recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקנצלר גרמניה. אם התכוונתם לאביו של מרטין לותר, מייסד הנצרות הפרוטסטנטית, ראו הנס לותר (המאה ה-15).

**הנס לותר** (בגרמנית: **Hans Luther**;‏ 10 במרץ 1879 – 11 במאי 1962) היה פוליטיקאי גרמני, קנצלר רפובליקת ויימאר בשנים 1925 – 1926 ושגריר גרמניה הנאצית בארצות הברית.

תולדות חייו
-----------

לותר נולד בברלין למשפחה לותרנית אמידה. הוסמך כדוקטור במשפטים, וב-1906 החל לעבוד בשירות המדינה הפרוסי. ב-1907 נבחר למועצת העיר מגדבורג. ב-1913 התמנה למזכיר האגודה הגרמנית (Deutsche Städtetag; דויטשה שטדטטאג) – מיזם התנדבותי של המחוזות והעיריות השייכות לעריה של גרמניה, וב-1918 החל לכהן כראש עיריית אסן. בדצמבר 1922 מינה אותו הקנצלר וילהלם קונו לשר המזון והחקלאות. לותר כיהן כחבר בממשלת קונו ובממשלות הבאות כפוליטיקאי עצמאי, שאינו קשור לאחת המפלגות. בממשלתו של גוסטב שטרזמן, שהחליף את קונו באוגוסט 1923 נשאר לותר בתפקידו במשך חודשיים, ובאוקטובר 1923 התמנה לשר האוצר, תפקיד שבו החזיק עד 1925. כשר אוצר סייע לותר לשטרזמן בבלימת האינפלציה הגבוהה שהשתוללה בתחילת שנות העשרים.

בינואר 1925 מינה נשיא גרמניה אברט את לותר לקנצלר, לאחר בחירות שהסתיימו ללא הכרעה ברורה בין מנהיגי המפלגות. הקבינט שלו הורכב מנציגי כמה מפלגות שהיו שותפות בקואליציה, ולצידם שרים שכמו לותר לא השתייכו למפלגה פוליטית. במאי 1926 חזר מרקס לכהן כקנצלר. ב-1930 התקבל לותר לנשיאות הרייכסבנק (הבנק המרכזי של גרמניה) ושלוש שנים לאחר מכן לשגריר גרמניה בארצות הברית, משרה בה החזיק עד התפטרותו בשנת 1937. בעת ששהה בארצות הברית הרצה באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק על "כוונות השלום" של היטלר כלפי שכנותיה האירופאיות של גרמניה. ניקולס מורי באטלר, נשיא האוניברסיטה, דחה ערעורי סטודנטים לביטול ההזמנה להרצאותיו וכינה אותם "שמרנים" תוך הטענה שיש צורך בחופש אקדמי.

לאחר מלחמת העולם השנייה הגיח לותר מפרישתו במטרה להפוך ליועץ הממשלה החדשה.

נפטר ב-1962 בדיסלדורף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס לותר** בוויקישיתוף
* הנס לותר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| הקנצלרים של גרמניה |
| --- |
| הקיסרות הגרמנית | הנסיך אוטו פון ביסמרק • הרוזן לאו פון קפריבי • כלודוויג, נסיך הוהנלוהה-שילינגספירסט • הנסיך ברנהרד פון בילוב • תאובלד פון בתמן-הולווג • גאורג מיכאליס • הרוזן גאורג פון הרטלינג • הנסיך מקסימיליאן מבאדן • פרידריך אברט | סמל גרמניה |
| רפובליקת ויימאר | פרידריך אברט • פיליפ שיידמן • גוסטב באואר • הרמן מילר • קונסטנטין פרנבאך • יוזף וירט • וילהלם קונו • גוסטב שטרזמן • וילהלם מרקס • הנס לותר • וילהלם מרקס • הרמן מילר • היינריך ברינינג • פרנץ פון פאפן • קורט פון שלייכר |
| גרמניה הנאצית | אדולף היטלר • יוזף גבלס • לוץ שוורין פון קרוזיק (ראש השרים) |
| הרפובליקה הפדרלית של גרמניה | קונראד אדנאואר • לודוויג ארהארד • קורט גאורג קיזינגר • וילי ברנדט • הלמוט שמידט • הלמוט קוהל • גרהרד שרדר • אנגלה מרקל • אולף שולץ |
| פורטל גרמניה |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**וילהלם מרקס** | **קנצלר גרמניה** 1925-1926 | **הבא**:**וילהלם מרקס** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264877505171
* BnF: cb12817063m (data)
* GND: 118575422
* ISNI: 0000 0000 8097 6943
* LCCN: n86027924
* NTA: 070687455
* SNAC: w62z4krh
* SUDOC: 146482530
* Trove: 977988
* VIAF: 18014285
* WorldCat: lccn-n86027924

 |
**אנטוניו דה אבראו** (באנגלית: **António de Abreu**; בערך 1480 - 1514) היה נווט פורטוגזי במאה ה-16. הוא השתתף בכיבוש הורמוז בצי בפיקודו של אפונסו דה אלבוקרקי בשנת 1507, וכן בכיבוש מלאקה בשנת 1511, שם הוא נפצע. כשהוא יצא ממלאקה בנובמבר 1511 עם ארבע אוניות, במסע גישוש אל 'איי התבלין' של מלוקו, הוא הוביל את המשלחת האירופית הראשונה שהגיעה לאי טימור ולאיי בנדה באינדונזיה בשנת 1512.

משלחות
------

ב־25 ביולי 1511, במהלך כיבוש מלאקה, הוביל אנטוניו דה אבראו את הצי הסיני שעלה במעלה הנהר בזמן גאות, ואיפשר לצי הפורטוגלי לנחות ולכבוש את העיר בחודש אוגוסט. אברו נפצע קשה בפנים, לאחר שאיבד מעט שיניים ולשון, אבל סירב להצעת אלבוקרקי לותר על הפיקוד.

בנובמבר באותה שנה, לפני שעזב את מלאקה, שלח שגרירים לפגו וסיאם. אלבוקרקי סמך על אבראו ומינה אותו להיות מפקד של צי ארבע אוניות ששטו לחפש אחר "איי התבלין". אבראו היה קפטן באונייה "סנטה קתרינה", סגן המפקד היה פרנסיסקו סרורה האונייה "סבאיה", וכלי שיט ה"קרוואן", היו בפיקודו של סימאו אפונסו ביסאגודו, לאחר שהיה נווט של פרנסיסקו רודריגס, קרטוגרף מיומן שתיעד משלחת זו. עם צוות של 120 פורטוגזים ו 60 עבדים הם הונחו על ידי נווטים מלאיים דרך ג'אווה, איי סונדה הקטנה ואי אמבון לאיי בנדה, לשם הגיעו בתחילת 1512.

הם נשארו באיי בנדה כחודש, קנו ומילאו את ספינותיהם באגוז מוסקט וציפורן. לאחר מכן הפליג אבראו לאמבובינה ואילו סגן מפקד סררו הפליג קדימה למולקות אך ספינתו טבעה.

אבראו חזר למלאקה בדצמבר 1512, משם יצא להודו עם פרנאו פירס אנדראדה בינואר 1513, משם הפליג לפורטוגל.

הוא נפטר באיים האזוריים לפני שהגיע לפורטוגל היבשתית.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Ricklefs, M.C. (1991). *A History of Modern Indonesia since c.1300* (2nd ed.). London: Macmillan. p. 24
2. ↑  Hannard, Willard A. (1991). Indonesian Banda: Colonialism and its Aftermath in the Nutmeg Islands. Bandanaira: Yayasan Warisan dan Budaya Banda Naira. pp. 7–8.
3. ↑  Diffie, Bailey (1977). *Foundations of the Portuguese Empire, 1415–1580*. University of Minnesota Press. p. 259.
4. ↑  Cortesão, Armando (1944). The Suma Oriental of Tomé Pires: an account of the east, from the Red Sea to Japan, written in Malacca and India in 1512–1515/The Book of Francisco Rodrigues rutter of a voyage in the Red Sea, nautical rules, almanack and maps, written and drawn in the east before 1515. The Hakluyt Society.
5. ↑  Hannard (1991), page 7
6. ↑  Milton, Giles (1999). Nathaniel's Nutmeg. London: Sceptre. pp. 5, 7
7. ↑  Cortesão, Armando. The Suma Oriental of Tomé Pires.
**נילס גונאר וויגו לונד** (בשוודית: **Nils Gunnar Wiggo Lund**; נולד ב-26 ביולי 1947) הוא פוליטיקאי, שר לשעבר ודיפלומט שוודי.

ביוגרפיה
--------

לונג נולד בסטוקהולם ושירת בצבא השוודי בבסיס באופסלה, הוא למד כלכלה פוליטית, מדעי המדינה ורוסית באוניברסיטת סטוקהולם ובאוניברסיטת אופסלה, ב-1972 קיבל תואר שני בכלכלה פוליטית ומשפט בינלאומי באוניברסיטת קולומביה.

