recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
נחלות שבטי ישראל
**סְכָכָה** הייתה עיר מקראית במדבר יהודה, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.

במקורות
-------

העיר נזכרת בספר יהושע בתיאור ערי המדבר שבנחלת שבט יהודה: "בַּמִּדְבָּר בֵּית הָעֲרָבָה מִדִּין וּ**סְכָכָה** וְהַנִּבְשָׁן וְעִיר הַמֶּלַח וְעֵין גֶּדִי עָרִים שֵׁשׁ וְחַצְרֵיהֶן".

בשלהי תקופת בית שני נזכרה העיר במגילת הנחושת, בהקשר לאוצרות שונים שהוטמנו בקרבתה, כאשר לצדה נזכרים גם "גיא הסככא", "סדק שבסככא" ואמת מים הקשורה אליה.

זיהוי
-----

היו שהציעו לזהות את העיר הקדומה עם האתר "ח'רבת א-סמרה" שבמרכז בקעת הורקניה, שם נתגלו שרידי מבנים וחומות מהתקופה הישראלית, מערכות סכרים ובריכות, וכן טביעות חותם "למלך". מנגד, לאור העדות שבמגילת הנחושת על קיום העיר גם בימי בית ראשון, היו שהציעו לזהותה עם חורבת קומראן. במקום נמצאו גם שרידים מתקופת המלוכה.

בעקבות סככה
-----------

על שם העיר הקדומה קראה ועדת השמות הממשלתית לנחל שראשיתו בסביבות ח'רבת א-סמרה, ושמתחבר לנחל קומראן, בשם "נחל סככה".

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים ס"א–ס"ב.
2. 1 2  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ה', 182-183.
3. ↑  שמואל אחיטוב, **מקרא לישראל: יהושע**, ירושלים, מאגנס, 1995, עמ' 269.
**לב שקט** (באנגלית: **Blackbird**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2019 בבימויו של רוג'ר מיצ'ל, עם סוזן סרנדון, קייט וינסלט ומיה וסיקובסקה בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי כריסטיאן תורפ וזאת גרסה מחודשת לסרט הדני "לב שקט" (אנ') (2014) שגם את התסריט שלו כתב תורפ.

זו דרמה משפחתית שהנושא העיקרי שלה הוא המתת חסד. שלושה דורות של משפחה אחת מתכנסים כדי לדון בהחלטת האם להמתת חסד בגלל מחלה סופנית שאמורה לקצר את חייה בסבל.

תקציר העלילה
------------

לילי (סוזן סרנדון) גרה עם בעלה הרופא פול (סם ניל) בוילה מקסימה. היא סובלת ממחלת ALS מתקדמת, מתקשה בהליכה וביצוע תפקידים שונים ויודעת שמצבה הולך ומחמיר במהירות. ביחד עם פול היא מתכננת המתת חסד באמצעות בליעת כדורי שינה אותם יספק לה פול.

הם מחליטים לשתף את שתי בנותיהם בהחלטה הדרמטית. הבת הגדולה ג'ניפר (קייט וינסלט) הנשואה למייקל (ראיין וילסון) ולהם בן מתבגר, ג'ונתן (אנסון בון).

הבת הצעירה היא אנה (מיה וסיקובסקה) סובלת ממצבי רוח לא יציבים עם ניסיון התאבדות בעבר, עדיין לא החליטה מה תעשה בחייה ובינתיים גרה עם בת זוג, כריס (בקס טיילור-קלאוס).

כולם מוזמנים לבית המשפחה יחד עם ידידת המשפחה הוותיקה, ליז (לינדזי דאנקן).

לילי מגלה לכולם את תוכניתה. שתי הבנות השונות באופיין רבות כל הזמן אך מסכימות להתנגד להחלטה של אימן. ג'ניפר מגלה שהיה רומן אהבה ארוך בין ליז לפול והן מגלות זאת ללילי בתקווה שזה ישפיע עליה לשנות את החלטתה אך לילי מגלה להן שהיא יודעת על הרומן הזה מזמן וזה לא משפיע עליה.

הבנות מסכימות לבסוף בתנאי שישכבו עם לילי במיטה ביחד. פול נותן ללילי לשתות את כוס התרעלה והיא נרדמת לעולמים בשלווה בחברת בנותיה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סוזן סרנדון | לילי |  |
| קייט וינסלט | ג'ניפר |  |
| מיה וסיקובסקה | אנה |  |
| לינדזי דאנקן | ליז | ידידת המשפחה |
| ראיין וילסון | מייקל | בעלה של ג'ניפר |
| בקס טיילור-קלאוס | כריס | בת זוג של אנה |
| סם ניל | פול |  |
| אנסון בון | ג'ונתן |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* "לב שקט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "לב שקט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "לב שקט", באתר Metacritic (באנגלית)
* "לב שקט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון ללב שקט, באתר יוטיוב
**סרגיי אולכסנדרוביץ' בלנצ'וק** (באוקראינית: **Сергі́й Олекса́ндрович Баланчу́к**;‏ 31 במרץ 1975 – 9 ביולי 2022) היה כדורגלן אוקראיני, ששיחק בעמדת מגן בוורסקלה פולטבה ובמכבי חיפה.

ביוגרפיה
--------

בלנצ'וק למד בכיתה מיוחדת לכדורגלנים מחוננים בתיכון (בני המחזור שלו הם אולכסנדר שובקובסקי וולדיסלב ואשצ'וק – שחקנים מובילים בדינמו קייב ובנבחרת אוקראינה). בסיום התיכון הצטרף אל שורות דינמו קייב. הוא שיחק בקבוצת המילואים של דינמו במשך 4 שנים ולא הצליח לעבור להרכב הקבוע של הקבוצה. בשנת 1996 הושאל מדינמו למכבי חיפה. בלנצ'וק היה בן 21 כשהגיע עם רעייתו ובנו הקטן לארץ. בחיפה שיחק בלנצ'וק 3 עונות. זכה יחד עם הקבוצה בגביע המדינה לעונת 1997/1998 – הוא כבש את אחד משני שערי מכבי במשחק הגמר מול הפועל ירושלים. בתום עונת 1998/1999 – שב לאוקראינה.

לאחר חזרתו לאוקראינה עבר בלנצ'וק מדינמו קייב לקבוצת וורסקלה פולטבה ושיחק בשורותיה עד שנת 2003. בעונתו האחרונה בקבוצה הושאל למטאליסט חרקוב. בתום עונת 2002/2003 פרש ממשחק פעיל.

לאחר הפרישה מכדורגל השלים בלנצ'וק את לימודי המשפטים ועבד כעורך דין בקייב.

באפריל 2022 התגייס לצבא אוקראינה, כדי להילחם בפלישה הרוסית. ב-9 ביולי 2022 נפל בקרב בקרב ליד העיר באחמוט.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* עמוד השחקן, באתר של כדורגלנים אוקראינים (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיווחים באוקראינה: סרגיי בלנצ'וק נהרג בהפצצה, באתר ynet, 9 ביולי 2022
2. ↑  שלמה וייס‏, הסיפורים על גבורת בלאנצ'וק נחשפים, אם בנו: "אנחנו בוכים בלי הפסקה", באתר וואלה!‏, 10 ביולי 2022
**ההיא שחוזרת הביתה** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בכתיבה ובימוי של מיה דרייפוס, עם טלי שרון, אלון אבוטבול, לאורה ריבלין ואלי כהן בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על בחורה הנאלצת לשוב לבית הוריה ומתחילה ברומן סוער עם גבר נשוי ומבוגר.

טלי שרון זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר ושי פלג זכה בפרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2013.

מיה דרייפוס הייתה מועמדת לפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר וזכתה בפרס על סרט הביכורים הטוב ביותר באותו פסטיבל.

לאורה ריבלין זכתה בפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר וטלי שרון הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2013.

תקציר העלילה
------------

מיכל (טלי שרון) היא תסריטאית בת 33 שנמצאת במשבר יצירה ומפרידה מבן זוג ונאלצת לעבור לבית הוריה. בדרך לשם כשהיא קצת שתוייה היא עוצרת פתאום ורכב פוגע בה מאחור. נהג הרכב הפוגע הוא זאב (אלון אבוטבול) סמג"ד במילואים שחוזר לאחר שירות מילואים. זאב מסיע אותה לבית הוריה, נעמי (לאורה ריבלין) ואלכס (אלי כהן). הוא מספר להם שהוא כעת מנהל בית הספר התיכון בו למדה מיכל.

למחרת מבקרת מיכל בבית הספר, נפגשת באלון ומספרת כי ברצונה לראיין תלמידים עבור תסריט שהיא כותבת. בחצר היא נפגשת במזכירה דינה (הילה שיניצקי) ובתלמיד רומן (איבן מרצ'נקו) שמרבה להתחמק מהכיתה.

זאב מספר לה שהוא נשוי ויש לו שתי בנות והיא נמשכת אליו למרות שהוא מבוגר ממנה ב-17 שנים.

הם קובעים להיפגש בבית מלון ומיכל מגיעה אליו בלבוש מגרה "כמו זונה". הם מתחילים להתגפף אבל מיכל מתנגדת וזאב כופה עליה את רצונו בכוח.

