recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "משתנה קפאידי", העוסק בכוכבים משתנים מסוג δ בקפאוס.
מיקומם של בטא קפאידיים בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל
**כוכב משתנה מסוג β בקפאוס** (בקיצור **משתנה β בקפאוס** או **משתנה β קפאידי**, באנגלית **β Cephei variable**, לפעמים נקרא גם **משתנה β בכלב גדול**) הוא סוג של כוכב משתנה המתאפיין בהשתנות מהירה וקטנה בבהירות נראית הנובעת מפעימות בשכבות הפנימיות של הכוכב. כוכבים מסוג זה הם בדרך כלל תת-ענקים או ענקים כחולים מסוג ספקטרלי B שנמצאים בתהליך של יציאה מהסדרה הראשית והפיכה לענקים אדומים. כוכבים מסוג זה נקראים על שם β בקפאוס שהיה הכוכב הראשון מסוג זה שזוהה ככוכב משתנה בשנת 1902.

תכונות
------

משתני β בקפאוס הם כוכבים בעלי מסה של 20-7 מסות שמש ששלב היתוך המימן בליבתם הסתיים ומתרחש כעת בשכבות שמקיפות את הליבה וכתוצאה מכך קוטרם של הכוכבים גדל והם הופכים לתת-ענקים כחולים ולאחר מכן לענקים כחולים. מקובל לחשוב שמנגנון הפעימות בכוכבים מסוג זה נוצר על ידי אטומי ברזל בשכבות הפנימיות שבהן שוררות טמפרטורות סביב 200,000 קלווין. בטמפרטורות אלה הברזל יוצר שכבה אטומה יחסית לקרינה וכתוצאה מכך הטמפרטורה של השכבה עולה והיא מתנפחת וגדלה, דבר שמביא לירידה בצפיפות של הברזל ולעליה בשקיפות וכתוצאה מכך לירידה בטמפרטורה והתכווצות חזרה של השכבה. מכיוון שהפעימות מתרחשות בשכבה פנימית, השינוי בקוטרו של הכוכב הוא זניח והשינוי בעוצמת ההארה נובע בעיקר משינויי הטמפרטורה בתוך הכוכב. מסיבה זו השינויים בבהירות קטנים יחסית והעוצמה גדלה עם עליית הטמפרטורה, כלומר דווקא כשהשכבה הפנימית מתכווצת.

השינויים בבהירות הנראית של כוכבים אלו נעים בין מאיות של דרגת בהירות ועד למספר עשיריות של דרגת בהירות, כלומר לא ניתן להבחין בשינויים בלי ציוד מדידה. באור על-סגול השינוי בבהירות הוא בולט יותר ומגיע לדרגת בהירות אחת. אורך המחזור של ההשתנות הוא בין 2.5 ל-7 שעות, אך בחלק מהכוכבים זוהו מחזורי משנה של השתנות קטנה יותר שלהם זמן מחזור של רבע מזמן המחזור של הפעימות.

משתני β בקפאוס בולטים
---------------------

* β בקפאוס (אלפירק) עצמו עם שינוי של כעשירית דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-4.5 שעות.
* β בכלב גדול (מירזם) עם שינוי של 7 מאיות דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-6 שעות.
* מימוזה (β בצלב הדרומי) עם שינוי של 8 מאיות דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-4.6 שעות.
* הדר (β בקנטאור) עם שינוי של כ-4 מאיות דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-3.75 שעות, אבל מדובר בכוכב כפול שככל הנראה שני בני הזוג הם משתני β בקפאוס כך שהנתונים אינם חד משמעיים.
* ספיקה (α בבתולה) עם שינוי של כשתי עשיריות דרגת בהירות וזמן מחזור של כ-6.5 שעות, אך מאז 1970 ההשתנות פסקה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Francis LeBlanc: An Introduction to Stellar Astrophysics
2. ↑  M. A. Smith: The nonradial oscillations of Spica, Astrophysical Journal, Part 1, vol. 297, p. 206 (1985)
**האגה גיינגוב** (באנגלית: **Hage Geingob**,‏ 3 באוגוסט 1941 – 4 בפברואר 2024) היה הנשיא השלישי של נמיביה, מאז מרץ 2015 ועד לפטירתו. כיהן גם כראש ממשלת נמיביה בשנים 2012–2015 ובשנים 1990–2002. בשנים 2008–2012 כיהן כשר התעשייה והסחר.

ביוגרפיה
--------

גיינגוב נולד בדרום-מערב אפריקה. בשנת 1961 סיים קורס הכשרה בהוראה, והחל לעבוד כמורה במרכז המדינה. בסוף אותה שנה החליט לעזוב את נמיביה ולהגר לבוטסואנה על מנת לקבל הכשרה מקצועית טובה יותר. אמור היה לטוס לדאר א-סלאם שבטנזניה במסגרת הקונגרס הלאומי האפריקני, אך מטוסו פוצץ כשהיה על הקרקע בטרם ההמראה.

בשנת 1964 עזב לארצות הברית על מנת ללמוד באוניברסיטת טמפל שבפילדלפיה במדינת פנסילבניה, שם קיבל מלגה. למד לתואר ראשון ושני ביחסים בינלאומיים גם בניו יורק, בין השאר גם בניו סקול.

בשנים שלאחר מכן היה פעיל למען עצמאותה של נמיביה, דבר שהוביל למסעות רבים בכל רחבי ארצות הברית.

בשנת 1972 החל לעבוד באומות המאוחדות.

בשנת 1989 חזר לנמיביה, ועבד בצוות שניסח את החוקה הלאומית אשר אושרה בשנת 1990. בשנה זו גיינגוב נבחר לראש הממשלה הראשון של המדינה. בשנת 1995 נבחר לכהונה שנייה והחזיק בתפקיד זה עד שנת 2002. לאחר סיום תפקידו, לקח חלק בצוותים בינלאומיים שפיתחו את שיתוף הפעולה באזור.

בשנים 2008–2012 כיהן כשר התעשייה והסחר.

בשנת 2012 התמנה בשנית לתפקיד ראש ממשלת נמיביה, והחזיק בתפקיד עד 2015.

בשנת 2014 נבחר לנשיאות המדינה עם רוב מוחץ של כ-87%. בטקס השבעתו ב-21 במרץ 2015 השתתפו 15 ראשי מדינות.

נפטר לאחר מאבק במחלת הסרטן ב-4 בפברואר 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האגה גיינגוב** בוויקישיתוף
* האגה גיינגוב, ברשת החברתית פייסבוק

| נשיאי נמיביה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| סם נוג'ומה • היפיקפוניה פוהאמבה • האגה גיינגוב | דגל נמיביה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1155322517
* ISNI: 0000 0000 4627 0373
* LCCN: no2007005199
* NTA: 301435847
* RERO: 02-A013405085
* VIAF: 36686055
* WorldCat: lccn-no2007005199

 |
שדרן קווים מערוץ הספורט מראיין את הכדורסלן רוברט רות'בארט לאחר משחק קבוצתו
**שדרן קווים** הוא חבר בצוות השידור של תחרויות ספורט שתפקידו לדווח על המתרחש בקרבת ספסלי הקבוצות המתחרות, בענפי ספורט מסוימים, ובקרבת הצוות המקצועי והמאמנים במהלך המשחק. בענפי ספורט נוספים מוצב שדרן הקווים קרוב יותר לתחרות עצמה ומספק נקודת מבט קרובה יותר למתרחש.

מספרן של הנשים הממלאות תפקיד זה גבוה ביחס למספרן הכולל במשרות אחרות בתקשורת הספורט.

שדרן הקווים בענפי הספורט הפופולריים
-----------------------------------

שדרנית קווים מדווחת במהלך משחק בליגת העל בכדורגל
שדרן הקווים בשידורי ענפי הספורט הפופולריים, הכדורגל והכדורסל, מצטרף לצוות השידור ברוב המשחקים המשודרים בטלוויזיה ולעיתים גם למשחקים המשודרים ברדיו. לצוות שידור עשוי להצטרף שדרן קווים אחד המסקר את ספסלי שתי הקבוצות או שני שדרנים, אחד לכל קבוצה.

שדרן הקווים משתלב בשידור כבר מפתיחתו כשתפקידו העיקרי להעביר סקירה קצרה על אשר נעשה בקבוצה מאז משחקה האחרון ועל הכנותיה לקראת המשחק המשודר ולהגיש את הרכבי הקבוצות. מרגע פתיחת המשחק נמצא שדרן הקווים סמוך לספסלי הקבוצות ומדווח, ביוזמתו או לבקשת שדרן המשחק, על תגובות הצוות המקצועי של הקבוצה או ספסל המחליפים לאירועים בולטים במשחק, על הוראות שהעביר המאמן לשחקניו במהלך המשחק (בכדורסל, גם במהלך פסק זמן) או במחציתו בחדר ההלבשה ועל אירועים חריגים נוספים. בדיווחים שבמהלך המשחק שדרן הקווים אינו מצולם וקולו נשמע על רקע שידור המשחק. בתום המשחק ובשידורים מסוימים גם במחציתו מראיין שדרן הקווים בקצרה נציג מהקבוצות, שחקן או מאמן. עבודתו של שדרן הקווים אינה מסתכמת בדיווח קצר וענייני בלבד, למשל על ההרכב, על חילופים או על תוספת זמן, אלא נדרשת ממנו עבודה עיתונאית לכל דבר: מצופה ממנו לזהות מקרים חריגים הראויים לדיווח, חילופי דברים פיקנטיים שעשויים לעניין את הצופה או המאזין ולשאול שאלות מאתגרות בראיונות שהוא עורך. על כן, עליו להיות מעורה בנעשה בקבוצה שאותה הוא מסקר מעבר לפרטי המידע הבסיסיים על סגל השחקנים והצוות המקצועי.

