recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
לא ידועלא ידוע
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ג'נג. 
**גֶ'נְג חֶה** (בפין-יין: **Zhèng Hé**, ב-וייד-ג'ילס: **Cheng Ho**‏; מבוטא כ"צ'נג חה", IPA: ‏[ʈʂəŋ xɤ]‏; 1371–1433) היה אדמירל סיני שעמד בשנים 1405 - 1433 בראש שבע משלחות ימיות שיצאו מסין אל דרום-מזרח אסיה, האוקיינוס ההודי ומזרח אפריקה. הפלגות אלה, הידועות בכתבי התקופה בשם מסעות "ג'נג חה אל הים המערבי", הן עדות להישגים הטכנולוגיים הגבוהים של הסינים בבניין כלי שיט והשטתם, כמו גם בתחומים נוספים, אשר הקדימו את הישגי האירופים של עידן התגליות.

קורות חייו
----------

ג'נג חה נולד ב-1371 במחוז יוּנאַן של ימינו, אז אחת הנחלות האחרונות של שושלת יוּאַן המונגולית, קודם שנכבשה על ידי חוֹנגווּ, מייסד שושלת מִינְג. הוא השתייך לקבוצה האתנית של סינים מוסלמים הקרויה חוֹי, ועל פי הכתוב במִינְג שִי-לוּ, ההיסטוריה הרשמית של שושלת מינג, היה שמו המקורי מָה סַנְבָּאוֹ (בפין-יין: Mǎ Sānbǎo) ומוצאו מקוּנְיאנְג, גִ'ינִנִינְג של ימינו במחוז יונאן. אחד מאבות-אבותיו היה שר-צבא בשירותו של ג'ינגיס חאן, ואחר – סעיד אג'ל שאמס א-דין עומר, מונה על ידי קובלאי חאן להיות מושלה הראשון של יונאן. שם משפחתו, מָה, קרוי על שם מנסור, בנו החמישי של שאמס א-דין. אביו של ג'נג, מיר טקין, וסבו חארם-א-דין, עלו לרגל אל מכה, ומסעותיהם תרמו רבות לחינוכו של ג'נג הצעיר.

ב-1381 כבש הקיסר חונגוו את מחוז יונאן, לאחר שגבר על צבא המושל הקודם הנאמן לשושלת יואן שסירב להכיר בו. ג'נג חה, שהיה בן אחת-עשרה בלבד, נלקח עם אחרים בשבי, סורס ונשלח לשרת כסריס בחצר הקיסר. הוא למד במכללה הקיסרית המרכזית בנאנג'ינג, ולימים נעשה נאמנו ואיש סודו של יוּנְגְלֶה, השלישי בקיסרי שושלת מינג, ששלט בשנים 1403 - 1424. יונגלה הוא שהעניק לג'נג חה את שמו, כהוקרה על עזרתו בהפלת הקיסר הקודם ג'יינוון.

משנת 1405 ועד מותו בים ב-1433 עמד ג'נג חה בראש שבע משלחות ימיות שנקראו מסעות האוצר. המסעות שוגרו במצוות הקיסר יוּנְגְלֶה לדרום מזרח אסיה, האוקיינוס ההודי ומזרח אפריקה. מחשבת יונג-לו הייתה להציג לעין כל את עוצמתו ועושרו ולגבות מסי מנחה מ"העמים הברברים", סימן להכרה בכוחו, כפי שעשו הקיסרים המונגולים קודמיו. לצורך זה העמיד לרשות ג'נג חה צי וצבא גדולים, ועל פי המסופר בכתבים סיניים, השתתפו במשלחת הראשונה 300 כלי שיט, בהן אוניות-ענק שקיבלו את הכינוי "אוניות אוצר", ו-28,000 איש. בשלוש ההפלגות הראשונות פקדו אוניותיו של ג'נג חה נמלים ומקומות בדרום-מזרח אסיה, הודו וציילון. בהפלגה הרביעית הגיעו אל המפרץ הפרסי וחצי האי ערב, ומשלחות מאוחרות יותר יצאו אל מזרח אפריקה והרחיקו שוט עד מלינדי שלחוף קניה.

**Zhèng Hé** ספינת אוצר
הסופר גאווין מנזיס טוען בספרו 1421, כי אוניותיו של ג'נג חה הפליגו גם אל האוקיינוס האטלנטי, וגילו את מערב אפריקה, צפון ודרום אמריקה, אנטארקטיקה, אוסטרליה ואוקיינוס הקרח הצפוני, ואף התיישבו בחלקם. תאוריה זו שנויה במחלוקת, ואינה מקובלת על רוב הקהילה המדעית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ג'נג חה** |

* מסעותיו של ג'נג הה למערב, באתר הרדיו הבינלאומי של סין בעברית
* אתר על חייו
* ג'נג חה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302562405171
* BNE: XX4814139
* BnF: cb120817039 (data)
* GND: 119209365
* ISNI: 0000 0001 1670 1918
* LCCN: n81035680
* NDL: 00625620
* NKC: js20050815004
* NTA: 136579450
* SELIBR: 327350
* SNAC: w6090fnt
* SUDOC: 029126029
* Trove: 1087732
* VIAF: 72199054
* WorldCat: lccn-n81035680

 |
**אפיוס קלאודיוס פולכר** (בלטינית: Appius Claudius Pulcher) היה מצביא רומאי בן המאה השלישית לפנה"ס שלחם במלחמה הפונית השנייה.

תולדות חייו
-----------

אפיוס קלאודיוס, בנו של פובליוס קלאודיוס פולכר (קונסול בשנת 249 לפנה"ס) מבית-האב של הקלאודיים, נבחר לאיידיל ב-217 לפנה"ס. שנה אחר כך השתתף כטריבון צבאי בקרב קאנאי. החיילים שנמלטו לאחר הקרב אל קנוסיום בחרו בו ובפובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס למפקדיהם העליונים. ב-215 לפנה"ס נבחר לפראיטור ונציב סיציליה ויצא אליה עם הלגיונות ששרדו את קרב קאנאי כדי למנוע מהיירון טיראן סירקוסאי לבטל את הברית עם רומא ולעבור לצדה של קרתגו. הוא נשאר בסיציליה שנה נוספת כפרופראיטור וכלגאטוס של מרקוס קלאודיוס מרקלוס, ופיקד על הצי המלחמתי ועל מחנה הצבא בלאונטיני. ב-213 לפנה"ס, כאשר צבא קרתגי נחת באי, עמד יחד עם מרקוס קלאודיוס מרקלוס בראש חיל המשלוח ששוגר נגדו. ב-212 לפנה"ס נבחר לקונסול, ויחד עם עמיתו קווינטוס פולביוס פלאקוס המשיך את המצור על קאפואה. בסיום שנת כהונתו, על פי החלטת הסנאט הרומאי, שב לרומא ומינה שני קונסולים חדשים. הקונסולאט שלו עצמו הוארך בשנה נוספת. הוא נפצע בקרב נגד חניבעל ליד קאפואה, ומת מפצעיו זמן קצר לאחר כניעת העיר. אפיוס קלאודיוס היה אביהם של אפיוס קלאודיוס פולכר, פובליוס קלאודיוס פולכר וגאיוס קלאודיוס פולכר.

מקורות
------

* ערך זה כולל קטעים מתורגמים מן החיבור: .Smith, William (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, 1867 הנמצא כיום ברשות הציבור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Livius 22.53.
2. ↑  Livius
 23.24, 30, 31, 24.6, 7.
3. ↑  Livius 24.10, 21, 27, 29, 30, 33, 36; Polybius 8.3, 5, 9.
4. ↑  Livius 24.39.
5. ↑  Livius 25.2, 22, 41; 26.1, 5, 6, 8, 15, 16; Polybius 9.3.
**ההפגנות בגאורגיה** היו סדרה של הפגנות אשר התקיימו ברחבי המדינה גאורגיה במרץ 2023, על רקע הצעת "חוק לשקיפות של השפעה זרה", המחייב את הארגונים הלא ממשלתיים להירשם כ"סוכני השפעה זרה" אם התמיכה הכספית הזרה שלהם מסתכמת ב-20% מסך ההכנסות שלהם. ישנם דיווחים כי המשטרה משתמשת במכת"זית ובגז מדמיע על מנת לפזר את ההפגנות, במיוחד בבירה טביליסי. המחאה נתמכת כעת על ידי USAID והמפגינים מבקשים מממשלת גאורגיה שלא להעביר את החוק.

האופוזיציה ניצחה במרץ 2023, לאחר שהחוק נגנז בפרלמנט. 36 הצביעו נגד ו-76 נמנעו.

רקע
---

### התערבות בינלאומית

ב-9 ביוני 2022, הפרלמנט האירופי פרסם החלטה בת 6 עמודים המאשימה את ממשלת גאורגיה ברמיסת חופש העיתונות במדינה. הפרלמנט גם המליץ לאיחוד האירופי להטיל סנקציות על בידזינה איוואנישווילי, מייסד מפלגת החלום הגאורגי בשל "תפקידו בהידרדרות התהליך המדיני בגאורגיה". ב-28 ביוני 2022 פרסמה האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה הצהרה, שבה נאמר כי מיכאיל סאקשווילי הכלוא, צריך להיות מטופל באופן מיידי במוסד מיוחד מחוץ לגאורגיה, מה שגרר ביקורת מצד מפלגת החלום הגאורגי ומייסדה, בידזינה.

