recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
לוחמי בוג'וטסו יפניים חמושים במוט בו.
איור המתאר לחימה באמצעות מוט מסוג Quarterstaff
מוטות בו יפניים
ה**מוט** - מקל ארוך (בגובה של אדם ומעלה) וגלילי מחומר קשיח, לרוב עץ או מתכת - משמש מאז שחר האנושות ככלי נשק, לרוב כאמצעי לחימה לא קטלני. יתרונותיו של מוט הלחימה הם פשטותו, רב-שימושיותו וזמינותו: שכן כל מקל ארוך מספיק, כגון מוט הליכה או מקל רועים או ידית של כלי חקלאי (כגון חרמש או קלשון), יכול לשמש כנשק בעת הצורך. מהמוט הפשוט התפתחו מוטות שמחודדים בקצה אחד ומהם החנית, הרומח, הכידון ומגוון נשקי מוט המאופיינים בסוגים רבים של להבים וראשי קרב בקצה שלהם.

לחימה עם מוט
------------

המוט הוא נשק דו-ידני ולרוב הלחימה בו נעשית תוך החזקתו בשתי הידיים ורק לעיתים רחוקות ביד אחת (לעומת לחימה במוטות קצרים). המוט משמש גם להתקפה וגם להגנה, על ידי חסימת מכות מכלי נשק אחרים. לרוב המוט מסווג כאמצעי לחימה לא קטלני שמטרתו בעיקר לפצוע ולהמם את היריב, למרות שבתיאוריה אפשר גם להרוג איתו. המוט הפשוט אינו יעיל נגד שריון גוף ויכול להישבר ממהלומות חזקות של גרזן קרב או חרב כבדה. מסיבות אלו המוט הפשוט אינו משמש כנשק צבאי בשדה הקרב אלא בעימותים צבאיים-למחצה או אזרחיים (כגון נזיר שאולין שהודף שודדים).

המוט הוא נשק רווח באמנויות לחימה ובפרט באלו שמוצאן ביפן, סין ומזרח אסיה. ביפן המוט נקרא "בו" - Bō (אנ') ואורכו הוא כ-6 שאקות (180 ס"מ). אמנות הלחימה במוט נקראת בוג'וטסו (אנ'). המוט משמש גם ככלי לחימה בוו-שו ("קונג פו"), כולל בידי נזירים, בשל היותו פשוט ולא קטלני, וגם עקב תפוצתו הרבה ככלי שמשמש גם לעבודה, הליכה ושימושים לא אלימים. לחימה במוט רווחת גם בהודו, כחלק מאמנות הלחימה סילאמבאם (אנ').

באירופה של ימי הביניים והרנסאנס, מוט לחימה נקרא Quarterstaff (אנ') ואורכו הוא 6–9 רגל (1.8–2.7 מטרים). לעיתים הקצוות שלו מחוזקים בציפוי מתכת. בפורטוגל וספרד התפתחה אמנות הלחימה Jogo do pau (אנ') שמתרכזת בלחימה באמצעות מוט.

בתרבות
------

בתרבות המודרנית, המוט אינו נפוץ ככלי נשק אך מופיע ביצירות בדיוניות רבות - בעיקר קומיקס וקולנוע - כנשקם של נינג'ות, נזירי שאולין, גיבורי-על ולעיתים גם נבלי-על. בין הדמויות הידועות שמוט הוא נשקן העיקרי נמנות: דונטלו מצבי הנינג'ה, גמביט מהאקס-מן, ג'ון הקטן מסיפורי רובין הוד, צ'יטרה מחתולי הרעם ועוד.

בתרבות היהודית והנוצרית, מוט עץ בלתי מעובד, שדומה בצורתו למקל רועים או מטה רועים, משמש כסמל למנהיגות, בעיקר מנהיגות דתית. שימוש זה התקבע בעקבות מטה משה וסיפור יציאת מצרים: משה רבנו השתמש במטה הרועים שלו לבצע נסים, אותות ומופתים ושימש כסמל למנהיגותו. לכל ראש שבט משבטי ישראל היה מטה משלו. שימוש זה התגלגל לשרביט המלוכה ולמטה הבישוף בנצרות.

ראו גם
------

* כלי נשק דומים:
	+ נשק מוט
	+ חנית
	+ אלה (כלי נשק)
* אמנויות לחימה:
	+ בוג'וטסו (Bōjutsu)
	+ ז'וגו דו פאו (Jogo do pau)
	+ סילאמבאם (Silambam)
**הורשיו לויד גייטס** (באנגלית: **Horatio Lloyd Gates**‏; 26 ביולי 1727 – 10 באפריל 1806) היה חייל בריטי בדימוס, ששירת כמייג'ור גנרל אמריקאי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. הוא התהדר בכך שהוביל את הצבא הקונטיננטלי לניצחון בקרב סרטוגה, טענה מעוררת מחלוקת עד היום, והואשם בתבוסת הצבא בקרב קמדן. גייטס תואר כ"אחת האושיות הצבאיות השנויות ביותר במחלוקת במלחמה", בשל חברותו בקבוצה שניסתה להדיח את הגנרל ג'ורג' וושינגטון מתפקידו, פיקודו בקרבות סרטוגה, ומעשיו במהלך התבוסה בקרב קמדן ואחריה.

יליד מחוז אסקס, גייטס שירת בצבא הבריטי במהלך מלחמת הירושה האוסטרית ומלחמת הצרפתים ואינדיאנים. מתוסכל מאי יכולתו להתקדם בשורות הצבא, גייטס מכר את העמלה הצבאית שלו, עבר לארצות הברית, והקים מטע קטן בווירג'יניה. בהמלצתו של ג'ורג' וושינגטון, הקונגרס הקונטיננטלי מינה את גייטס לקצין המנהלה הכללי של הצבא הקונטיננטלי ב-1775. הוא מונה למפקד מבצר טיקונדרוגה ב-1776 ולמפקד מחלקת הצפון ב-1777. זמן קצר לאחר שמונה למפקד מחלקות הצפון, הביס הצבא הקונטיננטלי את הבריטים בקרב סרטוגה. לאחר הקרב, מספר חברי הקונגרס שקלו להחליף את וושינגטון בגייטס, אך לבסוף וושינגטון נשאר בתפקיד מפקד הצבא הקונטיננטלי.

גייטס מונה למפקד מחלקת הדרום ב-1780, אך הודח מתפקידו לאחר ההפסד בקרב קמדן. ההפסד בקרב הרס את המוניטין הצבאי של גייטס והוא לא החזיק בעמדה פיקודית נוספת לאורך המלחמה. לאחר המלחמה, גייטס חזר לגור באחוזתו בווירג'יניה, אך לבסוף החליט לשחרר את עבדיו ולעבור לניו יורק. הוא נבחר לקדנציה אחת בבית המחוקקים של מדינת ניו יורק ומת ב-1806.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הורשיו גייטס** בוויקישיתוף
* הורשיו גייטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הורשיו גייטס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bilias, p. 80
2. ↑  Tuchman, Barbara W. *The First Salute: A View of the American Revolution*. New York: Ballantine Books, 1988. p.192

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010649593705171
* GND: 119017296
* ISNI: 0000 0000 2123 3656
* LCCN: n79139464
* NARA: 10582302
* NTA: 119876337
* SNAC: w63b61kh
* VIAF: 42638759
* WorldCat: lccn-n79139464

 |
**דוד קופרמן-קויפמן** (בספרדית: **David Cuperman-Coifman**; נולד ב-8 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן יהודי-קולומביאני בעל אזרחות ישראלית, המשחק בעמדת המגן השמאלי בהפועל תל אביב מליגת העל.

מהלך הקריירה
------------

קופרמן גדל בבוגוטה, בירת קולומביה וחי שם כחלק מהקהילה היהודית ולמד בבית ספר יהודי, בגיל 18 עבר לארצות הברית, שם למד באוניברסיטת אוורט ובמקביל שיחק בקבוצת הכדורגל של האוניברסיטה במסגרת מלגת ספורט שקיבל שלוש שנים.

ובמקביל הוזמן לשחק במסגרת המכביה בשנת 2017 באותה שנה הוא הגיע למבחנים בהפועל תל אביב אך לא הרשים את המאמן מוטי איווניר. בשנת 2019 בגיל 21 חזר לקולומביה, וחתם בפורטלזה סאיף מהליגה השנייה במדינה ולראשונה שיחק כדורגל מקצועני. בעונת 2021 הצטרף לאליאנסה פטרולרה מליגת העל הקולומביאנית, ובמדיה לו 11 הופעות בליגה. בסיום העונה חזר לפורטלזה.

באוגוסט 2022 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל, זאת לאחר שקיבל גם אזרחות ישראלית לה הוא זכאי בזכות מוצאו היהודי. ב-3 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-0 להפועל ירושלים.

