recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אמיל אייבינדר** (נולד ב-30 במאי 1949 בקישינב, מולדובה, אז בברית המועצות) הוא אמן אקורדיון ישראלי, יהודי יליד בסרביה (מולדובה, אז בברית המועצות) המשלב ברפרטואר שלו מוזיקה עממית ממרחב הדנובה והבלקן, מוזיקה קלה וקלאסית בינלאומית.

ביוגרפיה
--------

אמיל אייבינדר נולד בקישינב שבמולדובה.
בגיל 7 החל ללמוד נגינה באקורדיון, למד אקורדיון, פסנתר וניצוח בבית ספר תיכון למוזיקה באקדמיה בקישינב. עד עלייתו לישראל בשנת 1990 היה נגן ראשי בלהקות המולדובניות "מיוריצה" ו"ז'וק", והקליט לרדיו ולטלוויזיה במולדובה. 

אמיל אייבינדר, הנחשב לאחד מגדולי נגני האקורדיון בעולם, כיהן בעבר כמנהל המוזיקלי של להקת "הורה ירושלים". ב-2000 הוקמה מחלקה לאקורדיון באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בראשותו, שם הקים את "אנסמבל למוזיקה עממית" שהוא עומד בראשו בתפקיד מנצח, מעבד וסולן.

בשנת 2002 קיבלו אייבינדר ולהקתו את הפרס ע"ש דניאל בנימיני מטעם שר המדע התרבות והספורט דאז, אריאל שרון. מאז זכה אמיל בפרסים נוספים אשר מפורטים מטה. כמו כן מופיע אייבינדר ברסיטלים לאקורדיון, קונצרטים קאמריים בישראל וברחבי העולם.

סגנון מוזיקלי
-------------

סגנונו המוזיקלי של אייבינדר מבוסס על מוזיקות עממיות מרחבי העולם. הרפרטואר המוזיקלי שלו מכיל בין השאר מוזיקות עממיות מהבלקן, ברזיל וצרפת, וכן השפעות ממוזיקה קלאסית, ג'אז מודרני ומוזיקות ים תיכוניות.

פרסים
-----

* 2002 פרס שר התרבות והספורט למבצעי מוזיקה בישראל (ע"ש דניאל בנימיני).
* 2012 מקום ראשון בתחרות הבינלאומית למוזיקה יהודית באמסטרדם (רביעיית אמיל אייבינדר ווירה ליזינסקי).
* 2019 מקום ראשון בתחרות הבינלאומית לאקורדיון בליברפול, מטעם ארגון האקורדיון הלאומי של בריטניה.

אלבומים
-------

* 2003 מהבלקן לירושלים (מספר קטעים באלבום זה הם עיבודים מחודשים ליצירותיו של נחום היימן)
* 2007 דוינה
* 2014 דסדה אל אלמה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אמיל אייבינדר

* אמיל אייבינדר באתר האקדמיה למוסיקה בירושלים
* אמיל אייבינדר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אוסף קישורים על האקורדיון ברשת - הפרק מזרח אירופה Jeroen Nijhof

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jeroen Nijhof

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008908188505171
* VIAF: 4160120714640441644
* WorldCat (עם VIAF): 4160120714640441644

 |
**ג'ובינצה** (באיטלקית: **Giovinezza** (נעורים)) היה המנון המפלגה הפשיסטית באיטליה בין השנים 1943-1924. מ-1932, "ג'ובינצה" שימש גם כהמנון צבא איטליה. באופן בלתי רשמי שימש "ג'ובינצה" בתור המנון איטליה באותן שנים, למרות שלכאורה שלטונו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה נותר על כנו לצד השלטון הפשיסטי. בין 1943 להתמוטטותו הסופית של המשטר באפריל 1945, שימש ה"ג'ובינצה" כהמנון הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית (הרפובליקה של סאלו). בהתאם להתפתחויות הפוליטיות, שונו מילותיו של "ג'ובינצה" מספר פעמים.

היסטוריה
--------

מילים
-----

(עם תרגום חופשי לעברית)

### 1919:

  

Su, compagni in forti schiere,

חברים איתנים לשורה

Marciam verso l'avvenire,

הבה נצעד לעבר העתיד

Siam falangi audaci e fiere,

מערכנו חזק וגאה

Pronte a osare, pronte a ardire.

קדימה ליזום, קדימה להעז

Trionfi alfine l'ideale,

ניצחונות הם משאת נפשנו

Per cui tanto combattemmo:

למענם כה נילחם

Fratellanza nazionale

אחווה לאומית

D'italiana civiltà.

של החברה האיטלקית

  

(פיזמון):

Giovinezza, giovinezza,

נעורים, נעורים

Primavera di bellezza,

אביב היופי

Nel Fascismo è la salvezza

הפשיזם הוא הישועה

Della nostra libertà.

של חרותנו

  

Non più ignava nè avvilita

לא עוד עצלות ואכזבה

Resti ancor la nostra gente,

יהיו מנת חלקנו

Si ridesti a nuova vita

אלא חיים חדשים

Di splendore più possente.

הם שיפארונו

Su, leviamo alta la face

הבה נרים את הלפיד

Che c'illumini il cammino,

למען יאיר דרכנו

Nel lavoro e nella pace

בעבודה ובשלום

Sia la verà libertà.

תימצא החרות האמיתית

  

(פיזמון): ...

  

Maledetto fu il cilicio

מקוללת הייתה אדרת השיער

Che condusse all'eroismo,

חוללה הגבורה 

Fu schernito il sacrificio

והקורבן הושם ללעג

Dal novello Socialismo.

בידי המחדשים הסוציאליסטים

Sorgi, o popolo sovrano,

קום, עמנו הריבוני

Su dall'Alpi di Salvore,

מאיסטריה ומן האלפים

Fino al siculo vulcano,

עד לקצה סיציליה הגעשית

Che or si vince oppur si muor.

כעת עליך לגבור או למות

  

(פיזמון): ...

  

Nelle veglie di trincea,

המשמרות אשר בשוחות

Cupo vento di mitraglia

הצרורות החשוכים של המקלעים

Ci ravvolse alla bandiera,

קושרים אותנו אל הדגל

Che agitammo alla battaglia.

בו אנו מנופפים בקרב

Vittoriosa al nuovo sole:

מנצחי השמש החדשה

Stretti a lei dobbiam lottare,

בקרבתה עלינו להילחם

È l'Italia che lo vuole,

זו איטליה הרוצה זאת

Per l'Italia vincerem!

למען איטליה ננצח

  

(פיזמון): ...

  

Sorgi alfin lavoratore,

Giunto è il dì della riscossa,

Ti frodarono il sudore

Con l'appello alla sommossa.

Giù le bende ai traditori

che ti strinsero a catena;

alla gogna gl'impostori

delle asiatiche virtù.

  

(פיזמון): ...

קישורים חיצוניים
----------------
בר מים מסוג תמי 4 של חברת שטראוס מים
**בַּר מַיִם** או **מַרְוָן** הוא מתקן חשמלי המשמש לסינון, קירור וחימום מי שתייה ולשימורם בטמפרטורה הרצויה.  

יתרונות ברי מים הם אי הצורך בנשיאת בקבוקי מים כבדים כמקובל עם מתקני מים מינרליים וכן חיסכון השימוש בבקבוקי פלסטיק לשמירה על הסביבה.  

חברות שונות המוכרות מתקני בר מים מתהדרות בהימצאות מערכות סינון שונות, המנקות לדבריהם את המים מחיידקים וחומרים מזיקים אחרים.

אופן פעולה
----------

בר המים מחמם או מקרר את המים עד לטמפרטורה שהוגדרה לו במפעל או בידי המשתמש. גופי החימום והקירור, מופעלים על ידי חישנים המודדים את טמפרטורת המים מידי פרק זמן קצוב, במידה והחישנים מזהים שינוי טמפרטורה משמעותי במים, מופעלים שוב גופי החימום והקירור המחזירים את המים לטמפרטורה הרצויה. סידור זה המפעיל אך בעת הצורך את גופי החימום או קירור מאפשר למתקני בר מים להיות חסכוניים ומדויקים יחסית בצריכת החשמל. בשל הרצון להופכם חסכוניים אף יותר, מתקני בר מים רבים מקצינים בטמפרטורה מעט יותר כדי לאפשר פרק זמן גדול יותר בו גוף החימום או קירור לא יפעל.

