recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**האראלד אקוויסט** (בשוודית: **Harald Öhquist**;‏ 1 במרץ 1891 – 10 בפברואר 1971) היה לוטננט גנרל פיני שלחם בצבא פינלנד במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד בהלסינקי שבמחוז הדוכסות הגדולה של פינלנד (אז האימפריה הרוסית היום פינלנד). הוא השלים תואר במשפטים באוניברסיטת הלסינקי, אולם בחר כמו צעירים פינים רבים שרצו לשחרר את ארצם מהכובש הרוסי השנוא, להצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא לחם לצד הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה במהלכה רכש ניסיון קרבי בסיסי. לאחר המלחמה כשארצו זכתה בעצמאות חזר לפינלנד והצטרף לקבוצת "המשמרות הלבנים". הוא לחם בהצטיינות במלחמת האזרחים הפינית, ולאחריה המשיך לשרת בצבא פינלנד הטרי. עם פתיחת "מלחמת החורף" פיקד אקוויסט על הקורפוס השני של צבא פינלנד שהוצב מול הארמייה השביעית הרוסית. לא רחוק ממנו הוצב הקורפוס השלישי תחת פיקודו של הגנרל אריק היינריקס. יחסיו עם מפקד הצבא קארל גוסטף אמיל מנרהיים היו קרירים, ומנרהיים לא בטח בו ולא הפקיד בידיו אחריות. אולם בהדרגה החלו הרוסים לרכז את מאמציהם בזירה שתחת פיקודם של אקוויסט והיינריקס. בהמשך עלה היינריקס בדרגה ופאבו טלוולה הובא לחזית. אולם הלחץ הרוסי היה גדול מדי, ובלית ברירה נכנעה פינלנד ב-1940. במהלך "מלחמת ההמשך" הוא היה אחראי על הקשר עם החיילים הגרמנים שחנו בשטחה של פינלנד.

ב-1949 הוציא בפינית ספר בשם "Talvisota minun näkökulmastani" ("מלחמת החורף מנקודת מבט שלי"). הוא עזב את הצבא שנתיים לאחר מכן, ונפטר בהלסינקי בשנת 1971.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האראלד אקוויסט** בוויקישיתוף
* אל"ם (מיל') בני מיכלסון, ‏70 שנה למלחמת החורף - גוליית ניצח אבל בקושי, **מערכות** 430, 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 212.
2. ↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 214.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 5611 3779
* LCCN: no2011133349
* VIAF: 4317149108701168780009
* WorldCat: lccn-no2011133349

 |
**דאשה יאניס קורט** (באנגלית: **Dasha Janis Kuret**; שמה לפני הנישואים **גונזלס**; נולדה ב-14 באפריל 1988), הידועה יותר בשם הבמה שלה, **דאשה גונזלס** היא דוגמנית, מתאבקת, מראיינת וקריינית אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW). היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה **דאשה פואנטס**.

ביוגרפיה
--------

גונזלס נולדה וחיה באורלנדו, פלורידה ולאחר מכן למדה באוניברסיטה של מרכז פלורידה, שם למדה מיקרוביולוגיה וביולוגיה מולקולרית, שאת מקצועות אלה סיימה בשנת 2012. היא הייתה פעילה בשחייה, קפיצה למים והתעמלות עד שספגה פציעה בברך בקיץ של שנת 2014, פציעה שהכריחה אותה להפסיק.

קריירת היאבקות מקצועית
----------------------

### WWE‏ (2014–2019)

דאשה חתמה על חוזה עם ה-WWE בשנת 2014 ונשלחה למתחם הפיתוח של NXT בחודש מאי תחת שם הבמה **דאשה פואנטס**. באפריל 2015 ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה במהלך מופע של NXT שאינו שודר לטלוויזיה לצד דנה ברוק ובקי לינץ' בהפסדן לכרמלה, אלכסה בליס ודווין טיילור. מאוחר יותר באותה שנה, פואנטס החלה להופיע כמראיינת מאחורי הקלעים בתוכנית NXT. פואנטס הופיעה באירוע NXT TakeOver: Unstoppable, שהתקיים ב-20 במאי 2015, כמלווה לזירה של טיילר בריז.

ב-9 באפריל 2019, דווח שפואנטס פוטרה מה-WWE בגין סיבות שאינן ידועות.

### All Elite Wrestling‏ (2019–היום)

בחודש אוגוסט 2019, נודע שקורט חתמה על חוזה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW). חודשיים לאחר מכן, נודע שגונזלס תהיה חלק מצוות השידור הספרדי עבור התוכנית המשנית השבועית *AEW Dark*. ב-4 בנובמבר, במהלך פרק של תוכנית זו, גונזלס הופיעה לצידו של המנחה טוני שיבאני, כשלאחר מכן נודע שהיא תשמש כמנחה הנוספת לצידו של האחרון. ב-29 בנובמבר בפרק של התוכנית השבועית *Dynamite*, גונזלס מילאה את מקומו של ג'סטין רוברטס ככרוזה לאחר שהוא הותקף מוקדם יותר באותו הערב. ב-10 באוגוסט במסגרת הסיבוב הראשון של טורניר גביע זוגות הנשים של AEW, היא ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון לצידה של רייצ'ל אלרינג, כשביחד הן הפסידו לאיווליס ודיאמנטה וכתוצאה מכך הן הודחו מהטורניר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאשה גונזלס** בוויקישיתוף
* דאשה גונזלס, ברשת החברתית פייסבוק
* דאשה גונזלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דאשה גונזלס, ברשת החברתית אינסטגרם
* דאשה גונזלס, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכירו את דאשה פואנטס
2. ↑  המראיינת מאחורי הקלעים, דאשה פואנטס, פוטרה על ידי ה-WWE
3. ↑  דאשה פואנטס עורכת בכורה בארגון AEW
**גבינת סרה דה אסטרלה** (בפורטוגזית: **Queijo Serra da Estrela**) היא גבינה המיוצרת באזור ההררי של Serra da Estrela בפורטוגל. תחת השם "Queijo Serra da Estrela" זהו כינוי מקור מוגן או "ציון מקור מוגן" (PDO) באיחוד האירופי כמו גם בבריטניה.

אזור הייצור
-----------

האזור שבו ניתן לייצר את גבינת סרה דה אסטרלה מוגבל לשטח של 3,143.16 קילומטרים רבועים (1,213.58 מילים רבועים), הכוללת את הרשויות המקומיות:

Celorico da Beira, Fornos de Algodres, Gouveia, Mangualde, Manteigas, Nelas, Oliveira do Hospital, Penalva do Castelo, Carregal do Sal ו- Seia.

הייצור
------

ייצור הגבינה צריך להתבצע לפי כללים קפדניים מאוד. היא עשויה מחלב כבשים, בעיקר בתקופת החודשים נובמבר עד מרץ. לתקופת ההתבגרות של הגבינה יש נורמות ספציפיות וחייבת להימשך לפחות שלושים יום. (הבחלה שבצרפתית אפינז' Affinage, הוא תהליך של הבשלת גבינות בתנאי טמפרטורה, לחות ואוורור מבוקרים, כדי להביא את הגבינה למצב אופטימלי לצריכה. זהו השלב האחרון והקריטי ביותר בתהליך ייצור גבינות והוא אחראי למרקמה הסופי של הגבינה ולמרבית טעמיה. הגבינה מכילה מיקרואורגניזמים ואנזימים רבים הפועלים בה). המרקם של עיסת סרה דה אסטרלה משתנה בהתאם לגילה, החל חצי נוזלית חצי רכה מאוד כשהיא צעירה, ועד למוצק רך אך ניתנת לפריסה כשהגבינה מבוגרת לאחר הבחלה. זוהי גבינה שנוצרת כמו כל הגבינות הארטיזניות המיוצרות בעבודת יד ובשיטות מסורתית עם צבע לבן או מעט צהוב ועקביות שמנת אחידה עם לכל היותר כמה חורים קטנים בתוכה. איכויותיה המיוחדות נובעות מניקוז איטי של חלב הכבשים הגולמי אשר נקרש על ידי שימוש בגדילן מקומי Cynara cadunculus ולא אנזים הגבנה.

הגבינה נוצרת מגולגלת לצורה מעט לא סדירה עם דפנות מעט בולטות ומשטח עליון. בדרך כלל יש לה קליפה רכה מעוצבת היטב, חלקה ודקה עם צבע צהוב-קש אחיד והוא כרוך באופן מסורתי בבד.

תיבת הטעמים
-----------

בשנת 2014, גבינת סרה דה אסטרלה הוכנסה לקטלוג הבינלאומי של "מאכלי מורשת" שבסכנת הכחדה בשם Ark of Taste, כלומר תיבת הטעמים שמתוחזק על ידי תנועת מזון איטי העולמית.

ראו גם
------

* רשימת גבינות פורטוגזיות בעלות מעמד מוגן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבינת סרה דה אסטרלה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  EU Serra da Estrela Profile (accessed 23 May 2009)
2. ↑  *Queijo Serra da Estrela* in the "Ark of Taste", Fondazione Slow Food per la Biodiversità. Retrieved 26 March 2014
**ארמון הכנסים בבית לחם** הוא מרכז כנסים שנמצא בבית לחם, בשטח A של הרשות הפלסטינית. הארמון נמצא בדרום העיר, בסמוך לבריכות שלמה.