היא נמלטת משם וחוזרת שבורה לבית ההורים המתוסכלים ממנה. היא מאוננת ויוצאת לשוטט ברחובות תל אביב עד שהיא נתקלת בחבורת תלמידים ובהם רומן ש"נדלק" עליה. שני השתויים חוזרים בשקט לבית ההורים של מיכל ומתגפפים במיטה.

בבוקר רואים ההורים את מיכל ורומן מתנשקים. אלכס לא יכול לשאת זאת ולאחר הסתלקותו של רומן הוא סוטר למיכל ומכנה אותה "זונה".

מיכל מגיעה לנשף הסיום בבית הספר, פוגשת שוב את זאב שרודף אחריה. הם מתגפפים בשירותים אך מיכל דוחה אותו. היא נשארת לבד וחושבת על עתידה הלא ברור.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טלי שרון | מיכל |  |
| אלון אבוטבול | זאב |  |
| לאורה ריבלין | נעמי |  |
| אלי כהן | אלכס |  |
| ארתור מרצ'נקו | רומן | תלמיד |
| אורי הוכמן | מאיר | שכן |
| הילה שיניצקי | דינה | מזכירת בית ספר |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "ההיא שחוזרת הביתה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ההיא שחוזרת הביתה", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "ההיא שחוזרת הביתה", באתר אידיבי
* "ההיא שחוזרת הביתה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לההיא שחוזרת הביתה, באתר יוטיוב
* פרמיירת הסרט, באתר יוטיוב
* ההיא שחוזרת הביתה, בספר הקולנוע הישראלי
* ההיא שחוזרת הביתה, באתר אישים
**יעקב שמואל** (נולד ב-7 באוגוסט 1968) הוא מתאגרף ישראלי מקצועני לשעבר במשקל נוצה. מאזנו כמקצועני הוא 7 ניצחונות ו-0 הפסדים.

שמואל ייצג את ישראל באולימפיאדת סיאול בשנת 1988, הגיע לשלב רבע הגמר וסיים במקום החמישי באולימפיאדה. הוא גם היה אלוף ישראל במשקל נוצה פעמים רבות ואלוף מדינת ניו יורק לחובבים ב-1986.

קריירה
------

שמואל גדל באור יהודה. החל את קריירת האיגרוף בשנת 1980 אצל המאמן פימה ליפמנוביץ'. בהיותו בן 14 ערך שמואל את הקרב הבינלאומי הראשון שלו נגד אלוף בתי הספר של אנגליה וניצח, בתחרות שנערכה בין נבחרת ישראל ולבין נבחרת צפון אנגליה. בגיל 15 זכה לראשונה באליפות ישראל לנוער. ייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות ברחבי אירופה. 

בשנת 1986 יצא לתחרות בניו יורק וזכה במדליית זהב בטורניר הספניש גלובז (אליפות מדינת ניו יורק לחובבים). ב-1987 זכה בטורניר בפולין.

בשנת 1987 התגייס לצה"ל במעמד של ספורטאי מצטיין ושירת באשקלון. 

בשנת 1988 השתתף שמואל באולימפיאדת סיאול שבקוריאה הדרומית. בקרב הראשון הוא ניצח את ירמו אסקלינן מפינלנד, ובקרב השני את ריקרדו פיטמן מאיי קוק, אך בשלב רבע הגמר נוצח על ידי האיטלקי ג'ובאני פאריסי, שהמשיך וזכה במדליית הזהב.

בשנת 1990, לאחר שרותו הצבאי, עבר שמואל לצרפת ושם עבד כשנתיים כמתאגרף מקצועני.

בין 3 בדצמבר 1988 ו-10 בפברואר 1991 ערך שמואל שבעה קרבות כמקצוען, וניצח בכולם. הוא התאגרף עם מיק פאול, מוסטפא ורקווי, פסקל ראגאוט, רדהא ג'ין עבאס, ג'ין מארק אוגוסטין, ליונל ג'ין ואנק ריגל.

בשנת 1995 הגיע למקום חמישי באליפות העולם שנערכה בברלין. אך בעקבות הפסד למתאגרף טורקי באליפות אירופה, נמנעה ממנו האפשרות להתחרות באולימפיאדת אטלנטה (1996). 

בשנת 1996 פרש שמואל מאיגרוף תחרותי בעקבות פציעה ביד. הוא עבר לאימון, אימן חמש שנים בקבוצת מכבי תל אביב באיגרוף, ובמקביל אימן בנבחרת ישראל באיגרוף. נכון ל-2013 משמש כמאמן ומדריך לאיגרוף במכון שפתח באור יהודה. 

גרוש ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב שמואל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יעקב שמואל

* יעקב שמואל, באתר olympedia.org

* יעקב שמואל, באתר BoxRec
* גל קרניאל, נוק אאוט תמיד עדיף, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2006
* ערן גולן, הפצע הפתוח של המתאגרף יעקב שמואל, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 3 באוגוסט 2010

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Yacov Schmuel, באתר fightsrec
2. ↑  במהלך התחרות ג'ון מירונה מסודאן סירב להתמודד מולו, וכך ניצח אותו ניצחון טכני ועבר לשלב הבא בתחרות
3. ↑  לטענת שמואל, בשל שיפוט לקוי בקרב זה. ראו: ערן גולן, הפצע הפתוח של המתאגרף יעקב שמואל, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 3 באוגוסט 2010

|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סיאול (1988)  |
| --- |
| איגרוף **איגרוף** | יהודה בן חיים • יעקב שמואל • אהרון יעקובי |
| היאבקות **היאבקות** | דב גרוברמן • אבן ברנשטיין |
| התעמלות **התעמלות מכשירים** | רויטל שרון |
| התעמלות אמנותית **התעמלות אמנותית** | שולמית גולדשטיין • רקפת רמיגולסקי |
| טניס **טניס** | עמוס מנסדורף • שחר פרקיס • גלעד בלום • אילנה ברגר |
| קליעה **קליעה** | אדוארד פפירוב • יצחק יונסי |
| שחייה **שחייה** | אייל שטיגמן |
| שיט **שיט** | רן טורטן • דן טורטן • אלדד אמיר • יואל סלע |
לורי קשת שצולם בקווינסלד
**לורי קשת** (שם מדעי: *Trichoglossus moluccanus*) הוא תוכי ממשפחת הדרראים משבט הלוריים. מקורו של לורי הקשת הוא באוסטרליה, ביערות הגשם לאורך החוף המזרחי, מצפון קווינסלנד עד לאוסטרליה הדרומית. שמו באנגלית מבטא את הצבעוניות שלו (Rainbow Lorikeet). לורי קשת הוא תוכי חברתי החי בלהקות. הפרטים בלהקה משתפים פעולה לצורך מציאת מזון, בניית קנים והגנה.

תיאור
-----

תוחלת חייו של הלורי בטבע היא כ-20 שנה אך, בשבי קצת פחות. משקלו של לורי הקשת נע בין 80–160 גרם, ואורכו בין 25–30 סנטימטרים.

לורי קשת מתאפיין בארבעה צבעים בוהקים: ראשו ובטנו התחתונה בצבע כחול, חזהו ומקורו אדומים וצווארו צהוב-ירקרק בהיר. בחיבור עם החלק האחורי (גב,כנפיים וזנב) הופך לירוק, המשתלב עם כתמים צהובים לכיוון הבטן התחתונה והזנב.

הזוויגים דומים אך בדרך כלל ניתן להבחין בין הזכר, שצבעיו בוהקים, לבין הנקבה, שצבעיה דהויים במקצת, יחסית לזכר.

תזונה
-----

בשונה משאר סוגי התוכים, הלורי אלרגי לגרעינים ואכילה שלהם עלולה לקצר את חייו לכן בטבע הלורי ניזון מנקטר פירות, חרקים אקליפטוס, מברשת בקבוק, גרווילאה (סוג של עץ)
כמו כן ניזונים גם מפרחים, ניצנים ופירות.
בשבי הלורי קשת מואכל בדייסה שמיועדת לו, כופתיות (שאינן מומלצות להם מבחינה בריאותית) וכתוסף מקבלים גם פירות כמו: תפוחים, אגסים, ענבים, פירות הדר.

רבייה
-----

הלורי מגיע לבגרות מינית בממוצע בגיל שנה וחצי.

עונת הקינון והרבייה מתחילה בחודש מרץ ושיאה בחודש אפריל. הנקבה מטילה בין 2–3 ביצים והדגירה עליהן נמשכת כ-25 ימים. חודש לאחר הבקיעה הגוזלים מסיימים להצמיח את נוצותיהם. לצעירים נוצות שחורות ורק לאחר 12 שבועות יצמיחו את נוצותיהם הצבעוניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורי קשת** בוויקישיתוף
* לורי קשת, באתר ITIS (באנגלית)
* לורי קשת, באתר NCBI (באנגלית)
* לורי קשת, באתר GBIF (באנגלית)
* מידע על לורי קשת מאתר גן החיות הלימודי חיפה]

הערות שוליים
------------

1. ↑  לורי קשת באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558847505171

 |
סמליל המשקה בשנים 2014-2018
סמליל ישן של ספרייט ששימש בשנים 1994-2002
**ספרייט** (באנגלית: **Sprite**) הוא משקה קל מוגז ללא קפאין בטעם לימון-ליים, המיוצר על ידי חברת קוקה-קולה.