מערכות סינון
------------

חברות רבות מציעות ללקוחותיהן טכנולוגיות סינון שונות המאפשרות ניקיון של המים מחידקים בעייתיים וחומרים מזיקים. רופאים רבים מבקרים את השימוש במערכות אלו בטענה כי סטריליזציה מוגזמת של המים עלולה להניח למערכת החיסונית מלפעול ובכך להביא לניוונה [דרוש מקור]. מצדדי קו ביקורת זה טוענים, כי חיוני להביא לחיכוך מתמיד של הגוף עם סיכונים ברמה נמוכה (הקיימים לעיתים במי ברז) כדי להביא ליכולת התמודדות הגוף עם סיכונים ברמה גבוהה יותר[דרוש מקור]. עיקרון זה מתבטא כסדר ברעיון החיסונים מפני מחלות[דרוש מקור].

ישנן חברות המשתמשות במערכות סינון קנייניות שייחודיות רק למכשירים שלהן, לעומתם קיימים מתקני מים המשתמשים במסנן פחם פעיל אוניברסלי שניתן לקנות בקלות ולהרכיב באופן עצמאי.

שימושים נפוצים
--------------

בר המים נפוץ בעיקר בשימוש ביתי ומשרדי המאפשר הכנת משקאות הדורשים חימום או קירור במהירות ובכמות מספקת. כך מערכת בר מים מודרנית יכולה לספק בשעה כשמונים כוסות מים רותחים ושישים כוסות מים קרים במקביל ואף יותר. לעיתים ניתן למצוא מתקני בר מים שונים באולמות וגני אירועים כחלק מהכיבוד המוגש לאורחים. במקררים חדישים קיימות לעיתים מערכות בר מים מובנות בדלתות המקרר. בר המים עשוי לשמש לעיתים אף כרהיט וחברות רבות מוכרות אותו כחלק מסט כלי מטבח או כחלק מסט מכשירים חשמליים ביתיים.

מנורה אולטרה סגולה לבר מים
--------------------------

נורת אולטרה סגול לקטילת חיידקים ונגיפיםנורה "פלואורסצנטית" קומפקטית אולטרה סגול לקטילת חיידקים ונגיפים. הנורה זהה באופן פעולתה לנורה פלואורסצנטית רגילה וקומפקטית, אך איננה מצופה בציפוי פלואורסצנטי ועשויה קוורץ.
חלק מברי המים מכילים נורה אולטרה סגולה. הנורה מטהרת את מי השתייה על ידי הפחתת העומס הבקטריאלי במים, הקרינה האולטרה סגולה באורכי גל קצרים של UV-C, גורמת לקטילה של החיידקים, מונעת את התרבותם ולכן מקטינה את העומס המיקרובילוגי.

ראו גם
------

* אוטומציה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בר מים** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מרון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בר מים** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  המילה מַרְוָן, באתר האקדמיה ללשון העברית
**רומטופף** (בגרמנית: **Rumtopf**; בדנית: **Romkrukke**), שפירושו המילולי סיר רום, הוא קינוח אוסטרי, גרמני ודני של תערובת פירות ואלכוהול הנאכל באופן מסורתי בסביבות חג המולד.  הוא מיוצר גם בצפון איטליה, במיוחד בעמקי טרנטינו-אלטו אדיג'ה, שם הוא הפך למסורתי בטרנטו.

מאפיינים
--------

רומטופף עשוי מתערובת סוגים שונים של פירות, רום בעל חוזק גבוה (בדרך כלל Stroh אוסטרי) וסוכר שממולאים לתוך סיר גדול של כלי חרס (סיר הרום נותן השם). הסירים עצמם עשויים לעיתים קרובות במיוחד ליצירת רומטופף ויכולים להיות די מגוונים בקישוט שלהם. לאחר מכן התערובת מבשילה במשך מספר חודשים עד שהפרי רך מאוד ורווי לחלוטין ברום. פרי מתאים כולל פירות יער, דובדבנים, שזיפים ומשמשים. לא כל הפירות מתאימים לרומטופף והרום העמיד צריך להיות של 50%-55% אלכוהול בנפח, שאינו זמין בדרך כלל בקמעונאות בכל האזורים. ניתן להכין על ידי ערבוב 60% זמין מסחרית או 80% נפוצים יותר.

הכנה וצריכה
-----------

באופן מסורתי, הסיר ימוקם במקום קריר וחשוך באביב, ומוסיפים לו סוגים שונים של פירות בשלים במהלך החודשים עם הבשלתם בעונה. בדרך כלל מוסיפים פירות שונים בזמנים שונים. התוצר הסופי נשמר במלואו לאכילה בחורף, לאחר שהרומטופף התבגר.

רומטופף נאכל באופן מסורתי כלפתן ומוגש כציפוי על עוגת ספוג, וופלים ותפוחים אפויים גרמניים, ומוגש גם על גלידה. פעם היה פופולרי מאוד להכנה בבית, כיום רומטופף קצת ירד מהאופנה במאה ה-21 בשל הזמן והמחויבות הדרושים להכנת הקינוח. רומטופף הוא אחד המאכלים הפופולריים של טבח הטלוויזיה הגרמני קלמנס וילמנרוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רומטופף** בוויקישיתוף
* רשימת רטבי קינוחים
* רשימת הקינוחים הגרמניים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Clark, Melissa (21 בספטמבר 2010). "Spiking Summer Fruit in Order to Preserve It". *The New York Times*. נבדק ב-22 בספטמבר 2010. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Rumtopf – A Spring to Yuletime Tradition". *beekman1802.com*. נבדק ב-30 בינואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Rumtopf, tradizione Valsugana Frutta immersa nel rum". נבדק ב-5 בינואר 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Rum Pot or Rumtopf". My Best German Recipes. נבדק ב-23 בפברואר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "How to Make Rumtopf". *thespruceeats.com*. נבדק ב-30 בינואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  Nadia Hassani (2004). *Spoonfuls of Germany: Culinary Delights of the German Regions in 170 Recipes*. Hippocrene Books. pp. 60–. ISBN 978-0-7818-1057-9. נבדק ב-26 באוגוסט 2013. `{{cite book}}`:  (עזרה)
7. ↑  Festenberg, Nikolaus von (16 במאי 2008). "The Tragic Career of Clemens Wilmenrod". *Der Spiegel*. נבדק ב-21 במאי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
האריה והג'ירפה (תמונתו של מיץ פטל נחתכה כדי לא לגלות את הסוף), גיבורי הספר "מיץ פטל", מעשה ידי מאיירת הספר, תמרה ריקמן, בחזית מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בפתח תקווה
**מיץ פטל** בן אדם ששמו הוא עמית פלג והוא שחקן כדורסל שקולה 40 נקודות למשחק הוא גם נקרא המיץ פטל והוא מתחנגל.

הספר מעביר מסרים חינוכיים רבים, כגון שיתוף פעולה, סליחה על טעויות, סקרנות וסיפוקה, יצירתיות וחברות. הסיפור זכה לשלל עיבודים והומחז פעמים רבות, בין עיבודיו נמצא סרט הנפשה אשר הופץ עם עוד שני סרטים נוספים בקלטת "להיטים מצוירים משלנו", לספר גם יצא משחק מחשב אינטראקטיבי באותו השם על ידי חברת Impact Plus.

בשנת 2020 הלחין יונתן קרת אופרה בעקבות הספר "מיץ פטל".

חיה שנהב סיפרה שכתבה את הספר לבנה הבכור, שקיבל סיפור על מיץ פטל במקום כוס מיץ פטל לפני השינה.

בירושלים קיים רחוב מדרגות מיץ פטל ליד הבית שבו גרה חיה שנהב בעין כרם.

עלילה
-----

"הבית של מיץ פטל עמד בקצה החורשה: היו לו וילונות צהובים, חלונות ירוקים ותריסים אדומים. החיות בחורשה שאלו: 'מי הוא מיץ פטל?' אבל אף חיה לא ידעה", כך מתחיל הספר **מיץ פטל**, שמספר את סיפורם של ג'ירפה ואריה שמנסים לברר את זהותו של מיץ פטל המסתורי. ג'ירפה ואריה עוברים מסע נפשי ומנסים (ואף מצליחים) בדרכי תחבולה לגלות מיהו מיץ פטל, מה שמוביל לתחרות ריצה חברותית ומסתיים בשתיית מיץ פטל צונן שמוגש בכוסות גבוהות.

עיצוב הספר
----------

הספר "מיץ פטל" אויר בידי האומנית תמרה ריקמן. הוא מתאפיין באיורים פשוטים, בעלי צבעוניות עזה, בדגש על צבעי היסוד (כחול, אדום וצהוב).

במהדורה המקורית בהוצאת "עם עובד", בחלק בסיפור בו מוצג מיץ פטל "ואז – נפתחה הדלת..." לא נראה באיור דבר פרט לביתו. הקורא, יכול לגזור את הדלת המוצגת בצדו השמאלי של הדף בצורת 'ר' הפוכה, באופן המאפשר את פתיחתה. על ידי כך, מציצה דמותו של מיץ פטל המצוירת בדף הבא – דרך הדלת.

