערוכה העולמית של ניו יורק (1939). הוא יועד במקור כאלטרנטיבה לגלויות נוף, ובתחילה נמכר בחנויות צילום ובחנויות למתנות. צילומים של הגרנד קניון היו בין הנושאים הנמכרים והנצפים ביותר.

ב-1951 קנו "Sawyer's" את "Tru-Vue", המתחרה העיקרי של ויו-מאסטר. בנוסף לחיסול התחרות העיקרית של החברה, ההשתלטות הניבה לחברה גם זכויות לשימוש בדמויות מסרטי דיסני.

ב-1966 נרכשו "Sawyer's" על ידי חברת GAF, ובכך נהפכה לחברת-בת. תחת בעלותה של GAF הותאמו התמונות בשקופיות לילדים, בנושאים כמו צעצועים ודמויות מצוירות.

ב-1981 מכרה GAF את ויו-מאסטר לקבוצה שבראשה עמד ארנולד טלר, אשר השיקה מחדש את הויו-מאסטר בשם View-Master International Group (או בקיצור VMI). ב-1989 נרכש הוויו-מאסטר על ידי חברת "Tyco Toys"

ב-1997 התמזגו "Tyco Toys" עם חברת מאטל. מאז המיזוג, הוויו-מאסטר משווק כמוצר של חברת פישר פרייס.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ויו מאסטר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ויו-מאסטר** |

*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stephen Lockhart, William Gruber, Vaccine Clinical Development, **VacciTUTOR**, 2021-11-08 doi: 10.33442/vt202113
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**זקנים חסרי מנוח** (באנגלית: **Grumpy Old Men**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1993 בבימויו של דונלד פטרי, עם ג'ק למון, וולטר מתאו ואן-מרגרט בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על שני קשישים, חברי ילדות שגרים זה לידי זה, מקניטים אחד את השני ומתחרים על ליבה של אשה צעירה מהם.

ב-1995 הופק סרט המשך בשם "משתגעים על אהבה" בהשתתפות סופיה לורן.

בסוף הסרט מוקרנים קטעי "פספוסים" מההסרטה.

תקציר העלילה
------------

ג'ון וסטפסון (ג'ק למון) ומקס גולדמן (וולטר מתאו) הם קשישים אלמנים שגרים בשכנות בעיירה וואבאשה במינסוטה. הם מקניטים אחד את השני כל הזמן בכינויים של moron (אידיוט) ו-putz (אידיוט) ומטמינים דגים מסריחים במכוניות. את זמנם הם מבלים בדייג על ידי קדיחת בקרח ושימוש בפתיונות אותם הם קונים בחנותו של צ'אק (אוסי דייוויס).

גם אביו בן ה-94 של ג'ון (ברג'ס מרדית') גר במקום.

המצב משתנה כאשר מגיעה למקום אלמנה צעירה בשם אריאל טרוקס (אן-מרגרט), מורה לאמנות. ג'ון ומקס מתחילים להתחרות על ליבה. וכל אחד מקנא בשני. היא מתייחסת יפה לצ'אק ומזמינה אותו לביתה לסעודת חג ההודיה, וכן לג'ון ומקס שמחזרים אחריה במרץ אבל לבסוף היא בוחרת בג'ון. 

פקיד של הIRS (באק הנרי) מחפש את ג'ון כדי לתת לו צו אחרון ואזהרה על אי תשלום מס לשירות הכנסות הפנים וג'ון מצליח להתחמק ממנו.

בנו של מקס, גון (קווין פולאק) מתמנה לראש העיירה. הוא מאוהב במלני, בתו של ג'ון, שנפרדת מבעלה מייק (כריסטופר מקדונלד). לאחר ריב קשה בין שני הקשישים ג'ון הולך בשלג ולוקה בהתקף לב. מי שמציל אותו הוא מקס והיחסים ביניהם מתחממים. כאשר פקיד ה-IRS מגיע כדי לעקל את ביתו של ג'ון, מגיע ג'ייקוב שהוא ראש העיירה עם צו מניעה ובהמשך משלמים מקס וג'ייקוב את חובו של ג'ון ל-IRS.

לבסוף נערכת חתונה בכנסייה המקומית של ג'ון ואריאל ומקס לא שוכח להטמין דג מסריח במכונית של הזוג.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ק למון | ג'ון גוסטפסון |  |
| וולטר מתאו | מקס גולדמן |  |
| אן-מרגרט | אריאל טרוקס |  |
| דריל האנה | מלני גוסטפסון | בתו של ג'ון |
| קווין פולאק | ג'ייקוב גולדמן | בנו של מקס |
| ברג'ס מרדית' | סבא ג'ון גוסטפסון | אבא של ג'ון |
| אוסי דייוויס | צ'אק | בעל חנות לפתיונות |
| באק הנרי | אליוט סניידר | פקיד מס הכנסה |
| ליזה ולץ | האנה אונגר | בתו של פליקס |
| כריסטופר מקדונלד | מייק | בעלה של מלני |

קישורים חיצוניים
----------------

* "זקנים חסרי מנוח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זקנים חסרי מנוח", באתר נטפליקס
* "זקנים חסרי מנוח", באתר AllMovie (באנגלית)
* "זקנים חסרי מנוח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "זקנים חסרי מנוח", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "זקנים חסרי מנוח", באתר Metacritic (באנגלית)
* "זקנים חסרי מנוח", באתר אידיבי
* "זקנים חסרי מנוח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לזקנים חסרי מנוח, באתר יוטיוב
* זקנים חסרי מנוח, באתר TCM
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**זרע התמרינד** (באנגלית: **The Tamarind Seed**) הוא סרט ריגול רומנטי, קופרודוקציה אמריקאית-בריטית משנת 1974 בבימויו של בלייק אדוארדס, עם ג'ולי אנדרוז ועומר שריף בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "The Tamarind Seed" של אוולין אנתוני (אנ') משנת 1974.

הצילומים נעשו בברבדוס ובלונדון.

סילביה סימס הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.

תקציר העלילה
------------

ג'ודי פארו (ג'ולי אנדרוז) היא צעירה בריטית, מזכירה של שר הפנים שמבלה חופשה בברבדוס. בעלה נהרג בתאונה והיא סיימה את יחסיה עם עובד המדינה ריצ'רד פטרסון (דייוויד ברון) שסירב להתגרש למענה מאשתו ההריונית מרגרט (סיליה בנרמן).