הראיונות שעורך שדרן הקווים לאחר המשחק עשויים להיות מלאי אמוציות בשל סמיכותם לתום ההתמודדות ושאלותיהם עשויות לעורר כעס בקרב המרואיינים. על כן, קורה לא אחת שהמרואיין עונה בבוטות או בסרקזם, או אף עוזב את הריאיון לפני שהסתיים.

תפקיד שדרן הקווים מהווה פעמים רבות "מקפצה" לתפקיד כתב או שדרן ראשי, ולעיתים ממלאים אותו כתפקיד נוסף כתבים פעילים. עם עיתונאי הספורט הישראלים שמילאו תפקיד זה בראשית הקריירה נמנים בין היתר שרון פרי שמונתה למגישת התוכנית "שירים ושערים" שני עשורים לאחר שמילאה בה את תפקיד שדרנית הקווים, אופירה אסייג, לילך סונין, אורלי אלקלעי, מיכל גרונדלנד, ציון נאנוס וגאולה אבן.

השפעה על המשחק
--------------

על פי חוקת הכדורגל, החלטתו של שופט המשחק היא הקובעת גם אם טעה ואסור לו להיעזר בצילומי הטלוויזיה. למרות זאת, במספר מקרים ניצלו גורמים מטעם אחת הקבוצות או אחד מחברי צוות השיפוט את המידע המצוי בידיו של שדרן הקווים, המעורב בשידור המשחק ומוזן באמצעות אוזניות במידע המתקבל מהילוכים חוזרים, כדי להפוך את החלטת השופט על פיה.

ראו גם
------

* שדרן ספורט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שדרן קווים** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד אלון עידן, שדרי הקווים הנודניקים: קווים לדמותם, באתר הארץ, 2 בפברואר 2014
* רז שכניק, מעבר לקווים, מוסף 7 לילות, 4 במרץ 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביתר לנג ותומר לוי, אלי כהן: המשחק שלנו נפגע בגלל ששדר טלוויזיה התערב, באתר nrg‏, 26 בנובמבר 2006
**דוּד פֶּרפקט** (באנגלית: **Dude Perfect**) הוא שמה של קבוצת בידור ספורטיבי פופולרית מפריסקו, טקסס, אשר מעלה סרטונים בקביעות ליוטיוב. חברי הקבוצה הם התאומים קובי וקורי קוטון, גארט הילברט, קודי ג'ונס וטיילר טוני, כולם שחקני כדורסל ושותפים לחדר בעת לימודם באוניברסיטת טקסס A&M. חברי הקבוצה מחזיקים במספר שיאי גינס רב. סרטוני היוטיוב שלהם צברו מעל ל-13 מיליארד צפיות יחד ולערוץ המרכזי שלהם "Dude Perfect" מעל 56 מיליון מנויים אשר מציב אותו במקום הראשון ביוטיוב בערוצי ספורט (נכון לאוגוסט 2021) וה-18 בסך הכל.

היסטוריה
--------

חברי הקבוצה היו נוהגים לעשות תחרויות על כריכים בחצר האחורית אשר בסופו של דבר צולמו וסרטון של קליעות פעלולים בחווה של טוני הועלה ליוטיוב, שצבר 200,000 צפיות תוך שבוע בלבד. סרטון המשך ממחנה קיץ בחוות סקיי צבר כבר 18 מיליון צפיות, ודוד פרפקט פרסמו שיאמצו ילד בפרויקט Compassion International עבור כל 100,000 צפיות. בשלב זה כבר החלה מודעות של גופים גדולים יותר להצלחה ותוכנית E:60 של ESPN ביקשה לעשות עם הקבוצה צילום של זריקת פעלולים ארוכה שהניבה שיא עולם (בזמנו). לאחר הזריקה התארחו דוד פרפקט בחמש תוכניות שונות ב-ESPN.

לאחר ההצלחה עם ESPN שיתפו דוד פרפקט פעולה עם עשרות גופי ספורט מרכזיים, ספורטאים אלופי עולם ותוכניות טלוויזיה.

בשנת 2011 הוציאה קבוצת דוד פרפקט אפליקציות משחקים ל-iOS ואנדרואיד בשם "Dude Perfect"‏. לאחר מכן הוציאו אפליקציית המשך בשם "Dude Perfect 2", ואת המשחקים "Endless Ducker" ו-"That's Lit". במקביל קורי קוטון הוציא לאור את ספרו "Go Big" על מהלכים שעשתה הקבוצה מתחילת הפעילות ועד המעבר לפרסום עולמי.

בשנת 2017 כתבה בפורבס טענה כי הם במקום ה-3 ברשימת בעלי השכר הגבוה בין כוכבי היוטיוב, עם 14 מיליון דולר.

בשנת 2019 נכנס ערוץ היוטיוב שלהם לעשירייה הפותחת של הערוצים הפופולריים ביותר, כאשר ברשותו למעלה מ-40 מיליון מנויים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד פרפקט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דוד פרפקט
* דוד פרפקט, ברשת החברתית פייסבוק

* דוד פרפקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* דוד פרפקט, ברשת החברתית אינסטגרם

* דוד פרפקט, ברשת החברתית טיקטוק

* דוד פרפקט, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  World Record Edition Dude Perfect, סרטון קולקציה של שיאי גינס בכדורסל, Youtube
2. ↑  "Dude Perfect Live Subscriber Count and Stats". SubscriberCount.live. אורכב מ-המקור ב-2019-03-27. נבדק ב-26 במאי 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Ralston, Katy. "'Dude Perfect' Becomes National Sensation". Texas A&M University. אורכב מ-המקור ב-ינואר 15, 2014. נבדק ב-ינואר 11, 2014.
4. ↑  "Dude Perfect". iTunes Store. נבדק ב-7 ביולי 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Dude Perfect". *Google Play*. נבדק ב-7 ביולי 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  THE WORLD'S HIGHEST-PAID YOUTUBE STARS 2017, באתר פורבס
**אַד אינפיניטום** (מלטינית: **Ad infinitum**, מילולית: **לאינסוף**) הוא ביטוי שמשמעותו "לנצח", "לעד", ולכן משמש לתיאור תהליך ללא סיום מוגדר, תהליך רקורסיבי ללא תנאי עצירה, תהליך החוזר על עצמו ללא תנאי סיום וכיוצא בזה. הוא גם יכול להחליף במקרים מסוימים את הביטוי הלטיני "et cetera" (וכולי) כדי לציין המשך של סדרה כתובה עד אינסוף. דוגמאות:

* הסדרה החשבונית **2, 4, 6, 8, ...** ממשיכה *אד אינפיניטום*.
* חישוב איטרטיבי של היקף של פרקטל יכול להימשך *אד אינפיניטום*.
* הרצת פונקציה רקורסיבית ללא תנאי עצירה תימשך *אד אינפיניטום*.

המתמטיקאי אוגוסטוס דה מורגן כתב בהשראת ג'ונתן סוויפט שיר שעשוע על אד אינפינטום. בתרגום לעברית:

לפרעושים גדולים יש פרעושים קטנים שעוקצים אותם מלמעלה,
וגם להם יש פרעושים קטנים, וכולי וכן הלאה.
הגדולים עצמם רוכבים על פרעושים גדולים, שגם
הם עוקצים פרעושים יותר גדולים, אד אינפיניטום לעולם.

ראו גם
------

* רקורסיה
* אינדוקציה
* התייחסות עצמית

קישורים חיצוניים
----------------

* מי מפחד מהאינסוף?, מאמר באתר אלכסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Augustus De Morgan quote
שער "העולם" 1914
"**העולם**" היה שבועון עברי שהיה עיתונה הרשמי של ההסתדרות הציונית העולמית במשך כארבעים שנה. השבועון היה הגרסה העברית לעיתון המקביל בגרמנית "די ולט" (העולם בגרמנית).

היסטוריה
--------

השבועון יצא לאור לראשונה בשנת 1907 וחדל להופיע בשנת 1950 (עם הפסקות אחדות במשך השנים). ליוזמה להופעתו תרמה העובדה שמהזכיר הכללי של ההסתדרות הציונית נחום סוקולוב, היה במקצועו ובניסיונו עורך ועיתונאי עברי פעיל. 