היסטוריה
--------

המשקה הגיע לארצות הברית מגרמניה בשנת 1961 בשם *Fanta Klare Zitrone* ("פאנטה לימון צלול"). רק לאחר מכן הוכר כמותג "ספרייט". זה היה המענה של קוקה-קולה לפופולריות של המשקה של חברת סבן אפ - "ליתיום-לימון" משנת 1929.

בשנות ה-80, שנים רבות לאחר צאת המוצר לשוק, החלה חברת קוקה-קולה ללחוץ על יצרני הבקבוקים לייצר בקבוקים גדולים יותר, ובכך גברה על נסיונותיה של המתחרה סבן אפ להיות החברה הפופולרית המובילה בתחום. מאז, קוקה-קולה היא החברה השלטת בתחום המשקאות בטעם לימון ליים. בשנות האלפיים, נמכר ספרייט ביותר מ-190 מדינות ברחבי העולם. בשנת 1974 החלה קוקה קולה לשווק ספרייט ללא סוכר, שבשנת 1983 שונה שמה ל"דיאט ספרייט". משקה זה הגיע לישראל בשנת 1986.

תכולת הסוכר בספרייט 9.9 גרם ב-150 מ"ל.[דרושה הבהרה] ב-2014 החל שיווק של גרסה של המשקה בה הופחתה כמות הסוכר ב-40% תוך שימוש בממתיק המופק מצמח הסטיביה לשם שמירה על רמת המתיקות.

המשקה משווק בעיקר בפחיות בצבע ירוק או כחול, או בבקבוק ירוק, ועליו תווית בצבע כחול וירוק.

באוסטרליה, בניו זילנד ובשווייץ מוכר המשקה כ"לימונדה".

ספרייט מכיל מי סודה, סירופ תירס (פרוקטוז), סוכר, חומצה ציטרית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ספרייט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ספרייט** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ספרייט (באנגלית)
* ספרייט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* על המשקה, באתר קוקה קולה

הערות שוליים
------------

1. ↑  פחות מקלוריה, מעריב, 23 באפריל 1986
2. ↑  nutritional Information
3. ↑  נוית זומר, ספרייט חדש: מתוק, אבל עם פחות סוכר, באתר ynet, 25 באפריל 2014
**Capella Space** - חברה שמתמחה באספקת מידע מלוויינים עם מכ"ם מפתח סינתטי שבפיתוחה. החברה הוקמה בשנת 2016 בסן פרנסיסקו.

בחברה עובדים כ-200 אנשים.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 2016 על ידי יוצאי נאס"א. היא הצליחה לגייס הון מחברות קרן הון סיכון והחלה לפתח לוויין חישה מרחוק עם מכ"ם מפתח סינתטי.

הלוויין הראשון היה במשקל 40 ק"ג ושוגר לחלל בהצלחה ב-3 בדצמבר 2018. הוא היה מיועד לבדיקת טכנולוגיה בלבד ולא לצרכים מסחריים. הלוויין השני שוגר באוגוסט 2020. משקל הלוויין היה כ-112 ק"ג והוא סיפק תמונות ללקוחות החברה ברגישות של כ-0.5 מ'. בהמשך שוגרו לוויינים נוספים מאותו דגם.

בשנת 2019 נחתם חוזה עם משרד הסיור הלאומי. בהמשך נחתו הסכמים עם חיל האוויר של ארצות הברית, צי ארצות הברית וסוכנות לאומית למודיעין חזותי וגאוגרפי. בעקבות הסכמים אלו הוכנסו שינויים בלווייני החברה.

בשנת 2021 החברה נכנסה לבורסה לניירות ערך בניו יורק.

בשנת 2023 החלו שיגורים של דור חדש של הלוויינים. לוויינים אלו הם בעלי משקל 165 ק"ג. בלוויינים בוצעו שיפורים טכנולוגיים שמאפשרים להקטין זמן אספקת מידע מהלוויין.

רשימת שיגורים
-------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויין | אתר שיגור/משגר | הערות |
| 3 בדצמבר 2018 | Capella 1 (Denali) | בסיס חיל האוויר ונדנברגפאלקון 9 | לוויין ניסוי |
| 31 באוגוסט 2020 | Capella 2 (Capella Sequoia) | בסיס חיל האוויר ונדנברגאלקטיון | פעל עד לפברואר 2023 |
| 24 בינואר 2021 | Capella 3 (Capella Whitney 1)Capella 4 (Capella Whitney 2) | נמל החלל קייפ קנוורל פאלקון 9 |  |
| 30 ביוני 2021 | Capella 5 (Capella Whitney 3) | נמל החלל קייפ קנוורלפאלקון 9 |  |
| 15 במאי 2021 | Capella 6 (Capella Whitney 4) | נמל החלל קייפ קנוורלפאלקון 9 |  |
| 13 בינואר 2022 | Capella 7 (Capella Whitney 5)Capella 8 (Capella Whitney 6) | נמל החלל קייפ קנוורלפאלקון 9 |  |
| 16 במרץ 2023 | Capella 9 (Capella Whitney 7)Capella 10 (Capella Whitney 8) | רוקט לאב - מתחם שיגורים 1אלקטרון |  |
| 24 באוגוסט 2023 | Capella 11 (Capella Acadia 1) | רוקט לאב - מתחם שיגורים 1 אלקטרון |  |
| 19 בספטמבר 2023 | Capella 12 (Capella Acadia 2) | רוקט לאב - מתחם שיגורים 1 אלקטרון | שיגור נכשל |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Capella Space** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של Capella Space (באנגלית)
* רשימת שיגורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתונים על החב רה
**אגודת אמני המהפכה הרוסית**; באנגלית: **Association of Artists of Revolutionary Russia** ‏ (1932-1922) הייתה קבוצת אמנים בברית המועצות. חברים בקבוצה זכו לאהדה כיוצרים לגיטימיים של הרעיונות הקומוניסטיים בעולם האמנות, תוך גיבוש מסגרת לסגנון הריאליזם הסוציאליסטי. 

הייתה זו אגודה גדולה של אמנים סובייטים, גרפיקאים ופסלים, שבזכות תמיכת המדינה הייתה הגדולה והחזקה מבין הקבוצות היצירתיות של שנות ה-20. הקבוצה נקראה בראשי תיבות: AKhRR, נוסדה ב-1922, הייתה פעילה במשך כ-10 שנים לפני שהתפרקה ב-1932. במהלך תקופה זו היא המבשרה של "האיגוד המאוחד של אמני ברית המועצות".

בין המייסדים המקוריים נכללו אלכסנדר גריגורייב, פאבל ראדימוב (היו"ר האחרון של תנועת הנודדים), סרגיי מאליוטין, יבגני כצמן וציירים ריאליסטים אחרים, שכבר ביססו את עצמם בעולם האמנותי לפני המהפכה הרוסית של 1917. הקבוצה נוצרה במסגרת תנועת הנודדים, שערכה את התערוכה הפומבית האחרונה, ה-47, ב-1922, והעמידה את עצמה בבירור בניגוד לאמנות האוונגרדית. 

הם טענו שסגנון האמנות שלהם נועד ללכוד את "הדחף המהפכני של הרגע הגדול הזה בהיסטוריה" מבלי "להעליב את המהפכה בעיני הפרולטריון הבינלאומי". 

ההצהרה הפומבית הראשונה שלהם, כישות חדשה, הייתה תערוכה ב-1922 במוסקבה. כל ההכנסות שימשו להקלה על הרעב ברוסיה של 1921. עד 1928, הקבוצה מימנה 10 תערוכות ארציות עם פרסום גדול. למרות תוארו המהפכני, הוא איחד בהצלחה אמנים מה"אסכולה הישנה" כמו אברם ארכיפוב, אלכסנדר מקובסקי, ניקולאי קאסאטקין והצעירים יותר כמו סרגיי גרסימוב ויצחק ברודסקי. בתוך עשור, היא גדלה מ-80 ליותר מ-300 חברים. חברות רחבה ודומיננטיות של אמנים שנולדו בשנות ה-70 וה-1880 עזרו בביסוס "אגודת אמני המהפכה הרוסית" כמוסד אמין, הרחק מרטוריקה אולטרה-מהפכנית. 

במהלך הדיכוי של תנועות אמנות עצמאיות בשנים 1932–1933,האגודה שימשה כגרעין של איגוד האמנים של ברית המועצות הסטליניסטי. 

יצירות האמנות שלהם השפיעו על האמנות הקפיטליסטית באנגליה, שהובאו לשם על ידי קומוניסטים בריטים במהלך ואחרי מלחמת האזרחים בספרד. לאחר מלחמת העולם השנייה מהות היצירה הסובייטית שינתה את סגנונה כדי להציג את מעמד הפועלים ואת מעמד הביניים החדש המתהווה בפעילויות היומיומיות הרגילות שלהם. בעת המלחמה הקרה, המבקרים הבריטים החלו להירתע מהאמנות כמדיום כוללני חברתית, אך האסתטיקה המרכזית שלה נשארה והתפשטה ברחבי העולם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  AKhRR Manifesto". *Seventeen Moments in Soviet History*. 2015-08-30
2. ↑  Association of Artists of Revolutionary Russia, TheFreeDictionary.com
3. ↑  Michael Prodger, Painting a new world: what happened to the radical potential of Soviet art?, New Statesman, ‏2017-05-08 (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  Bowlt, John E. (1988). *Russian Art of the Avant-garde: Theory and Criticism 1904-1934*. Thames and Hudson
5. ↑  Tate, AkhRR, Tate (באנגלית בריטית)
6. ↑  An ongoing Soviet inspiration, Morning Star, ‏2019-04-16 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 7613152381802701950002
* WorldCat (עם VIAF): 7613152381802701950002

 |
השמדת רקטות M-55 עם VX
מגש תחמושת ריקה לאחר שחוממה
מפעל אטול ג'ונסטון לפירוק נשק כימי, 1990
ספינה אמריקאית סמוך לאטול ג'ונסטון במסגרת מבצע "קופסת הפלדה" להשמדת 100,000 כלי נשק כימיים אמריקאיים.
**פירוק נשק כימי** הוא תהליך הפיכתו של נשק כימי ללא-שמיש ובטוח לסביבה. 