באתר הנופש נמצא גם סוכן הק.ג.ב. פאודור סברדלוב (עומר שריף). ג'ודי מוצאת חן בעיניו והוא מתחיל לחזר אחריה, לוקח אותה למוזיאון הטבע בברידג'טאון ומראה לה זרע של עץ התמרינד שיש לו צורה של ראש אדם לאחר שעבד נתלה עליו.

בשובה ללונדון היא נחקרת על ידי הסוכן ג'ק לורד (אנתוני קווייל) בחשד שהעבירה אינפורמציה לסברדלוב. סברדלוב מופעל בשגרירות ברית המועצות על ידי גנרל גליצין (אוסקר הומולקה) ומבטיח לו כי יוכל לגייס את ג'ודי לשורותיו.

פרגוס סטיפנסון (דן או'הרליהי) הוא דיפלומט בכיר שנתפס לקומוניזם ומעביר ידיעות לסובייטים בשם "בלו". אשתו מרגרט (סילביה סימס) מנהלת יחסים עם ג'ורג' מקלאוד (בריאן מרשל), עוזרו של לורד. היא מגלה שבעלה מרגל אך נמנעת מלהסגיר אותו דבר שיהרוס את שניהם.

סברדלוב מאוהב בג'ודי ומתכוון לערוק למערב ולהעביר להם חומר על הסוכן הבכיר "בלו".

הוא מצליח להערים על הממונה על התיקיה בשגרירות (ג'נט הנפריי) ולגנוב את הפרטים על הסוכן הבריטי "בלו". הוא מתחמק מהמעקב של הק.ג.ב ומוטס לברבדוס שם מחכה לו ג'ודי. גליצין שולח את מיור סטוקנוב (ג'ורג' מיקל) ועוד ארבעה סוכנים כדי לחסל אותם בברבדוס.

לורד שולח סוכנים ובראשם מקלאוד כדי להגן על ג'ודי וסברדלוב. הסובייטים תוקפים בפצצות נפאלם את הבונגלו של סברדלוב וג'ודי. מקלאוד ואנשיו מצליחים לחסל את סוכני הקגב. ג'ודי נכווית קשה ומאושפזת בבית חולים בברידג'טאון. לורד מגיע אליה ומוסר לה מעטפת ובתוכה זרע תמרינד בצורת ראש אדם. הוא מגלה לה כי סברדלוב הוברח משם ברגע האחרון והוא נמצא בקנדה. לאחר החלמתה היא מוטסת לקנדה והם מתאחדים באושר.

לורד יודע כעת כי הסוכן "בלו" הוא סטיפנסון ומחליט להשאיר אותו ולספק לו מידע שגוי עד שהסובייטים יגלו זאת ויחסלו אותו.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ולי אנדרוז | ג'ודי פארו |  |
| עומר שריף | פאודור סברדלוב |  |
| אנתוני קווייל | ג'ק לורד |  |
| דן או'הרליהי | פרגוס סטיפנסון |  |
| סילביה סימס | מרגרט סטיפנסון |  |
| בריאן מרשל | ג'ורג' מקלאוד |  |
| אוסקר הומולקה | גנרל גוליצין | מפקד בק.ג.ב |
| סיליה בנרמן | רייצ'ל פטרסון |  |
| דייוויד ברון | ריצ'רד פטרסון |  |
| קייט או'מרה | אנה סקריאבינה | מזכירה ב ק.ג.ב |
| ג'ורג' מיקל | סטוקנוב | סוכן ק.ג.ב |
| ג'נט הנפריי |  | אחראית התיקייה בשגרירות |

קישורים חיצוניים
----------------

* "זרע התמרינד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זרע התמרינד", באתר AllMovie (באנגלית)
* "זרע התמרינד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לזרע התמרינד, באתר יוטיוב
* כתוביות הסרט, באתר יוטיוב
* זרע התמרינד מאחורי הקלעים, באתר יוטיוב
* זרע התמרינד, באתר TCM

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצא לאור בעברית בשנת 1987 בשם "זרע התמרין"
ה**טרין** הוא למעשה כלי קיבול המשמש בסגנונות בישול. שם המאכל טרין בא משמו של הכליץ שם הכלי בא מהלטינית terrineus (עשוי מאדמה).

מאפיינים

הכלי מיוצר מהחומר המרכיב אותו, חרס (טרקוטה) או חומר קרמי, ומגדיר שתי קטגוריות של חפצים שונים הן בשימוש והן בצורתם: הטרין המובן כקערה גדולה, שבתוכה אפשר ללוש דברים או שיכול לשמש להגשת סלט, וכן כקערת **אפייה**.

אפיית טרין
----------

במקור הוא מצרפת, ונמצא בשימוש בתנוא אפייה מאז המאה ה-15  זהו כלי קיבול המשמש לבישול, עשוי קרמיקה מזוגגת, חרסינה, חומר קרמי וחרס: חומרים באיכות טובה שחייבים להיות בעלי עמידות סבירה לטמפרטורות גבוהות ולשינויים תרמיים פתאומיים. בצורתו הטרין עגול או אליפסה, עם תחתית שטוחה ודפנות אנכיים גבוהים למדי, ניתן לצייד אותו בידיות המשולבות בגוף, עשויות מאותו חומר וגם במכסה. טריני זכוכית, שאינם נפוצים במיוחד, עשויים מפיירקס.

הוא נבדל מכלי אפייה קרמי בשל מימדיו הקטנים יותר, הקצוות הגבוהים יותר והאפשרות למכסה. הוא משמש באופן מסורתי לבישול פטה ותבשילי בשר אחרים הנקראים טרינים.

יש טרינים נטורליסטיים מסקרנים, בצורת חיה (ברווז, תרנגולת, אווז, חזיר בר), או בצורת ירק (כרוב, ארטישוק, שומר, דלעת), המצביעים על המרכיב העיקרי המשמש בהם להכנה. הטרינים המיוצרים בבאסנו ובשטרסבורג הם מפורסמים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Etimologia : terrina
2. ↑  Cooker.NET | Le terrine

חפצים קשורים
------------

* מגש אפייה
* רמקין
* קאקלון
**עודד רסקין** (נולד ב-18 במאי 1971) הוא במאי טלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

עודד רסקין גדל בהרצליה. הוא למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב במגמת הפקה (1998-1994). סרט הקיץ שלו אותו כתב וביים היה "קילר בייב" (1997). קומדיית אקשן בת 15 דקות. הסרט מספר על בחורה יפהפייה שלהוטה להתפרסם, נקלעת לפיגוע טרור, מצילה את המצב והופכת לגיבורה ומפורסמת כפי שרצתה. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר ב-British International Film Festival וזכה בפרס הראשון בפסטיבל פוטסדאם, ברלין.