תחילה נערך והודפס העיתון במערב אירופה (בקלן התגורר נשיא התנועה דוד וולפסון, יורשו של הרצל, ולאחר עריכה הודפס העיתון בברלין) ועורכו העיקרי בפועל היה א. חרמוני. אולם כבר בסוף שנת הופעתו השנייה (סוף 1908) הועברה המערכת לווילנה שבמזרח אירופה, מקום מושבם של רוב קוראיו העבריים. העורך החדש היה אלתר דרויאנוב. בשנת 1912 עברה המערכת לעיר אודסה, שם יצא השבועון לאור עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, אז חדל העיתון להופיע. רק בשנת 1919 חודשה הופעתו, והפעם בלונדון, מקום מושבה החדש של ההנהלה הציונית. העורך החדש היה אברהם אידלסון (עד לשנת 1921). בשנת 1923 עבר "העולם" לעריכתם של חיים גרינברג, ד"ר שמואל פרלמן ומשה קליינמן, שהפך לעורכו העיקרי של השבועון עד לפטירתו בשנת 1948. רק בשנת 1936 הגיעה עריכתו של השבועון הציוני הרשמי לארץ ישראל, והמערכת התמקמה בירושלים, ביחד עם משרדי ההנהלה הציונית.

תוכני השבועון
-------------

לצד דיווחים חדשותיים על התפתחויות בעולם היהודי בכלל ובתנועה הציונית וביישוב הארצישראלי בפרט, כלל השבועון גם מדור ספרותי ובו מאמרים וחיבורים של מחברים וחוקרים מרכזיים. כך למשל שימש "העולם" אכסניה ראשונה לספרו (בהמשכים) של נחום סוקולוב על ברוך שפינוזה, ספרו של א"א קבק על שלמה מולכו, סיפוריו של מנדלי מוכר ספרים ועוד.

כותבי השבועון, 1906-1926

לקריאה נוספת
------------

* "העולם" באתר עיתונות יהודית היסטורית - רוב הגיליונות זמינים לצפייה ולעיון
* א. ש. שטיין, 50 שנה ל"העולם", דבר, 8 במרץ 1957
* "העולם" מהדורה 2, וילנה 1908 באתר ארכיון האינטרנט
* "העולם" מהדורה 3, וילנה 1909 באתר ארכיון האינטרנט
* "העולם" מהדורה 4, וילנה 1910 באתר ארכיון האינטרנט
* "העולם" מהדורה 5, וילנה 1911 באתר ארכיון האינטרנט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העולם** בוויקישיתוף
לוח בג-צ'ל מעוטר
**בג-צ'ל** (בנפאלית: bāgh cāl **बाघ चाल**, משמעות: משחק הנמר) הוא משחק לוח אסטרטגי לשני שחקנים, שמקורו בנפאל. בג-צ'ל הא משחק א-סימטרי, במהלכו שחקן אחד שולט בארבעה נמרים והשחקן השני שולט לכל היותר ב-20 עיזים. במהלך המשחק הנמרים "צדים" את עיזים ואילו העיזים משתדלות לבלום את תנועת הנמרים ולמנוע מהן להיטרף.

לוח המשחק הוא לוח של 5\*5 משבצות, בדומה לאלקיורק (alquerque, ככל הנראה לוח המשחק הקדום של משחק השחמט). השחקנים מוצבים בצמתים של המשבצות, מהלכים אפשריים בין המיקומים מחוברים בקו על הלוח.

מהלך המשחק מורכב משני שלבים. בשלב הראשון, ממקמים על הלוח הריק עיזים, כאשר לאחר כל הצבת עז – נמר חייב לבצע צעד. בשלב השני – העיזים והנמרים זזים על הלוח.

עבור הנמרים, המשימה היא "לאכול" חמש עיזים על מנת לנצח. "אכילה" מתבצעת, בדומה לדמקה - בקפיצה מעל היריב. קפיצה זו מתאפשרת בתנאים מסוימים. בשונה מגרסאות מסוימות של דמקה, האכילה איננה מחויבת המציאות. העיזים יכולות לנצח על ידי חסימת כל הצעדים האפשריים של ארבעת הנמרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בג-צ'ל** בוויקישיתוףשחק בגצ'ל באינטרנט
"**יומן**" היה משדר החדשות ששודר בערוץ הראשון הישראלי מדי יום שישי בערב, והיווה את יומן החדשות השבועי של הערוץ.

היסטוריה
--------

משדר החדשות המרכזי של הערוץ הראשון בימי שישי נקרא "מבט בליל שבת" עד אמצע באפריל 1987, אז הוחלף השם והמהדורה החלה להיקרא "יומן". מתכונת המשדר נותרה דומה לאורך כל שנות שידור התוכנית: תחילה מובא מבזק חדשות לסיכום אירועי היום, ולאחר מכן מובאות כתבות המגזין. פעמים רבות מרואיינת בתוכנית דמות ציבורית חשובה, כאשר לפאנל המראיינים מצטרפים כתבי הערוץ, המוסיפים פרשנות והערות שונות שלהם.

מהדורת "יומן" האחרונה שודרה ב-5 במאי 2017. ב-9 במאי נקבע, על ידי כונס הנכסים הרשמי, לקראת מועד סגירתה של רשות השידור בשבוע שלאחר מכן, כי עוד באותו היום תשודר מהדורת "מבט" האחרונה ושאחריה, לא ישודרו עוד חדשות במסגרת הערוץ הראשון. כך יצא, שבתוכנית האחרונה של "יומן" לא נאמרו מילות פרידה, לאור המחשבה שתהיה עוד מהדורה אחת לפחות. למעשה, ב-9 במאי מסרו עובדי הערוץ, במהלך "מבט", שעוד באותו היום הם עמלו על הכנת מהדורת "יומן" הבאה.

באותה משבצת שידור, כאן 11 העלה מהדורת חדשות בשם "חדשות השבוע" ולאחר מכן נקראה "השבוע" שהיא בעלת מבנה ותכנים דומים ל"יומן". כמו כן רוב כתבי המגזין בה, כמו גם שני המגישים שלה (יאיר ויינרב ותמר אלמוג) היו בתפקידים אלה גם בתקופת "יומן".

עורכים ומגישים
--------------

בין מגישי התוכנית בתקופות שונות לאורך השנים היו דניאל פאר, חיים יבין, ישראל סגל, יגאל רביד ואורית לביא-נשיאל. בשנת 2001, החליפה אילנה דיין את אורית לביא-נשיאל, למשך שלושה חודשים, בעת שהייתה בחופשת לידה. עד שנת 2008, במשך כ-6 שנים, הנחתה את התוכנית גאולה אבן. איילה חסון-נשר ובן כספית הנחו את התוכנית יחדיו החל מסוף שנת 2008 עד תחילת 2010, עת פרש כספית מהגשת תוכנית זו, בעוד חסון-נשר נותרה בה כמגישה יחידה. בנובמבר 2015 עברה אילה חסון לחדשות 13 (אז חדשות 10) ומאז הוגש היומן על ידי עודד שחר. בספטמבר 2016 הוא חזר להגשת התוכנית פוליטיקה, והמגישים היו תמר אלמוג ויאיר ויינרב.

עורכי התוכנית לאורך השנים היו אליעזר יערי, אלישע שפיגלמן, ענת שרן ומשה נסטלבאום. במשך שנים רבות שימש כפרשן מרכזי בתוכנית הכתב אמנון אברמוביץ', עד למעברו לערוץ 2 בשנת 2003.

קישורים חיצוניים
----------------

* "יומן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שידורי רדיו וטלוויזיה, שישי 10.4.87, בעיתון מעריב (ארכיון עיתונות יהודית היסטורית)
2. ↑  שידורי רדיו וטלוויזיה, שישי 17.4.87, בעיתון מעריב (ארכיון עיתונות יהודית היסטורית)
3. ↑  אילנה דיין תגיש את "יומן", באתר הארץ, 23 בנובמבר 2001
4. ↑  "יומן" יעבור למתכונת פאנל בערוץ 1, בהגשת גאולה אבן, באתר הארץ, 23 במרץ 2002
5. ↑  לי-אור אברבך, ‏בן כספית לא ישוב להגיש את "יומן" בערוץ 1, באתר גלובס, 19 בינואר 2010
6. ↑  אתר למנויים בלבד נתי טוקר, מכה לערוץ 1: איילה חסון עוברת לחדשות 10, באתר TheMarker‏, 17 בנובמבר 2015
7. ↑  אלישע שפיגלמן יחזור לערוך את "יומן", באתר הארץ, 20 בינואר 2003
8. ↑  לי-אור אברבך, ‏רשות השידור: ענת שרן עוזבת את עריכת "יומן" בערוץ 1, באתר גלובס, 28 באוקטובר 2014
**הַיילֶמַרִיאַם דֶסָלֶן בּוֹשה** או **היילה מריאם דסלן** (באמהרית: **ኃይለማሪያም ደሳለኝ**; נולד ב-19 ביולי 1965) הוא פוליטיקאי אתיופי. כיהן כראש ממשלת אתיופיה מ-20 באוגוסט 2012 עד 15 בפברואר 2018 בעבר כיהן כסגן ראש ממשלה ושר חוץ בשנים 2012-2010 בממשלה בראשות מלס זנאווי. ב-15 בספטמבר 2012 נבחר ליושב ראש המפלגה השלטת, החזית המהפכנית הדמוקרטית של עמי אתיופיה.
החל מ-27 בינואר 2013 ועד 2014 כיהן כיושב ראש האיחוד האפריקאי. הוא ראש הממשלה הראשון בן למיעוט דתי נאו-פרוטסטנטי ולקבוצה האתנית ווליטא. הוא משתייך לכנסייה האפוסטולית פנטקוסטלית. הוא מהנדס בהכשרתו ואיש אקדמיה.