המבנה כולל אולם ישיבות ראשי, גלריה, אולם תיאטרון, חדרי ישיבות, חדרי תפילות (הן לנוצרים והן למוסלמים), קפיטריה ואמפיתיאטרון שיכול לארח קרוב ל-1,500 אנשים. ארמון הכנסים משתרע על שטח של כ-32,000 מ"ר. בבניית מרכז הכנסים נעשה שימוש במגוון של אבנים בגדלים וצבעים שונים שהובאו מאזורים שונים ברשות הפלסטינית.

מרכז הכנסים הוקם ב-1999 ביוזמתו של נשיא הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת לאחר שחסיב סבאג וטארק עבאס (בנו של מחמוד עבאס) הציעו שהפלסטינים יארחו את כינוס הפורום הכלכלי העולמי של שנת 2000 בבית לחם. המבנה הוקם בהשקעת קרן ההשקעות הפלסטינית.

ב-2008 אירח מרכז הכנסים את ועידת בית לחם (ועידת ההשקעות הפלסטינית), בה השתתפו מאות אנשים עסקים מהמפרץ הפרסי, מארצות הברית, מרצועת עזה ומאירופה, פוליטיקאים ואף ראש ממשלת הרשות הפלסטינית, סלאם פיאד. ועידה דומה התקיימה שנתיים לאחר מכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון הכנסים בבית לחם** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Venues". Bethlehem Convention Palace. אורכב מ-המקור ב-8 בדצמבר 2015. נבדק ב-17 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "The Convention Palace".
3. ↑  עמיר קורץ, בית לחם, מטרת ועידת בית לחם: 200 פרויקטים ב- 2 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 24 במאי 2008
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. הסיבה היא: **דורש עריכה לשונית**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. |

**פדרציית הכדורגל של קזחסטן** (בקזחית: **Қазақстанның Футбол Федерациясы**; ברוסית: **Федерация Футбола Казахстана** ידועה גם כ**התאחדות הכדורגל הקזחית**) היא הגוף המנהל את הכדורגל בקזחסטן. היא מנהלת את ליגות הכדורגל, ליגת העל הקזחית, הליגה הקזחית הראשונה, הגביע הקזחי, הסופר קאפ הקזחי וגם את נבחרת קזחסטן בכדורגל. מטה ההתאחדות נמצא באלמטי.

שמות קודמים
-----------

* התאחדות הכדורגל של הרפובליקה של קזחסטן (1992-2000)
* איחוד הכדורגל של קזחסטן (2000-2007)

היסטוריה
--------

פדרציית הכדורגל של קזחסטן נוסדה בשנת 1992 עם הארגון מחדש של התאחדות הכדורגל של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית (שנוסדה בשנת 1989). ובשנת 1994 הפכה לחברה בפיפ"א ובקונפדרציית הכדורגל של אסיה. הקמתה סימנה את תחילת ארגונו של הכדורגל הקזחי על פי סטנדרטים בינלאומיים. מאז התפתחה פדרציית הכדורגל של קזחסטן להתאחדות הספורט הגדולה ביותר בקזחסטן, וכן ענף הכדורגל בקזחסטן נחשב "המלך של הספורט", וכובש את המקום הראשון בהעדפות אוהדי ספורט.

בשנת 1992 ערכה הפדרציה תחרויות ברמות מקצועית שונות, את ליגת העל הקזחית והגביע הקזחי. בעת היותה חברה, פדרציית הכדורגל של קזחסטן לא תורשה להשתתף בתחרויות בינלאומיות רשמיות לנבחרות לאומיות, ולכן בסוף אמצע 1992 ואפריל 1994 היא השתתפה בתחרויות אזוריות, יחד עם חבריה לשעבר במרכז אסיה של ברית המועצות מאוזבקיסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן וטורקמניסטן. בשנת 1994 פדרציית הכדורגל של קזחסטן לבסוף התקבלה כחברה מלאה בפיפ"א ובקונפדרציית הכדורגל של אסיה. ההחלטה להצטרף לקונפדרציית הכדורגל של אסיה הוחלטה על ידי הצבעה. משחק הנבחרת הראשון עם קבוצה שמחוץ למרכז אסיה התקיים בחודש דצמבר 1995. באותה השנה אולג ליטוויננקו שמייצג את קזחסטן הוכר כשחקן הטוב ביותר באסיה (לחודש אוקטובר).

בשנת 2000, פדרציית הכדורגל של קזחסטן נהייתה מועמדת לחברות באופ"א, והיא קיבלה את חברות המלאה שלה שנתיים מאוחר יותר.

בשנת 2008, הפדרציה הקימה טורניר עד גיל 17 גדול, גביע קזחסטן הנשיאותי. נבחרת ספרד זכתה במספר הזכיות הרב הביותר לאחר שזכתה בשנת 2014 ובשנת 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פדרציית הכדורגל של קזחסטן

| כדורגל בקזחסטן קזחסטןקזחסטן |
| --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל של קזחסטן • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |
| תחרויות ליגה | ליגת העל הקזחית • הליגה הקזחית הראשונה • מבנה הליגות |
| תחרויות גביע | הגביע הקזחי • הסופר קאפ הקזחי |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה |
**יעל דואני** (נולדה ב-22 במרץ 1982) היא רקדנית, מנחה ושחקנית טלוויזיה ומחזות זמר ישראלית.

ביוגרפיה
--------

דואני נולדה בראשון לציון ולמדה בתיכון עמית עמל בעיר. היא אחותה הגדולה של רוני דואני.

את ראשית דרכה הבימתית עשתה בלהקת הנוער של ראשון לציון וכרקדנית בקבוצת המעודדות של מכבי תל אביב. בשנת 2002 השתתפה בטלנובלה "לחיי האהבה" בערוץ 3 ב-HOT. בשנים 2002 ו-2003 השתתפה בפסטיגל עם השירים "אם אני נסיכה" ו"לקפוץ". בשנת 2005 גילמה את ג'יין במחזמר "טרזן וג'יין", לאחר שהצוות המקורי הוחלף ובו יעל בר זוהר ויהודה לוי.

בין השנים 2003–2005 הנחתה ברצועת הנוער "זאפ לראשון" של ערוץ 1.

דואני השתתפה בתוכניות ילדים בערוץ הופ! בין היתר הקייטנה של הופ! לחג הפסח לצד ישי גולן והקייטנה של הופ! - מא' עד ת' לצד אסף אשתר והבובות של ערוץ הופ!, דואני הופיעה במחזות הזמר "מי שחלם" - המבוסס על קורות חייו של יצחק רבין, ו"הלהקה" - המבוסס על הסרט בשם זה בתפקיד אורלי אותו גילמה במקור חלי גולדנברג, כמו גם בסדרת הטלוויזיה "23FM" של חינוכית 23.

ב-2012 הופיעה בסרטו הקצר של דוד שאדי "ג'נטל דוג". כמו כן לוהקה לתפקיד אורח בסדרה "החבר'ה הטובים". השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "השועלים".

במשחקי הכדורסל שנערכו בעונת 2012/13 של ליגת העל הנחתה דואני את קטעי הקישור עבור ערוץ הספורט והופיעה כתזונאית בתוכניתה של שירה פליקס "המקצוענים 10".

בשנת 2014 החל שידור העונה הרביעית של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון", בה דואני נטלה חלק יחד עם אחותה רוני. הזוג הודח מהתוכנית בהדחה השישית.

למדה באוניברסיטה העברית בתחום מדעי התזונה.

חיים אישיים
-----------

נשואה לעומר קליין, אחיו של השחקן יפתח קליין. לזוג שלושה בנים. מתגוררת בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעל דואני** בוויקישיתוף
* יעל דואני, ברשת החברתית אינסטגרם
* יעל דואני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יעל דואני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יעל דואני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* יעל דואני, בארכיון הבימה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297363405171
* ISNI: 0000 0004 0221 8054
* VIAF: 297543638
* WorldCat: viaf-297543638

 |
**איריה אילמרי קיינונן** (בפינית: **Yrjö Ilmari Keinonen**;‏ 31 באוגוסט 1912 – 29 באוקטובר 1977) היה גנרל פיני, אביר צלב מנרהיים, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין 1965–1969.

ביוגרפיה
--------

קיינונן נולד ברוסקאלה שבאימפריה הרוסית. במהלך מלחמת החורף הוא התגייס לצבא פינלנד, אולם פרש ממנו לאחר המלחמה. ב-1942, בעיצומה של מלחמת ההמשך, הוא חזר והתגייס לצבא. הוא עבר קורס מזרז, הוסמך כקצין פרשים, ומונה למפקד פלוגה. הוא הוביל את הפלוגה שלו במהלך מספר קרבות, וב-8 בספטמבר עוטר בצלב מנרהיים על אומץ ליבו. לאחר המלחמה התקדם קיינונן במהירות בסולם הדרגות. למרות גילו המתקדם יחסית וניסיונו המועט, הוא עקף עד מהרה קצינים ותיקים ומנוסים בהרבה ממנו.