תהליך הפירוק מורכב וממושך בשל רעילות החומרים וריכוזם. על פי רוב יש לשנע את כלי הנשק למתקני פירוק ייחודיים ולא ניתן לבצע את הפירוק במקום האחסון. דרכי הפירוק המותרות מוגדרות באמנת הנשק הכימי.

רקע
---

בעבר, השמדת נשק כימי נעשתה על ידי: 

* קבורה באדמה.
* פיצוץ בבורות תת-קרקעיים.
* שרפה
* השלכה לים.

בשנת 1969 הוחלט על הפסקת זריקה לים. אמנת הנשק הכימי, שנכנסה לתוקף ב-1997, אוסרת על פיצוץ בבורות תת-קרקעיים וכן על שינוע חלק מהחומרים אל מחוץ לגבולות המדינות באמנה.

הידרוליזה
---------

בשיטה זו הנוזל הכימי מעורבב עם חומר אחר היוצר תגובה כימית. התהליך מתבצע במכל נפרד עם מים חמים, והתמיסה מושרית במשך כמה שבועות. התגובה הכימית הורסת את המרכיב הפעיל ברעל, והופכת אותו לחומר שניתן לעבד שוב באמצעות שרפה, או בתהליך הדומה לטיפול במי שופכין. חלקי המתכת של הנשק מעובדים בנפרד בכבשן מתכות. בסיום התהליך מתקבל תוצר דמוי אבקה.

שיטה זו דורשת שינוע אל כבשנים מרכזיים. מפעלים רבים ברחבי העולם משתמשים בתהליך זה. ב-2013 החליט הארגון למניעת הפצת נשק כימי להשתמש בשיטה זו כדי לפרק את ארסנל הנשק הכימי של סוריה. אולם מאחר שאף מדינה לא הסכימה להעבירו לשטחה הוחלט, לראשונה, לבצע תהליך זה על גבי ספינה בים.

שרפה כימית
----------

בשיטה זו משתמשים בתנורי ענק, אליהם מוכנסים הכימיקלים. ראשית, כלי הנשק מפורקים, ומנוקזים מהחומרים הכימיים על ידי רובוטים. הנוזלים מועברים למכלים נפרדים ולאחר מכן נשפכים לתנור מיוחד המשמש לשריפתם (°C‏ 1,093). תנור נפרד משמש לשריפת שאר חלקי הנשק (°C‏ 816 למשך 15 דקות). בתהליך זה משתחררים כמויות גדולות של חומרים רעילים. החומרים מועברים דרך מספר מסננים יבשים ורטובים ולאחר מכן משוחררים לאוויר דרך ארובות גבוהות. 

תהליך זה נכנס לשימוש בארצות הברית ב-1990. ב-2013 השתמשה החברה השוודית Dynasafe בתהליך זה באמצעות מתקן דטונציה סטאטי (static-detonation chamber) שבנתה כדי לפרק את הנשק הכימי שנותר בלוב.

תא פיצוץ
--------

בשיטה זו השמדת כלי הנשק מתבצעת במתקן סגור, המיועד לפירוק כל המרכיבים יחד. 

שיטה זו שימשה ביפן להשמדת כלי נשק שנותרו בגבול הסיני וכן באירופה להשמדת תחמושת כימית ממלחמות העולם. 

השיטה מחייבת את שינוע הכימיקלים לאתרים מרכזיים ולא מאפשרת להשמידם במקום.

ראו גם
------

* פירוק נשק ביולוגי
* הארגון למניעת הפצת נשק כימי
* פירוק הנשק הכימי בסוריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פירוק נשק כימי** בוויקישיתוף
* איך בכלל מפרקים נשק כימי, וכמה זמן זה לוקח?, באתר וואלה!‏, 15 בספטמבר 2013

* Paul F. Walker, How to destroy chemical weapons, Bulletin of the Atomic Scientist, 13 SEPTEMBER 2013
* Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons, The work of the Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons (OPCW), Demilitarisation, Destruction Technologies
* Mark Thompson, How To Destroy Syria’s Chemical Weapons, Time Swampland, Sept. 11, 2013.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet, הנשק הכימי הסורי יושמד על ספינה בים, באתר ynet, 30 בנובמבר 2013
2. ↑  אתר למנויים בלבד אריק שמידט, ניו יורק טיימס, במבצע חשאי שנמשך חודשים, הושלמה השמדת מצבורי הנשק הכימי של לוב, באתר הארץ, 3 בפברואר 2014
3. ↑
**רותם עמר הגאוט וטגגי ההומו** (באנגלית: **Mermaid Man and Barnacle Boy**) (לפי עונות 2-3, 6-8 "איש הים ונער קסם") הם צמד דמויות בדיוניות בסדרת האנימציה והטלוויזיה "בובספוג מכנסמרובע". השניים הם הדמויות האנושיות המצוירות היחידות בסדרה.

ארנסט בורגין, המדבב המקורי של איש הים, שדיבב אותו בגרסה המקורית באנגלית, דיבב אותו מתחילת הסדרה עד למותו ב-2012. טים קונווי, דיבב את נער הפלא מתחילת הסדרה ועד למותו ב-2019.

בסדרה
-----

איש הים ונער הפלא הם שני גיבורי על קשישים שחיים בביקיני בוטום, הם מתגוררים בבית האבות המקומי. משודרת על שניהם סדרת טלוויזיה שעוקבת אחר עלילותיהם בביקיני בוטום, וזה מה שגורם לבובספוג, הדמות הראשית בסדרה, ולחברו, פטריק, להתחיל להעריץ אותם.

הפרק הראשון בו השניים הופיעו היה בעונה הראשונה, בפרק "איש הים ונער הקסם". השניים נראים ומתוארים בסדרה כמי ששבעו במלחמה בפשע, ורוצים בעיקר לראות טלוויזיה בבית האבות ולהעביר את שארית חייהם. עם זאת, הם מראים נכונות לעזור לאזרחים בצרה. איש הים מתואר בסדרה כמי שזקנתו מתחילה להשפיע עליו, הוא מתנהג לרוב בטיפשות ובפזיזות, ומתקשה לזכור דברים. נער הפלא לעומת זאת יותר מחושב. 

השניים מהווים מקור הערצה עבור בובספוג ופטריק, שתמיד נרגשים לפגוש אותם ועושים מעשים בשביל להוכיח את ההערצה הגדולה שלהם אל הצמד. למרות זאת, הם בדרך כלל גורמים לצרות כשהם פוגשים אותם.

### יריבים בולטים

* **הבועה המזוהמת** - בועה חומה ושקופה, יריבה ותיקה שלהם. ברוב הפרקים עד כה הפתרון לניטרולו, היה לפוצץ אותו באמצעות חפץ חד.
* **מנריי** - יצור אדום–כחול עם ראש בצורת חתול ים (שמו גזור מ-Manta Ray - השם באנגלית של חתול ים).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איש הים ונער הפלא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  בחלק מהפרקים, נקרא נער הפלא "נער הקסם"
2. ↑  בעונה 4 נקראו **בתול הים ונער ספחת**.

| בובספוג מכנסמרובע |
| --- |
| דמויות | בובספוג מכנסמרובע • פטריק סטאר • סקווידוויד • יוג'ין קראב • סנדי צ'יקס • איש הים ונער הפלא • גברת פאף • דמויות נוספות |
| עונות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 |
| סרטי טלוויזיה | אטלנטיס מכנסמרובע • בובספוג מתחת לאפס |
| סרטים | בובספוג: הסרט • בובספוג הסרט: ספוג מחוץ למים • בובספוג הסרט: מבצע הצלה |
| סדרות בנות | מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג • המופע של פטריק |
| שונות | ניקלודיאון • הסרטן הפריך • Spongiforma squarepantsii • סטיבן הילנבורג |
**תסמונת סטנדל** או "**תסמונת פירנצה**" היא מצב פסיכוסומטי הכולל פעימות לב מהירות, עילפון, בלבול ואפילו הזיות, המתרחשים לכאורה כאשר אנשים נחשפים ליצירות אמנות, לחפצים או לתופעות של יופי רב.