ילדותו, צעירותו ולימודיו
------------------------

היילמריאם דסלן נולד בשנת 1965 בבולוסו סורה, מחוז של אזור וואליטה בדרומה של אתיופיה. הוא גדל וחי את רוב שנות נעוריו באזור זה. 
הוא נולד במשפחה של בני ווליטא, דוברי שפה מן הקבוצה האומוטית.
שמו הפרטי "היילמריאם" משמעותו היא בשפה געז "כוחה של מרים (הקדושה)", דסלן בושה הוא שם אביו, כש"דסלן" מובנו "אני מאושר" באמהרית.

אחרי שסיים בשנת 1988 תואר ראשון בהנדסה אזרחית באוניברסיטת אדיס אבבה, היילמרים עבד כמדריך במכון לטכנולוגיית המים ארבא מינץ' (כעת - אוניברסיטת ארבא מינץ'). כעבור שנתיים הוא זכה למלגה באוניברסיטת טאמפרה בפינלנד שבה סיים תואר שני בהנדסה תברואתית. בשובו למולדת, עבד בכמה תפקידים אקדמיים ומנהליים, וכיהן למשך 13 שנה כדקאן של המכון לטכנולוגיית המים. בינתיים סיים גם תואר שני למנהיגות ארגונית באוניברסיטת אזוסה פסיפיק בקליפורניה, בארצות הברית.

קריירה פוליטית
--------------

היילמריאם דסלן הוא מאותו דור של פוליטיקאים שלא השתתף כלוחם מחתרת במלחמת האזרחים.
בשנים 2001-2006 קודם לתפקיד של יושב ראש המחלק לאומות, לאתניות ולעמים של הדרום 
בשנות ה-1990 המאוחרות ושנות ה-2000 המוקדמות, התגייס היילמריאם בפוליטיקה כחבר במפלגה השלטת - החזית המהפכנית דמוקרטית של עמי אתיופיה EPRDF ונבחר לסגן יוב ראש המיחלק לאומות, האתניות והעמים של הדרום. הוא החליף בתפקיד זה את אבאטה קישו שהודח בגלל האשמות שחיתות, ואולי גם סיבות פוליטיות או אחרות.
כבעל תפקידים בכירים במפלגה תרם היילמריאם לעלייה ניכרת במספר חברי המפלגה מ-400,000 ל-5,000,000 בשנת 2010.
משנת 2010 מילא את התפקידים של סגן ראש הממשלה ושר החוץ.

ראש ממשלה
---------

ב-20 באוגוסט 2012 בעקבות מותו ממחלה של ראש הממשלה מלס זנאווי שניהל למעשה את המדינה מזה 22 שנה, היילמריאם התמנה לראש ממשלה זמני וב-21 בספטמבר 2012 הפך לראש ממשלה קבוע.

היילמריאם דסלן נשוי לרומן דספיי ולזוג שלושה ילדים.
הוא דובר ולייטיניה, אמהרית ואנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היילמריאם דסלן** בוויקישיתוף
* כתבה על ה"גורם היילמריאם דסלן" מאת יארד אייצ'ה באתר החדשות והדעות ECADF

Yared Ayicheh *Ethiopia: The Hailemariam Desalegn Factor, ECADF, 9 בספטמבר 2012*

* ביוגרפיה באתר האתיופי DURAME

| ראשי ממשלת אתיופיה |
| --- |
| **האימפריה האתיופית** | מקונן אנדלקטצ'או • אבבה ארגאי • אקלילו הבט-וולד • אנדלקטצ'או מקונן • מיכאל ימרו |
| **החונטה הצבאית** | משרת ראש הממשלה מבוטלת |
| **הרפובליקה העממית** | פיקר סלאסי ווגדראס • היילו ימאנו • טספאי דינקה |
| **הרפובליקה הפדרלית** | תמרת לאינה • מלס זנאווי • היילמריאם דסלן |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1217444858
* LCCN: ns2014003824
* VIAF: 310665820
* WorldCat: lccn-ns2014003824

 |
הכניסה לקבר
חפצים מוזהבים שנתגלו בקבר
**קבר סאותס השלישי** הוא אתר ארכאולוגי השוכן כקילומטר דרומית לעיירה שיפקה, צפונית לעיר קאזאנלק במחוז סטארה זאגורה, במרכז בולגריה, בפתח המזרחי של עמק הוורדים. סאותס השלישי היה שליט ממלכת אודריסה בתראקיה מ-331 לפני הספירה עד 300 לפני הספירה.

הקבר היה במקור מקדש מונומנטלי בתל גוליאמטה קוסמטקה (Голяма Косматка: Golyamata Kosmatka), שנבנה במחצית השנייה של המאה ה-5 לפני הספירה. לאחר שימוש כמקדש במשך תקופה ארוכה נקבר המלך סאותס השלישי בתוכו בסוף המאה הרביעית לפני הספירה.

הקבר נתגלה ב-2004 על ידי הארכאולוג הבולגרי ד"ר גאורגי קיטוב (Георги Китов).

תיאור
-----

הקבר בנוי מחזית מרשימה, מבואה יוצאת דופן באורך 13 מטרים ורצף של שלושה חדרים מרווחים. החדר הראשון מלבני שתקרתו דמוית גמלון ששוקיו קשתיות. בחדר זה הוקרב סוס. החדר הבא הוא עגול ובעל גג כיפה, והחדר השלישי חצוב בגוש אבן ענק שתקרתו דמוית גמלון (הדומה לסרקופג). בתוכו חצובה מיטת הלוויה.

בכניסה נתגלה פסל ראשו של סאותס השלישי מארד שנקבר טקסית לפני חזית הקבר, שנעשה בפירוט רב.

חדר הסרקופג הכיל חפצים אישיים שנדרשו למלך בעולם הבא. הם כללו מגיני ברכיים, קסדה מוזהבת שעליה דמויות, שריון עור עם צווארון עשוי סיבים מוזהבים, חרב גדולה וחניתות. היו כלים מארד, ושלוש אמפורות גדולות מחרס שהיו מלאות ביין סמיך תראקי. הרצפה ומיטת הפולחן היו מכוסות בשטיח שבו נארגו סיבי זהב. המשקל הכולל של הזהב כולל כל החפצים היה יותר מקילוגרם. כמו כן היו 13 אביזרים לרתמות סוס מזהב מקושטים בדמויות אנוש, בעלי חיים וצמחים – חפצים נדירים בארכאולוגיה תראקית. שני חפצים מלבניים נוספים מוזהבים עם דמויות לוחמים עומדות, ששימשו לקישוט נדן החרב. היה קישוט עגול מסיבי לשריון המלך. ידית המוט הייתה מוזהבת גם היא. בקבר הוצבו כלים מוזהבים לשתיית יין שלהם שתי ידיות, הקרויים גם "קיליק", וזר מזהב המורכב מענפים, עלים, בלוטים וחפצים רבים נוספים. ממצאים אלו מוצגים במוזיאון ההיסטורי של העיר קאזאנלק.

לאחר ההלוויה, נחסמו הכניסות לשני החדרים הראשונים, והפרוזדור הועלה באש ומולא באבנים ואדמה. החזית נקברה תחת אדמה, כך שלא ניתן היה לזהות את הכניסה לקבר בתל.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבר סאותס השלישי** בוויקישיתוף
* Golyamata Kosmatka
* The Thracian tomb in the "Golyamata Kosmatka" mound
**דב-בר קרלר** (ביידיש: **דוב-בער קערלער**; באנגלית: **Dov-Ber Kerler**; נולד ב-1958 במוסקבה) הוא משורר יידי ופרופסור באוניברסיטת אינדיאנה.

ביוגרפיה
--------

קרלר נולד במוסקבה, בנו של המשורר היידי יוסף קרלר וגדל בסביבה המעורה בתרבות היידיש. בשנת 1971 עבר עם משפחתו לירושלים. סיים תואר ראשון בספרות יידיש ובלשנות הודו-אירופית באוניברסיטה העברית (1983) החל ללמוד לדוקטורט בלימודי יידיש באוניברסיטת אוקספורד (והיה לתלמיד הדוקטורט הראשון ליידיש באוניברסיטה זו). בין השנים 1989 ל-2000 לימד באוקספורד בקולג' לינקולן. את עבודת הדוקטורט שלו עשה על מקורות ספרות היידיש המודרנית במזרח אירופה (1988). בשנת 1999 פרסם את הספר *Origins of Modern Literary Yiddish* על בסיס מחקרו.

בשנת 2001 עבר לארצות הברית כדי לשמש כראש תוכנית ללימודי יידיש באוניברסיטת אינדיאנה. משנת 2002 עומד בראש פרויקט "Yiddish Ethnographic Project" העוסק בתיעוד של דוברי יידיש באוקראינה ובחלקים אחרים של מזרח אירופה.

משנת 1993 משמש כעורך ב"ירושלימער אלמאנאך" ומשנת 2003 משמש כעורך בפועל.

קרלר כתב מספר ספרי שירה ביידיש והוא מפרסם שירה ביידיש תחת שם העט "באָריס קאַרלאָוו" (בוריס קַרלוֹב).

ספרים שערך
----------

* The History of Yiddish Studies (1991)
* The Politics of Yiddish (1998)

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הבית של קרלר באתר אוניברסיטת אינדיאנה
* דב-בר קרלר, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית)
* עלאברעק: באָריס קאַרלאָוו / לידער
* דב בר קרלר (1958-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263618505171
* BnF: cb12387612z (data)
* GND: 135623405
* ISNI: 0000 0001 0928 022X
* LCCN: n91033298
* NKC: jn20000603346
* NTA: 122943309
* SUDOC: 032948476
* VIAF: 97955088
* WorldCat: lccn-n91033298

 |
עם סוג אחר של פסטה
אותו מאכל עם פסטה מסוג פרפלה
**מקרוני פו-פלוטסקי** (ברוסית: **макароны по-флотски** שפירושו "מקרוני בסגנון הצי") הוא מאכל רוסי של פסטה עם בשר טחון.

מאפיינים
--------

המנה העשוי מפסטה מבושלת (בדרך כלל מקרוני, פנה או פוזילי) מעורבבת עם מלית עשויה בשר טחון מבושל (בדרך כלל בקר או חזיר) ובצל מטוגן, ומתובלת במלח ובפלפל שחור. המנה שהוגשה במקור בכוחות הימיים של ברית המועצות, הפכה לפופולרית ברוסיה בשל הפשטות, העלות הנמוכה וזמן ההכנה הקצר שלה. מקרוני פו-פלוטסקי הפך לפופולרי במיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה בתקופות של העוני הגדול בברית המועצות.

הכנה
----

הפסטה מבושלת במים רותחים מומלחים. הבצל נקצץ היטב, בעוד הבשר נטחן. לאחר מזיגת שמן על המחבת, מטגנים את הבצלים הקצוצים ולאחר שהם מקבלים צבע זהוב מוסיפים להם את הבשר לטיגון. את המלית מתבלים במלח ובפלפל. כשהבשר מטוגן והפסטה מבושלת, מערבבים אותם יחד. המנה מוגשת לרוב ללא תוספות, אך ניתן לאכול אותה עם חמוצים.

את הבשר הטחון אפשר להחליף בבשר משומר (טושונקה). "שימורי בקר" ממוצע המכונה כאמור טושונקה מכילים הרבה תבלינים והיא עסיסית מספיק כדי להחליף את הבצל, בעוד שיש בה גם כמות הגונה של בשר. גם הטושונקה היה במקור מאכל צבאי.

ראו גם
------

* רשימת סוגי פסטה
* רשימת מנות פסטה
* ספגטי בולונז

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקרוני פו-פלוטסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  П. В. Абатуров; et al. (1955). "1620. Макароны отварные с мясом (по-флотски)". *Кулинария*. Москва: Госторгиздат, Министерство пищевой промышленности СССР. p. 566. [P. V. Abaturov; et al. (1955). "1620. Cooked pasta with meat (navy-style)". *Cookery* (ברוסית). Moscow: Gostorgizdat, USSR Ministry of Food Industry. p. 566.]
2. 1 2  Delicious TV: Russian pasta navy-style
**אירית רחמים** (נולדה ב-7 בינואר 1974) היא מפיקת אירועים ישראלית. זוכת העונה החמישית של תוכנית המציאות "הישרדות איי קמרינס".

ביוגרפיה
--------

נולדה בברזיל. עם הולדתה, אמה הביולוגית מסרה אותה לבית יתומים. בהיותה בת חצי שנה, בני הזוג מחולון, ברטין ואורי רחמים, ממשפחה יוצאת עיראק, אימצו אותה וגידלו אותה בישראל. כנערה החלה לרקוד בלהקת הרקדנים הצעירים בחולון, ולאחר מכן ניהלה להקת רקדניות משלה. לאחר שהתייתמה מהוריה המאמצים בראשית שנות ה-20 לחייה, זכתה לסיוע מצד אהובה ויצחק ברזילי שעסקו בארגון תצוגות אופנה והפקות אחרות.

ב-2004 החלה להפיק אירועים באופן עצמאי. כיום היא מפיקה חתונות, אירועי בר מצווה, בת מצווה, ואירועי יוקרה נוספים.

### בטלוויזיה

ב-2011 ניצחה את העונה החמישית של תוכנית המציאות "הישרדות איי קמרינס" בערוץ 10, כשבגמר זכתה ברוב קולות המושבעים בתואר השורדת האחרונה, והוענק לה הפרס הגדול על סך מיליון ש"ח.

ב-2019 השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי של הוט "גולסטאריות", בעונתה השביעית.

ב-2021 השתתפה בתוכנית "משחקי השף" ברשת 13, במסלול ה-VIP.

חיים אישיים
-----------

בשנים 1994–2001 הייתה נשואה ליורם חזן. ב-2002 נישאה לכדורגלן העבר לירון בסיס. בסיום מסיבת הרווקות שלה התרחש הפיגוע בסי פוד מרקט. רחמים הסתתרה, וכך לא נפגעה בגופה. כשהיו נשואים שינתה את שמה ל**אירית רחמים-בסיס**. ב-2012 הם התגרשו. להם שני ילדים משותפים. בשנים 2015 - 2023 הייתה בזוגיות עם איש העסקים עמוס לוזון.

בנובמבר 2022 חשפה רחמים כי מתמודדת עם התמכרותה לקניות וסיפרה על הטיפול שעברה.

מתגוררת בארסוף.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד  סמדר שיר, קרב ההישרדות של אירית רחמים, באתר "ידיעות אחרונות", 29 ביוני 2016
* אמיר צומר ואיתן שפיר‏, אירית רחמים: "הסלבס שעובדים איתי לא מקבלים כלום בחינם", באתר וואלה!‏, 2 במאי 2019 קובץ צליל
* אתר למנויים בלבד  סמדר שיר, רחמים ידעה, באתר "ידיעות אחרונות", 14 במאי 2021

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אתר למנויים בלבד רז שכניק, פינג פונג - אירית רחמים, באתר "ידיעות אחרונות", 20 במאי 2020
2. ↑  הפקת אירועים: 5 הנשים המובילות בישראל, באתר onlife
3. ↑  ליאת רון, "התקשרתי ללירון, להיפרד ממנו לתמיד", באתר nrg‏, 6 במרץ 2002
4. ↑  יפעת הללי, ‏"אני ולירון עשינו הכל כדי לא להיפרד", באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2012

| הישרדות |
| --- |
| מנחה | גיא זו-ארץ (2007–) |
| עונות | 2007–2008: האיים הקריביים • 2008–2009: איי הפנינה • 2009: הפיליפינים • 2010: אולסטארס • 2011: איי קמרינס • 2012: VIP • הונדורס • 2017: פאלאוון • 2019: VIP‏ 2 • 2020: VIP‏ 3 • 2021: VIP‏ 4 • 2022–2023: מנילה |
| זוכים | נעמה קסרי (האיים הקריביים) • אריק אלפר (איי הפנינה) • שי אראל (הפיליפינים) • נתן בשבקין (אולסטארס) • אירית רחמים-בסיס (איי קמרינס) • איתי שגב (VIP) • לירון (טילטיל) אורפלי (הונדורס) • ענבר פיניאבסקי-בסון (פאלאוון) • ג'ובאני רוסו (VIP 2) • אסי בוזגלו (VIP 3) • אלה אייבינדר (VIP 4) • אלית מוסאיוף (מנילה) |
**Dictionary of Sydney** (בעברית: **מילון סידני**) הוא פרויקט מדעי הרוח הדיגיטליים להפקת אנציקלופדיה מקוונת, שנכתב על ידי מומחי ההיסטוריה של סידני, על כל ההיבטים.

תיאור
-----

המילון הוא פרויקט שיתופי בין עיריית סידני, אוניברסיטת סידני, הספרייה הממלכתית של ניו סאות' ויילס (אנ'), רשות הארכיונים והרשומות הממלכתית של ניו סאות' ויילס (אנ') והאוניברסיטה לטכנולוגיה של סידני (אנ'). הפרויקט התחיל ב-2007 במימון מועצת המחקר האוסטרלית (אנ') והושק ב-5 בנובמבר 2009.

מבחינה גאוגרפית, המילון כולל את כל אגן סידני (אנ'), ומשתרע באופן כרונולוגי מהפרהיסטוריה ועד לימינו. לפרויקט יש גם תרומות היסטוריות מתחומים שונים כמו ארכאולוגיה, סוציולוגיה, לימודי ספרות, גאוגרפיה היסטורית ולימודי תרבות.

בסיס הנתונים, Heurist (אנ'), שפותח על ידי אוניברסיטת סידני, היה הטכנולוגיה הבסיסית לפרויקט. באפריל 2010, Dictionary of Sydney זכה בפרס מורשת הנאמנות של אוסטרליה באוסטרליה לפרשנות והצגה.

כיום, האתר נמצא בבעלות הספרייה הממלכתית של ניו סאות' ויילס (אנ').