ב-12 בנובמבר 1965 הוא מונה לתפקיד ראש ההגנה. המינוי התקבל בהפתעה רבה, שכן הוא עקף גנרלים ותיקים ומוערכים שנחשבו למועמדים טבעיים לתפקיד. יתירה מכך, בעת מינויו היה קיינונן בדרגת אוברסט-לויטננט (מקביל לסגן אלוף) בלבד. לאחר מינויו הוא קודם בזריזות עד לדרגת גנרל. תקופת כהונתו בתפקיד, זכורה עד היום בפינלנד ככאוטית במיוחד. קיינונן היה מסוכסך מההתחלה עם הגנרלים הוותיקים שלא ראו בעין יפה את קידומו הזריז. הוא הכריז על תוכנית שנועדה לשפר את תדמיתו של הצבא הפיני בעיני הציבור הפיני במסגרת תוכנית זו, התרופפה מאוד המשמעת בצבא הפיני. בין היתר הותר לחיילים לשתות אלכוהול וללבוש בגדים אזרחיים בסופי שבוע.

בנובמבר 1968 קיינונן הזמין לביתו את שגריר ברית המועצות בפינלנד אנדריי קובליוב. באותה הזדמנות הוא הצהיר בפומבי כי הוא מאמין ששיטת הממשל הסובייטית היא הטובה ביותר בעולם. בינואר 1969 העניק קיינונן ראיון שערורייתי אשר במהלכו הביע זלזול בצבא פינלנד וקבע שהוא אינו מסוגל להגן על פינלנד במקרה של פלישה סובייטית. שני האירועים גרמו לזעם ציבורי רב-נגדו. גנרלים פינים אחרים אף טענו שקיינונן כלל אינו מאמין בקיומה של פינלנד כמדינה עצמאית, ורק מכין את הקרקע לקראת סיפוחה לברית המועצות. ב-25 באפריל 1969 קיינונן ביקש להתפטר מתפקידו. ההתפטרות נכנסה לתוקף חמישה ימים לאחר מכן.

לאחר התפטרותו נחשפה לציבור פרשה נוספת בה היה מעורב. פרשה שנודעה בשם "פרשת המרתף". במסגרת פרשה זו, נטען שקיינונן השתמש בחיילים פינים כדי לשפץ את בית הקיץ שלו. בית המשפט המחוזי בהלסינקי פסק שקיינונן אשם, וגזר עליו עונש מאסר של 105 יום. קיינונן ערער לבית המשפט העליון של פינלנד, אולם שופטי העליון דחו את הערעור ואף הגדילו את העונש שלו ל-150 יום. מומחים משפטיים רבים בפינלנד טענו שהעונש היה לא-מוצדק, וניתן בגלל השנאה הרבה ששררה ברחוב הפיני כלפי קיינונן.

קיינונן נפטר מסרטן ב-29 באוקטובר 1977.

קישורים חיצוניים
----------------

* איריה קיינונן

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yrjö Ilmari Keinonen

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3242 0879
* LCCN: n80051270
* NTA: 074813951
* SELIBR: 193170
* SUDOC: 078961513
* VIAF: 6229608
* WorldCat: lccn-n80051270

 |
הנרי מרקרם
**הנרי ג'ון מרקרם** (**Henry John Markram**, נולד ב-28 במרץ 1962) הוא מדען עצב פרופסור ממכון המוח והתודעה במכון הטכנולוגי בלוזאן (EPFL), שווייץ והמנהל של פרויקט המוח הכחול ופרויקט המוח האנושי.

השכלה
-----

מרקרם השלים תואר ראשון במדעים (בהצטיינות) באוניברסיטת קייפטאון, דרום אפריקה תחת פיקוחו של רודני דאגלס. את הדוקטורט השלים במכון ויצמן למדע, בישראל תחת פיקוחו של מנחם סגל. במהלך העבודה על הדוקטורט שלו הוא גילה קשר בין אצטילכולין ומנגנוני זיכרון.

מחקרים
------

בעקבות עבודת הדוקטורט שלו מרקרם נסע לארצות הברית במלגת מצטיין למכונים הלאומיים לבריאות (NIH), שם חקר על תעלות יונים בשלפוחיות סינפטיות. בהמשך הוא הצטרף למעבדה של ברט סקמן במכון מקס פלאנק, היידלברג, גרמניה, שם הוא גילה שינויים בכמות הסידן בדנדריטים אשר נוצרים בעקבות פעילות תת-סיפית ובעקבות פוטנציאלי פעולה בודדים שמתפשטים מגוף התא בחזרה לדנדריטים. הוא גם החל לחקור על הקישוריות בין תאי עצב, ותיאר בפירוט רב את החיבורים בין תאי עצב פירמידליים בשכבה 5 של קליפת המוח.

ראו גם
------

* מוח
* רשת עצבית מלאכותית
* רשת עצבית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנרי מרקרם** בוויקישיתוף

* הנרי מרקרם, באתר dblp
* הנרי מרקרם, באתר גוגל סקולר
* The Human Brain Project, האתר הרשמי
* Neurorobotics, האתר הרשמי
* הנרי מרקרם, פרויקט המוח האנושי, באתר כתב העת סיינטיפיק אמריקן ישראל, 24 באוקטובר 2012
* אתר למנויים בלבד ליאור דטל, מיזם ענק לחקר המוח האנושי שנולד בישראל יתוקצב ב-1.2 מיליארד יורו, באתר TheMarker‏, 28 בינואר 2013
* גלי וינרב, ‏המוח האנושי: החוקרים מתחילים לגלות איך נוצרות מחשבות?, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007352963305171
* ACM DL: 81100591817
* BnF: cb16168630x (data)
* dblp: 51/644
* GND: 1089464851
* ISNI: 0000 0000 7371 8356
* LCCN: no2009122593
* NTA: 339364270
* VIAF: 96829454
* WorldCat: lccn-no2009122593

 |
**פרנסואה פידל אוסקר מיכילס** (בצרפתית: **François-Fidèle-Oscar Michiels**;‏ 24 ביולי 1881 – 14 ביוני 1946) היה גנרל בלגי אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא בלגיה במהלך הקרב על בלגיה במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

מיכילס נולד בבריסל ב-24 ביולי 1881. בגיל 11 הוא נרשם לבית ספר צבאי, ושלוש שנים לאחר מכן התגייס לבית הספר לצוערים בנאמור. ב-1897 הוא סיים את לימודיו והתגייס לצבא בדרגת קורופורל. ב-1901 הועלה לדרגת סרג'נט ועבר ללמוד בבית הספר לקצינים. ב-1903 סיים את בית הספר בדרגת לוטננט. ב-1913 הוצב מיכילס במבצר לייז'. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא הוצב במטה הדיוויזיה ה-3. בשל אומץ הלב שגילה במהלך הקרב על האיסר הועלה לדרגת קפטן. הוא המשיך להילחם עם הדיוויזיה ה-3 עד סוף המלחמה, ועוטר בדרגת מפקד בלגיון הכבוד.

במרץ 1919 הוא מונה למרצה במכללת המלחמה. בתפקידו זה הוא שימש כמדריכו האישי של נסיך הכתר לאופולד. ביוני 1931 עזב את המכללה בדרגת לוטננט קולונל ומונה לראש מטה הקורפוס ה-1. במרץ של השנה הבאה הועלה לדרגת קולונל. ב-1934 מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-1. ביוני 1937 הועלה לדרגת גנרל מאיור ומונה לראש מחלקת כוח האדם של משרד ההגנה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, מונה מיכילס למפקד הדיוויזיה ה-7. הוטל עליו לחזק את ההגנות על גבול בלגיה למקרה שגרמניה הנאצית תחליט לפלוש לארץ. ב-2 בפברואר 1940 עם התקדמות המלחמה, מונה מיכילס לראש המטה הכללי של הצבא הבלגי. הוא פיקד על הצבא הבלגי במהלך הקרב על בלגיה. ב-27 במאי הציע מיכילס למלך לאופולד לשלוח נציג למשא ומתן עם הגרמנים. המלך הסכים, ולמחרת בבוקר נכנע בפני הגרמנים. ב-30 במאי כינס את מיכילס את קציני הצבא הבלגי, הודה להם על שירותם, וביקש מהם להישאר בארץ ולא להימלט. הגרמנים לקחו אותו למחנה שבויים בגרמניה. ב-1943 הם הציעו לו לחזור לבלגיה ולסייע בניהול הארץ תחת הכיבוש הגרמני, אולם הוא סרב. ב-7 במאי 1945 הוא שוחרר בידי הצבא האדום.

מיכילס חזר לבלגיה וסייע בשיקומו של הצבא הבלגי לאחר המלחמה. בסוף 1945 הוא פרש מהצבא והחל לכתוב ספר על הקרב על בלגיה. הוא לא הספיק לסיים את הספר ונפטר ב-14 ביוני 1946.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוסקר מיכילס באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 5815 9105
* SUDOC: 103143017
* VIAF: 203243730
* WorldCat: viaf-203243730

 |
**תומר חליבה** (‏‏נולד ב־27 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.