הוא שימש כדיפלומט בקופנהגן, עבד בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי בפריז ובנציגות השוודית באיחוד האירופי.

מ-2002 ועד 2004 היה השר לענייני הבורסה והמרת מטבעות בינלאומיים, מ-2004 ועד 2007 כיהן בשגריר שוודיה בארצות הברית.

ב-2007 הוחלף על ידי ג'ונאס האפסטרום והתמנה לשגריר בצרפת ושירת בתפקיד זה עד לשנת 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גונאר לונד** בוויקישיתוף
* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sveriges Radio, Gunnar Lund ny ambassadör i Washington - Nyheter (Ekot), sverigesradio.se (בשוודית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 311581244
* WorldCat: viaf-311581244

 |
**רודולף קירכשלֶגר** (בגרמנית: **Rudolf Kirchschläger**; ‏20 במרץ 1915 – 30 במרץ 2000) היה דיפלומט, פוליטיקאי ושופט אוסטרי. בין השנים 1974–1986 כיהן כנשיא הפדרלי השמיני של אוסטריה.

ביוגרפיה
--------

למד משפטים באוניברסיטת וינה. לאחר האנשלוס נאלץ לעזוב את הלימודים, כיוון שמלגת הלימודים שלו בוטלה, עקב סירובו להצטרף אל המפלגה הנאצית. בשנת 1939 גויס לוורמאכט והשתתף במערכה על צרפת. ב-1940 ניצל את החופשה בת החודשיים שקיבל מהצבא להכנה למבחן ההסמכה לעריכת דין, אותו עבר בהצלחה. בשנים 1941–1942 לחם בחזית המזרחית, נפצע קשה בקרבות ובגלל הפציעה הוחזר לאוסטריה. לאחר שהחלים לא חזר עוד לחזית, ושירת כמדריך בהאקדמיה הצבאית הטרזיאנית עד סוף המלחמה.

לאחר מלחמת העולם השנייה עבד קירכשלגר כשופט מחוזי ומאוחר יותר כשופט בווינה. בשנת 1954 התקבל למשרד החוץ האוסטרי, על אף שלא דיבר שפות זרות כלל. כדי שיוכל להשתתף במשא ומתן עם בעלות הברית לחתימת החוזה לשחזור עצמאותה של אוסטריה לאחר המלחמה (Österreichischer Staatsvertrag), למד בעצמו את השפה האנגלית תוך מספר חודשים בלבד. בין השנים 1967–1970 שימש כשגריר בפראג.

התנהלותו במהלך האביב של פראג בשנת 1968 זכתה לשבחים, לאחר שהנפיק ויזות לאזרחים צ'כים שביקשו להימלט מארצם הנתונה במשטר קומוניסטי, למרות ההוראה המפורשת שניתנה שלא לעשות כן.

בין השנים 1970–1974 כיהן כשר החוץ. בשנת 1974 הוא נבחר לכהן כנשיא אוסטריה. בשנת 1979 הוא חנך את המרכז האסלאמי של וינה, שכולל את המסגד הגדול במדינה. בשנת 1980 נבחר לתקופת כהונה שנייה עם 80% מהקולות, מספר הקולות הגבוה ביותר שקיבל מועמד לנשיאות. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 1986.

רודולף קירכשלגר מת בשנת 2000 ליד וינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף קירכשלגר** בוויקישיתוף
* רודולף קירכשלגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| נשיאי אוסטריה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| קרל זייץ • מיכאל הייניש • וילהלם מיקלס • קרל רנר • תאודור קרנר • אדולף שרף • פרנץ יונאס • רודולף קירכשלגר • קורט ולדהיים • תומאס קלסטיל • היינץ פישר • אלכסנדר ואן דר בלן |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007461689505171
* BIBSYS: 13013291
* BnF: cb14649812z (data)
* GND: 118723189
* ISNI: 0000 0001 1038 9011
* LCCN: n80110002
* NKC: jo20000075520
* NLP: A16588204
* NTA: 110746279
* SUDOC: 079151698
* VcBA: 495/176664
* VIAF: 12565103
* WorldCat: lccn-n80110002

 |
**אנטוניו לבריולה** (באיטלקית: **Antonio Labriola**;‏ 12 ביולי 1843 - 12 בפברואר 1904) היה פילוסוף וסוציאליסט ונחשב לאבי המרקסיזם האיטלקי. ניכר כי כיום הוא יחסית נשכח, ומוכר פחות מהאנשים עליהם השפיע, כגון קרוצ'ה, גרמשי ואף זאב ז'בוטינסקי.

ביוגרפיה
--------

לבריולה נולד ב-1843 בקסינו (Cassino), אשר במחוז לאציו, באיטליה. למד פילוסופיה הגליאנית באוניברסיטת נאפולי אצל ברטרנו ספוונטה, שראה במדינה האיטלקית החדשה את התגשמות האידיאל ההגליאני. לבריולה רצה להבין בצורה קונקרטית את צורכי ההמונים, בעיקר את הצורך בחינוך לאומי, שאליו הוא התייחס כאל רפורמה אינטלקטואלית ומוסרית. 

ב-1874 קיבל לבריולה את התואר "פרופסור לפילוסופיה מוסרית וחינוך" באוניברסיטת רומא. הוא שינה את רעיונותיו בהדרגה וניתק את ההיסטוריציזם ההגליאני מהאידיאליזם. מדינה, דת וחינוך נתפסו על ידי לבריולה ככלים המאפשרים קיום של אסטרטגיה פוליטית מתקדמת. 

לבריולה החל את דרכו כליברל-דמוקרט ותמך בג'וזפה מציני. החל מ-1873 ואילך הוא התאכזב מחיי הפוליטיקה האיטלקיים. הדשדוש של המדינה הליברלית וחוסר היכולת שלה להגשים את חלום התרבות החילונית החדשה, "המדינה האתית" ההגליאנית. 

במחצית השנייה של שנות ה-80 של המאה ה-19, בתגובה לתנועה עממית ספונטנית שהתפתחה סביב גריבלדי ובאקונין (אבי הניהיליזם הרוסי), החל לבריולה לנוע יותר ויותר שמאלה במפה הפוליטית. בעיניו, המדינה הפכה לשבויה יותר ויותר בבורגנות מושחתת ודקדנטית. עם זאת, הוא האמין כי מהפכה דמוקרטית לחלוטין תיתכן רק אם היא תגן קודם כל על מעמד הפועלים העירוני. סביב 1890 החל לבריולה להתעמק בעבודות של מרקס ואנגלס והשתכנע כי הכוח המהפכני היצירתי ביותר בעולם המודרני הוא התנועה הסוציאליסטית. 

ספרו "מאמרים בנושא המטריאליזם ההיסטורי" מיקם אותו בין התאורטיקנים האירופים הגדולים של זמנו.

עבודותיו העיקריות
-----------------

* In memory of "Communist Manifesto". 1895
* historical materialism. 1896
* Correspondence on Philosophy and Socialism. 1898
* From One Century to the Next. 1900-1

לקריאה נוספת
------------

* Edmund E Jacobitti, 'Labriola, Croce and Italian Marxism', Journal of the History of Ideas, 1975, pp. 297-318
* Joiseph Femia, Antonio Labriola a forgotten Marxist thinker, History of Political Thought, 2 (II,3), pp 557-572

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוניו לבריולה** בוויקישיתוף
* לבריולה, באתר "Marxists Internet Archive" (באנגלית)
* Antonio Labriola (באיטלקית)
* אנטוניו לבריולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי אנטוניו לבריולה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* אנטוניו לאבריולה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263993405171
* BNE: XX913638
* BnF: cb120312465 (data)
* CiNii: DA0338914X
* GND: 118725777
* ICCU: CFIV078248
* ISNI: 0000 0001 0877 8173
* LCCN: n79109710
* NDL: 00619052
* NKC: skuk0000744
* NLA: 35287190
* NLP: A17637600
* NTA: 072469714
* SELIBR: 269640
* SNAC: w6sj4xx8
* SUDOC: 028486013
* Trove: 898279
* VcBA: 495/137203
* VIAF: 22157411
* WorldCat: lccn-n79109710

 |
**רודולף שמונדט** (בגרמנית: **Rudolf Schmundt**,‏ 13 באוגוסט 1896 – 1 באוקטובר 1944), היה שלישו הצבאי של אדולף היטלר. נרצח בקשר העשרים ביולי.

ביוגרפיה
--------

שמונדט נולד במץ ושירת כלויטננט במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה נשאר כקצין קבע ברייכסווהר בשורה של תפקידי מטה. היה נאצי מושבע וב-1938 מינה אותו היטלר לשלישו הצבאי. בתפקיד זה היה נוכח כמשתתף קבוע בישיבות להערכת המצב הצבאי.