תורמים
------

רוב התרומות נתרמו מעשרות אנשי אקדמיה, סופרים וחוקרים. בין התורמים הבולטים נמנים קית' וינסנט סמית' (אנ'), עם 15 רשומות, כולל רשומות על בנלונג (אנ') ופמולווי (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Dictionary of Sydney (באנגלית)
* Dictionary of Sydney, ברשת החברתית פייסבוק

* Dictionary of Sydney, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* Dictionary of Sydney, הבלוג הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  'Dictionary of Sydney goes live (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine)', University of Sydney E-news, 25 February 2010
2. ↑  Duffy, Michale (21 במרץ 2008). "City's history on speed dial: images to give dictionary new meaning". *Sydney Morning Herald*. p. 31. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  2010 National Trust Heritage Awards Winners (ארכיון)
**אִבְּרַאהִים דֵסוּקִי בַּאשַׁא אַבַּאזַה** (בערבית: **إبراهيم دسوقي باشا أباظة**, בתעתיק מדויק: אבאט'ה; 1889–22 בינואר 1953) היה פוליטיקאי מצרי, כיהן במספר תפקידי שר וסגן שר, לרבות שר החוץ.

חייו
----

### ראשית חייו

אבאזה נולד בכפר ע'זאלה שבמחוז א-שרקיה (כיום משויך לא-דקהלייה), ולכן כונה בשם אל-ע'זאלי אבאזה. למד בבית הספר היסודי של א-נאסרייה ובתיכון אל-ח'ודייווייה. סיים לימודיו בבית הספר למשפטים בשנת 1912.

### פעילותו הפוליטית

ראשית פעילותו הפוליטית, בדומה לרבים מהסטודנטים באותה העת, החלה בבית הספר למשפטים, אז החל התקשרותו עם אגודת הסטודנטים שבראשה עמד באותה העת עומר לוטפי. הוא כתב בביטאון המפלגה הלאומית (אל-וטני) והיה חותם את מאמריו בשם אל-ע'זאלי אבאזה. אבאזה השתתף בהפגנה המפורסמת של הסטודנטים למשפטים ב-9 בנובמבר 1908.

#### מפלגת אל-ופד ומפלגת הליברלים החוקתיים

לאחר שסיים את התואר במשפטים עבד אבאזה כפקיד, ועם עליית התנועה הלאומית בהנהגת סעד זע'לול בשלהי 1918, השתתף, יחד עם צעירים נוספים מהמפלגה הלאומית, כולל מוסטפא א-נחאס פאשה וחאפז עפיפי, במאמצי מפלגת אל-ופד להשגת עצמאות מצרית. אבאזה התפטר מהמפלגה הלאומית כדי להצטרף למפלגת אל-ופד, ובה נשאר חבר עד למשבר העמוק במפלגה עקב המשא ומתן עם הבריטים, משבר שהוביל לפילוג הגדול ולהקמת מפלגת הליברלים החוקתיים בסוף 1922. ב-10 בנובמבר 1922 נבחר אבאזה למזכיר עוזר במפלגה.

#### תפקידיו הפרלמנטריים והממשלתיים

אבאזה נבחר לחבר בבית הנבחרים המצרי מטעם מחוז הבחירה ברדין.

הוא מונה לראשונה לשר בממשלתו הראשונה של חוסיין סירי ב-26 ביוני 1941, אז כיהן כשר לעניינים חברתיים. ממשלתו של סירי התפטרה חודש אחד לאחר מכן, אך גם בממשלתו השנייה הוסף אבאזה לכהן בתפקיד זה עד ל-4 בפברואר 1942.

החל מ-9 באוקטובר 1944 כיהן אבאזה כשר התחבורה בממשלותיו של אחמד מאהר עד לרציחתו של מאהר ב-24 בפברואר 1945. אבאזה המשיך לכהן בתפקיד זה תחת ממשלותיו של מחמוד פהמי נוקראשי עד 28 בדצמבר 1948, עם הפסקה באמצע לכהונת שר הווקף בממשלתו השלישית של אסמאעיל סידקי בין 17 בפברואר ל-9 בדצמבר 1946. 

בממשלתו הראשונה של אבראהים עבד אל-האדי מונה אבאזה לשר החוץ ב-28 בדצמבר 1948. בהמשך, בשל מצב החירום ששרר במדינה, הועבר לכהונה אחרונה במשרד התחבורה ותחתיו מונה שוב אחמד ח'שבה לשר החוץ. בתיק התחבורה החזיק עד ל-25 ביולי באותה שנה. 

כשר הווקף כיהן פעם נוספת בממשלתו של חוסיין סירי בין 26 ביולי ל-3 בנובמבר 1949. 

בנוסף לתפקידים אלה, היה גם לסגן שר ארבע פעמים. 

### מותו

אבאזה נפטר ב-22 בינואר 1953.

מאמרים
------

אבאזה כתב מאמרים פוליטיים רבים בנושא הלאומיות בעיתונים מצריים תחת השם אל-ע'זאלי אבאזה, ולעיתים גם תחת השם דסוקי באשא אבאזה. הוא הקים תנועה ספרותית שנודעה בשם "ועידת סופרי הערביות" (جماعة أدباء العروبة).

משפחתו
------

איברהים דסוקי נמנה עם משפחת אבאזה המצרית. אחיו הוא המשורר עזיז אבאזה, ובין בניו הסופר והעיתונאי ת'רוות אבאזה וד"ר שאמל אבאזה, חבר פרלמנט.

קישורים חיצוניים
----------------

* מערכת הארץ, מיום ליום, הארץ, 6 ביולי 1941 – כתבה ובה ציון מינויו של אבאזה לשר התחבורה בממשלת חוסיין סירי
**תמר בזק-רפפורט** (נולדה בשנת 1966) היא שופטת וסגנית נשיא בית המשפט בבית המשפט המחוזי בירושלים.

ביוגרפיה
--------

למדה בתיכון לבנות "חורב" בירושלים. שירתה בשירות לאומי במשך שנתיים באשדוד ובירושלים. בשנת 1989 סיימה לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר לימודיה התמחתה אצל השופטת דליה דורנר.

עם סיום לימודיה הצטרפה בשנת 1991 למשרד עורכי הדין אגמון, בעת הקמתו על ידי מישאל חשין טרם מינויו לשופט בבית המשפט העליון. ב-1999 מונתה לשותפה מנהלת במשרד.

בשנת 2001 הגישה מועמדות לכהונה כשופטת בבית המשפט השלום, אך לא נבחרה.

בשנת 2009 מונתה ישירות לכהונת שופטת של בית משפט המחוזי בירושלים. בתפקידה כשופטת בבית הדין לחוזים אחידים בירושלים קבעה כי **חוזי מוסדות הדיור המוגן** נחשבים לחוזים אחידים, אשר נוסחו על ידי המוסדות עצמם.

במסגרת תפקידה, מכהנת גם כממלאת מקום אב בית הדין לחוזים אחידים וכראשת בית הדין לתחרות.

בשנת 2017 ושוב בשנת 2018 הציגה שרת המשפטים איילת שקד את רפפורט כאחת ממועמדותיה לכהונת שפיטה בבית המשפט העליון.

אביה היה השופט יעקב בזק. אחיה הם אב"ד צפת הרב חיים בזק, הרב מאיר בזק, ר"מ בישיבת מעלות והרב אלי בזק, ר"מ בישיבת הר המור ובישיבת מדברה כעדן. בן דודה הוא הרב אמנון בזק. בן דוד אחר הוא שי בזק, לשעבר יועץ התקשורת של בנימין נתניהו וקונסול ישראל בפלורידה ובבוסטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמר בזק-רפפורט** בוויקישיתוף
* תמר בזק-רפפורט, באתר הרשות השופטת
* שיעור הסוגיא האהובה בנושא "היורד לאומנות חברו", תשע"ב
* הרצאה על יחסי שכנות במכון ון ליר, 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  יפעת ראובן (12 באוקטובר 2009). "המינוי שהרגיז את שופטי בית משפט השלום". *mynet ירושלים*. אורכב מ-המקור ב-2018-02-06. נבדק ב-2018-02-05. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "פסק דין חדש בנושא גביית תשלום על שיכון מטפל סיעודי". נבדק ב-2018-02-05.
3. ↑  תמר בזק-רפפורט, באתר הרשות השופטת
**נושאת המטוסים קייב** הייתה נושאת מטוסים מסדרת "פרויקט 1143" של הצי הסובייטי ולאחר מכן של הצי הרוסי בשנים 1975 – 1993. "קייב" הייתה הספינה הראשונה בצי הסובייטי שנשאה על סיפונה מטוסי קרב – עד אז היו בצי רק נושאות מסוקים.

היסטוריה
--------

הספינה נבנתה במספנות צ'רנומורסק שבעיר מיקולאייב בשנים 1970 - 1975. ב 28 בדצמבר 1975 היא הורדה מהמבדוק למים בטקס חגיגי. בפברואר 1977, לאחר השלמת סדרת הניסויים והכשרת הצוות היא נכנסה באופן רשמי לשיבוץ הקרבי של הצי הצפוני של ברית המועצות. הבסיס הצבאי של סברומורסק הוגדר כנמל האם שלה. 

בשנים 1977 – 1982 ביצעה נושאת המטוסים קייב 10 משימות באוקיינוס האטלנטי ובים התיכון. באוקטובר 1981 הייתה ספינת הדגל של הכוח הימי המאוחד של ברית ורשה במהלך התרגיל "מערב 81" – התרגיל הרב חילי הגדול ביותר שביצעו צבאות הגוש המזרחי. 