קריירה
------

חליבה החל את דרכו במחלקת הנוער של קבוצת הפועל באר שבע ובעונת 1998/1999 עלה לקבוצת הבוגרים. חליבה שיחק בהפועל באר שבע עד תום עונת 2000/2001, עבר לקבוצת הפועל שגב שלום מליגה ב' ומשם להפועל צפרירים חולון. בשנת 2002 חזר להפועל באר שבע ושיחק במדיה עד תום עונת 2004/2005.

בעקבות יכולתו הטובה בבאר שבע, זומן חליבה לראשונה לסגל נבחרת ישראל. ב-18 בפברואר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת אזרבייג'ן, ולאחר מכן שותף גם במשחק הידידות מול נבחרת ליטא ב-30 במרץ 2004. בסך הכל רשם 2 הופעות במדי נבחרת ישראל.

לקראת עונת 2005/2006 עבר חליבה לקבוצת בית"ר ירושלים. המאמנים השונים אשר הוחלפו בבית"ר במהלך עונה זו הרבו לתת לחליבה דקות משחק, והוא שותף ב-23 משחקי ליגה בעונה זו, בהם כבש שער אחד. בתום העונה עזב חליבה את הקבוצה.

לקראת עונת 2006/2007 הוחתם חליבה לשלוש שנים בקבוצת הפועל תל אביב, על ידי המאמן יצחק שום שחיפש מחליף לג'ון פנטסיל שנמכר לוסטהאם יונייטד. ב-5 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–1 על בית"ר ירושלים, קבוצתו לשעבר, במסגרת גביע הטוטו. לאחר מכן פתח בהרכב הקבוצה ב-9 משחקי ליגה, אך עקב חולשת ההגנה של הקבוצה הועלו מספר שחקנים ממחלקת הנוער, והמגן הצעיר דני בונדר תפס את מקומו של חליבה בהרכב. בחלון ההעברות של ינואר 2007 הושאל חליבה למועדון ספורט אשדוד.

לקראת עונת 2007/2008 חתם חליבה בעירוני קריית שמונה, אך שיחק במדיה רק במסגרת גביע הטוטו, ובחלון ההעברות של ינואר 2008 חזר להפועל באר שבע. את עונת 2008/2009 פתח חליבה בבני לוד מהליגה הלאומית, ובחלון ההעברות של ינואר 2009 עבר לקבוצת הכח עמידר רמת גן באותה הליגה.

בעונת 2009/2010 עבר חליבה לשחק בקבוצת מכבי באר שבע, ורשם 32 הופעות במדיה בליגה הלאומית בעונה זו. בתחילת העונה שלאחר מכן הספיק חליבה לשחק רק שני משחקי ליגה במדי הקבוצה, לפני ששוחרר חליבה מהמועדון לאחר סכסוך עם המאמן שרון אביטן, ובסופו של דבר פרש ממשחק פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* נדב דייג, העליות והמורדות של תומר חליבה, באתר ynet, ‏24 במאי 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביתר לנג, תומר חליבה חתם ל-3 שנים בהפועל תל אביב, באתר nrg מעריב, ‏ 13 ביוני 2006
2. ↑  לי בוץ, חליבה: "הייתי סוג של קורבן בהפועל תל אביב", באתר וואלה!, ‏ 31 בינואר 2007
3. ↑  זיו אברג'יל, תומר חליבה שוחרר ממכבי באר שבע, באתר ערוץ הספורט, ‏ 13 באוקטובר 2010
כתובת על קיר בבית היתומים לילדי מינגי. צולם בינואר 2019
ילדים משחקים בחצר בית היתומים לילדי מינגי. צולם בינואר 2019
**מינגי** היא אמונה של שבטי ההאמר, קארה ובאנה בדרום אתיופיה ליד נהר האומו. על פי אמונה זו, תינוקות וילדים בעלי מאפיינים חריגים מסוימים משפיעים לרעה על הקהילה, למשל: גורמים לאסונות טבע, בהם, בצורת או מביאים מחלות. על מנת למנוע את ההשפעה המזיקה הזו, הורגים תינוקות וילדים כאלה. על פי ההערכה, בכל שנה הרגו 200–300 ילדים ותינוקות. שבט הקארה הפסיק את המנהג הזה באופן רשמי בשנת 2012. הפסקת המנהג הזה בשבט הקארה הייתה בזכותו של בן השבט ללה לבוקו (באנגלית: Lale Labuko). לבוקו, שלמד מחוץ לשבט, הציל ילדים כאלה וגידל אותם מחוץ לכפר של השבט. בנוסף, שכנע את ראשי השבט להפסיק את המינגי. במועד מאוחר יותר גם בשבט הבאנה הופסק המנהג באופן רשמי. המינגי עדיין קיים בשבט ההאמר.

מהות האמונה
-----------

מינגי היא אמונה שילדים מקוללים, להלן: "ילדי המינגי", מביאים אסונות על הקהילה כולה. האסונות עלולים להיות אסונות טבע, מחלות וצרות אחרות. הדרך להימנע מפגיעתם הרעה היא להמית אותם מחוץ לכפר או מחוץ למגורי הקהילה. אבותיהם ממיתים אותם ביער או זורקים אותם לנהר או משאירים אותם בשטח מחוץ למגורי הקהילה למות מרעב.

סוגי ילדי מינגי
---------------

* מינגי של נערות. באנגלית: Girl Mingi.

תינוקות שנולדו לנערות או נשים מחוץ לנישואים.

* מינגי של נשים. באנגלית: Woman Mingi.

תינוקות שנולדו לזוגות נשואים שהנישואים שלהם לא אושרו באופן רשמי או שההריון שלהן לא בורך על ידי זקני השבט.

* מינגי של שיננים. באנגלית: Teeth Mingi

ילדים ששיניהם העליונות צמחו לפני ששיניהם התחתונות צמחו.

* מינגי של תאומים

ילדים שנולדו תאומים.

הצלת ילדי מינגי
---------------

ללה לבוקו נחשף להריגת ילד מינגי כשהיה בן 15. הוא החליט להילחם בתופעה ולנצל את ההשכלה שלו. בשנות ה-20 של חייו חזר לכפר וחי במרחק 140 מיילים מהכפר בצד השני של הנהר. הוא ואשתו לקחו ילדה כזו שהושארה ביער וגדלו אותה. בהמשך הציל ילדים נוספים שגידל ובמקביל דיבר עם זקני הכפר והצליח בהדרגה לשכנע אותם לבטל את המנהג המסורתי של מינגי. בשנת 2002 הופסק רשמית המנהג של המינגי בשבט הקארה.

בית יתומים
----------

לאחר שמספר הילדים שלבוקו הציל וגידל ביחד עם אשתו גדל הוא הקים בית יתומים בעיר ג'ינקו שבדרום אתיופיה. בשנת 2012 היו בו 30 ילדים.
בינואר 2019 היו בו כ-55 ילדי מינגי. הם לומדים בבית ספר פרטי בעיר ביחד עם תלמידים אחרים. הילדה המבוגרת ביותר היא בת 18 ובשנה הבאה תתחיל לימודים באוניברסיטה. בילדים מטפל צוות של עובדים ומתנדבים. ארגונים נוצרים מארצות הברית אוספים תרומות ושולחים מתנדבים המטפלים בילדים. בקרוב צפוי מעבר של בית היתומים למבנה חדש וגדול יותר

ראו גם
------

* האמר (קבוצה אתנית)

קישורים חיצוניים
----------------

* More about Mingi Omo Hope
* Lale Labuko: Rescuing Children of the Om Nat Geo Live
* אתר למנויים בלבד  Richard Grant, ‏Saving the condemned children of Ethiopia, The Telegraph, 14 April 2012

* עמק נהר האומו והשבטים, אתיופיה
* הילדים המקוללים של אתיופיה, רואים עולם - כאן 11

הערות שוליים
------------

1. ↑  Our Mission OMO Hope Ethiopia
2. 1 2 3 4  More about Mingi OMO Hope Ethiopia
3. 1 2  עמק נהר האומו והשבטים, אתיופיה
4. ↑  Lale Labuko: Rescuing Children of the Om Nat Geo Live
5. ↑  אתר למנויים בלבד Richard Grant, ‏Saving the condemned children of Ethiopia, The Telegraph, 14 April 2012
6. ↑  המידע ביחס למצב בשנת 2019 נמסר לי אישית על ידי צוות בית היתומים בביקור שלי במקום בסוף חודש ינואר 2019
**שער המלכה אליזבת**, הידוע גם בשם **שער המלכה האם**, הוא כניסה המורכבת משני זוגות ושני שערים בודדים מפלדת אל חלד מזויפים וברונזה הממוקם בהייד פארק שבלונדון, מאחורי בית אפסלי בפינת הייד פארק. יש גם מאפיין מרכזי עשוי ברזל יצוק צבוע.

טקס פתיחת השער נערך בהשתתפות המלכה אליזבת השנייה בשנת 1993 כדי לחגוג את יום הולדתה ה-90 של אמה, אליזבת המלכה האם. עלות הבנייה הייתה 1.5 מיליון פאונד, שגויסו על ידי אנשים פרטיים ומימון ציבורי, בחסותו של הנסיך מייקל מקנט.