סרט הגמר של רסקין, "הקרב על תל חי" (1999), היה דרמת טלוויזיה בת 50 דקות, עבור שידורי קשת. הוא מומן על ידי הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וזכה בפרס אופיר לדרמה הטובה ביותר לשנת 2000.

הסדרה הראשונה בה לקח חלק הייתה "טייק אווי", לה כתב וביים שלושה פרקים (2000). אחר-כך כתב וביים את סרט הטלוויזיה הדרמטי "טניה 403" עבור HOT, בכיכובם של יוסי פולק ואנה סטפן. מאז ועד היום (2013) מביים רסקין עבור הטלוויזיה. כתב פרקים וביים בסדרת הדרמה הקומית "בשורות טובות", ביים את כל פרקי העונה השנייה של סדרת הדרמה הקומית "מסודרים" וביים את סדרת האקשן המשטרתית "המיוחדת".

בשנים 2010-2003 היה תסריטאי ובמאי פרומואים, ביניהם הפרומואים ל"האלופה 3", "עונת החתונות" ו"עספור - השקה", עבור HOT. ביים קליפים ופרסומות לטלוויזיה ולאינטרנט (ויראלי ואינטראקטיבי).

הוא ביים את כל פרקי העונה של הסדרה הקומית "להיות איתה", שיצר וכתב אסי עזר. הסדרה בת שלוש עונות, כאשר כל פרק הוא של חצי שעה. העונה הראשונה שודרה ב2013 בערוץ 2, קשת. זוהי קומדיה רומנטית, בכיכובם של רותם סלע, אביב אלוש, הילה סעדה, מארק איווניר ועופר חיון.

בשנת 2015 ביים את סדרת הטלוויזיה "כפולים".וב-2018 ביים את העונה השנייה.

ב-2023 עלתה באפל TV פלוס הסדרה טיפות של אלוהים, אותה ביים.

עודד רסקין מתגורר עם בת זוגו שיר, רקדנית, מורה וכוריאוגרפית ושתי בנותיו

פילמוגרפיה
----------

* 2023 - בימוי טיפות של אלוהים.
* 2020 - בימוי - שטח הפקר.
* 2017 - בימוי הסדרה האמריקאית "אבסנטיה".
* 2012/13 - בימוי כל פרקי העונה של הסדרה "להיות איתה" עבור שידורי קשת, יוצר הסדרה - אסי עזר, קופרמן הפקות.
* 2010/11 - בימוי כל פרקי העונה של הסדרה "המיוחדת" עבור רשת, תסריטאים – עמי אמיר ומשה זונדר, מטר הפקות/מקאן.
* 2008/9 - בימוי כל פרקי העונה של "מסודרים 2" עבור שידורי קשת. מפיקה – ליאת בנאסולי.
* 2005/6 - בימוי וכתיבת פרקים לסדרה "בשורות טובות" עבור קשת. סהר הפקות – סער יוגב.
* 2002/3 - כתיבה ובימוי "טניה 403" דרמת טלוויזיה באורך מלא עבור אי.סי.פי במסגרת פרויקט "סרטים מכאן". פרלייט הפקות - אורי סבג.
* 2000 - בימוי וכתיבה 3 פרקים בסדרה "טייק אווי". סדרת דרמה עבור אי.סי.פי, שיבא תקשורת – מיכה שגריר.
* 1999 - בימוי וכתיבת הסרט "הקרב על תל-חי", דרמת טלוויזיה בת 50 דקות 16 מ"מ עבור שידורי קשת. מומנה על ידי הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. זוכת פרס אופיר לדרמה הטובה ביותר לשנת 2000. פרלייט הפקות – אורי סבג.
* 1997 - בימוי וכתיבת הסרט "קילר בייב".

קישורים חיצוניים
----------------

* עודד רסקין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עודד רסקין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עודד רסקין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* מבחר עבודות מתחום הפרסום והפרומואים
* עודד רסקין באתר של קנלר
* אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, בזמן שביים את אחת הסדרות המוערכות בעולם, עודד רסקין הפך למה שהוא תיעב, באתר הארץ, 6 ביולי 2023
**פצעי בגרות 80** או בקיצור **פצעי בגרות** הוא סרט נעורים ישראלי משנת 1980 שכתב וביים זאב רווח.

זהו סרטו היחיד של זאב רווח כבמאי בלבד בו אינו מופיע כשחקן.
רווח כתב את התסריט לאחר שהאזין שעות רבות להקלטות של בני נוער שסיפרו על הרגלי המין והסמים שלהם, והתייחסותם לפערי המעמדות והמוצא האתני.

את המוזיקה חיבר גרי אקשטיין והוא מופיע במספר שירים בסרט עם להקת "סתיו" (מוטי דיכנה, יאיר שרגאי, דריו מלכי ושלמה חממי).

תקציר העלילה
------------

דורון (דורון ציוני) הוא בן למשפחה קשת יום בדרום תל אביב. הוא מממן את הוצאותיו ואת קניית האופנוע שלו על ידי עבודה בסופרמרקט. הוא מבלה עם חבריו בחוף תל אביב בהצקה לתיירות משתזפות ובנסיעה באופנועו בחולות החוף.

לילה אחד הוא פוגש בהופעה של גרי אקשטיין את סוזי (דליה שימקו) ומתאהב בה. דליה היא בת למשפחה אמידה מצפון תל אביב ואביה (יוסי גרבר) אינו מרוצה מהתנהגותה החופשית עם שרון (שרון אלכסנדר) חבר שלה, שגם הוא ממשפחה עשירה בצפון תל אביב.

כדי להרשים את סוזי מזמין דורון אותה ואת חבריה ה"צפוניים" למסיבה שהוא עורך "בווילה של הוריו" בסביון. מיכל (מיכל בת-שבע רנד), אחת מחבורתו, היא שמרטפית אצל זוג עשיר בסביון (אילן דר ורחל רביד) ומציעה לדורון לחגוג שם. לפני המסיבה "סוחבים" חבריו של דורון מכל טוב מהסופרמקט, בו הוא עובד.

כשמגיעה חבורת ה"צפוניים" הכל מוכן והם מתחילים לרקוד, להשתולל, לעשן סמים ולקפוץ עם הבגדים לבריכה. מיקה (ג'ודי קרמרמן) היא בת לאם עשירה (דליה פן) המחליפה גברים רבים. היא מתחילה להתערטל והתנהגותה היא התרסה כלפי אמה.

דורון מחפש את סוזי אך לאכזבתו הוא מוצא אותה במיטה ביחד עם שרון. כולם מתגייסים לנקות את הווילה לפני שובם של הבעלים.