### הצעת החוק

מתוקף אירועי ההתערבות של האיחוד האירופי וגופים חיצוניים אחרים על המתרחש בגאורגיה, הוצעה הצעת החוק במדינה שבמסגרתה ישויות משפטיות לא מסחריות, גופי שידור, ישויות משפטיות המחזיקות בכלי תקשורת הפועלים בגאורגיה, ספקי דומיינים באינטרנט ועוד, חייבים להירשם במרשם הציבורי כ"סוכני השפעה זרה" ולהיות נתונים תחת מעקבם של משרד המשפטים הגאורגי, אם התמיכה הכספית הזרה שלהם מסתכמת ב-20% מסך ההכנסות שלהם. הצעת החוק מחייבת ארגונים לא ממשלתיים לחשוף את מקור הכספים שלהם, אך אינה מטילה כל הגבלה על פעילותם. מפלגת החלום הגאורגי תמכה בהצעת החוק, מה שגרר התנגדות רבה מצד אזרחים רבים במדינה ומצד דמויות מפתח נוספות במדינה.

ציר זמן
-------

ב-7 במרץ 2023, הצעת החוק התקבלה בפרלמנט הגאורגי בקריאה ראשונה, עם 76 קולות בעד ו-13 נגד. בשל המחאות וההתנגדות שגררה הצעת החוק, שוטרים בגאורגיה השתמשו בגז מדמיע ובמכתז"יות מחוץ למבנה הפרלמנט הגאורגי במרכז העיר טביליסי. לאחר חצות, ב-8 במרץ, מפגינים ניסו לפרוץ לבניין הפרלמנט של גאורגיה.

ב-8 במרץ 2023, עשרות אלפי אנשים הפגינו מול בניין הפרלמנט, וקראו בסיסמאות נגד הצעת החוק.

ב-9 במרץ 2023, הקואליציה נכנעה והצהירה כי היא תגנוז את החוק. ב-10 במרץ 2023 החוק נגנז ומארגני ההפגנה הכריזו על סיומה בניצחון לאופוזיציה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד מורן שריר, גם הם הפגינו מול הפרלמנט, וגם הם חטפו מהמכת"זיות. והם ניצחו, באתר הארץ, 5 באפריל 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  Law on "Transparency of Foreign Funding" Passes 76-13 in the First Reading, Civil Georgia, ‏2023-03-07 (באנגלית)
2. ↑  A. B. C. News, Georgians protest against draft law on media, nonprofits, ABC News (באנגלית)
3. ↑  Reuters (2023-03-07). "Georgians throw stones, petrol bombs at police in protest over new law". *Reuters* (באנגלית). נבדק ב-2023-03-08.
4. ↑  USAID Urges Georgian Parliament to drop proposed foreign agent laws, bm.ge (באנגלית)
5. ↑  Rhea Mogul,Sophie Tanno,Niamh Kennedy,Hannah Ritchie, Georgia withdraws 'foreign influence' bill but opposition vows more protests, CNN, ‏2023-03-09 (באנגלית)
6. ↑  EU parliament votes to consider sanctioning Georgia’s informal leader, Eurasianet
7. ↑  , טוויטר
8. ↑  AFP-Agence France Presse, Tens Of Thousands In Georgia Rally Against Controversial Bill: AFP, www.barrons.com (באנגלית)
נזק שעשה פרץ רוח לעצים
**פרץ רוח** הוא כינוי לרוחות עזות הנושבות מתחת לענן קומולונימבוס מפותח מאוד. פרץ הרוח נוצר בעקבות זרמים של אוויר היורדים אל הקרקע מהענן. קוטר התופעה עשוי להגיע אף לכמה מאות מטרים או לקילומטרים בודדים, זאת בהתאם לגודל הענן. מהירות הרוח יכולה להגיע ליותר מ-120 קמ"ש.

כאשר אזור התרחשות התופעה הוא עד 4 קילומטרים התופעה מכונת "מיקרוברסט" וכאשר אזור התרחשות התופעה גדול מ-4 ק"מ היא מכונה "מקרוברסט".

היווצרות
--------

כאשר האוויר שמתחת לענן קומולונימבוס לח מאוד, האטמוספירה לא יציבה. כשיורדים ממטרים חזקים במיוחד, משקל טיפות המים מעצים את זרם האוויר היורד בענן. אירועי "מיקרוברסט לח" נפוצים בין חזיתות קרות. המיקרוברסט הוא זרם אוויר יורד שגורם לשינוי פתאומי במהירות הרוח וכיוונה, ולכן טייסים חייבים להימנע מכניסה למיקרוברסט כדי למנוע התרסקות.

פרץ יבש מתרחש כשמתחת לקומולונימבוס יש שכבות אוויר יבשות. משקעים היורדים מהענן מתאדים במהירות רבה (וירגה). זו גורמת להתקררות האוויר מתחת לענן. האוויר הקר והכבד נוסג במהירות כלפי מטה וכך נוצרת רוח אנכית. תופעות "מיקרוברסט יבש" נפוצות בסיום אירועי שרב והיא עשויה להביא לירידה משמעותית בטמפרטורה באופן זמני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרץ רוח** בוויקישיתוף
"הארמון החדש" בהרנכימזה
אולם המראות של הארמון
הארמון החדש בציור משנת 1911
**הרנכימזה** (בגרמנית: **Herrenchiemsee**) הוא מתחם מבנים מלכותיים הממוקם על האי הרנאִינזל (Herreninsel - "אי האדונים") אשר נמצא בלב אגם כימזה, האגם הגדול ביותר בבוואריה, גרמניה.

המבנה הראשי באי נקרא "הארמון החדש" והוא נבנה על ידי מלך בוואריה לודוויג השני. הארמון, שהוא הגדול מבין כל הארמונות והטירות אשר נבנו בידי המלך, נבנה כדי לציין את הערצתו של המלך לודוויג ל"מלך השמש" - לואי הארבעה עשר מצרפת. מסיבה זו עוצב הארמון כהעתק של ארמון ורסאי אותו בנה המלך הצרפתי, והוא מכיל ציורי קיר רבים המתארים קטעים נבחרים מחייו ופועלו. 

תוכניותיו של לודוויג השני להקים לעצמו העתק של ארמון ורסאי החלו כבר עם תחילת בנייתה של טירת לינדרהוף בשנת 1868. אולם השטח ההררי אשר נבחר להקמת הטירה לא התאים לבניית ארמון רחב המוקף גנים כארמון ורסאי, ולכן נזנחה התוכנית לבנייתו במקום. חמש שנים מאוחר יותר, בשנת 1873, רכש המלך לודוויג את האי הרנינזל, ובהיותו רחב ידיים ובעל טופוגרפיה שטוחה, החליט ליישם במקום זה את שאיפתו לבניית הארמון.

בניית הארמון החדש החלה בשנת 1878. בשנת 1885 חלה האטה ניכרת בבנייה, וזאת מפאת חוסר בתקציב - המלך לודוויג בנה את טירותיו מכספו שלו ולא מכספי המדינה כנהוג בקרב שליטים אבסולוטיים מתקופתו, ולכן דלות ממונו השפיעה ישירות על קצב הבנייה של טירותיו. עם מותו של המלך בשנת 1886 נפסקה הבנייה לחלוטין, וזמן קצר לאחר מכן נפתח הארמון לקהל הרחב כאתר תיירות. 

הארמון, אשר תוכנן על ידי האדריכל הפרטי של לודוויג, כריסטיאן יאנק, יחד עם פרנץ שייץ וגיאורג דולמן, תוכנן להיות העתק מושלם של ארמון ורסאי הענק. אולם תקופת הבנייה הקצרה איפשרה להעמיד על תילו רק את העתק החלק המרכזי של הארמון הצרפתי. נוסף על כך, מתוך 70 החדרים אשר נבנו בבניין החדש, 50 נותרו לא גמורים. כיום ניתן לבקר ב-20 החדרים המפוארים שבנייתם הושלמה וכמו כן בגרם המדרגות הצפוני שהוא החלק היחיד בארמון שבנייתו לא נסתיימה אך הוא פתוח לקהל.

ככל שהתקדמה בנייתו של הארמון החדש, חלו שינויים קטנים בתוכנית, אשר יצרו הבדלים בינו לבין המקור שבצרפת. כך למשל, אולם המראות שבארמונו של לודוויג גדול יותר מזה שבוורסאי ופרטי העיצוב שבו (דוגמת נברשת החרסינה שבחדר האוכל, שהיא הגדולה מסוגה בעולם) לרוב עשירים יותר. גם הזמן שחלף בין בניית הארמון בוורסאי לבין בניית ארמונו של לודוויג ניכר היטב בארמון הבווארי. ארמון ורסאי, אשר נבנה כ-200 שנים לפני ההעתק, לא כלל אפילו תא שירותים אחד. המקום היחיד בו נמצאו מים זורמים בוורסאי היה מערכת המזרקות שבגני הארמון. בארמונו של לודוויג לעומת זאת, היו מספר רב של תאי שירותים נוסף על בריכת שחייה מחוממת לרווחת המלך ואורחיו.