שערי הנירוסטה והברונזה, המעקות והאורות תוכננו ויוצרו על ידי ג'וספה לונד. החלק המרכזי, הכולל את סמל האריה האדום (אנגליה) וחד קרן לבן (סקוטלנד), עוצב על ידי הפסל דייוויד ווין.

האופי האורגני של הפלדה המחושלת משקף את אהבתה של המלכה האם לפרחים, במיוחד אלה מגינת הקוטג'. חייה נפרשו על פני רוב המאה וזה מיוצג על ידי זרימה מסימטריה צורנית בבסיס השערים כלפי מעלה לחופש קו הולך וגובר בחלק העליון. רבים מהאלמנטים חופשיים כאשר נוגעים בהם והמבנה כולו רוטט בעת תנועה. זאת בניגוד ישיר לשערים שנמצאים בכניסות אחרות לפארק.

האדריכל ריצ'רד רוג'רס, תיאר זאת כ"קנדיפלוס רומנטי"", וויקונט לינלי נכדה של המלכה האם, דווח כמי שאמר שהוא "תיעב לחלוטין" את היצירה. שר האמנויות דאז, לורד סנט ג'ון מפאוסלי, אמר שהשערים "מלאים בשמחה, כוח ואומץ, כמו הדמות שלכבודה הם נוצרו".

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אתר למנויים בלבד  Queen Mother's gate will stay forever, The Telegraph, 27 March 2010
2. ↑  "Giusseppe Lund".
3. ↑  "Queen Elizabeth Gate". *Royal Parks*. נבדק ב-22 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**רייבן סונדרס** (באנגלית: **Raven Saunders**; נולדה ב-15 במאי 1996) היא אתלטית אמריקאית סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) ואלופת ארצות הברית (2017) בהדיפת כדור ברזל.

ביוגרפיה
--------

סונדרס נולדה וגדלה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. מתאמנת באוניברסיטת מיסיסיפי בהדרכתה של קוני פרייס-סמית'.

### 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.35 מטר אותה קבעה בהדיפה השישית והאחרונה.

### 2017

#### אלופת ארצות הברית ושנייה בעולם

באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני 2017 היא זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא איש חדש של 19.76 מטר, לפני דניאלה היל(אנ') (19.64 מטר) ומישל קרטר (19.34 מטר). התוצאה שקבעה דירגה אותה בסוף השנה במקום השני בעולם. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת בתחילת אוגוסט היא סיימה במקום עשירי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.86 מטר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 18.63 מטר ועלתה מהמקום הרביעי, תוצאה שהייתה מובילה אותה למקום חמישי בגמר.

### 2021

באליפות ארצות הברית והמבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת טוקיו שנערכו ביוג'ין, אורגון ביוני 2021 היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 19.96 מטר, אחרי ג'סיקה רמזי שקבעה שיא אליפות חדש של 20.12 מטר ולפני אדלייד אקווילה (אנ') (18.95 מטר).

#### סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת טוקיו (2020) היא זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.79 מטר, אחרי גונג ליג'יאו מהרפובליקה העממית של סין (20.58 מטר) ולפני ואלרי אדמס מניו זילנד (19.62 מטר).

חיים אישיים
-----------

סונדרס היא לסבית גלויה.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* הדיפת כדור ברזל: 19.96 מטר (2021)
* זריקת דיסקוס: 56.85 מטר (2016)

### אולם

* הדיפת כדור ברזל: 19.57 מטר (2021)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רייבן סונדרס** בוויקישיתוף
* 
* רייבן סונדרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* רייבן סונדרס, באתר olympedia.org

* רייבן סונדרס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

* רייבן סונדרס, באתר Track and Field (נשים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14615321

 |
**עמוס פרישמן** (נולד ב-20 בספטמבר 1964) הוא כדורסלן עבר ישראלי. בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 היה משחקניה הבולטים של הפועל תל אביב, ושחקן נבחרת ישראל.

קריירה
------

כבר בקבוצות הצעירות התבלט פרישמן ביכולתו כרכז. כשחקן נבחרת הקדטים היה סגן מלך הסלים באליפות אירופה (שני אחריו ברשימת הקלעים היה דראז'ן פטרוביץ', מגדולי הכדורסלנים בכל הזמנים).

בעונת 1982/1983 עלה פרישמן לשחק בקבוצת הבוגרים של הפועל תל אביב, וקיבל את גופייה מספר 14.
בעונת 1983/1984 ניצחה הפועל בדרבי את יריבתה מכבי תל אביב לראשונה זה חמש שנים. בסיום העונה זכתה הפועל תל אביב בגביע המדינה לראשונה מאז 1969, לאחר ניצחון על הפועל רמת גן, ופרישמן הפך לאחד השחקנים המשמעותיים בסגל שלה.
בעונת 1987/8 החל לשמש כקפטן הקבוצה.  

בעונת 1989/1990 עבר לשחק בהפועל חולון, צעד שעורר הדים רבים וזכה לסיקור רב בעיתונות הספורט באותם ימים. במהלך אותה עונה ניצח עם חולון את הפועל תל אביב, ובתום אותה עונה חזר פרישמן להפועל תל אביב.

בעונת 1991/1992 העפילה הפועל תל אביב לסדרת הגמר-סל נגד מכבי תל אביב והפסידה לה בתוצאה 2 - 3. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום הראשון, והפסידה להפועל גליל עליון בסדרת הגמר של הליגה. בגמר הגביע של אותה עונה גברה הפועל תל אביב על הפועל גבעתיים.

בתום עונת 1992/1993 עזב את הפועל תל אביב ועבר לשחק בהפועל גבעתיים למשך שתי עונות, ולאחר מכן בעירוני רמת גן למשך עונה אחת. בשנת 1996 הודיע על פרישה.

במהלך הקריירה שלו שיחק ב-300 משחקי ליגה, בהם קלע 3,101 נקודות.
במדי הנבחרת שיחק 48 משחקים, בהם קלע 190 נקודות.   

במשחק השיא שלו בנבחרת קלע 24 נקודות.

כיום
----

עד לשנת 2017 כיהן פרישמן כמנכ"ל אגודת הכדורסל הפועל גבעתיים וכסגן-יו"ר האגף המקצועי באיגוד הכדורסל.

החל משנת 2017 משמש כיו"ר הוועדה המקצועית באיגוד הכדורסל ומנכ"ל העמותה העירונית לקידום הספורט בגבעתיים.

ביוגרפיה
--------

עמוס פרישמן נולד והתחנך בגבעת רמב"ם שבגבעתיים.
אמו איבוליה פרישמן היא ד"ר לרפואת ילדים ואביו ד"ר בנימין פרישמן היה גינקולוג בכיר ומנכ"ל בית החולים אסותא.

פרישמן החל את דרכו כילד בבית הספר שמעוני ולאחר מכן עבר לבית הספר התיכון שמעון בן צבי.
בשנת 1983 התגייס ואת שירותו הצבאי עשה כספורטאי מצטיין בחיל האוויר.

פרישמן בעל תואר ראשון בחינוך גופני.

חיים אישיים
-----------

עמוס פרישמן נשוי לסיגל פרישמן, מנהלת היחידה לתזונה בבית החולים בלינסון. לזוג בת ושני בנים, והם מתגוררים ביהוד נווה-מונוסון.

קישורים חיצוניים
----------------

* ברוריה ביגמן, פועל אדום, עיתון מעריב, ‏16 באוגוסט 1987
* עמוס פרישמן, באתר האוהדים של הפועל תל אביב
* עדי רובינשטיין‏, פרישמן פינת אוסישקין, באתר וואלה!‏, 9 במרץ 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרישמן פינת אוסישקין, באתר וואלה! ספורט
2. ↑  יוני לב ארי ורענן וייס, הפועל ת"א מול חולון: המשחק הגדול בהיסטוריה?, באתר ynet, 28 בדצמבר 2010
3. ↑  דף השחקן באתר "ספסל"
4. ↑  דבר מנכ"ל אגודת ספורט גבעתיים
5. ↑  אתר איגוד הכדורסל
**עמנואל** (**מני**) **דוֹנְחִין** (**Emanuel** (**Manny**) **Donchin**;‏ 3 באפריל‏ 1935 – 10 באוקטובר 2018) היה מדען עצב ישראלי אמריקאי, פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ובאוניברסיטת דרום פלורידה. מחלוצי המחקר בתחום הפסיכופיזיולוגיה הקוגניטיבית.

קורות חיים
----------

עמנואל דונחין נולד בשנת 1935 בתל אביב, בנם של מיכאל וגוטָה. את שירותו הצבאי עשה בקיבוץ, ובשנת 1957 החל ללמוד לתואר ראשון בפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודיו בשנת 1961 נסע ללמוד בארצות הברית. בשנת 1963 סיים תואר שני בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובשנת 1964 סיים בה דוקטורט. בין השנים 1965 ל-1968 היה חוקר במחלקה לנוירולוגיה באוניברסיטת סטנפורד ובמרכז נאס"א לנוירולוגיה. בשנת 1968 הוא הצטרף למחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ובה הועלה בשנת 1972 לדרגת פרופסור ולימד בה עד שיצא לגמלאות בשנת 2001. בין השנים 1980 ל-1994 שימש כראש המחלקה. כיהן פרופסור במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת דרום פלורידה, ושימש שם כראש המחלקה בין יולי 2001 לאוגוסט 2008.