לקריאה נוספת
------------

* מירי ברוך, "על שישה כלים לשוניים ועל קונצרט סגנוני אחד: דיון מחודש ב'מיץ פטל' מאת חיה שנהב", **עולם קטן** 3, 2007, עמ' 148–157.
* ליאורה ישראלי, "'האחר' – איום או משאב? : תפיסות חברתיות קוטביות – עיון בשני ספרי ילדים: 'הברווזון המכוער' מאת ה"כ אנדרסן ו'מיץ פטל' מאת ח’ שנהב", **הלכה ומעשה בתכנון לימודים** 19 (תשס"ח) 231–258
* עטרה אופק, מי זה מיץ פטל? קריאה בספר 'מיץ פטל' של חיה שנהב, באתר פסיכולוגיה עברית. המאמר פורסם לראשונה בכתב העת מאזנים (2020)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מיץ פטל (ספר)** |

* מיץ פטל, באתר OCLC (באנגלית)
* יעל דר, והילד הזה הוא ארנב
* גיל סלוביק, "מיץ פטל והמהפכה המדעית", באתר המרכז האקדמי שלם
* מיץ פטל, באתר הוצאת עם עובד
* אטילה שומפלבי, אלכסנדרה לוּקֵש, "מיץ פטל" חוגג 50: "הורים ומורים לא קיבלו את הספר, הם לא הבינו מה הטיפשות הזאת", באתר ynet, 14 בינואר 2020
* מירי ברוך, ‏על שישה כלים לשוניים ועל קונצרט סגנוני אחד : דיון מחודש ב**מיץ פטל** מאת חיה שנהב, **עולם קטן** 3, 2007, עמ' 148–157
* אפרת הברון, ‏המורה גדי והמחנכים ג'ירפה ואריה: השתקפות המעשה החינוכי בספר "מיץ פטל" ובספר "איה פלוטו", **ספרות ילדים ונוער** 142, מרץ 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור
2. ↑   משחקים נוסטלגיה ישראלית-מיץ פטל, סרטון בערוץ "מסע נוסטלגי", באתר יוטיוב (אורך: 16:16)
3. ↑  אופרה של ילד עם צרכים מיוחדים, באתר ישראל היום
4. ↑  נעמה בנזימן, הדלת נפתחת, באתר הפנקס, 1 בפברואר 2013
"**Break On Through (To the Other Side)**"**‎** הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות. זהו שיר הפתיחה של אלבום הבכורה שלהם מ-1967, The Doors. אלקטרה רקורדס הוציאה את השיר כסינגל הראשון של הלהקה, שהגיע למקום ה-126 בארצות הברית. למרות כישלונו של הסינגל להשפיע על מצעדי מכירות התקליטים, הוא עדיין היה אחד השירים הפופולריים ביותר של הלהקה, והפך למבוקש בהופעותיה.

עשרים וארבע שנים לאחר יציאתו המקורית, "Break On Through" הפך ללהיט קטן בבריטניה לאחר שיצא כסינגל מתוך אלבום הפסקול לסרט הדלתות, והגיע למקום ה-64 במצעד הסינגלים הבריטי.

סקירה
-----

השיר מופיע כפותח את אלבום הבכורה. חברת התקליטים של הלהקה Elektra, התנגדו לשימוש במילים "she gets high" ("היא עפה גבוה", ביטוי להתמסטלות) כי זוהי התייחסות לשימוש בסמים. בכל ההוצאות של אלבום הבכורה המשפט הזה נכתב וכל מילות השיר הופיעו, עד 1990 שבו מחקו את המילה "high" וכך מוריסון שר "she gets" ארבע פעמים. עד היום, תחנות רדיו משתמשות בגרסה המצונזרת.

ניתוח מוזיקלי
-------------

בדומה לשירים פשוטים רבים, לשיר זה מקצב של ארבעה רבעים (4/4), לחן השיר דומה ל שירו של גיטריסט הבלוז, אלמור ג'יימס "Stranger Blues".

השיר מתחיל עם תופים בסגנון ג'אז שדומים לפתיחת השיר של דקסטר גורדון, "Soy Califa" עם תיפופו של בילי היגינס. התיפוף מתבצע במצילות. מתופף הלהקה ג'ון דנסמור רצה להשתמש בטכניקות של המוזיקה הברזילאית, בוסה נובה ולכן החליט להשתמש בטכניקה זו בשיר.

לאחר מכן נשמע סולו עוגב של ריי מנזרק הדומה לשירו של ריי צ'ארלס "What'd I Say" יש כמה הערות שאינן במקומם מכוונות בזה. קלידי הבס של מנזרק גם נשמעים בטכניקה של בוסה נובה עד לסוף השיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Break on Through (To The Other Side)‎" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Break on Through (To The Other Side)‎" באתר Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: a96bf584-ee25-3a81-beb4-85a247240ee9

 |
**אל-מועתסם באללה עלי מוחמד אל-מוסראתי** (בערבית: **المعتصم بالله علي محمد المصراتي**, בתעתיק מדויק: **אלמעתצם באללה עלי מחמד אלמצראתי**; נולד ב-6 באפריל 1996 במיסראתה שבלוב) הוא כדורגלן לובי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בשיקטש מליגת העל הטורקית ובנבחרת לוב.

קריירת מועדונים
---------------

אל-מוסראתי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אל-איתיחאד טריפולי מליגת העל הלובית.

ב-31 בינואר 2017 חתם אל-מוסראתי בוויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. הוא ערך חמש הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון.

ב-29 בינואר 2020 הושאל אל-מוסראתי לריו אבה מליגת העל הפורטוגלית עד לתום עונת 2019/2020. הוא ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-31 ביולי 2020 חתם אל-מוסראתי על חוזה לארבע שנים בספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-13 בינואר 2014 ערך אל-מוסראתי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לוב, בניצחון 2-0 על נבחרת אתיופיה במסגרת אליפות האומות האפריקאיות לשנת 2014. ב-6 בספטמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-1 לנבחרת כף ורדה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017.

תארים
-----

ספורטינג בראגה
* הגביע הפורטוגלי (1): 2020/2021

נבחרת לוב
* אליפות האומות האפריקאיות (1): 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל-מועתסם באללה אל-מוסראתי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Al Musrati tem grande futuro, daqui a dois anos não está cá" באתר O Jogo, ‏ 21 בפברואר 2017 (בפורטוגזית)
2. ↑  Rio Ave garante empréstimo de Al Musrati באתר Record, ‏ 29 בינואר 2020 (בפורטוגזית)
3. ↑  Al Musrati assina por quatro épocas pelo SC Braga באתר SAPO, ‏ 31 ביולי 2020 (בפורטוגזית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אל-מועתסם באללה אל-מוסראתי"**.
**אנטיוכוס** (ביוונית: Ἀντίοχος; המאה ה-4 לפסה"נ) היה אדם מקדוני שחי בתקופתו של פיליפוס השני, מלך מקדון (שלט בשנים 359–336 לפסה"נ). הוא הגיע במקור מאורסטיס, מקדוניה עילית (אנ') (כיום קסטוריה (אנ'), יוון).

אנטיוכוס שירת כקצין תחת פיליפ השני, וזכה להצטיינות כמצביא. אנטיוכוס היה ממשפחת אצילים גבוהה. אביו נקרא כנראה סלאוקוס, לאחיו קראו תלמי (אנ'), והיה לו כנראה אחיין בשם סלאוקוס. אנטיוכוס נישא לאישה מקדונית בשם לאודיקה (אנ'), ובשנת 358 לפסה"נ לערך היא ילדה את בנם, סלאוקוס הראשון ניקטור, שהיה למצביא של אלכסנדר מוקדון ומאוחר יותר ייסד והיה למלך הראשון של הממלכה הסלאוקית; לאודיקה גם ילדה את בתם, דידימיה (אנ').
ההיסטוריון הרומאי יוסטינוס (המאה ה-2 או ה-3 לספירה) מספר על כך שלאודיקה סיפרה שחלמה, שהאל אפולו עיבר אותה והוא אביו האמיתי של סלאוקוס.