היסטוריה
--------

### מקור השם

אנרי בייל, הסופר צרפתי המוכר בשם העט "סטנדל", היה סופר צעיר כאשר יצא בשנת 1880, לראשונה בחייו, עם פמלייתו של נפוליאון לאיטליה. רבים מספריו הגדולים ביותר נכתבו באיטליה ועליה. באחד מביקוריו באיטליה, בשנת 1817, תיאר סטנדל הנרגש חוויה שלימים העניקה לתסמונת את שמה: בביקורו בבזיליקה של סנטה קרוצ'ה בפירנצה חש "תחושת אקסטזה" בעת שהתבונן ביצירות האומנות הפזורות בה. ביציאתו, נפעם מהבזיליקה, תיאר סטנדל באוטוביוגרפיה שלו כיצד חש דפיקות לב חזקות, קוצר נשימה, וסיפר כיצד חשש שהוא עומד ליפול מרגליו. 

### זיהוי והגדרה

מבחינה מקצועית לא אופיינה התופעה כתסמונת פסיכיאטרית עד 1979, אז פרסמה גרציאלה מגריני, פסיכיאטרית בבית החולים סנטה מריה נובה בפירנצה, תצפיות על 106 מבקרים שנזקקו לאשפוז חירום, חלקם במחלקה פסיכיאטרית, ואשר רובם הובאו באלונקה לבית החולים ישירות מן הגלריות והמוזיאונים של העיר. התסמינים שאפיינה כללו סחרחורות, דפיקות לב, הזיות, בלבול, אובדן זהות, ותשישות גופנית. את מסקנותיה פרסמה בספר בשם ״תסמונת סטנדל״, בו ניתחה את התופעה ואפיינה את התסמינים לפי ארץ מוצאם של המאובחנים. 

תסמונת סטנדל מאופיינת כאירוע של התקף חרדה. החוויות כוללות גם אירועי דיסוציאציה (תחושת ניתוק ממודעות מלאה לעצמי, לזמן או לנסיבות), תחושת בלבול ועד כדי הזיות, בעקבות חשיפה ליצירות אומנות. התסמונת נגרמת בדרך כלל לאחר חשיפה לכמות רבה של יצירות אמנות במקום אחד, שגורמת לאנשים מסוימים לחוויה עוצמתית כל כך, שיכולה להוביל לתופעה המתוארת ואף להשחתה של יצירות האומנות.

התסמונת מכונה לעיתים גם היפר-קולטורמיה (אומנותיות-יתר) או תסמונת פירנצה. בדרך כלל, תסמונת סטנדל היא תופעה שחולפת מעצמה. בחלק מהמקרים יש צורך בהתערבות תרופתית על מנת להקל על התסמינים. יחד עם זאת, לרוב לא נגרמים סיבוכים נפשיים חמורים ממנה, ולא נדרשת התערבויות טיפולית קבועה פרט לתמיכה בעת האירוע עצמו. אף על פי שלחלק מהאנשים הלוקים בתסמונת אין רקע פסיכיאטרי קודם, באחרים קיים רקע של בעיות נפשיות, של הפרעת אישיות גבולית ויש כאלו שחוו כבר התקפים פסיכוטיים בעברם.

דיווח עדכני יותר על תסמונת סטנדל היה בשנת 2018, כאשר אורח בגלריית אופיצי בפירנצה קיבל התקף לב בעת שהתפעם מהיצירה "הולדת ונוס" של סנדרו בוטיצ'לי.

ראו גם
------

* סינדרום ירושלים
* תסמונת פריז

הערות שוליים
------------

1. ↑  מירי פרקס, ‏מחלות הנפש המוזרות ביותר, באתר ‏מאקו‏, 23 באוגוסט 2012
2. ↑  עידן גורן‏, נפלאות הגוף: תסמונת סטנדהאל - כשהנפש לא עומדת ביותר מדי יופי, באתר וואלה!‏, 6 במרץ 2016
3. ↑  Jones, Jonathan (2018-12-18). "Stendhal syndrome: can art really be so beautiful it makes you ill?". *The Guardian* (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-05-09.
**"דברים שרואים משם לא רואים מכאן"** הוא ציטוט מתוך השיר "לקחת את ידי בידך" שכתב הפזמונאי הישראלי יעקב רוטבליט ונטבע בשיח הישראלי כביטוי המציין שינוי באופן השיפוט כלפי עניין מסוים עם שינוי נקודת המבט כלפיו.

בשיח הפוליטי, הביטוי מסביר את הסיבה לשינוי עמדה רעיונית בחלוף הזמן או עם שינוי במעמדו של אדם או בתפקידו, ומהווה סמל לפרגמטיות. השימוש הבולט ביותר בציטוט בשיח הפוליטי מיוחס לראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, בבואו להסביר מדוע הגה את תוכנית ההתנתקות לאחר שתמך במשך שנים ביישוב שטחי יהודה, שומרון וחבל עזה. בשימוש בביטוי זה התכוון שרון לומר כי לא יכול היה להבין את נחיצותו של המהלך בתפקידים השונים שמילא, אלא מנקודת המבט של ראש ממשלה.

בשנת 2016 יצא לאור ספרו של אריה אלדד "דברים שרואים מכאן" הבוחן את השינויים שחלו בתפיסותיהם של ראשי הממשלה ממחנה הימין לאחר עלייתם לשלטון. בהקדמה לספרו כתב אלדד:

> 
> בשנת 1979 כבש את גלי האתר השיר "לקחת את ידי בידך"... והשורה התחתונה החותמת כל בית, "דברים שרואים משם לא רואים מכאן" נעשתה מטבע לשון. שנים אחר כך, וביתר שאת לאחר שהגיע אל כס ראש הממשלה ב-2001, היה זה אריאל שרון שהשתמש במשפט הזה, ובעיקר בפרפרזה עליו. הוא נהג לומר, "דברים שרואים מכאן לא רואים משם", בעיקר כשרצה להסביר מדוע שינה את עמדותיו המוכרות... פשוטם של דברים: המציאות המורכבת המתגלה לעיניו של ראש ממשלה שונה מהמציאות שרואה איש אופוזיציה , ואפילו מזה שרואה שר בממשלה, ומאלצת אותו לעתים ליישם מדיניות הסותרת את האידאולוגיה הזאת.
> 
> 
> 
>

לקריאה נוספת
------------

* רוביק רוזנטל, **מילון הצירופים**, הערך "דברים שרואים מכאן לא רואים משם", כתר, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "לקחת את ידי בידך", באתר שירונט
רחוב בגוודלחרה, לפני בית העירייה
**ההתפוצצויות בגוודלחרה** היו אסון שהתרחש בעיר גוודלחרה שבמקסיקו ב-22 באפריל 1992. בנזין שזרם במערכת הביוב של העיר התלקח וחולל שורה של התפוצצויות, שגרמו להרס נרחב ולמותם של מעל 200 אנשים. החקירה לאחר האסון העלתה שהבנזין דלף לצנרת הביוב עקב דליפה מצינור תת-קרקעי.

האסון
-----

האסון התרחש ברובע רפורמה שבמרכז גוודלחרה, העיר השנייה בגודלה במקסיקו. ב-19 באפריל החלו תושבים להתלונן על ריח בנזין שבקע מפתחי הביוב באזור, ריח שהלך והחריף. עובדי העירייה בדקו את התלונות ב-21 באפריל - יום שלפני האסון - ומצאו רמות גבוהות של אדי בנזין במערכת הביוב, אך העירייה לא הורתה על פינוי האזור משום שסברה שאין סכנה של התפוצצות.

הבנזין החל להתפוצץ ב-10:05 לפני הצהריים ב-22 באפריל. התחוללו עשר התפוצצויות לפחות בפרק זמן של שעה ועשר דקות על פני שטח של ארבעה קילומטרים מרובעים וחוללו הרס נרחב. מכתשים ובורות נפערו ברחובות ולפחות אלף מבנים נהרסו או נפגעו קשה. כ-200 אנשים נהרגו, כ-500 נפצעו ו-15 אלף נותרו ללא קורת גג. הנזק הכספי עקב ההתפוצצויות הגיע ל-300 מיליון דולר לפחות. בפעולות ההצלה והחילוץ השתתף גם צבא מקסיקו. נשיא מקסיקו קרלוס סלינס הגיע לביקור באזור האסון.

לאחר האסון
----------

חקירת האירוע העלתה שתי סיבות להתרחשותו. ראשית, צינורות מים מברזל מצופה אבץ הונחו קרוב מדי לצינור פלדה שבו הוזרם בנזין. הקרבה ביניהם חוללה תגובה כימית, שהביאה לאיכול של צינור הבנזין ולדליפה של דלק ממנו אל תוך הקרקע וממנה לצינור הביוב הראשי באזור. שנית, התכנון ההנדסי של צינורות הביוב באזור הכיל פגם, שגרם להצטברות אדי הבנזין בתוך המערכת.

במהלך חקירת האסון עצרה המשטרה חשודים רבים. ארבעה מעובדי פמקס (Pemex), חברת הדלק הלאומית של מקסיקו, הועמדו לדין באשמת רשלנות, אך בסופו של דבר הם זוכו. ראש עירייה גוודלחרה פרש בסופו של דבר מתפקידו עקב האסון.

פרק בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה שניות מאסון הוקדש לאסון בגוודלחרה.