בדצמבר 1982 הוחזרה למספנות צ'רנומורסק לצורך שיפוץ, אשר הסתיים רק בנובמבר 1984. לאחר מכן חזרתה לשירות פעיל בצי הצפוני. לאחר התפרקות ברית המועצות בשנת 1991 הועברה לצי הרוסי. השירות של קייב בצי הרוסי היה קצר. הספינה הייתה במצב מכני גרוע מאוד, כיוון שמסיבות כלכליות לא עברה שיפוץ מאז שנת 1984. בנוסף לכך לא היו ברוסיה מספנות מתאימות לביצוע השיפוץ – מספנות צ'רנומורסק, בהם נבנתה, היו עתה בבעלותה של אוקראינה העצמאית. כל הסיבות הללו הביאו את מפקדת הצי להחלטה להוציאה מן השירות ב-30 ביוני 1993. בשנת 1996 היא נמכרה כגרוטאה לחברה סינית, אשר שיפצה אותה והציבה בעיר טיינג'ין כמתקן בפארק שעשועים ימי.

חימוש הספינה
------------

לפי הגדרתה הייתה "קייב" סיירת כבדה נושאת המטוסים, מה שאפיין את חימושה הכבד לעומת נושאות המטוסים שהיו אז בציי המערב. לכן גם כמות כלי הטיס הייתה מועטה ביחס לנושאות המטוסים האמריקאיות והבריטיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נושאת המטוסים קייב** בוויקישיתוף
**סטיבן מארק קוטקין** (באנגלית: **Stephen Mark Kotkin**; יליד 17 בפברואר 1959) הוא היסטוריון, אקדמאי, חוקר וסופר אמריקאי. קוטקין, פרופסור להיסטוריה ומומחה לברית המועצות ומדע המדינה, הוא חבר בכיר במוסד הובר (אנ') ששימש עשרות שנים מרצה באוניברסיטת פרינסטון. בין ספריו הרבים ישנה הטרילוגיה הביוגרפית של חיי יוסיף סטלין, היא פסגת היצירה המחקרית שלו, שנכון לשנת 2024 התפרסמו שני הכרכים הראשונים שלה.

קוטקין, יליד ניו ג'רזי, למד באוניברסיטת רוצ'סטר ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי. קוטקין לימד במחלקת ההיסטוריה של אוניברסיטת פרינסטון מאז 1989. הוא מחזיק במינוי משותף בבית הספר לעניינים ציבוריים ובינלאומיים בפרינסטון. הוא גם חוקר מחקר במכון הובר באוניברסיטת סטנפורד. פרופסור קוטקין הקים את היוזמה והסדנה להיסטוריה גלובלית של מחלקת ההיסטוריה של פרינסטון. הוא ייסד וערך יחד עם חוקרים נוספים סדרת ספרים על צפון מזרח אסיה שפרסמה שישה כרכים. מ-2003 עד 2007, הוא היה חבר ואחר כך יו"ר מערכת בהוצאת הספרים של פרינסטון. מ-1996 עד 2009 ניהל את תוכנית האוניברסיטה ללימודי רוסית ולימודי אירופה. הוא שימש סגן הדיקן של בית הספר לעניינים ציבוריים ובינלאומיים וממלא מקום המנהל של מכון פרינסטון ללימודים בינלאומיים ואזוריים. מאז 2014 הוא משמש מנהל בפועל של לימודי רוסיה, מזרח אירופה ואירופה של האוניברסיטה. גאופוליטיקה ואוטוקרטיות, ובפרט מדינות קומוניסטיות, הן בגדר תחום ההתמקצעות שלו.

בשנת 2000 התפרסם ספרו, '**ארמגדון נמנע: קריסת ברית המועצות 1970–2000**' (*Armageddon Averted: the Soviet Collapse*) בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד, המתאר את תהליך התפרקות ברית המועצות. קוטקין כתב בין היתר מספר מחקרים ממוקדים על תולדות סיביר, המזרח הרחוק הרוסי, חצי האי הקוריאני והמזרח הרחוק. בשנת 2014 התפרסם בהוצאת ספרי פינגווין ספרו הראשון בטרילוגיה ביוגרפית תחת הכותרת '**סטלין: פרדוקס הכוח 1878–1928**' (*Paradoxes of Power*) ובשנת 2017 התפרסם הספר השני בסדרה '**סטלין: מחכה להיטלר 1929–1941**' (*Waiting for Hitler*). הספר השלישי והאחרון בסדרה צפוי לצאת לאור ב-2024 או 2025. קוטקין הוא גם מומחה למדע המדינה בימינו והוא פרשן שלעיתים מראיין בנושאים כגון מלחמת אוקראינה–רוסיה ומדיניות החוץ של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיבן קוטקין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stephen Kotkin, Department of History (באנגלית)
2. ↑  Jay Elwes, Review: Stalin by Stephen Kotkin, www.prospectmagazine.co.uk (באנגלית)
3. ↑  Siegel, Jennifer (2014-11-26). "'Stalin,' by Stephen Kotkin". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-03.
4. ↑  Stephen Kotkin’s "Stalin: Waiting for Hitler, 1929–1941" Wins 2018 CFR Arthur Ross Book Award, Council on Foreign Relations (באנגלית)
5. ↑  Joshua Rubenstein, Review: The Turn to Tyranny, The Wall Street Journal, ‏31 באוקטובר 2017
6. ↑  "Prigozhin's Rebellion, Putin's Fate, and Russia's Future". *Foreign Affairs* (באנגלית אמריקאית). 2023-06-24. ISSN 0015-7120. נבדק ב-2024-02-03.
**הלנה רקוצקי** (בפולנית: **Helena Rakoczy**; נולדה כ**קריזנובק** (**Krzynówek**), כותבים גם Rákóczy או Rákóczi ‏23 בדצמבר 1921 - 2 בספטמבר 2014) הייתה מתעמלת פולניה. הייתה אלופת עולם ובעלת מדליית ארד אולימפית. היא המתעמלת הפולנייה המעוטרת ביותר, הן בגברים והן בנשים.

ביוגרפיה
--------

רקוצקי נולדה בקרקוב, פולין.

### אלופת העולם

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בבזל, שווייץ בשנת 1950, זכתה רקוצקי ב-5 מדליות מהן 4 מדליות זהב כולל בתחרות הקרב רב אישי, סוס קפיצות, קורה, וקרקע

הופעותיה המאכזבות באולימפיאדת הלסינקי (1952), במיוחד על המקבילים המדורגים, מנעו ממנה להשתתף בשלב הגמר בתחרות הקרב רב אישי, היא סיימה במקום 43 בלבד, במקום שביעי בתרגיל על סוס הקפיצות ובמקום שמיני בתחרות הקרב רב קבוצתי.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1954 זכתה רקוצקי בשתי מדליות ארד, בתחרות הקרב רב אישי ובמקבילים המדורגים. 

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה רקוצקי במדליית ארד בתחרות הקבוצתית. היא סיימה במקום רביעי בתחרות הקרב רב קבוצתי בזכותה ובזכות בת-ארצה, נטליה קוט, במקום שמיני בתחרות הקרב רב אישי, במקום חמישי במקבילים המדורגים, במקום שביעי בתרגיל על סוס הקפיצות, במקום 14 בתרגיל הקרקע ובמקום 16 בתרגיל הקורה.

תארים והישגים
-------------

רקוצקי נבחרה להיכל התהילה של ההתעמלות בשנת 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלנה רקוצקי** בוויקישיתוף

* הלנה רקוצקי, באתר olympedia.org
* הלנה רקוצקי, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
* הישגיה הספורטיביים, באתר gymn-forum

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלנה רקוצקי באתר International Gymnastics Hall of Fame
**פיקוד הסייבר של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Cyber Command**, בקיצור: **USCYBERCOM**)  הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של משרד ההגנה האמריקני והכוחות המזוינים של ארצות הברית. הפיקוד מרכז את פעילות המרחב הקיברנטי, מארגן את משאבי הסייבר ומתאם את הגנות הרשת הצבאית של ארצות הברית.

פיקוד הסייבר נוצר בשנת 2009 במטה הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) בפורט מיד, מרילנד. הפיקוד עושה שימוש ברשתות ה-NSA ומונחה על ידי ראש הסוכנות לביטחון לאומי מאז הקמתה. במקור תוכננה המפקדה למענה הגנתי, אך עם הזמן רואים בה יותר ככוח התקפי.

באוגוסט 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי הפיקוד יקבל מעמד של פיקוד קרבי מאוחד, וכן תיבחן הפרדתו מה-NSA.

ב-4 במאי 2018 הועלה הפיקוד לרמת פיקוד קרבי מאוחד ולראשו מונה גנרל פול נקאסוני.

מטרות
-----

על פי מחלקת ההגנה של ארצות הברית, USCYBERCOM "מתכנן, מתאם, משלב, מסנכרן ומבצע פעילויות כדי: ליישם את הפעולות וההגנות המפורטות על ידי משרד ההגנה ברשתות המידע וכן, להתכונן, ואם וכאשר יונחו, לערוך פעילות צבאית מלאה במרחב הקיברנטי במטרה לאפשר פעולות בכל התחומים, להבטיח את חופש הפעולה של ארצות הברית ובני בריתה במרחב הקיברנטי ולמנוע את החופש הזה מידי האויבים."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיקוד הסייבר של ארצות הברית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיקוד הסייבר של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Nakashima, Ellen (13 בספטמבר 2016). "Obama to be urged to split cyberwar command from NSA". *The Washington Post*. ארכיון מ-14 בספטמבר 2016. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Statement by President Donald J. Trump on the Elevation of Cyber Command". *whitehouse.gov* (באנגלית). 2017-08-18. נבדק ב-2017-10-30.
3. ↑  U.S. Department of Defense, Cyber Command Fact Sheet, 21 May 2010

| הפיקודים הקרביים המאוחדים במחלקת ההגנה של ארצות הברית |
| --- |
| פיקודים מרחביים | פיקוד אפריקה • פיקוד מרכז • פיקוד אירופה • פיקוד צפון • פיקוד האינדו-פסיפי • פיקוד דרום • פיקוד החלל |
| פיקודים פונקציונליים | פיקוד המבצעים המיוחדים • הפיקוד האסטרטגי • פיקוד התובלה • פיקוד הסייבר |
**גלן ואנהרק** (באנגלית: **Glen D. VanHerck**; נולד ב-20 באוקטובר 1962) הוא קצין בדרגת גנרל, המשרת כמפקד פיקוד צפון של ארצות הברית ומפקד פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה.

ביוגרפיה
--------

ואנהרק נולד במוריי שבקנטקי. הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטת מיזורי והתגייס ב-1987 לחיל האוויר של ארצות הברית. סיים קורס טיס ב-1989, הוכשר כטייס F-15 איגל, שירת בבסיס חיל האוויר קדנה שביפן וכמדריך טיסה בסיס חיל האוויר נליס. ב-1998 התקבל לתוכנית מטוסי ההפצצה B-2 ספיריט. הוא שירת כטייס B-2 בטייסת 509, כקצין מבצעים בטייסת 325 ובמטה פיקוד הקרב.

בינואר 2005 מונה למפקד טייסת 325 ובינואר 2007 לסגן מפקד להק 509. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצי מונה בספטמבר 2008 למפקד להק האימונים 71 ולאחר מכן שימש סגן מפקד כנף האימונים ה-71 וסגן מפקד כנף האימונים 71. בשנים 2010–2010 שירת במטה הפיקוד האסטרטגי.

ביולי 2012 מונה למפקד כנף ההפצצה ה-7, כנף מפציצי B-1 לנסר. בפברואר 2014 מונה למפקד כנף ההפצצה 509, כנף מפציצי B-2. ביוני 2015 מונה למנהל המבצעים בפיקוד התקיפה הגלובלית. במרץ 2016 מונה למפקד המרכז ללוחמה אווירית. ביולי 2017 עבר לשרת במטות המשולבים, שימש סגן ראש אגף התכנון, וסגן ראש מנהל המטה. בספטמבר 2019 מונה למנהל המטה.

באוגוסט 2020 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד צפון של ארצות הברית ומפקד פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה.

במהלך שירותו צבר ואנהרק למעלה מ-3,000 שעות טיסה, על מטוסי T-1‏, T-6, ‏T-37 טוויט, T-38 טאלון, F-15 איגל, F-35 לייטנינג II,‏ B-1 לנסר ו-B-2 ספיריט.

הוא בעל תואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני בבטיחות בתעופה מאוניבריסטת מרכז מישיגן. נשוי למרלין והם הורים לבת אחת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלן ואנהרק** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית
**נאדר אבו תאמר** (בערבית: **نادر أبو تامر** נולד ב-1956) הוא סופר, מתרגם, עיתונאי ושדרן ערבי ישראלי זוכה פרס שר התרבות לכתיבת ספרים לילדים בערבית בשנת 2008 ומקים מוקד התנועה של קול ישראל בערבית.

ביוגרפיה
--------

אבו תאמר נולד בשפרעם וסיים שם את לימודיו התיכוניים. ב-1987 סיים את לימודיו לתואר הראשון בשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1990 סיים את התואר שני בשפה ובספרות ערבית. תוך כדי לימודיו עבד כמעצב גרפי וכמתרגם בחברות "תרגומי איכות" ו"עלי כותרת".

החל בקריירה עיתונאית בשנת 1995 כעיתונאי, שדר וקריין, בתרגום סימולטני של אירועים שונים, ניהול והגשת גל פתוח, הגשת יומני חדשות וקריאת מהדורות חדשות. הקים במקביל את מוקד התנועה בקול ישראל בערבית והמשיך כעורך אקטואליה ותוכניות בקול ישראל, ביניהן "יום חדש", "בוסתן הזמר", "תחנות", "עמדות", "שכנים" שעוסקות במיזמים חינוכיים ו"אוראק". משנת 2013 מגיש את תוכנית האקטואליה "אג'נדה", אחת התוכניות המרכזיות בקול ישראל בשפה הערבית, בה נידונים נושאים פוליטיים, תרבותיים וחינוכיים שקשורים לחברה הערבית בישראל.

מלבד עבודתו כאיש תקשורת, חיבר כ-30 ספרי ילדים, ותרגם כעשרה ספרים מעברית לערבית. בשנת 2008 זכה בפרס שר התרבות לכתיבת ספרים לילדים בערבית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאדר אבו תאמר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם אבו תאמר. באתר (הקישור אינו פעיל)
2. ↑  נאדר אבו תאמר באתר קול ישראל. באתר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303342605171
* VIAF: 297341254
* WorldCat (עם VIAF): 297341254

 |
**רשם המפלגות** היא יחידה ארגונית במסגרת רשות התאגידים העוסקת ברישום מפלגות ובפיקוח עליהן בהתאם לאמור בחוק המפלגות, התשנ"ב-1992. ממרץ 2022, רשמת המפלגות וראש רשות התאגידים היא עו"ד שולי אבני שוהם.

היסטוריה
--------

משנת 1992 ועד שנת 2006 פעל רשם המפלגות כמחלקה במשרד המשפטים. בשנת 2006, עם הקמת רשות התאגידים במשרד המשפטים, הפך ליחידה ברשות.

סמכויות
-------

רשם המפלגות הוא האחראי על המפלגות בישראל: הוא מעורב בכל הליכיהן, מהקמתן, התנהלותן השוטפת וכלה בפירוקן.

בקשה לרישום מפלגה חדשה מוגשת על ידי מייסדיה לרשם המפלגות, ועל זה להפיץ העתקים לחברי ועדת הבחירות המרכזית, לבאי כוח הסיעות בכנסת ולבאי כוח רשימות המועמדים בבחירות לכנסת, אם הוגשו רשימות כאלה. לאחר אישור בקשה לרישום מפלגה, הרשם רושם את המפלגה בפנקס המפלגות ונותן לה תעודת רישום. עליו להודיע על כך ליושב ראש הכנסת וליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, ולפרסם על כך הודעה ברשומות ובעיתונים יומיים.

לרשם המפלגות מגיעים עדכונים מהמפלגות בדבר שינויים בתקנון או בפרטיהן, וכן על רשימת המועמדים מטעמן וסדרם.

רשימתן בבחירות לכנסת ועל פרטי בא כוחן. לרשם מוגשות בקשות התנגדות לרישום מפלגות, ובסמכותו לקבל את הבקשות או לדחותן. החלטתו טעונה אישור בית המשפט העליון. כמו כן, בסמכותו לדרוש ממפלגה לשנות את שמה, וכן לאשר או לדחות בקשות לשינוי שם מפלגה.

פעם בשנה על המפלגות להגיש לרשם הודעה על נכסיהן והתחייבויותיהן באותה שנה. כמו כן, הוא מדווח באופן שוטף על ענייניהן הכספיים של בעת בחירות מקדימות.

על מפלגה ששני שלישים מחברי המוסד המרכזי שלה החליטו על פירוקה, למסור על כך הודעה לרשם המפלגות.

רשמים
-----

רשם המפלגות ממונה על ידי שר המשפטים. על הרשם להיות בעל תנאי הכשירות למינוי כשופט בבית המשפט המחוזי.

| מספר | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | זאב בונה | 10 באפריל 1993 | 8 ביולי 2000 |
| 2 | אלישע צידון | 9 ביולי 2000 | 31 באוקטובר 2005 |
| 3 | ירון קידר | 1 בנובמבר 2005 | 10 במרץ 2008 |
| 4 | אלון בכר | 11 במרץ 2008 | 2 בדצמבר 2013 |
| 5 | גלי גרוס | 3 בדצמבר 2013 | 22 ביוני 2014 |
| 6 | אייל גלובוס | 23 ביוני 2014 | 20 באוקטובר 2020 |
| 7 | מיכל שמואלי | 20 באוקטובר 2020 | 13 במרץ 2022 |
| 8 | שולי אבני שוהם | 13 במרץ 2022 | מכהנת |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רשם המפלגות

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוק המפלגות, התשנ"ב-1992
2. ↑  סעיף 3 לחוק המפלגות, התשנ"ב-1992

| רשות התאגידים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| רשם החברות • רשם השותפויות • רשם המשכונות • רשם העמותות • רשם ההקדשות • רשם המפלגות |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010362458205171

 |