ב-16 בפברואר 2024 חתם קופרמן בהפועל תל אביב בחוזה לעונה וחצי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כבר במשחק הליגה הראשון בו היה בסגל נגד הפועל חדרה בו הקבוצה הפסידה 1-0.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* ראיון היכרות עם קופרמן באתר הרשמי של הפועל תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  איציק כלפי, ‏קופרמן חתם באשדוד. הארכות חוזים לסבג וכהן, באתר ONE‏, 14 ביולי 2022
2. ↑  שי ארצי, אהבה קולומביאנית: מגנה היהודי של מ.ס אשדוד קיבל אזרחות, באתר ישראל היום, 10 באוגוסט 2022
3. ↑  הדר יעקבי, ‏דויד קופרמן חתם בהפועל תל אביב, באתר ערוץ הספורט, 6 בפברואר 2024
**אור בלוריאן** (נולד ב-7 במרץ 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל תל אביב מליגת העל.

קריירת מועדונים
---------------

בלוריאן נולד בפתח תקווה וגדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. בלוריאן ערך 16 הופעות במדי המועדון בעונת 2019/2020, בה שיחק המועדון בליגה הלאומית. בתום העונה עלה המועדון לליגת העל.
ב-30 באוגוסט 2020 ערך בלוריאן את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2-1 על מכבי תל אביב במסגרת המחזור הראשון לעונת 2020/2021. ב-12 בדצמבר הבקיע בלוריאן את שער הבכורה שלו במדי המועדון, בהפסד 3-2 למכבי נתניה במסגרת המחזור העשירי בליגה. בעונת 2020/2021 ערך בלוריאן 36 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-14 בספטמבר 2022 חתם בלוריאן לארבע שנים בהפועל באר שבע, וב-5 ביולי 2023 עבר לקבוצת הפועל תל אביב בהשאלה וחתם על חוזה לשנה, עם אפשרות לרכישתו בסוף העונה.

נבחרות ישראל
------------

מגיל 16 שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל. שימש כקפטן נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21, ולו 11 הופעות במדיה.

בלוריאן זומן לסגל נבחרת ישראל הבוגרת לראשונה ב-18 במרץ 2021, לקראת שלושת המשחקים שפתחו את קמפיין מוקדמות מונדיאל 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  איציק כלפי, ‏רשמית: אור בלוריאן חתם בהפועל ת"א בהשאלה, באתר ONE‏, 5 ביולי 2023
2. ↑
3. ↑  יניב טוכמן‏, נבחרת ישראל: וילי רוטנשטיינר פרסם את הסגל, באתר וואלה!‏, 18 במרץ 2021
**ג'ון בורגוין** (באנגלית: **John Burgoyne**;‏ 24 בפברואר 1722 – 4 באוגוסט 1792) היה גנרל, מחזאי ופוליטיקאי בריטי, חבר בית הנבחרים הבריטי מ-1761 ועד לפטירתו. בורגוין היה מעורב במלחמת שבע השנים ומלחמת העצמאות של ארצות הברית. במהלך מלחמת שבע השנים היה מעורב בורגוין בהגנה הבריטית הרגלית על ממלכת פורטוגל מפני פלישת ספרד הבורבונית. בורגוין מונה למפקד צבאי בקנדה ופיקד על הכוחות הבריטים במהלך ההפסד החריף בקרב סרטוגה. בורגוין היה חבר המועצה המלכותית תחת ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.

ביוגרפיה
--------

ג'ון בורגוין נולד בבדפורדשייר בשנת 1722. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר בוסטמינסטר, הוא הצטרף לצבא הבריטי כפרש ברגימנט ההוסרים ה-13 בשנת 1740. בורגוין היה בן זוגה של בתו של הרוזן מדרבי והתכוון להציע לה נישואים. הרוזן לא היה מרוצה מהנישואין והעניק לבורגוין סכום כסף קטן כדי למנוע את נישואיהם של הזוג הצעיר. בורגוין התעלם מדרישותיו של הרוזן והשתמש בכסף למען צרכים אישיים.

לאחר ששירת בהצטיינות במלחמת שבע השנים (1756–1763), נבחר בורגוין לבית הנבחרים הבריטי בשנת 1761 ושוב בשנת 1768. בשנת 1776 הוקצה לפקד על הכוחות המוצבים בקנדה הבריטית בדרגת גנרל, והחל לקדם אסטרטגיה התקפית של הכוחות הבריטים. מצפון (כוחותיו של בורגוין), מדרום (כוחותיו של ויליאם האו בניו יורק) וממערב (כוחותיו של קולונל בארי סנט לג'ר בטריטוריות המערביות) תכננו לקדם מתקפות מתואמות ולהיפגש באולבני, ניו יורק, ובכך התכוונו הבריטים לבודד את ניו אינגלנד משאר המושבות האמריקאיות הסוררות.

צבא הרגלים של בורגוין כבש את פורט טיקונדרוגה, צפון ניו יורק, ב-6 ביולי 1777. לאחר שהגיע לנהר ההדסון נלחם אל מול צבא גדול בהרבה בפיקודו של הגנרל פיליפ סקיילר והגנרל הורשיו גייטס, אשר נתמכו בידי הבריגדיר גנרל בנדיקט ארנולד. כשמיצה את המזון והתחמושת שלו ולא קיבל שום סיוע מהאו (שנטש את האסטרטגיה המקורית כדי לכבוש את פילדלפיה, פנסילבניה) או מסנט לג'ר (שהובס באוריסקני, ניו יורק, ונסוג חזרה מערבה), נאלץ בורגוין להיכנע לכוחות האמריקאים בשערים מצפון לסרטוגה ספרינגס ב-17 באוקטובר 1777, ובכך סיים את קרב סרטוגה. בורגוין שוחרר יחד עם חייליו, חזר לבריטניה, שם התמודד עם ביקורת קשה על כישלונו הצבאי.

לתקופה קצרה (1782–1783) שירת בורגוין בתפקיד ראש המטה הכללי בממלכת אירלנד, אך הוא פרש מאוחר יותר לחייו הפרטיים. בורגוין היה אישיות ציבורית רבת השפעה בחברה הלונדונית. הוא גם כתב מספר מחזות, שהמצליחה ביותר מביניהן הייתה היורשת (1786). תחילה תמך בורגוין בממשלת פרדריק נורת' הטורית אך לאחר כישלון המלחמה נטה יותר לתמיכת המפלגה הוויגית. בורגוין נפטר בפרישתו בשנת 1792, בגיל 70.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון בורגוין** בוויקישיתוף
* ג'ון בורגוין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'ון בורגוין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ג'ון בורגוין, באתר שירות הפארקים הלאומיים (באנגלית)
* כתבי ג'ון בורגוין בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280300205171
* BnF: cb15131164d (data)
* CANTIC: a10361388
* GND: 119336545
* ISNI: 0000 0000 8128 3786
* LCCN: n50032304
* NKC: xx0050286
* NTA: 149213697
* SNAC: w6g15zs9
* SUDOC: 172242126
* Trove: 797742
* VcBA: 495/141076
* VIAF: 49524864
* WorldCat: lccn-n50032304

 |
אדמירל ג'ון בינג, ציור מאת תומאס הדסון, 1749
**אדמירל ג'ון בינג** (באנגלית: **John Byng**)‏ (29 באוקטובר 1704 - 14 במרץ 1757) היה אדמירל בריטי, אשר הועמד למשפט צבאי והוצא להורג על שכשל "לעשות ככל יכולתו" בקרב מנורקה, בתחילת מלחמת שבע השנים.

בינג, ששירת קודם לכן בתפקיד Commodore-Governor של אוניות הדיג האנגליות שפעלו במימי ניופאונדלנד, נשלח ב-1756 עם שייטת קטנה כדי להסיר את המצור שהטילה שייטת צרפתית בת 12 אניות וחמישה-עשר אלף חיילים על המבצר הבריטי סיינט פיליפ (פורט מאהון) שבאי מנורקה. במהלך הקרב הימי שהתפתח בין הצדדים ניזוקו קשות אחדות מהאניות הבריטיות, בעוד האחרות, ובהן אוניית הדגל של בינג, עודן מחוץ לטווח היעיל של התותחים. במקום לחרוג מהוראות הלחימה (Fighting Instructions), שכפו משמעת טקטית על אדמירלים ומפקדי אוניות, ולהורות לאוניותיו להסתער מיד ובאופן עצמאי על האויב, החליט בינג לשמור על שלמות המערך הקרבי. כתוצאה מכך חמקו הצרפתים ללא פגע. לאחר ארבעה ימי המתנה שבה השייטת לגיברלטר מבלי שתצליח לשחרר את המבצר, וזמן מה לאחר מכן נאלץ חיל המצב הבריטי להיכנע.

הכישלון הצבאי עורר זעם רב בבריטניה. בינג נקרא לשוב לאנגליה והועמד למשפט צבאי על שהפר את פקודות הצי. הנוסח של פקודות אלה תוקן זמן קצר קודם לכן, וקבע עונש מוות לקצינים מכל הדרגות אשר לא יעשו ככל יכולתם להכות באויב, הן בעת קרב והן במרדף אחר אוניותיו. בית הדין הרשיע את בינג, והוא הוצא להורג על ידי כיתת יורים ב-14 במרץ 1757 בפורטסמות', על סיפונה של אה"מ "מוֹנַארְק".

חומרת העונש והחשד כי שימש שעיר לעזאזל, הובילו לתגובה אוהדת לבינג בדעת הקהל. מאז מקובלת הדעה, כי הומת שלא בצדק. הוצאתו להורג קיבלה תיאור סאטירי ביצירה "קנדיד" של וולטר:

> 
> בדברם כך, הגיעו אל חוף פורטסמות'. המוני אנשים כיסו את שפת החוף והתבוננו בתשומת-לב אל איש אחד, בריא-בשר למדי, שכרע על ברכיו, בעיניים קשורות, על מכסה אחת הספינות של הצי; ארבעה אנשי-צבא, שניצבו ממול האיש הזה, ירו בו, איש-איש מהם ירה שלושה כדורים אל גולגולתו, במנוחה הגמורה ביותר. וכל הקהל הלך לו מרוצה למאוד. "מהו כל הדבר הזה?", אמר קנדיד, "ומה השד המודיע בכל מקום את כוחו?" הוא שאל, מי הוא האיש העבה הזה שהוצא להורג בטקס זה. "זהו אדמירל", קיבל בתשובה. "ועל שום מה נהרג האדמירל הזה?" "הרי זה", אמרו לו, "משום שהוא בעצמו לא עשה הרג רב למדי בעולם; הוא ערך קרב עם אדמירל צרפתי, ונמצא שהוא לא קרב ביותר לגשת אליו." "אבל", אמר קנדיד, "הלא גם האדמירל הצרפתי היה רחוק מן האדמירל האנגלי באותה מידה ממש!" "אין כל ספק בדבר", באה התשובה, "אבל בארץ זו מוטב להרוג מזמן לזמן את אחד האדמירלים, כדי להפיח אומץ בלב השאר."
> 
> 
> 
> — בתוך: **דברי ימי אנגליה** מאת ס' א' קרינגטון ו-י' המפדן ג’קסון. תרגום: י' שנברג ומנחם זלמן וולפובסקי. תל אביב, הוצאת מצפה, 1941.
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון בינג** בוויקישיתוף
* ג'ון בינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'ון בינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276859505171
* BNE: XX1134321
* BnF: cb104645353 (data)
* CANTIC: a10798201
* GND: 124686516
* ISNI: 0000 0000 6323 901X
* LCCN: n84024485
* NKC: jo2006219810
* NLA: 35413114
* NTA: 309553733
* RERO: 02-A022782705
* SNAC: w62j7f3b
* SUDOC: 200530070
* Trove: 943794
* VIAF: 60023386
* WorldCat: lccn-n84024485

 |
**עמית עבו** (נולד ב-6 באוקטובר 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת א.ס. רמת השרון.

ביוגרפיה
--------

עבו גדל ביישוב מתן לאם אשת חינוך ולאב ששיחק כנער במחלקת הנוער של הפועל תל אביב בכדורסל.

קריירה
------

החל לשחק מגיל קטן בקט-סל של הפועל כפר סבא. בעונת 2012/13 זכה עם המועדון בגביע המדינה לילדים ובמצטיין משחק הגמר. בכיתה ח' שיחק שנה באקדמיה לכדורסל בויינגיט עד שבכיתה ט' עבר לשחק במחלקת הנוער של מועדון מכבי תל אביב. עם קבוצת הנערים של המועדון זכה בגביע נערים לעונת 2014/15, עבו נבחר למצטיין משחק הגמר. באותה עונה שיחק גם במקביל בקבוצת הנוער של המועדון תחת המאמן אורן אהרוני. עבו זכה בתואר תגלית העונה לעונת 2014/15. בשנים הבאות זכה בדאבל של גביע ואליפות בעונות 2015/16 ו-2016/17 ובחמשיית העונה פעמיים ברציפות. בעונת 2015/16 זכה באליפות אחרי ניצחון מול גלבוע/מעיינות ובגביע המדינה לאחר ניצחון מול הפועל תל אביב (מצטיין משחק הגמר). בעונת 2016/17 זכה באליפות אחרי ניצחון מול גלבוע/מעיינות (מצטיין סדרת הגמר) ובגביע המדינה לאחר ניצחון מול מכבי ראשון לציון.   

במרץ 2016 השתתף עם הקבוצה בטורניר קרואטיה שם זכתה הקבוצה במקום הראשון ועבו נבחר לחמשיית הטורניר. בספטמבר 2016 השתתף במחנה האירופי של "כדורסל ללא גבולות" שנערך על ידי פיב"א וה-NBA וזכה בתואר חמישיית הטורניר. בפברואר 2017 במשחקי מוקדמות היורוליג בבלגרד, זכה עבו בתואר מלך הסלים, מלך החטיפות, נבחר לחמישיית הטורניר וזכה בתחרות השלשות.
  

עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה בעונת 2016/17 בקבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב. בעונה זו היה שותף לזכיית הקבוצה בגביע המדינה. את עונת 2017/18 התחיל בקבוצת הפועל אילת ומספר חודשים לקראת סוף העונה עבר לשחק במכבי הוד השרון. בתום העונה עבר לשחק במכבי ראשון לציון איתה זכה בגביע ווינר לעונת 2018/19. מספר מחזורים לתום העונה עבר לשחק במכבי אשדוד. לקראת תחילת עונת 2020/21 עבר לשחק בקבוצת עירוני נס ציונה.

בעונת 2020/21 זכה עם קבוצת נס ציונה בגביע היורופקאפ, לאחר שניצחו את טלאס מפולין 74:82.

### בנבחרות הלאומיות

עבו שיחק בנבחרות הקדטים והנוער של ישראל.  
 ב-2015 שיחק עבו בנבחרת תחת המאמן רמי הדר באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בליטא. בטורניר הוביל את הנבחרת עם 20.9 נקודות (רביעי בדירוג הכללי בטורניר) ו-4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.  
 ב-2016 השתתף באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך בטורקיה. בטורניר קלע 10.2 נקודות בממוצע למשחק.  
 ב-2017 השתתף באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך באסתוניה. בטורניר קלע 11.9 נקודות ומסר 5.6 אסיסטים בממוצע למשחק. עבו נבחר לחמישית ומלך האסיסטים של הטורניר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל השחקן, באתר איגוד הכדורסל בישראל
* פרופיל השחקן, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלופות הליגה לנוער, באתר ספסל
2. ↑  ערב הגמרים לבנים (נוער, נערים, ילדים), באתר ספסל
3. ↑  הישג נהדר לנוער בטורניר קרואטיה היוקרתי, באתר מכבי תל אביב, ‏21 במרץ, 2016
4. ↑  רוני כהן, כוכב קבוצת הנוער של מכבי ת"א - מלך הסלים במוק' היורוליג, באתר ישראל ספורט, ‏27 בפברואר, 2017
5. ↑  משה ברדה, ‏היסטוריה: עירוני נס ציונה זכתה ביורופקאפ, באתר ONE‏, 25 באפריל 2021
**ז'יגמונד ראקוצי** (בהונגרית: **Rákóczi Zsigmond**;‏ 1544 פלשהואדאס, מחוז אבאוי – 5 בדצמבר 1608, פלשוואדאדס) היה אציל הונגרי שכיהן כנסיך טרנסילבניה בשנים 1607–1608.

קורות חייו
----------

ז'יגמונד ראקוצי היה בנו של יאנוש ראקוצי, אציל זוטר בעל אדמות בהונגריה העליונה. הוא התחיל קריירה צבאית כנושא כלים של גאבור פרני משארושפטק. אחרי מותו של פרני ב-1567, שירת ז'יגמונד ראקוצי במבצרים אגר וסנדרה (Szendrő). לשכת האוצר המלכותית פיצתה אותו על השכר שלא שולם לו והעניקה לו מספר אחוזות. ב-1580 קיבל את אחוזת סרנץ' שבה מוצר ושווק יין טוקאי.
בתור אפוטרופוס על בניו הקטינים של אנדראש מגוצ'י קיבל ראקוצי את אחוזות הנפטר והתחתן ב-1587 עם האלמנה, יודית אלאגי.
ב-29 ביוני 1588 הוא התמנה למפקד (קפטן) של ממצודת אגר. ב-28 באוגוסט העניק הקיסר רודולף השני, שכיהן גם כמלך הונגריה (בחלק ממנה שלא נכבש על ידי הטורקים), לראקוצי את התואר ברון. ראקוצי התפרסם במיוחד כשב-8 באוקטובר 1588 הצליח להביס את הכוחות המאוחדים של שלושה ביים עות'מאנים על יד סיקסו (Szikszó). הוא סייע לכומר קלוויניסטי בשם גאשפאר קארוי לפרסם תרגום להונגרית של כתבי הקודש, כולל התנ"ך, מהדורה הידועה כ"ביבליה מויז'וי". בשנת 1590 או 1591 ויתר ראקוצי על התפקיד הפיקודי (קפטן) מכיוון שהאוצר המלכותי לא סיפק לו מספיק משאבים על מנת לתחזק את המבצר.
כשב-1593 פרצה המלחמה הטורקית הארוכה למשך עשור של קרבות הצטיין ראקוצי כמפקד מצליח.
ז'יגמונד ראקוצי המשיך להלוות כספים לאוצר המלכותי שאישר לו בתמורה לקבל אחוזות חדשות. אולם אחוזותיו הפכו במהרה מטרה לפשיטות של טטרים או של שכירי חרב שהתקוממו, במיוחד אחרי 1599.
אחרי שנת 1602 ניסתה לשכת האוצר כמה פעמים להפקיע את אחוזותיו. בגלל התקף צינית, נאלץ לסגת לאדמותיו בסמוך לגבול הונגריה - פולין. אחרי המרד של אישטוואן בוצ'קאי באוקטובר 1604 נגד הקיסר רודולף, ניסה ז'יגמונד לתווך ולהשיג הסכם פשרה אולם כעבור חצי שנה הצטרף בעצמו לבוצ'קאי שמינה אותו ב-14 באוגוסט 1606 למושל טרנסילבניה עם סמכויות מוגבלות.
אף על פי שבצוואתו האחרונה, ציין בוצ'קאי את באלינט דרוגט כיורשו בראש הנסיכות טרנסילבניה, ב-12 בפברואר 1607 הדיאטה הטרנסילבנית בחרב בז'יגמונד ראקוצי כנסיך טרנסילבניה. דרוגט ויתר על מועמדותו לתפקיד בעוד שגאבור באטורי יצא למאבק בראקוצי בעזרת ההיידוקים. על מנת למנוע פריצת מלחמת אזרחים ב-5 במרץ 1608 העדיף ז'יגמונד ראקוצי להתפטר לטובת גאבור באטרי. הוא חזר ל"הונגריה העליונה", שם ניסה לתפוקס פיקוד על הצבא המלכותי באזור, אבל מת לפתע. 
האחוזות הרבות והרחבות שצבר בחייו הפכו את צאצאיו לעשירי המגנטים של ממלכת הונגריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'יגמונד ראקוצי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb122473395 (data)
* GND: 119185148
* ISNI: 0000 0001 0952 2137
* LCCN: n88083037
* VIAF: 8192259
* WorldCat: lccn-n88083037

 |
**פרנץ מוריץ, גראף פון לאסי** (בגרמנית: **Franz Moritz Graf von Lacy**; ‏21 באוקטובר 1725, סנקט פטרבורג – 24 בנובמבר 1801, וינה) היה מרשל מהאימפריה הרומית הקדושה (הידועה יותר בשם האימפריה האוסטרית) שנודע במיוחד בשל שירותו בזמן מלחמת הירושה האוסטרית ומלחמת שבע השנים.

ביוגרפיה
--------

משפחת לאסי הייתה משפחת אצולה ממוצא נורמני, שהתיישבה באירלנד. לאחר הדחתו של המלך הקתולי ג׳יימס השני גלתה המשפחה יחד עם היעקוביטים לצרפת.[דרושה הבהרה]

פרנץ מוריץ נולד ב־21 באוקטובר 1725 בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית, בנם של הרוזן פטר פון לאסי ואשתו מרתה. לזמן קצר שירת בצבא האימפריה הרוסית אולם לאחר מכן עקר לווינה בירת אוסטריה (אז האימפריה הרומית הקדושה), התגייס לצבא האוסטרי וקודם לדרגת קולונל. במהלך מלחמת הירושה האוסטרית שירת בלגניצה ובפיאצ׳נצה ולחם בכמה קרבות.

במהלך מלחמת שבע השנים פיקד על הכוחות האוסטרים בקרב ברסלאו, ויחד עם ליאופולד יוזף פון דאון הביסו את הפרוסים בקרב מאקסן. היה מפקד הצבא הכוחות האוסטריים שנשלחו לסייע לרוסים במהלך הקרב על ברלין, בסופו של דבר הביס הגנרל הפרוסי פרידריך וילהלם פון זיידליץ את הכוחות האוסטריים והרוסיים ואילץ אתם לסגת מהעיר.

ב־24 בנובמבר 1801 מת לאסי בווינה. יום קודם לכן כתב לו הקיסר יוזף השני מכתב שבו הודה לו על שירותיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ מוריץ פון לאסי** בוויקישיתוף
* פרנץ מוריץ פון לאסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb165898702 (data)
* GND: 118778404
* ISNI: 0000 0000 7258 6937
* LCCN: no2009188872
* NKC: mzk2009509910
* NLP: a0000003414849
* VIAF: 52485493
* WorldCat: lccn-no2009188872

 |
"**גשם הקשב לנשים**" הוא שיר שאת מילותיו כתבה המשוררת תרצה אתר, הלחין נפתלי אלטר, וביצעה יעל לוי. השיר יצא לאור ב-1982 ונכלל באלבומה הראשון יעל לוי. מילות השיר מופיעות בספר "כל השירים" שיצא לאור בשנת 2018 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

השיר מתאר נשים היושבות בבתיהן, מאחורי חלון, צופות בווילון ומצפות לבוא הגשם בשקט ובסבלנות. הן לא מאבדות תקווה והוא אכן מגיע, "הוּא חוֹזֵר, הוּא חוֹזֵר, הוּא חוֹזֵר..".

להערכת הבלוגר והפובליציסט אורי הייטנר, זהו שיר פמיניסטי, המוחה על כך שהשפע בעולם אינו מחולק בצורה הוגנת ואינו מגיע אל הנשים. הוא עוסק בנשים הממתינות בסבלנות לגשם שלהן, שאף ש"הגשם שלנו אחר לרדת. אך הוא יבוא בגדול – גשם אדיר ונוהר"....

איתמר זהר, סופר ועיתונאי, אומר כי השיר מבטא כוח נשי הממתין בשקט להכרה. "הוא לא דוחף או צועק, אבל עם זאת גם אינו נכנע ומתרפס. הוא מאמין ויודע שיבוא תורו, כפי שעולה בסוף השיר". הנשים מקציבות לגשם זמן, עד רדת הערב, עד רדת החושך, לפני שהלילה יגיע ושוב יאכזב. על פי פרשנות של הספריה הלאומית, הציפייה לגשם היא למעשה ציפיית הנשים להפוך לאימהות.

ביצועים לשיר
------------

* יעל לוי, התקליט יעל לוי, 1981
* רוני אלתר בבית אבי חי, 2012
* רוחמה רז במופע מחווה לתרצה אתר בתיאטרון הקאמרי, הרשת החברתית פייסבוק, 8.3.2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי הייטנר, פינתי השבועית ברדיו: גשם הקשב לנשים, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏2021-05-24
2. ↑  זהר, איתמר (2017-07-23). ""גשם הקשב": למה תמיד רטוב בשירים של תרצה אתר?". *הארץ*. נבדק ב-2024-04-11.
3. ↑  הספרייה הלאומית, גשם הקשב לנשים, באתר פייסבוק, ‏9 בינואר 2017
**מעבדות לחירות** הוא שיר מאת אריק איינשטיין, שיצא לאור ב-16 בפברואר 2011, כחלק מהאוסף אריק איינשטיין שר יצחק קלפטר. השיר נכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט והולחן על ידי יצחק קלפטר בשיתוף עם גיא בוקאטי, שגם אחראי על העיבוד וההפקה המוזיקלית של השיר.

רקע
---

בשיר אריק איינשטיין ויצחק קלפטר משלבים יחד נושאים של קשר רוחני וחיפוש אחר חירות והתמודדות עם המציאות הקשה. הלחן המורכב והעיבוד הפשוט מתאימים לכאב ולתקווה שבמילים, ויחד הם יוצרים חוויה מוזיקלית עמוקה ורבת משמעות.

שיתוף הפעולה בין השניים החל עוד בתחילת שנות ה-70 כאשר להקת אחרית הימים שבה ניגן קלפטר הייתה להקת החימום בהופעותיו של איינשטיין. לאורך השנים הם המשיכו לעבוד יחד ויצרו מספר אלבומים משותפים שהשאירו חותם במוזיקה הישראלית.

השיר מתאר את המאבק הפנימי של האדם להשתחרר מהכבלים שלו במטפורה למסע לחירות. המילים מתארות תחושת דחף לשינוי תקווה לעתיד טוב יותר והכרה במחיר הסיכון הכרוך בכך. ההזדהות עם דמות משה שראה את הארץ המובטחת מרחוק ולא הגיע אליה מוסיפה עומק רוחני והיסטורי לשיר.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מעבדות לחרות - יוסמיוסיק, באתר yosmusic.com, ‏2011-02-16
**דייק קאוץ'** (באנגלית: **Dick Couch**; נולד ב-1948) הוא סופר וקצין שדה ב-CIA.

חייו
----

קאוץ' נולד וגדל במיסיסיפי וגדל בעיירה מרטינסוויל שבאינדיאנה. בשנת 1965 החל קאוץ' את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בשנת 1967, בסיום לימודיו, הוסמך כקצין בצי ארצות הברית. קאוץ' שירת כקצין במשחתת ובשנת 1968 מכן התנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), שם שימש כלוחם ומפקד. קאוץ' לחם במלחמת וייטנאם כמפקד מחלקה בצוות 1 של הקומנדו הימי. בשנת 1970 ביצע צוות בפיקודו את אחת הפשיטות המוצלחות הבודדות באותה מלחמה לחילוץ שבויי מלחמה אמריקנים. בשנת 1972 פרש מן השירות בצי והצטרף לשורות ה-CIA. קאוץ' שירת כקצין שדה למבצעים ימיים ובאגף לפעולות מיוחדות. לאחר שפרש מן הסוכנות בשנת 1990 הפך לסופר ופרסם מספר ספרי היסטוריה צבאית אודות יחידות הכוחות המיוחדים האמריקנים וספרי מתח. קאוץ' הוסיף לשרת במילואי הצי ופרש בדרגת קפטן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריאן למב, שאלות ותשובות עם דיק קאוץ', C-SPAN, ‏ 06.05.2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260180105171
* ISNI: 0000 0001 1462 5894
* LCCN: n91117515
* NDL: 00464972
* NKC: mzk2015877229
* SUDOC: 158730798
* VIAF: 94060219
* WorldCat: lccn-n91117515

 |
**ציפור לבנה: סיפור פלא** (באנגלית: **White Bird: A Wonder Story**) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים ב-2024 בבימויו של מארק פורסטר, עם אריאלה גלזר, לאונרדו שוורדט והלן מירן בתפקידים הראשיים.

הצילומים נערכו ברובם בעיירה קוטנה הורה בצ'כיה.

התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת ר"ג' פלאסיו משנת 2019. העלילה מתרחשת בעיקר במלחמת העולם השנייה והיא מתוארת בפלשבקים.

השחקן ברייס גייזר משחק באותו תפקיד בו שיחק בסרט "פלא" ב-2017.

תקציר העלילה
------------

ג'וליאן (ברייס גייזר) הוא נער בן 15 שמתחיל לימודים בבית ספר תיכון חדש בניו יורק לאחר שגורש מבית הספר הקודם בגלל התעללות בנער עם פנים מעוותים (עלילת הסרט פלא).

סבתו שרה בלום (הלן מירן) מגיעה מפריז כדי להשיק תערוכת ציורים שלה. היא יודעת מדוע גורש ג'וליאן ומנסה להחדיר את הצורך ברגש חמלה לגבי אנשים השונים ממנו.

היא מספרת לו על חייה כנערה מתבגרת בתקופת השואה בצרפת.

בכיתתה היה ילד צולע בשם ז'וליין (לאונרדו שוורדט) שהיה נעזר בקב לאחר שלקה בפוליו. כל התלמידים (כולל היא) לעגו לו ובראשם וינסנט שאותו שרה העריצה וציירה אותו במחברתה למרות שהיה אנטישמי.

כשנכנסו הגרמנים לכפר הם עצרו את הוריה. אביה (ישי גולן) הצליח להמלט ואימה נשלחה לאושוויץ ונספתה שם. שרה הצליחה להימלט ברגע האחרון וניצלה בעזרת ז'וליין ומשפחתו שהחביאו אותה אצלם במשך כל המלחמה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ברייס גייזר | ג'וליאן |  |
| הלן מירן | שרה בלום | סבתא |
| אריאלה גלייזר | שרה בלום | ילדה |
| אורלנדו שוורדט | ז'וליין בומייה |  |
| ג'יליאן אנדרסון | ויויאן בומייה |  |
| ג'ו סטון-פיוינג | זאן פול בומייה |  |
| פטסי פראן | מילי פטיג'ין | מורה |
| ישי גולן | מקס בלום |  |
| אוליביה רוס | רוז בלום |  |
| סטיוארט מק'גארי | הכומר לוק | מנהל בית הספר |
| ג'ם מתיוס | וינסנט | פשיסט צרפתי |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ציפור לבנה: סיפור פלא** בוויקישיתוף

* "ציפור לבנה: סיפור פלא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ציפור לבנה: סיפור פלא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ציפור לבנה: סיפור פלא", באתר Metacritic (באנגלית)
* "ציפור לבנה: סיפור פלא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון ליונה לבנה, באתר יוטיוב
* ביקורת על הסרט, באתר home theater
**The Legend of Zelda** (בתרגום חופשי: **האגדה של זלדה**) הוא משחק וידאו משנת 1986 שפותח על ידי החברה היפנית נינטנדו לקונסולה שלה, Nintendo Entertainment System.

המשחק הומצא על ידי שיגרו מיאמוטו, שיצר גם את סדרת מריו, בהשראת זכרונות מילדותו, שבה טייל בשדות שליד ביתו וכללו הרבה מערות.

זהו המשחק הראשון בסדרה המצליחה בעלת אותו השם. בנוסף, המשחק מכר כ-6.5 מיליון עותקים, והיה הראשון ל-NES שמכר מעל למיליון.

"The Legend of Zelda" הוא המשחק הראשון ל-NES המאפשר לשחקן לשמור את הישגיו על גבי סוללה הנמצאת בתוך המחסנית. הודות לכך, ניתן להמשיך את המשחק מנקודת העצירה ללא צורך בסיסמה.

משחקיות
-------

הסיפור מספר על נסיך האופל גאנון, שפלש לממלכת היירול (Hyrule) בעזרת משולש הכוח (Triforce of Power), פריט קסום בצורת משולש, המעניק לו כוח רב. במהלך הפלישה חטף גאנון את הנסיכה זלדה, שהחזיקה במשולש החוכמה (Triforce of Wisdom), הנותן גם לה כוח. אלא שזלדה הספיקה לשבור את המשולש לשמונה חלקים ולפזרם בשמונה מבוכים ברחבי היירול. מכאן מתחיל מסעו של הלוחם לינק להציל את הנסיכה ואת הממלכה.

לינק מתחיל באמצע שום מקום וליד מערה, בה שוהה איש זקן המעניק לו חרב. אחר כך נדרש לינק למצוא את שמונת השברים של משולש החוכמה המפוזרים בהיירול, ולאחד אותם. לשם כך עליו לאתר את שמונת המבוכים בהם הם מוסתרים ולהרוג את המפלצות השומרות על השברים. בנוסף, כל מבוך מכיל חפץ או שניים המסייעים ללינק במהלך המסע (כגון קשת, בומרנג ורפסודה), וגם לב המגדיל לו את כמות הפסילות. חלק מהמבוכים חבויים היטב, ותושבי הממלכה החבויים במשחק לא נותנים די רמזים, כך שהשחקן נדרש לחפש אחר סודות בכל פינה. כן יש בממלכה מערות שבתוכן חנויות לממכר חפצים, אנשים הנותנים מספר רמזים המסייעים לשחקן, ואף שני אנשים המציעים ללינק חרבות חזקות יותר מזו שקיבל בהתחלה, אבל רק אם יש לו מספיק כוח חיים כדי להשתמש בהן.

לאחר תום המשחק מוצע לשחקן להתחיל את המשחק מחדש, הפעם כשהמבוכים והחפצים בהם נמצאים במקומות שונים מקודם.

### מוזיקה

הפסקול ל-"The Legend of Zelda" הולחן על ידי קוג'י קונדו, שהלחין גם את הפסקול למשחק ".Super Mario Bros"). במקור שיר הנושא אמור היה להיות הבולרו של המלחין הצרפתי מוריס ראוול, אך הוחלט להשתמש בשיר מקורי לאחר שנינטנדו למדו כי עדיין חלו על הבולרו זכויות יוצרים. הפסקול נחשב לאחד השירים האהובים ביותר ממשחק וידאו.

גרסאות
------

### The Legend of Zelda: Collector's Edition

המשחק יצא לגיימקיוב ב-2003 מסגרת מארז במהדורה מוגבלת בשם "The Legend of Zelda: Collector's Edition", שכלל גם את המשחקים "Zelda II" "Ocarina of Time" ו-"Majora's Mask". המהדורה יצאה כמענק למנויי המגזין "Nintendo Power" וגם כתוספת למהדורות ראשונות של משחקים אחרים.

### Classic NES Series

המשחק יצא לגיים בוי אדוונס בשנת 2004 במסגרת סדרת ה-Classic NES, סדרה של משחקים ל-Nintenedo Entertainment System.

### Virtual Console

ב-2006, עם השקת ה-Wii, נינטנדו הכריזה על שירות ה-Virtual Console, המאפשר רכישה של משחקים ישנים של החברה. בין היתר הציעה נינטנדו אל The Legend of Zelda. המשחק מוצע גם ל-3DS ול-Wii U.

### Nintendo Switch Online

"The Legend of Zelda" כלול באפליקציה ה-NES הניתנת למנויי Nintendo Switch Online.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **The Legend Of Zelda** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: dddfc252-be26-43e6-a3c2-15b077a0eaae

 |
תוכנת Gnome Mines
**שוֹלה המוקשים** הוא משחק מחשב פשוט, המוכר בעיקר בזכות המשחק המצורף לחלונות של מיקרוסופט מגרסה 3.1 ומעלה, אך משחקים עם עקרון דומה קיימים גם למערכות הפעלה שונות.

כללים
-----

לוח המשחק הוא לוח מרובע, המחולק למשבצות. ממדיו של הלוח אינם קבועים ומשפיעים על מידת הקושי של המשחק.
בלוח מפוזרים "מוקשים" בלתי נראים במיקומים אקראיים עם הלחיצה הראשונה על הלוח. הלוח מתחלק ל-2 סוגי משבצות: משבצות עם מוקשים ומשבצות ללא מוקשים. משבצות ללא מוקשים מתחלקות גם הן ל-2 סוגים: משבצות עם מספר ובלי מספר. כל משבצת שבה אין מוקש תכיל מספר האומר כמה מוקשים יש סביבו. אם אין מספר, תיפתח קבוצה של משבצות - כל המשבצות הריקות עד לגבול שבו יש משבצת עם מספר, כולל המשבצות עם המספר. מטרת המשחק היא לחשוף את כל המשבצות נטולות המוקשים בפרק זמן קצר ככל האפשר תוך כדי שימוש בשיטת האלימינציה ובלוגיקה פשוטה, אם כי לעיתים אין דרך לגלות ללא ניחוש.

כאשר השחקן לוחץ על משבצת כלשהי, המשבצת נחשפת. אם יש במשבצת מוקש, המשחק נגמר.
אם השחקן יודע שבמשבצת כלשהי יש מוקש, באפשרותו לסמן אותו בעזרת לחיצה על כפתור העכבר הימני.

בגרסאות המשחק לווינדוס, במשבצת הראשונה שנחשפת במשחק אף פעם אין מוקש.

אם חושפים משבצת שאין עליה מספר או מוקש, כל המשבצות הריקות בסביבתה נחשפות גם כן, עד שנוצר שטח של משבצות ריקות, המוקפות במשבצות ממוספרות.

קיימת אפשרות נוספת, מתוחכמת מעט: אם השחקן סימן את כל המוקשים מסביב למשבצת נושאת מספר, לחיצה על שני כפתורי העכבר בבת אחת תחשוף את כל המשבצות הלא-מסומנות שסביבה (כמובן, אם סימון המוקשים שגוי, המשחק יסתיים).

אפשרות שלישית, סימון משבצת בעזרת סימן שאלה, מאפשרת לסמן באילו משבצות יש ככל הנראה מוקשים, במטרה לסייע בניתוח מצב הלוח, אך ללא משמעות במשחק.

דרגות קושי
----------

בגרסת שולה המוקשים בחלונות, רמות הקושי הסטנדרטיות הן:

* **מתחיל** – 10 מוקשים, לוח של 8X8 (ב-Windows XP שונה הגודל ל-9x9).
* **בינוני** – 40 מוקשים, לוח של 16X16.
* **מומחה** – 99 מוקשים, לוח של 30X16.

קיימת אפשרות למצב מותאם אישית, שבו השחקן בוחר את גודל הלוח ואת מספר המוקשים המוטמנים בו.

קיימות גרסאות רבות של המשחק ברשת, הכוללות אפשרויות נוספות, כגון סטטיסטיקה של המשחקים, אפשרות לשמירת "וידאו" של המשחק ועוד.

וריאציות
--------

* תלת מימדתלת מימד
* משושיםמשושים
* משולשיםמשולשים
* ASCIIASCII

בתרבות
------

המשחק "שולה המוקשים" משולב בעלילת הסרט הישראלי "אפס ביחסי אנוש". אחת מגיבורות הסרט, זוהר (בגילומה של דאנה איבגי) היא מש"קית דואר במחנה שיזפון, אבל אין לה כל עניין לבצע את תפקידה והיא עסוקה בשבירת שיאים ב"שולה המוקשים". בעקבות מריבה עם חברתה דפי (בגילומה של נלי תגר) מנסה דפי למחוק את השיאים של זוהר ב"שולה המוקשים", אך בטעות מוחקת את כל המידע הממוחשב של הבסיס חוץ מהמשחקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שולה המוקשים** בוויקישיתוף
* שולה המוקשים, באתר MathWorld (באנגלית)
* אתר מעריצים של המשחק - האתר כולל אסטרטגיות, טיפים, קטעי וידאו ורשימת שיאים בינלאומית (מעודכן לעיתים רחוקות) (באנגלית)
* Ian Stewart, Minesweeper, מכון קליי למתמטיקה
* Microsoft Minesweeper, באתר MSN Zone Web Game Player, player.zone.msn.com
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


קריקטורה של צ'ארלי צ'אפלין יורק על הרצפה
**יריקה** היא פעולה גופנית של הוצאת רוק בכוח מתוך הפה. הפעולה מהווה רפלקס שמטרתו לצורכי הוצאת נוזלים או חומרי מזון המצויים בפה. כמו כן הפעולה מהווה ביטוי חברתי כתוצאה מאמונה טפלה או על מנת לבטא רגש (לרוב בוז או כעס). ברחבי העולם המערבי יריקה נחשבת כפעולה חסרת נימוס.

הגישה הרואה ביריקה פעולה חסרת נימוס מקורה במערב אירופה בראשית המאה ה-18, בעיקר בעקבות התפתחות מנהגים היגייניים של רחצה בקרב החברה הגבוהה באירופה. בעקבות התפתחות גישה זו, ועל מנת למנוע יריקות על רצפות הבתים התפתח הנוהג של התקנת מרקקות בכניסה לבתים ובחדרים שונים. השימוש במרקקות פחת בראשית המאה ה-20 לאחר מגפת השפעת הספרדית של 1918, ובעקבות ההבנה כי אלו מאפשרות הפצת מחלות. בארץ ישראל הותקנו מרקקות בכניסה למבני ממשל בתקופת המנדט הבריטי, וזאת לאור הנוהג המקומי, שהיה נפוץ עד שלהי תקופת המנדט, לירוק בכניסה למבנים אלה על מנת לנקות את הפה מאבק הרחובות. דוגמה למרקקה מעין זו מצויה בכניסה לבניין עיריית חיפה גם כיום.

היריקה בתרבות העולם
-------------------

מרקקה עשויה פורצלן סנט קלאוד, 1730-1740.
היריקה מקושרת לאמונה הטפלה לפיה היא מונעת עין רעה. באסיה התפתח הנוהג לירוק על ילדים כנגד עין רעה, ובאירופה קיים הנוהג לירוק כאשר רואים חתול שחור.

היריקה ביהדות
-------------

בטקס החליצה, נדרשת היבמה לירוק אל מול היבם, בתגובה לכך שלא הסכים לייבמה, חז"ל דורשים שיהא זה רוק הנראה לעיני הדיינים.

כמו כן נהוג בכמה חסידויות (וביניהם חסידות חב"ד), שבשעת אמירת עלינו לשבח, כשמגיעים למילים "שהם (כלומר, גויי הארצות=עובדי עבודה זרה) משתחווים להבל ולריק", יורקים. הרבי מנחם מנדל שניאורסון הסביר שזה על מנת שלא לבלוע ולהנות מן הרוק שנוצר בעת הדיבור על עבודה זרה.

ראו גם
------

* מרקקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יריקה** בוויקישיתוף
* עוז רוזנברג, החרדים שיורקים על כמרים בעיר העתיקה, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2011
**קמרון מתיסון** (באנגלית: **Cameron Mathison**; נולד ב-25 באוגוסט 1969) הוא שחקן קנדי.

ביוגרפיה
--------

מתיסון נולד בפרובינציית אונטריו כשני במשפחה בת שני בנים, הוא סיים תואר בהנדסה אזרחית באוניברסיטת מקגיל, אחרי סיום לימודיו החל לעבוד כדוגמן והופיע במספר פרסומות, ולאחר מכן החל לקחת שיעורי משחק.

ב-1998 ביצע את הופעתו הראשונה בקולנוע בסרט "54" העוסק במועדון לילה שפעל במנהטן, לאחר מכן שיחק בסרט הקנדי העצמאי "Washed Up".

ב-1998 גם החל לשחק באופרת הסבון כל ילדיי, ב-1999 זכה בפרס הטלנובלות "Soap Opera Digest Awards". ב-2000 נכלל ברשימת הרווקים הנחשקים של מגזין פיפל, ב-2003 שיחק בסרט הטלוויזיה "See Jane Date", ששודר בABC.

הוא התמודד בעונה החמישית של התוכנית רוקדים עם כוכבים האמריקאית וסיים במקום החמישי.

הוא נשוי ואב לשתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קמרון מתיסון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קמרון מתיסון** |

* קמרון מתיסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2018053736
* VIAF: 5386152502852710800006
* WorldCat: lccn-no2018053736

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במי שעובד ומקבל תשלום תמורת עבודתו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו עובד (פירושונים).
 המונח "שכיר" מפנה לכאן. לערך העוסק באופרת רוק ישראלית, ראו שכיר (אופרת רוק).
מכונאים במפעל אווירונאוטיקה באוהיו, 1946
**עובד** הוא מי שעושה דבר מה עבור אדם, ארגון או אנשים אחרים ומקבל בעבור כך תשלום.

ניתן לחלק את העובדים לשני סוגים עיקריים:

* עובד שכיר – העובד עבור מעביד תמורת משכורת. בין עובד למעבידו מתקיימים יחסי עובד-מעביד. זכויותיו וחובותיו של העובד נקבעים בחוזה העבודה האישי שבינו לבין מעבידו, ובמקורות נוספים: דיני העבודה, צווי הרחבה, הסכמים קיבוציים ועוד.
* עובד עצמאי – אדם העובד עבור אחר (או אחרים) מבלי שיתקיימו ביניהם יחסי עובד-מעביד.

את העבודה למען אחר ניתן לעשות במגוון דרכים: כעובד שכיר, כעובד עצמאי, בהתנדבות, כחבר באגודה שיתופית ועוד, אך בימינו עבודה כעובד שכיר היא הדרך הנפוצה לעשות זאת, אם כי קיימים גם עובדים עצמאיים רבים. היותו של אדם בסטטוס של עובד שכיר מקנה לו את ההגנה של דיני העבודה (שחלים בדרך כלל רק על שכירים, ולא על עצמאים, מתנדבים, וכו'). התייחסות לעובד קיימת גם בחוקים אחרים:

* אחדים מחוקי המיסים כוללים כללי מיסוי מיוחדים לעובדים. בראשם פקודת מס הכנסה, שסעיף 2(2) בה מטיל חיוב במס על הכנסת עבודה.
* חוק הביטוח הלאומי חל על כל תושבי ישראל, אך יש בו התייחסות נרחבת לעובדים, הן בצד החובות (חובתו של המעביד לשלם דמי ביטוח לאומי בעד עובדיו השכירים) והן בצד הזכויות (באחדים מענפי הביטוח, כגון ביטוח אבטלה).

אף שלמושג "עובד" חשיבות מהותית בהקשרים אלה, הוא אינו מוגדר בחקיקה, וגבולותיו נקבעו בפסקי דין רבים של בית הדין לעבודה. בין השאר נקבע בפסקי דין אלה כי חייל בשירות קבע אינו בגדר עובד, וגם אסיר המועסק בבית סוהר אינו עובד.

עבודתו של העובד נעשית למען מעבידו, במקום עבודתו או במקום שאליו נשלח על ידי מעבידו. במצב השגרתי, לעובד מעביד יחיד, אך יש גם הקשורים ביחסי עובד-מעביד עם מעבידים אחדים, באותו מקצוע או במקצועות שונים.

העובד משתלב במקום עבודתו ופועל להגשמת מטרותיו של מקום העבודה, בהתאם להנחיות מנהליו. תרומתו של העובד מתבטאת בהקדשת זמנו למעביד. תשומות אחרות שנדרשות, כגון כלי עבודה וחומרי גלם, מסופקות על ידי המעביד.

הטעם העיקרי להבחנה בין עובד שכיר שחלים עליו דיני העבודה המגינים, לבין עצמאי אשר אינו זוכה להגנתם, הוא טעם חברתי-כלכלי: הרצון להגן על עובדים מוחלשים מפני ניצול. אחד המבחנים המבדילים בין עובד שכיר לבין עובד עצמאי הוא קיום פיקוח של מספק העבודה על עבודת העובד ועל אופן ביצועה. היו מקרים בהם היה חוזה בין העובד לבין נותן העבודה, בהם הוגדר העובד כ"קבלן עצמאי", אולם בית המשפט קבע כי דין אותו "קבלן עצמאי" כדין עובד שכיר ונותן העבודה חייב בכל החובות של מעביד כלפי עובד זה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **עובד** |

* להתפתחות ההלכה בתחום יחסי עובד מעביד: בנימין בראון, "הלנת שכר בפסיקת החפץ חיים - לקראת מודרניזציה של דיני העבודה ההלכתיים?"
* גיא דוידוב, ‏מיהו עובד: מבחני הסף, **משפטים** ‏נ"ד

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביטוח לאומי, זכויות עובדים, הסבר
2. ↑  ראו לעניין זה ולעניין עובדים חזקים ועשירים בפסק דינו של בית הדין הארצי לעבודה שניתן בע"ע 55425-09-11, מיכאל גוטמן - שיכון ובינוי אחזקות בע"מ; ביום 5.9.2017; ראה בעיקר בסעיף 43 לפסק הדין.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531924805171
* GND: 4002623-1
* LCCN: sh87002489
* NARA: 10638074
* NKC: ph127532

 |
**Airborne Ranger** (ידוע גם בתור **משימה בעורף האויב** או **הצנחן**) הוא משחק מחשב אשר הופץ על ידי MicroProse בשנת 1987, ובו צריך המשחק להוליך לוחם בודד במשימות בהן יצטרך לחדור מעבר לקווי האויב ולבצע מגוון משימות, תוך לחימה בחיילי אויב בשטח פתוח ובבניינים ולעבור דרך שדות מוקשים, תעלות, בריכות ואגמים קפואים.

לפני כל משימה מקבל השחקן תדרוך, שלאחריו הוא מקבל ציוד לחימה בסיסי - רובה סער, מחסניות, רימוני יד, טילי לאו, פצצות זמן וערכות עזרה ראשונה. עם ציוד זה יוצנח החייל לשטח האויב. אולם, כל משימה דורשת אמצעים מעט שונים, ולכן באפשרות השחקן לבחור אספקה נוספת של אותו הציוד שיוצנחו לשטח בנקודות שונות בשלושה תיקי צ'ימידן. לאחר שבחר את תוכן התיקים מפזר אותם השחקן בשטח האויב ולאחר מכן צונח בעצמו. לאחר שצנח, צריך השחקן לאסוף את האספקה תוך תנועה אל יעד המשימה, אשר נמצא בקצה השני של השטח. לכל משימה יעד שונה ובניהם: חטיפת קצין אויב, פיצוץ תשתיות, עמדות מכ"ם וטילי נ"מ, השבתת מטוסי קרב טרם המראתם, שחרור שבויים ועוד. כל אלה חייבים להתבצע לפני הזמן בו מגיע הכוח האווירי לאסוף את הלוחם.

קישורים חיצוניים
----------------

* Airborne Ranger - הצנחן, באתר מסע אל העבר
תלמידה עם לוח צפחה, ציור מאת Karl Hermann Schellbach
תלמידים משתמשים בלוחות צפחה בבית הספר.
**לוח צפחה** הוא לוח העשוי מלוחות דקים של לווחה. הביטוי מתייחס לרוב ללוח אישי, ממוסגר בעץ, אם כי בעבר גם לוחות כיתתיים התלויים על הקיר היו עשויים לווחה. הלוח שימש תלמידים עד המאה ה-20 ובמקומות מסוימים אף עד אמצע המאה ה-20.

לוחות אלה שימשו כמצע לכתיבה בזכות עמידות הלווחה בשל קשיותה, קלות תיקון השגיאות על גביה מאחר שגבישיה זעירים וכן עקב מחירו הגבוה של הנייר. הלוחות נועדו בעיקר לתלמידים צעירים, לשם אימוני כתיבה. היו לוחות ששורטטו במשבצות או בשורות, כדי להנחות את הכתיבה. מאידך, היו גם לוחות ששימשו מבוגרים בעבודתם, אלו היו קטנים יותר (בגודל 9\*12 סנטימטר לערך) ואוגדו יחדיו ל"ספרי צפחה".

כתיבה על גבי הלוח נעשתה באמצעות "עיפרון צפחה" - מקלון עשוי סטיאטיט – סלע רך הבנוי מטלק – או חרסית דחוסה, היוצרים קו דק על גבי הלווחה. ניתן היה להשתמש גם בגיר. את הנכתב מחקו באמצעות בד רך או ספוג, שהיה קשור אל הלוח בחוט.

בבתי הספר של כל ישראל חברים השתמשו בלוחות אלה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 בכיתת הפעוטות - לצורך אימוני כתיבה תמה.

לוח הצפחה בספרות
----------------

לוחות צפחה אישיים מוזכרים לעיתים קרובות בספרי ילדים ונוער מן המאה ה-19. **אן שרלי**, גיבורת "האסופית" (בתרגום החדש - "אן מן החוה הירוקה") של לוסי מוד מונטגומרי שוברת את לוח הצפחה שלה על ראשו של גילברט בלייט, שאחז בצמותיה ביומה הראשון בבית הספר של אבונלי ולפני כל התלמידים כינה אותן "גזרים!". איימי, צעירת האחיות מרץ' בספר נשים קטנות של לואיזה מיי אלקוט, מציירת דמויות חיות על לוח הצפחה שלה במקום לכתוב עליו את שיעוריה.

בין צפחה ללווחה
---------------

לוחות לווחה
צפחה
עד השנים האחרונות לא הוגדר ההבדל בין שני הסלעים בשפה העברית, ולכן נהוג היה להתייחס ללווחה כאל צפחה. הבנה מעמיקה יותר של תהליכי התמרה הדגישה את הצורך ליצור הפרדה בין שני המושגים:

לווחה היא סלע מותמר שגבישיו מיקרוסקופיים (ולכן חלק ומתאים לכתיבה) הנוצר בהתמרה אזורית בדרגה נמוכה מסלעי משקע חרסיתיים (כגון פצלים ואבן בוץ) ומטוף.

לעומתה, צפחה – שגבישיה גסים ואינה חלקה (ולכן אינה מתאימה לכתיבה) – נוצרת בהתמרה בדרגה גבוהה של סלעים, בהם גם לווחה. עם זאת, הביטוי העברי המתאר את לוחות הכתיבה נותר "לוח צפחה".

גלריה
-----

* לוח צפחה עם ספוג ומטלית, מסביבות 1950לוח צפחה עם ספוג ומטלית, מסביבות 1950
* חרט צפחהחרט צפחה
* לוקה פאצ'ולי מלמד משפט מתמטי של אוקלידס באמצעות הדגמה על לוח צפחה. ציור משנת 1495.לוקה פאצ'ולי מלמד משפט מתמטי של אוקלידס באמצעות הדגמה על לוח צפחה. ציור משנת 1495.
* כיתה משוחזרת בארצות הברית - מכתבות עם חור עגול לקסת דיו, עליהם מונחים לוחות צפחה ולצידם מטליות.כיתה משוחזרת בארצות הברית - מכתבות עם חור עגול לקסת דיו, עליהם מונחים לוחות צפחה ולצידם מטליות.
* תלמיד כותב על לוח צפחה (אלברט אנקר, 1883)תלמיד כותב על לוח צפחה (אלברט אנקר, 1883)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוח צפחה** בוויקישיתוף
* תצלומי ילדים מציירים על לוחות צפחה בכתה משוחזרת, מאתר מוזיאון הצפחה בלודוויגסשטאט, גרמניה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהרן רודריג, ההוראה בבתי הספר של "כל ישראל חברים", באתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח
**תאגיד העטים פיילוט** הוא יצרן עטים יפני, המייצר גם כלי כתיבה נוספים ותכשיטים.

פעילות
------

זהו יצרן העטים הגדול ביותר ביפן, ויש לו מספר גדול של חברות בנות ברחבי העולם, למשל: בפיליפינים, באנגליה, באינדונזיה, במלזיה, בברזיל, בדרום אפריקה, בגרמניה ובצרפת. רוב עטי פיילוט מיוצרים ביפן, צרפת וארצות הברית. 

חברת עטי פיילוט נוסדה על ידי ריוסוק נמיקי (Ryosuke Namiki) בשנת 1918 תחת השם "נמיקי". ב-1926 החברה פתחה משרדים במקומות נוספים כגון מלזיה, סינגפור, בוסטון, לונדון ושאנגחאי. בשנת 1938 שונה שם החברה ל"חברת עטי פיילוט" (Pilot Pen Co. Ltd) ובשנת 1950 שונה שוב ל"חברת דיו פיילוט" (Pilot Ink Company, Ltd). בשנת 1954 נפתח סניף של החברה בברזיל. בין השנים 1972—1999 חברות בת שונות הוקמו מענפי החברה והחברה הפכה לתאגיד שכולל את השלוחות העולמיות של החברה המקורית כחברות בנות. 

החברה השיקה פיילוט סדרת מוצרים "ירוקים" תחת השם BeGreen - עטים ועפרונות המורכבים ברובם מחומרים ממוחזרים.

מוצרים
------

מוצרים עיקריים שמייצרת פיילוט:

| קטגוריה | פירוט מוצרים |
| --- | --- |
| **עטים** | עט נובע, עט כדורי |
| **מדגשים** | טושים, מדגשים |
| **עפרונות** | עפרונות מכניים |
| **עזרים** | מילויים לעטים |
|
|

* עטי "היי-טק" של פיילוטעטי "היי-טק" של פיילוט
* עיפרון מכניעיפרון מכני
* עט ג'ל "Dr. Grip"עט ג'ל "Dr. Grip"
* עט מחיק "Frixion"עט מחיק "Frixion"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיילוט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיילוט
* פיילוט, ברשת החברתית פייסבוק

* פיילוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פיילוט, ברשת החברתית אינסטגרם

* פיילוט, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 001201326
* VIAF: 316391319
* WorldCat: viaf-316391319

 |
מבנה של פרה-ארמיד הידוע יותר בתור "קוולאר"
**קוולאר** (באנגלית: **Kevlar**) הוא סימן רשום והשם הנפוץ לסיב סינתטי עשוי פרה-ארמיד. החומר פותח בחברת דופונט בשנת 1965 על ידי הכימאית סטפני קוולק, ונעשה בו שימוש לראשונה בתחילת שנות ה-70 של המאה העשרים כתחליף לפלדה בצמיגי מכוניות מרוץ. בדרך כלל הוא משמש ליצירת חבלים ויריעות שניתן להשתמש בהם כמו שהם או ליצירת חומרים מרוכבים. מוכר בעיקר בזכות השימוש בו באפודי מגן.

שימושים עיקריים
---------------

מכיון שהסיב חסין אש, חסין בפני קליעים ועמיד בפני חתכים, הוא משמש לאריגת בגדי מגן כגון אפודי מגן (שכפ"צים), כפפות מגן, קסדות ועוד.

לקוולאר שימוש צבאי נרחב לצורכי מיגון, הן מיגון אישי והן מיגון לכלי רכב. אפודי מגן נגד התנקשויות עשויים לרוב מקוולאר, בעוד שאפודי מגן צבאיים כוללים שכבה נוספת של לוח קרמי על מנת להגן גם מפני תחמושת רובים שחזקה יותר מתחמושת אקדחים.

שימושים אזרחיים כוללים חוטבי עצים המשתמשים בכפפות קוולר כדי להגן על ידיהם, צמיגים רדיאליים, רכבי חלל, מכלי דלק של מכוניות פורמולה 1. מארז גוף דגם מכונית הספורט ה"GTA ספאנו" בנוי מיציקת סיבי פחם בתוך גוף הרכב, שזורים עם טיטניום וקוולאר.

ראו גם
------

* ארמיד
* חומרים מרוכבים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוולאר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוולאר
* Kevlar Home Page
* קוולאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**אורורין טוגננסיס** (שם מדעי: *Orrorin tugenensis*; "אורורין" בשפת שבט הטוגן מקניה: "אדם מקורי", "טוגננסיס" מאזור טוגן שבקניה) הוא מין נכחד של הומינין או קוף-אדם, שמספר שברי עצמות מאובנות שלו התגלו בקניה בשנת 2000, והם מתוארכים לגיל של כ-6 מיליוני שנה לפני זמננו, סוף עידן המיוקן. מין זה הוא היחיד בסוג **אורורין** (*Orrorin*).

המאובנים שנמצאו הם חלקיים ביותר, אך אחד מהם הוא חלק מעצם ירך במבנה האופייני להומינינים הולכי-על-שתיים כמו האוסטרלופיתקוס והאדם, ושונה מן המבנה האופייני לקופי-אדם. שיני טוגננסיס מצטיינים בצירוף של מידות קטנות וזגוגית עבה, שאף הוא אופייני לסוג האדם ולא לקופי-אדם. מסיבות אלו מגלי אורורין העלו את ההשערה שהוא האב הקדמון של ענף האדם, ואולם בשל מיעוט מאובנים מאותה תקופה עדיין לא ניתן לקבוע זאת בוודאות.

גילוי ותיארוך
-------------

מאובני אורורין בשנת 2000 על ידי שני פלאואנתרופולוגים צרפתיים, בריז'יט סנו (Brigitte Senut) ומרטין פיקפורד (Martin Pickford) מן המוזיאון הלאומי לתולדות הטבע בפריז. הם התגלו באזור גבעות טוגן (Tugen hills) בקניה, בתצורת לוקיינו (Lukeino Formation) העשירה במאובני בעלי-חיים מן המיוקן והפליוקן. המאובנים כוללים מספר שברי עצמות זרוע ורגליים, שני שברי לסת תחתונה ומספר שיניים מלפחות חמישה פרטי טוגננסיס שונים. ייתכן כי שן חותכת תחתונה שהתגלתה באותו מקום לפני כן, בשנת 1974, שייכת גם היא לאותו מין. אחת הלסתות, שקיבלה את המספר הקטלוגי BAR 1000’00, נקבעה כממצא המגדיר (type specimen) של המין. שכבות אבן טוף געשית באזור מאפשרות תיארוך רדיומטרי של המאובנים: 5.9 עד 6.2 מיליון שנה לפני זמננו.

אבולוציה
--------

לוח זמנים של שושלת האדם על פי מיני הומינידים מאובנים (פסים כהים). המינים מסודרים אנכית על פי דמיון כללי ביניהם, אך קשה לקבוע במדויק איזה מין התפצל מאיזה מין אחר. מינים שמהם נמצאו מאובנים רבים יותר מסומנים בפסים יותר רחבים אנכית. העץ הפילוגנטי (ירוק) משחזר את יחסי הקרבה ותאריכי הפיצול על פי רצפי הגנום של אדם מודרני, שימפנזה מצוי, שימפנזה ננסי, גורילה ואדם ניאנדרטלי (מיצוי דנ"א מעצמות מאובנות).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורורין טוגננסיס** בוויקישיתוף
* אורורין טוגננסיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אורורין טוגננסיס, באתר GBIF (באנגלית)
* אורורין טוגננסיס באתר מוזאון הסמיתסוניאן (באנגלית)
* אורורין טוגננסיס באתר המוזאון האוסטרלי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Senut, B. et al. (2002) "First hominid from the Miocene (Lukeino Formation, Kenya)"
**Comptes Rendus de l’Académie des Sciences - Series IIA - Earth and Planetary Science**. Vol. 332 (2), pp. 137-144; doi: 10.1016/S1251-8050(01)01529-4