ראו גם
------

* אסון סן חואן איקסוואטפק

קישורים חיצוניים
----------------

* סקירה על האסון לרבות צילומי ההרס באתר Disaster Recovery Journal
* דיווח על האסון באתר המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
* על האסון באתר ערוץ ההיסטוריה
* מפה המציינת את האתרים בהם אירעו ההתפוצצויות

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרסאות אחרות נוקבות במספרים גדולים יותר של פצועים וחסרי בית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546757305171
* LCCN: sh93008147

 |
**טביעת המעבורת MV Sewol** היה אירוע בו מעבורת נוסעים קוריאנית התהפכה וטבעה ב-16 באפריל 2014 בעת שנשאה על סיפונה מעל ל-475 נוסעים ואנשי צוות, רובם תלמידי תיכון קוריאנים מבית הספר התיכון דאנוון שבאסנאן (פרבר של סיאול) אשר היו בדרכם לטיול שנתי באי הגעשי צ'ג'ו.

טביעת האונייה
-------------

ביום שלישי, ה-16 באפריל 2014, הפליגה המעבורת MS Sewol מעיר הנמל אינצ'ון שבחלקה הצפון מערבי של קוריאה הדרומית לכיוון האי הגעשי צ'ג'ו הנמצא דרומית לחצי האי הקוריאני. על סיפון המעבורת היו 475 אנשים, מתוכם 30 אנשי צוות, 325 תלמידי תיכון בגילאים 16-17, ו-15 היו מוריהם. 

ב-8:58 (זמן מקומי), שלוש שעות לפני שהמעבורת הייתה אמורה להגיע ליעד, שלחה המעבורת אות מצוקה ראשון לאחר שהמעבורת נטתה על צידה. באותה העת המעבורת הייתה במרחק של 2.7 קילומטרים מחופי האי גוואנמאדו.

נוסעים רבים חולצו מהמעבורת על ידי סירות דייגים וספינות מסחריות נוספות שהגיעו ראשונות למעבורת. כ-30 דקות לאחר מכן הגיעו למקום ספינות של משמר החופים הקוריאני וחיל הים הקוריאני. 

חולצו מהמעבורת רק 174 נוסעים ואנשי צוות בחיים, בעוד שככל הנראה יתר 296 האנשים שהיו על סיפון המעבורת טבעו.

נכון ל-15 במאי 2014, מניין ההרוגים עומד על כ-281 הרוגים, ועדיין 23 בני אדם מוגדרים כנעדרים.

לאחר האסון
----------

ב-17 באפריל הוצא צו מעצר לקפטן המעבורת ולשני אנשי צוות נוספים אשר נמלטו ראשונים מהמעבורת. בהמשך נעצרו כל יתר אנשי הצוות. ב-15 במאי אף הוגשו נגד הקפטן וארבעה אנשי צוות נוספים של הספינה כתבי אישום בגין הריגה, נגד יתר אנשי הצוות הוגשו כתבי אישום בגין רשלנות בערעור לבית המשפט העליון הורשע הקפטן ברצח ונדון למאסר עולם. 14 אנשי צוות נוספים נדונו למאסר של 18 חודשים עד 12 שנים.

ב-17 באפריל סגן מנהל בית הספר התיכון, קאנג מין-קיו, אשר היה אחד הניצולים, התאבד בתלייה.

ב-27 באפריל הודיע ראש ממשלת קוריאה הדרומית, צ'ונג הונג-וון, על התפטרותו בעקבות המחדלים הממשלתיים בטיפול באסון.

ב-6 במאי פורסם כי צוללן אזרחי מת במהלך החיפושים אחר גופות נעדרי המעבורת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טביעת המעבורת MV Sewol** בוויקישיתוף
* AP, תיעוד אחרון לפני טביעה: "אני הולך למות?", באתר ynet, 2 במאי 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסון המעבורת בקוריאה: עלה ל-212 מניין ההרוגים, 90 עדיין נעדרים, באתר ynet, 30 באפריל 2014
2. ↑  קוריאה הדרומית: כל אנשי צוות המעבורת שטבעה נעצרו, באתר גלי צה"ל, 26 באפריל 2014
3. ↑  רויטרס, אסון המעבורת: הקפטן הואשם בהריגה, באתר ynet, 15 במאי 2014
4. ↑  AP, קפטן המעבורת למאסר עולם: נטש ורצח, באתר ynet, 28 באפריל 2015
5. ↑  "לנוסעים נאמר להישאר - הקברניט נטש את המעבורת", באתר וואלה!‏, 18 באפריל 2014
6. ↑  אסון המעבורת: ראש ממשלת קוריאה הדרומית התפטר, באתר וואלה!‏, 27 באפריל 2014
7. ↑  קוריאה הדרומית: צוללן מת בחיפושים באתר טביעת המעבורת, באתר ynet, 6 במאי 2014
**רוסנגלה לולה דה סילבה** (בפורטוגזית: **Rosângela Lula da Silva**;‏ נולדה ב-27 באוגוסט 1966) היא הגברת הראשונה של ברזיל ורעייתו של נשיא ברזיל ה-39, לואיס אינסיו דה סילבה. במקצועה היא סוציולוגית.

ביוגרפיה
--------

רוסנגלה נולדה בעיר אוניאו דה ויטוריה שבמדינת פרנה ב-27 באוגוסט 1966. בילדותה עברה משפחתה לבירת המדינה קוריטיבה. ב-1983 היא הצטרפה למפלגת הפועלים הברזילאית. ב-1990 החלה ללמוד מדעי החברה באוניברסיטה הפדרלית של פרנה. בתקופה זו היא נודעה בכינוי **ג'אנג'ה**, אשר בו היא מוכרת בברזל עד ימינו. לאחר סיום לימודיה היא נשכרה לעבודה בתחנת הכוח ההידרואלקטרית שבסכר איטאיפו. היא הייתה עוזרת למנהל הכללי ומתאמת התוכניות המגובות לפיתוח בר קיימא. ב-2012 היא עברה לעבוד כיועצת תקשורת עבור חברת האלקטרוניקה אלטרובראס בריו דה ז'ניירו. ב-2016 חזרה לעבוד בסכר איטאיפו.

כחברת מפלגת הפועלים, רוסנגלה ומנהיג המפלגה לואיס אינסיו דה סילבה, הכירו זה את זה כבר בשנות ה-90. עם זאת, הקשר הרומנטי ביניהם החל רק לאחר פטירת אשתו השנייה של סילבה מריסה לטיציה לולה דה סילבה ב-2017. כאשר סילבה נכנס למאסר בעוון שחיתות זמן קצר לאחר מכן, רוסנגלה ביקרה אותו בכלא לעיתים קרובות. ב-8 בנובמבר 2019 שוחרר סילבה מהכלא, ובאותו יום הודיעו הוא ורוסנגלה על אירוסיהם. הם נישאו בטקס קתולי ב-18 במאי 2022. הזוג מתגורר בסאו פאולו.

בינואר 2023 נבחר סילבה לקדנציה שלישית כנשיא ברזיל, ורוסנגלה הפכה בכך לגברת הראשונה של ברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוסנגלה לולה דה סילבה** בוויקישיתוף
* רוסנגלה לולה דה סילבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* רוסנגלה לולה דה סילבה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Casamento de Lula e Janja é divulgado em proclamas de jornal do ABC"
2. ↑  "Quem é Rosângela Silva, a Janja, socióloga e esposa de Lula"
3. ↑ . "Quem é Janja e qual o papel da futura esposa de Lula na campanha do petista"
4. ↑  JANJA LULA: saiba idade de Janja, como Lula conheceu Janja e mais informações sobre a primeira-dama, esposa de Lula
5. ↑  "Conheça Janja, a namorada de Lula, com quem ele vai se casar"
6. ↑  "Bispo de Blumenau fez o casamento de Lula".
**דוגלאס הרלי** (באנגלית: **Douglas Gerald Hurley**;‏ נולד ב-21 באוקטובר 1966, אנדיקוט ניו יורק) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל וטס החללית מאוישת ראשון של דרגון.

ביוגרפיה
--------

דוגלאס הרלי נולד וגדל במדינת ניו יורק. בשנת 1988 הוא סיים magna cum laude לימודי הנדסה אזרחית וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת טוליין.

לאחר סיום הלימודים הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ובשנת 1989 החל לימודי טיס. באוגוסט 1991 הוא קיבל הסמכה. הרלי היה טייס מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט. בשנת 1997 הוא הוסמך לטייס ניסוי ועבר לF/A-18 סופר הורנט.

ניסיון טייס של הרלי מסתכם בכ-5,500 שעות טיסה ב-25 מטוסים.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 2000 הרלי נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.

ביולי 2009 הרלי טס לחלל כטייס במשימה STS-127 במעבורת החלל אנדוור (מארק פולנסקי היה מפקד צוות). מטרות הטיסה היו להשלים הרכבת מודול "קיבו" של חחנת החלל, להחליף חלק מחברי משלחת מס' 20 לתחנת החלל בין-לאומית ולשחרר למסלול מספר לוויינים. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 15 ימים ו-17 שעות.

ביולי 2011 הרלי טס בפעם השנייה בחללית STS-135 במעבורת החלל אטלנטיס (כריסטופר פרגוסון היה מפקד צוות). בהיותה המשימה האחרונה בתוכנית המעבורות, היא נוצלה להבאת כמות גדולה ככל האפשר של אספקה אל תחנת החלל. המעבורת נשאה בתא המטען שלה את המודול הלוגיסטי הרב תכליתי "רפאלו", הנושא בתוכו כ-4,300 קילוגרם של מטען. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 12 ימים ו-17 שעות.