ב-20 ביולי 1944 עמד ליד היטלר בביתן הישיבות במאורת הזאב. כאשר התפוצצה הפצצה שהניח שם קלאוס שנק פון שטאופנברג הוא נפצע קשה. איבד עין אחת ושתי רגליים.

הוא הועבר לטיפול בבית החולים במאורת הזאב. בתחילה התאושש במקצת והצליח לשוחח עם היטלר אבל אחר כך התדרדר מצבו, והוא מת מאלח דם וכשל מערכתי.

לפי הוראת היטלר נערך לשמונדט טקס אשכבה ממלכתי ליד מצבת הזיכרון בטננברג בפרוסיה המזרחית בנוכחות הרמן גרינג. ב-7 באוקטובר 1944 הוא נקבר בבית הקברות אינוואלידן בברלין וגנרל היינץ גודריאן ספד לו. הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

לקריאה נוספת
------------

* **רוג'ר מורהאוז: ברלין במלחמה**, הוצאת זמורה ביתן, 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף שמונדט** בוויקישיתוף
* רודולף שמונדט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129585483
* ISNI: 0000 0000 2402 4809
* LCCN: n85033609
* VIAF: 3556747
* WorldCat: lccn-n85033609

 |
**תעודת נישואים** הוא מסמך רשמי המעיד ששני בני אדם נישאו. בדרך כלל התעודה מונפקת על ידי גוף ממשלתי לאחר הנישואים.

הרבה התעודה משרתת מטרה כפולה של מתן אישור לקיום הנישואים וכדי לאשר שאכן הנשואים בוצעו. התעודה משמשת למטרות שונות כגון שאלת חוקיות של ילדים בהליכי גירושים וכחלק ממחקר בנושאי היסטוריה משפחתית וגנאלוגיה.

ב-1837 הוכנס רישום אזרחי באנגליה ובויילס וסיפק תיעוד מרכזי של כל הנישואים במדינה, במסגרת זו כלל טקסי הנישואים אושרו על ידי הנפקת תעודות נישואים שפרטיהם נשמרו במרוכז, בנוסף לנישואים שנערכו על ידי כמרים גם הנישואים של היהודים הוכרו והונפקו תעודות לשם כך.

בנישואים יהודיים בישראל הרב מגיש לזוג את המסמכים הדרושים על מנת להגישם לרבנות שם מנופקת תעודת הנישואים.

בישראל מוצגת תעודת נישואים גם כחלק מתהליך של בירור יהדות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תעודת נישואים** בוויקישיתוף
* תעודת נישואין, באתר המשרד לשירותי דת

הערות שוליים
------------

1. ↑  קובי נחשוני, רוצה להתחתן? הצג תעודת לידה של סבתא, באתר ynet, 25 במאי 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10657314

 |
**הארמייה הראשונה** של הצבא הקנדי הייתה ארמייה קנדית שפעלה במלחמת העולם השנייה, בקרבות בחזית המערבית.

היסטוריה
--------

בתחילת 1942 בעקבות הקמת כוחות קנדיים גדולים, הוקמה הארמייה הקנדית הראשונה בפיקוד אנדרו מק'נוטון.

חלק מכוחות הארמייה שכללו את הקורפוס הקנדי הראשון, ובו הדיוויזיה הקנדית הראשונה, הדיוויזיה הקנדית המשוריינת החמישית והחטיבה הקנדית המשוריינת הראשונה, הופרדו מהארמייה ביולי 1943 ונשלחו להילחם בזירה האיטלקית.

שאר כוחות הארמייה לחמו בחזית המערבית, והשתתפו בקרב פאלז, בקרב שפך הסכלדה, ובקרבות בהולנד. מכיוון שהכוחות הקנדיים שהשתייכו לארמייה היו מעטים, וכללו רק את הקורפוס הקנדי השני, צורפו לארמייה גם הקורפוס הבריטי הראשון, הדיוויזיה הפולנית המשוריינת, חטיבה הולנדית, חטיבה בלגית וחטיבה צ'כית. 

בשבועות האחרונים למלחמה הועבר הקורפוס הקנדי הראשון מאיטליה, צורף לארמייה וסייע לה בכיבוש צפון הולנד.

מפקדים
------

* אנדרו מק'נוטון (חורף 1942 - 21 בדצמבר 1943)
* קנת' סטיוארט (21 בדצמבר 1943 - 20 במרץ 1944)
* הארי קריראר (20 במרץ 1944 - קיץ 1945)
* גאי סיימונס (28 בספטמבר 1944 - 7 בנובמבר 1944)

ראו גם
------

* החזית המערבית במלחמת העולם השנייה

קישורים חיצוניים
----------------

* הארמייה הקנדית הראשונה במלחמת העולם הראשונה (באנגלית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  כיהן כממלא מקום מפקד הארמייה
**מוניקה אונגוראנו** (ברומנית: **Monica Ungureanu**; נולדה ב-9 בינואר 1988) היא ג'ודוקא רומנייה אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג.

באפריל 2006 היא זכתה במדליה הראשונה שלה בתחרות מהסבב העולמי, כאשר זכתה במדליית ארד בתחרות 'World Cup Bucharest'.

אונגוראנו התחרתה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודחה בסיבוב הראשון לאחר הפסד לשרלין ואן סניק הבלגית.

באליפות אירופה 2016 שנערכה בקאזאן היא זכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג. היא הגיעה עד שלב חצי הגמר בו הפסידה לשרלין ואן סניק הבלגית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו ניצחה באיפון את ולנטינה מוסקט האיטלקייה. באליפות אירופה 2017 אשר נערכה בוורשה, היא זכתה שוב במדליית הארד. היא הגיעה עד שלב חצי הגמר בו הפסידה לאירנה דולגובה הרוסייה. בקרב על מדליית הארד היא ניצחה את נועה מינצקר הישראלית.

זכיות בתחרויות מהסבב העולמי
---------------------------

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיהקרואטיה קרואטיה |
| 2014 | גראנד פרי | צ'ינגדאו | הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין סין |
| 2015 | גראנד סלאם | באקו | אזרבייג'ןאזרבייג'ן אזרבייג'ן |
| 2016 | גראנד פרי | טביליסי | גאורגיהגאורגיה גאורגיה |

קישורים חיצוניים
----------------

* מוניקה אונגוראנו, ברשת החברתית פייסבוק
* מוניקה אונגוראנו, ברשת החברתית אינסטגרם
* מוניקה אונגוראנו, באתר olympedia.org
* מוניקה אונגוראנו, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* מוניקה אונגוראנו, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**אלבארו חוסה הודג' צאג'ואי** (בספרדית: **Álvaro José Hodeg Chagüi**; נולד ב-16 בספטמבר 1996) הוא רוכב אופני כביש קולומביאני בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס.

ביוגרפיה
--------

הודג' נולד ב-16 בספטמבר 1996 במונטרייה(אנ') שנמצאת במחוז קורדובה.

בתור חובבן, ניצח הודג' את הקטע השישי בטור דה ל'אווניר ב-2017.

### דקונינק קוויק–סטפ (2018–2021)

הודג' הצטרף לדקונינק קוויק-סטפ בשנת 2018, לאחר שרכב בה בסוף עונת 2017 בתור רוכב סטאז'ר.

הוא ניצח במדיה את קלאסיקת האנדזמה, מקדים את קריסטופר האלבורסן (אנ') ואת פסקל אקרמן. שלושה ימים מאוחר יותר ניצח הודג' בקטע הראשון של וולטה אה קטלוניה. הודג' ניצח גם בקטע הראשון של הטור של פולין ובטור של גרמניה(אנ'), ואת הקטע החמישי בטור של גואנשי.

ב-2019 הודג' ניצח את הקטע השני בטור של קולומביה וסיים שלישי בקלאסיקת ברדנה–קוקסייד. הוא התחרה בטור של נורווגיה וגם ניצח את הקטע השני במרוץ, כשהוא מקדים את קריסטופר האלבורסן ואת אדוואלד בואסון האגן. הוא ניצח במרוץ החד יומי "היילן וסטגוד הייסטה פייל" בבלגיה. הודג' ניצח שני קטעים במרוץ אדריאטיקה–אינויקה, קטע אחד בבינקבנק טור ואת מרוץ ספארקאסן מינסטרלנד ג'ירו, מקדים את פסקל אקרמן ואת טים מרלייר (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלבארו הודג'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלבארו הודג'
* אלבארו הודג', ברשת החברתית פייסבוק

* אלבארו הודג', ברשת החברתית טוויטר

* אלבארו הודג', ברשת החברתית אינסטגרם

* אלבארו הודג', באתר Cycling Archives

הערות שוליים
------------

1. ↑  Handzame Classic 2018, procyclingstats.com
**הארמייה הרביעית** של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

ב-5 בפברואר 1916 הוקמה הארמייה הרביעית, בעקבות גידולו של חיל המשלוח הבריטי, ולמפקדה מונה גנרל הנרי רולינסון. הארמייה השתתפה בקרב על הסום, ולאחר מכן הועברו יחידותיה לארמיית העתודה והיא פורקה. במהלך קרב פשנדל הופעלה מפקדת הארמייה במבצע הסחה בשפך האיזר, אך המבצע נכשל. במהלך מתקפת האביב הפכה הארמייה החמישית, שספגה אבדות כבדות לארמייה הרביעית. הארמייה השתתפה בקרב אמיין, ולאחר מכן פעלה במהלך מתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה.