הסרט מסתיים בגיוסו של דורון לצבא כשחבריו וגם סוזי מלווים אותו.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| דליה שימקו | סוזי |
| שרון אלכסנדר | שרון |
| דורון ציוני | דורון |
| שמוליק לוי | שמוליק |
| ג'ודי קרמרמן | מיקה |
| דליה פן | אמה של מיקה |
| יוסי גרבר | יוסי, אביה של סוזי |
| שפרה מילשטיין | שפרה, אמה של סוזי |
| ראובן דיין | חיים, אביו של דורון |
| תקוה עזיז | אמה של דורון |
| אילן דר | אילן, בעל הוילה בסביון |
| רחל רביד | רחל, בעלת הוילה בסביון |
| מיכל בת-שבע רנד | מיכל |
| צביקה כרמון | צ'יקו |
| שחר שיקרצי | שחר, חבר של דורון |
| דליה בגר | דליה |
| יוסף באשי | מנהל הסופר-מרקט, אצלו עובד דורון כשליח |
| מוטי דיכנה | את עצמו |
| גרי אקשטיין | את עצמו |

קישורים חיצוניים
----------------

* "פצעי בגרות 80", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פצעי בגרות 80", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "פצעי בגרות 80", באתר אידיבי
* "פצעי בגרות 80", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "פצעי בגרות 80", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גרי אקשטיין שר "סוזי" מתוך "פצעי בגרות 80, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**חדר עם נוף** (באנגלית: **A Room with a View**) הוא סרט טלוויזיה עיבוד לרומן "חדר עם נוף" מאת א.מ. פורסטר לפי תסריט של אנדרו דייוויס. ב-2006 הוכרז על הפקת הסרט, ובקיץ 2007 הוא צולם. הסרט שודר לראשונה ב-4 בנובמבר 2007 ברשת ITV.

לורה מקי, מנהלת מחלקת הדרמה של ITV, אמרה על עיבוד זה שהוא "לוכד את רוח הרומן הבלתי נשכח של פורסטר, אבל גם מעביר אותו לקהל המודרני באופן רענן ומרתק".

זו הפעם הראשונה שהשחקנים טימותי ורייף ספול, שהם אב ובן, שיחקו ביחד.

תקציר העלילה
------------

"חדר עם נוף" מספר את סיפורה של לוסי האניצ'רץ', צעירה אנגלייה שבשנת 1912 היא מטיילת באיטליה יחד עם דודניתה, שארלוט בארטלט. בהיותן שם הם פוגשות שורה של דמויות מעניינות, בהן הסופרת אלינור לאביש, התייר מר אמרסון ובנו ג'ורג'.

בפירנצה ג'ורג' מתאהב בלוסי, אבל שארלוט לוקחת משם את בת חסותה. רק כאשר הם חוזרים לאנגליה, לוסי פוגשת שוב את ג'ורג'. אבל הפעם לוסי כבר מאורסת לססיל וייז.

בעוד שהרומן מסתיים כשלוסי וג'ורג' מתחתנים ובירח הדבש הם חוזרים ל"חדר עם הנוף" שם נפגשו, בעיבוד זה הסוף שונה. מסופר שג'ורג' נהרג במלחמת העולם הראשונה, ולוסי חוזרת לאותו חדר בפירנצה ב-1922, שם נרמז על ראשיתו של רומן חדש בינה לבין גבר איטלקי.

צוות השחקנים
------------

* איליין קסידי – לוסי האניצ'רץ'
* רייף ספול – ג'ורג' אמרסון
* לורנס פוקס – ססיל וייז
* טימותי ספול – מר אמרסון, אביו של ג'ורג'
* טימותי וסט – מר איגר
* שינייד קיוזאק – מיס לאביש
* אליזבת' מק'גוברן – גברת האניצ'רץ'
* מארק ויליאמס – מר ביב
* סופי תומפסון – שארלוט ברטלט
* טום סטיוארט – פרדי האניצ'רץ'

הפקה
----

גבריאל יארד הלחין את הפסקול המקורי של הסרט. בנוסף מושמעת בסרט היצירה "Entree en Foret" שכתב עבור הסרט "Island For Pachyderms".

קישורים חיצוניים
----------------

* "חדר עם נוף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חדר עם נוף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gabriel, Clare (28 May 2006) Sex central for TV writer Davies, BBC News
2. ↑  Hemley, Matthew (30 May 2007) Timothy Spall and son to star in Forster classic for ITV, *The Stage*
3. 1 2  Hellicar, Michael (1 November 2007) Timothy Spall was horrified when his son wanted to become an actor: Now they're co-stars in a new TV drama, *Daily Mail*
**אנג'ל טילבר** (ברומנית: **Angel Tîlvăr**; נולד ב-11 בפברואר 1962) הוא פוליטיקאי רומני מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. המכהן כשר ההגנה הלאומית מאז 31 באוקטובר 2022.

ביוגרפיה
--------

טילבר נולד באורקשטי ב-11 בפברואר 1962. הוא למד בפקולטה לשפות זרות באוניברסיטת בוקרשט וסיים את לימודיו ב-1985. לאחר מכן עבד כמורה לאנגלית, וב-2004 נבחר כחבר הסנאט של רומניה מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ב-2008 הוא נבחר לבית הנבחרים של רומניה, וב-2012 נבחר פעם שנייה, וב-2016 נבחר בשלישית. ב-2020 הוא נבחר בפעם השנייה לסנאט.

ב-31 באוקטובר 2022 הוא מונה לשר ההגנה הלאומית בממשלתו של ניקולאיה צ'וקה, לאחר התפטרותו של וסילה דינקו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנג'ל טילבר** בוויקישיתוף
* 
* אנג'ל טילבר, ברשת החברתית פייסבוק

* אנג'ל טילבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385858005171
* GND: 1154619591
* LCCN: no2019011886
* NKC: jo2018997963
* SUDOC: 229709982
* VIAF: 7178152140001311100002
* WorldCat: lccn-no2019011886

 |
**ניסן רזניק** (1918–2017) היה פרטיזן יהודי וממארגני "הבריחה" בפולין וברומניה. כיהן כראש המועצה האזורית חוף אשקלון (1959-1956).

קורות חייו
----------

ניסן רזניק נולד בפינסק בשנת 1918 והיה מראשי תנועת הנוער "הנוער הציוני". עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר לוילנה, שם היה מראשי הקואורדינציה הציונית.