דונחין מהחלוצי המחקר בפסיכופיזיולוגיה קוגניטיבית. והוא גילה במחקר את גל המוח P-300 – גל הנפלט כשהמוח נתקל במשהו פתאומי, מפתיע או בעל משמעות לאדם. יחד עם ג'ון פלאבל פיתח ממשק מחשב-מוח המאפשר באמצעות שימוש בגל P300 לפציינטים, גם כאלה בעלי שיתוק מוחלט, לתקשר מילים ואותיות, באמצעות המחשבה כשהם מחוברים לאלקטרואנצפלוגרם ללא שימוש בכל אמצעי אחר.

היה נשוי לרינה, אב לשני ילדים. אחיו הוא פרופ' יואל דונחין, רופא מומחה בהרדמה ובטיפול נמרץ. נפטר ונקבר בפלורידה באוקטובר 2018, בגיל 83.

לקריאה נוספת
------------

* "Donchin, Emanuel", *Biographical Dictionary of Psychology*, ed. Noel Sheehy, Antony J. Chapman and Wenday A. Conroy, London and New York: Routledge, 2002, p. 151.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף אישי באוניברסיטת דרום פלורידה (באנגלית)

* Michael G. H. Coles, For Distinguished Contributions to Psychophysiology: Emanuel Donchin, *Psychophysiology*, 32,2 (March 1995), pp. 101-107

הערות שוליים
------------

1. 1 2  *Who's who in Frontiers of Science and Technology*, 1985, p. 126.
2. ↑  דיווח של פרופ' מוניקה פביאני, עמיתתו לאוניברסיטת אילינוי, בטוויטר, 11 באוקטובר 2018.
3. ↑  פרופ' עמנואל דונחין: מודעת אבל באתר "אבלים".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007428201105171
* BnF: cb12390822b (data)
* GND: 1044624728
* ISNI: 0000 0000 6647 5907
* LCCN: n84003958
* NTA: 070466696
* SUDOC: 032995849
* VIAF: 91337329
* WorldCat: lccn-n84003958

 |
**אספרגירלז** (הידוע גם בשמו המלא **אספרגירלז: העצמת נשים עם תסמונת אספרגר**) הוא ספר פרי עטה של הסופרת האמריקנית רודי סימון. הספר מציג חוויות של נשים בעלות תסמונת אספרגר, ונכתב במטרה לסייע לנשים ונערות על הספקטרום האוטיסטי. הספר יצא לאור בשנת 2010 בבריטניה.

רקע
---

הסופרת רודי סימון מעידה כי כבר כילדה היא התמודדה עם סימפטומים המאפיינים תסמונת אספרגר, אך מעולם לא עברה אבחון רשמי. התסמינים כללו התפרצויות זעם ותנודות במצבי רוח, קושי בהבנה חברתית, תקשורת לא מילולית או מרומזת וכן קושי ברכישת חברים ושימור יחסים לאורך זמן. עם השנים פיתחה סימון דרכי התמודדות עם הקשיים שלה בקשרים בין אישיים, אולם עד היום אין לה חברות קרובות.

הספר יצא לאור כאשר סימון הייתה בת 47. היא החליטה לכתוב את הספר כאשר גילתה שאין די חומר כתוב בנושא נשים על הספקטרום האוטיסטי, ואז הגתה את ההלחם "אספרגירל". סימון טוענת שלנשים עם אספרגר יש תכונות טובות רבות. יש להן יכולת ריכוז גבוהה ביותר ומוסר עבודה גבוה, ואלו הופכים את הנשים המאובחנות בספקטרום האוטיסטי לעובדות מצוינות ויעילות.

הסופרת אבחנה את עצמה באספרגר ומעולם לא אובחנה באופן רשמי, אך לצורך כתיבת הספר היא ראיינה רק נשים שאובחנו באופן מסודר. סימון טוענת שהסימפטומים של התסמונת באים לידי ביטוי באופן שונה בין המגדרים השונים.

תגובות לספר
-----------

איגוד האוטיזם האמריקאי פרסם ביקורת שממליצה בחום על קריאת הספר לנשים המאובחנות בתסמונת או למי שחושבת שעשויה להיות מאובחנת. האיגוד טוען שהספר יכול לשמש את כל מי שאובחנה עם אספרגר או את בני משפחתה, וכן אנשים העוסקים בתחום באופן מקצועי או אקדמי.

קישורים חיצוניים
----------------

* Aspergirls: העצמת נשים עם תסמונת אספרגר
* כיצד רופאים מאכזבים בנות על הספקטרום (מאמר של הגרדיאן)
* וידאו של ריאיון עם רודי סימון על Aspergirls
* הוצאה לאור - ג'סיקה קינגסלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Victoria, Lambert (10 באוגוסט 2010). "Help at last for the Aspergirls". *The Telegraph*. נבדק ב-10 באוגוסט 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Szalavitz, Maia (27 בדצמבר 2011). "Girls on the Spectrum: Q&A with the Author of Aspergirls". *Time*. נבדק ב-10 באוגוסט 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Book: Aspergirls Empowering Females with Asperger Syndrome by Rudy Simone". Autism Society of Ohio. אורכב מ-המקור ב-12 באוגוסט 2014. נבדק ב-10 באוגוסט 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
אליגטור אמריקני טורף פיתון בורמזי.
לבלר צד נחש.
**אוכלי נחשים** הם בעלי חיים הניזונים מנחשים ומינים דומים, ובעלי התאמות מיוחדות לתפיסתם ולהריגתם. חלק מאוכלי הנחשים מתבססים על נחשים כמזונם העיקרי, בעוד האחרים ניזונים גם ממיני בעלי חיים אחרים.

נחשים הם יצורים חלקלקים עם קשקשים נוקשים, חלקם ארסיים ולהם שיני ארס המסכנות את הטורף, ויש נחשים היכולים לירוק ארס למרחק. למיני נחשים אחרים יש יכולת נשיכה קשה, לאחרים שרירי חניקה גדולים, ויש כאלה שהם מוסווים ביותר. בהתאם לכך טורפי נחשים רבים חסינים מפני ארס של נחשים שונים (בעיקר של צפעיים ושל פתניים), או שיש להם שיער או נוצות עבות המגינים מפני חדירת הארס לגופם. הקוקייה הרצנית ומספר עופות דורסים הניזונים מנחשים "מהפנטים" אותם בריקוד תוך פריסת כנפיהם, ואז מנסים לדקור את ראש הנחש במהירות. הנמיות מסתייעות בזריזותן לתפיסת ראש הנחש במהירות, והן גם חסינות לארס של מיני נחשים רבים. בסמלה של מקסיקו (שנגזר מסמלי האצטקים) ישנו עוף דורס הקוטל נחש.

חיות שונות ניזונות מנחשים: מהיונקים ישנם נמיות, בואשים, גירית הדבש, הקיפוד, כמו כן האופוסומים, הלוטרות, הנמרים וכמה סוגי חתולים קטנים. יגוארים מסוגלים לטרוף נחשי אנקונדה צעירים, אך הגדולים שבהם קטלניים עבורם.
גם עופות רבים ניזונים מנחשים - החיוויאי (וקרוביו מקבוצת עיטי נחשים), הלבלר, וכן מיני העוף הבאים: עיט כתר, עקב אדום-זנב, עיט נחשים מדגסקרי, עיט נחשים אפריקני, הקרקרה והבז הצוחק; כמו כן מספר ינשופיים גדולים, העיטים הגדולים כמו עיט גואני מצויץ ועיט ההרפיה, כמה אנפות, שלדג הקוקבורה ועוף הקריאמה. בנוסף טורפים נחשים צעירים גם עורבים, עורבנים וחנקנים.

חלק מציידי הנחשים הם זוחלים כמו תנינים, צבים נשכניים, לטאות כוח, הלודרמה ולטאות קולר. טורפי נחשים רבים הם נחשים בעצמם, כשהידוע ביותר הוא רב פתן מלכותי שמעדיף נחשים על כל טרף אחר. נחשים טורפים נוספים הם זַעֲמָן אַלְמֻגִּי (Lampropeltis) כמו זעמן מלכותי מצוי המתחזה לנחש ארסי, המוקסין (Agkistrodon ) וכמה סוגי קרייט (Bungarus).

ישנם גם אנשים הניזונים מנחשים (בעיקר במזרח אסיה). 

רב פתן מלכותי טורף נחש אחר

| התנהגויות אכילה בעולם החי |
| --- |
| אוכלי בשר (היפרקרניבורים • מסוקרניבורים • היפוקרניבורים) | אוכלי חרקים • אוכלי נמלים • אוכלי דגים • אוכלי עופות • אוכלי רכיכות • אוכלי תולעים • אוכלי נחשים • אוכלי ביצים • אוכלי אדם • קניבלים • אוכלי נבלות • אוכלי קשקשת • מוצצי דם • הרג עודף |  |
| אוכלי צמחים | לוחכי עשב • לוחכי עלים • אוכלי פירות • אוכלי עלים • אוכלי פרחים • אוכלי זרעים • יונקי צוף • אוכלי אצות • אוכלי עצה |
| אחר | אוכלי כול • חומסנים • מתקפת זלילה • אוכלי צואה • אוכלי פלנקטון • אוכלי פטריות • אוכלי רקבובית • ניזוני קרקעית |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכדורגלן פורטוגזי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו רולנדו.