במאי 2020 הרלי טס בפעם השלישית בחללית דרגון C206 אנדוור במשימה SpaceX Demo-2 כמפקד צוות. זו הייתה טיסה מאוישת ראשונה של חללית מדגם זה. החללית התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית וצוותה הצטרף למשלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד כריטופר קסידי. לאחר ביצוע תוכנית החללית התנתקה מתחנת החלל ב-1 באוגוסט ונחתה בהצלחה.

בשנת 2021 הרלי פרש משירות בנאס"א.

הרלי נשוי לאסטרונאוטית קרן נייברג ומתגורר בטקסס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוגלאס הרלי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
**מוסאווא** (באנגלית: **Musawa**; בערבית: **مساواة**, תעתיק מדויק: **מסאואה**) הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי פלסטיני המיועד לאוכלוסייה הערבית המתגוררת במדינת ישראל.

הערוץ הושק ביוני 2015 על ידי שר התקשורת הפלסטיני ריאד חסן, שהבטיח שהערוץ לא ישדר תכנים שיפגעו בשלטון החוק בישראל.

היסטוריה
--------

הערוץ הושק ביוני 2015 תחת השם "פלסטין 48" על ידי הרשות הפלסטינית ואש"ף, במטרה לספק תכנים לאוכלוסייה הערבית המתגוררת בישראל.

פעילות הערוץ התבצעה מהעיר נצרת, וזאת למרות שלא שידר מאולפן רשמי אלא מהשטח בלבד. סוגיית הקמתו של ערוץ טלוויזיה זה הפכה למוקד מחלוקת פוליטית בין מפלגות שונות אך לא מנעה את הקמתו.

בחודש ספטמבר 2015 שינה הערוץ את שמו למוסאווא (قناة مساواة - "**קנאת מסאואה**") שפירושו בעברית "שוויון"

בשנת 2016 השיק הערוץ אתר אינטרנט חדשני המכיל לוח שידורים, תוכניות מוקלטות ושידורים ישירים, וכמו כן אפליקציה למכשירי סלולר.

בחודש יוני 2016 חתם השר לביטחון פנים גלעד ארדן על צו המורה על סגירת הערוץ.

לאחר הסגירה, הועברה פעילותו של הערוץ אל העיר רמאללה, לרשות הפלסטינית, ושידוריו מועברים דרך האתר הקנדי Glarab.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ערוץ מוסאווא
* ערוץ מוסאווא, ברשת החברתית פייסבוק

* ערוץ מוסאווא, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ערוץ מוסאווא, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתניהו נגד "פלסטין 48": פועל לסגירת הערוץ החדש של ערביי ישראל, באתר ynet, 17 ביוני 2015
2. ↑  פלסטין 48 באוויר: "נתניהו, תתרגל לערוץ של הערבים הנוהרים", באתר ynet, 18 ביוני 2015
3. ↑  שידור חי מהמרפסת: בערוץ הטלוויזיה הפלסטיני בנצרת שואפים להצליח, גם בלי אולפן, באתר Haaretz הארץ
4. ↑  יהודית יחזקאלי, ארדן סגר ערוץ פלסטיני, באגודת העיתונאים בתל אביב, ‏24 ביוני 2016
5. ↑  ארדן סגר את הערוץ הערבי "מוסאווא", באתר ערוץ 7
6. ↑  פלסטין 48 (ערוץ), באתר העין השביעית
**רוברט וולפול** (באנגלית: **Robert Walpole**;‏ 1701 – 31 במרץ 1757) היה פוליטיקאי אנגלי, בנו של ראש ממשלת בריטניה הראשון רוברט וולפול ואחיו של הוראס וולפול.

ביוגרפיה
--------

וולפול נולד ב-1701 בלונדון, כבנו הבכור של רוברט וולפול, ראש ממשלתה הראשון של בריטניה. בשנת 1722 הוענק לו תואר "ברון וולפול". בשנת 1724 הוא התחתן ובשנת 1730 נולד בנו ג'ורג'. זמן קצר לאחר הולדת בנו הוא נפרד מאשתו. בשנת 1736 הוא הכיר האנה נורסה, שחקנית תיאטרון ממוצא יהודי והיא עברה לגור איתו בבית המשפחה בנורפוק. הודות להונה הם התגוררו באושר. לנורסה היה בן עם אורפורד, יליד 1740, שמת ככל הנראה צעיר.

במהלך חייו כיהן במספר תפקידים במערכת הפיננסית של הממלכה. במקביל לכך, בשנת 173 הוא מונה לנציג המלך בדבון.

בנו ג'ורג' היה פוליטיקאי אנגלי. הוא מכר את אוסף הציורים של המשפחה ליקטרינה הגדולה והם מהווים עתה חלק של אוסף של ארמיטז'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט וולפול, הרוזן השני של אורפורד** בוויקישיתוף
* תיאור התואר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Hannah Norsa, 18th century actress", *Georgian Era* website, accessed 3 July 2017.
**אולפנת אמי"ת להב"ה** היא אולפנא אזורית שש-שנתית השוכנת ביישוב קדומים. משנת 2014 היא מסונפת לרשת אמי"ת. 

אולפנת אמי"ת להב"ה בקדומים

האולפנה
-------

אולפנת להב"ה (**ל**ישוב **ה**ארץ **ב**דרך **ה**תורה) הוקמה בשנת ה'תשמ"ב (1982), על ידי תושבי קדומים וביניהם שרה אליאש בשכונת גבעת שלם שביישוב קדומים שבשומרון.

האולפנה היא מוסד תורני ואינטגרטיבי המיועד לתושבות השומרון. התלמידות מגיעות ללימודים במערך הסעות האוסף אותן מהיישובים השונים. 

חטיבת הביניים מונה כ-14 כיתות והחטיבה העליונה מונה כ-29 כיתות. באולפנה למדו עד שנת הת'שע"ו כ-130 תלמידות בנות העדה האתיופית, אשר כ-50 מתוכן היו תלמידות אולפן וכולן התגוררו בתוכנית פנימייה של האולפנה. בנות העדה האתיופית הגיעו ממרכזי קליטה מרחבי הארץ ובנות נוספות נשלחו במסגרת עליית הנוער מכל רחבי הארץ. בתחילת שנת ה'תשע"ז נסגרה רוב פנימיית האולפנא ונשארו בה קומץ תלמידות הלומדות בכיתה י"ב ועם סיומן השנה תיסגר הפנימייה סופית. 

לאולפנה מגיעות בנות מכ- 38 יישובים בשומרון. האולפנה מורכבת מאוכלוסייה מגוונת והטרוגנית. כל התלמידות ניגשות לבחינות בגרות ומעל 97% עומדות בהן בהצלחה מלאה.

באולפנא מגמות רבות ובהן: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, לימודי ארץ ישראל, תיאטרון, עיצוב גרפי, ביו-רפואה, לימודי קולנוע וספרות מורחב, היסטוריה מורחב, תושבע מורחב ועוד..
כמו כן מוצעים לתלמידות מגוון של חוגים: העשרה תורנית, חוגי מדע, רובוטיקה, נבחרת התעמלות ,דיבייט וחוגי העשרה יצירתיים.

בשנת תשנ"ד קיבלה האולפנה את פרס החינוך. פרס זה ניתן בעיקר עבור השיטות הבלתי קונבנציונליות לטיפול באינטגרציה, הכוללת טיפול פרטני ואינטנסיבי בתלמידות הנזקקות לעזרה לימודית ולכל לעזרה אחרת.

עד שנת תשע"ו כיהן הרב יוני לביא כרב האולפנה אך החליט לפרוש מן התפקיד, בנוסף כיהנה בתפקיד גם הרבנית דוקטור שולמית עד שנת תשפ"ג כ-7 שנים. כיום מחליפה אותם הרבנית יעל קייזלר. 

עומדת בראש האולפנה דוקטור נעמה מילר, תושב היישוב קדומים, ולפניה עמדו בראש האולפנה הרב אפרים זיק, עינת וולך, מלכה אנגל ושרה אליאש.

חזון האולפנה ודרכה החינוכית
---------------------------

האולפנא מחנכת לזהות יהודית ושייכות לארץ ישראל, תוך מעורבות מעשית בעם ישראל. האולפנא, מסייעת לכל תלמידה להוציא לפועל את הפוטנציאל האישי המצוי בה מבחינה לימודית, חינוכית וחברתית. 

הצוות מתאים תוכנית לימודים לכל בת, החל מעידוד למצטיינות, דרך תגבור תורני למעוניינות וכלה בעזרה לתלמידות מתקשות, במטרה שכל בת תיגש לבגרות מלאה בהצלחה. האולפנא מוגדרת כבית ספר ניסויי משנת תשנ"ז, ומתקיימים בו ניסויים פדגוגיים וחינוכיים חדשניים. 