ביוני 1941 פלשה גרמניה הנאצית לברית המועצות. בין הקורבנות הראשונים של ההשמדה הגרמנית היו רבים מיהודי וילנה, שנרצחו בקרבת מקום, בפונאר. רזניק היה ממניחי היסוד הרעיוני והארגוני של תנועת ההתנגדות פפא"ו, ארגון הפרטיזנים המאוחד, שהוקם בגטו וילנה על ידי חברי תנועות הנוער השונות והקומוניסטים ותכננה התנגדות מזוינת. ארגון הפפא"ו היה ארגון מחתרת יהודי אנטי-גרמני שפעל בגטו וילנה. הארגון איחד בתוכו יהודים קומוניסטים, בונדיסטים, וציונים. הקריאה למרד באה לידי ביטוי בכרוז שהוקרא ב-31 בדצמבר 1941. עם חיסול הגטו ב-1943 וכישלון תוכנית ההתנגדות הצטרף עם אחרים לפרטיזנים שלחמו ביערות ליטא. לאחר השחרור היה ממארגני ה"בריחה" בפולין ורומניה. רזניק עבר לאיטליה והמשיך בפעילותו בענייני עלייה, בריחה וחינוך במוסדות הפליטים.

בשנת 1947 עלה לארץ והצטרף לקיבוץ ניצנים שעל גבול מצרים. ב-7 ביוני 1948, במהלך מלחמת העצמאות, נערך הקרב על ניצנים, אשר הסתיים בכיבושו של קיבוץ ניצנים על ידי חיל המשלוח המצרי. כמה עשרות מן המגינים הישראלים נהרגו. רוב האחרים, כולל ניסן רזניק, נפלו בשבי (97 גברים ו-7 נשים). לאחר נפילת ניצנים הם הובלו למשטרת מג'דל והוצעדו ברחובות העיירה. לאחר מכן הובלו לעזה. הם עמדו בלחץ חקירות, אך מסרו רק פרטים מזהים. לאחר מכן הועברו לאל עריש, שם שהו כשלושה שבועות בתנאים קשים, נתונים למלקות והשפלות. משם הועברו למחנה עבאסיה שליד קהיר, שם רוכזו כל שבויי צה"ל.

הפצועים קשה רוכזו בבית חולים צבאי בעיר קובה וקיבלו טיפול רפואי גרוע. הנשים נכלאו מחוץ למחנה עבאסיה בתנאי רווחה יחסית. בתחילה כיהנו חמישה מאנשי ניצנים בוועד שנבחר על ידי השבויים, אולם הם לא הצליחו להביא להטבת תנאי השבויים. המכות וההתעללויות נמשכו, וביקורי נציג הצלב האדום בקהיר בכלא לא סייעו להקלת המצב. נציג הצלב האדום לא עמד על כך שיינתן לו להיפגש עם השבויים ביחידות, ולאחר שעזבו המשיכו להתעלל בהם.

בסוף אוקטובר 1948, לאחר מבצע יואב, כבש צה"ל את האזור מחדש. חברי ניצנים חזרו מן השבי לאחר הסכם שביתת הנשק עם מצרים, אשר נחתם ב-24 בפברואר 1949. סעיף מס' 9 התייחס לשבויים: "כל שבויי המלחמה הנמצאים בידי כל אחד מהצדדים להסכם זה, המשתייכים לכוחות המזוינים הסדירים והבלתי סדירים של הצד השני יוחלפו". בסעיפי משנה של סעיף זה נקבע כי החילופין יחלו תוך עשרה ימים בפיקוח מנגנון האו"ם. רזניק חזר יחד עם השבויים.

נפטר ב-2017.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראובן מירן, **ניצנים מאפר**, יד ושם, 2003
2. ↑  ניסן רזניק, באתר איגוד יוצאי וילנה והסביבה, ‏17/02/2020
3. ↑  ניסן רזניק, באתר משואה, ‏30/01/2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304995705171
* VIAF: 26762898
* WorldCat (עם VIAF): 26762898

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**צומת וולקן** הוא סרט קולנוע מוזיקלי ישראלי, בבימויו של ערן ריקליס. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1999.

הסרט זכה בפרסי אופיר לשנת 1999 על עיצוב התלבושות, המלחין הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר. הסרט הוצג גם בפסטיבל ברלין בשנת 2000 וזכה להצלחה. במהלך הקרנותיו בבתי הקולנוע בישראל, נמכרו לו 29,000 כרטיסים.

הסרט מתאפיין בפסקול מקורי של רוק בסגנון שנות השבעים שהולחן על ידי אמיר בן-דוד, יחיאל "קיטש" אמסלם, קובי רכט, חיים רומנו וטל יניב, ועתיר בשירים רבים אותם מבצעים חברי הלהקה.

בשנת 2023 עלה מחזה מוזיקלי המבוסס על עלילת הסרט בתיאטרון באר שבע, לפי תסריט שכתבה עינת ברנובסקי ובבימויו של אלדר גוהר גרויסמן.

עלילה
-----

הסרט מגולל את סיפורה של קבוצת צעירים בקריות בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים. במרכז הקבוצה עומדת להקת הרוק שחלקם חברים בה, "צופן גנטי", והפאב המקומי הקרוי "צומת וולקן" שנקרא כך בשל קרבתו לצומת וולקן, הנמצא בין חיפה והקריות, בו הם נפגשים ועורכים חזרות.

בלהקה חברים הסולן מיכה שלי (אורן שבו), הקלידן דני רפאלי (תומר שרון), הבסיסט יגאל ידגר (דני שטג) והמתופף אלי כהנא (גילי שושן). הם מנסים להקליט אלבום ראשון וחולמים על העיר הגדולה תל אביב.
אמרגן תל אביבי חשוב (קובי אשרת) צופה בהופעתם, אך מציע בחשאיות רק למיכה תפקיד במחזמר מלא פאתוס, הצעה שמשמעותה קידום רב עבורו, אך ויתור על חבריו בלהקה שיישארו מאחור בקריות. מיכה אינו מספר לחבריו על ההצעה וגורם להם לחשוב שהם על סף פריצה גדולה.

כל אחד מחברי הלהקה מתלבט בלבטים משלו סביב הגשמתו העצמית: דני מתלבט האם ללמוד מוזיקה באקדמיה כמצוות משפחתו או להוציא את כספו על סינתיסייזר "מוג" חדיש ולהמשיך בלהקה, יגאל טרוד בבעיות פרנסת משפחתו אל מול ההופעות בלילות, ואילו כהנא מחזר אחר נערה צעירה.