כאשר סלאוקוס הפך למלך, הוא ייסד וקרא על שם אביו 16 ערים, כולל העיר אנטיוכיה בסוריה (כיום בטורקיה). דרך סלאוקוס היו 13 מלכים בשושלת הסלאוקית שנשאו את שמו של אנטיוכוס, כמו גם מלכים שונים ממלכת קומגנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, v. 3, Antiochus, page 769
* Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, v. 1, Seleucus, page 195

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסטינוס, 15, 4.
"היום הראשון בגטו", 1990
"גטו לודז', עגלת המוות", סביבות 1980
**אדית הופמן-בירקין** (באנגלית: **Edith Hofmann-Birkin;** נולדה ב-13 בנובמבר 1927 – 20 בספטמבר 2018) הייתה אמנית יהודייה-בריטית, ניצולת השואה.

חייה ופועלה
-----------

נולדה בפראג, צ'כיה למשפחת הופמן. ב-1941, והיא בת 13, נכלאה עם משפחתה בגטו לודז' בפולין. הוריה מתו שם בתוך שנה, והיא התקיימה בכוחות עצמה. בעת חיסול הגטו ב-1944 הועברה למחנה הריכוז אושוויץ מונוביץ וממנו נשלחה למחנה עבודה כריסטיאנשטט (מחנה-משנה של גרוס-רוזן) והועבדה במפעל תחמושת תת-קרקעי.
בהתקרב הצבא האדום הובלה בצעדת המוות לפלוסנבירג ולברגן-בלזן, משם שוחררה ב-15 באפריל 1945. בשובה לפראג גילתה שבני משפחתה נספו.
ב-1946 עברה לאנגליה. הוכשרה ועבדה כמורה, נישאה ואימצה שלושה ילדים. בשנות ה-70 למדה אמנות מודרנית לתואר אקדמי.

אדית בירקין כתבה על קורותיה מיד לאחר השחרור, והדברים עובדו על ידיה אחרי שנים לסיפורת (*Unshed Tears*) באנגלית. ספרהּ, שפורסם ב-2001 וזכה למהדורות נוספות, הופיע בשם נעוריה – אדית הופמן. עיקר יצירתה היו הציורים שבהם תוארו חוויותיה בשנות השואה. ב-2012 פרסמה ספר שירה גדוש בציוריה (*The Last Goodbye*), גם הוא בשם אדית הופמן.

אדית בירקין נפטרה ב-20 בספטמבר 2018 בגיל 90. הציורים שהותירה נמסרו מידי משפחתה למוסדות שונים: מוזיאון המלחמה האימפריאלי בלונדון, גלריית בן אורי, מוזיאון אושוויץ בירקנאו, קרן המוזיאונים של בירמינגהם (אנ'), מוזיאון מחוז הרפורד (אנ'), ועוד.

לקריאה נוספת
------------

* *Unshed Tears: a novel – but not a fiction*, Newark, Nottinghamshire: Quill Press, 2001
* *The Last Goodbye*, Cirencester, Gloucestershire: Memoirs Publishing, 2012

קישורים חיצוניים
----------------

* **מבחר מציוריה**
* עבודותיה בגלריית בן אורי, לונדון
* תמצית קורותיה על גב ספרהּ באתר הספרים של אמזון
* על אודותיה באתר גלריית בן אורי
* קטעים מוקלטים מעדותה, מדור "קולות מהשואה" בספרייה הבריטית

  



  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007591012805171
* ISNI: 0000 0000 3892 8075
* LCCN: nb2001029814
* VIAF: 58582970
* WorldCat: lccn-nb2001029814

 |
**עמארה** (בערבית: **ٱلْعَمَارَة**) היא עיר בדרום-מזרח עיראק ובירת מחוז מיסאן. עמארה ממוקמת על רכס נמוך ואדמות הביצות בין החידקל לפרת, דרומית לבגדאד וכ-50 קילומטרים (31 מייל) מגבול איראן–עיראק.

אוכלוסיית העיר מנתה כ-340,000 ב-2002, 420,000 ב-2005 ו-1,100,000 ב-2020. עמארה היא מרכז מסחר מרכזי לאזור החקלאי שמסביב, וידועה בסחורות ארוגות וכלי כסף. המוצרים הכלכליים העיקריים המיוצרים בצפון עמארה הם דגני חורף כגון חיטה ושעורה, וכן ייצור הקשור לכבשים ולסוסים.

היסטוריה
--------

העיר נוסדה בשנות ה-60 של המאה ה-19 כמוצב צבאי עות'מאני שממנו ניסתה האימפריה לשלוט על השבטים המקומיים.

בשנת 1915 נכבשה עמארה על ידי הבריטים במסגרת מלחמת העולם הראשונה. לפני מהפכת 14 ביולי 1958 עמארה הייתה ידועה בשיטה הפיאודלית שלה עם בעלי אחוזות מקומיות בהפעילו מיליציות פרטיות.

עבדול רחים אל-רחמני ייסד את חנות הספרים הראשונה בעמארה ב-1922, ואת בית הקולנוע הראשון בעיר ב-1950.

העיר הייתה מוקד לקרבות רבים במלחמת איראן–עיראק.

לאחר מלחמת המפרץ, עמארה הייתה מוקד משמעותי גם במרידות הלאומיות כנגד סדאם חוסיין. מורדים רבים ברחבי עיראק נסוגו למקלטים בטוחים באזור עמארה. רבים נהרגו ונקברו בקבר אחים מחוץ לעיר. סדאם חוסיין גם נקט בטקטיקה של ניקוז הביצות המקיפות את עמארה וניקוז המים מאזור עמארה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמארה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Kjeilen, Tore. "Al Amarah". *Encyclopaedia of the Orient*. אורכב מ-המקור ב-21 באוקטובר 2006. נבדק ב-2006-10-20. `{{cite encyclopedia}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Al 'Amarah". *Encarta Online Encyclopedia*. Microsoft. 2001. נבדק ב-2006-10-20.
3. ↑  "al-'Amarah". *Encyclopædia Britannica*. נבדק ב-2006-10-20.
4. ↑  Muhammad, Zayer (2009). *Hayati Fi al-Iraq: Thikrayat Awal Tabeeb Iraqi Sakan al-Siweed* [*My life in Iraq: The memories of the first Iraqi doctor in Sweden*] (בערבית). al-Markaz al-Arabi al-Duwali Lil I'lam. ISBN 9789775783264.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007480086605171
* GND: 7608639-2
* VIAF: 236590240
* WorldCat: lccn-n2002163702

 |
עבדאללה ברגותי הוא שמן מסריח ומכוער אמא שלו שמנה ואבא שלו שמן, משפחת ברגותי ידועה כהמשפחה עם אחוז השומן הגדול בעולם

ביוגרפיה
--------

ברגותי הגיע לישראל מכווית בשנת 1999, וניצל את השכלתו כמהנדס על מנת לייצר עשרות קילוגרמים של חומרי נפץ ומטעני חבלה עבור גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של החמאס.

ברגותי אחראי לביצוען של עשרות התקפות טרור ופיגועים כנגד ישראלים, ובהן הפיגוע במסעדת סבארו בירושלים באוגוסט 2001; פיגוע ההתאבדות הכפול במדרחוב בן יהודה בדצמבר 2001; הפיגוע בקפה מומנט במרץ 2002; הפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון במאי 2002; הפיגוע באוניברסיטה העברית בהר-הצופים ביוני 2002; הפיגוע ברחוב אלנבי בתל אביב בספטמבר 2002; הפיגוע בחוות הדלק והגז פי גלילות; הנחת מטענים על פסי הרכבת ברמלה ובלוד. בפיגועים אלו נהרגו 66 בני אדם ונפצעו כ-500.

ברגותי נעצר במרץ 2003, ובגין חלקו בפיגועים דלעיל נידון בנובמבר 2004 ל-67 מאסרי עולם - עונש זה הוא העונש הארוך ביותר שאושר רשמית שניתן אי פעם מחוץ לארצות הברית.