האולפנא שואפת לתת מגוון אפשרויות וביטוי עצמי לכלל האוכלוסייה שבוחרת לגור באזור ושמה דגש על אינטגרציה לימודית ועל תרומה חברתית, התנדבות ומעורבות. המדיניות הזאת נקבעה בתחילת הדרך על ידי הצוות הגרעיני של המורים שהאמין באינטגרציה והתנגד לסלקטיביות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אולפנת להב"ה
* אולפנת להב"ה, באתר סטנדר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007365958405171

 |
**בוריס נאומוביץ' זמנסקי** (ברוסית:  **Борис Наумович Заманский**; ‏2 בנובמבר 1918 - 17 באוקטובר 2012) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר חרסון שהייתה אז בשליטת מדינת אוקראינה - מדינת חסות של הקיסרות הגרמנית (כעת אוקראינה) במשפחתו של פקיד. ב-1927 המשפחה עברה לחרקוב, שהייתה אז עיר הבירה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. בשנת 1934 עבר משפחתו של זמנסקי לקייב.

בשנת 1937, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון, התקבל בוריס זמנסקי ללימודים במכון לחומרים קרמיים בקייב. בקיץ 1941 שהה בחרסון במסגרת הכשרה מעשית לסטודנטים. שם נודע לו על הפלישה הגרמנית לברית המועצות. הוא חזר לקייב, שם התנדב לשירות בצבא האדום. הוא עבר הכשרה צבאית מזורזת נשלח לחזית. יחידתו כותרה על ידי הגרמנים באזור העיר ואסילקיב (כ-25 קילומטר דרומית לקייב). רוב חייליה נפלו בשבי, אך זמנסקי עם עוד כמה חיילים הצליחו להימלט מהכיתור לקייב. כעבור שבוע כותרה גם קייב על ידי הגרמנים. גם הפעם הצליח זמנסקי לצאת מן הכיתור. הוא הגיע עד לחרקוב ומשם המשיך למחוז וורונז'. בחורף 1941 - 1942 לחם כקשר באזור מחוז חרקוב. בינואר 1942 נפגע מכוויות קור. לאחר שנפגע הועבר לסראטוב שם נכרתה אצבע אחת ברגלו. לאחר שהחלים מפצעיו צורף לגדוד קשר מס' 183 שהיה חלק מגיס המשמר ה-4.

קבלת עיטורים במהלך המלחמה
-------------------------

העיטור הראשון שהוענק לו במהלך המלחמה - מדליית העוז, אותה קיבל באוגוסט 1943 על הצטיינותו בקרבות שליד הנהר סוורסקי דונץ.

עיטור התהילה הראשון הוענק לו בעקבות צליחת הנהר ויסלה ותחזוק הקשר הצבאי ב-1 באוגוסט 1944 על אף הפציעה שקיבל במהלכם. את עיטור התהילה מדרגה שנייה קיבל בעקבות תחזוק הקשר במהלך צליחת הנהר אודר ב-2 בפברואר 1945.

יחד עם יחידתו השתתף בכיבוש ברלין, קיבל על כך מדליה והשלים קבלת כל שלוש הדרגות של עיטור התהילה ללא ידיעתו. שוחרר מן השירות באוקטובר 1945.

חייו לאחר המלחמה
----------------

לאחר שחרורו מן השירות הצבאי חזר לקייב. המוסד להשכלה גבוהה, בו למד לפני המלחמה, חדל להתקיים. זמנסקי המשיך את לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית של קייב. ב-1948, לאחר סיום לימודיו, החל לעבוד כמהנדס תהליך במפעל לייצור דשנים בעיר הורלובקה.

בשנת 1999 עלה לישראל. התגורר בראשון לציון, שם נפטר ב-17 באוקטובר 2012. נקבר בבית הקברות גורדון.

ב-2017 נקרא על שמו רחוב בעיר ראשון לציון.

רחוב בוריס זמנסקי בראשון לציון

קישורים חיצוניים
----------------

* מצבה על קברו של בוריס זמנסקי בבית העלמין גורדון

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם בוריס זמנסקי באתר "iremember.ru" (זיכרונות ותיקי מלחמת העולם)
2. ↑  אתר "גיבורי המדינה" (רוסית)
3. ↑  "מאות ווטרנים לצד בני נוער". *אתר עיריית ראשון לציון*. 16 במאי 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313644905171
* ISNI: 0000 0003 6997 3604
* VIAF: 249453111
* WorldCat: viaf-249453111

 |
**יאקובה איזאק זידה** (בצרפתית: **Yacouba Isaac Zida**, נולד ב-16 בנובמבר 1965 ביאקו) הוא איש צבא בורקינאי, ראש ממשלת המעבר של בורקינה פאסו בין 19 בנובמבר 2014 ל-17 בספטמבר 2015. זידה הוא קצין בדרגת לטננט קולונל. יחד עם מפקדי צבא אחרים הדיח ב-31 -30 באוקטובר את הנשיא בלז קמפאורה, בעקבות ההתקוממות העממית נגד אותו נשיא שביקש להאריך כהונתו בעוד 5 שנים אחרי ששלט במדינה 27 שנה ברציפות. ב-1 בנובמבר -21 בנובמבר 2014 כיהן זידה כשליט צבאי וראש מדינה, אחרי שראש המטכ"ל הגנרל אונורה נאברה טראורה נאלץ תוך יום לוותר על שאיפתו המוצהרת להנהיג את המדינה.
.
זידה, שביטל בהתחלה את החוקה משנת 1991, החזיר אותה על כנה ב-16 בנובמבר 2014 עקב מחאות מבפנים ומחוץ. הוא השתתף בהמשך במאמצי הפיוס שהביאו לאימוץ אמנת מעבר של המדינה והעביר את ראשות המדינה לנשיא הזמני, מישל קפאנדו.
.

קפאנדו מינה אותו לראש ממשלה ב-21 בנובמבר 2014.

ב-15 ביולי 2015 נדרש זידה לוותר על תיק הביטחון בממשלת המעבר שהנהיג.
ב-16 בספטמבר 2015, יומיים אחרי שהוועדה לפיוס לאומי ורפורמות המליצה על פירוק המשמר הנשיאותי ("הרגימנט לביטחון נשיאותי" RSP), חברי RSP עצרו את הנשיא הזמני מישל קפאנדו ואת ראש 
הממשלה זידה.

ביוגרפיה
--------

יאקובה איזאק זידה נולד ביאקו, במחוז פאסורה. הוא משתייך לעדה נוצרית פרוטסטנטית והוא מדבר שוטף את השפות מורה, דיולה, צרפתית ואנגלית.
למד לימודי אנגלית באוניברסיטת ואגאדוגו עד שנת 1989 ולאחר מכן נרשם ב-1993 לאקדמיה הצבאית ז'ורז' נמואנו ביישוב פו שבדרום המדינה. הוא סיים תואר שני למנהל בינלאומי ב-IAE באוניברסיטת ליון 3. 

זידה בחר בקריירה צבאית ושירת והתאמן במקומות רבים בעולם:מקנס במרוקו, טאיוואן, קנדה, יאונדה (קמרון). בשנת 1996 שובץ במשמר הביטחון הנשיאותי RSP של הנשיא בלז קמפאורה והפך לסגן מפקד היחידה עם דרגת לטננט קולונל. בימי המשבר בקוט ד'יוואר, בשנים 2011-2001 היה קצין קשור במסגרת מאמצי התיווך של קמפאורה במדינה השכנה. בשנים 2009-2008 שימש לפקח במסגרת "הקסדות הכחולות" של האו"ם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בשנת 2012 לקח חלק באימונים ללוחמה אנטי-טרור באוניברסיטת הכוחות המיוחדים בטמפה, פלורידה.
בימי ההתקוממות העממית ב-2014 הגן על ארמון הנשיא בקוסיאם, המבצר האחרון של הנשיא. אחרי שמפקד הצבא הורה לירות במפגינים עבר זידה לצד המרד.

ב-17 בספטמבר 2015 נעצר על ידי יוזמי הפיכה צבאית בראשות הגנרל ז'ילבר דיאנדרה. ב-23 בספטמבר 2015 עקב כישלון ההפיכה השתחרר וחזר לראשות הממשלה.
ב-6 בינואר 2016 הגנרל זידה מסר את השלטון לראש הממשלה החדש, פול קאבה טייבה. בהמשך הוא נסע לקנדה. בספטמבר 2016 ,אחרי נסיעתו של זידה לחו"ל, הורה נשיא בורקינה החדש, רוק מרק כריסטיאן קאבורה לבית המשפט לפתוח נגדו הליכים בגין "עריקות". זידה הואשם גם בשחיתות בעת עמידתו בראש ממשלת מעבר ועל דיכוי המרד מאוקטובר 2014 בתוקף היותו ראש מלחקת המבצעים של RSP. בינואר 2017 סילק אותו הנשיא קאבורה משורות הצבא הלאומי.

זידה הוא אב לשלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאקובה איזאק זידה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה באתר ABC ב-1 בנובמבר 2014
2. ↑  כתבה ב"אקונומיסט" על הדחת קמפאורה והמאבקים הפנימיים בצמרת הצבא
3. ↑  זידה - השליט החדש - בכתבה באתר הטלוויזיה ההודי Press TV 2
4. ↑  כתבה בעיתון האוגנדי New Vision
5. ↑  כתבה באתר רויטרס על מעבר השלטון לנשיא זמני אזרחי
6. ↑  [  ממשלת המעבר - בכתבה של סוכנות רויטרס]
7. ↑  באתר רדיו RFI - רדיו פראנס אנטרנסיונל
8. ↑  ביוגרפיה באתר RFI
9. ↑   כתבה של סוכנת רויטרס נובמבר 2014]
10. ↑  כתבה של סוכנות רויטרס על סיום ההפיכה