דמויות נוספות הסובבות את חברי הלהקה הן דליה (יעל הדר), בחורה נמרצת השואפת להיות עיתונאית ב"העולם הזה", אשר מעורבת במשולש רומנטי בין מיכה וחברו הטוב אלבז (סמי הורי), כדורגלן מבריק המבוקש על ידי קבוצת "אייאקס", אך בינתיים מסתבך עם החוק בעקבות רעיון של מיכה.

דרך עיני הדמויות, הדינמיקה שבין החברים ודילמות המימוש העצמי נשקפת התקופה שלפני אוקטובר 1973, שהתאפיינה בתמימות שנקרעה עם פרוץ המלחמה.

שחקנים
------

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
| אורן שבו | מיכה שלי |
| דני שטג | יגאל ידגר |
| תומר שרון | דני רפאלי |
| גילי שושן | אלי כהנא |
| סמי הורי | אבי אלבז |
| יעל הדר | דליה אנקרי |
| יהודה בארקן | ויקטור |
| ג'ק אדליסט | ג'ימי סמית |

קישורים חיצוניים
----------------

* "צומת וולקן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "צומת וולקן", באתר AllMovie (באנגלית)
* "צומת וולקן", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "צומת וולקן", באתר אידיבי
* "צומת וולקן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "צומת וולקן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* "צומת וולקן", באתר קרן הקולנוע הישראלי
* ביקורת - נסים דיין, ‏כולם יודעים למי מתכוונים, באתר גלובס, 23 בדצמבר 1999

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, **המרכז למידע ולמחקרי תרבות**, ספטמבר 2003, עמ' 17
2. ↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, **המרכז למידע ולמחקרי תרבות**, ספטמבר 2003, עמ' 30
3. ↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, **המרכז למידע ולמחקרי תרבות**, ספטמבר 2003, עמ' 30
**דריק גרווין** (באנגלית: **Derrick Gervin**; נולד ב-28 במרץ 1963) הוא כדורסלן עבר אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

גרווין, שנולד בדטרויט שבמישיגן, היה פורוורד בגובה 2.03 מטר. בתיכון שיחק גרווין, כמו אחיו ג'ורג', בבית הספר מרטין לותר קינג. הוא שיחק במכללות באוניברסיטת טקסס בסן אנטוניו (UTSA), ונבחר על ידי פילדלפיה 76' בסיבוב הרביעי (בבחירה ה-90 הכללית) של דראפט ה-NBA בשנת 1985. לאחר שהקבוצה בחרה שלא להחתים את גרווין על חוזה, עבר לאוונסוויל ת'אנדר מליגת ה-CBA. לאחר מכן שיחק בקורדובה, קבוצה ספרדית מהליגה השנייה בחשיבותה. בקבוצה היה למכונת התקפה, קלע 46.3 נקודות בממוצע למשחק, וכן קלע מעל 60 נקודות שלוש פעמים באותה עונה. קבוצתו הבאה, גם היא מה-CBA, הייתה סנטה ברברה איילנדרס, בה שיחק בשנים 1989–1990. לאחר מכן הוא שיחק שתי עונות (בשנים 1990–1991) ב-NBA, בתור שחקנה של קבוצת הליגה ניו ג'רזי נטס. הוא קלע בממוצע 8.8 נקודות למשחק ב-77 משחקים.

לאחר העונות בנטס חזר גרווין לשחק בליגת ה-CBA. הוא שיחק בפורט ויין פיורי ואחריה בלה קרוס קטבירדס, ואז עבר לקבוצה הארגנטינאית בוקה ג'וניורס. בסופה של עונה אחת במועדון זה חזר לקבוצת CBA, אוקלהומה סיטי קוואלרי, ולאחריה תקופה נוספת בלה קרוס קטבירדס. כשסיים את העונה בקטבירדס עבר לאירופה: הוא שיחק באיטליה, בקבוצת ליגת העל האיטלקית בכדורסל טורינו ובגלאטסראיי הטורקית מליגת העל הטורקית בכדורסל.

תחנתו הבאה הייתה ישראל, שבה שיחק בהפועל גבת/יגור, שבאותו זמן שיחקה בליגת הכדורסל הבכירה של ישראל. גם בגבת הציג את כישרונו ההתקפי הנדיר: בשתי עונותיו קלע מעל 27 נקודות למשחק, והיה למלך הסלים של ליגת העל בכדורסל. לאחר מכן חזר לתקופה קצרה לפורט ויין פיורי שבה כבר שיחק בעבר, ולאחר מכן חזר לישראל, למכבי קריית מוצקין. את הקריירה סיים גרווין בדטרויט וילס מליגת ה-PBL.

חולצתו של גרווין הופרשה על ידי אוניברסיטת טקסס בשנת 2006. אחיו הבכור, ג'ורג' גרווין, שיחק בליגת ה-ABA משנת 1972 עד 1976 וב-NBA משנת 1976 עד 1986, והוא חבר בהיכל התהילה של הכדורסל וברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל באתר Legabasket.it
* UTSA UTSA honors Derrick Gervin at 3 p.m. Friday
* פרופיל באתר כדורסלע של ערן סלע

| שחקן העונה של ליגת העל בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1990: ליף • 1991: הנדרסון • 1992: דאוסון • 1993: ת'רדקיל • 1994: קולמן • 1995: גרווין • 1996: קנדי • 1997: שטיינהאור • 1998: קטש • 1999: צ'ורצ'יץ' • 2000: מקדונלד • 2001: האפמן • 2002: טפירו • 2003: מינלנד • 2004: פארקר • 2005: יאסיקביצ'יוס • 2006: באוורס • 2007: ניילון • 2008: טאקר • 2009: פרקינס • 2010: כדיר • 2011: מקל • 2012: אליהו • 2013: מקל • 2014: סמית' • 2015: אליהו • 2016: מונרו • 2017: דיברתולומיאו • 2018: הנרי • 2019: וולדן • 2020: אבדיה • 2021: פראת'ר • 2022: אונואקו • 2023: הנקינס |

 |
**ליסה מונקו** (באנגלית: **Lisa Monaco**; נולדה ב-25 בפברואר 1968) היא עורכת דין אמריקאית המכהנת כמשנה לתובע הכללי בממשלו של ג'ו ביידן. בעבר כיהנה כיועץ לביטחון המולדת בממשלו של הנשיא ברק אובמה.

ביוגרפיה
--------

מונקו נולדה בבוסטון. היא סיימה ב-1990 תואר ראשון בהיסטוריה של ארצות הברית וספרות מאוניברסיטת הרווארד ועבדה כחוקרת במכון וודרו וילסון וכעוזרת מחקר עבור ועדת המשפט של הסנאט בתקופה בה ג'ו ביידן עמד בראשה.