ברגותי לא הביע כל חרטה במשפטו, האשים את ישראל והביע צער שלא ניתנה לו ההזדמנות להרוג יהודים נוספים. בגזר דינו כתבו השופטים: "מבול הטרור הרצחני שהנאשם פתח בו היה אחד מהחמורים ביותר בהיסטוריה רוויית הדמים בתולדות המדינה". בעת הקראת גזר הדין נתקף ברגותי זעם, איים להרוג את השופטים וללמד כל אסיר חמאס איך להכין פצצות. כתוצאה מכך ריצה את תקופת מאסרו בבידוד.[דרוש מקור]

בשנת 2009, כחלק מהמגעים לשחרורו של החייל החטוף גלעד שליט, עלה שמו של עבדאללה ברגותי כאחד מהמועמדים לשחרור בעסקת השבויים, אך עקב התנגדות ישראל לא נכלל בעסקה שנחתמה באוקטובר 2011. באוקטובר 2015 פורסם שבזמן מאסרו הוא ממשיך לקבל משכורת מהרשות הפלסטינית וכי עד 2015 קיבל יותר מרבע מיליון שקלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבדאללה ברגותי** בוויקישיתוף
* עבדאללה ברגותי, ברשת החברתית Goodreads

הערות שוליים
------------

1. ↑  פליקס פריש, הותר לפירסום: נעצר בכיר מהנדסי המטענים של החמאס, באתר ynet, 07 במרץ 2003
2. ↑  אפרת וייס, "המהנדס" ברגותי נידון ל-67 מאסרי עולם, באתר ynet, 30 בנובמבר 2004
3. ↑  nrg חדשות, מסמכי הרשות חושפים: זה שכר המחבלים בכלא הישראלי, באתר nrg‏, 6 באוקטובר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007504418505171
* ISNI: 0000 0004 4810 3818
* LCCN: no2015054051
* VIAF: 308270196
* WorldCat (עם VIAF): 308270196

 |
**מריו פשאליץ'** (בקרואטית: **Marco Pašalić**; נולד ב-14 בספטמבר 2000 בקרלסרוהה שבגרמניה) הוא כדורגלן קרואטי-גרמני המשחק בעמדת הקיצוני ימני ברייקה מליגת העל הקרואטית ובנבחרת קרואטיה בכדורגל.

קריירת מועדונים
---------------

פשאליץ' גדל במחלקות הנוער של הופנהיים, קרלסרוהה ושטוטגרט. בין השנים 2020–2021 שיחק בקבוצת המילואים של שטוטגרט. ב-1 ביולי 2021 חתם פשאליץ' בבורוסיה דורטמונד והחל לשחק בקבוצת מילואים של המועדון. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 1–2 לבאיירן מינכן במסגרת הסופר קאפ הגרמני. ב-8 בנובמבר 2022 ערך את הופעתו היחידה בבונדסליגה, בהפסד 0–2 לוולפסבורג במסגרת המחזור ה-14 של עונת 2022/2023.

ב-1 ביולי 2023 חתם פשאליץ' ברייקה מליגת העל הקרואטית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-18 בנובמבר 2023 ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה בכדורגל, בניצחון 2–0 על לטביה במסגרת מוקדמות יורו 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרקו פשאליץ'"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בישוב לשעבר. אם התכוונתם לקולנוע בירושלים, ראו בתי קולנוע בירושלים.

בתים בתל אור
בית בתל אור
**תל אור** היה יישוב שהוקם בשנת 1928 ליד תחנת הכוח בנהריים אשר בעבר הירדן המזרחי, במהלך הקמתה, כשכונת מגורים לפועלי התחנה. הוא התקיים עד כיבושו בידי הירדנים במלחמת העצמאות ב-1948. היישוב היה "יישוב-מפעל", והוקם כיישוב מתוכנן בקפידה וחברת מופת בדוגמת העקרונות שהנחו מתכנני יישובי מפעל ברחבי העולם כגון פולמן ליד שיקגו.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **נהריים**  

בשנת 1928 החל המהנדס פנחס רוטנברג להקים את מפעל תחנת הכוח נהריים בשטחה של ממלכת ירדן. המפעל הוקם בנקודה בה מתחבר נהר הירמוך עם נהר הירדן, ומטרתו הייתה לנצל את זרימת המים על מנת להפיק חשמל עבור יישובי ארץ ישראל.

לצד המפעל בנהריים נבנה היישוב תל אור, שהיה היישוב היהודי היחיד באותה העת בעבר הירדן המזרחי. תל אור נועדה למגורים עבור פועלי הקבע של תחנת הכוח ומשפחותיהם, מתוך שאיפה שהישוב יתפתח ויהפוך ליישוב חקלאי ולסמן הגבול המזרחי של ישראל.

עקב בידודו של היישוב ועל אף מספר המשפחות המצומצם שגר בו, הוקמו במקום מרפאה, גן ילדים ואף בית ספר לילדי העובדים, על ידי המחנך יוסף חנני. חשיבותו הרבה של היישוב הייתה מיקומו כישוב היהודי היחיד ממזרח לירדן ומדרום לירמוך.

בזמן מלחמת העצמאות, עקב המצב הביטחוני הקשה, הפסיקה תחנת הכוח בנהריים לפעול ולהפיק חשמל לאחר יותר מ-15 שנות עבודה. היישוב תל אור נעזב והתרוקן מיושביו לאחר קרב ממושך עם הלגיון הירדני אשר הציב בפני המתיישבים אולטימטום להיכנע או לעזוב את המקום. המפעל בנהריים והישוב תל אור נכבשו בידי הירדנים ונבזזו. כיום תחנת הכוח בנהריים וגם היישוב החרב תל אור נמצאים מעבר לגבול ישראל, בשטח ירדן. מרבית המבנים נותרו במקומם וחלקם נהרס בידי כוחות צה"ל במהלך אחד המבצעים שנערך באזור בשנות ה-70.

האזור נקרא כיום "קריית גיסר אל-מג'אמע" (בערבית: قرية جسر المجامع, תרגום: "כפר הגשר הקהילתי").

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תל אור** בוויקישיתוף
* נדב מן, זכרונות מנהריים: סיפור 'מחשמל' על גבורה וציונות, באתר ynet, 20 ביולי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפת 'הקרקעות והישובים היהודים בארץ ישראל' בהוצאת הקרן הקימת, 1929, עם סימון הישוב, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
2. ↑  תכנית רוטנברג בעצם התגשמותה, הארץ, 31 בדצמבר 1928
3. ↑  גילי חסקין, יישובי המפעל בארץ ובעולם

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  יישובי מועצה אזורית עמק המעיינות (מחוז הצפון) |
| --- |
| קיבוצים | גשר • חמדיה • טירת צבי • כפר רופין • מירב • מסילות • מעוז חיים • מעלה גלבוע • נווה אור • נווה איתן • ניר דוד (תל-עמל) • עין הנצי"ב • רשפים • שדה אליהו • שדה נחום • שלוחות |
| מושבים | בית יוסף • ירדנה • רוויה • רחוב • שדי תרומות |
| יישובים קהילתיים | תל תאומים • מיטל |
| כפרים יהודיים | מנחמיה |
| מוסדות | מלכישוע |
| יישובים לשעבר | אבוקה • תל אור |
| 
מפת יישובי המועצה האזורית
מפה**מפת היישובים של מועצה אזורית עמק המעיינותבירוק - מיקום בניין המועצה**
 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007414198705171

 |
**ספר המקצועות** הוא חיבור הלכתי מראשית תקופת הראשונים, שחלקים ממנו הגיעו לידינו. הספר כולל מסורות מתורת הגאונים, ונערך כנראה בבית מדרשו של רבנו חננאל.

החיבור מצוטט אך ורק בכתביהם של ראשוני אשכנז במאות ה-12 וה-13, החל בראב"ן וכלה בתלמידי מהר"ם מרוטנבורג.

שם הספר
-------

שי"ר סבר, ש"ספר המקצועות" הוא חלק מחיבור גדול יותר הנקרא "ספר חפץ". להשערתו, ספר חפץ היה ספר רחב בכל תחומי ההלכה (ולכן הוא נקרא "חפץ" כי הוא כולל את כל חפצי האדם), והחלק העוסק בדיני ממונות נקרא "ספר המקצועות" משום שדיני ממונות נקראו "מקצוע בתורה". אמנם, לאחר מכן נתגלו חלקים נוספים מספר המקצועות העוסקים בתחומים נוספים. כמו כן, מוסכם כיום שספר חפץ הוא חיבור נפרד. לאור זאת, שיער הרב שמחה אסף שספר המקצועות נקרא כך (בלשון רבים) דווקא משום שעסק בתחומים הלכתיים רבים. בנציון הלפר שיער שהשם הוא תרגום מערבית שמשעותו היא כמו "הלכות קטועות" (הדומה במשמעותו ל"הלכות קצובות" או "הלכות פסוקות").

תוכן ומבנה
----------

הספר הכיל במקורו את כל ההלכות הנוהגות בגלות: סדר נשים, סדר מועד וסדר נזיקין, מסכת ברכות ומסכת נדה.

מהקטעים שהגיעו לידינו, נראה שהספר הכיל בעיקר תורות של הגאונים, והמחבר עצמו הותיר בו מעט חותם משל עצמו.

מחבר הספר
---------

בעל שלשלת הקבלה כתב כי ספר המקצועות (וכן ספר חפץ, שאותם חשב לספר אחד) נתחבר על ידי רבנו חננאל, וזאת על סמך מובאות מספרים אלו בספרי הראשונים המיוחסות לרבנו חננאל. שי"ר מראה כנגד זה מקורות רבים בדברי הראשונים שבהם מוזכרים ספר המקצועות או ספר חפץ ורבנו חננאל בנפרד, ואף סתירות ביניהם, ומסיק כי יסודם של הספרים הוא מרבנו חננאל, ותלמידיו ותלמידי תלמידיו הרחיבו והוסיפו על גביו, ולעיתים חלקו עליו.

