recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אמנת מונטווידאו על הזכויות והחובות של מדינות** (באנגלית: **Montevideo Convention on the Rights and Duties of States**) היא אמנה שנחתמה במונטווידאו, אורוגוואי, ב-26 בדצמבר 1933, במהלך הוועידה הבינלאומית של מדינות אמריקה. האמנה הסדירה במערכת כללים את התאוריה הדקלרטיבית (הצהרתית) של מדינה כחלק מקובל של המשפט הבינלאומי הנוהג. במהלך הוועידה הכריזו נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, ומזכיר המדינה האמריקאי, קורדל הול, על מדיניות השכן הטוב (באנגלית: Good Neighbor policy), העומדת כנגד התערבות צבאית של ארצות הברית ביחסים שבין מדינות אמריקה. אמנת מונטווידאו נחתמה על ידי 19 מדינות ביבשת אמריקה. אף שהחתומות על האמנה הן מדינות אמריקה בלבד, תוכן האמנה הפך לחלק מן המשפט הבינלאומי הפומבי.

הוראות האמנה
------------

האמנה מגדירה את זכויות וחובות המדינה. סעיף 1 לאמנה הוא הידוע ביותר, ומכיל ארבעה קריטריונים למדינה:

> 
> המדינה כגוף במשפט הבינלאומי חייבת לכלול את התכונות הבאות:  
> 
> א. אוכלוסייה קבועה;  
> 
> ב. טריטוריה מוגדרת;  
> 
> ג. ממשלה;  
> 
> ד. יכולת לנהל יחסי חוץ עם מדינות אחרות.
> 
> 
> 
> 

הפתיח לסעיף 3 לאמנה קובע: "קיומה הפוליטי של מדינה אינו תלוי בהכרה בה מצד מדינות אחרות." קביעה זו ידועה בשם התאוריה הדקלרטיבית של מדינה.

תנאי סעיף 1 המגדירים "מדינה" מוגבלים על ידי תנאי סעיף 11 לאמנה, האוסר הכרה על ריבונות מדינה בשטח שנכבש בכוח צבאי.

קביעות נוספות באמנה הן:

* עקרון השוויון המשפטי בין מדינות, ללא תלות בכוחה של המדינה (סעיף 4).
* הכרה במדינה פירושה הכרה בה כגוף בעל זכויות וחובות במשפט הבינלאומי, ללא תנאים כלשהם (סעיף 6).
* אין לאף מדינה זכות להתערב בענייניה הפנימיים או ביחסי החוץ של מדינה אחרת (סעיף 8).
* סמכות השיפוט של מדינה בטריטוריה הלאומית חלה על כל תושביה במידה שווה (סעיף 9).
* האינטרס העיקרי של מדינות הוא שמירת השלום, ויש ליישב חילוקי דעות בין מדינות בדרכי שלום (סעיף 10).

ביקורת
------

יש החולקים על התנאים המנוסחים בסעיף 1 לאמנה כתנאים המספיקים למדינה, וטוענים כי הסתפקות בתנאים אלה מאפשרת לישויות גאופוליטיות אשר אינן מוכרות כמדינות ריבוניות על ידי רוב המדינות בעולם, כמו טאיוואן, לטעון שהן כאלו. האלטרנטיבה לגישה הדקלרטיבית הבאה לידי ביטוי באמנה, היא הגישה הקונסטיטוטיבית המחייבת הכרה של מדינות אחרות כתנאי נוסף לריבונותה של מדינה.

יש הטוענים כי הדרך היחידה הפתוחה להגדרה עצמית למיעוטים אתניים הנתונים בשלטון קולוניאלי, היא לזכות בהכרה כגוף משפטי בחברה הבינלאומית כמדינה לאומית. רוב המדינות שהשתתפו בניסוח אמנת מונטווידאו היו מדינות עצמאיות שקמו מתוך קולוניות. במקרים רבים, קיומן ועצמאותן של מדינות אלה היו נתונים במחלוקת ועוררו התנגדות, מצד אחת או יותר מן האימפריות הקולוניאליות האירופיות. על רקע זה הסכימו מדינות אלה על קריטריונים שיקלו על מדינות אחרות בעלות עצמאות מוגבלת, לזכות בהכרה בינלאומית לאומית.

ראו גם
------

* משפט בינלאומי פומבי

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסח האמנה
* אמנת מונטווידאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מעגל ברדיוס a "נפחס" לאליפסה.
כדור בעל רדיוס a "נפחס" לספרואיד, אליפסואיד בעל שני צירים שווים.
**פחיסות** (אנגלית: **Flattening** או **Oblateness**) היא מדד לשוני של אליפסה מעיגול או של ספרואיד (אליפסואיד בעל שני צירים שווים) מכדור. הגודל מסומן לרוב באות f והוא מוגדר לפי:

{\displaystyle f={\frac {a-b}{a}}}
כאשר a הוא הציר הגדול של האליפסה (או ספרואיד) ו-b זה הציר הקטן. קיים קשר פשוט בין הפחיסות לבין אקסצנטריות של אליפסה או פני שטח הספרואיד:

{\displaystyle f=1-(1-e)^{1/2}}
לפחיסות יש חשיבות גבוהה במדעים פלנטריים, מכיוון שכוכבי לכת החגים סביב עצמם נוטים להיות פחוסים.

גם כוכבים הסובבים במהירות על צירם יהיו פחוסים ויש מקרי פחיסות קיצוניים.

פחיסות של כוכב לכת
------------------

כוכב הלכת שבתאי, כפי שצולם על ידי טלסקופ החלל האבל. ניתן לראות בקלות שצורתו אינה כדורית, אלא פחוסה
במערכת השמש ניתן להבחין בכך שכוכבי לכת המסתובבים סביב צירם נוטים להיות פחוסים במידה מסוימת. בענקי הגזים הפחיסות ניכרת אפילו בתצפיות אסטרונומיות חובבניות. מקורה של אותה הפחיסות תוארה עוד על ידי אייזק ניוטון ב-1687 בספרו עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע. כוכב לכת בשלבי היווצרות אינו גוף צפיד, ולכן סיבובו הוא כסיבוב של זורם. נוצר מצב של שיווי משקל הידרוסטטי, כך שהכבידה העצמית של כוכב הלכת הנוצר שמסתובב מתאזנת עם הכוח הצנטריפוגלי. מידת הפחיסות תלויה רבות בהרכב וצפיפות של החומר ממנו מורכב כוכב הלכת.

קשרים מתמטיים במדעים פלנטריים
-----------------------------

ניתן להבחין בפחיסותו של כוכב הלכת צדק בתצפית מכדור הארץ
על מנת לתאר את הקשר בין סיבוב עצמי של כוכב לכת לבין מידת הפחיסות שלו, מגדירים מספר גדלים פיזיקליים ומתמטיים. ניתן להגדיר מספר לאו (Love number) על ידי פחיסות ופקטור גיאודינמי:

{\displaystyle h={\frac {qf}{2}}}
כאשר h הוא מספר לאו ו- q הוא פקטור גאודינמי הנתון על ידי:

{\displaystyle q={\frac {\omega ^{2}R\_{e}^{3}}{GM}}}
כאשר \omega  היא מהירות זוויתית של סיבוב עצמי, {\displaystyle R\_{e}} רדיוס הפלנטה בקו המשווה, G קבוע ניוטון וM מסת כוכב הלכת.

מספר לאו מבטא את מידת קשיחותו של הגרם והתנגדותו לשינויים כתוצאה מפוטנציאלי הגאות. באמצעות מספר לאו ניתן לקשר בין הפחיסות לבין מומנט התמד פולרי מנורמל:

{\displaystyle {\frac {C}{MR\_{e}^{2}}}={\frac {2}{3}}\left[1-{\frac {2}{5}}\left({\frac {5q}{2f}}-1\right)^{1/2}\right]}

ערכים במערכת השמש
-----------------

פחיסות של השמש וכוכבי לכת במערכת השמש| מיקום מהשמש | שם | פחיסות |
| --- | --- | --- |
| 0 | השמש | 0.00005 |
| 1 | כוכב חמה | 0.0000 |
| 2 | נוגה | 0.0000 |
| 3 | כדור הארץ | 0.00335 |
| 4 | מאדים | 0.00648 |
| 5 | צדק | 0.06487 |
| 6 | שבתאי | 0.09796 |
| 7 | אורנוס | 0.02293 |
| 8 | נפטון | 0.01708 |

ראו גם
------

* מומנט כבידתי

קישורים חיצוניים
----------------

* פחיסות, באתר MathWorld (באנגלית)

* Shapes and gravitational fields of rotating two-layer Maclaurin ellipsoids: Application to planets and satellites, Schubert, Anderson, Zhang, Kong, Helled

הערות שוליים
------------

1. ↑  Newton's Principia, עמודים 406-407
2. ↑  גיא ניר, מדוע הכוכבים כדוריים?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי
3. ↑  Ellipticity (Flattening) of the Planets and the Sun
ראובן מטרני
**ראובן (רובי) מטרני** (3 במאי 1942 - 30 ביוני 2014) היה פיזיותרפיסט, מנהל בית הספר לפיזיותרפיה במכון וינגייט ומחבר ספר הדרכה לציבור הרחב בנושא פציעות בספורט.

בצעירותו היה שחקן כדורגל במכבי נתניה בליגה הלאומית, כשזו הייתה הליגה הגבוהה ביותר.