### מלחמת העולם השנייה

כחלק ממבצע פורטיטיוד - מבצע ההונאה הגדול של בעלות הברית, הוקמה גם הארמייה הבריטית הרביעית הפיקטיבית, שהוצגה כאילו היא אמורה לפלוש לנורווגיה. ההונאה המשיכה אף לאחר הפלישה לנורמנדי, והתקיימה עד לינואר 1945.

מפקדים
------

* גנרל הנרי רולינסון (פברואר 1916 - נובמבר 1916)
* גנרל הנרי רולינסון (יולי 1918 - נובמבר 1918)

ראו גם
------

* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* מבצע פורטיטיוד

קישורים חיצוניים
----------------

* הארמייה הבריטית הרביעית במלחמת העולם הראשונה (באנגלית).
**האחים טפלון** (באנגלית: **Teflon Brothers**) היא להקת בנים פינית, אשר מופיעה בסגנון היפ הופ. הלהקה מורכבת משלושה אחים, וולי, הייקי קולה ופימי טפלון.

קריירה
------

בשנת 2006, טפלון הוציאה את סינגל הבכורה שלהם "Matkal kotiin", מתוך הפסקול *Adihasla*. בשנת 2009, טפלון הוציאו לאור את אלבום בכורתם *T*, אשר הגיע למקום ה-26 במצעד האלבומים הפיני. באפריל 2010, הלהקה הוציאה את המיקסטייפ הראשון שלה, *Iso hätä*. באוגוסט באותה השנה, טפלון הוציאו את האלבום השני שלהם ©, אשר הגיע גם הוא למקום ה-26 במצעד האלבומים הפיני. בינואר 2013, הם הוציאו את אלבומם השלישי *Valkoisten Dyynien Ratsastajat*. האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד האלבומים הפיני. השיר "Seksikkäin jäbä", שיצא כרצועה השישית מתוך האלבום, הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הפיני. בשנת 2014, טפלון הוציאו את אלבומם הרביעי *Isänpäivä*, שהגיע למקום ה-49 במצעד האלבומים הפיני. הסינגל "Maradona (kesä '86)", שיצא כרצועה השמינית מתוך האלבום, זכה במקום הראשון במצעד הסינגלים הפיני.

ב-20 בפברואר 2021, הלהקה והזמרת השוודית פנדורה השתתפו בקדם הפיני לאירוויזיון 2021, עם השיר "I Love You". השיר זכה במקום השני עם 180 נקודות.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

| שם | שנה | מיקומי שיא |
| --- | --- | --- |
| פינלנד |
| *T* | 2009 | 26 |
| © | 2010 | 26 |
| *Valkoisten dyynien ratsastajat* | 2013 | 6 |
| *Isänpäivä* | 2014 | 49 |
| *Circus* | 2017 | 4 |

### מיקסטייפים

* 2010:‏ *Iso hätä*

קישורים חיצוניים
----------------

* האחים טפלון, ברשת החברתית פייסבוק
* האחים טפלון, ברשת החברתית טוויטר
* האחים טפלון, ברשת החברתית אינסטגרם
* האחים טפלון, סרטונים בערוץ היוטיוב
* האחים טפלון, באתר אייטונס (באנגלית)
* האחים טפלון, באתר ספוטיפיי
* האחים טפלון, באתר AllMusic (באנגלית)
* האחים טפלון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* האחים טפלון, באתר דיזר
* האחים טפלון, באתר Discogs (באנגלית)
* האחים טפלון, באתר Songkick (באנגלית)
* האחים טפלון, באתר טיידל (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Teflon Brothers
2. ↑  ©
3. ↑  Valkoisten Dyynien Ratsastajat
4. ↑  Teflon Brothers
5. 1 2 3  Teflon Brothers Albumit

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 6911 5172
* MusicBrainz: 7b8d3013-0fdc-4609-89f6-866ae411e1c6

 |
**הארמייה הרביעית** (בטורקית: **Dördüncü Ordu**) הייתה ארמיית שדה של צבא האימפריה העות'מאנית, שלחמה במערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה.

היסטוריה
--------

הארמייה הוקמה במקור ב-1887 כחלק מהרפורמות הצבאיות שעברו על צבא האימפריה העות'מאנית לקראת סוף המאה ה-19. בסיסה היה באנטוליה. בעקבות מהפכת הטורקים הצעירים ב-1908 עבר הצבא רפורמה נוספת, והארמייה הרביעית הועברה לקווקז על גבול האימפריה הרוסית. ב-1911 עבר הצבא רפורמה נוספת, אשר במסגרתו הוקמו קורפוסים. הארמייה הרביעית הועברה לבגדאד, וכללה את הקורפוס ה-12 (הדיוויזיות ה-35 וה-36) והקורפוס ה-13 (הדיוויזיות ה-37 וה-38). עם כניסתה של האימפריה העות'מאנית למלחמת העולם הראשונה בספטמבר 1914, הועברה הארמייה להגנה על אזור סוריה ובסיסה היה בדמשק. היא קיבלה תחת פיקודה את הקורפוס ה-8 (הדיוויזיות ה-23 ה-25 וה-27) והקורפוס ה-12 (הדיוויזיות ה-35 וה-36).

זיקי פאשה שימש כמפקד הארמייה מכניסתה של האימפריה העות'מאנית למלחמה ועד נובמבר 1914, עת הוחלף באחמד ג'מאל פאשה. הארמייה נועדה במקור לתקוף את מצרים הבריטית ותעלת סואץ ובחלק מהמסמכים העות'מאניים הרשמיים היא אף נקראת "צבא השחרור של מצרים". עם זאת, המתקפה העות'מאנית על תעלת סואץ נחלה כישלון, חרף הצלחת העות'מאנים לצלוח את התעלה בניסיון הראשון בפברואר 1915, הם נהדפו לאחור לגדה המזרחית של התעלה - חצי האי סיני, ובניסיון השני באוגוסט 1916 כלל לא הגיעו לטווח איום על התעלה בארטילריה. בשלב הבא נלקחה היוזמה ההתקפית על ידי חיל המשלוח המצרי בפיקוד בריטי. מרבית כוחות הארמייה הועברו בהדרגה לחזיתות פעילות יותר, והכוחות הנותרים נאלצו לוותר על פעילות ממשית. בספטמבר 1917 נכללה הארמייה במסגרת קבוצת ארמיות ילדרים, ומונה לה מפקד חדש - כמאל מרסינלי. ב-26 בספטמבר 1918 פורקה הארמייה.

מפקדים
------

* זיקי פאשה (7 בספטמבר 1914 - נובמבר 1914)
* אחמד ג'מאל פאשה (נובמבר 1914 - ספטמבר 1917)
* קאמל מרסינלי (ספטמבר 1917 - 26 בספטמבר 1918)

לקריאה נוספת
------------

* Erickson, Edward J. (2001). *Order to Die: A History of the Ottoman Army in the First World War*. Greenwood Press. ISBN 0-313-31516-7.
* Erickson, Edward J. (2003). *Defeat in Detail: The Ottoman Army in the Balkans, 1912–1913*. Westport, CT: Praeger.
* Falls, Cyril (1930). *Military Operations Egypt & Palestine from June 1917 to the End of the War*. History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. Vol. 2 Part II. A. F. Becke (maps). London: HM Stationery Office.
**אברהם (רמי) שבילי** (1939 - 14 בנובמבר 2007) היה איש שירות הביטחון הכללי ששירת כראש אגף החקירות וראש מרחב צפון בארגון.

ביוגרפיה
--------

שבילי נולד וגדל בנהלל, בנם של אסתר ויצחק שבילי. אביו היה מפקד תחנת משטרת נהלל ולאחר קום המדינה מפקד תחנת משטרת ישראל בעכו. שבילי ואחיו אלי גדלו כשהם נחשפים לתרבות ולשפה הערבית. הוא למד בתיכון בקריית חיים, בבית הספר החקלאי כדורי ובמקוה ישראל.