מסביב לארמון נמצאים הגנים הרחבים אשר נבנו בסגנון צרפתי ובתוכם פזורות מזרקות מים רבות המעוטרות בפסלי שיש אשר לקוחים מהאופרות של המלחין הנערץ על לודוויג - ריכרד וגנר.

מבנים נוספים על האי
-------------------

נוסף על הארמון החדש, משמש האי בית גם למספר גלריות לאומנות וכן למוזיאון הלאומי לזכר לודוויג השני מלך בוואריה.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל גרמניה** |

* נוישוונשטיין

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הרנכיזמה** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרנכימזה


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4200430-5
* VIAF: 295702525
* WorldCat (עם VIAF): 295702525

 |
**אלויסיו פירס אלבס** (בפורטוגזית: **Aloísio Pires Alves**; נולד ב-16 באוגוסט 1963 בפלוטאס שבברזיל), הידוע בקיצור כ**אלויסיו**, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

אלויסיו נולד בפלוטאס שבמדינת ריו גראנדה דו סול, ברזיל. הוא שיחק לראשונה בקבוצת הכדורגל המקומית, אינטרנסיונל, ועזר לקבוצה לזכות שלוש פעמים בקמפאונטו גאוצ'ו, אליפות מדינת ריו גראנדה דו סול.

בשנת 1988 עבר אלויסיו לברצלונה הספרדית. הוא לא היה שחקן הרכב קבוע בקבוצה, אך פתח בהרכב בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע לעונת 1989/1990 בו ניצחה ברצלונה את סמפדוריה בתוצאה 2-0 ובגמר גביע המלך הספרדי לעונת 1989/1990 בו ניצחה ברצלונה את ריאל מדריד באותה תוצאה.

לאחר שנתיים בהן שיחק בברצלונה עבר אלויסיו לפורטו, בה שיחק במשך 11 עונות, עד לפרישתו. במשך התקופה הוא זכה בשבע אליפויות פורטוגל, והוא אחד מחמישה שחקני פורטו שזכו בחמש אליפויות פורטוגל רצופות. בנוסף, זכה חמש פעמים בגביע הפורטוגלי ושבע פעמים בסופר קאפ הפורטוגלי.

בחודש יוני 2001 פרש אלויסיו מכדורגל, בגיל 37.

קריירה בינלאומית
----------------

בשנת 1988 ערך אלויסיו 6 הופעות בנבחרת ברזיל. באותה שנה זכה יחד עם הנבחרת במדליית כסף באולימפיאדת סיאול.

קריירת אימון
------------

בעונת 2003/2004 היה אלויסיו עוזרו של ז'וזה מוריניו בפורטו. באותה עונה זכתה פורטו באליפות פורטוגל ובליגת האלופות. בעונה שלאחר מכן היה עוזרו של ויקטור פרננדס.

בעונת 2005/2006 אימן אלויסיו את פורטו ב' בליגה השנייה.

בעונת 2006/2007 אימן את וילה מאה, ובהמשך שימש כעוזר מאמן בבראגה.

תארים
-----

### כשחקן

#### אינטרנסיונל

* קמפאונטו גאוצ'ו (3): 1982, 1983, 1984

#### ברצלונה

* גביע אירופה למחזיקות גביע (1): 1988/1989
* הגביע הספרדי (1): 1989/1990

#### פורטו

* אליפות פורטוגל (7): 1991/1992, 1992/1993, 1994/1995, 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998, 1998/1999
* הגביע הפורטוגלי (5): 1990/1991, 1993/1994, 1997/1998, 1999/2000, 2000/2001
* הסופר קאפ הפורטוגלי (7): 1990, 1991, 1993, 1994, 1996, 1998, 1999

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ברזיל – אולימפיאדת סיאול 1988 (מדליית כסף)** |
| --- |
| 1 טפארל • 
2 ז'ורז'יניו • 
3 בטיסטה • 
4 ריקרדו גומש • 
5 אדמיר • 
6 מאזיניו • 
7 ואלדו • 
8 ג'ובאני • 
9 אדמאר • 
10 קארקה • 
11 רומאריו • 
12 זה קרלוס •
13 אנדרה קרוס • 
14 וינק •
15 אלויסיו •
16 מילטון •
17 נטו •
18 ז'ואאו פאולו •
19 אנדראדה •
20 בבטו •
מאמן: סילבה | ברזילברזיל |
**אלוויר אדג'ימונסי** (בצרפתית: **Elvire Adjamonsi**; נולדה ב-18 בפברואר 1971) היא יוצרת קולנוע, שחקנית, עיתונאית ומפתחת תרבות מבנין. היא ידועה בעיקר בשל סרטיה התיעודיים, ועבודתה בייסוד וניהול פסטיבלי קולנוע ותרבות ברחבי אפריקה.

רקע
---

אדג'מונסי נולדה בבנין, וסיימה תואר בתקשורת ויזואלית במכון הפאן-אפריקאי לפיתוח (IPD) בבורקינה פאסו. עם סיום לימודיה, יצרה את סרטה התיעודי הראשון, בן 26 דקות, על המיני-סכרים בבורקינה פאסו, בשם "De l'eau toute l'année". (מים כל השנה). התסריט שלה, "BIDOSSESSI", זכה בפרס מקום שני בתחרות APROMEDIA, שנערך בשיתוף עם Alliance Française de Bangui. התסריט נבחר בשנת 2004 להשתתפות בסדנאות פיתוח של Sud Ecriture במרוקו ובטוניסיה, בתמיכת קרן אובר בול, הארגון הפרנקופוני הבינלאומי, והמועצה הלאומית לקולנוע.

ב-2010 היא כתבה את הסרט הקצר העלילתי הראשון שלה, "La Maudite" (המקוללים), אשר הוקרן בפסטיבל הסרטים הפרנקופוני הראשון באטאקפאמה (טוגו), ואחריו סרט קצר נוסף, "Cica la petite Sorcière" (סיקה המכשפה הקטנה). לאחר מכן, חזרה לתחום התיעוד, ויצרה את הסרט "TOLEGBA", על האליל הבנינזי אשר נחשב לשד, אך בפועל מגן על בני העם.

היא השתתפה במספר סדרות וסרטי טלוויזיה כשחקנית, הבולטות מביניהן הסדרות "Un tour de vis" ו-"Baobab", אשר שודר ברחבי אפריקה. היא גם שימה תקופה כעוזרת במאי בערוץ 2 (La Chaîne 2 ‏(LC2)) בבנין.

בנוסף לעבודות אלה, היא החלה לעבוד כעיתונאית ומעצבת. היא עובדת במערכת כתב העת AFIAVI, וככתבת ומעצבת מן החוץ במגוון עיתונים בבנין, ביניהם *Le Progrès*, *l'Aurore*, *Fraternité*, ו-*Le Béninois*.

אדג'מונסי נודעת במיוחד עבור עבודה בייסוד וניהול פסטיבלי קולנוע, תיאטרון ומוזיקה ברחבי אפריקה. בין אלה שפעלה לייסודם: LAGUNIMAGE (בנין, 2000), Les Journées Théâtrales en Campagne (פואנט-נואר, 2003–2004); Le Ngombi (באנגי, 2001) ; FITHEB (בנין, 2006); NSANGU NDJINDJI (פואנט-נואר, 2008); FITHA (קוט ד'יוואר), RCG (קינשאסה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו); Wedbinde à Kaya (בורקינה פאסו); JOUTHEC (פואנט-נואר, קונגו-בראצה) ו-@fricourt. היא ארגנה בשנת 2016 פסטיבל בובות תיאטרון וכן פסטיבל אמנות רחוב.

עיקר עבודתה של אדג'מונסי מסתכם בפיתוח תרבותי, ובמסגרת זו היא עובדת עם תזמורות, להקות תיאטרון ותיאטראות, מוסדות תרבות, חברות הפקה ורשויות שידור. מטרתה היא להפוך את אפריקה למרכז תרבות עולמי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלוויר אדג'מונסי, ברשת החברתית טוויטר

* Sessi, סרט קצר מאת אדג'מונסי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adjamonsi Elvire , AfroCine
2. ↑  Elvire Adjamonsi, Viadeo
3. ↑  Elvire Adjamonsi SPLA
4. ↑  ELVIRE ADJAMONSI : « NOUS NE FAISONS PAS TÉNI- TÉDJI POUR LE MAIRE DE PORTO- NOVO MAIS POUR LES POPULATIONS », Agence DEKart, 13 DÉC 2016
5. ↑  Elvire Adjamonsi : « le théâtre africain devient de plus en plus compétitif… » Culture Ebène, 19 février 2012
פסיפס המראה נילומטר בעתיקות ציפורי
מבנה חרוטי מעל הנילומטר בקצה הדרומי של האי רודה, קהיר, 1966.
נילומטר באי יב
מתקן ה**נילומטר** היה מבנה בו מדדו את ניקיון הנילוס ואת גובה פניו בתקופת ההצפות השנתית.

בין יוני לספטמבר, הנהר הזורם במצרים היה פורץ את גדותיו ומציף את האדמות המישוריות הסמוכות. לכשנסוגו המים, בין ספטמבר לאוקטובר, הם השאירו מאחוריהם אדמת סחף שחורה ועשירה. ההצפות, *אח'ט* (*akhet*) במצרית עתיקה היוו את אחת משלוש העונות עימם בני מצרים העתיקה חילקו את השנה. (ראו לוח השנה המצרי).

קשה להפריז בחשיבות ההצפות השנתיות על התרבות המצרית. גאות מתונה הייתה חיונית למחזור החקלאות, אולם גאות נמוכה יותר הייתה עלולה לגרום לרעב וגאות גבוהה מדי הייתה עלולה להביא לאסונות, בסוחפה את התשתיות ותעלות ההצפה במישורי ההצפה. רשומות מתקופת הפרעונים הראו שבאחת מכל חמש שנים בממוצע הייתה גאות טובה שלא הציפה מדי את האדמות ולא החסירה מהן מים.

היכולת לחזות את כמות ההצפות הייתה חלק מהמסתורין של הכהנים. אך כמובן שיחקה תפקיד פוליטי ומנהלי, כיוון שאיכות ההצפה קבעה את רמת המיסים שהשליטים יכלו לגבות מאיכריהם. כאן נכנס לתפקיד הנילומטר, כשהכהנים מדדו את הגובה היומיומי של הנהר והכריזו על הגאות הצפויה בקיץ.

מתקן הנילומטר הפשוט ביותר הוא עמוד הניצב בתוך מימי הנילוס, עם סימנים במרווחים קבועים הקובעים את עומק המים. במתקן שכזה, השוכן בתוך מבנה משוכלל ומקושט, עדיין ניתן לחזות באי רודה שבמרכז קהיר. למרות שנילומטר זה מתוארך לשנת 861 לספירה כשנבנה על פי הזמנת הח'ליף אל-מתוכל הראשון לבית עבאס, הרי שהוא נבנה על גבי נילומטר קדום יותר.

תכנון מתקדם יותר של הנילומטר כולל גרם מדרגות היורד לתוך המים, עם סימנים עומק לאורך הקירות. הדוגמה הידועה ביותר נמצאת באי יב אשר באסואן. המיקום הלז היה בעל חשיבות מיוחדת, משום שלאורך רוב ההיסטוריה המצרית, יב סימנה את הגבול הדרומי של מצרים ולכן זהו המיקום הראשון בו הבחינו בהצפות השנתיות.

הדגם המתקדם ביותר כלל תעלה שהובילה מגדת הנהר - ולעיתים למרחקים ארוכים במיוחד - עד לסיומה בבור מים, מכל מים או באר. בורות הנילומטר הללו היו ממוקמים לרוב בתחום מקדשים, להם רק לכהנים ולשליטים הייתה גישה. ניתן לראות דוגמה נאה, עם באר גלילית עמוקה, ותעלה פתוחה בחומה המקיפה, במקדש קום אומבו צפונית לאסואן.

בעוד שהנילומטרים הראשונים מוצאים עוד בימי הפרעונים, הם שימשו גם את שאר התרבויות ששלטו במצרים. במהלך המאה ה-20 נמדדו ההצפות השנתיות של הנילוס לראשונה בצורה קפדנית, אך מדידות אלה הופסקו עם בניית של סכר אסואן, שהביא להפסקת הצורך בנילומטרים.

נילומטר מופיע בארץ בכמה רצפות פסיפס: בבית הנילוס בציפורי, בכנסיית הלחם והדגים בטבחה ובבית לאונטיס אשר בבית שאן (כיום במוזיאון ישראל).

התמונה למעלה של הנילומטר מציגה את גובה הנילוס 17 (כ-8.5 מטר). IZ מייצג י"ז, 17: האות העשירית ביוונית עתיקה הנה  iota I, והאות השביעית  Ζ zêta.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נילומטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7573499-0
* TDVİA: mikyasun-nil

 |
**עטלף דייאק** (שם מדעי: *Dyacopterus*) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת עטלפי הפירות ובו 3 מינים שחיים בדרום-מזרח אסיה. הסוג הוקם בשנת 1912 על ידי הזואולוג הדני קנוד אנדרסן, והוא קרוי על שם הדייאקים - עמים אינדונזים ילידי האי בורנאו. הסוג קרוב מבחינה חיצונית לכלב המעופף.

תיאור
-----

לעטלף הדייאק גולגולת רחבה יחסית, גוף קטן וחרטום קצר וריבועי. עיניו ואפו גדולים ונחיריו מעט צינוריים. לחייו נפוחות, ועל שפתיו העליונות שורת יבלות קטנות. אוזניו צרות ואליפסיות וזנבו בינוני. יש לו סך הכול 28 שיניים, כאשר הניבים ארוכים ומחודדים והטוחנות מסיביות ומרובעות. כנף הזנב צרה ומסתכמת ברצועות דקות לאורך פנים הרגליים. אורך הראש והגוף של עטלף דייאק 106–144 מ״מ, אורך הזרוע 74–96 מ״מ ואורך הזנב 16–29 מ״מ; המשקל נע בין 70 ל-148 גרם. אצל חלק מהמינים הזכרים גדולים מן הנקבות, ויש להם ציציות שיער בולטות סביב הצוואר.

הפרווה של עטלף דייאק קצרה ודלילה. צבעה הכללי חום אפרורי או חום בהיר בגב, בכתף ובצלעות, וצהבהב, בז׳ או אפרפר בגחון ובחזה. הראש כהה יותר בצבעו ולעיתים יש פס שחור על המצח. לזכרים יש כתם מוזהב או אדמוני סביב הצוואר. הכנפיים חומות-שחרחרות, הזרועות והרגליים בצבע ורוד או בורדו.

תפוצה וביולוגיה
---------------

עטלפי דייאק מצויים בדרום-מזרח אסיה; טווח התפוצה שלהם כולל את דרום תאילנד, מלזיה, אינדונזיה והפיליפינים. האיים העיקריים שבהם הסוג נוכח הם סומטרה, בורנאו, לוזון ומינדנאו. בית הגידול של המינים בסוג מורכב בעיקר מיער גשם טרופי לח ויער ביצתי, והם נוטים לבלות את זמנם בחופה הגבוהה של היער.

המינים בסוג פעילים בלילה וישנים בקבוצות קטנות במערות גיר או חללי עצים. התזונה שלהם מורכבת מפירות (בפרט תאנים), והשיניים הגדולות והחזקות שלהם מאפשרות אכילת פירות קשים. הם גם עשויים לאכול עלים מסוימים ולנשוך פירות במטרה לסחוט מתוכם את המיץ. הרבייה היא מונוגמית ככל הנראה. הנקבה ממליטה גור אחד או תאומים לאחר תקופת היריון של מספר חודשים, ושני בני הזוג משתתפים בהנקת הגורים. המינים בסוג מאוימים מצד בירוא יערות מואץ וציד לבשר.

מינים
-----

בסוג זה 3 מינים:

* עטלף דייאק מצוי (*Dyacopterus spadiceus*) - מצוי בחצי האי המלאי, בסומטרה ובבורנאו.
* עטלף דייאק ברוק (*Dyacopterus brooksi*) - אנדמי לסומטרה.
* עטלף דייאק ריקארד (*Dyacopterus rickarti*) - אנדמי לאיי הפיליפינים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עטלף דייאק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**שיר השנה** (ברוסית: **Песня года**) הוא פסטיבל טלוויזיוני סובייטי ורוסי של שירים.

שיר השנה נערך לראשונה בשנת 1971, והוא הפך לאירוע מרכזי של השנה עבור זמרים ולהקות סובייטיות. לפי מסורת הפסטיבל מוקלט באופן מסורתי בדצמבר ומשודר בטלוויזיה בתחילת ינואר, כחלק מחגיגות השנה החדשה.

במהלך השנה, בכל חודש בפסטיבל, נערכו "מוקדמות שיר השנה" (בין 4 ל-22 בשנים שונות, האחרונה בקיץ 2005).

כל המשתתפים שהגיעו לגמר נחשבים ל"זוכים" (עד 1991 - חתני פרס), תעודות פסטיבל מוענקות לכותבי שירים. במשך 46 הפסטיבלים, שני משתתפים עלו לגמר הכי הרבה פעמים (שיא 43 פעמים): 92 בוצעו על ידי סופיה רוטרו ו-73 שירים על ידי לב לשצ'נקו. יוסיף קובזון (השתתף ב -39 גמרים), ולרי לאונטייב (34 גמרים), ולנטינה טולקונובה, לאימה ואיקולה, איגור ניקולייב, פיליפ קירקורוב, אירינה אלגרובה (25 גמרים כל אחד), אדיתה פייכה (22 גמרים), אלה פוגצ'ובה (21 גמרים) ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיר השנה** בוויקישיתוף
* שיר השנה, ברשת החברתית פייסבוק
* שיר השנה, ברשת החברתית אינסטגרם
* שיר השנה, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר על פסטיבל שיר השנה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Фестиваль "Песня года". Статистика, pesnyagoda.my1.ru
**פרדיננד קוסאק** (בגרמנית: **Ferdinand Kosak**;‏ 23 במרץ 1856 – 29 במאי 1932) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

קוסאק נולד ב-23 במרץ 1856 בעיר בורגשטיין שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. בשנת 1877 הוא התגייס ליחידות המילואים של הצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1881 הוא הועבר ליחידת הנדסה בלמברג ושרת שם עד 1884. בינואר 1883 הועלה לדרגת לוטננט. ב-1886 מונה לשליש גדודי, וב-1887 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. ב-1890 הועבר למשרד התכנון הצבאי וב-1892 השתתף בבניין המבצר ביוזפשטט. ב-1893 הועלה לדרגת האופטמן ומונה למפקח הצבאי של מחוז קרקוב והחזיק בתפקיד במשך שנה אחת. ב-1894 מונה למורה באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. ב-1898 מונה למפקח על הביצורים במחוז פשמישל, וב-1899 הועלה לדרגת מיור. ב-1900 מונה למורה בבית הספר לקצינים של הקורפוס השלישי, וב-1903 קודם לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-91. ב-1904 מונה להיות מנהל התכנון בקרקוב, וב-1906 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1908 הוא מונה למפקד המצודה בסרייבו, וב-1901 מונה למפקח על בניין המבצרים באזור. ב-1911 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד הבריגדה ה-50.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מונה קוסאק למפקד הדיוויזיה ה-27. הדיוויזיה שלו נכללה כחלק מהקורפוס השישי אשר היה חלק מהארמייה הרביעית. הוא השתתף בקרב גליציה, ובכלל זה בקרב קומרוב וקרב רווה. בדצמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט פלדמרשל. במהלך שנת 1915 הוא השתתף במתקפת הקרפטים, מתקפת גורליצה-טרנוב והנסיגה הגדולה. בהמשך הועברה הדיוויזיה שלו תחת הארמייה השנייה, אשר במסגרתה לחמה בהדיפת מתקפת ברוסילוב ב-1916, ומתקפת קרנסקי ב-1917. במאי 1918 קודם לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד הקורפוס הראשון. הקורפוס שלו לחם בחזית האיטלקית כחלק מהארמייה ה-11. הוא לחם בקרב הנהר פיאווה וקרב ויטוריו ונטו. קוסאק פרש מהצבא עם סיום המלחמה, ונפטר בעיר גראץ ב-29 במאי 1932 בגיל 76.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדיננד קוסאק** בוויקישיתוף
* פרדיננד קוסאק (באנגלית)
* פרדינד קוסאק (בגרמנית)
**חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור** קובע שאסור להקים מצבות ואנדרטאות לזכר טרוריסטים ומעשיהם. החוק אושר בכנסת בשנת 1999 על ידי הכנסת. יוזם החוק הוא חבר הכנסת רן כהן ממרצ. החוק חוקק בעקבות הקמת מצבה לזכר ברוך גולדשטיין, מחבל יהודי שביצע טבח מערת המכפלה שבחברון וגרם למותם של 29 פלסטינים ופצועים רבים.

היסטורית החוק
-------------

החוק נכנס לתוקף בשנת 1999, הצעת החוק הראשונה הועלתה ב-25 במרץ 1997, בידי חבר הכנסת רן כהן מטעם ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, לדבריו, ישנן אנדרטאות על שמם של גולדשטיין וסלאח נזאל, אשר היו מעורבים במעשי טרור ורצח, הוא טען גם כי אלו לא סתם מצבות זיכרון אלא אנדרטאות מכובדות ומפוארות במיוחד שקוראות אליהן להתחנך על פי זכר אותו האדם, לכן יש להסירן. בקריאה השנייה והשלישית פנה חבר הכנסת סאלח טריף, יושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה מאותן סיבות להסרת אנדרטאות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור.

עיקרי החוק
----------

החוק אוסר הקמת אנדרטאות ומצבות זיכרון לזכר רוצחים ומבצעי מעשי טרור רצחניים, החורגות ממצבה רגילה בבית קברות, וזאת על מנת למנוע הסתה ועידוד למעשים נפשעים. שר הביטחון ממונה על פקודת הסרת אנדרטה לא חוקית. החוק מאשר קבורה של אדם הממונה על מעשה הטרור אך אוסר על הקמת מצבה או אנדרטה לזכר המעשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* היסטוריית החקיקה של חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
* חוק איסור הקמת מצבות זכרון לזכר מבצעי מעשי טרור, בספר החוקים הפתוח
* רן כהן - על חקיקת חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשה טרור, סרטון בערוץ "מוזיאון הכנסת", באתר יוטיוב (אורך: 02:36)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Open Knesset, oknesset.org
2. 1 2  בג"ץ 6195/98 ישראל ומרים גולדשטיין נ' אלוף פיקוד מרכז ואחרים, ניתן ב־14 בנובמבר 1999
**פרדיננד פאוולס** (בגרמנית: **Ferdinand Pauwels**‏; 13 באפריל 1830 – 26 במרץ 1904) היה צייר היסטוריה בלגי, שחי ועבד בגרמניה.

ביוגרפיה
--------

בשנים 1842–1850 הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות (אנטוורפן), אצל גוסטב וופרס שם הפך לאמן מצטיין. בשנת 1852 זכה בפרס דה רומא (בלגיה) על ציורו "קוריולנוס ברומא" והצליח לבלות ארבע שנים בלימודים באיטליה.

בין השנים 1862 עד 1872 הוא היה פרופסור לציור היסטורי בבית הספר לאמנויות בויימאר. ליאון פוהל, מקס ליברמן וקרל רודק היו בין תלמידיו שם. תקופה זו הייתה פרודוקטיבית במיוחד עבורו והוא השלים שבעה ציורי קיר גדולים בוירטבורג, המתארים את חייו של מרטין לותר.

לאחר שהות קצרה בבלגיה, חזר לגרמניה שם הפך לפרופסור באקדמיה לאמנויות של דרזדן. תלמידיו שם כללו את לודוויג פון הופמן, אוסמר שינדלר, פול תומן. בתקופה זו הוא ביצע גם שישה ציורי קיר היסטוריים גדולים במיסן.

בין השנים 1870–1881, הוא הפיק את מה שנחשב ליצירתו הגדולה ביותר: שנים עשר ציורי קיר בחלקו העליון של בניין מסחרי בעיר איפר, אשר הותחלו על ידי שארל דה גרוקס. הם תיארו סצנות מההיסטוריה של איפר בין השנים 1187 עד 1383.

עבודות אלה (ורוב הבניין) נהרסו במהלך מלחמת העולם הראשונה.

בשנת 2000, העיר איפר רכשה שישה ציורים של פאוולס עבור המוזיאון העירוני לאמנות שלהם ב־80,565 אירו)

בשנת 1930 קראה העיר אקרן רחוב לכבודו והתקינה לוח זיכרון.

גלריה
-----

* לותר כנער מקהלה לותר כנער מקהלה
* לותר קורא בתורה לותר קורא בתורה
* לותר נכנס למנזר לותר נכנס למנזר
* מרטין לותר מול הקרדינל תומאזו דה ויו מרטין לותר מול הקרדינל תומאזו דה ויו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדיננד פאוולס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Cloth Hall (Lakenhalle) in Ieper (Ypres), Belgium, www.greatwar.co.uk
2. ↑  Ieper koopt kunstwerken van historieschilder, De Standaard (בהולנדית (פלמית))
3. ↑  Jan Dewilde: *Ferdinand Pauwels*. Stedelijk Museum, Ypres 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116069880
* ISNI: 0000 0000 6674 5217
* LCCN: no2008020761
* NLP: A35985379
* RKD: 62180
* ULAN: 500042593
* VIAF: 3212313
* WorldCat: lccn-no2008020761

 |
רחל שדה חן. יולי 1996
**רחל שדה-חן** (7 בספטמבר 1927 - 5 בפברואר 2019) הייתה משוררת, עיתונאית וצלמת ישראלית.

קורות חיים
----------

רחל שדה-חן נולדה וגדלה במושב כפר יחזקאל שבעמק יזרעאל. היא בתם הבכורה של משה שדה חן (פלדשטיין) וחנה אדלר, ונכדתו של ישראל יהודה אדלר ממייסדי תל אביב. היא בוגרת בי"ס מקוה ישראל ובוגרת בי"ס לאחיות תל השומר. שדה-חן קיבלה דיפלומה בבריאות הציבור בלונדון, בגרונטולוגיה בארץ ומאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בארצות הברית.

עם פרישתה המוקדמת מעבודתה כאחות וכמפקחת ארצית במשרד הבריאות והרווחה, פנתה לאהבתה הגדולה - שירה וצילום.

אגודת הסופרים העברים העניקה לה את "אות קסת הזהב" לשנת 2012.

שדה-חן עסקה בפעילות ציבורית והייתה בין האחיות הראשונות בארץ שהקימו את הטיפול בזקנים. זאת לצד חוגים שהיא ארגנה לעולים חדשים כדי לסייע להם להכיר את צורת החיים בארץ.

ספריה
-----

שדה-חן כתבה מאות שירים ועד היום יצאו לאור 9 ספרי שירה והגיגים המעוטרים בצילומיה:

* "פרחי שלכת" - הוצאה פרטית, 1995
* "עצים זקופים לעד : פתגמים ושירים על זקנה - משלנו ומשל אחרים" (בשיתוף עם חיים מוטליס) - הוצאה פרטית, 1996
* "עבים בשמינו - הגיגים" - הוצאה פרטית, 2000
* "הזעקה"
* "במשעולי הזמן"
* "חולמת אהבים"
* "אנחנו לא שומעים ואנחנו לא מקשיבים"
* "בסערת החושים - שירים ועצים"
* "חיי כסיפור", 2015

שיריה
-----

חלק משיריה של רחל הולחנו והוצאו בתקליטורים: "נגנו לי שירי 1" ," נגנו לי שירי 2", "משירי רחל שדה-חן", "כגרגירי חול" ו-"כפרי הקטן".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחל שדה חן** בוויקישיתוף
* כפרי הקטן - קליפ לשיר שנכתב לכבוד חגיגות ה - 80 לכפר יחזקאל.
* רחל שדה חן באתר (אורכב 22.08.2014 בארכיון Wayback Machine) אקו"ם.
* 1,000 התרנגולים של רחל שדה-חן באתר מגפון
* הספרים של רחל שדה חן, באתר "סימניה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  אות קסת הזהב 2012: הצגת הזוכים באתר "אימגו מגזין"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306791705171
* LCCN: no96019536
* VIAF: 299445426
* WorldCat (עם VIAF): 299445426

 |
**אלן פרדריק גרהאם סקירטון** (אנגלית: **Alan Frederick Graham Skirton**;‏ 23 בינואר 1939 - מאי 2019) היה כדורגלן אנגלי.

סקירטון נולד בבאת' שבסאמרסט. הוא החל את הקריירה במועדון הנוער וסט טוורטון מעיר הולדתו, והצטרף לבריסטול סיטי על תקן של שחקן חובב. אולם, הוא לא הצליח להשתלב בבריסטול ולבסוף חתם בבאת' סיטי מהליגה הדרומית. במהלך משחקיו שם הוא זכה לתשומת לבם של מועדונים אחרים. ארסנל היה המועדון שהצליח להחתימו, ועשה זאת בינואר 1959 תמורת סכום של 5,000 לירות שטרלינג. אולם, זמן קצר לאחר החתימה הוא לקה בדלקת האדר ובדלקת ריאות, והושבת ממשחק פעיל למשך 18 חודשים.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל במשחק מול ברנלי ב-20 באוגוסט 1960. באותה עונה הוא השתתף ב-16 משחקים, וחלק את עמדת הקשר הימני עם דני קלפטון ובאגף השמאלי עם ג'ו האוורטיי. בעונה שלאחר מכן הוא תפס את מקומו של קלפטון, והבקיע 19 שערים ב-40 משחקים, שזיכו אותו בתואר מלך השערים של ארסנל לאותה עונה.

סקירטון עבר לעמדת הקשר השמאלי בעקבות החתמתו של ג'וני מקלאוד בקיץ 1962, ושיחק בה לסירוגין במשך ארבע העונות בגלל שיטת המשחק של המאמן בילי רייט. זמן המשחק שלו הצטמצם עוד יותר בעקבות עליית קרנו של ג'ורג' ארמסטרונג הצעיר, וסקירטון נאלץ לחלוק עמו את עמדת הקשר השמאלי בשתי עונותיו האחרונות בארסנל.

למרות כל זאת המשיך סקירטון להשתתף בכ-20 משחקים לעונה, והיה לשחקן הראשון בארסנל שהבקיע שער בטורניר אירופי, לאחר שכבש במשחק מול המועדון הדני קופנהגן XI ב-22 באוקטובר 1963. אולם, ברטי מי שהחליף את רייט שאף לשלב שחקנים צעירים יותר בהרכב הבכיר של ארסנל. לאחר שני המחזורים הראשונים של עונת 1966/1967 עבר סקירטון לבלקפול תמורת 65,000 לירות שטרלינג. הוא השתתף ב-154 משחקים במדי ארסנל, שבהם הבקיע 54 שערים.

סקירטון הבקיע במשחקו הראשון בבלקפול, שנערך באצטדיון הייבורי חמישה ימים לאחר הגעתו והסתיים בתיקו 1 - 1 מול ארסנל. לאחר מכן הוא החמיץ שלושה משחקים כיוון שהיה פצוע, אך חזר לשחק והבקיע שער בניצחון 3 - 1 על טוטנהאם הוטספר ושניים נוספים בניצחון החוץ 3 - 1 על צ'לסי. במשחקו הראשון בבלומפילד רואד (אצטדיון הבית של בלקפול) הוא הבקיע שני שערים והוביל את השחקנים לניצחון 6 - 0 על ניוקאסל יונייטד. בשאר העונה הוא לא הצליח להבקיע שערים רבים, וסיים אותה עם עשרה שערים ב-28 משחקי ליגה וגביע. בסיום אותה עונה ירד המועדון לליגה השנייה. בעונה שלאחר מכן הבקיע סקירטון 17 שערים, שלא הספיקו עבור בלקפול לצורך חזרה לליגה הראשונה.

סטן מורטנסן מאמן בלקפול, איפשר לסקירטון לעזוב את המועדון לאחר 17 המחזורים הראשונים של עונת 1968/1969, כיוון שהבחין ביכולתו הטובה של רוני בראון. סקירטון חזר למערב אנגליה, וב-20 בנובמבר 1968 הצטרף לבריסטול סיטי תמורת 15,000 לירות שטרלינג. לאחר מכן הוא שיחק עבור טורקי יונייטד והמועדון הדרום אפריקני דרבן סיטי. הוא סיים את הקריירה במועדון ויימות', לו סייע לזכות בגביע הליגה הדרומית בעונת 1972/1973.

זמן קצר לפני פרישתו הוא התמנה לתפקיד עוזר המנהל המסחרי בוויימות', אך ביולי 1974 חזר לבאת' סיטי בתפקיד המנהל המסחרי. ב-14 בספטמבר 1981 הוא הצטרף לייאוביל טאון (Yeovil Town) באותו תפקיד, ומילא אותו עד לפרישתו הסופית ב-2002.

נפטר במאי 2019.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 264 - 265), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע באתר Gunnermania
**קיילב פורטר** (באנגלית: **Caleb Porter**, נולד ב-18 בפברואר 1975 בטקומה), הוא מאמנה של קבוצת ה-MLS קולומבוס קרו. קודם לכן, בשנים 2013–2017, אימן את קבוצת פורטלנד טימברס, גם היא מהליגה האמריקנית הבכירה. פורטר זכה עם הטימברס באליפות ארצות הברית בשנת 2015, ועם קולומבוס (אותה ניצח בגמר של 2015) זכה באותו תואר בשנת 2020.

קריירת אימון
------------

בשנת 2000 לאחר קריירה קצרה ולא מוצלחת כשחקן, פורטר חזר לאינדיאנה כמאמן כדורגל בליגת הקולג'ים. תחילה שימש כעוזר מאמן באינדיאנה הוסיירס, בה שיחק כנער, ולאחר מכן הפך למאמן ראשי. בשנת 2006 עבר לאמן את קבוצת הקולג' אקרון זיפס מהעיר אקרון שבאוהיו. קבוצה זו ייצגה את שלוחת אוניברסיטת אוהיו באקרון. בשנת 2010 הוא הצליח לזכות עם אקרון באליפות הכדורגל לגברים של ה-NCAA. במקביל לעבודתו באוהיו, בשנים 2011 – 2012, שימש פורטר כמאמנה של נבחרת ארצות הברית בכדורגל עד גיל 23. עם הנבחרת הצעירה, הוא הצליח להעפיל למשחקים האולימפיים בלונדון, אך הנבחרת לא הצליחה לעלות לשלב הנוקאאוט, וסיימה את דרכה בשלב הבתים.

### מאמן ראשי ב-MLS

בשנת 2012 זכה פורטר למינוי המקצועני הראשון שלו, עת מונה למאמנה הראשי של הפורטלנד טימברס, שהחלה את עונתה השנייה בליגה. בשנת 2014 אימן את קבוצת הליגה במשחק האולסטאר של ה-MLS (אשר שוחק בפורטלנד, בה אימן), בו ניצחו כוכבי הליגה את אלופת גרמניה, באיירן מינכן, בתוצאה 2-1. בשנת 2015 הוביל את הטימברס לזכייה ראשונה באליפות, במשחק בו הם ניצחו את קולומבוס קרו, אותה מאמן פורטר נכון לעונת 2021, 2-1 באצטדיון מפרה. פורטר סיים את דרכו בפורטלנד בתום עונת המשחקים של 2017.

בשנת 2019 מונה פורטר למאמנה של הקולומבוס קרו, והוביל אותה בתוך שנה לזכייה באליפות (השנייה בתולדותיה). באופן אירוני, קבוצתו זכתה באליפות באותו אצטדיון בדיוק בו זכה פורטר עם הטימברס בשנת 2015, ומול היריבה המושבעת של הטימברס – סיאטל סאונדרס.

תארים
-----

### פורטלנד טימברס

* מאמן העונה: (2013)
* אליפות ארצות הברית: (2015)

### קולומבוס קרו

* אליפות ארצות הברית: (2020)
* גביע קמפאונס: (2021)

ראו גם
------

* קולומבוס קרו
* פורטלנד טימברס
* סן חוזה ארת'קווייקס
* טמפה ביי מיוטיני
* פרסי MLS

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיילב פורטר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Portland Timbers' Caleb Porter wins 2013 MLS Coach of the Year award
**אלן סטיוארט** (באנגלית: **Allan Stewart**;‏ 11 בפברואר 1865 – 1951) היה צייר סקוטי שבנה את המוניטין שלו על ציורים רומנטיים, היסטוריים וצבאיים וכן על נופים ודיוקנאות.

חיים ועבודה
-----------

נולד באדינבורו ב-11 בפברואר 1865, אביו היה מנהל הדואר בליית', סטיוארט התחנך במכון אדינבורו. הוא למד אמנות בבתי הספר המלכותי של האקדמיה הסקוטית, שם הוענק לו מספר פרסים, וגם בספרד ובצרפת.

הוא הציג ציורים באקדמיה המלכותית, בגלאזגו ובליברפול ובתערוכות פרובינציאליות אחרות. הציורים כללו תיאורי אירועים צבאיים בעיקר מסוף המאה ה-19 במקומות שונים בעולם בעיקר בפרפריה של האימפריה הבריטית, כמו באפריקה ומזרח אסיה.

בציוריו של אירועים צבאיים, הוא פנה לא פעם לחיילים משוחררים שנכחו בפעולות. למשל הוא ראיין ותיקי קרבות שהתגוררו באדינבורו. אחד מהם השאיל לאמן מעיל נדיר שלבש במהלך הקרבות. אחרים סיפקו לו תצלומים מהאירועים והעתקי מסמכים. מלבד ציורי השמן שלו, הוא גם אייר ספרים רבים על טיולים והיסטוריה, כולל יצירות על ציילון וצפון בורנאו הבריטית.

סטיוארט שירת בצוות של ה-Illustrated London News במשך מספר שנים ובתפקיד זה נסע לדרום אפריקה כאמן 'מיוחד' במהלך מלחמת הבורים. תמונה אחת מתקופה זו הייתה גדוד יורקשייר וניו זילנדים שהדפו את הבורים ליד קולסברג, מושבת הכף. הוא גם ליווה את המלך אדוארד השביעי בסיוריו בים התיכון במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא שירת כקצין ביחידת המהנדסים המלכותיים ובמשך זמן מה היה קשור לכוחות האוסטרלים והאמריקאים. שניים מציוריו מהמלחמה הם "המטען של הסקוטים האפורים" ו"הדרך חזרה", 30 בספטמבר 1918.

הוא עבד בקנלי, סארי עד בסביבות 1925 לפני שעבר לעיר דאלרי ליד קאסל דאגלס, קירקודברייטשייר, שם נפטר ב-29 בינואר 1951, בגיל 85 והותיר את אשתו ושלושת ילדיו. הוא קבור בחצר הכנסייה של דאלרי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן סטיוארט** בוויקישיתוף
* כתבי אלן סטיוארט בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Harrington, Peter. (1993). British Artists and War: The Face of Battle in Paintings and Prints, 1700–1914. London: Greenhill
2. ↑  Obituary, The Times, 31 January 1951, page 8.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb149530888 (data)
* ISNI: 0000 0000 6708 1002
* LCCN: nr99031603
* RKD: 75201
* ULAN: 500011694
* VIAF: 66391945
* WorldCat: lccn-nr99031603

 |
**מכבי רמת גן** הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר רמת גן, שנוסדה עוד ב-1939 בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, והמשיכה לשחק גם לאחר קום מדינת ישראל, עד להתמזגותה עם הכח תל אביב, ליצירת "הכח מכבי רמת גן" שהיום נקראת הכח עמידר רמת גן.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 1939, ונרשמה בהתאחדות לליגה המחוזית במחוז תל אביב ב' של עונת 1939, שם סיימה במקום ה-11. עונה לאחר מכן סיימה במקום ה-10 במחוז שומרון בליגת המשנה - ליגה ב', עם 0 ניצחונות. בעונות הבאות הקבוצה השתפרה וסיימה במקום ה-4 ובמקום ה-6 בליגת המשנה, למרות שהליגה לא הושלמה. הקבוצה המשיכה בליגה השנייה גם לאחר הקמת מדינת ישראל, וב-1949/1950 שיחקה בליגה המיוחדת ששיבצה את הקבוצות בליגות, סיימה במקום הראשון ב"בית השרון", מה שהשאיר אותה בליגה השנייה שנוסדה שנתיים לאחר מכן - ליגה ב'. ב-1951/1952 פספסה הקבוצה את העלייה לאחר שסיימה במקום השני, 4 נקודות מתחת להפועל כפר סבא שנלחמה איתה על העלייה לליגה הבכירה דאז - ליגה א'. בשנים הבאות נחלשה הקבוצה ורק שרדה בליגה באופן גבולי, עד שבעונת 1956/1957 סיימה במקום האחרון בליגת המשנה (ליגה א') וירדה לליגה השלישית (ליגה ב').

בסיום עונת 1958/1959, עקב מצוקה כלכלית הקבוצה התאחדה עם קבוצת הכח תל אביב, שאומנם לא שינתה את שמה עד 2 עונות לאחר מכן ב-1962 אז הוקמה רשמית הכח מכבי רמת גן, קבוצה שזכתה לאחר מכן ב-2 אליפויות ו-2 גביעים בישראל.

הקבוצה המאוחדת החדשה לקחה את אצטדיונה של מכבי רמת גן המקורית, אצטדיון גלי גיל, אך היא הורכבה בעיקר משחקני הכח כיוון שהם היו בכירים יותר (הכח תל אביב שיחקה בליגת המשנה לעומת מכבי רמת גן ששיחקה בליגה השלישית). על כן המשיכה קבוצת מכבי רמת גן להתקיים בעזרת שחקניה בליגה ב' עד לעונת 1968/1969, אז התאחדה הקבוצה עם "מכבי רמת השקמה", שבגלגולה כיום נקראת מכבי השקמה/רמת חן, ולמעשה הפסיקה להתקיים בשמה והתפרקה.

ראו גם
------

* הכח תל אביב
* הכח עמידר רמת גן

הערות שוליים
------------

1. ↑  מצוקה כספית איחדה את "הכח" ת"א ו"מכבי" ר"ג, מאת שמשון לונקרון, דבר-ספורט, 23 באוגוסט 1959
2. ↑  השם:הכח-מכבי רמת-גן, חדשות הספורט, 24 באוקטובר 1962
השורשים של {\displaystyle f\_{43}} במישור המרוכב
בתורת המספרים במתמטיקה, **פולינום פקטה** הוא הפולינום {\displaystyle \ f\_{p}(z)} המוגדר לכל \ p ראשוני על ידי:


f

p

(
z
)
=

∑

k
=
1

p
−
1

(

k
p

)

z

k

{\displaystyle f\_{p}(z)=\sum \_{k=1}^{p-1}\left({\frac {k}{p}}\right)z^{k}}

{\displaystyle f_{p}(z)=\sum _{k=1}^{p-1}\left({\frac {k}{p}}\right)z^{k}}
כאשר {\displaystyle \left({\frac {k}{p}}\right)} הם סימני לז'נדר, והסכום הוא עבור {\displaystyle 1\leq k\leq p-1}

פולינומים אלה היו ידועים בחקר פונקציות L של דיריכלה שנערכו במאה ה-19, ולמעשה גם לדיריכלה עצמו. הם נקראים על שם מיכאל פקטה, שהבחין שהיעדרם של אפסים ממשיים של פולינום פקטה {\displaystyle \ f\_{p}(z)} עם {\displaystyle \ 0<z<1} גורר שלפונקציית L {\displaystyle {\begin{matrix}L\left(s,\left({\frac {k}{p}}\right)\right)\end{matrix}}\,} אין אפסים עם {\displaystyle \ s>0}. לתכונה זו עניין רב בתורת המספרים, בהקשר של אפס זיגל ליד {\displaystyle \ s=1}.

קישורים חיצוניים
----------------

* Brian Conrey, Andrew Granville, Bjorn Poonen and K. Soundararajan, *Zeros of Fekete polynomials*, arXiv e-print math.NT/9906214, June 16, 1999
באלגברה, **פולינום אי-פריק** הוא פולינום, בדרך-כלל מעל שדה, שלא ניתן לכתוב אותו כמכפלה של שני פולינומים שאינם קבועים (פולינום **פריק** הוא פולינום לא קבוע שניתן להציגו באופן כזה). לפולינומים אי-פריקים יש תפקיד מרכזי בתורת גלואה, וגם בבניה של שדות סופיים.

הפריקות תלויה לא רק במקדמי הפולינום, אלא גם בשדה שבו מדובר - ייתכן שפולינום יהיה אי-פריק מעל שדה מסוים, ויתפרק מעל שדה הרחבה שלו.

פולינומים אי-פריקים הם האיברים הראשוניים של חוג הפולינומים מעל השדה, שהוא חוג אוקלידי; בדיוק כפי שהראשוניים המוכרים הם האיברים הראשוניים של חוג המספרים השלמים. בשני המקרים, אפשר לפרק כל איבר של החוג למכפלה של איברים ראשוניים, באופן שהוא, מבחינה עקרונית, יחיד. האנלוגיה בין פולינומים (בעיקר מעל שדות סופיים) ובין מספרים שלמים מרחיקה לכת עד ליצירה של "תורת מספרים" של פולינומים, שבה משחקים הפולינומים האי-פריקים תפקיד מרכזי.

שיטות לזיהוי אי פריקות
----------------------

פולינום ממעלה שנייה או שלישית הוא פריק אם ורק אם יש לו שורשים, כלומר אם קיים איבר בשדה שמאפס אותו.

**קריטריון איזנשטיין** הוא קריטריון עבור אי פריקות של פולינום בעל מקדמים שלמים (ובעזרת שימוש במכנה משותף אפשר להשתמש בו גם עבור מקדמים רציונליים). הוא מנוסח כך:

יהא {\displaystyle \ a\_{n}x^{n}+\dots +a\_{1}x+a\_{0}} פולינום במקדמים שלמים. אם קיים מספר ראשוני \ p כך ש- {\displaystyle \ \forall i<n:p|a\_{i}}
( \ p מחלק את כל המקדמים פרט לזה של החזקה הגבוהה ביותר)
וכמו כן מתקיים {\displaystyle \ p\nmid a\_{n},p^{2}\nmid a\_{0}} (כלומר, \ p לא מחלק את המקדם של החזקה הגבוהה ביותר, וריבועו לא מחלק את המקדם החופשי) אז הפולינום הוא אי פריק מעל המספרים השלמים.

מן הלמה של גאוס נובע שאם פולינום מוגדר מעל תחום פריקות יחידה והוא פרימיטיבי ואי-פריק שם, אז הוא אי-פריק גם מעל שדה השברים של התחום.

דוגמה
-----

נביט בשלושת הפולינומים הבאים:

1. {\displaystyle \ p\_{1}(x)=x^{2}-4=(x-2)(x+2)}.
2. {\displaystyle \ p\_{2}(x)=x^{2}-2=(x-{\sqrt {2}})(x+{\sqrt {2}})}.
3. {\displaystyle \ p\_{3}(x)=x^{2}+1=(x-i)(x+i)}.

מעל שדה המספרים הרציונליים \mathbb{Q} רק הפולינום הראשון הוא פריק. שני האחרים אי-פריקים שכן שורש שתיים והמספר המדומה i אינם שייכים לשדה.

מעל שדה המספרים הממשיים \mathbb{R} הפולינומים הראשון והשני פריקים, והשלישי לא.

מעל שדה המספרים המרוכבים \mathbb{C} שלושת הפולינומים פריקים. דבר זה אינו מקרי: המשפט היסודי של האלגברה מראה כי כל פולינום ממעלה גדולה מ-1 הוא פריק מעל שדה המרוכבים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פולינום אי פריק, באתר MathWorld (באנגלית)
**פלורן פיאטרוס** (בצרפתית: **Florent Piétrus**; נולד ב-19 בינואר 1981 בלאס אבֶימס, גוואדלופ) הוא כדורסלן בעל אזרחות צרפתית המשחק עבור פאמסה ולנסיה ונבחרת צרפת. פיאטרוס משחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד ומתנשא לגובה של 2.01 מטרים. הוא אחיו של הכדורסלן מיקָאֱל פיאטרוס.

קריירה
------

בעונת 1997/98, בגיל 16 וחצי, פיאטרוס פתח את הקריירה הבוגרת שלו במדי פו אורטז ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בליגת העל הצרפתית. במדי פו אורטז שותף פיאטרוס בזכייתה בשלוש אליפויות (00/01, 02/03, 03/04) ובזכייתה פעמיים בגביע הצרפתי (00/01, 01/02). לאחר כמעט עשור במדיה של הקבוצה הצרפתית, פיאטרוס עבר לליגת העל הספרדית, לאחר שסיכם באוניקאחה מאלגה. פיאטרוס, סייע, בשלוש עונותיו במאלגה, לזכות בגביע המלך לאחר ניצחון בגמר על ריאל מדריד, ושנה לאחר מכן לזכות באליפות ספרד לראשונה בהיסטוריית המועדון.

לאחר מכן, פיאטרוס סיכם במדיה של אסטודיאנטס מדריד ושיחק עימה במשך עונה. באותה עונה, פיאטרוס, רשם ממוצעים של כ-8.5 נקודות ושל כ-4 כדורים חוזרים, בנוסף לחסימה בממוצע למשחק, שסייעו למועדון להישאר עונה נוספת בליגה הבכירה, לאחר שכמעט ירד לליגת המשנה. פיאטרוס לא המשיך במועדון וחתם אצל פאמסה ולנסיה לאחר שדחה הצעות מקבוצות ביוון וצרפת.

פיאטרוס סייע לפאמסה להעפיל למשחקי ההצלבה, מהמקום ה-7 ועזר למועדון להבטיח את מקומו במפעלים האירופאים בעונה הבאה. פיאטרוס סיים את העונה הסדירה עם ממוצעים של כ-8.8 נקודות ושל כ-3.7 כדורים חוזרים.

קריירה בינלאומית
----------------

פיאטרוס חבר בסגל נבחרת הלאומית של צרפת משנת 2006 ושותף עימה בכל אליפויות אירופה והעולם וכן במשחקים האולימפיים משנה זו. פיאטרוס זכה עם נבחרתו במדליית הארד באליפות אירופה 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלורן פיאטרוס** בוויקישיתוף
* פלורן פיאטרוס, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* פרופיל באתר היורוקאפ

| **נבחרת צרפת – אליפות העולם בכדורסל 2014 (מדליית ארד)** |
| --- |
| 1  • 
2  • 
3  • 
4 הרטל • 
5 באטום • 
6 דיו • 
7 לוברן • 
8 לומבאה-קאהודי • 
9 ג'קסון • 
10 פורנייה • 
11 פיאטרוס • 
12 גובר •
13 דיאו • 
14 טילי •
15 גלאבל •
מאמן: קולה | צרפתצרפת |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16920123w (data)
* ISNI: 0000 0004 3986 5327
* SUDOC: 19125164X
* VIAF: 311574110
* WorldCat: viaf-311574110

 |
**שקע הבזלת של דלתון**
(למפת אצבע הגליל מוגדלת)שקע הבזלת של דלתון**שקע הבזלת של דלתון**(למפת אצבע הגליל רגילה)שקע הבזלת של דלתון**שקע הבזלת של דלתון**(למפת ישראל רגילה)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**שקע הבזלת של דלתון**שקע הבזלת של דלתון**(למפת ישראל מוגדלת)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**שקע הבזלת של דלתון**שקע הבזלת של דלתון**
**שקע הבזלת של דלתון** הוא מאר, שקע גאולוגי, המצוי ליד מאגר המים דלתון, דרומית למושב דלתון במזרח הגליל העליון.

היסטוריה גאולוגית
-----------------

מצפון להרי צפת הייתה רמה הררית שעברה תהליכי סחיפה ממושכים ועליה זרמה בזלת שמקורה בהרי געש כבויים: הר אדמון, הר דלתון והר יוחנן. רמה זו נקטעה על ידי העתק שנוצר בנחל חצור (א-ריחניה). קיטוע זה השקיע את חלקה הצפוני של הרמה (רמת עלמה, כפי שהיא מוכרת היום) בכ-100 מטרים לעומת רמת דלתון.

 שקע הבזלת של דלתון
מאר נוצרת כאשר מגמה לוהטת זורמת באה במגע עם מי תהום והחום העז הופך את המים לקיטור דחוס, בשלב מסוים גורם לחץ הקיטור הדחוס להתפוצצות היוצרת לוע משני. 

שקע דלתון תחום בסוללה של סלעי בזלת. בין סלעי הבזלת מצויים גם סלעי גיר ו"כדורי אליהו". סלעי גיר אינם נמצאים בסביבת השקע, וההערכה היא כי הפיצוץ שיצר את המאר קרע סלעים מקירות הדיאטרם שמתחת למאר והעיף אותם יחד עם החומר הגעשי מבעד ללוע שנוצר.

גלריה
-----

|  |
| --- |
| * שקע הבזלת של דלתון, מבט מדרום לצפון, דצמבר 2010 שקע הבזלת של דלתון, מבט מדרום לצפון, דצמבר 2010
* שקע הבזלת של דלתון, אפריל 2017שקע הבזלת של דלתון, אפריל 2017
 |

לקריאה נוספת
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שקע הבזלת של דלתון** |

* עמנואל מזור, **גיאולוגיה בפטיש ישראלי**, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1980, עמ' 118-117, מסת"ב 965-06-0276-3

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכינוי העממי לגאודה - תרכיזי קוורץ שכיחים שנוצרו בחללים בסלעי הגיר, בעיקר בתקופת הקנומן. מקור: **עמנואל מזור**, עמוד 449

| גאולוגיה של ישראל |
| --- |
| כללי | הבקע הסורי-אפריקני • הלוח הלבנטיני • הקשת הסורית • אגם עובדיה • ימת הלשון • מצוק ההעתקים |
| צפון | גאולוגיה של הכרמל • גאולוגיה של הגולן • שדה א-שמה • שקע הבזלת של דלתון • אקוויפר החרמון • הר הגלבוע • קרן עין גב • מחצבות חפציבה • פארק הסלעים |
| מרכז | אקוויפר ההר • אקוויפר החוף • בורג' אל-מלח • חמאם אל-מליח • מדבר יהודה |
| דרום | מכתשים בנגב • קיר האמוניטים • קניון באר שבע-עזה • בקעת תמנע • הקניון האדום • הרי אילת • השילד הערבו-נובי • לשון ים המלח |
| לערכים נוספים |