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "רונאלדו".

**רולאנדו ג'ורג' דה פונססה** (נולד ב-31 באוגוסט 1985) המכונה **רולאנדו** הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם בספורטינג בראגה.

קריירה
------

לאחר שבתחילת הקריירה שלו בנוער שיחק בשורות המועדון הקטן קמפומרינסס, עבר לקבוצה מליסבון בלננסש אליה הצטרף בגיל 18. ב-28 באוגוסט 2004 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בה כבש את שערו הראשון בניצחון 0–3 נגד מאריטימו. רולאנדו המשיך בכל משך השנים להיות דמות הגנתית חיונית ויעילה עד עונתו האחרונה בעונת 2007/2008, בה סיימה הקבוצה במקום השמיני בליגה.

ב-15 באפריל 2008 אושר כי רולאנדו חתם בפורטו חוזה לארבע שנים. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שלושה שערים ב-28 הופעות ועמה זכה בדאבל, באליפות פורטוגל והגביע הפורטוגזי. בעונת 2010/2011 ישב יותר על הספסל אך זכה בעוד אליפות פורטוגל שנייה ברציפות. ב-17 בפברואר 2011 הבקיע שער נגד סביליה בניצחון 1–2 במסגרת שמינית גמר הליגה האירופאית, בסוף העונה זכה עם הקבוצה בטורניר בניצחון במשחק הגמר 1-0 על ספורטינג בראגה.

רולאנדו החל את עונת 2011/2012 מעולה בכך שהבקיע צמד שערים נגד ויטוריה בסופר קאפ הפורטוגזי שהובילו לניצחון 1–2 וזכייה.

ב-30 בינואר 2013 הושאל עד סוף העונה לנאפולי האיטלקית מהסרייה א'.

ב-10 באוגוסט 2013 הושאל שוב והפעם לאינטר מילאנו מאותה הליגה עד סוף העונה. הבקיע את שערו הראשון בקבוצה ב-27 באוקטובר נגד הלאס ורונה בניצחון 2–4. ב-2 בפברואר 2015 הושאל לאנדרלכט הבלגית עד סוף העונה.

בקיץ 2015 חתם במרסיי הצרפתית. ב-27 בפברואר 2020 חתם בספורטינג בראגה לשנתיים וחצי.

### נבחרת פורטוגל

למרות שרולאנדו נולד בכף ורדה, הוא עבר לפורטוגל בגיל 14 והתאזרח ב-2006. משם החל לשחק בנבחרת הצעירה של פורטוגל, יחד איתה השתתף באליפות אירופה עד גיל 21.

רולאנדו זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת במרץ 2009 במשחק ידידות נגד פינלנד אך לא לקח חלק במשחק. נכלל בסגל מונדיאל 2010.

תארים
-----

פורטו
* הליגה האירופית: 2010/2011
* אליפות פורטוגל: 2008/2009, 2010/2011, 2011/2012
* הגביע הפורטוגזי: 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011
* הסופר קאפ הפורטוגזי: 2009, 2010, 2011, 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רולאנדו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת פורטוגל – מונדיאל 2010** |
| --- |
| 1 אדוארדו • 
2 אלווש • 
3 פריירה • 
4 רולאנדו • 
5 דודה • 
6 קרבאליו • 
7 רונאלדו • 
8 מנדש • 
9 ליאדסון • 
10 דני • 
11 סימאו • 
12 בטו •
13 מיגל • 
14 ולוזו •
15 פפה •
16 מיירלש •
17 אמורים •
18 אלמיידה •
19 טיאגו •
20 דקו •
21 קושטה •
22 פרננדז •
23 קונטראו •
מאמן: קרלוס קיירוש | פורטוגלפורטוגל |

| **נבחרת פורטוגל – יורו 2012** |
| --- |
| 1 אדוארדו • 
2 אלווש • 
3 פפה • 
4 ולוזו • 
5 קונטראו • 
6 קוסטודיו קסטרו • 
7 רונאלדו • 
8 מאוטיניו • 
9 אלמיידה • 
10 קווארסמה • 
11 אוליביירה • 
12 פטריסיו •
13 קושטה • 
14 רולאנדו •
15 מיקאל •
16 מיירלש •
17 נאני •
18 וארלה •
19 לופס •
20 ויאנה •
21 פריירה •
22 בטו •
23 פושטיגה •
מאמן: בנטו | פורטוגלפורטוגל |
**פיצוץ הלגולנד** (מכונה גם **British Bang Test**) התרחש בארכיפלג הגרמני הלגולנד שבים הצפוני ב-18 באפריל 1947. הצי המלכותי הבריטי ערך באי העיקרי שבארכיפלג פיצוץ מתוכנן של אלפי טון של חומר נפץ, בפיצוץ שנחשב כהתפוצצות הגדולה בהיסטוריה מסוגה.

האי העיקרי הופצץ על ידי חיל האוויר הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה. נגרם לו הרס רב וכל תושביו פונו. לאחר תום המלחמה נכלל הארכיפלג באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. בתקופה זו הוא שימש כשדה ניסויים שבו נערכו פיצוצים. 

התפוצצות הענק באי העיקרי, ששטחו 1.7 קילומטר רבוע, נעשתה באמצעות 4,000 טון (לפי גרסה אחרת - 6,800 טון) של חומרי נפץ שהצטברו באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. אלו פוזרו בביצורים שהוקמו באי במהלך מלחמת העולם השנייה. מטרת הפיצוץ הייתה הריסת הביצורים (וכן השמדת חומרי הנפץ העודפים), אך גם התוצאה של הרס אפשרי של האי כולו נחשבה למתקבלת על הדעת מבחינת המתכננים. עוצמת ההתפוצצות שהושגה הייתה שקולה לפיצוץ 3.2 קילוטון של TNT. ההתפוצצות לא הרסה את האי, אך הביאה לשינוי במבנה הטופוגרפי שלו.

במרץ 1952 הוחזר ארכיפלג הלגולנד לשליטה גרמנית.

ראו גם
------

* ריפל רוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: כתבה בכתב העת Nature, ‏1947.
2. ↑  אתר למנויים בלבד Harry de Quetteville, ‏Island levelled by British to be whole again, The Telegraph, 11 April 2008

מראה האי העיקרי, 2012
האי כפי שנראה בין 1890–1900
**אן גרייביל** (באנגלית: **Ann Graybiel**;‏ 25 בינואר 1942, צ'סטנט היל (אנ'), מסצ'וסטס) היא נוירולוגית אמריקאית, פרופסורית ב-MIT.

קורות חייה
----------

גרייביל נולדה בצ'סטנט היל, עיירה במסצ'וסטס בקרבת בוסטון, ב-25 בינואר 1942. אביה אשטון גרייביל (גר') היה קרדיולוג שהתמחה ברפואת חלל

השכלה ומסלול מקצועי
-------------------

לגרייביל תואר ראשון בביולוגיה וכימיה מאוניברסיטת הרווארד (סיימה ב-1964), תואר שני בביולוגיה מאוניברסיטת טאפטס (1966). את הדוקטורט שלה בפסיכולוגיה ומדעי המוח עשתה ב-MIT בהנחיית ואלה נאוטה והנס לוקאס טאובר(אנ') -1971.

ב-1973 הצטרפה לסגל של ה-MIT. ב-1983 הועלתה לדרגת פרופסור. ב-1994 מונתה לבעלת הקתדרה למדעי המוח ע"ש ולטר רוזנבליט. ב-2008 ניתן לה התואר "פרופסור של MIT"(אנ') (Institute Professor).

פעילותה המדעית
--------------

תחום התמחותה הם הגרעינים הבזאליים והנוירופיזיולוגיה של יצירת הרגלים. היא עוסקת בגורמים המשפיעים על הגרעינים הבזאליים. ביניהם מחלת פרקינסון, מחלת הנטינגטון, הפרעה טורדנית-כפייתית, שימוש בסמים.

מחקרה של גרייביל התמקד בפיזיולוגיה של הסטריאטום. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 היא גילתה שהנאורונים של הסטריאטום מאורגנים בתאים כימיים אותם כינתה "סטריאוזומים" (striosomes). בהמשך התגלה קשר בין פגמים בסטריאוזומים להפרעות נאורולוגיות כמו מצבי רוח אצל חולי הנטנגיגטון או ירידה ברמת הדופמין אצל חולי פרקינסון.

תפקידים ואותות הוקרה
--------------------

* עמיתת האקדמיה הלאומית האמריקאית למדעים,
* עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
* עמיתת החברה הפילוסופית האמריקאית.
* עמיתת חוץ של האקדמיה הנורווגית למדעים ואמנויות(אנ').
* פרס קוולי למדעי המוח - 2012
* פרס הפלסטיות של מערכת העצבים (גר') -2005
* המדליה הלאומית האמריקאית למדעים -2001

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אן גרייביל** |

* פרופיל של גרייביל באתר של קרן קוולי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאת בניגוד למה שהיה מקובל עד אז שהם מהווים מסה אמורפית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433296005171
* BIBSYS: 8007470
* BnF: cb15550682k (data)
* ISNI: 0000 0000 8121 2611
* LCCN: n95801274
* NTA: 258443510
* ORCID: 0000-0002-4326-7720
* SUDOC: 070712042
* VIAF: 42155012
* WorldCat: lccn-n95801274

 |
המספנה הצבאית הפיניקית בכתיון
**כִּתִּיִם** הם עם מקראי המזוהה עם בני האי קפריסין והעיר כתיון. במקרא הם מוזכרים כצאצאי יוון בן יפת. היו שפירשו את השם, המובא בצורת ריבוי, כשם פרטי של דמות מקראית.

מקור שמם של הכתים הוא בעיר הפיניקית (ובהמשך יוונית) כתיון. השם כתים התייחס בתחילה לאנשי האי קפריסין, ובתקופות מאוחרות יותר ליוונים ו/או לרומאים.

אזכורים מקראיים
---------------

הכתיים מופיעים באילנות היוחסין שבספרי בראשית ודברי הימים: "וּבְנֵי יָוָן אֱלִישָׁה וְתַרְשִׁישׁ **כִּתִּים** וְדֹדָנִים" (בראשית, י', ד'), "וּבְנֵי יָוָן אֱלִישָׁה וְתַרְשִׁישָׁה **כִּתִּים** וְרוֹדָנִים" (דברי הימים א', א', ז'). קשריהם של הכתים עם הפיניקים באים לידי ביטוי באזכורם בקינות על צור אצל ישעיהו ויחזקאל.

הכתים נזכרים גם בדברי בלעם, ירמיהו, ודניאל.

אזכורים היסטוריים
-----------------

הכתיים זוהו עם העיר העתיקה כתיון על־ידי יוסף בן מתתיהו, והזיהוי מקובל לחלוטין במחקר המודרני. השם הפיניקי של העיר, 𐤊𐤕𐤉 (כִּתִּיָּ) נזכר בכתובות פיניקיות רבות.

במכתבי ערד מהמאה השביעית לפנה"ס מוזכרים "כִּתִּיִּם" שאליהם מיועדת חלק מהאספקה שאוחסנה במצודה, ומקובל לראותם כשכירי חרב מכתיון ששירתו בצבא ממלכת יהודה, ויש לכך גם עדויות ארכאולוגיות חומריות.

מגילות מדבר יהודה מייחסות את השם לרומאים או לממלכת אשור.[דרוש מקור: איפה?]

תולדות כתים על פי ספר יוסיפון
-----------------------------

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. 
על פי ספר יוסיפון עם התפזרות העמים, הכתים חנו בקמפניה ובנו את פוסומניה בעוד שצאצאי תובל חנו בטוסקנה ובנו את העיר סבינוס. הגבול הטבעי בין השניים היה נהר טיבר.

הסבינים יצאו למלחמה נגד הכתים בעקבות חטיפת הנשים הסביניות על ידי כתים. המלחמה תמה לאחר שהכתים הציגו לתובלים את ילדיהם המשותפים. הם הקימו את הערים פורטו, אלבאנו לציאלה וארסה. לאחר מכן שטחים נכבשים על ידי אגניאס[דרושה הבהרה], מלך קרתחדשת. כתים מצליחים להשתחרר מעול קרתחדשת וממנים את צפו, בן אליפז (נכדו של עשו) למלך בעל התואר יאנוס סאטורנוס. מלכה הראשון של רומא, רומולוס, הוא בן לשושלת זאת, על פי יוסף בן גוריון.

גרסה מקוצרת של הסיפור מופיעה במדרש ספר הישר.

ראו גם
------

* כתיון

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Maria Giulia Amadasi, José-Ángel Zamora, The Phoenician Name of Cyprus: New Evidence from Early Hellenistic Times, **Journal of Semitic Studies** 63, 2018, עמ' 81 doi: 10.1093/jss/fgx037
2. ↑  ספר ישעיהו, פרק כ"ג, פסוק א', פסוק י"ב
3. ↑  ספר יחזקאל, פרק כ"ז, פסוק ו'
4. 1 2  אליה שמואל הרטום, **ישעיה**, יבנה, 1989, תורה נביאים כתובים – מפורשים פרוש חדש בצרוף מבואות, עמ' 82
5. 1 2  אליה שמואל הרטום, **יחזקאל**, יבנה, 1989, תורה נביאים כתובים – מפורשים פרוש חדש בצרוף מבואות, עמ' 88
6. ↑  ספר במדבר, פרק כ"ד, פסוק כ"ד
7. ↑  ספר ירמיהו, פרק ב', פסוק י'
8. ↑  ספר דניאל, פרק י"א, פסוק ל'
9. ↑  יוסף בן מתתיהו, **קדמוניות היהודים**, ספר 1.6.1. ראו המקור היווני וכן תרגום לאנגלית: Josephus, **The Antiquities of the Jews**, Flavius Josephus: Josephus: The Complete Works - Christian Classics Ethereal Library, www.ccel.org
10. 1 2  נחום סלושץ, **אוצר הכתובות הפניקיות**, דביר, תש"ב, עמ' 68–69
11. ↑  ע. ג. חורון, **קדם וערב**, דביר, 2000, עמ' 326
12. 1 2  יוחנן אהרוני, **כתובות ערד**, מוסד ביאליק, 1986, עמ' 12–13
13. ↑  KAI 33, 38, 40, 41, 288, 289.
מרצדס-בנץ W 100
**מרצדס-בנץ W 100** (ידועה גם כ**מרצדס-בנץ 600**) היא מכונית סלון מפוארת יוקרתית אשר יוצרה על ידי חברת מרצדס-בנץ הגרמנית בין השנים 1963–1981.

מבנה
----

היא הוצגה בספטמבר 1963 ונועדה להתחרות מול רכבי העילית של התוצרת הבריטית דוגמת רולס-רויס ובנטלי, כמו גם האמריקאית דוגמת קדילק, לינקולן ואמפריאל.

המכונית יוצרה בשני מרכבים: ארוך (LWB) וקצר (SWB), כאשר באופן כללי הגרסה בעלת בסיס הגלגלים הקצר נועדה לבעלי מכונית הנוהגים במכוניתם, וגרסת בסיס הגלגלים הארוך לימוזינה נועדה ותוכננה בשימת דגש לנוסע מאחור, כאשר את המכונית נוהג נהג מקצועי. דוגמה לתכנון כזה היא מחיצת חלון חשמלי החוצצת בין הנהג לנוסעים מאחור.

המרצדס-בנץ 600 מקבילה לדגם ה-S600 של ימינו כאשר הייתה ספינת הדגל של מרצדס-בנץ, והמכונית הגדולה והמפוארת ביותר של החברה. ירשה את שתי קודמותיה ה-300SEL 6.3 והמרצדס-בנץ 450SEL 6.9.

היצור החל בשנת 1964 ונמשך עד לשנת 1981. בסך הכל יצרה מרצדס-בנץ 2,677 יחידות מהם 2,190 במרכב הסלון הקצר, 304 במרכבי פולמן ארוכים, 124 במרכבי פולמן 6 דלתות ו-59 במרכב לנדאולט.

"מרצדס-בנץ W 100" כ"מכונית שרד" של מנהיגים
------------------------------------------

מרצדס-בנץ W 100 דגם "פולמן" – מכוניתו של חביב בורגיבה, נשיא תוניסיה בין השנים 1957–1987
* חביב בורגיבה
* חסן השני, מלך מרוקו
* חוסני מובארכ
* אידי אמין
* יוסיפ ברוז טיטו
* ג'ון פורסטר
* ג'ומו קניאטה
* ח'אלד, מלך ערב הסעודית
* חוסני מובארכ
* יאקובוס יוהנס פושה
* קים איל-סונג
* קים ג'ונג-איל
* ליאוניד ברז'נייב
* לאופולד סדאר סנגור
* מוחמד רזא שאה פהלווי
* מוחמד השישי, מלך מרוקו
* מאו דזה-דונג
* ניקולאה צ'אושסקו
* עומר בונגו
* סדאם חוסיין
* סוליימאן דמירל

סלבריטאים וטייקונים שרכשו "מרצדס-בנץ W 100"
-------------------------------------------

קוקו שאנל, אריק קלפטון, יו הפנר, אריסטוטלס אונאסיס, ג'ון לנון, ג'ורג' האריסון, אליזבת טיילור, קארן קרפנטר, ג'ייסון קיי, דייוויד בואי, ג'ק ניקולסון, אלביס פרסלי, ג'יי לנו, ג'רמי קלארקסון, ג'יימס מיי, רואן אטקינסון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרצדס-בנץ W 100** בוויקישיתוף
* אתר מרצדס-בנץ העולמי
* אתר מרצדס-בנץ ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  "מרצדס-בנץ W 100" של אלביס פרסלי Mercedes-600-as-owned-by-Elvis-Presley