את שירותו הצבאי החל בגרעין נח"ל "צבר", במהלך השירות נפצע בצניחה. הוא פנה למשה דיין ועבר ליחידה 154 ("מודיעין 10") של אגף המודיעין.

ב-1960 השתחרר מצה"ל והתגייס לשירות הביטחון הכללי, הוא שירת ברצועת עזה בתקופה שלאחר מלחמת ששת הימים. בתחילת שנות השבעים שימש ראש מחלקת חקירות והיה זה שחקר את דאוד תורכי וחשף את רשת הריגול והטרור בה היו חברים גם אודי אדיב ודן ורד שעברו אימוני חבלה בסוריה. הוא היה ממונה על חקירתו של המחבל היפני קוזו אוקמוטו ממבצעי הטבח בנמל התעופה לוד. בשנים 1975 עד 1977 שירת כקצין האבטחה של שגרירות ישראל בלונדון. ב-1978 מונה לסגנו של נחמן טל, מפקד מרחב עזה וסיני. ב-1980 מונה לראש מחלקת הדרכה שבתקופת כהונתו הפכה לאגף בארגון. ב-1986 מונה לראש אגף חקירות ובתפקידו האחרון בשב"כ שימש מפקד מרחב צפון עד פרישתו ב-1990.

לאחר פרישתו עבד כיועץ בחברת ICTS, חברת שירותי ביטחון בינלאומית שהוקמה על ידי פורשי השב"כ ואל על. בהמשך שימש יועץ אבטחה וחוקר פרטי, בין השאר מונה על ידי חברת ברינקס לחקור את שוד הברינקס, וייעץ לידיעות אחרונות בנושא באג 2000 ובנושא פרשת האזנות הסתר.

שבילי הקדיש את זמנו למורשת מערכת הביטחון, כיהן כחבר הוועד המנהל וראש ועדת התוכן של המרכז למורשת המודיעין. כמו כן יזם מפעל הנצחה בשיתוף עם בית הספר הריאלי לזכרו של סוכן השב"כ והמוסד ברוך כהן שנרצח במדריד במהלך מבצע זעם האל.

היה נשוי למרים ששימשה מנהלת הארכיון של המחלקה היהודית בשב"כ ואב לבן ולבת (רון וטלי בהתאמה). בנו רון שירת כאלוף-משנה באגף המודיעין ובמפא"ת.

נפטר ממחלת הסרטן הריאה בנובמבר 2007 והובא למנוחות בבית העלמין נורדאו בכפר סבא.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי דרומי, הערביסט הייקה של השב"כ, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2007
* ג'ני אלעזרי, מותו של סוכן (אורכב 06.08.2016 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר מן, הטיגארטים: כתיבה מחקרית מעולה, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2011
2. ↑  המשטרה: שודד "ברינקס" מסתתר באזור חיפה, באתר וואלה!‏, 24 באוגוסט 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007517345705171
* VIAF: 308282094
* WorldCat: viaf-308282094

 |
**הארמייה הראשונה של הונגריה** (בהונגרית: **1. magyar hadsereg**) הייתה ארמיית שדה של צבא הונגריה, שלחמה בחזית המזרחית בתקופת מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

ממלכת הונגריה, בהנהגת העוצר מיקלוש הורטי, שיתפה פעולה עם מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה, והכריזה מלחמה על בעלות הברית. ב-1 במרץ 1940, המטה הכללי של צבא הונגריה הורה על הקמת שלוש ארמיות שיילחמו לצד מדינות הציר. כל שלוש הארמיות ההונגריות השתתפו בלחימה בחזית המזרחית נגד הצבא האדום. אולם בניגוד לארמייה השלישית שלקחה חלק בפלישה ליוגוסלביה בשנת 1941, והארמייה השנייה שלקחה חלק פעיל בקרב סטלינגרד (1942), הארמייה ההונגרית הראשונה לא הייתה פעילה במיוחד בשנים הראשונות של המלחמה, ולקחה חלק במספר פעולות קטנות באזור גליציה והקרפטים.

בשנת 1940, הוצבה הארמייה הראשונה כחיל כיבוש בטרנסילבניה, שנלקחה מרומניה והוענקה להונגריה במסגרת תכתיב וינה. ב-4 באפריל 1944, נשלחה הארמייה לחזית המזרחית במטרה לחזק את קבוצת ארמיות צפון אוקראינה. מ-13 ביולי עד 29 ביולי לחמה נגד הצבא האדום במסגרת מבצע לבוב-סנדומייז'. היא סופחה בפועל לארמיית הפאנצר הראשונה, והמשיכה לנהל קרבות מגננה נגד הצבא האדום. בספטמבר 1944 חצו הרוסים את גבולה של הונגריה. ב-15 באוקטובר 1944 ניסה העוצר הורטי להכריז על שביתת נשק עם ברית המועצות. ניסיון זה הגדיש את הסאה אצל הגרמנים. הורטי נעצר ונשלח לגרמניה, ועל הונגריה השליטו הגרמנים את פרנץ סלשי מנהיג המפלגה הפשיסטית צלב החץ. בהמשך נכבשה הונגריה כולה בידי הצבא האדום, אולם הכוחות ההונגריים המשיכו להילחם לצד הגרמנים. הארמייה נכנעה רק עם כניעת גרמניה הנאצית ב-8 במאי 1945.

מפקדים
------

מפקדי הארמייה

* לוטננט גנרל וילמוש נאגיבצון (1 במרץ 1940 - 1 בפברואר 1941)
* לוטננט גנרל סטפן שוויצר (1 בפברואר 1941 - 1 באוגוסט 1942)
* לוטננט גנרל סטפן נאדאי (1 באוגוסט 1942 - 1 באפריל 1944)
* לוטננט גנרל גזה לקאטוש (1 באפריל 1944 - 15 במרץ 1944)
* לוטננט גנרל קרולי באראגפי (15 במרץ 1944 - 1 באוגוסט 1944)
* לוטננט גנרל בלה מיקלוש (1 באוגוסט 1944 - 16 באוקטובר 1944)
* לוטננט גנרל דזסו לסלו (16 באוקטובר 1944 - 8 במאי 1945)

קישורים חיצוניים
----------------

* הארמייה הראשונה באתר Axis History (באנגלית)
* מאמר על פעולותיה של הארמייה הראשונה בגליציה וההרים הקרפטים (בהונגרית)
* זכרונותיו של חייל שלחם במסגרת הארמייה (בהונגרית)
* כוחות הציר ההונגריים במלחמת העולם השנייה באתר Feldgrau.com (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הארמייה הראשונה באתר אקסיס היסטורי
פטריות ה**קִימַחון** הן טפיל מוחלט הנמנה עם מערכת פטריות השק. הן חיות בעיקר על צמחים מכוסי זרע.

תכונות עיקריות
--------------

* התפטיר בהיר, גדל שטחית על העלים, ועל-פי-רוב מוגבל לתאי האפידרמיס של הצמח הנתקף.
* התפטיר צמוד בכריות התמדה ובמצצים (איבר מיוחד של צמחים טפילים, החודר לרקמות של הצמחים הפונדקאיים), המתפתחים בתאי האפידרמיס.
* קשר מתאים עם הפונדקאי, כלומר הנזק לפונדקאי הוא איטי ומתמשך, והצמחים הפגועים עשויים להתקיים זמן רב.
* הקונידיות (נבגים אל-מיניים) תפוחות מכילות חלוליות עשירות במים, ונפוצות בייחוד על ידי זרמי האוויר.
* בקמחונות רבים הדרגה המינית אינה חשובה ביותר, כי הריבוי נעשה בעיקר בעזרת הקונידיות.
* רוב פטריות הקימחון עמידות ללחות נמוכה של האוויר ומתפתחות בה יפה.

סימנים
------

סימני הנגיעות בקמחונות מתגלים בפונדקאים בצורות שונות, בהתאם לסוגים השונים של הקמחונות ושלבי ההתפתחות של המחלה. בדרך כלל, נגיעות הצמחים נובעת מהתפתחות השלב האל-מיני, לעיתים הדרגה המינית נעדרת לגמרי, ובכל מקרה היא מופיעה בשלב גידול יותר מאוחר.
שלוש צורות אל-מיניות מצויות במשפחה זו: קימחון (Oidium) הכולל 5 סוגי קמחונות, הקמחונית (Oidiopsis), והצורה השלישית הנמצאת בארץ ישראל על עצי תות בלבד, Ovulariopsis.