ראו גם
------

* ספר מתיבות

לקריאה נוספת
------------

* **ספר המקצועות**: שרידיו יוצאים לאור מתוך כתבי־יד וספרי הראשונים, עם מבוא והערות מאת שמחה אסף, מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"ז.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספר המקצועות, באתר מפעל המילון ההיסטורי ללשון העברית של האקדמיה ללשון העברית, כולל ניתוח מילוני
* אנדריאס לנרד ושמחה עמנואל, "מעין 'ספר המקצועות' למסכת בבא מציעא – שריד חדש מ'גניזת אירופה'", **גנזי קדם** יג (תשע"ז), עמ' 25–37.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי"ר, תולדות רבנו חננאל עמ' 40-44.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד ב'
3. ↑  מבוא לספר המקצועות, עמ' 7
4. ↑  "חפץ בן יצליח", עמ' 45 הערה 142 (באנגלית).
5. ↑  עמ' פט במהדורת ה'תשכ"ב.
6. ↑  בעל שלשלת הקבלה מציין להגהות מיימוניות הלכות שכנים פרק ג ולמרדכי, שבועות פרק א. שי"ר (תולדות רבנו חננאל עמ' 40 הערה 36) ציין מבואות נוספים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007382347805171
* VIAF: 28158066708008432493
* WorldCat (עם VIAF): 28158066708008432493

 |
תא"ל טישלר (מימין) ביחד עם מפקד חיל האוויר אלוף עמיקם נורקין בטקס ההקמה מחדש של טייסת 116 כטייסת מטוסי F-35 אדיר בבסיס נבטים, ינואר 2020.
**עומר טישלר** (נולד ב-1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כראש מטה חיל האוויר הישראלי. בעבר כיהן כראש להק מבצעי אוויר.

ביוגרפיה
--------

טישלר נולד בכרמיאל, בן לאב עורך דין ואם מדריכה לפלדנקרייז. התגייס לצה"ל בשנת 1993, וסיים קורס טיס בשנת 1995 במגמת קרב. הוכשר כטייס F-16 ולאחר מכן עבר הסבה למטוסי F-15I. הוא פיקד על קורס האימון המתקדם של טייסי הקרב. בשנת 2002 יצא ללימודים אקדמיים וסיים תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב. לאחר הלימודים פרש מצה"ל ועסק בתחום ההיי-טק.

במלחמת לבנון השנייה שירת כטייס מילואים בטייסת F-15I. לאחר המלחמה חזר לשירות הקבע ומונה לסגן מפקד טייסת 105. ב-2011 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד טייסת 140. בשנת 2013 מונה למפקד טייסת 119. ב-2015 מונה לראש ענף במטה המבצעי של חיל האוויר. ב-2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד מחלקת השתתפות בלהק השתתפות ומסוקים. ב-30 ביולי 2017 מונה למפקד בית הספר לטיסה, ושימש בתפקיד עד 13 באוגוסט 2018. ב-30 ביולי 2019 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס נבטים. בספטמבר 2021 מונה לראש להק מבצעי אוויר, תפקיד אותו מילא עד ל-9 באוגוסט 2023. ב-26 בספטמבר 2023 החל לשרת כראש להק המטה.

טישלר נשוי ואב לשלושה. הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי (מב"ל) ובעל תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עומר טישלר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילי פארי, ‏מפקד חדש לבית-הספר לטיסה, באתר חיל האוויר הישראלי, 31 ביולי 2017
2. ↑  דור פלקוביץ, ‏מפקד בסיס נבטים: תת-אלוף עומר טישלר, באתר חיל האוויר הישראלי, 30 ביולי 2019
3. ↑  דובר צה"ל, ראש להק מבצעי אוויר נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, ‏9 באוגוסט 2023
4. ↑  עמית מרצ'לי, ‏ראש מטה חיל-האוויר הנכנס - תא״ל עומר טישלר, באתר חיל האוויר הישראלי, 26 בספטמבר 2023

| ראשי להק ראש המטה בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אביהו בן-נון • אשר שניר • הרצל בודינגר • רן גורן • גיורא רום • איתן בן-אליהו • גדעון שפר • דן חלוץ • אבנר נווה • עמוס ידלין • אליעזר שקדי • עידו נחושתן • אמיר אשל • יוחנן לוקר • נמרוד שפר • חגי טופולנסקי • עמיקם נורקין • טל קלמן • תומר בר • ניר ברקן • איל גרינבוים • עומר טישלר |

 |

| ראשי להק מבצעי אוויר בחיל האוויר  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| תומר בר • ניר ברקן • איל גרינבוים • עומר טישלר • גלעד קינן |

 |

| מפקדי בסיס נבטים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דן פסח • רון חולדאי • משה מלניק • אבי ברבר • גיל רגב • עודד סחף • עמוס ידלין • רז גור אריה • אביב תמיר • תמיר ספרא • אבי יעקבי • ארז רון • אמיר הרפז • עדן אטיאס • רונן שמחי • ליהוא הכהן • איל גרינבוים • עומר טישלר • גלעד קינן • יותם סיגלר |

 |
**אסטראים** (שם מדעי: Asterales) היא סדרה של צמחים דו־פסיגיים, המקיפה את משפחת המורכבים והמשפחות הסמוכות.

המינים בסדרה זו נפוצים ברחבי העולם, והיא ומונה בעיקר צורות צמחים עשבוניות, אם כי כוללת גם מספר קטן של מיני עצים.

לאסטראים מספר מאפיינים המייחדים אותם משאר הצמחים, במראהם ובצורתם: האבקנים מסודרים בצפיפות סביב עמוד העלי, ולעיתים מאוחים לצינור סביבו. תכונה זו נקשרת לתופעת ההאבקה המאולצת (plunger pollination), שבה האבקה נדחפת החוצה מתוך צינור האבקנים במנגנון מיוחד. סוג זה של האבקה נפוץ למדי בקרב האסטראים. כמו כן, חומר התשמורת של כל האסטראים הוא אינולין – סוג של פולימר קצר המונה מספר קטן של חד־סוכרים.

הסדרה מונה 11 משפחות, כאשר הגדולה שבהן היא, כאמור, משפחת המורכבים עם כ־25,000 מינים, ואחריה משפחת הפעמוניתיים עם כ־2,000 מינים. יתר המשפחות מונות ביחד פחות מ־500 מינים. שתי המשפחות הגדולות הן בעלות תפוצה כלל-עולמית עם מרכז הכובד בחצי הכדור הצפוני, ואילו המשפחות הקטנות מוגבלות לרוב לאוסטרליה והאזורים הסמוכים, לעיתים לאמריקה הדרומית.

בישראל מיוצגות משפחות המורכבים והפעמוניתיים הגדולות, עם 300 ו־21 מינים בהתאם.

התפתחות ועדויות ביוגאוגרפיות
----------------------------

סדרת האסטראים נוצרה כנראה בקרטיקון ביבשת־העל גונדוונה, באזור שהוא כיום אוסטרליה ואסיה. על אף שמרבית המינים כיום הם עשבוניים, בחינה של המשפחות העתיקות יותר מרמזת על כך שהאב הקדמון המשותף היה למעשה עץ.

שיירים מאובנים של הסדרה הם מעטים ושייכים לתקופות מודרניות יחסית, מה שמקשה על אומדן מדויק של גיל הסדרה. בין היתר, ידועים שרידי האבקה של המורכבים וה־Goodeniaceae מתקופת האוליגוקן, וזרעים של ה־Menyanthaceae ושל הפעמוניתיים מהאוליגוקן והמיוקן בהתאם.

חשיבות כלכלית
-------------

התרומה הכלכלית של האסטראים מוגבלת לבני משפחת המורכבים. בין האחרונים ישנם זני מזון, כמו חמנית (*Helianthus annuus*) או חסה (*Lactuca sativa*), צמחי מרפא ותבלין רבים. כמובן, ישנם סוגים רבים של פרחי נוי, כמו חרציות ועוד.