ב-1997 סיימה תואר JD במשפטים מאוניברסיטת שיקגו. בתקופת לימודיה התמחתה בבית המשפט העליון, במחלקת המשפטים ובמשרד היועץ המשפטי של הבית הלבן. לאחר לימודי המשפטים עבדה כעוזרת לשופטת ג'יין רות' בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית וכעוזרת לתובעת הכללית של ארצות הברית ג'אנט רינו. לאחר מכן עבדה בפרקליטות המדינה ועסקה בתביעה נגד אנרון וכעוזרת של ראש ה-FBI רוברט מולר. ב-2009 מונתה לעוזרת המשנה לתובע הכללי של ארצות הברית.

ב-2011 מונתה על ידי הנשיא ברק אובמה לעוזרת התובע הכללי לעניין ביטחון לאומי. ב-2013 מונתה ליועצת לביטחון המולדת במקומו של ג'ון ברנן שמונה לראש ה-CIA. היא כיהנה בתפקיד עד כניסתו של דונלד טראמפ לתפקיד הנשיא. לאחר מכן כיהנה כמרצה שלא מן המניין בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק, כעמיתה בכירה בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פ. קנדי באוניברסיטת הרווארד, כשותפה בפירמת עורכי דין "O’MELVENY" ובסגל מכון אספן.

לאחר בחירתו של ביידן לנשיא ארצות הברית, מונתה על ידו לשמש כיועצת לענייני אבטחה ולוחמה בטרור לקראת השבעתו. כמו כן הכריז ביידן על כוונתו למנות את מונקו למשנה לתובע הכללי. ב-21 באפריל 2021 החלה את כהונתה כמשנה לתובע הכללי של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליסה מונקו** בוויקישיתוף
* ליסה מונקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ביוגרפיה, באתר אוניברסיטת ניו יורק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Biden taps Lisa Monaco as homeland security adviser to inauguration amid rising threats, אתר CNN, ‏15 בינואר 2021
2. ↑  שרה לינץ', U.S. Senate confirms Lisa Monaco as deputy attorney general, באתר רויטרס, 21 באפריל 2021 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 7035 6507
* LCCN: no2012055996
* NARA: 85704238
* VIAF: 236614244
* WorldCat (עם VIAF): 236614244

 |
**סטיב אדלר** (באנגלית: **Steve Adler**; נולד ב-1956) הוא עורך דין ופוליטיקאי יהודי-אמריקאי המכהן כראש עיריית אוסטין שבטקסס.

ביוגרפיה
--------

אדלר נולד למשפחה יהודית בוושינגטון די. סי.

ב-1978 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת פרינסטון וב-1982 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין. לאחר הלימודים עבד כעורך דין בתחום זכויות האזרח, ב-1985 היה ממייסדי חברת עורכי הדין "Barron, Graham & Adler LLP". ב-1996 חבר לאליוט שפלי ושימש ראש מטהו ויועצו המשפטי בעת שכיהן בסנאט של מדינת טקסס. בשנים 2009–2014 כיהן בהנהלת שלוחת אוסטין של הליגה נגד השמצה ושימש כיושב ראש השלוחה בשנים 2009–2011. פעילות ציבורית נוספת שלו הייתה כחבר בוועד המנהל של בלט אוסטין בשנים 1999–2014 כולל כהונה כיושב ראש הוועד בשנים 2003–2005, וחבר בהנהלת עמותת "Breakthrough Austin" למניעת נשירה מלימודי התיכון וקידום לימודי השכלה גבוהה.

ב-2014 נבחר לראשות העיר אוסטין והחל לכהן בתפקיד בינואר 2015. ב-2018 נבחר לתקופת כהונה נוספת ברוב של 59%.

אדלר נשוי לדיאן והם הורים לשלוש בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיב אדלר** בוויקישיתוף
* אתר הבחירות
* אתר האינטרנט של סטיב אדלר
* Meet Steve Adler, Austin’s Mellow Mayor — Who’s Getting Feisty Under Trump, פורוורד, 2 באוגוסט 2017
בית התפילה על פסגת ג'בל הארון - הר אהרון, מהמאה ה-14
ג'בל הארון משמאל. מימין הכפר טייבה
פנים הקבר
**גַּ'בֶּל הָארוּן** (בערבית: **جبل نبي هارون** - ג'בל נבּי הָארוּן - "הר אהרון הנביא") הוא הר בדרום-מערב ירדן הסמוך לעיר ולאתר הקדום פטרה, על-פי מסורות שונות בהר זה נקבר אהרון הכהן. ההר מתנשא לגובה של 1,350 מטרים מעל פני הים ופסגתו מהווה תצפית מצוינת על סביבתו.

ההר תלול וסלעי בתחתיתו, כשבהמשכו כלפי מעלה מתגלה מישור מסוים ובאמצעו מזדקר גוש סלעי ענק. מבנהו הכולל הקנה לו את הכינוי הור ההר, שמזוהה עם דפוסים טופוגרפיים דומים בסביבותיה של ארץ ישראל.

קבר אהרון הכהן
--------------

ג'בל הארון זוהה כמקום קבורתו של אהרן הכהן כבר בעת העתיקה. הזיהוי זה נזכר לראשונה בספר קדמוניות היהודים (ד, ד) ולאחר מכן באונומסטיקון של אוסביוס (עמ' 176). שבטים בדואים המתגוררים באזור זיהו את המקום כהור ההר ובנו בו מצבה ומבנה מקורה שבראשו כיפה בפסגתו של ההר. בצד המבנה מדרגות המגיעות אל הגג, שמשמש נקודת תצפית על הסביבה. בתוך המבנה אף נמצא ספר מבקרים שבו יכולים פוקדי המקום לכתוב את רשמיהם. ג'בל הארון מושך אליו מטיילים ישראלים ואחרים הבאים להתפלל ולתייר במקום. 

בדצמבר 2019 חודשה הגישה ליהודים לקבר.

הגישה להר ולקבר
---------------

בשל מיקומו וגובהו הלא נוחים של ההר לא קיימת אליו גישה בכלי רכב, וזו מתבצעת באמצעות חמורים היוצאים מאתר הסלע האדום (פטרה) כשכל כיוון אורך כשעתיים וחצי. בחלקו העליון של ההר, הסמוך לקבר, עולים רגלית במאות מדרגות החצובות בסלע עד ההגעה אל אתר הקבר עצמו.

הסתייגויות
----------

יש המבקרים את ההנחה כי ג'בל הארון הוא אכן מקום קבורתו של אהרון הכהן, שני קווי הביקורת המרכזיים הם:

* חישוב מיקום שגוי: הטיעון המרכזי הוא כי לפי תיאורי התנ"ך על מסעות בני ישראל אין כל אסמכתא כי ג'בל הארון הוא הור-ההר; כמו כן יש אף הטוענים כי מיקומו של ג'בל הארון סותר לגמרי את תוואי מסעם של בני ישראל.
* זיהוי מבני לא מספק: הטיעון המרכזי הוא כי אין די במבנהו הצורני של ההר כדי להוכיח את זיהויו כהור ההר, המחזיקים בדעה זו טוענים כי קיימים מבנים טופוגרפיים דומים במקומות נוספים ועל כן יש להטיל ספק בקביעה אודות מהימנות זיהויו של ג'בל הארון כל עוד לא נבדקו שאר המקומות. טיעון נוסף המועלה על ידי מצדדי עמדה זו, הוא שברבות העיתים עשויים להתרחש שינויים גאולוגיים בהרים (כגון שחיקה ובליה) עד כדי יצירת מבנים התואמים את תצורת הור ההר, מה שמעלה את התמיהה האם ג'בל הארון אינו אחד ממקרים אלו.

ראו גם
------

* הור ההר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'בל הארון** בוויקישיתוף
* שוקי דגן, כתבה בעיתון "ארבע כנפות":  (אורכב 21.08.2010 בארכיון Wayback Machine),  (אורכב 14.05.2020 בארכיון Wayback Machine)‏
* מאיר אלפסי, המסע המפרך לקבר אהרן הכהן בירדן יומן וגלריה, אתר חב"ד אינפו, ה' אב התשע"ג (12.07.2013)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב יוסף ליברמן, ספר משנת יוסף, חלק א עמ' קמ"ג.
2. ↑  ירדן תפתח מחדש את קבר אהרן הכהן, באתר כיפה, ‏2019-12-02
**אמילי שאנקס** (באנגלית: **Emily Shanks**;‏ 1 באוגוסט 1857 – 13 בינואר 1936) הייתה ציירת בריטית שנולדה במוסקבה. היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה כחברה באיגוד האמנים הנודדים.

ביוגרפיה
--------

### חייה המוקדמים

אמילי שאנקס נולדה במוסקבה, בתם השנייה של ג'יימס סטיוארט שאנקס ומרי לואיזה שילינג. ג'יימס הגיע למוסקבה ב-1852, שם נכנס לשותפות עם השוודי הנריק קונרד בולין כדי לייסד את העסק "החנות האנגלית של שאנקס אנד בולין". החנות הצליחה כלכלית ומשפחת שאנקס ניהלה חיים נוחים שאפשרו להם להשתלב באינטליגנציה של מוסקבה.

אחותה הגדולה של אמילי לואיז שאנקס נישאה לאילמר מוד ותרגמה את הרומנים של טולסטוי לאנגלית; תרגומים אלו פורסמו בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד ונחשבו לטובים ביותר בימיהם. אחותה הצעירה של אמילי, מרי, הייתה חברה של בתו הבכורה של טולסטוי טטיאנה; ספר המבקרים מתעד שגם אמילי וגם מרי היו מבקרים בבית משפחת טולסטוי. 

אמילי החלה את לימודיה בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה בסביבות 1882, שם הדריכו אותה חברים בולטים מאגודת "הנודדים": וסילי פולנוב, ולדימיר מאקובסקי ואילריון פריאנישניקוב. בשנת 1890 הוענקה לה "מדליית כסף גדולה" בבית הספר על ציורה "קוראת המכתב"  היא סיימה באותה שנה את לימודיה בדרגת 'אמן'.

### חוג "הנודדים" ופולנוב

שאנקס יצרה ידידות עם הציירת והמעצבת הרוסייה ילנה פולנובה ואחיה וסילי פולנוב. אמילי ואחותה מרי היו מציירות באופן קבוע יחד עם הפולנובים, אירועים המתועדים היטב במכתבי פולנוב מחורף 1891–1892. בשנת 1891 ציורה של אמילי "אח בוגר" (Старший брат) התקבל על ידי "הנודדים" לתצוגה בתערוכה. ב-7 במרץ 1891 כתב ואסילי פולנוב לאשתו נטליה פולנוב שהציור הזה משך את תשומת לבה של הצארית אלכסנדרה פיודורובנה שהביעה בו עניין

בשנת 1892 ציורה של שאנקס "ילדה חדשה בבית הספר" התקבל לתצוגה בתערוכה. הציור זכה לשבחים על ידי איליה רפין ונמכר לאחר מכן לפאבל טרטיאקוב והוא עדיין בבעלות גלריית טרטיאקוב. בשנת 1894 נבחרה שנקס לחברות "הנודדים" הפכה לאישה הראשונה שנבחרה כחברה מן המניין באגודה זו.

מ-1891 עד 1915 הציגה שאנקס עם הנודדים ב-19 מהתערוכות שלהם. שאנקס הציגה גם עם איגוד האמנים של מוסקבה והאגודה לאוהבי האמנויות של מוסקבה ועם גלריית למרסייר במוסקבה.

### גלות מרוסיה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה חזרו אמילי ורוב משפחת שאנקס ללונדון. העסק המשפחתי והבית אבדו במהלך המהפכה הרוסית. בשנים 1916 ו-1918 הציגה את עבודותיה בתערוכת הקיץ באקדמיה המלכותית לאמנויות.

שאנקס מתה ב-13 בינואר 1936, בגיל 78, בקנסנגטון, לונדון.

גלריה
-----

* נערהנערה
* קוטפת מלפפוניםקוטפת מלפפונים
* נערה חדשה בבית ספרנערה חדשה בבית ספר
* התאמת עגיל התאמת עגיל
* מטפלתמטפלת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמילי שאנקס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Harvey Pitcher (1984), "The Smiths of Moscow: a story of Britons abroad", Swallow House Books
2. ↑  Christian, R F (1978) Tolstoy’s letters II 1880-1910
3. ↑  Harkness, Kristen M. (2009) ELENA POLENOVA, MARIIA IAKUNCHIKOVA. AND THE EMERGENCE OF MODERN ART IN RUSSIA, Purdue University
4. ↑  Iovleva, Lidiya Ivanovna (1975) Notes on Emily Shanks, Tretyakov Gallery. Available in the Leeds Russian archive, Shanks Family papers
5. ↑  Shanks, Donald, (1986): Shanks Family History. Available in the Leeds Russian archive, Shanks Family papers.