הסימן המובהק של צורה זו הוא הכיסוי הלבן או האפור-חום העוטה את חלקי הצמחים הנגועים. בפונדקאים רבים, כגון בדלועיים, בגזר ובסלק, אין החלקים הנגועים מראים החמה ניכרת ברקמתם, אולם כשהקימחון פוגע בעלים הרכים של צמחים כמו גפן, תפוח, ורד, וחרוב, או כשהוא פוגע באיברי הרבייה של גפנים, הוא גורם להחמת הרקמה הנפגעת ולפעמים גם להתקפלות ולנשירה. ברוב הפונדקאים מופיע הקימחון משני צדי העלה הנגועים, אולם לפעמים מוגבלת התופעה רק לחלקו העליון של העלה, כמו בעלי אגוז אדמה.
הקימחון מתפתח בשיעור רב יותר על חלקי צמחים עשבוניים, משום שהללו מפותחים למדי בהשוואה לחלקיהם הצעירים.

את הפגיעה הנגרמת ליבול מקמחונות קל לאמוד כאשר המחלה פוגעת במישרין בחלקי הצמחים המיועדים לאכילה. אם הפגיעה היא עקיפה, כגון זו המתרחשת בעלים של צמחים שפירותיהם או שורשיהם מיועדים לאכילה, תלויה מידת הנזק במועד הפגיעה, בקצב הפגיעה ובעצמתה וכן בכושר ההתמודדות של הפונדקאי.
הפסדים חמורים ביבול, המחייבים בדרך כלל טיפולי הדברה, יכולים להופיע בדלועיים, בעגבנייה, בפלפל, בגזר, בסלק סוכר וסלק מספוא, באפונה, בטבק ובתות שדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קימחון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קימחון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

קימחון וסוגיו, באתר ישראפלנט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553180705171
* GND: 4634261-8
* LCCN: sh85044738
* NKC: ph623390

 |
**קרסאווה** (בלטבית: **Kārsava** (מידע • עזרה)) היא עיירה בחבל לטגליה שבמזרח לטביה, בסמוך לגבול רוסיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

אתרה של קרסאווה היה מיושב מהמאה ה-8. בשנת 1763 נבנתה ביישוב כנסייה, ועם חיבורו לקו מסילת הברזל שבין וילנה וסנקט פטרבורג הואץ פיתוחו. בשנת 1928 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

יהודי קרסאווה
-------------

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, כאשר חלק מחברי תנועת השומר הצעיר בעיירה עלו ארצה. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בשנת 1940 נסגרו בעיירה המוסדות היהודיים, והולאמו בה עסקים פרטיים. עם נסיגת הסובייטים מהעיירה בפרוץ מבצע ברברוסה, נלוו אליהם כמחצית מיהודי היישוב, כאשר רבים מהם נפלו לאחר מכן בשורות הצבא האדום.

ב-3 ביולי 1941 נכנסו הגרמנים לעיירה, ורצחו בה תוך זמן קצר 25 יהודים. על יהודי היישוב, והפליטים היהודים שהגיעו אליו, הטילו הגרמנים גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה משפילות, וביצעו בהם מעשי התעללות, שוד ורצח.

בסוף יולי 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-21 באוגוסט 1941 הועברו בין 400 ל-450 היהודים שנותרו בגטו למקום ריכוז, ממנו נלקחו בקבוצות לגבעה בסמוך לבית העלמין היהודי המקומי, שם נרצחו עירומים בידי שוטרים גרמנים ולטבים בבורות ירי. באביב 1944 פתחו הגרמנים את קבר האחים, וציוו על קבוצת אסירים לשרוף את גופות הנרצחים כדי לטשטש את עקבות הטבח.

מ-800 יהודי קרסאווה שרדו את השואה 4 אנשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרסאווה** בוויקישיתוף
* קרסווה (Karsava), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "קרסאווה", באתר JewishGen (באנגלית)
* קטרין רייכלט, קרסאווה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1008–1009), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000041410

 |
**קימרוזאורוס** (שם מדעי: ***Kimmerosaurus***; מילולית: "לטאת קימרידג'") הוא סוג של פלסיוזאור מסדרת הפלסיוזאורים שחי בתור היורה. זוחל ימי זה היה קרוב משפחתו של הקריפטולידוס.

מאפיינים
--------

מאובניו של היצור נמצאו בבריטניה בתצורות על חוף הים (ששמם באנגלית Kimmeridge Clay (אנ')), שבאתר המורשית העולמית: חוף היורה, בדורסט, בריטניה, אזור בו נמצאו מגוון יצורים ימיים מהיורה. 

נמצאו גולגולת עם שיניים וכמה חוליות צוואר, מהם מסיקים שהוא השתייך למשפחתו של הקריפתולידוס קריפטולידיים. לסתותיו היו רחבות ובעלות שורות שיניים חרוטיות שעזרו לו ללכוד דגים ביעילות. מבנה החוליות מאוד דומה לחוליות ה-*Colymbosaurus*, מה שגרם לכמה חוקרים לסבור שיצור זה הוא למעשה מאובן של *Colymbosaurus* ללא הראש.

ככל הנראה יצור זה חי רוב זמנו בים הקדום - ים תטיס ושם צד מגוון דגים ויצורי ים נוספים, אחריהם רדף בעזרת ארבעת סנפיריו הארוכים. הוא עצמו הותקף בידי זוחלי ים גדולים יותר כמו הפליוזאורוס שחי באותו אזור.

בתרבות
------

הקימרוזאורוס מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם נראים מספר פרטים המחפשים כרישי מלאך אך אחד מהפרטים נטרף על ידי פליוזאורוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קימרוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
חדר איסוף ממצאים בתחנת המחקר קורושימה במחוז אוקינאווה שביפן
תחנת המחקר האמריקאית "**ריבן**" שבגרינלנד
תחנת החלל הבינלאומית
**תחנת מחקר** היא מעבדת מחקר, או אתר המשמש לשם ביצוע מחקר מדעי או סקרים או איסוף נתונים עבור מחקרים מדעיים. על פי רוב תחנות מחקר מצויות באתרים מרוחקים (שאינם מאפשרים איסוף נתונים וחזרה למוסד האקדמי או גוף חוקר בצורה קלה).

התחנות נמצאות על פי רוב באזורים מרוחקים של העולם: בסמוך לאוקיינוסים, ואף בחלל החיצון (תחנת החלל הבינלאומית).

סוגי תחנות מחקר
---------------

### תחנת ניסיונות חקלאית

תחנות ניסיון חקלאיות, המכונות בפשטות "תחנת ניסיונות"(אנ'), הן הסוג המוקדם והנפוץ ביותר של תחנות מחקר. תחנות כאלו נמצאות במדינות רבות. תחנות אלו מבצעות ניסויים, אוספות מידע ומכשירות מדענים בתחום האגרונומיה.

### חקר הקטבים

תחנות מחקר ממוקמות באזור הארקטי, כגון תחנת המחקר המדעית צפון-מזרח (Северо-Восточная научная станция РАН) שהוקמה על ידי רוסיה, תחנת המחקר הארקטית מקגיל (McGill Arctic Research Station) שהוקמה על ידי אוניברסיטת מקגיל שבקנדה; תחנת המחקר הימאדרי שהוקמה על ידי הודו.

באזור הארקטי יש מספר תחנות קרח נעות שהוקמו על ידי ברית המועצות (ולאחר התפרקות ברית המועצות הוקמו על ידי רוסיה) - הצפות על קרחונים באוקיינוס הארקטי.

מדינות רבות הקימו תחנות מחקר באנטארקטיקה, ובהן: תחנת שווה שהוקמה על ידי יפן; תחנת מחקר האלי שהוקמה על ידי בריטניה; וטרול, שהוקמה על ידי נורווגיה.

### מחקר אקולוגי וביולוגי

ישנן תחנות מחקר המקיימות מחקרים אקולוגיים או ביולוגיים, באתרים בעלי חשיבות מיוחדת (מיקום התחנה בתוך האזור מאפשר מחקר יעיל יותר, לצורך איסוף ועיבוד הנתונים), לדוגמה: תחנת המגוון הביולוגי טיפוטיני, שבאזור האמזונס, באקוודור.

תחנות מעין אלה מוקמות גם באתרים בהם נדרשת שהות ממושכת לאיסוף הנתונים. לדוגמה - תחנת המחקר בפארק הלאומי גומבה שבטנזניה שהקימה ג'יין גודול, על מנת לחקור את השיפנזים החיים שם.

### מחקר בחלל

* ראו - תחנת החלל הבינלאומית

בישראל
------

תחנת המחקר המדעי הראשונה שהוקמה בישראל, הייתה תחנת הניסיונות בעתלית שהוקמה על ידי אהרון אהרונסון.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תחנות מחקר** |

בישראל
* תחנת מחקר ישראלית לחקר הים העמוק באתר "הידען"

בחלל
* תחנת החלל הבינלאומית באתר סוכנות החלל הישראלית
* ההיסטוריה של תחנות החלל באתר מכון דווידסון

באנטארקטיקה
* הצצה לתחנות המחקר באנטארקטיקה באתר mako
* תחנות מחקר באנטארקטיקה, סרטון באתר יוטיוב, 26 במאי 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  אדם פאולר, "**חלון סיבירי לעידן הקרח**", כתבה באתר ה-BBC
2. ↑  מחקר מדינות אסייתיות באזורים ארקטיים
3. ↑  ההיסטוריה של תחנות הקרח הצפות
4. ↑  תחנת הניסיונות בעתלית, באתר מט"ח
**קימברלי גואדלופה לואיזה מרטינס** (בספרדית: **Kimberly Loaiza**;‏ מכונה **קימברלי לואיזה**; נולדה ב-12 בדצמבר 1997) היא זמרת ויוטיוברית מקסיקנית.