מיון
----

**סדרת האסטראים** כוללת על־פי המיון המודרני 11 משפחות (ראו טבלה), והחשובות ביניהן:

* מורכבים (Asteraceae)
* פעמוניתיים (Campanulaceae)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטראים** בוויקישיתוף
* אסטראים, באתר ITIS (באנגלית)
* אסטראים, באתר NCBI (באנגלית)
* אסטראים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אסטראים, באתר Tropicos (באנגלית)
* אסטראים, באתר GBIF (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb122556836 (data)
* NKC: ph170610

 |
**נקודה קבועה** (באנגלית: **fixed point**) היא שיטה לייצוג מספרים שיש להם אורך סופי בבסיס החישוב, תוך ויתור מראש על רמת הדיוק של הייצוג ועל האפשרות לייצג מספרים גדולים מאוד. שימושיה העיקריים של נקודה קבועה הם ייצוג ספרתי של מספרים רציונליים מסוימים וקירוב למספרים ממשיים. לצד שיטת הנקודה הצפה, שיטת הנקודה הקבועה היא שיטה מקובלת לייצוג מספרים במחשבים ומחשבונים.

עקרון השיטה הוא ייצוג המספר המבוקש באמצעות מספר קבוע של ספרות משמאל לנקודה ומימין לנקודה.

ייצוג בנקודה קבועה
------------------

מספר עשרוני מיוצג בנקודה קבועה על ידי מספר קבוע של ספרות משמאל לנקודה – זהו החלק השלם ומספר קבוע של ספרות מימין לנקודה – זהו חלק השבר. הספרות יכולות להיות בבסיס כלשהו, מקובל להשתמש בבסיס 2 או בבסיס 10 במחשבים, ובבסיס 10 עבור הצגה אנושית טבעית. השיטה מזכירה את צורת הרישום השכיחה של שברים עשרוניים, שבה מקובל לרשום 2-3 ספרות אחרי הנקודה.

דוגמאות:

* בנקודה קבועה בעלת 5 ספרות משמאל ו-2 ספרות מימין בבסיס 10, המספר 345.6 ייוצג כ-00345.60.
* בנקודה קבועה בעלת 5 ספרות משמאל ו-2 ספרות מימין בבסיס 2, המספר העשרוני 10.5 ייוצג כ-01010.10.

בעיות בייצוג נקודה קבועה
------------------------

### אי-דיוק ועיגול

כמעט כל המספרים לא ניתנים לייצוג מדויק בשיטת הנקודה הקבועה. למשל, בנקודה בעלת 2 ספרות מימין, המספר 0.123 יוצג כ-0.12. אי-דיוק זה נובע מחוסר בספרות מימין לנקודה, אך ישנם מספרים שלא ניתן לכתוב באופן מדויק בשום מספר סופי של ספרות. למשל המספר 0.1 (עשירית) לא ניתן לייצוג מדויק בבסיס 2 וכך גם המספר ...0.666 = 2/3 לא ניתן לייצוג מדויק בבסיס 10.

המספרים שלא ניתנים לייצוג מדויק מיוצגים בעזרת עיגול. שגיאת העיגול המרבית בשיטת הנקודה הקבועה היא מחצית המספר הקטן ביותר הניתן לייצוג. למשל, עבור נקודה בעלת 3 ספרות מימין בבסיס עשרוני, שגיאת העיגול המרבית היא 0.0005.

פעולות חיבור וחיסור על מספרים המיוצגים בנקודה קבועה לא מגדילה את אי הדיוק באופן משמעותי, בניגוד לפעולות כפל, חילוק וחזקה בהם אי הדיוק גדל.

### גלישה

ישנם מספרים גדולים מדי לייצוג בשיטת הנקודה הקבועה. למשל, בייצוג עשרוני עם נקודה קבועה בעלת 6 ספרות משמאל, המספר 1,000,000 לא יכול להיות מיוצג. גלישה (overflow) נובעת מחוסר בספרות משמאל לנקודה. טווח המספרים הניתנים לייצוג בשיטת הנקודה הקבועה מוגבל למספרים הניתנים לייצוג באמצעות מספר ספרות קבוע מראש.

מספרים שליליים
--------------

ייצוג מספרים שליליים בשיטת הנקודה הקבועה נעשה לפי אחת משיטות הייצוג למספרים שלמים שליליים. למשל, סימן, משלים ל-2, משלים ל-1.

נקודה קבועה במחשב
-----------------

שיטת הנקודה הקבועה משמשת לייצוג מספרים לצד הנקודה הצפה במחשבים. היא שימושית בעיקר במקרים בהם דרוש דיוק גבוה במספרים קטנים או כאשר הפעולות בנקודה צפה איטיות מדי.

ייצוג המספרים השלמים במחשבים הוא למעשה ייצוג נקודה קבועה בעלת 0 ספרות אחרי הנקודה.

ראו גם
------

* עשרוני בקידוד בינארי
* שיטות ספירה
* נקודה צפה
חוף גבעת עלייה
גשר חלון ליפו
מרכז פרס לשלום
מסגד ג'באליה בגן קדרון
מראה בבית הקברות היווני-אורתודוקסי
**גבעת עלייה** היא שכונה בדרומה של יפו שבעיר תל אביב-יפו, השוכנת בין הים ממערב לרחוב יפת ממזרח, ובין שכונת יפו ג' והעיר בת ים מדרום לרחוב מנדס פראנס ושכונת עג'מי מצפון.

היסטוריה
--------

השכונה נוסדה ככפר דייגים באמצע המאה ה-19 על ידי מוסלמים שהגיעו מג'באליה שברצועת עזה, וכונתה גם היא בשם ג'באליה. הכפר שכן כקילומטר דרומית למרכז יפו. במקביל קמה מצפון לה שכונת עג'מי הנוצרית-מרונית.
בשנת 1877 יזם חג' מוחמד אל-סקחפי את הקמתו של המסגד בג'באליה. בשנת 1943 עבר המסגד שיפוץ.

תושבי ג'באליה היו עוינים מאוד ליהודים, והנוסעים לבת ים בדרך שעברה בשכונה הותקפו שוב ושוב עד לסלילת דרך עוקפת ב-1938. במלחמת העצמאות נכבשה יפו בידי האצ"ל ביולי 1948, ורוב תושבי ג'באליה נמלטו ממנה.

תוך זמן קצר הובאו עולים לבתים הריקים ושם השכונה שונה ל"גבעת עלייה". עם המתיישבים החדשים נמנו גם פליטים מגוש עציון. בשכונה שכן בעבר בית החולים הממשלתי ביפו. בשנות ה-50 נבנו בשכונה בית הספר הדתי "רש"י" ובית הקולנוע הפתוח "גלרון".
העירייה אסרה על התושבים להרחיב או לשפץ את הבתים הערביים, ועל כן עזבו רבים מהם לשכונות אחרות עד תחילת שנות ה-60 ומצב הבתים התדרדר. מאוחר יותר נהרסו הבתים הערביים ופסולת הבניין נדחפה לים והרחיבה בכך את החוף.

אתרי השכונה
-----------

הרחוב האורכי של השכונה הוא הטיילת מול הים שברחוב קדם (לשעבר "רחוב 60"), שבו מסעדות רבות ומאפיות. רחוב הרוחב הראשי בשכונה הוא רחוב 3178, שמעליו גשר מסוגנן להולכי רגל הקרוי "חלון ליפו" והמוביל לעבר חוף גבעת עלייה. 

מדרום לרחוב זה משתרע גן קידרון, המשתרע על שטח של עשרה דונם ואשר הוקם במתחם שהשתייך בעבר לבית החולים דונולו הרופא. בגן שוכן מסגד ג'באליה
(שופץ בשנת 2002) וממערב לו נמצא "מרכז פרס לשלום". בצידה הדרומי של השכונה שוכנים חמישה בתי קברות – מוסלמי, קתולי, יווני-אורתודוקסי, ארמני ויווני-קתולי. במבנה משרדים סמוך שוכנים הנהלת המישלמה ליפו ובית הדין השרעי של יפו. 

בצידה הצפוני של השכונה נמצא גן טולוז, שלידו שוכנים המרכז הערבי-יהודי ביפו, מרכז פיס (במבנה עתיק משופץ) ובית הספר התיכון עירוני י"ב. ליד הגן נמצא גם בית השגריר הצרפתי. בדרום השכונה חורשת עציון, חורשת עצי אשל שבה התגוררו מפונים מכפר עציון. ברחוב האתרוג שכן מתחילת שנות ה-60 ועד לתחילת שנות ה-2000 שוק קטן ששמו שוק האתרוג.

השכונה ידועה ברצועת החוף שלה, המחברת בין מדרון יפו מצפון לחופי בת ים מדרום, ובעיקר במפרץ הקטן והמסולע בחלקה הצפוני.