בשנים 1991, 1993, 2000, 2003, 2004 החזיק בתואר אלוף ישראל בסקווש.

ביוגרפיה
--------

מטרני נולד בישראל בשנת 1942, בנם של יוסף ובלה שעלו מבולגריה בעליה לא חוקית [דרושה הבהרה]במהלך משחקי המכביה. ראובן הוא האמצעי מבין 3 אחים. בשנת 1966 סיים לימודי תעודה בבית הספר לפיזיותרפיה במכון וינגייט. בשנת 1974 קיבל תואר בוגר בפילוסופיה ומדעי החינוך, אוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1977 תואר שני בפיזיותרפיה מאוניברסיטת ניו יורק. בעל תואר ד"ר מהחוג לאנטומיה ואנתרופולוגיה, הפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב (1990). בשנות ה-60 שימש פיזיותרפיסט מוסמך בבתי החולים סורוקה, תל השומר והעמק. בין השנים 1975–1977 ניהל את המחלקה לפיזיותרפיה בבית חולים גרין פוינט בניו יורק.

בסוף שנות ה-70 הצטרף לסגל מכון וינגייט, שימש מנהל בית הספר לפיזיותרפיה במכון (1984–1994) ומנהל בית הספר למאמנים ולמדריכים על שם נט הולמן בווינגייט (1997–2009). בין השנים 1996–2012 עמד בראש תחום הפיזיותרפיה באגף הרפואה של קופת חולים מאוחדת.

בשנת 1971 נישא לדבורה ארזי. לשניים נולדו שלושה ילדים. התגורר בכפר נטר.

נפטר ב-30 ביוני 2014 ממחלת ה-ALS.

תפקידים בקהילה
--------------

* חבר בהנהלת איגוד הפיזיותרפיסטים בישראל (1985–1988)
* חבר בוועדה להתנהגויות בריאות ועידוד פעילות גופנית של משרד הבריאות
* יו"ר התאחדות הסקווש בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכון וינגייט נפרד מד"ר ראובן מטרני שפרש לגמלאות, באתר מכון וינגייט
2. ↑  "פציעות ספורט: אבחון, טיפול ומניעה של פגיעות גופניות עקב פעילות ספורטיבית", הוצאת ספרים ע"ש עמנואל גיל, מכון וינגייט לחינוך גופני ולספורט, 1995
3. ↑
4. ↑  חברי הוועדה להתנהגויות בריאות - עידוד פעילות גופנית באתר משרד הבריאות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300696905171
* ISNI: 0000 0000 6766 0282
* LCCN: n95083581
* VIAF: 41091692
* WorldCat: lccn-n95083581

 |
**מלון יסמין האוס** או **בית יסמין**, הוא בניין בשכונת טלביה בירושלים. הוא נמצא ברחוב חובבי ציון 21, במפגש הרחוב עם רחוב לב העברי.

היסטוריה
--------

מבנה זה הוא יוצא דופן בהיסטוריה של השימושים בו מבין מבני השכונה. בעוד שמרבית מבני שכונות טלביה ורחביה ואף קטמון נבנו כמבנים פרטיים, ובהמשך הפכו למבנים ציבוריים או בתי דירות, במבנה זה, התהליך היה הפוך. המבנה נבנה על ידי ד"ר תאופיק כנעאן בשנות ה-30 של המאה ה-20 כבית דירות להשכרה. לאחר מספר שנים הפך המבנה לבית ספר אשר נוהל על ידי מסדר אחיות מאיווריאה שבאיטליה. בית הספר כלל בית ספר לבנים ולבנות וגן ילדים. הנזירות תמכו בשלטונות איטליה באותה עת - המפלגה הפשיסטית שבראשה עמד בניטו מוסוליני. במרכז בית הספר ניצבו תמונותיו של מוסוליני, של האפיפיור באותה עת פיוס ה-11, ושל מלך איטליה ויטוריו אמנואלה השלישי. מיד לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הועבר הבית לבעלותם של ח'ליל חדאד ובשארה חדאד - משפחה נוצרית אמידה, על מנת שלא יוחרם כנכסי אויב (תאופיק כנעאן היה בעל נתינות גרמנית).

בשל דעותיהן הפוליטיות, בתחילת מלחמת העולם השנייה אסרו שלטונות המנדט הבריטי את הנזירות, וכלאו אותן בכנסיית מנזר ההלקאה שבעיר העתיקה.

לאחר סגירת בית הספר הפך המבנה לבית מלון ובו שבעה חדרים שנקרא "מלון יסמין האוס" (באנגלית: Jasmin House Hotel) על שם יסמין, בתו של ד"ר כנעאן. במלון התגוררו פקידי המנדט הבריטי, וכן עיתונאים בריטיים. בשנת 1947 שימש הבניין את חברי ועדת אונסקו"פ של ארגון האומות המאוחדות אשר באו לבקר בירושלים על מנת לגבות עדויות ולהכריע בשאלת סיום המנדט הבריטי ועתידה של ארץ ישראל.

בשנים 1947–1948 שימש הבניין כמקום מפגש לפעילי תנועת הנג'אדה אשר התנגדה להקמת מדינת ישראל. אחרי מלחמת העצמאות שב המבנה והפך לבית דירות מגורים.

תיאור המבנה
-----------

הבניין בנוי בסגנון מזרחי מסורתי. במרכז המבנה כיפה, ומעל אגפיו הצדדיים עיטור חומה משונן, בדומה לחומות ירושלים. אף שמדובר בבית דירות, בכל קומה וקומה של הבניין הדירה היא למעשה דירה בסגנון ליוואן האופייני לבתי טלביה וקטמון. חדר המגורים המרכזי של כל קומה אינו רבוע אלא מתומן (כאשר בקומה העליונה, מעל חדר זה נמצאת הכיפה). בשל צורתו חלק מחדרי המבנה אינה מקושרים ישירות לחדר המגורים (כמקובל בבית ליוואן) אלא מחוברים למסדרון המקושר לחדר המגורים. בכך דומה יותר הבניין באופיו לבית מגורים מודרני מאשר לבית הליוואן המסורתי.

קשתות מעטרות את חלונות המבנה ואת מרפסותיו, והמבנה מצופה אבן, בהתאם לחקיקה המנדטורית.

כיפת הבניין היא יוצאת דופן בשכונת טלביה, והבניין היה המבנה היחיד בשכונה שבראשו כיפה.

גלריה
-----

* 
* 
*

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית**, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלון יסמין האוס** בוויקישיתוף
**וילה רופינלה** (באיטלקית: **Villa Rufinella** או **La Rufinella**) היא וילה מפוארת השוכנת בנקודה הגבוהה ביותר בעיר פרסקטי שליד רומא. הווילה הייתה שייכת למספר דמויות חשובות בהיסטוריה.

הווילה הוקמה ב-1578 על ידי אלסנדרו רופיני (Alessandro Ruffini), בישוף מלפי. ב-1773 עברה הוילה לרשות האפיפיור.

ב-1804 מכר האפיפיור פיוס השביעי את הוילה ללוסיאן בונפרטה, אחיו הצעיר של נפוליאון, שגלה מצרפת עקב חילוקי דעות בינו ובין הקיסר. בונפרטה עסק בארכאולוגיה ובחפירותיו בסביבות הוילה גילה בין היתר פסל שלם של טיבריוס. כן חפר בעיר העתיקה טוסקולום, שאתרה נמצא בסמוך.

ב-1820 עברה הוילה לרשותה של הנסיכה מריה אנה מסבויה, שהורישה אותה למריה כריסטינה, מלכת שתי הסיציליות, שחיה בה עד 1843. גם מריה כריסטינה ביצעה חפירות ארכאולוגיות באזור טוסקולום באמצעות משלחות בראשות לואיג'י ביונדי ולואיג'י קאנינה. 

ב-1848 עברה הוילה לרשות ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה, שמכר אותה למשפחת לנסלוטי (Lancellotti).

מאז שנת 1966 הוילה היא רכוש אגודה קתולית שהפכה אותה למלון ומרכז כנסים בשם וילה טוסקולנה (Villa Tuscolana; על שם העיר הרומית העתיקה הסמוכה טוסקולום).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילה רופינלה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וילה רופינלה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 245410211
* WorldCat (עם VIAF): 245410211

 |
עצמות שונות של העוף
**גרגנטואוויס** (שם מדעי: *Gargantuavis*) הוא סוג נכחד של עוף גדול שהתקיים במשך הקרטיקון בתור הקמפן, לפני 73 מיליון שנה והוא נחשב לאחד מגדולי העופות של עידן המזוזואיקון. היה זה עוף יחיד במשפחה **Gargantuaviidae** והוא כלל מין אחד - *Gargantuavis philonius*. בממדיו היה דומה ליען או קזואר והגיע למשקל מוערך של 140 ק"ג בממוצע.

המאובנים שלו נמצאו בדרום ספרד, בצפון צרפת וברומניה ב-1995. בעבר חוקרים חשבו שמדובר בסוג קרוב לעופות הבתראים, אך בעקבות שרידי האגן שנמצאו באי האצג (שכיום זאת רומניה), הראו תכונות פרמיטיביות יותר.

עצם הירך של עוף זה, הייתה מראה צורות גרביפורטליות ולא שהיא שטחית, שלא מותאמות לריצה. בשל השרידים המקוטעים שנמצאו, ישנם היבטים רבים של הביולוגיה והאקולוגיה שלהם, שאינם ידועות, כמו הרגלי תזונה.

תיאור
-----

אף על פי שעוף זה ידוע רק מכמה שרידים שונים של עצמות בודדות ומאובנות, יש מידע על מראה חייו והאקולוגיה שלו. בנוסף לכך הוסברו כמה דגימות, שמייצגות כמה חלקים מוגבלים של השלד, כמו: עצמות, חוליות שהתמזגו מעל הירך, 2 עצמות ירך, חוליה צווארית אחת, שהופנו לסוג, בהתבסס על העובדה שהוא משתלב מאוד היטב עם הירך. עם זאת לא נמצאו שרידי גולגולות, ולכן הצורה של הראש אינה ידועה כלל. עם זאת, נמצאה חוליית צוואר, שהייתה ארוכה למדי ודקה, שהיה נראה כאילו היא מונעת נוכחות של גולגולת מסיבית. עם זאת, מלבד גודלו הגדול, שאחד מהמאפיינים החריגים ביותר של הסוג, הוא האגן, במקור היו דיווחים, על כך שהיא הייתה רחבה יותר, בדומה לאלה של עופות המואה הנכחדים, אם כי דגימה שהייתה שמורה בהרבה, שנמצאה ב-2015 הראתה גם, כי פרשנות זו נובעת מכתישה במקור. הירכיים של העוף, אפילו על פי שהן עדיין היו רחבות, הן היו צרות בהרבה, ודמו יותר לזה של עוף מודרני, במקור ממה שהם חשבו. בנוסף לרוחב של העוף, שהיה יוצא דופן, שמנע מהשתי איליה להיפגש בקדמה של האגן, שקע הירך של קדמת האגן הוצב קרוב לחזית, ולא לאמצע האגן. האגן הרחב מראה שהוא לא היה מהיר במיוחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרגנטואוויס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
אזור חרסוניסוס והנמל
**חרסוניסוס** (ביוונית: **Χερσόνησος** (פירוש מילולי: חצי אי), מבוטא [xerˈsonisos]), היא עיירה ורשות מקומית בצפון כרתים, השוכנת לחוף הים האגאי שבים התיכון. שטח האזור כ-271 קמ"ר, ומתגוררים בו 26,717 תושבים (נכון ל-2011). העיר ממוקמת כ-25 ק"מ מזרחית להרקליון ומערבית לעיר אגיוס ניקולאוס. הרשות המקומית כוללת את חצי האי והנמל. מושבה של הרשות המקומית הוא בכפר גורנס, והיא כוללת גם את היישובים חרסוניסוס, אפיסקופי, גובס ומאליה.

היסטוריה
--------

העיר העתיקה הייתה חשובה עבור הפרובינקיה הרומאית כרתים וקירנאיקה, ואף מוסדה בה בישופות. שמותיהם של חלק מהבישופים מתועדים במספר מסמכים עתיקים מהמאה החמישית עד השמינית לספירה.

לאחר הכיבוש הוונציאני של כרתים ב-1212, התנהלה בחרסוניסוס בישופות של הכנסייה הלטינית. היא הופסקה עם כיבוש כרתים על ידי העות'מאנים ב-1669.

מ-1787 ועד היום מתנהלת באזור חרסוניסוס בישופות טיטולרית (שאינה אחראית על דיוקסיה) של הכנסייה הקתולית.

אתרים באזור
-----------

מזרקה רומאית בחרסוניסוס
האתר חשוב בעיר הוא נמל מתקופת יוון הקלאסית והביזנטית, שנבנה על שרידי הנמל מהתקופה הרומית. ברחוב הסמוך לים ניצבת מזרקה בצורת פירמידה רומית, המעוטרת בפסיפסים המתארים סצינות מעולם הדיג. בראש הגבעה הסלעית שמאחורי הנמל ניצבים חורבות בזיליקה נוצרית עתיקה, שרצפתה מעוטרת בפסיפסים.

באזור חרסוניסוס קיימים גם מספר אתרים ארכאולוגיים פרה-היסטוריים. אחד מהם הוא מקדש עתיק שהוקדש לאלה בריטומאריס, הממוקם כקילומטר מזרחית לעיר.

בימינו מהווה חרסוניסוס מוקד תיירותי, המציע פעילויות כגון צלילה, רכיבה על סוסים, טיולי הליכה, מצנחי רחיפה ופארקי מים. בנוסף, מצויים בה מוזיאונים להיסטוריה ותרבות עתיקה.

גלריה
-----

* מערת אגיה פוטיינימערת אגיה פוטייני
* הכפר גוניסהכפר גוניס
* קו החוף של חרסוניסוסקו החוף של חרסוניסוס

קישורים חיצוניים
----------------

מזג אוויר בחרסוניסוס - ממוצעי מזג אוויר בטבלה עבור העיירה חרסוניסוס באתר מזג האוויר הישראלי

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **חרסוניסוס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חרסוניסוס** |
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חרסוניסוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  Michel Lequien, *Oriens christianus in quatuor Patriarchatus digestus*, Paris 1740, Vol.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge692805

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חרסוניסוס"**.
**אור ארז** (נולדה ב-7 בספטמבר 1982) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת בעמדת הקשר במכבי חולון ובנבחרת הנשים של ישראל.

קריירת מועדונים
---------------

ארז החלה את דרכה בקבוצת הנשים של הפועל פתח תקווה בשנת 1999, וב-2001 עברה למכבי חולון, שם היא משחקת מאז. במדי חולון זכתה ארז ב-6 אליפויות ו-9 גביעים.

קריירה בנבחרת ישראל
-------------------

בשנת 2001 זומנה ארז לנבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19, ורשמה במדיה 10 הופעות במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 ב-2002 וב-2003.

בשנת 2006 זומנה ארז לראשונה לנבחרת הנשים וערכה את הבכורה שלה במשחק נגד אסטוניה. עד לסיום מוקדמות אליפות העולם בכדורגל נשים 2015, שיחקה ארז 34 משחקים במדי הנבחרת והבקיעה שני שערים, אחד מול פולין ואחד מול קזחסטן. משחקה האחרון בנבחרת היה ב- 7 במאי 2014 מול נבחרת מלטה.

הישגים
------

* אליפות המדינה: 6 פעמים (2002/03, 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09)
* גביעי המדינה: 9 פעמים (2002/03, 2003/04, 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09, 2009/10, 2012/13)
* 2010-2003: השתתפות בליגת האלופות עם מכבי חולון, שיחקה 20 משחקים והבקיעה 3 שערים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אור ארז מבקיעה נגד קזחסטן מאתר YouTube
**מלון ספא לוט**, מבתי המלון הוותיקים בים המלח, ממוקם במרכז עין בוקק באזור מלונות ים המלח ובעל חוף ים צמוד.

מלון ספא לוט הוקם בשנת 1982 על ידי קבוצת משקיעים יהודים מישראל ומהעולם, ובמשך מספר שנים נוהל על ידי חברות שונות. החל משנת 1982, מנוהל המלון על ידי בעליו באמצעות מנכ"ל ממונה. בשנת 1996 נוסף למלון מרכז בריאות – ספא גדול, הכולל בריכות גופרית, בריכה ממי ים המלח, חמאם טורקי, ומציע לאורחי המלון טיפולים ועיסויים מגוונים.

במלון מועבר קורס דו שנתי למינהל בתי מלון בו לומדים עובדי המלון ועובדי מלונות אחרים.

קליניקת D.M.Z
-------------

המלון פעיל בתחום המחקר של הרפואה האקלימית בים המלח ובשיווק תיירות המרפא לים המלח וזאת בשיתוף עם קליניקת D.M.Z ומחלקת עור ומין בבי"ח הדסה עין כרם, ירושלים.
משנת 1989 מהווה הקליניקה מרכז מוביל לרפואה אקלימית בים המלח. המרפאה מנוהלת על ידי ד"ר מרקו הררי, מרצה לרפואה אקלימית באוניברסיטה העברית בירושלים ומעסיקה רופאים מומחים בתחומים שונים, אחיות ויועצים מקצועיים. המרפאה מטפלת באמצעות טיפול אקלימי בריפוי של מחלות עור (פסוריאזיס, דלקת עור אטופית, ויטיליגו), מחלות מפרקים, כאבים כרוניים, אסתמה, סיסטיק פיברוזיס ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר מלון לוט
* אתר מרפאת DMZ
**אור איתן** (נולד ב-9 בנובמבר 1981 בעפולה) הוא כדורסלן ישראלי לשעבר אשר שיחק בעמדת הסמול פורוורד. גובהו 1.98 מטר.

קריירה
------

איתן החל את דרכו בקבוצת הפועל עפולה, ושיחק עמה בליגה הלאומית בעונת 1997/98. בעונה הבאה שיחק במכבי קריית מוצקין, ולאחר מכן באליצור קריית אתא, עמה העפיל לליגת העל. עונתו השנייה בקריית אתא, עונת 2000/01, שהייתה גם עונתו הראשונה בליגת העל, נחשבת לעונת הפריצה שלו. במשחק בו הפתיעה קריית אתא את מכבי תל אביב בהיכל יד אליהו, הצטיין כשקלע 27 נקודות. הוא המשיך לעונה שלישית בקריית אתא, ואז עבר למ.כ. חיפה, שירדה לליגה הלאומית בסיום העונה.

בעונת 2003/04 עבר איתן להפועל תל אביב ושיחק בשורותיה במשך שתי עונות. בהפועל ירדו דקות המשחק שלו, ומעמדו בקבוצה לא היה חזק. מאז עזב את הפועל, ב-2005, שיחק איתן בכל עונה בקבוצה אחרת: מכבי ראשון לציון (בה סיים לראשונה במאזן נקודות ממוצע דו-ספרתי (11.7 נקודות למשחק), ונבחר לחמישיית השחקנים הישראלים של העונה), עירוני אשקלון (עמה זכה בגביע ווינר) והפועל גליל עליון. בשנת 2007, הצטרף לקבוצת שולה באסקט הצרפתית, אך לאחר ששיחק בשורותיה ארבעה משחקים בלבד, שב לישראל ולעירוני אשקלון.
בעונת 2009–2010 שיחק איתן בקבוצת עירוני נהריה. בעונת 2010/11 שיחק במכבי אשדוד.

איתן היה חלק מסגל נבחרת הקדטים של ישראל שזכתה במקום השלישי באליפות אירופה שנערכה ב-1997, וכן שיחק בנבחרת הנוער שזכתה במקום השישי באליפות אירופה ב-1997. ב-2003 השתתף לראשונה גם במשחק רשמי של הנבחרת הבוגרת, מול נבחרת צרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל השחקן, אתר המנהלת

| תגלית העונה בליגת העל בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1990: אמישה • 1991: שפר • 1992: בלול • 1993: אשכנזי • 1994: קטש • 1995: סלע • 1996: ספר • 1997: שארפ • 1998: בורשטיין • 1999: ליובין • 2000: ניסים • 2001: איתן • 2002: שעשוע • 2003: בלות'נטל / לימונד • 2004: אליהו • 2005: רוט • 2006: נעימי • 2007: יזרעאלי • 2008: כהן • 2009: מקל • 2010: אסף • 2011: מרטין • 2012: סקוורר • 2013: טימור • 2014: זליקוביץ' / בלייזר • 2015: דאוסון • 2016: משעור • 2017: גינת • 2018: זוסמן • 2019: גרשון • 2020: דוברת • 2021: קרביץ • 2022: צ'אצ'אשוילי • 2023: פריצקי |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באפיפיור. אם התכוונתם לאנטי אפיפיור, ראו גרגוריוס השמיני (אנטי-אפיפיור).

**גרגוריוס השמיני** (בלטינית: **Gregorius VIII**‏; 1100 לערך - 17 בדצמבר 1187) הוא כינויו כאפיפיור של **אלברטו דה מורָה**, אשר כיהן כאפיפיור בין 21 באוקטובר 1187 ועד למותו. גרגוריוס השמיני ידוע בראש ובראשונה כאפיפיור אשר קרא ליציאה למסע הצלב השלישי.

ביוגרפיה
--------

דה מורה נולד בשנת 1100 בבנוונטו, והיה בן למשפחת אצולה בבנוונטו, ובגיל צעיר הצטרף למסדר הנזירים הציסטרציאנים. בשנת 1172 נטל דה מורה חלק בוועידת אברנשה כשליח האפיפיור. הוועידה חננה את הנרי השני מלך אנגליה מאשמת רצח תומאס בקט, תוך הלקאה פומבית של המלך.

ב-21 באוקטובר 1187 נבחר כאפיפיור במקומו של אורבנוס השלישי. הפעולה המשמעותית הראשונה שלו כאפיפיור הייתה פרסום הבולה (איגרת אפיפיור) "אודיטה טרמנדי" (*Audita tremendi*), אשר קראה ליציאת מסע הצלב השלישי כתגובה לתבוסת ממלכת ירושלים הצלבנית בקרב קרני חיטין. ירושלים כבר נפלה[דרושה הבהרה] בשעה שפרסם את האיגרת (או ליתר דיוק, ב-2 באוקטובר 1187), אך החדשות לא הגיעו לגרגוריוס בזמן זה.

האיגרת, שפורסמה רק ארבעה ימים לאחר מינויו לאפיפיור, נפתחת במילים: 

"Audita tremendi severitate judicii, quod super terram Jerusalem divina manus exercuit..."

שמשמעותן "לאחר שמיעת האופן הנוראי והחמור שבו ממלכת ירושלים נמחצה ביד העליונה..." וממשיך בסגנון דומה לזה של האיגרת אשר קראה ליציאת מסע הצלב השני ב-1145. הפסדיה הצבאיים של ממלכת ירושלים מתפרשים באיגרת כעונש אלוהי על חטאי המדינות הצלבניות. היא הבטיחה מחילה מלאה והגנה כנסייתית ליוצאים לקרב.

גרגוריוס לא ראה את מסע הצלב יוצא לדרך. הוא נפטר מקדחת באותה שנה. יורשו היה קלמנס השלישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרגוריוס השמיני** בוויקישיתוף
* גרגוריוס השמיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אורבנוס השלישי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**קלמנס השלישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397419205171
* BNE: XX1616520
* CANTIC: a10401738
* GND: 118718673
* ICCU: BASV059366
* LCCN: nb2007018202
* NKC: skuk0004939
* NTA: 074414194
* SUDOC: 133997456
* ULAN: 500355720
* VcBA: 495/46041
* VIAF: 89638818
* WorldCat: viaf-89638818

 |
**"אזבוקה"** הוא השם המקובל לארגון הביון החשאי של התנועה הלבנה, שבסיסו היה בדרום רוסיה. פעל כגוף מודיעין במפקדה של הכוחות המזוינים בדרום רוסיה. היה קיים מסוף 1917, למרות שהוא הוקם רשמית רק במרץ 1918, עד דצמבר 1919, בעוד שפעילותן של מחלקות מסוימות נמשכה עד תחילת 1920. מאז מרץ 1918 עמד בראשה דמות ציבורית ופוליטית בולטת של האימפריה הרוסית ואסילי שולגין .

הקמה
----

הארגון החשאי הוקם בקייב כדי לגייס קצינים לצבא המתנדבים ולשרת את צורכי העלאת המודעות של המרכז הלאומי הרוסי כסוכנות פרטית של ואסילי שולגין.

בנובמבר 1917 שולגין הגיע לנובוצ'רקסק כשהגנרל מיכאיל אלכסייב מבקש משולגין לחזור לקייב ולגייס קצינים כדי לגבש גוף מודיעיני איכותי.

יעדים
-----

בעת היווצרותו, המשימות העיקריות של הארגון היו גיוס קצינים לצבא המתנדבים וניהול המודיעין הפוליטי. בקיץ 1918 הצהירו יעדי הארגון על מודיעין, מאבק נגד הבולשביזם והבדלנות האוקראינית, נאמנות לבעלות ברית, מחויבות למלוכה והדברת סנטימנטים פוליטיים של חיילים, קצינים והאוכלוסייה.

שולגין הגדיר כך את משימות הארגון בעת הקמתו:

1. נגד הבולשביקים.
2. נגד הגרמנים במלחמה.
3. נגד אוקראינים.
4. למען צבא המתנדבים.

מטרות הארגון היו איסוף מודיעין וניתוחו: איסוף מידע על מצבה הפנימי והחיצוני של רוסיה (משני הצדדים בחזית); הבהרת רגשותיהם הפוליטיים של חיילים וקצינים; ניתוח מידע זה ומתן דו"חות אנליטיים למטה המפקד הראשי של כוחות הצבא הלבן.

טכניקות איסוף מודיעין
---------------------

שולגין לא היה קצין מודיעין מקצועי והוא היה צריך למצוא דרכים להעברת מידע. לטענת שולגין, הדרך האמינה ביותר להעברת הודעות מעבר לקו החסית הייתה גיליונות נייר שנחתכו לרצועות צרות, עם הטקסט המודפס עליהם, שהוכנסו לסיגריה מוגמרת. כרטיסייה זו הייתה בלתי נראית לחלוטין. בצרור סיגריות כאלה היו צריכות להיות מסומנות בסימנים שבקושי מורגשים כדי להבדילן מסיגריות רגילות. בתהליך שופרה השיטה - יריעות טקסט צולמו על סרט. הסרט נחתך לחתיכות והוכנס לסיגריות. שולגין נזכר שלא הכיר מקרה אחד כאשר השליח נחשף בגלל סיגריות כאלה .

לשם אמינות, אותה הודעה הופקדה למסירה למספר בלדרים, מה שהגדיל את הסיכון ל"זליגת מידע", אך שולגין נאלץ להשלים עם זה, שכן לעיתים קרובות מתו שליחים בדרך - למשל, משישה בלדרים שנשלחו מהמטה לקייב רק אחד הגיע ליעדו .

עבודת הארגון התחלקה למקומית וכללית. כתוצאה מכך, הארגון שנוצר כלל רשת סוכנים שנבנתה בקפידה והעבירה מידע משטח גדול של האימפריה הרוסית לשעבר. סניפי הארגון חולקו לנקודות משלוש קטגוריות: נקודות המידע של הקטגוריה הראשונה כללו את מוסקבה וקייב; קטגוריה שנייה - חרקוב, וורונז' וסרטוב; קטגוריה שלישית - אודסה, קישינאו, לבוב, ורשה, וילנה (נתונים לשנים 1917-1918).

*

לקריאה נוספת
------------

* Азбука: [В 2 т.] / Василий Витальевич Шульгин, Никита Алексеевич Брыгин. — Одесса: Оптимум, 2000. — 355 с. 6 л. ил. // А-з-б-у-к-а [серия Общества «Одесский мемориал». Вып. IX]. Т. 1,2. Одесса, 2000.
* ה. ק. קריזאנובסקאיה. אזבוקה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Крыжановская, Е. К. "Азбука" (txt). *дипломная работа* (ברוסית). נבדק ב-2010-10-15.
2. ↑  Красный террор в годы Гражданской войны: По материалам Особой следственной комиссии по расследованию злодеяний большевиков. Под ред. докторов исторических наук Ю. Г. Фельштинского и Г. И. Чернявского / London, 1992.
**חֹרְשָׁה** (גם: **הַחֹרְשָׁה**) הוא אתר מקראי הנזכר בספר שמואל, בסיפור הסתתרותו של דוד מפני שאול במדבר זיף.

האתר נזכר בסיפור המקראי, כך: "וַיַּרְא דָּוִד כִּי יָצָא שָׁאוּל לְבַקֵּשׁ אֶת נַפְשׁוֹ וְדָוִד בְּמִדְבַּר זִיף **בַּחֹרְשָׁה** ... וַיָּקָם יְהוֹנָתָן בֶּן שָׁאוּל וַיֵּלֶךְ אֶל דָּוִד **חֹרְשָׁה** ... וַיִּכְרְתוּ שְׁנֵיהֶם בְּרִית לִפְנֵי ה' וַיֵּשֶׁב דָּוִד בַּ**חֹרְשָׁה** וִיהוֹנָתָן הָלַךְ לְבֵיתוֹ ... וַיַּעֲלוּ זִפִים אֶל שָׁאוּל הַגִּבְעָתָה לֵאמֹר הֲלוֹא דָוִד מִסְתַּתֵּר עִמָּנוּ בַמְּצָדוֹת בַּ**חֹרְשָׁה** בְּגִבְעַת הַחֲכִילָה אֲשֶׁר מִימִין הַיְשִׁימוֹן".

הצעת הזיהוי המקובלת למקום היא באתר הארכאולוגי **ח'רבת ח'ריסה**, הממוקם כשלושה ק"מ דרומית לתל זיף.

יש הסבורים כי "חורשה" זו המשיכה להתקיים גם בתקופה הרומית, כאשר עדות לכך היא כתובת שנמצאה בטבריה בה נזכר אדם שמוצאו מ"חורשה", וכן אזכור שם יישוב דומה באזור זה בכתביהם של יוסף בן מתתיהו ושל קלאודיוס פטולמאוס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר שמואל א', פרק כ"ג, פסוקים ט"ו–י"ט.
2. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ג', 309-308.
3. ↑  הכתובת 'יוסף בן אלעזר בן שילא איש חורשה' מטבריה באתר רשות העתיקות.
**גרגוריוס השני** (בלטינית: **Gregorius II**) היה אפיפיור בין 19 במאי 715 ל-11 בפברואר 731. קיימים תיארוכים שונים לבחירתו ומינויו כאפיפיור, לאחר שירש את האפיפיור קונסטנטינוס: חלק מן המקורות מציינים את 19 במאי שנת 715 בעוד שמקורות אחרים מציינים את 21 במרץ שנת 716. נטען כי גרגוריוס השני שילם ללומברדים 30 ליטראות זהב על מנת שלא יפריעו להתפשטות הכנסייה בגרמניה, וכך יכול היה לחזק גם את סמכות הכנסייה באנגליה ובאירלנד.

מהלך חשוב אחר שבו היה מעורב היה נידוי קיסר ביזנטיון לאו השלישי. המתיחות בין השניים החלה בשנת 722 כאשר הקיסר ניסה להעלות את מיסי מדינת האפיפיור. הנידוי הגיע לאחר שהקיסר נקט במדיניות תאולוגית עצמאית ותמך באיסור על כל עבודת פסל וצלמיות האל (איקונוקלאזמה). הקרע בין שני האישים החשובים הוביל לשורה של מרידות ומלחמות אזרחים, אשר במידה רבה הובילו ליצירת מדינת האפיפיור וסמכותו כשליט חילוני.

גרגוריוס השני מת ב-731 ולאחר מותו הפך לקדוש נוצרי, אשר יום הקדוש שלו מצוין ב-13 בפברואר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרגוריוס השני** בוויקישיתוף
* גרגוריוס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קונסטנטינוס** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**גרגוריוס השלישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397413205171
* BNE: XX1661075
* CANTIC: a10569686
* GND: 118718665
* ISNI: 0000 0003 5385 1311
* LCCN: nb2007020867
* NKC: kup19980000033412
* NLA: 53004851
* NTA: 074612093
* Trove: 1533209
* ULAN: 500355716
* VcBA: 495/39651
* VIAF: 1996852
* WorldCat: lccn-nb2007020867

 |
**גילוי גופתו של הולופרנס** (באיטלקית: **Scoperta del cadavere di Oloferne**) הוא ציור טמפרה על לוח עץ, מעשה ידי הצייר סנדרו בוטיצ'לי משנת 1472 לערך. היצירה מוצגת בגלריית אופיצי בפירנצה.

היסטוריה ורקע
-------------

שובה של יהודית לבתוליה
הציור מבוסס על סיפורה של יהודית, אלמנה יהודייה מהעיר בתוליה שהצילה את עם ישראל משליטה זרה על ידי עריפת ראשו של הולופרנס, שר הצבא האשורי של נבוכדנצר, לאחר שהסתננה למחנהו, ונותרה לבדה בלילה עם הולופרנס באוהלו. למחרת עם אשמורת הבוקר, מצאו אותו חייליו באוהלו וראשו ערוף, ליבם חרד והצבא האשורי התפזר לכל עבר (ספר יהודית פרק יד', פסוק יט').

הציור נוצר קרוב לוודאי כזוג של שובה של יהודית לבתוליה, שני הציורים תועדו בסוף המאה ה-16 באוסף בית מדיצ'י, לשם הגיעו כמתנה שקיבלה ביאנקה קאפלו, אשתו השנייה של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. קנה המידה הקטן של הציורים מעיד על כך שהם לא נועדו להצגה קבועה על קיר. ידוע על פי תיעודים בני התקופה כי ציורים בממדים קטנים כאלו נשמרו כחפצי ערך יקרים בארונות או בנרתיקי עור, ונחשפו על ידי בעליהם באירועים מיוחדים. העדינות וההקפדה על הפרטים הקטנים, מובילה להנחה שגם הלוחות הקטנים האלו נועדו למטרה זו.

בשנת 1633 היצירה צורפה לגלריית אופיצי.

תיאור היצירה
------------

הציור מתאר את הרגע שבו חייליו של הולופרנס מצאו את גופתו באוהלו. החיילים עומדים בדאגה סביב המיטה, שעליה מונחת גופתו נטולת הראש של מפקדם הולופרנס. הם ציפו למצוא אותו בזרועותיה של יהודית, אשר בשלב זה כבר ממהרת בחזרה לביתה. יש רק תיאור קצר של הסצנה בספר יהודית, והיא עוררה בבירור את דמיונו של בוטיצ'לי. קיימת סתירה מסוימת בין שני ציוריו של בוטוצ'לי: גופו המתואר בציור זה הוא של אדם צעיר. לעומת זאת, הראש המתואר ב"שובה של יהודית לבתוליה" הוא של אדם מבוגר.

גופתו של הולופרנס, העטופה בסדינים, היא בעלת קווי מתאר אנטומיים מושלמים. האוהל העשוי בד כבד מדגיש את האווירה העגמומית, וזאת מבלי למנוע מהאור לחדור פנימה ולהשתקף על מדי השריון והאריגים העשירים. תיאור הדמויות בהיר והן מבטאות אימה, הפתעה ותמיהה. הציור ממקד את העין הן בגופתו של הולופרנס והן בדמות החייל נושא השריון אשר מרים את הסדין. מימין, שתי דמויות שלוות על סוסים, שנראה שהתגלית המקאברית אינה נוגעת להן.

למרות גודלם הקטן, שני הציורים של בוטיצ'לי הם יצירות מופת אמיתיות בשל מורכבות הקומפוזיציה, תשומת הלב לפרטים זעירים ובחירה נכונה של התפאורה השונה לכל סצנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גילוי גופתו של הולופרנס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  
"BOTTICELLI, Sandro, The Discovery of the Murder of Holofernes". Web Gallery of Art. (באנגלית)
2. ↑  
תרגם מיוונית: יצחק זעקיל פרענקיל, ‏**ספר יהודית**, מהדורת ווארשא 1885, באתר "דעת"
חפיפתם של שני אורביטלי P הנמצאים בניצב למישור דרכו עובר הקשר יוצרת קשר π
בכימיה, **קשר פאי** (**קשר π**) הוא קשר קוולנטי אשר נוצר בין שני אטומים, כאשר אורביטלים, הנמצאים בניצב למישור הקשר, חופפים זה לזה. קשרי π מתאפיינים גם בחפיפה של שתי אונות[דרושה הבהרה] בלבד של האורביטלים, בניגוד לקשרי דלתא הנוצרים מחפיפה של ארבע אונות של האורביטלים.

השימוש באות היוונית π לתיאור הקשר נובע מכך שבדרך כלל קשרים מסוג זה נוצרים על ידי אורביטלי p המכילים שתי אונות של ענן אלקטרונים הנמצאות משני צידי הגרעין (האות P היא מקבילה פונטית לאות π), אם כי גם אורביטלי d עשויים ליצור קשרים מעין אלו. 

קשרי π חלשים יותר מקשרי סיגמא משום שענני האלקטרונים שבהם חופפים באופן רופף יותר מהאורביטלים שבקשרי סיגמא. למרות זאת, בדרך כלל קשרי פאי מתקיימים יחדיו עם קשר סיגמא בקשר כפול או בקשר משולש עם קשר פאי נוסף ולכן החוזק הכולל של הקשרים יחדיו הוא גבוה יותר. 

קשרי פאי הם מטרה להתקפות של אלקטרופילים ומשתתפים לכן בתגובות סיפוח רבות. כמו כן הימצאות של מספר קשרי פאי בסמוך זה לזה עשויה לגרום לרזוננס כימי במולקולה.

קשרי פאי בשילוב קשרי סיגמא מונעים מהמולקולה יכולת סיבוב סביב הקשר וכך מקבעים את המולקולה במבנים איזומריים.

| קשרים כימיים |
| --- |
| קשרים תוך מולקולרים (חזקים) | קשר מתכתי • קשר יוני • קשר קוולנטי (קשר סיגמא • קשר פאי • קשר דלתא • קשר כפול • קשר משולש) |  |
| קשרים בתרכובות אורגניות | קשר אתרי • קשר אסטרי • קשר פפטידי • קשר גליקוזידי • קשר פוספודיאסטרי • קשר דו גופריתי • קשר אנהידרידי |
| קשרים בין מולקולרים (חלשים) | קשר מימן • קשרי ואן דר ואלס • קשר קואורדינטיבי • אינטראקציות ארומטיות |

קישורים חיצוניים
----------------

* קשר פאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ברחשים** (שם מדעי: Leptoconopinae) הם תת-משפחה של דו-כנפיים קטנים (בין 1–4 מ"מ) המצויים בכל סביבת מחיה לחה או מימית על פני כדור הארץ מלבד הקטבים. במרבית מיני הברחש הנקבה מוצצת דם מפונדקאי, ומינים אחדים הם טפילים אף על חרקים גדולים מהם. ישנם גם סוגי ברחשים שטורפים חרקים קטנים אחרים.

מאפיינים
--------

לברחשים קִרבה משפחתית גדולה לימשושיים. הפגיות נמצאות תמיד במקומות רטובים, תחת קליפות עצים ובחורים שנוצרו בעצים, בתוך עץ מרקיב ובקומפוסט, כמו גם בשולי נחלים, באזורי בוץ ועל צמחיית מים. רבים מהמינים הניזונים על דם הם מטרדים טרחניים בקרבת אזורים מיושבים של חוף או הר, המהווים בתי גידול עבורם. מינים אחרים, לעומתם, הם מאביקים חשובים של יבולים טרופיים (כמטעי קקאו). המינים העוקצניים עשויים לשמש מעבירי מחלות באמצעות וירוסים, זיהומים חד-תאיים או תולעים טרופיות. עקיצת הברחשית בבני אדם עשויה לגרום חבורות קטנות ממושכות בעור המלוות בגירוד רב. התגובה האלרגית המטרידה מגיעה מחלבונים ברוק של החרק וניתנת לשיכוך על ידי פעולה אנטיהיסטמינית (נוגד-היסטמין).

הפרטים הקטנים ביותר במשפחה זו הם כה קטנים עד כי ביכולתם לעבור דרך חורי רשת חרקים אופיינית. אוהלי קמפינג מצוידים לא אחת בהגנת-רשת צפופה למניעת כניסתם.

בין המינים שנפוצים בישראל ברחש סִינָי וברחש טורדן.

מחוץ להקשר הטקסונומי המדויק, "ברחש" (או יבחוש) משמש בלשון הדיבור מילה כללית לקבוצה גדולה יחסית של דו-כנפיים קטנים המופיעים בנחילים מעופפים ונפוצים בכל העולם. רבים מביניהם נוטלים תפקיד אקולוגי חשוב בהיותם טרף עבור מיני אינסקטיבורים (כצפרדעים), ואינם מזיקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברחשים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
 |

* בלדד השוחי, איך נוצרים ענני ברחשים, באתר של "רשת 13", 26 במאי 2005 (במקור, מאתר "nana10")
* רועי מנדל, לא כדאי לפהק: מכת ברחשים בתל-אביב, באתר ynet, 17 באפריל 2007
יעקב מבקש מלבן את בתו, רחל. צ'ארלס פוסטר, 1897
**בְּרָחֵל בִּתְּךָ הַקְּטַנָּה** הוא ביטוי עברי ממקור תנ"כי, המורה על אמירת דבר בצורה מפורשת, מפורטת, וללא נתינת מקום לספק.

מקור הביטוי
-----------

הביטוי שאול מדברי יעקב ללבן הארמי: 

> 
> "וַיֶּאֱהַב יַעֲקֹב אֶת רָחֵל וַיֹּאמֶר אֶעֱבָדְךָ שֶׁבַע שָׁנִים בְּרָחֵל בִּתְּךָ הַקְּטַנָּה."
> 
> 
> 
> — ספר בראשית, פרק כ"ט, פסוק י"ח
> 

השם "**רחל**" מספיק לכאורה לצורך הזיהוי, אך הפירוט "**בתך**", יחד עם "**הקטנה**", אינו מותיר כל מקום לספק או לאי־הבנה. לכן נעשה הצירוף המשולש שם דבר להתייחסות מפורשת ומפורטת, פירוט מדוקדק שאינו מותיר מקום לספק.

רש"י מפרש את דבריו של יעקב ללבן, "ברחל בתך הקטנה", כך:

> 
> "כל הסימנים הללו למה? לפי שיודע בו שהוא רמאי, אמר לו: "אעבדך ברחל". ושמא תאמר: רחל אחרת מן השוק? תלמוד לומר: "בתך". ושמא תאמר: אחליף ללאה שמה ואקרא שמה רחל? תלמוד לומר: "הקטנה". ואף על פי כן לא הועיל לו, שהרי רימהו."
> 
> 
> 
> 

מקורו של רש"י במדרש בראשית רבה, נאמר בפרשה ע' פסוק י"ז: 

> 
> "ויאמר אעבדך ברחל בתך, ברחל ולא בלאה בתך, שלא תביא אחרת מן השוק ושמה רחל. קטנה, שלא תחליף שמותן זו בזו, אפילו את נותן את הרשע בחמור של חרשים, אין את מועיל ממנו כלום."
> 
> 
> 
>

שימושים בעברית המודרנית
-----------------------

* עורך הדין אלישי בן יצחק מסביר שהביטוי מהווה בעצם את העיקרון של חוזים: "מטבע הלשון '**ברחל בתך הקטנה**' המופיע בפרשת השבוע 'ויצא', מושאל אל עולם החוזים, ומשמעותו שחוזים ועסקאות ראוי לסכם בדברים ברורים ומפורשים".
* השופטת דפנה ברק-ארז הקדישה פרק שלם בספרה: **לקרוא משפטים בתנ"ך** לנושא: "איך כותבים חוזה ואיך מפרשים אותו ? '**ברחל בתך הקטנה**' "
* "השר ללא תיק, אבנר שאקי, ביקש ב-1989 הבהרה משר החוץ משה ארנס, בנוסח "'**ברחל בתך הקטנה'** אם מתקיימים או לא מתקיימים מגעים עם אש"ף".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ברחל בתך הקטנה** |

* ברחל בתך הקטנה, באתר "לקסיקון לתרבות ישראל"
* ברחל בתך הקטנה, באתר מילון השפה העברית
* ברחל בתך הקטנה, באתר בית מורשה בירושלים
* ברחל בתך הקטנה עם ד"ר חן יחזקאלי ורותי היימן, האקדמית גליל מערבי
* משרד המשפטים, "ברחל בתך הקטנה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלישי בן יצחק, ‏עו"ד על הפרשה • פרשת ויצא: "ברחל בתך הקטנה" הלכת אפרופים ופרשנות חוזים, באתר "סרוגים", 5 בדצמבר 2019
2. ↑  דפנה ברק-ארז, "איך כותבים חוזה ואיך מפרשים אותו? 'ברחל בתך הקטנה' ", בספרה: **לקרוא משפטים בתנ"ך**: על צדק תנ"כי ומשפט ישראלי, משכל (ידיעות אחרונות), 2019, עמ' 222
3. ↑  מנחם רהט, מגעים. כן או לא?, מעריב, 8 במאי 1989
**דוד פסיפיקו** (בפורטוגזית: **David Pacifico**; מוכר גם בשם **דון פסיפיקו**; ‏1784 – 12 באפריל 1854) היה סוחר יהודי פורטוגזי, שהיה במרכזה של תקרית בינלאומית לאחר שרכושו ביוון נפגע באירועים אנטישמיים.

חייו
----

פסיפיקו, צאצא למגורשי ספרד, נולד בשנת 1784 בגיברלטר, טריטוריה של האימפריה הבריטית, ועל כן היה בעל נתינות בריטית. פסיפיקו גדל בפורטוגל ואף קיבל אזרחות פורטוגזית. בשנות ה-30 של המאה ה-19 השתקע ביוון, כיהן כקונסול כללי של פורטוגל במשך חמש שנים, וקשר קשרי מסחר.

### פרשת דון פסיפיקו

בחג הפסחא של שנת 1847 אסרה ממשלת יוון, לבקשת נציג משפחת רוטשילד ששהה באתונה, לבצע שרפה טקסית של תמונת יהודה איש קריות. בתגובה לאיסור פרצו מהומות אנטישמיות, במהלכן נבזז ונשרף ביתו של פסיפיקו בידי ההמון.

פסיפיקו דרש פיצויים מממשלת יוון, אך זו סירבה. בצר לו פנה פסיפיקו אל ממשלת בריטניה, אשר התייחסה לטענותיו ברצינות רבה. שר החוץ הבריטי, לורד פלמרסטון, הורה על מצור ימי על חופי יוון עד שישולמו לפסיפיקו הפיצויים. המצור נמשך למורת רוחן של רוסיה וצרפת, אשר אף החזירה את השגריר מלונדון. לאחר חודשיים של מצור הורה פלמרסטון לצי המלכותי לתפוס אוניות יווניות ולהחזיק בהן. צעד זה הביא בשנת 1850 להסכמת ממשלת יוון לשלם את הפיצויים שדרש פסיפיקו.

הפעולה הצבאית עלתה לדיון בפרלמנט הבריטי ב-25 ביוני 1850. בדיון הכריז פלמרסטון כי כל אזרח בריטי זכאי להגנה מממשלת בריטניה בכל מקום שהוא בעולם. כפי שאזרח האימפריה הרומית היה זוכה להגנה בהכריזו "Civis Romanus Sum" ("אני אזרח רומאי"), כך גם פסיפיקו, ואינו יוצא דופן בשל היותו יהודי. הכרזה זו אושרה ברוב קולות בפרלמנט.

פרשת פסיפיקו הייתה אחת הפעמים הראשונות בהן הפעיל פלמרסטון את המדיניות שנודעה לאחר מכן כ"מדיניות של ספינות תותחים" בה כפתה בריטניה את רצונה על אומות אחרות, באמצעות האיום בכוחה הימי.

כספי הפיצויים שקיבל אפשרו לפסיפיקו לבלות את שארית חייו בלונדון, שם נפטר ב-12 באפריל 1854.

קישורים חיצוניים
----------------

* נאומו של לורד פלמרסטון בזכות המדיניות התקיפה כלפי יוון (באנגלית)
* David Steele, "Pacifico, David [Don Pacifico] (1784?–1854)", *Oxford Dictionary of National Biography*, Oxford University Press, 2004 (נדרשת הרשמה)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית הנבחרים של ארצות הברית, First session forty-third congress executive documents (עמ' 1339) (באנגלית), ראו גם
*Opinions of the principal officers of the executive departments, and other papers relating to expatriation, naturalization, and change of allegiance*. מחלקת המדינה של ארצות הברית. 1873. p. 189.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599174905171
* GND: 136689019
* ISNI: 0000 0000 5559 8784
* LCCN: n2008084038
* VIAF: 78260135
* WorldCat: lccn-n2008084038

 |
**איוואן אטאנסוב רוסב** (בבולגרית: **Иван Атанасов Русев**;‏ 22 בנובמבר 1872, שומן, האימפריה העות'מאנית – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה גנרל ופוליטיקאי בולגרי שפיקד על אוגדת הרגלים השנייה, "תראקיה", במהלך קרב דוברו פולה ובהמשך נבחר לפרלמנט הבולגרי וכיהן כשר הפנים של הממלכה.

תחילת הקריירה
-------------

רוסב נולד בעיר שומן וב-1892 סיים את האקדמיה הצבאית הבולגרית בסופיה והוצב בגדוד רגלים בדרגת סגן משנה. בין 1897 ל-1900 למד באקדמיה הצבאית של האימפריה הרוסית בסנקט פטרבורג ולאחר סיום הלימודים הוצב בתפקיד מטה. בין 1904 ל-1906 כיהן כראש מטה חטיבת הרגלים השנייה באוגדה התשיעית "פלבן" של צבא בולגריה והועלה לדרגת מאיור. ב-1912 כיהן כראש מטה אוגדת הרגלים השמינית והשתתף עמה במלחמת הבלקן הראשונה והשנייה. בנובמבר 1913 הועלה לדרגת פולקובניק ובהמשך מונה לראש מטה הארמייה השנייה.

מלחמת העולם הראשונה
-------------------

עם הצטרפות בולגריה למלחמת העולם הראשונה לצד מעצמות המרכז נטל רוסב חלק במערכה על סרביה. באוגוסט 1916 מונה למפקד אוגדת הרגלים השביעית וביוני 1917 הועלה לדרגת מאיור-גנרל. ביולי 1918 הועבר לפקד על אוגדת הרגלים השנייה - "תראקיה", שלחמה בחזית המקדונית. רוסב קיבל את הפיקוד בעת שהאוגדה הייתה נתונה בבעיות משמעת קשות, חוסר בציוד צבאי ובאספקה ומורל ירוד של חייליה. ב-15 בספטמבר נערך קרב דוברו פולה שבמסגרתו הבקיעו יחידות צרפתיות וסרביות את קווי האוגדה השנייה שחייליה החלו לסגת בחוסר סדר. בעקבות הקרב נפרצו קווי החזית המקדונית, עניין שאילץ את הבולגרים לבקש שביתת נשק. למרות הכישלון החמור, רוסב עצמו לא נתפש כאחראי מרכזי לתבוסה בשל העובדה שקיבל את הפיקוד סמוך מאוד למועד הקרב. באוקטובר 1918 פרש משירות פעיל.

הקריירה הפוליטית
----------------

בין 1920 ל-1921 כיהן כמנכ"ל שירות התעסוקה הבולגרי ונודע בעמדותיו הלאומניות והמיליטנטיות ובהתנגדותו לסיכומי חוזה ניי. ב-1923 היה ממארגני ההפיכה שהובילה לרציחתו של ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי ונטל בה חלק פעיל. בין 9 ביוני 1923 ל-4 בינואר 1926 כיהן כשר הפנים בממשלתו של אלכסנדר צאנקוב ובמסגרת תפקידו נקט צעדים נוקשים נגד חברי המפלגה הקומוניסטית בעקבות ניסיון הנפל להפיכה נוספת בממלכה והפיגוע בכנסיית סווטה נדליה. בין 1923 ל-1934 כיהן גם כחבר הפרלמנט הבולגרי ולאחר ההפיכה הצבאית שהתחוללה בבולגריה והובלה על ידי הליגה הצבאית, ובמסגרתה פוזר הפרלמנט, פרש רוסב למשך מספר שנים מפעילות פוליטית. ב-1940 נבחר שוב לפרלמנט מטעם מפלגת השלטון אשר הלכה למעשה ביצעה את מדיניותו של המלך בוריס.

אחריתו
------

ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה בבולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית בגיבוי הצבא האדום אשר כוחותיו הגיעו לסופיה. הגנרל קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ובאוקטובר הוקם בית דין מיוחד לשפיטת חברי מנגנון השלטון הקודם ומשתפי הפעולה עם הגרמנים. רוסב נשפט ונידון לעונש מוות וב-1 בפברואר 1945 הוצא להורג בידי כיתת יורים בשטח בית העלמין בסופיה ביחד עם עשרות פוליטיקאים ואנשי צבא. ב-1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את גזר הדין וזיכה את רוסב מכל אשמה, מתוך נימוק שגזר דין המוות ניתן בהשראת המפלגה הקומוניסטית הבולגרית, בעקבות חלקו של רוסב בדיכוי הפיכת הנפל הקומוניסטית ב-1923 וכי אין לו כל אשמה בגין שיתוף פעולה עם הצבא הגרמני.

ראו גם
------

* בולגריה במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הגנרל איוואן רוסב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "איוואן רוסב - ביוגרפיה" באתר boinaslava.net (בבולגרית).
חנות הספרים אוסקר ויילד, 2007
**חנות הספרים אוסקר ויילד** (באנגלית: **Oscar Wilde Bookshop**) הייתה חנות ספרים אמריקאית, והראשונה המוקדשת כולה לסופרים הומואים ולסופרות לסביות. החנות הוקמה בשנת 1967 תחת השם "חנות הספרים לזכרו של אוסקר ויילד", ברחוב מרסר (Mercer) ‏291. בהמשך עברה החנות לרחוב כריסטופר שבגריניץ' וילג', מנהטן, ניו יורק. 

בשנת 2003 הייתה החנות בסכנת סגירה עקב קשיים כלכליים. דיקון מקבין, שהיה הבעלים של חנות דומה בשם "Lambda Rising", החליט לרכוש את "חנות הספרים אוסקר ויילד" על מנת למנוע מהמוסד הוותיק להיסגר. בשנת 2006 הוחלפו הבעלים של החנות, ובשנת 2009 היא נסגרה.

המאבק הלהט"בי
-------------

את החנות הקים האקטיביסט למען זכויות להט"ב קרייג רודוול שהיה בן זוגו של הארווי מילק, ואחד האישים הבולטים בקהילה ההומו-לסבית של ניו יורק. הוא סייע, בין היתר, לארגן את מצעד הגאווה הראשון בעיר והשפעתו על המאבק לשוויון זכויות במדינה הייתה רבה. למרות המבחר הקטן יחסית של ספרים בשנותיה הראשונות של החנות והבעיות הכלכליות אשר פקדו את החנות במרוצת השנים, רודוול סירב למכור במקום מגזיני פורנוגרפיה והתמקד אך ורק ביצירות ספרות.

החנות נחשבה לחזית המאבק של תנועת השחרור הלהט"בי למען זכויות להט"ב בארצות הברית. בתקופה בה הומואים ולסביות רבים השתמשו בשמות בדויים על מנת להימנע ממעצרים, פעל בחנות חדר אחורי ששימש לצורכי מפגש והתארגנות פוליטית ובו תוכננו מאבקים, פעולות ישירות והפגנות. כחלק מאופייה האקטיביסטי, הוציאה החנות ירחון תחת השם "HYMNAL" החל ממרץ 1968. במהלך השנים ספגה החנות גילויי הומופוביה כאשר חלונות המקום נופצו, התקבלו בה איומים לפיצוץ חבלני, וכתובות גרפיטי "להרוג את המתרוממים" רוססו על קירות החנות.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל להט"ב** |

* מהומות ליל וייט
* מהומות סטונוול

קישורים חיצוניים
----------------

* חנות הספרים אוסקר ויילד - אתר הבית
* דייוויד לוויט, "Out of the Closet and Off the Shelf"‏, 15 ביולי 2005, הניו יורק טיימס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Craig Rodwell Papers, 1940-1993, New York Public Library (1999). Retrieved on September 23, 2008.
2. ↑  Marotta, Toby (1981). The Politics of Homosexuality. Boston, Houghton Mifflin Company. מסת"ב 0395313384
3. 1 2  Howard Smith's *Scenes* column, *Village Voice*, March 21, 1968, Vol. XIII, No. 23 (March 21, 1968 - republished April 19, 2010) Retrieved June 16, 2010.
4. ↑  Neff, Lisa. The importance of being open: Oscar Wilde Bookshop purchased by Deacon Maccubbin of Lambda Rising, The Advocate, March 18, 2003
5. ↑  Chan, Sewell. "Venerable Gay Bookstore Will Close." *New York Times.* February 3, 2009.
6. ↑  "Glad Day now oldest gay bookstore", *Xtra!*, February 6, 2009.
7. 1 2  David France, Wilde Times, New York Magazine, Feb 8, 2009
8. ↑  SEWELL CHAN, Venerable Bookstore to Close in Village, The New York Times, February 3, 2009
9. ↑  Duberman, Martin (1993). Stonewall New York, Dutton. מסת"ב 0452272068.
10. 1 2  NYC’s Oscar Wilde Bookshop to close, 365gay, 02.04.2009
איוואנה מצ'בלי
איוואנה מצ'בלי (מימין) ואיליה צ'בצ'בדזה משחקים שחמט בסנקט פטרבורג (1873)
**איוואנֵה מַצַ'בֵּלי** (בגאורגית: **ივანე მაჩაბელი**‏; 8 בפברואר 1854 - 8 ביולי 1898) היה מתרגם ופובליציסט גאורגי.

חייו
----

איוואנה מצ'בלי נולד בשנת 1854 בכפר (הנטוש כיום) תמרשני שבמחוז ההיסטורי סַמַצַ'בּלוֹ (כיום דרום אוסטיה) של חבל כארתלי, כאשר גאורגיה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית; אביו היה אציל מרושש ומשפחתו מסרה אותו כילד לאחות-סבוֹ - אֵלֵנֵה דיאסַמידזֵה.

בגיל ההתבגרות מצ'בלי כתב שירים; הוא קיבל השכלה תיכונית בגימנסיה של טביליסי והצטיין בשפות זרות; מצ'בלי גם קרא ספרות גאורגית ורוסית.

בשנת 1871, שנה אחרי סיום לימודיו התיכוניים, מצ'בלי נסע לרוסיה ללימוד מדעי טבע באוניברסיטת סנקט פטרבורג; בהשפעת אחיו ואסילי, שלמד בפקולטה למשפטים של אותה אוניברסיטה, הוא החל ללמוד גם בפקולטה זו; בנוסף ללימודיו, מצ'בלי העמיק את ידיעותיו בספרות ובאמנות.

בקיץ של שנת 1873 מצ'בלי פגש את הסופר ואיש הציבור איליה צ'בצ'בדזה, שהיה מקורב לאחיו ואסילי וביקר בסנקט פטרבורג במסגרת תפקידו בבנק הגאורגי; מצ'בלי גילה לסופר על כוונתו לתרגם את מחזותיו של שייקספיר והציע לו להיות שותפו בכתיבת הנוסח הגאורגי של הטקסט; כבר באותה שנה פורסם התרגום הראשון לגאורגית של המערכה הראשונה במחזה המלך ליר - בגיליון העשירי של כתב העת הספרותי "קרֵבּוּלי".

בשנת 1874 מצ'בלי חזר לגאורגיה, אך עזב אותה באותה שנה ונסע לגרמניה; הוא שהה שנתיים באופנהיים ולמד אגרונומיה. בשנת 1876 מצ'בלי נסע לצרפת ולמד שנתיים באוניברסיטת פריז; בשנת 1878 הוא נסע לרוסיה ובמשך שנה עסק בהרצאות על ספרות בפני הסטודנטים הגאורגים באוניברסיטת סנקט פטרבורג.

בשנת 1879 מצ'בלי חזר לגאורגיה; הוא החל לפעול למען פופולריזציה של יצירות ספרותיות באמצעות כתבי עת ספרותיים וגם פרסם מאמרים בעיתונות.

בשנים 1883-1882 מצ'בלי היה העורך הראשי של העיתון "איווֵריַה", ואילו בשנים 1885-1883 של העיתון "דרוֹאֵבַּה"; בנוסף לפעילותו הפובליציסטית, הוא עסק גם בצדקה, במיוחד עבור יתומים.

בספטמבר של שנת 1885, העיתון שמצ'בלי ערך - "דרוֹאֵבַּה" - נסגר על ידי השלטונות בגלל פרסום מאמרים ביקורתיים ועבירות על כללי הצנזורה; מצ'בלי עצמו נתבע לדין ונאסר עליו לעסוק בעריכת עיתונות.

בשנים 1898-1886 מצ'בלי ניפק את תרגומיו המופתיים, מאנגלית לגאורגית, לשישה מחזות מאת ויליאם שייקספיר: "המלט", "אותלו", "ריצ'רד השלישי", "יוליוס קיסר", "אנטוניוס וקלאופטרה" ו"קוריולנוס"; תרגומים אלה מהווים עד ימינו גרסאות סטנדרטיות למחזותיו של שייקספיר, שמוצגים בתיאטרון רוסתוולי שבטביליסי.

במאי של שנת 1897 איוואנה מצ'בלי אובחן כחולה בדלקת קרום הריאות; ב-26 ביוני (8 ביולי לפי הלוח הגרגוריאני) של שנת 1898 הוא יצא מביתו בטביליסי ומאז אבדו עקבותיו.

מוזיאון לזכרו של מצ'בלי הוקם בכפר הולדתו - תמרשני; ב-23 ביולי של שנת 1997 הוא נפגע מפצצה של בדלנים אוסטים וניזוק קשות; אחרי נטישת הכפר במלחמת דרום אוסטיה (2008), נשרף המוזיאון כליל יחד עם רוב בתי התושבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואנה מצ'בלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 130256099
* ISNI: 0000 0000 2176 4553
* LCCN: n79019796
* VIAF: 67568621
* WorldCat: lccn-n79019796

 |
**בית הספר הארצי לשיקום, שילוב והחלמה בבריאות הנפש** הוקם על בסיס חוק שיקום נכי הנפש בקהילה שנחקק בשנת 2000 ומטרתו היא "לשקוד על שיקומם ושילובם בקהילה של נכי הנפש, על מנת לאפשר להם להשיג דרגה מרבית של עצמאות תפקודית ואיכות חיים, תוך שמירה על כבודם ברוח חוק יסוד כבוד האדם וחירותו".

בית הספר נוסד בשנת 2011, בשיתוף פעולה של האגף לבריאות הנפש של משרד הבריאות והקריה האקדמית אונו. בראש בית הספר עומדת דוקטור נעמי הדס לידור ביחד עם צוות נרחב של מרצים.

בית הספר מכשיר את אנשי השיקום הפועלים בארץ לעבודתם, מלמד ומטמיע התערבויות מקדמות החלמה, ומקדם את הלמידה בתחום השיקום בבריאות הנפש.

קיומו של בית הספר נובע הן מהאמונה ביכולתם של בני האדם בעלי המגבלות הפסיכיאטריות להחלים, להשתלב בקהילתם ולחיות חיים משמעותיים והן מהתפיסה לפיה למידה תמידית ומתמשכת, עדכון וידע הם הבסיס של העשייה השיקומית.

הלימודים וההכשרות מתקיימים בקריה האקדמית אונו, בשלוחה הצפונית בחיפה ובשלוחה הדרומית בבאר שבע.

מטרות בית הספר
--------------

* הנחלת ערכי השיקום וההחלמה: בניה, פיתוח וקידום של תהליכי הכשרה ולמידה של ידע, ערכים ומיומנויות בתחום השיקום בבריאות הנפש בצוות ובארץ בכלל.
* יישום והטמעת התערבויות מקדמות החלמה לקהל המתמודדים, המשפחות, אנשי המקצוע ועובדי השיקום.
* קידום ההכשרה ופיתוח האיכות המקצועית של אנשי השיקום.
* יצירת שיתופי פעולה עם ארגונים ואוניברסיטאות בארץ לטובת למידה, מחקר, הנעת תהליכים וחיבור בין כל העוסקים בתחום בריאות הנפש.

ראו גם
------

* שיקום פסיכיאטרי

קישורים חיצוניים
----------------

בית הספר הארצי לשיקום, שילוב והחלמה בבריאות הנפש - באתר הקריה האקדמית אונו

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוק שיקום נכי הנפש בקהילה