התפרסמה לראשונה ב-2 בדצמבר 2016 ובתוך שבוע אחד היו לה 100 אלף מנויים בערוץ הYouTube שלה, כיום הערוץ שלה הוא השלשי במקסיקו עם מעל ל-26,900,000 מנויים.

השווי נטו של לואיזה מוערך בכ-5 מיליון דולר.

ביוגרפיה
--------

קימברלי גואדלופה לואיזה מרטינס נולדה ב-12 בדצמבר 1997 בעיר מקסיקלי שבצפון מקסיקו.

ב-2019 התחתנה עם בן זוגה חואן דה דיוס, ובהמשך השנה נכנסה להיריון ממנו.

לשניים יש בת משותפת קימה סופיה פנטוג'ה לואיזה.

### קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
ב-15 בנובמבר 2016 פתחה את ערוץ הYouTube שלה שהגיע ל-100 אלף מנויים בתוך שבוע אחד. לואיזה המשיכה להתפרס במהירות ב-2017 הגיעה למיליון מנויים בערוץ, וב-2018 לעשר מיליון.

כיום הערוץ שלה הוא השלשי במקסיקו עם מעל ל-26,900,000 מנויים.

באינסטגרם יש לה יותר מ 12 מיליון עוקבים, ובטוויטר יותר 2 מיליון.

ב-2020 פתחה חשבון טיקטוק, וכיום הוא החשבון המקסיקני הכי נעקב בפלטפורמה, והשמיני בעולם עם 57.7 מיליון עוקבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קימברלי לואייזה** בוויקישיתוף
* קימברלי לואייזה, ברשת החברתית פייסבוק
* קימברלי לואייזה, ברשת החברתית טוויטר
* קימברלי לואייזה, ברשת החברתית אינסטגרם
* קימברלי לואייזה, ברשת החברתית טיקטוק
* קימברלי לואייזה, סרטונים בערוץ היוטיוב
* קימברלי לואייזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתון זה הושג על ידי חישוב השיעורים שמשלמים בלוגים עבור המודעות שהוצבו באתר שלהם על ידי יוטיוב בד בבד עם הצפיות שהם מקבלים, שיעורי המודעות הללו בתוספת מספר המוצרים שייתכן שהיא קידמה תורמים לעושרה
2. ↑  קימברלי לואיזה - ביו, וויקי, שווה נטו, עובדות על כוכב YouTube
3. ↑  חשבונות הטיקטוק הנעקבים ביותר#החשבונות הנעקבים ביותר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1264162286
* LCCN: no2020145834
* SUDOC: 259916927
* VIAF: 15160846313108030329
* WorldCat: lccn-no2020145834

 |
**רָמִירוֹ השני, מלך אראגון** ("הנזיר") (24 באפריל 1086 - 16 באוגוסט 1157) היה מלך אראגון בין השנים 1134 ל-1137.

ביוגרפיה
--------

רמירו נולד ב-24 באפריל 1086, והיה בנם של סנצ'ו הראשון, מלך אראגון ופליסיה דה רוסי, בתם של אילדואין הרביעי, רוזן מונדידיר ואליס דה רוסי. אביו הכניס את רמירו בילדותו למנזר הבנדיקטיני של סנט פונס דה טומייר במחו בזייה. כנזיר מכובד, רמירו נבחר לאב המנזר המלכותי הקסטיליאני Santos Fecundo y Primitivo ב-Sahagún ומאוחר יותר היה אב המנזר של מנזר סן פדרו אל וייחו ב-Huesca. ברצונו להגביל את כוחו של רמירו בתוך ממלכת נווארה-אראגון, אחיו אלפונסו הלוחם חסם את בחירתו לבישוף של בורגוס ולבישוף של פמפלונה.

בשנת 1134 נבחר רמירו לבישוף של ברסטרו-רודה כאשר מותו של אחיו חשוך הילדים הפך אותו לאחד המועמדים לירושה לכתר. אחיו אלפונסו הראשון הוריש במותו את כל אדמותיו למסדרי אבירים. לאצילי הממלכה לא הייתה כמובן שום כוונה לקיים את צוואתו; הם בחרו במקומו את אחיו רמירו, איש כנסייה שגילה עניין מועט בניהול הממלכה והקדיש את מיטב מאמציו למציאת יורש. הוא נשא לאשה את אינֶס מפואטייה, שילדה לו את הנסיכה פֶּטְרוֹנִילָה. בתחילה התכוון לחתנה עם סנצ'ו מקסטיליה, אך תוכניותיו לא עלו יפה, ולבסוף החליט להשיאה (בגיל שנה בלבד) לרמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה. משהנישואין נכנסו לתוקפם פרש למנזר והותיר את ניהול הממלכה בידיו של רמון ברנגר, אם כי נותר מלך אראגון להלכה עד יום מותו.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סנצ'ו השלישי, מלך נווארה |   | סאנצ'ה מאאיבר |   | ברנאר-רוז'ה, רוזן ביגור |   | גראסנדה מביגור |   | אילדואין השלישי, רוזן מונדידיר |   | לא ידוע |   | אבלה הראשון, רוזן רוסי |   | ביאטריקס מהנאו |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | רמירו הראשון, מלך אראגון |   |   |   |   |   | ארמסינדה מביגור |   |   |   |   |   | אילדואין הרביעי, רוזן מונדידיר |   |   |   |   |   | אליס דה רוסי |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | סנצ'ו הראשון, מלך אראגון |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | פליסיה דה רוסי |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **רמירו השני, מלך אראגון** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמירו השני, מלך אראגון** בוויקישיתוף
* רמירו השני, מלך אראגון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* רמירו השני, מלך אראגון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אלפונסו הראשון** | **מלך אראגון**
1137–1134 | **הבא**:**רמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה  ופרונלה, מלכת אראגון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118866796
* ISNI: 0000 0000 3599 5504
* LCCN: n85272921
* VIAF: 48216742
* WorldCat: lccn-n85272921

 |
**הארמייה העשירית** (ביפנית: **第10軍**) הייתה ארמייה קצרת ימים של הצבא היפני הקיסרי.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **טבח ננקינג**  

הארמייה הוקמה ב-20 באוקטובר 1937 בעקבות הוראה מיוחדת של המטה הכללי הקיסרי. הארמייה נשלחה לצפון סין כדי לחזק את הכוחות היפניים שם. היא לקחה חלק בקרב שאנגחאי, רק לקראת אמצע נובמבר 1937 הצליחו היפנים לכבוש את שאנגחאי לאחר שנגרמו להם אבדות כבדות בקרבות פנים אל פנים. למטה הכללי בטוקיו דווח על מורל נמוך של החיילים היפנים בשטח. הסינים ניהלו קרבות גרילה באזור שאנגחאי וגרמו ליפנים אבדות כבידות. דווח אף על מעשי זוועה שעשו הסינים בשבויי מלחמה יפנים.

בחודש נובמבר, לאחר שהתגברו על ההתנגדות בשנגחאי, החלו היפנים להתקדם לעבר ננקינג שהייתה מאורגנת ומוגנת פחות משאנגחאי. עם התקדמות הצבא היפני החלה האוכלוסייה הסינית בדרכו להימלט כשהיא מותירה אחריה אדמה חרוכה ומציתה שדות, יערות, בסיסים, בתים, מחסנים וכל דבר שיכול היה להביא תועלת ליפנים.

ב-7 בדצמבר הורה הצבא היפני לכוחותיו להימנע מכל פעולה בלתי חוקית כלפי אזרחים סינים, כולל ביזה או ירי. החיילים היפנים הוזהרו מפני עונשים חמורים לכל מי שיפר את ההוראה. במהלך התקדמותם לעבר ננקינג פזרו היפנים כרוזים בהם הודיעו כי לא יגלו רחמים כלפי מי שיעז להתנגד להם אך לא יפגעו באזרחים תמימים והם קראו לחיל המצב הסיני להיכנע ולפתוח את שערי העיר. משלא נענו הורה מפקד הכוח היפני לפתוח במתקפה.