בשנת 2008 הוקמה ישיבת שירת משה ולידה כמה מוסדות נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבעת עלייה** בוויקישיתוף
* חיים בראשית, גבעת עלייה כמשל
* אודות חוף גבעת עלייה nrg
* אודות מגרש הכדורגל של הפועל בגבעת עלייה
* הבאר ברחוב יאנוש קורצ'אק. אתר רשות העתיקות
* סיבוב בשכונת ג'בליה ומרכז פרס לשלום ביפו באתר 'חלון אחורי', 12/2010.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתרו של צור שיזף
2. ↑  בית הספר לתיירות - שלוחת ירושלים - קורס מורי דרך תשמ"ט
3. ↑  מפת ארץ ישראל, 1925 בערך, בהוצאת הקרן הקימת, עם סימון השם 'ג'בליה', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
4. ↑  על פני בת־ים, ההד, 26 בספטמבר 1938, עמ' 25.

**גבעת עלייה**  
ניתן ללחוץ על הקישורים לשמות המקומות.|  |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007399824605171

 |
**יהודים למען ישוע** (באנגלית: **Jews for Jesus**) הוא ארגון יהודי משיחיי, המזוהה עם היהדות המשיחית, אשר מתמקד בפעילות מיסיונרית בקרב יהודים. בדומה לשאר הזרמים ביהדות המשיחית,

רקע
---

הארגון הוקם בשנת 1973 בסן פרנסיסקו, כ"מיסיון הנני" על ידי מוישה רוזן, יהודי שהתנצר ושימש ככומר בפטיסטי. רוזן שימש כמנהל הארגון עד שנת 1996, בה הוחלף על ידי דוד בריקנר, גם הוא ממוצא יהודי. הארגון פועל בעיקר בזכות תרומות מנוצרים ומחברי הארגון. לארגון כ-150 עובדים בשכר מלא, הפועלים בסניפים בכל רחבי ארצות הברית. בנוסף פועל הארגון באוסטרליה, ברזיל, קנדה, צרפת, גרמניה, רוסיה דרום אפריקה, אוקראינה, אנגליה ובישראל. בשנת 2005 דווח כי הכנסות הארגון נאמדו בכ-17 וחצי מיליון דולר.

משרד הארגון בלונדון

עיקרי אמונה
-----------

עיקרי האמונה של הקבוצה, כפי שכתובים באתר האינטרנט של הארגון:

* הברית הישנה (התנ"ך) והברית החדשה נכתבו בהשראה אלוהית והם מושלמים.
* אלוהים קיים כשילוש הקדוש, הוא מושלם, יודע הכל, כל יכול ורחום.
* ישו הוא המשיח ואלוהים כחלק מן השילוש, נולד למריה הבתולה, מת לכפר על חטאי האנושות, חזר מהמתים לאחר מכן.
* בעתיד הקרוב תתקיים הביאה השנייה של ישו.
* גאולה אישית היא דרך אמונה בישו כמשיח, ובהכרה בחטאים האישיים של האדם.
* גן עדן לאחר המוות לאלו שניצלו גם בזכות בשורתו של ישו, ולסרים מדרך הישר ומדרך האל הגעה לגיהנום לעולמי עד.

פעילות בישראל
-------------

הסניף הישראלי של הארגון מפעיל אתר אינטרנט ויוצא בקמפיינים מדי פעם. מנכ"ל הארגון הישראלי הוא דן סרד, ישראלי חוזר שגר תקופה ארוכה בניו יורק. הארגון עוזר לנזקקים ומקיים קייטנות לנוער וכנסים.[דרוש מקור]

ראו גם
------

* יהודים-נוצרים
* מיסיון
* יהדות משיחית
* עדי יהוה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודים למען ישוע** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Jews for Jesus

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jews for Jesus (Accredited Organization Profile) - ECFA.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599652605171
* VIAF: 133731155
* WorldCat: viaf-133731155

 |
**היינריך ארנסט פיימן** (בדנית: **Hinrich Ernst Peymann** ‏22 במאי 1737 ממלכת הנובר – 28 בינואר 1823 רנדסבורג) היה איש צבא דני-גרמני ששימש כמפקד העליון של הצבא המלכותי הדני בזמן הקרבות על קופנהגן במהלך המלחמות הנפוליאוניות

ביוגרפיה
--------

נולד למשפחה גרמנית, בעיירה קטנה בממלכת הנובר. במהלך מלחמת שבע השנים נשלח למערכה מול הצרפתים. לאחר המלחמה עקר לשלזוויג-הולשטיין, אז בשליטת דנמרק, התגייס לצבא המלכותי הדני וטיפס בסולם הדרגות. כאשר החלו המלחמות הנפוליאוניות כבר היה פיימן מפקד הצבא הדני. דנמרק-נורווגיה תמכה בצרפת, והבריטים חששו שהצי הצרפתי ילכוד את הצי המלכותי הדני. ולכן הצי הבריטי יצא לכיוון הבירה קופנהגן ב-1807 בפיקודו של ג'יימס גמביר. ומשסרבו הדנים להיכנע הופגזה העיר קשות עד לכניעתה. פיימן נפצע במהלך ההפגזות, לאחר שהובס נפוליאון בונפרטה נידון פיימן למוות אולם קיבל חנינה ממלך דנמרק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט פיימן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1035114666
* ISNI: 0000 0004 0896 2677
* VIAF: 302194928
* WorldCat (עם VIAF): 302194928

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יהושע צַ'צִ'יק** (Chachik;‏ 9 באוקטובר 1895 – 23 בינואר 1973) היה מו"ל עברי.

תולדות חייו
-----------

צ'צ'יק נולד בסטולין שברוסיה הלבנה (אז חלק מהאימפריה הרוסית) לאביו **רפאל מרדכי אלתר** צ'צ'יק (תלמיד חכם, סוחר עצים) ולאמו **רבקה** (לבית ויניק, בת משה לייב ויניק). גדל בפינסק, ולמד שם בחדר. בצעירותו ארגן אגודה ציונית לנוער בסטולין.

בשנת 1913 עלה לארץ ישראל, עבד ברחובות כפועל שכיר בחקלאות והתנדב כעסקן ציבור.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש למצרים על ידי השלטונות העות'מאנים. משם עבר לארצות הברית והיה פעיל שם בתנועת פועלי ציון. עם הקמת הגדודים העבריים, התנדב לגדוד נהגי הפרדות, וחזר עִמם לארץ ישראל.

לאחר שחרורו מהצבא, ייסד בירושלים חנות לספרים עבריים בשם "תרבות". לאחר מכן הצטרפו אליו, כשותפים בחנות, מרדכי ניומן ויוסף שְׂרֶבֶּרְק, והחנות התפתחה למרכז לתרבות והשכלה בירושלים, לימים הוצאת מצפה.

צ'צ'יק נודע בפעלו להגנת הרובע היהודי מכנופיות ערביות בפרעות תר"פ והוא המשיך בפעילותו הצבאית בתפקידי פיקוד ב"הגנה".

חיים אישיים ומשפחה
------------------

בשנת 1922 נשא לאשה את **שרה** (בת אברהם וחיה גורוכוב). בנותיו: **רות** (אשת יעקב אורן, ממנהלי ההוצאה), **תמר**, **רפאל** (ממנהלי ועורכי ההוצאה).

פעילותו המו"לית
---------------

בשנת 1925 ייסד צ'צ'יק יחד עם מרדכי ניומן ויוסף שרברק את הוצאת הספרים העברית "מצפה", שהייתה הוצאת-הספרים הפרטית הראשונה בארץ ישראל, וגם בשנות ה-20 וה-30 הייתה אחת משלוש ההוצאות העבריות הפרטיות בארץ ישראל. ההוצאה התמקדה בספרות ובשירה.

בשנת 1933 שיתף פעולה עם הוצאת שטיבל ויצר את הוצאת "שם" (ראשי תיבות: 'שטיבל–מצפה') להוצאת ספרי ילדים; השותפות התפרקה ב-1935. 

בשנת 1941 מוּזגה פעילותה של "מצפה" עם הוצאת י' שרברק תחת ניהולו של יוסף שרברק.

ב-1944 פתח צ'צ'יק את הוצאת יהושע צ'צ'יק, אשר התמקדה בהוצאת ספרי מוזיקה, תיאטרון, היסטוריה ואנציקלופדיות. 

במשך שנים רבות היה יושב ראש התאחדות הוצאות הספרים בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "יהושע צ'צ'יק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2453(הספר בקטלוג ULI)
* מת יהושע צ'צ'יק, דבר, 23 בינואר 1973
* מידע על יהושע צ'צ'יק בקטלוג הספרייה הלאומית
* יהושע צ'צ'יק (1895-1973), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי מאגר המו"לים של הספרייה הלאומית. (הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301156205171
* VIAF: 1484160668287403560006
* WorldCat (עם VIAF): 1484160668287403560006

 |