ב-12 בדצמבר, יומיים לאחר תחילת המתקפה היפנית, הורה המפקד הסיני, גנרל טאנג שנג צ'י, לכוחותיו לסגת. הנסיגה התנהלה באי סדר מוחלט ותוך בהלה. היו חיילים סינים שפשטו את מדיהם ולבשו בגדים אזרחיים בניסיון להיטמע בתוך האוכלוסייה האזרחית. אחרים נורו בגבם על ידי חבריהם בעת מנוסתם. אלה שברחו מחוץ לעיר התרכזו על גדות הנהר יאנגצה, אך אז התברר שאין במקום סירות שיוכלו להעבירם לגדה השנייה או להבריחם במורד הנהר. היו שקפצו למים הקרים וטבעו. ב-13 בדצמבר 1937 היפנים נכנסו לעיר מוקפת החומה כשהם נתקלים בהתנגדות קלושה בלבד. הצבא הסיני הניח את נשקו וכ-90 אלף מחייליו נכנעו. לאחר מכן ביצעו אנשי הארמייה את מה שכונה לימים בשם "טבח ננקינג". מעשי הטבח נמשכו כשישה שבועות ובהם נרצחו, על פי הערכות שונות, בין 150 אלף ל-300 אלף אזרחים וחיילים סיניים.

הארמייה פורקה ב-14 בפברואר 1938, ואנשיה פוזרו בין היחידות השונות בצפון סין ובמרכזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארמייה העשירית** בוויקישיתוף

* History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition), HyperWar Foundation.
**יערה יפנית** (שם מדעי: ***Lonicera japonica***) היא צמח נוי מטפס הנפוץ בישראל. קל להבדיל אותה מהיערה האיטלקית, הגדלה בר בחבל ההררי, על-פי העלים: ליערה היפנית עלים מוארכים בעלי חוד בקצה, ואילו ליערה האיטלקית עלים כמעט עגולים. היערה היפנית גדלה באופן טבעי במזרח אסיה, בין השאר ביפן, בקוריאה, בסין ובטאיוון והגיעה לחדירה רבה בדרום אמריקה.

תכונות הצמח
-----------

הצמח מטפס, התופס מרחב רב, ופריחתו הבולטת והריחנית בחודשי האביב והקיץ. גם בחודשי הסתיו והחורף הוא שומר על צבע ירוק ועליו אינם נושרים. הוא נחשב למטפס מבוקש בגינות ציבוריות, שכן אין לו דרישות גבוהות להשקיה ולקרקע נוחה.

ליערה קצב צמיחה מהיר. יש לה כושר פיתול, בדומה לעלי הגפן. היא עשויה להגיע לגובה עד 10 מטר. העלים הם צרים וקטנים: 3-8 ס"מ אורך 2-3 רוחב. הפרח נחלק כמו לשון כפולה ובעל צבע לבן עם נטייה לצהוב. הפרי עגולי בצבע כחול כהה, בקוטר 5-8 ס"מ וכולל גרעינים בודדים.

הגבלות ושימוש
-------------

היערה היפנית נחשבת לצמח פולשני במדינות ארגנטינה, ברזיל ומקסיקו. מקור במדינות אילינוי ווירג'יניה שבארצות הברית יש הגבלות על גידולה. בנוסף, פיתוליה עלולים לגרום לחניקת עצים מסוימים. יש לה ערך רפואי ברפואה הסינית המסורתית.

גלריית תמונות
-------------

צולם בקדומים - סיון תשס"ז - יוני 2007

* 
* 
*

ראו גם
------

* יערה איטלקית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יערה יפנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* צמחיית טאיוואן (באנגלית)
**רמי בן אפרים** (נולד ב-1965) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם, נספח צה"ל בסינגפור ומפקד בסיס רמת דוד במלחמת לבנון השנייה. 

בן אפרים נולד וגדל במושב עין ורד. התגייס לקורס טיס ביולי 1983 (קורס 107) וסיים אותו במגמת קרב. שירת בטייסת סקייהוק ובטייסת כפיר. ב-1988 עבר הסבה למטוסי F-16 פייטינג פלקון מדגם "נץ" ושירת בטייסת הנגב ובטייסת 140, בדצמבר 1988 נאלץ לנטוש את מטוס ה"נץ" במהלך אימון הכשרה מבצעית, לאחר פגיעת עיט סלעים במנוע המטוס ונפצע באורח קל. בהמשך שירת כסגן מפקד טייסת תעופה בבסיס רמון וכסמ"ט ב' (סגן מפקד הטייסת האחראי בין השאר על תוכניות, תרגילים ולוחות זמנים) בטייסת עוף החול. הוא נשלח לאקוודור במסגרת צוות הדרכה לחיל האוויר המקומי על מטוסי הכפיר שנרכשו מישראל. לאחר הסבה למטוסי F-16 דגם "ברק", מונה לסמ"ט א' בטייסת 109. לאחר מכן שירת כמפקד טייסת ראשוני קרב בבית הספר לטיסה בבסיס חצרים. ב-1999 מונה למפקד טייסת 140 וב-2001 למפקד טייסת 109. 

ב-2003 קודם לדרגת אלוף-משנה ובאוקטובר מונה לראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר. ב-2005 מונה למפקד בסיס רמת דוד ופיקד על הכנף במהלך מלחמת לבנון השנייה. ביוני 2007 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק כוח האדם, הוא כיהן בתפקיד עד יולי 2010. בתפקידו הבא כיהן כנספח צה"ל ומערכת הביטחון בסינגפור, תאילנד, יפן וניו זילנד עד 2013. לאחר מכן שימש עוזר ראש אגף התכנון במשך כשנה. 

לאחר שחרורו שימש יועץ ביטחוני ומ-2015 מכהן כראש סקטור הביטחון והממשל בחברת צ'ק פוינט. 

בן אפרים בוגר לימודי כלכלה ולוגיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בלימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמי בן אפרים** בוויקישיתוף
* "ההשתמטות היא איום אסטרטגי על הצבא", באתר חיל האוויר הישראלי
* סיון גזית, ‏ראש להק כח אדם חדש: תא"ל רמי בן אפרים , באתר חיל האוויר הישראלי
* רמי בן אפרים מספר על פגיעת ציפור בנץ דו מושבי, סרטון באתר יוטיוב

| מפקדי בסיס רמת דוד  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יהושע גילוץ • רודי אוגרטן • קלמן טורין • בנימין בונה • עזר ויצמן • גדעון אלרום • מנחם בר • יחזקאל סומך • יעקב אגסי • ארלוזור לב • יעקב אגסי • גיורא רם-פורמן • רמי הרפז • יפתח ספקטור • הרצל בודינגר • איתן בן-אליהו • אמיר נחומי • יצחק גת • אבנר נווה • גדעון אילת • יוסף גונן • רני פלק • אליעזר שקדי • רם שמואלי • אבי יעקבי • רמי בן אפרים • אילן בוגר • רונן שמחי • ניר ברקן • אמנון עין-דר • אמיר לזר • גלעד פלד • א' |

 |

| ראשי להק כוח האדם בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ישעיהו לזרסון • אורי טלמור • צבי גוב-ארי • יעקב טרנר • משה מורג • אבי ארוך • יואל פלדשו • יצחק אמיתי • גיל רגב • אמיר השכל • רז גור אריה • דני גנות • רמי בן אפרים • אילן בוגר • דוד ברקי • נתן ישראלי • איתמר רייכל • יובל הראל |

 |
**אילוקלסיה** (שם מדעי: ***Ilokelesia***) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים, אשר חי בתור הקרטיקון שלפני 95 מיליון שנה לפני זמננו. הוא התגלה ב-1991 בתצורת וינקול (אנ') שבנאוקן, בארגנטינה. הסוג נחקר ותואר בידי החוקרים רודולפו קוריה ולאונרדו סלגאדו ב-1998. משמעות השם היא משפת ילידי צ'ילה - המפוצ'ה ומשמעותו: "לטאת בשר". הסוג כלל מין יחיד - *Ilokelesia aguadagrandensis*, על שם היישוב Aguada Grande, לצידו נמצאו המאובנים.

האילוקלסיה היה דינוזאור בינוני בעל גולגולת קצרה, רגליים אחוריות גדולות ושריריות וזרועות מנוונות. החוקר גרגורי ס. פאול העריך שהגיע לאורך 4 מטרים ולמשקל של 200 קילוגרם. הערכות אחרות נתנו לו מדד אורך של 5.3 מטרים או 5.8 מטרים ומשקל 840 קילוגרם. הדינוזאור שונה משאר בני משפחת האבליזאוריים במספר מאפיינים, כמו עצמות צדדיות בלסת העליונה וחוליות צוואר מופחתות. גם מבנה אגן הירכיים בעל מאפיינים שונים במקצת משאר קרוביו ובכל זאת הוא נחשב לאבליזאור אמיתי.

ייתכן שדינוזאור זה היה פרימיטיבי בקבוצתו ובעל מאפיינים שירש מנואזאוריים שחיו לצידו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אילוקלסיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |