recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב **משה טופיק** (נולד בז' באדר התרצ"ז, 18 בפברואר 1937) הוא רב ודיין חרדי ישראלי, כיהן כחבר בית הדין הרבני הגדול קודם לכן כיהן כחבר בית הדין הרבני באשדוד ובתל אביב, אב בית דין באשקלון וחבר בית הדין הרבני ואב בית דין בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לרב יצחק (תלמיד הרב סלמאן מוצפי בישיבת בני ציון) ואסתר מלכה. למד בתלמוד התורה של ישיבת עץ חיים ובגיל שמונה עבר ללמוד בישיבת פורת יוסף אצל הרב עזרא עטייה,
לאחר מכן למד בבית מדרש להכשרת רבנים בראשות הראשון לציון הרב יצחק ניסים.

נתמנה לדיין בבית הדין הרבני באשדוד על ידי הרב ניסים שם גר בשכנות לאדמו"ר מפיטסבורג רבי אברהם אבא לייפר וזכה לקרבתו וחיבתו.

במשך מספר שנים כיהן כחבר בית הדין הרבני בתל אביב ואב בית דין באשקלון.

לאחר מכן נתמנה לדיין בירושלים בהמלצת הרב יוסף שלום אלישיב והרב עובדיה יוסף, ובהמשך לאב בית דין בה.

בשנת 1989 (ה'תשמ"ט) נתמנה לחבר בית הדין הרבני הגדול עד לפרישתו, בשנת 2007 (ה'תשס"ז).

כיהן בגוף הבוחר לרבנים הראשיים במשך שלוש מערכות בחירות משנת ה'תשמ"ג עד ה'תשס"ג.

הרב מתגורר בקריית אונגוואר בשכונת רמות בירושלים והיה בקשרי ידידות חמים עם האדמו"ר הרב מנשה קליין.

משפחתו
------

נשוי לברכה אחות הרבנים יוסף ועזרא בר-שלום.

בנו הרב יצחק, חתן הרב בן-ציון מוצפי, הוא ראש ישיבת תורת ה' - נחלאות.

בנו הרב בן ציון הוא דיין בבית הדין הרבני בחיפה.

בנו הרב ישראל, חתן הרב אברהם סלים, משמש כר"מ בישיבת מאור התורה.

חתנו הרב מתתיהו שרים (בנו של הרב אליהו שרים) הוא ראש ישיבת תורה והוראה בתל אביב, וחבר ועדת החמישה הממונה על קבר רבי שמעון בר יוחאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* פסקי דין של הרב משה טופיק, באתר פסקים
* פסקי דין בבית הדין הגדול, באתר דעת

הערות שוליים
------------

1. ↑   הושבעו 8 דיינים חדשים, ברקאי ו', 1990, עמוד 296
**עידן וולס** (נולד ב-8 בינואר 1977) הוא מנהל ישראלי, משמש כמנכ"ל קבוצת דלק, חבר הנהלה בזכיינית השידור קשת ובחברת החדשות. כיהן כמנכ"ל קבוצת תשובה.

ביוגרפיה
--------

וולס הוא הצעיר מבין שני אחים, וגדל ברעננה. אביו, אלחנן וולס, מועסק בתעשייה האווירית כהנדסאי מטוסים, ואמו, רחל וולס, עובדת במחלקת התרבות של עיריית רעננה. 
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוסטרובסקי שברעננה במגמה הריאלית, שירת וולס כסמל מבצעים בפיקוד העורף. בשנת 1999 החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב, וב-2003 השלים את התואר הראשון במשפטים. במהלך לימודיו עבד כמתמחה במשרד עורכי הדין גורניצקי ושות' בתחומי שוק ההון, עסקאות בינלאומיות, ומיזוגים ורכישות. 

לאחר סיום לימודיו השתתף וולס בתוכנית הראליטי "השגריר", ובתום התוכנית, בשנת 2005, חזר לעבודתו בגורניצקי ושות'. בהמשך אותה שנה הצטרף לקבוצת יצחק תשובה ושימש כאחראי על הפיתוח העסקי של הפעילות הפרטית של הקבוצה, וכעוזרו האישי של תשובה.. לקראת סוף שנת 2008 עזב את קבוצת תשובה לפרק זמן קצר וחזר בתחילת שנת 2009. זמן קצר לאחר חזרתו לקבוצה, התמנה וולס למספר דירקטוריונים בחברות הפרטיות והציבוריות של תשובה, בהן: דלק אנרגיה, חברת החדשות, זכיינית השידור קשת, אלעד ישראל בע"מ ועוד. ב-2008 דירג מגזין "פורבס ישראל" את וולס במקום ה-126 ברשימת 300 הצעירים המשפיעים בישראל בתחום העסקים. 

בשנת 2010 הצטרף וולס לצוות הפרשנים של תוכנית הטלוויזיה הכלכלית 'סוגרים חשבון' ששודרה בטלוויזיה החינוכית.

באוגוסט 2015, במקביל לתפקידו כמנכ"ל קבוצת תשובה, מונה וולס לכהן גם כמשנה למנכ"ל קבוצת דלק, קבוצת ההחזקות הציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב, שבבעלותה מאגרי הגז הטבעי "תמר" ו"לוויתן". בנובמבר 2019 פורסם מינויו למנכ"ל קבוצת דלק במקומו של אסי ברטפלד, החל מ-1 בינואר 2020.

וולס נשוי לשירי קריספין, יועצת תקשורת ודוברת קבוצת הוט תקשורת, אותה פגש במהלך שירותו הצבאי. לזוג שלושה ילדים. הם מתגוררים בשכונת אפקה שבתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל באתר בלומברג

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל רוכוורגר, ה"שגריר" של תשובה יקודם: עידן וולס ימונה למשנה למנכ"ל קבוצת דלק, באתר TheMarker‏, 24 באוגוסט 2015
2. ↑  מיכל תוסיה-כהן ורון גרנות, העידן של תשובה, באתר כלכליסט, 17 במאי 2010
3. ↑  מיכל תוסיה-כהן ורון גרנות, העידן של תשובה, באתר כלכליסט, 17 במאי 2010
4. ↑  שלי אפלברג, עידן וולס מונה לחבר דירקטוריון חדשות ערוץ 2, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2013
5. ↑  רשימת הצעירים המשפיעים בישראל לשנת 2008, פורבס ישראל
6. ↑  כתב כלכליסט, עידן וולס, יד ימינו של תשובה - בדרך לטלוויזיה, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2010
7. ↑  קבוצת דלק בע"מ - דוח מיידי על מינוי נושא משרה בכירה, באתר "מאיה", 27 בנובמבר 2019  
גיא בן סימון, ‏עכשיו זה רשמי: עידן וולס מונה למנכ״ל קבוצת דלק, באתר גלובס, 27 בנובמבר 2019
8. ↑  יהודה שרוני, בקרוב אצלי, באתר nrg‏, 1 באוגוסט 2008
9. ↑  אביב גוטר, בלעדי לכלכליסט עידן וולס, יד ימינו של יצחק תשובה, רכש וילה באפקה ב-14 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 16 באוגוסט 2016
**אלדאר באלינט** (במקור עד 1906 **בלום**, בהונגרית: **Bálint Aladár**; נאג'פסק, 2 בדצמבר 1881 – בודפשט, 20 באפריל 1924) היה סופר, עיתונאי, מבקר, אביו של הצייר אנדרה באלינט, חותנו של אנטאל סרב.

ביוגרפיה
--------

אלאדאר בלום (באלינט) נולד במשפחה יהודית כבנם של מוריץ בלום ושל רגינה דויטש. לאחר סיום לימודיו הפך לפקיד במפעל. לאחר שסיפורו הקצר הראשון בכתב העת אורסאג-וילאג (Ország-Világ) שפירושו "ארץ-עולם" בשנת 1903 משך תשומת לב, הוא נכנס לקריירה של עיתונאי. באלינט התפרסם בקביעות בכתב העת נפסבה, שהיה שופר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית ובשנת 1907 הפך לראש מדור האמנות היפה בעיתון. בשנת 1906 יצא לאור כרך משותף של שירים וסיפורים קצרים שלו ושל שירי אמיל מדראס בשם "עיר", שהוא גם ספרו הראשון. בשנת 1907 פרסם כרך של לימודי תולדות האמנות, "תמונות לעובדים". הוא היה כותב קבוע למגזינים "וילאג" (Világ), "האז" (Ház) ועוד. התרגום הראשון שלו היה המחקר של קונרד פידלר על הנס מארז. בשנת 1909 הפך למבקר אמנות בכתב העת הספרותי-אמנותי היוקרתי ניוגט. ב-5 במאי 1912 בבודפשט הוא התחתן עם אדית רוט, בתם של מוריץ רוט ופאני פרלס. אחד העדים היה ארנו אושבאט. הוא היה פעיל מאוד לעורר אהבה לאמנויות היפות במעמד הפועלים ולקדם הבנה של יצירות אמנות. בנרטיבים שלו הוא צייר דימויים אפלים של סבל וייסורי העיר הגדולה עם חוש חברתי מפותח.

כתביו (חלק)
-----------

* העיר (סיפורים קצרים, עם אמיל מדראס (1906);
* כך קרה! (סיפורים קצרים);
* על ציורים עבור הפועלים. קארוי קרנשטוק (מונוגרפיה ביוגרפית).

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. אלדאר באלינט
* הלקסיקון ההונגרי הגדול (1994 עמודים 110–111. מסת"ב 963-05-6821-7

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלדאר באלינט** בוויקישיתוף
* כתבי אלדאר באלינט בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   A Belügyminisztérium 1906. évi 38970. sz. rendelete. MNL-OL 30790. mikrofilm 170. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1906. év 4. oldal 23. sor.
2. ↑  Bálint Aladár önéletrajz - Száz Magyarok Könyvei - Légrády, Budapest, 1915.
3. ↑  A házasságkötés bejegyezve Budapest VII. ker. polgári akv. 671/1912. folyószám alatt.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2014026805
* NTA: 111161193
* VIAF: 12700285
* WorldCat: lccn-nb2014026805

 |
**נפוליאון ציבולסקי** (בפולנית: **Napoleon Nikodem Cybulski**‏; 14 בספטמבר 1854 - 26 באפריל 1919) היה פיזיולוג פולני ואחד מחלוצי תחומי האנדוקרינולוגיה והאלקטרואנצפלוגרפיה בתקופתו. ציבולסקי ידוע בעיקר בזכות גילוי האדרנלין.

ביוגרפיה
--------

נפוליאון ציבולסקי נולד ב-14 בספטמבר 1854 בקריבנוסי שבאימפריה הרוסית (בבלארוס של ימינו) למשפחת אצולה פולנית. לאחר שסיים את השכלתו התיכונית במינסק, החל ציבולסקי בלימודי הרפואה בסנקט פטרבורג שברוסיה, וסיים אותם בהצטיינות יתרה בשנת 1885, לאחר שחיבר עבודת דוקטורט בנושא מדידת מהירותה של זרימת הדם בכליו באמצעות מכשיר שפיתח ובנה בעצמו. במקביל ללימודיו, בין השנים 1877–1885 עבד ציבולסקי כעוזר-מעבדה באוניברסיטה בה למד. נוסף על עבודת הדוקטורט שלו, ערך ציבולסקי מחקר בנושא השפעתו של עצב הסרעפת על קצב הנשימה, על הלרינקס ועל עצב הואגוס.

לאחר שסיים את לימודיו האוניברסיטאיים בשנת 1885, עבר ציבולסקי לקרקוב שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (בפולין של ימינו), וקיבל בה את משרת ניהול המחלקה לפיזיולוגיה באוניברסיטה היגלונית. בהמשך קריירתו באוניברסיטה שימש ציבולסקי גם כדיקן הפקולטה לרפואה וכרקטור האוניברסיטה.

### עבודתו המדעית

נפוליאון ציבולסקי נחשב לפורץ דרך בתחומי רפואה שונים, ובתחומי האנדוקרינולוגיה והאלקטרואנצפלוגרפיה בפרט.

בשנת 1890 ביצע את אחד מרישומי ה-EEG הראשונים בהיסטוריה של קליפת המוח יחד עם עמיתו אדולף בק. הרישום נעשה על קופים וכלבים, באמצעות חיבור אלקטרודות לראשן של החיות הנבדקות. בניסוי זה, הפריכו ציבולסקי ובק את ההשערה לפיה מקורם של השינויים במתח החשמלי בעת המדידה הוא בשרירי הגולגולת, והוכיחו שעוצמת הגירוי החשמלי קשורה ביחס ישר לגובה המתח החשמלי. במחקר אחר, שנעשה אף הוא בשיתוף פעולה עם בק, הוכיח ציבולסקי שמקורן של תחושות הטעם השונות הוא בקולטנים שונים בלשון, ולא באותם הקולטנים לכל הטעמים כפי שהיה נהוג לחשוב בתקופתו.

בשנת 1895 ערך ציבולסקי ניסויים שונים בנושא פעילותה ההורמונלית של ליבת יותרת הכליה, שבסופם גילה לראשונה ובודד את ההורמון אדרנלין.

בין השנים 1913–1914 המשיך ציבולסקי בחקר פעילותו החשמלית של המוח, במסגרתם תיעד גם את הפעילות המוחית בזמן פרכוס באמצעות EEG.

ציבולסקי נפטר באפריל 1919, בגיל 64, כתוצאה משבץ מוחי. הוא הותיר אחריו מעל למאה מחקרים רפואיים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפוליאון ציבולסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  נפוליאון ציבולסקי באתר ה-NCBI

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1060263742
* ISNI: 0000 0003 8702 2167
* VIAF: 101694620
* WorldCat: lccn-no2019091884

 |
**קַרְנאדס** (ביוונית: **Καρνεάδης**;‏ 214 לפנה"ס - 129 לפנה"ס לערך), היה פילוסוף יווני.

ביוגרפיה
--------

קרנאדס נולד בעיר היוונית קירנה שבצפון אפריקה (כיום בתחומי לוב). עקר לאתונה והיה תלמידם של חכמי האסכולה הסטואית, ובהם הפילוסוף דיוגנס מבבל (240 לפנה"ס - 150 לפנה"ס) שאצלו למד את תורת ההיגיון. הוא למד וחקר את יצירותיו של כריסיפוס מסולי במטרה להפריכן. הצטרף אל האקדמיה האפלטונית שהפילוסופים שלה הותקפו על ידי הפילוסופים הסטואים. ב- 155 לפנה"ס לאחר מותו של הגסינוס, נבחר קרנאדס לראש האקדמיה. הוא היה הרביעי בשרשרת ראשי האקדמיה אחרי ארקסילאוס. מיומנותו הפילוסופית וכושרו כנואם השיבו לקדמותה את עטרתה של האקדמיה האפלטונית.

באותה שנה נבחר יחד עם דיוגנס מבבל ועם קריטולאוס מן האסכולה הפריפטטית כחבר המשלחת לרומא שמטרתה הייתה לבטל את הקנס שהוטל על האתונאים אחרי שהחריבו את עיר הנמל אורופוס באטיקה שביוון. בעת שהותו ברומא נשא נאומים על אודות המשפט הרומאי. יום אחד צידד בצדק הרומאי ולמחרת הכריז כי מדובר בחלום לא מציאותי. דברים אלה עוררו את זעמו של קאטו הזקן, והסנאט הרומאי ציווה על קרנאדס ועל בני לווייתו לשוב לאתונה כדי שלא ישפיעו לרעה על בני הנעורים של רומא. קרנאדס נשאר באתונה כל ימי חייו הנותרים. אחרי מותו ב-129 לפנה"ס, תלמידו קליטומאכוס נבחר לראש האקדמיה האפלטונית.

תורתו
-----

קרנאדס נמנה עם זרם הספקנות בפילוסופיה היוונית. הוא נאבק בדעותיהם של כל הפילוסופים מכל הסיעות והזרמים, והביע את דעותיו על דרך השלילה, באומרו כי לא ניתן לדעת דבר בוודאות. הוא עצמו לא כתב דבר, וכל אשר ידוע לנו על תורתו מקורו בקליטומאכוס שהיה תלמידו וידידו. קרנאדס צידד באתאיזם וחשב כי העולם נוצר בדרך מקרה.

בנושא המוסר דחה קרנאדס את הרעיון שקיים קשר כלשהו בין חוקי המוסר לבין הטבע. הוא חשב כי רעיונותינו בדבר צדק ומשפט אינם נגזרים מן הטבע אלא נוצרו על ידי בני האדם כדי לשרת מטרות מסוימות. לדעתו, אין ולא יהיה בידיו של האדם כל עיקרון שבאמצעותו יוכל להגיע לחקר האמת. אילו היה עיקרון שכזה, הוא היה חייב להימצא בתבונתנו, בתפיסתנו או בחושינו. אך התבונה תלויה בתפיסה, והתפיסה תלויה בתחושה. אין בידינו כל אמצעי כדי לדעת אם חושינו אינם מטעים אותנו, ואם הם משקפים נכונה את המציאות, או מעבירים למוחנו מושגים ורעיונות כוזבים.

אף על פי-כן האדם חייב לחיות בהתאם לכללים מסוימים. עלינו להיות מודרכים על ידי מה שנראה לנו קרוב יותר אל האמת. לכן, על-אף שלא ניתן להכריז על דבר כאמיתי לחלוטין, ניתן לאמתו ברמה מסוימת של הסתברות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרנאדס** בוויקישיתוף
* קרניאדס, באנציקלופדיה לפילוסופיה של אוניברסיטת סטנפורד
* קרנאדס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259573205171
* BIBSYS: 95000462
* BNE: XX1216921
* BnF: cb12862286n (data)
* GND: 118560263
* ISNI: 0000 0003 6981 4339
* LCCN: no97052157
* NLP: A27734286
* NTA: 069732795
* RERO: 02-A010060500
* SUDOC: 129093610
* VcBA: 495/117366
* VIAF: 61151889
* WorldCat: lccn-no97052157

 |
מדינת ישראל מחולקת ל-16 **נפות**, שהן הדרג השני של המנהל המקומי. הממשל המרכזי מחולק למחוזות, ומחוזות מחולקים לנפות. שבעת מחוזות ישראל (עם מחוז יהודה ושומרון), המהווים יחידות מנהליות ראשיות במדינה, מחולקים לנפות - יחידות מנהליות משניות.

אין בישראל מערכת שלטון נפתי תת-מדיני אלא כל משרד ממשלתי מרכזי הנדרש לקיים פעילות ברמה המקומית, מקיים מערך של נציגויות במחוזות ובנפות לפי שיקולים פנימיים של המשרד, ולחלופין מקיים מערך שירותים מקומיים באמצעות שותפות עם השלטון המקומי. 

לשלושה מחוזות יש נפה אחת החופפת את שטחי המחוז, ליתר המחוזות יותר מנפה אחת. גבולות המחוזות והנפות נקבעו בהחלטת ממשלה ומתפרסמים בשנתון הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

נפות
----

### מחוז הצפון

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

חלוקת מחוז הצפון לנפות ולאזורים

* נפת רמת הגולן (קצרין)
* נפת צפת
* נפת עכו
* נפת כנרת (טבריה)
* נפת יזרעאל (עפולה)

### מחוז חיפה

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

חלוקת מחוז חיפה לנפות ולאזורים

* נפת חיפה
* נפת חדרה

### מחוז המרכז

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

מפת מחוז המרכז. למידע על אזור, לחצו עליו

* נפת רמלה
* נפת השרון (נתניה)
* נפת פתח תקווה
* נפת רחובות

### מחוז תל אביב

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

מפת מחוז תל אביב, מחולק לשלושה אזורים: תל אביב, רמת גן וחולון. למידע על ישוב, לחצו עליו

* נפת תל אביב-יפו

### מחוז ירושלים

מחוז ירושלים מחולק לאזורים
* נפת ירושלים

### מחוז הדרום

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

מפת מחוז הדרום. למידע על אזור, לחצו עליו

* נפת אשקלון
* נפת באר שבע

### מחוז יהודה ושומרון

* נפת יהודה ושומרון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפות ישראל** בוויקישיתוף
* הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסייה ודמוגרפיה >אוכלוסיית ישראל >אוכלוסייה לפי חלוקות גאוגרפיות >מחוז נפה
**קרן צרפת ישראל** היא קרן שהוקמה בשנת 2008 ואשר ומטרתה להדק ולהעמיק הקשרים בין צרפת וישראל בכל מגזרי החברה האזרחית.

תולדות הקרן
-----------

ביולי 2005 בעת ביקור ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, בצרפת כאורחו של הנשיא הצרפתי ז'אק שיראק, הכריזו שני המנהיגים על הקמת הקרן. המחשבה שעמדה בבסיס הקמת הקרן היה הרצון לשפר את הדימוי של ישראל בצרפת ולהפך.
בראש הקרן עומדת הגב' ניקול גדז, אשר שימשה כשרה בממשלת צרפת. בראש הצד הישראלי של הקרן עומדת הגב' דינה שורק, המכהנת כסגנית נשיא הקרן.

מבנה הקרן
---------

הקרן פועלת באמצעות 5 ועדות משנה המתמקדות בנושאים הבאים: תרבות, אומנות, מדע, כלכלה והציבור הרחב. בראש כל אחת מהוועדות הללו עומדים שני יושבי- ראש: ישראלי וצרפתי.

בוועד הכבוד של הקרן חברים בצד הישראלי, בין היתר, הסופר א.ב. יהושע, שופט בית המשפט העליון מאיר שמגר, השר דן מרידור. בצד הצרפתי נכללים בוועד הכבוד של הקרן, השרה לשעבר בממשלת צרפת סימון וייל.

פעולות הקרן
-----------

בין הפעולות אותן יזמה הקרן ניתן למנות האירועים הבאים:

* ארגון הרצאות בצרפת בנושא תעשיית ההיי- טק הישראלי ביוני 2006.
* מימון הקמת תערוכת צילומים אודות ההיסטוריה של יחסי ישראל וצרפת. התערוכה הוצגה בכנסת בעת ביקור נשיא צרפת, ניקולא סרקוזי, בכנסת ביוני 2008.
* הענקת פרס לסופר יורם קניוק במרס 2010 בפריס.
* ארגון משלחות צאצאי חסידי אומות עולם מצרפת לביקור בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן צרפת ישראל
* קרן ישראל-צרפת, באתר משרד המדע והטכנולוגיה
**פרוסיה הדרומית** (בגרמנית: **Südpreußen**; בפולנית: **Prusy Południowe**) הייתה פרובינציה של ממלכת פרוסיה מ-1793 עד 1807.

היסטוריה
--------

פרוסיה הדרומית נוצרה מתוך טריטוריה שסופחה בחלוקתה השנייה של פולין וב-1793 כללה:

* מחוזות פוזנן, קאליש וגניזנו של פולין גדול;
* מחוזות שייראדז ולגניצה;
* מחוז קויאוויה בז'שץ' וארץ דובז'ין;
* חלקים סמוכים של המחוזות המזוביים פלוק ורווה.

בירת המחוז הייתה פוזנן (1793–1795) תחילה, לאחר מכן ורשה (1795–1806), שנוספה ב-1795 לאחר החלוקה השלישית, אך היא נוהלה למעשה על ידי הדירקטוריון הכללי ("General-Direktorium") בברלין.

פרוסיה הדרומית גבלה במחוז הברנדנבורגי נוימרק במערב ובמחוז נצה הפרוסי בצפון. לאחר החלוקה השלישית הועברו אדמות דובז'ין ופלוק צפונית מזרחית לנהר הוויסלה לפרוסיה המזרחית החדשה, בעוד שפרוסיה הדרומית זכתה לאזור ורשה של מחוז מזוביה לשעבר. בדרום מזרח סימן נהר פיליצה את הגבול עם שטחי פולין קטן שב-1795 הפכו לחלק מגליציה החדשה האוסטרית. בדרום-מערב היא גבלה במחוז שלזיה הפרוסית ובשלזיה החדשה, פרובינציה קטנה יותר הכוללת את דוכסות סיווייז' לשעבר, אשר נוהלה מפרוסיה הדרומית.

כמה מהקולוניסטים הגרמנים שהוזמנו להתיישב באחוזות האצילים של המחוז נודעו בשם "Hauländer", בעוד שאחרים שהתיישבו על אדמות הכתר המלכותי היו ידועים בשם "Kolonisten". המונח Hauländer הוא שיבוש גרמני של ההולנדר המקורי שניהל משא ומתן על תנאים מיוחדים של שלטון דמוקרטי עבור ההתנחלויות שלהם, שזכו לכינוי הולנדרי. גרמנים רבים עדיין חיו תחת סגנון שולזנדורף של שלטון הכפר ולכן לא היו Hauländer.

המחוז הלא מפותח נוהל כשהרווח הפיסקאלי היה יעד עיקרי. שר המחוז הראשון אוטו פון ווס אמר כי "דרום פרוסיה לא נקנתה במחיר גבוה מדי: זה לא צריך להיות נטל על מחוזות אחרים, זה צריך אפילו להועיל להם ולמדינה הפרוסית" כך, תוך כדי עיסוק בגרמניזציה של הפולנים במהלך החלוקות, המדינה הפרוסית הוציאה יותר הכנסות ממה שהוציאה מהפרובינציה וגבתה מכסים על סחורות מהמחוז, מה שהרתיע מאוד את התפתחותה התעשייתית.

בעקבות ניצחונו של נפוליאון בונפרטה במלחמת הקואליציה הרביעית והתקוממות פולנית, שטחה של פרוסיה הדרומית הפך לחלק מדוכסות ורשה, מדינת חסות צרפתית, על פי הסכמי טילזיט משנת 1807. לאחר קונגרס וינה בשנת 1815, היא חולקה בין הדוכסות הגדולה של פוזן הפרוסית ופולין הקונגרסאית, שהייתה חלק מהאימפריה הרוסית.

רישומי הדירקטוריון הכללי העוסקים בהיסטוריה ובאילן היוחסין של החלק הפרוסי של פולין נלקחו מהארכיון הפרוסי על ידי נפוליאון בונפרטה זמן קצר לאחר 1806 והועברו לוורשה.

דמוגרפיה
--------

בשנת 1806 מנה המחוז 1,503,508 תושבים.

מפת פרוסיה הדרומית ("Südpreussen") והמחוזות של פוזן, קאליש ו-ורשה, 1801–1807

הערות שוליים
------------

1. ↑  Denkschrift über die Verwaltung Südpreussens während der ersten Amtsperiode des Ministers von Voss, September 1794, in Ingeburg Bussenius, ed. *Urkunden und Alten zur Geschichte der preussischen Verwaltung in Sudpreussen und Neuostpreussen 1793-1806*(Frankfurt a.M. 1961), document 13.
2. ↑  Hagen, William W. "The Partitions of Poland and the Crisis of the Old Regime in Prussia 1772-1806." *Central European History* 9, no. 2 (1976): 115–28. http://www.jstor.org/stable/4545765.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559847505171
* GND: 4058452-5
* LCCN: n82254898
* NKC: ge130539
* VIAF: 246088419
* WorldCat (עם VIAF): 246088419

 |
פאולו לינס
**פאולו לינס** (פורטוגזית: **Paulo Lins**; ‏‏נולד ב־11 ביוני 1958) הוא סופר ברזילאי ומחבר רב המכר "עיר האלוהים".

חייו
----

לינס, יליד ריו דה ז'ניירו, עבר בגיל 7, לגור בפאבלה סידאג'י ג'י דאוש (Cidade de Deus, עיר האלוהים), אשר ממערב לריו דה ז'ניירו. בילדותו היה מתוסכל והרגיש כי הוא שונה מחבריו בשל הקושי לשחק כדורגל ולרקוד סמבה. על זכרונות ילדותו נוהג לינס לספר שבגיל צעיר היה כותב כעונש חינוכי, וכן את זכרונותיו מכך שבתמונות המחזור הוא היה ה"שחור" היחיד.

בוגר לימודי ספרות, עבד כמורה בחטיבת בינים, תיכון ואוניברסיטה. בשנת 1986 כתב את הספר "על השמש" (Sobre o sol). לאחר מכן השתתף לינס בעבודה סוציולוגית שארכה 10 שנים על הפשיעה בריו דה ז'ניירו. תוך כדי כך כתב את הספר "עיר האלוהים", אשר ראה אור בשנת 1997. 

בספרו זה השתמש לינס בשמות של אחדים מתושבי הפאבלה ועל כך נתבע על ידי אחדים מהם. להגנתו טען לינס כי על אף שהספר מבוסס על המציאות, כפי שהייתה לפני 25 שנים, יש לראותו כפרי דמיונו. כמו כן, בראיונותיו לעיתונות טען כי השתמש בשמות התושבים בתקווה לעורר אצלם עניין בקריאת ספרים, בלי קשר לדמויות בספר, שהן פיקטיביות. טענתו התקבלה והתביעות נדחו.

בשנת 2002 עבר הספר עיבוד קולנועי ובשנת 2003 היה פרננדו מאירלס למועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר.

לינס הוא פרופסור באוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו (Universidade Federal do Rio de Janeiro) ומחזיק בקתדרה על שם מריו דה אנדרדה לתרבות ברזילאית במרכז ללימודי אמריקה הלטינית אשר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. כמו כך, משמש לינס כיועץ במזכירות לקידום שוויון גזעי, המקנה העדפות לסטודנטים שחורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולו לינס** בוויקישיתוף
* פאולו לינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* Renata Marson Teixeira de Andrade-Downs, "Cities of God" and Globalized Violence - The Center for Latin American Studies at UC Berkeley, March 4, 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Entrevista explosiva" ריאיון עם פאולו לינס באתר Caros Amigos (בפורטוגזית)
2. ↑  Maria Fernanda Erdelyi, "Cidade de Deus: Juiz rejeita pedido de indenização contra Paulo Lins", Revista Consultor Jurídico, 4 de agosto de 2005 (בפורטוגזית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007328022505171
* BnF: cb13547531m (data)
* GND: 129524018
* ISNI: 0000 0001 0958 7125
* LCCN: n97910515
* NKC: pna2006327198
* NTA: 170598241
* SELIBR: 221936
* SNAC: w62c263t
* SUDOC: 050799886
* VIAF: 19653316
* WorldCat: lccn-n97910515

 |
לוגו הממשק
**MIUI** הוא ממשק משתמש (בשפה המקצועית נקרא "רום") שפיתחה חברת שיאומי הסינית המבוסס על אנדרואיד. MIUI כולל אפליקציות רבות בפיתוחה של שיאומי, בין השאר אפליקציות מוזיקה, מחשבון, סורק ברקוד, מערכת הרשאות לאפליקציות (עוד לפני שהאופציה נוספה כברירת מחדל באנדרואיד 6), סורק וירוסים, מנקה הטלפון החכם, רדיו FM, גלריה, מצלמה, אפליקציית הערות, אפליקציית ענן (שניתן לגבות דרכה תמונות, הערות, הודעות וכדומה), מצפן, מקליט, מזג האוויר ועוד. ה-MIUI מגיעה כברירת מחדל בטלפונים חכמים בייצורה של שיאומי, היא ניתנת להתקנה על מספר גדול של מכשירים מחברות שונות, וזמינה להורדה באתר הרשמי של החברה.

גרסאות
------

לשיאומי באופן רשמי קיימות שתי גרסאות:

* גרסה סינית – מיועדת לשוק הסיני ואינה כוללת את שירותי גוגל באופן מובנה. גרסה זאת כוללת רק סינית ואנגלית כשפת מערכת.
* גרסה גלובלית – מיועדת לשאר העולם וכוללת את שירותי גוגל ואת כל השפות הנתמכות על ידי שיאומי (כולל עברית).

לכל גרסה יש שתי הפצות, יציבה ומפתחים; גרסת המפתחים מתעדכנת אחת לשבוע, ואילו הגרסה היציבה אחת לתקופה.

גרסאות לא-רשמיות
----------------

קיימות אף גרסאות רום שאינן רשמיות. לרום יש אתרי מעריצים שונים ברחבי העולם. ניתן להוריד את הרום מאתר ייעודי הכולל תרגומים שונים וביניהם השפה העברית ואף כולל את שירותי גוגל פליי. היתרון בגרסה זו הוא שהיא מבוססת על הגרסה הסינית כך שהיא נהנית מעדכונים מהירים ותמיכה במכשירים שעדיין לא יצאו באופן עולמי (לדוגמה מכשיר ה-Mi 4c) ובנוסף היא כוללת עברית ואת שירותי גוגל. החיסרון הוא שהתקנה שלה במכשירים החדשים המגיעים עם bootloader נעול קצת מסובכת, ויש צורך בעדכון ידני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **MIUI** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של MIUI (בשפות סיניות)

* אתר האינטרנט הרשמי של MIUI (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של MIUI (ברוסית)
* MIUI, ברשת החברתית פייסבוק

* MIUI, ברשת החברתית טוויטר

* MIUI, ברשת החברתית אינסטגרם

* MIUI, ברשת החברתית טיקטוק
* אתר שיואומי הבין-לאומי

הערות שוליים
------------

1. ↑  MIUI Official English Site, ‏2014-02-15
2. ↑  Xiaomi MIUI Official Forum, en.miui.com (ארכיון)
**פאולוס הדיאקון** (סביבות 720 – 13 באפריל, ככל הנראה בשנת 799), הידוע גם כ**פאולוס דיאקונוס** (Paulus Diaconus), ורנפרד (Warnefred), בארנפרידוס (Barnefridus), וקאסינסיס (הנזיר ממונטה קאסינו, Cassinensis), היה היסטוריון, משורר ונזיר בנדיקטיני בן המאה ה-8 שהתפרסם בחיבורו בנושא ההיסטוריה של הלומברדים. נחשב בעיני חלק מן החוקרים ל"אבי ההיסטוריוגרפיה האיטלקית".

פאולוס נולד בפריולי למשפחת אצולה שהייתה מצאצאי הלומברדים שהגיעו עם אלבוין לאזור. המשפחה גורשה חלקית על ידי האווארים אבל סבו של פאולוס נותר באזור צ'יבידלה דה פריולי של ימינו והקים שם משפחה. פאולוס התחנך בחצר המלך רטכיס בפאביה ולאחר מכן הפך עצמו למחנך והיה למחנכה של הנסיכה אדלפרגה (אנ'). לפני 774 נכנס למנזר מונטה קאסינו, ככל הנראה עם הכיבוש הקרולינגי. 

לבקשת אדלפרגה ובעלה, אריכיס השני, החל בכתיבת ספר המתאר את ההיסטוריה של רומי, שהגיעה עד ימי יוסטיניאנוס הראשון והשלימה עם 16 כרכיה את עבודתו של ההיסטוריון הרומי אוטרופיוס. ב-782 נסע לחצרו של קרל הגדול על מנת לסייע לאחיו, שנקלע לצרה לאחר שסייע להתקוממות. לבקשת קרל הגדול, תמורת המחילה לאח, נשאר פאולוס בחצר המלך ולימד שם. בחצר חיבר כמה מעבודותיו, כולל ספר היסטוריה פרו-קרולינגי, ה-Gesta episcoporum Mettensium. פאולוס פנה למונטה קאסינו ב-787 וכתב שם את עבודותיו, כולל "תולדות הלומברדים" (Historia gentis Langobardorum). מת במונטה קאסינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולוס הדיאקון** בוויקישיתוף
* פאולוס הדיאקון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סופיה מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים: אידאולוגיה ופוליטיקה, עמ' 154

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266330305171
* BIBSYS: 90169207
* BNE: XX970590
* BnF: cb119188277 (data)
* CiNii: DA02531154
* GND: 118789961
* ICCU: CFIV068893
* ISNI: 0000 0004 5475 8685
* LCCN: n80056870
* NDL: 001253358
* NKC: mzk2004248734
* NLA: 35685466
* NLG: 162212
* NLP: A20051736
* NSK: 000107848
* NTA: 329240412
* RERO: 02-A000128699
* SELIBR: 271248
* SNAC: w66t2czt
* SUDOC: 027060950
* Trove: 1042016
* VcBA: 495/10087
* VIAF: 40174477
* WorldCat: lccn-n80056870

 |
חברי ארגון "השומר" בגליל העליון - מימין לשמאל:משה גבעוני, צבי בקר, ישראל שוחט, אליהו איתן קמינצקי (אביו של רפאל איתן), בן-ציון משבץ
**משה "יוזובר" גבעוני** (25 בדצמבר 1885 – 18 בינואר 1967) היה מאנשי העלייה השנייה ומראשוני ארגוני בר גיורא והשומר וממייסדי הקואופרציה במרחביה.

ביוגרפיה
--------

גבעוני נולד ב-1882 בעיירה יוזובסקה שברוסיה (כיום העיר דונצק באוקראינה) בשם משה גולדשטיין לברוך ומרים (לבית כ"ץ). אח לעוד 2 אחים ו-3 אחיות. ב-1906 עלה ארצה, במסגרת העלייה השנייה, והגיע לזכרון יעקב שם הצטרף לפועלי ציון והתחבר למספר פועלים נוסף ששאפו כמוהו להילחם על עבודה עברית ושמירה עברית.

לאחר סיום עבודתו בזכרון יעקב עבר לירושלים והצטרף לקומונת הסתתים בה עבדו כבר מספר שותפים לרעיונותיו וביניהם אלכסנדר זייד, גד אביגדורוב ומשה אינגברמן. בתקופה ששהה בקומונה ניסה, עם חבריו, לרתום את צעירי ירושלים לרעיונתיו אך לאחר שנתקלו בהתנגדות (בעיקר מצד הממסד הדתי) חזר לזכרון יעקב.

בספטמבר 1907 השתתף גבעוני בוועידת פועלי ציון השנייה שהתקיימה ביפו. בסיומה זומן למפגש בדירתו של יצחק בן-צבי ושם, ביחד עם בן צבי, ישראל שוחט, אלכסנדר זייד, יחזקאל ניסנוב, ישראל גלעדי, צבי בקר, יצחק נדב, דב ברל שוייגר, מנדל פורטוגלי ויחזקאל חנקין, ייסדו את ארגון השמירה בר גיורא.

לאחר המפגש ביפו שיכנע גבעוני את חברי הקבוצה להגיע לזכרון יעקב שם ניסו לקבל, באופן מאורגן, עבודה במקומם של הפועלים ערבים. לאחר שאיכרי המקום סירבו לקבלם עבר גבעוני עם הקבוצה לעבוד באופן קולקטיבי בחוות סג'רה של יק"א. ב-1908 עשתה הקבוצה את הצעד הראשון בתחום השמירה וקיבלה על עצמה גם את האחריות לשמירה בחווה ומינתה את צבי בקר לשומר מטעמה. היה זה הצעד הראשון בדרכו של ארגון השומר כשבעקבותיו כבש הארגון את זכות השמירה במושבה סג'רה עצמה. בהמשך נחתם הסכם שמירה גם עם המושבה מסחה וגבעוני עבר לשמור על בתי מושבה זו ושדותיה.

ב-1911 עלה גבעוני וחבריו להתיישב בקואופרציה במרחביה שם שהו אנשי "השומר" במשך כשנה ועסקו בשמירה ועבודת השדה.

ב-1912 נחתם הסכם שמירה בין "השומר" ובין ועד מתיישבי רחובות וגבעוני עבר לשמור במושבה זו. מאחר שהיה כבר בעל משפחה בתקופה זו אישור לו "השומר" קבלת הלוואה להקמת משק עזר כדי להגדיל את הכנסותיו. הסכם זה הופסק ב-1913 לאחר מספר תקריות אלימות בין אנשי השומר לערביי הסביבה וגבעוני נאלץ לעזוב את המושבה.

עם הפסקת פעילותו של "השומר" הצטרף כחבר ל"קואופרטיב ההובלה" ועבד עד פרישתו בסולל בונה.

משפחתו
------

גבעוני נישא ללאה ויינברג (בת ליעקב נפתלי ושושנה ויינברג, 1889-1950). לזוג נולדו 2 בנים ובת. לאה עלתה ארצה ב-1907 יחד עם קיילה גלעדי וציפורה זייד שגם הן חברו לארגון "השומר". גבעוני נפטר ב-1967 בתל אביב והובא לקבורה בבית הקברות של מרחביה

לקריאה נוספת
------------

משה גבעוני, **מימים ראשונים**, מתוך ספר "השומר" - דברי חברים, הוצאת דביר ומשרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1957, עמודים 116–118

קישורים חיצוניים
----------------

* הפרופיל של משה גבעוני, באתר "ג'ני"

הערות שוליים
------------

1. ↑  שם החיבה של גבעוני "יוזובר" נגזר משמה של עיר הולדתו
2. ↑  בין הפועלים שפגש גבעוני בזכרון יעקב היו ישראל שוחט, צבי בקר, יחזקאל ניסנוב, מאיר חזנוביץ, סעדיה פז וישראל גלעדי
3. ↑  ההסכם עם מסחה כלל גם מסירת עבודות לארגון השומר
4. ↑  יחד עם גבעוני מונו לשמור על מסחה גם בן ציון משבץ, צבי בקר ואליהו איתן (קמניצקי)
5. ↑  משה גבעוני, דבר, 19 בינואר 1967
6. ↑  נפטר משה גבעוני מראשוני "השומר", למרחב, 19 בינואר 1967
7. ↑  משה גבעוני מראשוני "השומר" נפטר היום, על המשמר, 19 בינואר 1967
טיל רד-איי נורה מהמשגר
**FIM-43 רד־איי** (**FIM-43 Redeye**) הוא טיל כתף נגד מטוסים מונחה אינפרה אדום (מונחה חום) מתוצרת ג'נרל דיינמיקס האמריקנית. בספטמבר 1969 הופסק יצורו לאחר שכ־85,000 טילים יוצרו, בציפייה לרד-איי 2, שהפך מאוחר יותר ל-FIM-92 סטינגר.

פיתוח
-----

ב-1948 החל הצבא האמריקני לחפש אחר נשק נ"מ חדש לחיילי החי"ר, מאחר שמכונות ירייה התגלו כבלתי אפקטיביות כנגד מטוסי הסילון המהירים החדשים. מספר מערכות נבחנו אך אף אחת מהן לא נמצאה מתאימה. באמצע שנות החמישים החלה קונבאייר לבחון את היתכנות השימוש בטיל מונחה תת-אדום אותו יוכל לשאת אדם. בנובמבר 1956 הוצגו התוצאות של בחינות היתכנות אלו לצבא האמריקני ולחיל הנחתים האמריקני. ב-1957 נוסחו הדרישות הרשמיות, וב-1958 הוענק לקונבאייר החוזה להתחלת פיתוח המערכת.

ביולי 1959 החל מיזם הפיתוח, ובמרץ 1960 בוצע ניסוי הירי הראשון של הטיל. שיגורים מצינור שיגור החלו במאי 1961, ובעקבות אלו החלו ניסויים בשיגור הטילים כטילי כתף. בעיות טכניות מנעו את הכנסתו של הטיל ליצור סדרתי: הטיל לא עמד בדרישות שהוצבו - היה איטי, בעל כושר תמרון נמוך ולא מדויק דיו. במהלך הניסויים ברד-איי נעשה שימוש נרחב בטיל המטרה MQR-16 גאנראנר.

יצור בהיקף מוגבל של המערכת, שכונתה XM41 רד-איי בלוק 1 החל, וביוני 1963 קיבל הטיל את הכינוי XMIM-43A. בדיקות של מערכות מבלוק 1 נערכו בין 1965 ל-1966.

ב-1964 החל פיתוח של מערכות בלוק 2 שכונו XM41E1, כשהטיל כונה XMIM-43B. הטילים נמסרו באפריל 1966, וכללו חיישן חדש מקורר בגז, משגר שונה במקצת, וראש קרב משופר.

בין 1965 ל-1966 פיתחה ג'נרל דיינמיקס את הרד-איי בלוק 3, הגרסה האחרונה של המערכת שכונתה תחילה XM41E2, כאשר הטיל כונה XFIM-43C. הגרסה החדשה כלל ראש ביות זהה לזה של טילי הבלוק 2, אך כללה מנוע רקטי, ראש קרב ומרעום חדשים. המשגר של גרסה זאת כלל גם כוונת מסוג XM-62 ואלקטרוניקה משופרת. הטיל החדש היה יכול לבצע פניות ב-3 ג'י, ועל-פי הערכת הצבא האמריקני הסתברות ההריגה שלו בירי כנגד מטוסי סילון היא 0.4. יצור של מערכות בלוק 3 החל במאי 1967, וב-1968 הוכרז הבלוק 3 כמבצעי.

היסטוריה
--------

### מלחמת לבנון

הרד-איי היה טיל הכתף הראשון בשירות מערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי וכונה שם "בזק". המערך זוקף לזכותו את הפלת הבכורה העולמית של כלי טיס באמצעות הרד־איי כאשר ב־11 ביוני 1982, היום השישי למלחמת לבנון הראשונה, הצליח כוח של לוחמי נ"מ שצויד בטיל הרד-איי, להפיל מיג-23 של חיל האוויר הסורי. הטיל הוחלף בטיל ה-FIM-92 סטינגר ("ברקן") המתקדם יותר.

### הפלישה הסובייטית לאפגניסטן

במהלך הפלישה הסובייטית לאפגניסטן ב-1984 מסרה ארצות הברית טילי רד-איי ללוחמי המוג'הידין. לוחמי המוג'הידין הצליחו להפיל באמצעות הטילים מספר כלי טיס סובייטיים, ביניהם מספר מטוסי סוחוי 25 כמו גם מסוקי מי-24 ומי-8. עד נובמבר 1985 הוחלפו מרבית הטילים בטילי ה-FIM-92 סטינגר החדישים יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **FIM-43 רד-איי** |

* מוריה דיאמנט, ‏פעם אחת, באתר חיל האוויר הישראלי, יוני 2008
**FIFA 19** הוא המשחק ה-26 בסדרת FIFA, והמשחק השלישי בסדרה העושה שימוש במנוע frostbite כריסטיאנו רונאלדו נמצא על עטיפת המשחק בפעם השנייה ברציפות. גם הפעם לא תואמות גרסאות המשחק לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360 לגרסאות המשחק לפלייסטיישן 4 ול-Xbox One, ולא כוללות את מצב "The Journey".

לראשונה ניתן לשחק במשחק בהזרמה דרך האינטרנט בלבד, בטכנולוגיה שפותחה במקור על ידי חברת "פלייקאסט" הישראלית, בלי צורך לרכוש דיסק פיזי, בלי להוריד משחקים למכשיר ובלי צורך במעבד ובכרטיס גרפי מיוחדים.

The Journey
-----------

מצב "המסע" יחזור למשחק בפעם השלישית והאחרונה. הפעם משולבת ליגת האלופות במצב המשחק, בנוסף לשילוב סבו של הגיבור ג'ים האנטר, אלכס האנטר, ולשילוב חברו הטוב ביותר, דני ויליאמס, ואחותו למחצה קים האנטר. גם הפעם המסיימים יקבלו את קלפי הדמויות לקבוצה האולטימטיבית.

הזכויות על ליגת האלופות והליגה אירופית
--------------------------------------

ב-13 במאי 2018, כחודש לאחר תום החוזה עם חברת קונאמי, רכשה EA את הרישיון והזכויות לשימוש בליגת האלופות והליגה האירופאית.

שינוי זה ניכר במוד ה-"Career" בו היה ניתן להשתתף בליגת האלופות ובליגה האירופאית. שינוי זה ניכר גם במוד ה-"Ultimate Team" כאשר יצאו חבילות מיוחדות למשחק אשר אפשר להשיג מהן רק שחקנים המשחקים בליגת האלופות או בליגה האירופאית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **FIFA 19** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של FIFA 19 (באנגלית)
* FIFA 19, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
דגם F7 DKW
דגם F7 DKW
דגם F7 DKW, קבריולה, שנת 1937
דגם F7 DKW, ואן
**F7 DKW** היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת DKW וחברת Auto Union, בין השנים 1937–1938. יוצרו כ-80,000 יחידות.

חברת המכוניות והאופנועים DKW
----------------------------

דה-קה-וו: DKW‏ (Dampf-Kraft-Wagen) נוסדה ב-1916 כחברה לאביזרי קיטור ולמכוניות קיטור. ב-1920 הייתה DKW יצרנית האופנועים הגדולה בעולם.

בשנת 1932 אוחדו אאודי, DKW, הורך ונדראר (Wanderer) לחברה אחת - אוטו אוניון AG‏ (Auto Union). סמל החברה - ארבע טבעות שלובות נועד לסמן את איחוד בין ארבע החברות.

חברת פולקסווגן רכשה את החברה בשנת 1964.

גרסאות F7 DKW
-------------

* 2 דלתות
* 2 דלתות קופה קבריולה
* 2 דלתות קבריולה
* ואן

מפרט טכני ומידות
----------------

* מנוע 2 צילינדרים, 2 פעימות, 584 סמ"ק המפיק 13 כ"ס
* מנוע 2 צילינדרים, 2 פעימות, 692 סמ"ק המפיק 15 כ"ס
* תמסורת ידנית - 3 מהירויות
* אורך הרכב - 3,895 מ"מ
* רוחב - 1,480 מ"מ
* גובה - 1,500 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,610 מ"מ
* משקל - 750 ק"ג

ראו גם
------

* DKW מונזה
* F1 DKW
* F4 DKW
* F89 DKW
* DKW Schnellaster
* F11 DKW / DKW F12
* DKW ג'וניור
* F102 DKW
* אאודי
* פולקסווגן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **F7 DKW** בוויקישיתוף
**לאסלו דיאק** (בהונגרית: **Deák László**; ‏1 ביולי 1891, אגר, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 5 בנובמבר 1946, ז'אבאלי, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה), היה קולונל בצבא ממלכת הונגריה ובהמשך אוֹברפיהרר בוואפן אס אס, ממובילי הטבח בדרום באצ'קה ב-1942. לאחר המלחמה נשפט דיאק, הורשע והוצא להורג בתלייה בגין פשעי המלחמה.

קורות חייו
----------

### ראשית הקריירה

לאסלו דיאק נולד ב-1891 בעיר אגר שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. בין 1906–1909, למד דיאק בבית הספר התיכון הצבאי בשופרון ובהמשך סיים את האקדמיה הצבאית לודוויקה(אנ') שבבודפשט. ב-1912 הוצב ברגימנט הרגלים ה-19 של הצבא האוסטרו-הונגרי ועימו לחם במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה המשיך בשירות בצבא ממלכת הונגריה והתקדם לתפקיד מפקד רגימנט בדרגת קולונל.

### הטבח בדרום באצ'קה

 ערך מורחב – **הטבח בדרום באצ'קה**  

בינואר 1942, פיקד לאסלו דיאק על חיילי הרגימנט במהלך הטבח בדרום באצ'קה, הן באזור הכפרי והן בנובי סאד. גם לאחר שהגיעה ההנחיה מהממשל בבודפשט לחדול מהפעולה, טבחו חיילי הרגימנט בסיוע פולקסדויטשה בתושבי בצ'יי ורצחו 102 סרבים ו-110 מבני הקהילה היהודית במקום. במרץ 1942, לאחר מינויו של מיקלוש קאלאי לראש ממשלת הונגריה ולאור לחץ בינלאומי כבד, הוחל בהליכים פליליים נגד מבצעי הטבח. לאסלו דיאק נשפט והורשע על ידי בית דין צבאי. לפני מתן גזר הדין נמלט דיאק לווינה וביקש וקיבל שם מקלט מדיני.

### שלהי הקריירה ואחריתו

דיאק הצטרף לוואפן אס אס בדרגת אוֹברפיהרר ופיקד על יחידה צבאית שפעלה באזור וויבודינה. בשלהי 1944, לאחר הפיכת צלב החץ, שב לאסלו דיאק להונגריה, ושמו טוהר על ידי המערכת השלטונית הפרו-נאצית. בנובמבר 1944 מונה למפקד הרגימנט ה-61 בדיוויזיית ואפן גרנדיר אס אס ה-25 והשתתף בקרבות מול הצבא האדום באזור נובי סאד. בינואר 1945 מונה למפקד דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 ופיקד עליה לזמן קצר. בראשית מאי 1945 נפל בשבי צבא ארצות הברית באזור בוואריה. הוא הוסגר להונגריה וממנה ב-31 באוקטובר 1946 הוסגר ליוגוסלביה. דיאק הועמד לדין, הורשע ונידון למוות. ב-5 בנובמבר 1946 הוצא להורג בז'אבאלי בתלייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הטבח בדרום באצ'קה - מעשי הזוועה ההונגריים באוכלוסיות הסרבית והיהודית ב-1942, באתר konfliktuskutato.hu (בהונגרית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות השואה - באצ'קה, באתר יד ושם.
2. 1 2  לאסלו דיאק, באתר delvidekitragedia.hu (בהונגרית).
3. 1 2  לאסלו דיאק, באתר hdke.hu (בהונגרית).
4. ↑  75 שנים לטבח בדרום באצ'קה, באתר ujkor.hu (בהונגרית).
5. ↑  קבוצת הקרב "דיאק" של האס אס, באתר arcanum.hu (בהונגרית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 1780156012402449700006
* WorldCat (עם VIAF): 1780156012402449700006

 |
**FEC** (ראשי תיבות באנגלית של **F**orward **E**rror **C**orrection) היא טכניקה לתיקון שגיאות הנפוצה בתחומי הטלקומוניקציה, תורת המידע ותורת הקודים, כאשר מעבירים נתונים בערוצי תקשורת לא אמינים או רועשים.
הרעיון המרכזי הוא שהשולח מקודד את המסר תוך שימוש בייתור באמצעות **קוד לתיקון שגיאות**או **ECC**.
המתמטיקאי האמריקאי ריצ'רד המינג היה החלוץ בתחום זה ב-1940, והמציא את קוד תיקון השגיאות הראשון ב-1950, Hamming (7,4) Code.

תיאור המנגנון
-------------

FEC מושג על ידי הוספת יתירות למידע המועבר באמצעות אלגוריתם, כלומר שידור המסר מספר רב של פעמים. ביט מיותר עשוי להיות פונקציה מורכבת של ביטים רבים בקלט המקורי. המידע בפלט המקודד עלול לא להופיע כלל בצורתו המקורית; קודים הכוללים הקלט המקורי כפי שהוא מכונים **שיטתיים**, בעוד אלה שלא מכונים **בלתי-שיטתיים**.

דוגמה פשטנית של FEC היא להעביר כל ביט (ספרה -
0 ו-1) שלוש פעמים, קוד אשר ידוע בתור "קוד רפטטיבי (3,1)". דרך ערוץ רועש, ניתן לראות 8 גרסאות של הפלט, כמובא בטבלה להלן.

| שלישייה מתקבלת | כיצד נפרש את הקלט המתקבל |
| --- | --- |
| 000 | 0 (ללא שגיאות) |
| 001 | 0 |
| 010 | 0 |
| 100 | 0 |
| 111 | 1 (ללא שגיאות) |
| 110 | 1 |
| 101 | 1 |
| 011 | 1 |

המנגנון מאפשר תיקון של השגיאה בכל אחד משלוש הדגימות  על ידי "רוב קולות" או "דמוקרטית ההצבעה". יכולת התיקון של FEC במקרה זה היא טעות של עד 1 ביט בשלשה.

ראו גם
------

* קצב קוד
* קוד תיקון שגיאות
* Bit error ratio

הערות שוליים
------------

1. ↑  Charles Wang; Dean Sklar; Diana Johnson (Winter 2001–2002). "Forward Error-Correction Coding". *Crosslink — The Aerospace Corporation magazine of advances in aerospace technology*. The Aerospace Corporation. **3** (1). אורכב מ-המקור ב-2012-02-25. נבדק ב-2017-07-24. How Forward Error-Correcting Codes Work
2. ↑  Hamming, R. W. (באפריל 1950). "Error Detecting and Error Correcting Codes" (PDF). *Bell System Tech. J*. USA: AT&T. **29** (2): 147–160. doi:10.1002/j.1538-7305.1950.tb00463.x. נבדק ב-4 בדצמבר 2012. `{{cite journal}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
**לאסלו פאל** (בהונגרית: **Paál László**; ‏30 ביולי 1846 בזאם – 3 במרץ 1879 בשרנטון-לה-פון שבצרפת) היה צייר הונגרי, התמקד בעיקר בציורי נוף וטבע ונחשב לאחד החשובים בתחום זה בהונגריה מאז ומעולם.

ביוגרפיה
--------

פאל נולד ביישוב זאם (Zám) בטרנסילבניה, אז באימפריה האוסטרית, כיום במחוז הונדוארה ברומניה. משפחתו הייתה ממוצא אצילי סקלרי, שירדה מנכסיה. אביו יוז'ף פאל, היה איש שירות הדואר. אמו לואיזה לבית פילפ גודלה כבת מאומצת של הברון לאסלו נופצ'ה. כתוצאה מתפקידו של אביו נדד פאל הרבה בילדותו ברחבי ממלכת הונגריה שהייתה באותה תקופה תחת שלטון בית הבסבורג. פאל החל להתעניין באיור ובציור מגיל צעיר. הוא היה תלמיד מצטיין בבית הספר לציור באראד ושם גם הכיר את מי שהיה לחברו ולמורה שלו - מיהאי מונקאצ'י. באותן השנים, המחצית הראשונה של שנות ה-60 של המאה ה-19, צייר בסגנון רומנטי נופים ומקומות רבים ברחבי טרנסילבניה. ב-1866 התקבל לאקדמיה לאמנות בווינה שם למד אצל אלברט צימרמן. ב-1869 החל להציג בתערוכות בפשט ובאותה שנה קיבל מלגה כדי להמשיך את לימודיו במינכן. ב-1870 זכה במלגה נוספת כדי להמשיך את לימודיו בהולנד.

יצירתו
------

פאל היה מציירי הנוף ההונגרים המשפיעים ביותר. עבודותיו הראשונות מתאפיינות בצבעים כהים ובמשחקי אור וצל. יחד עם מונקאצ'י ידידו, העריכו השניים את האמנים הגרמנים והולנדים בני המאה ה-17 כמו פרנס הלס ורמברנדט. ב-1871, בעת ששהה בלונדון, למד מציוריו של ג'ון קונסטבל ומכאן ואילך הפכו ציוריו לבהירים יותר, מוארים יותר והוא החל לעשות ניסויים בצבעי מים. ביקורו השני בהולנד ב-1872 שחרר עוד יותר את פלטת הצבעים של ועבודותיו הפכו לברורות, צבעוניות ובעלות כתמי צבע גדולים. על רקע זה אפשרות שיוכו לאסכולת ברביזון איננה מפתיעה. בדומה לאימפרסיוניסטים הצרפתים צייר ציורי נוף באוויר הפתוח, אך עם גוון של ה'הונגריות' הטבעית שלו.

גלריה
-----

* שביל ביער פונטנבלו, הגלריה הלאומית של הונגריהשביל ביער פונטנבלו, הגלריה הלאומית של הונגריה
* עצי צפצפה (1878), הגלריה הלאומית של הונגריהעצי צפצפה (1878), הגלריה הלאומית של הונגריה
* לאסלו פאל, ציור מאת מיהאי מונקאצ'ילאסלו פאל, ציור מאת מיהאי מונקאצ'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאסלו פאל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169844786 (data)
* GND: 119532166
* ISNI: 0000 0000 6678 0418
* LCCN: n84186306
* RKD: 61365
* SUDOC: 244406847
* ULAN: 500099547
* VIAF: 303319673
* WorldCat: lccn-n84186306

 |
ארצם של הביטוריגים
השבטים בגאליה
**ביטוריגים** או **ביטוריגים קובים** (Bituriges Cubii) היו שבט גאלי ממרכז גאליה בעמק הלואר. האופידום החשוב ביותר בשטחם היה אווריקום (בורז' המודרנית).

היות שלגאלים לא היה כתב משלהם, הם לא הותירו מסמכים כתובים אודותם. לכן, מעט מאוד ידוע על הביטוריגים בתקופה שקדמה למלחמת גאליה (58 - 50 לפנה"ס). חפירות ארכאולוגיות גילו ישוב גדול ממאה ה-5 לפנה"ס בבורז', המיוחס להם. נראה שהביטוריגים היו בני חסות של האיידואים והורכבו משתי חמולות גדולות. השפעתם לא הייתה גדולה, אך היו מרכז חשוב של הדת הקלטית עם מרכזי פולחן דרואידים חשובים.

בעת מלחמת גאליה התנגדו בעוז ליוליוס קיסר, במיוחד בעת מרד ורקינגטוריקס. המשיכו במאבק גם אחרי תבוסתו של ורקינגטוריקס במצור על אלסיה והוכרעו סופית רק בחורף 51 לפנה"ס, כמה חודשים לאחר תום המצור על אלסיה. לאחר כיבוש גאליה שמרו על נאמנות לרומא והשתלבו היטב באימפריה.

ארצם הייתה עשירה בשדות טובים והם גידלו בעיקר שעורה וחזירים. כמו כן היית עשירה בעופרות ברזל. ארגנטומאגוס (Argentomagus) הייתה מרכז ביטוריגי לעבודות המתכת. חפירות גילו כלי ברזל נאים רבים מאיכות טובה בשטחם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביטוריגים** בוויקישיתוף
* ביטוריגים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**פולקסווגן ארטאון** (באנגלית: **Volkswagen Arteon**) היא מכונית קומפקטית במרכב קופה או סטיישן (בדגם שטוניג ברייק) שמיוצרת על ידי פולקסווגן משנת 2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2017 והגיעה לישראל בשנת 2021.

מפרט טכני
---------

הארטאון כוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס או מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-190 או 280 כוחות סוס. היצע מנועי הדיזל כולל מנוע טורבו דיזל בנפח 2.0 ליטרים המספק כ־150 או 190 או 240 כוחות סוס בגרסת הבי-טורבו.

מתיחת פנים 2020
---------------

בשנת 2020 עברה הארטאון מתיחת פנים, הכוללת עיצוב חדש לגלגלים ולפגושים עדכון האבזור והוספת שלוש גרסאות חדשות.

### הגרסאות

מתיחת הפנים בשנת 2020 הוסיפה מרכב סטיישן ושתי גרסאות חדשות (גרסה עם מנוע היברידי נטען אין וגרסת ביצועים הנקראת ארטאון R). הגרסה הראשונה, **ארטאון שטוניג ברייק** גרסה בעלת מרכב סטיישן הכוללת מנוע אותם היצע מנועים (מנועי בנזין ודיזל). היא הוצגה יחד עם מתיחת הפנים בשנת 2020. הגרסה השנייה, **ארטאון R** בעבר הציעה פולקסווגן חבילת R ליין הנותן לדגם מראה ספורטיבי בלבד לאחר מתיחת הפנים הציגה פולקסווגן דגם "ביצועים" הכולל מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-320 כוחות סוס. הוא הוצג יחד עם מתיחת הפנים. הגרסה השלישית, **ארטאון היברידי פלאג-אין** גרסה בעלת מערכת הנעה היברידית נטענת הכוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.4 ליטרים עם מנוע חשמלי. שני המנועים מספקים יחד 218 כוחות סוס. טוח הנסיעה החשמלי הוא 53 קילומטרים.

גלריה
-----

* לפני מתיחת הפניםלפני מתיחת הפנים
* אחרי מתיחת הפניםאחרי מתיחת הפנים
* דגם השטוניג ברייקדגם השטוניג ברייק
* גרסת הביצועים Rגרסת הביצועים R

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פולקסווגן ארטאון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פולקסווגן ארטאון (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  2017 פולקסווגן ארטאון נחשפת – מחליפת ה-CC, באתר קארטיוב, ‏6 במרץ 2017
2. ↑  ביבוא מקביל: 2021 פולקסווגן ארטאון בישראל - מחיר החל מ-249,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏19 באפריל 2021
3. ↑  רועי צוקרמן, פולקסווגן ארטאון מחודשת - בדרך לישראל?, באתר אוטו מגזין, ‏28 ביוני 2020
4. ↑  כולל דגם סטיישן: 2021 פולקסווגן ארטאון החדשה נחשפת, באתר קארטיוב, ‏24 ביוני 2020
**FIFA 17** הוא משחק וידאו מסדרת המשחקים FIFA. המשחק יצא ב-27 בספטמבר 2016 בצפון אמריקה וב-29 בספטמבר בשאר העולם. המשחק יכול להיות משוחק באמצעות קונסולת הפלייסטיישן 3 ו-4 אקס בוקס וואן ו-360 ובאמצעות מחשב אישי. FIFA 17 הוא המשחק הראשון בסדרת FIFA המשתמש במנוע המשחק Frostbite. ב-21 ביולי 2016, לאחר הצבעה של ציבור הרחב, הוכרז שמרקו רויס יוצג על העטיפה של המשחק.

חלק מהשיפורים ב-FIFA 17 ביחס למשחקים קודמים בסדרת המשחקים הם מאפיינים חדשים כמו טכניקות התקפה חדשות, מערכת חכמה המשנה את תגובת השחקנים, שיפורים באינטראקציות פיזיות בין שחקנים והוספת שני מצבים חדשים בשם FUT Champions ,The Journey.

The Journey
-----------

בקונסולות המשחקים Xbox one ו-PS4 זמין מצב משחק חדש לשחקן יחיד. מצב משחק זה נקרא The Journey (המסע).

The Journey הוא מצב בו השחקנים משחקים בתור אלכס האנטר, שהוא דמות בדויה של כדורגלן בן 17 מקלפאם, לונדון. סבו של אלכס האנטר הוא החלוץ האנגלי לשעבר, ג'ים האנטר שהבקיע 22 שערים בעונת 69–1968. תחת ההדרכה של סבו, האנטר מנסה להשיג את מטרתו: להיות כדורגלן בפרמייר ליג.

אפשרות נוספת במשחק היא FUT Champions, במצב זה השחקן אמור לשחק נגד שחקן אחר, מצב זה אפשרי לשחק רק בסופי שבוע.  מטרת המצב היא שכל משחק שהשחקן מנצח השחקן יעלה רמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **FIFA 17** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של FIFA 17 (באנגלית)
* FIFA 17, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chris Pereira, FIFA 17 Announced, Abandons Existing Engine for Battlefield's Frostbite, GameSpot, ‏2016-06-06 (באנגלית)
2. ↑  "Dortmund's Marco Reus wins vote to feature on FIFA 17 cover". *ESPNFC.com*. נבדק ב-2017-06-03.
3. ↑  FIFA 17 - The Journey - EA SPORTS - Official Site, www.easports.com (באנגלית)
4. ↑  FUT Champions - FIFA 17 - EA SPORTS, www.easports.com (באנגלית)
**ביטוח משנה** או **מבטח משנה** (באנגלית: **Reinsurance**) היא שיטה לניהול סיכונים פיננסיים המאפשרת פיזור של הסיכון בין מבטחים שונים. בשיטה זו חברות הביטוח ("המבוטחות במשנה") מעבירות למבטחי המשנה חלק מהסיכונים הכספיים בגין פוליסות שהן הנפיקו לציבור.

ביטוח משנה נועד לבטח סיכונים בהיקף גדול מהיכולת הכלכלית הטבעית של חברות הביטוח, בעיקר במקרי קיצון שעשויים להוביל להתמוטטות חברת הביטוח בשל חוסר היכולת לפרוע את התחייבויותיהן. הנטל אותו לוקחות על עצמן חברות הביטוח מכונה "שייר" (מאנגלית: Share). תמורת ביטוח המשנה משלמות חברות הביטוח חלק מהפרמיה שהן מקבלות מלקוחותיהן. 

נהוג לחלק את סוגי ביטוח המשנה ל**ביטוח משנה פקולטטיבי** (רצוני), בו מבטח המשנה יכול לקבל או לדחות את העסקים המוצעים לביטוח, מול **ביטוח משנה אובליגטורי** (חוזי), שבו מבטח המשנה מתחייב בחוזה לקבל לביטוח את כל העסקים שיועברו לו על ידי המבטח הישיר בהתאם לתנאי החוזה. ביטוח משנה אובליגטורי קל יותר לתפעול, משום שאינו מצריך משא ומתן נפרד על כל חוזה ביטוח בין המבטח למבטח המשנה, אך הוא מצריך אמון גדול יותר של מבטח המשנה שבכך שהמבטח הישיר פועל נכון בסיכונים שהוא מבטח. 

מבטחי המשנה הגדולים בעולם הם חברת "Munich Re", חברת "Swiss Re", שוק הביטוח לוידס של לונדון וחברת "Gen Re" של תאגיד ברקשייר האת'וויי.

בישראל נוהגות חברות הביטוח לקנות ביטוח משנה בחו"ל. מכיוון שקרנות הפנסיה בישראל מתבססות על ערבות הדדית, רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון מחייבת קרנות פנסיה המונות פחות מ-1,500 עמיתים לרכוש ביטוח משנה. בפועל, למרות שבכל קרנות הפנסיה בישראל יש יותר מ-1,500 עמיתים, חלקן עדיין מעבירות את הסיכונים לידי מבטח משנה. מבטחי המשנה המבטחים את קרנות הפנסיה בישראל הם: "Swiss Re" ו- "Scor".

קישורים חיצוניים
----------------

* זיו רייך, ביטוח משנה – Reinsurance, באתר כתב העת "ביטוח ופיננסים"
* רועי גלעד ושחר ולנר, ביטוח משנה
* ביטוח משנה בקרנות הפנסיה בישראל, באתר פנסיוני.קום

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתי אפללו, ידין ענתבי לחברות הביטוח: פרטו את חשיפתכן למבטחות משנה גדולות בחו"ל, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2008
2. ↑  אלעזר לוין, ‏הפרמיה לביטוח שייר ברעידת אדמה התייקרה ב-50%, באתר גלובס, 2 בינואר 2001
3. ↑  עירן פאר, ‏שתי חברות ביטוח משנה אירופיות מחזיקות במחצית משוק ביטוח המשנה בישראל, באתר גלובס, 26 בספטמבר 2005
4. ↑  מירב ארלוזורוב, חברות הביטוח מזהירות: מבטחי משנה לא יסכימו לשינוי בתביעות סיעוד, באתר TheMarker‏, 3 באפריל 2017
5. ↑  גולן חזני, הישראליות עיצבנו את השוויצרים, וביטוחי הרכב עלולים להתייקר, באתר כלכליסט, 26 ביולי 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529505405171
* BnF: cb11974686g (data)
* GND: 4050860-2
* LCCN: sh85112467
* NDL: 00569992
* NKC: ph229518

 |
המונח "גבעת ונוס" מפנה לכאן. לערך העוסק באזור בגוף האדם מעל איברי המין, ראו כף הערווה.

|  |
| --- |
| 

**בליטתכף היד**

**בליטתתת-כף היד**

 |

שרירי כף יד שמאל במבט קדמי
**בליטת כף היד** (TA: Thenar; Eminentia thenaris) או **גבעת האגודל** היא בליטה שרירית בבסיס האגודל. הבליטה מכילה שרירים המניעים את האגודל לכיוון מנוגד, הכיוון שמאפשר אחיזות ותמרונים מורכבים של חפצים בעזרת אצבעות כף היד.

שרירים
------

כף היד מכילה חיתולית העוטפת את תכולתה, עמוקה מעור כף היד. בין שאר מהלכיה בכף היד, החיתולית גם עוטפת ומגדירה את שלושת השרירים הקצרים בבליטת כף היד:

* השריר מצדיד האגודל הקצר - מרחיק (מצדיד) את האגודל במפרק בין עצמות שורש כף היד לעצם המסרק הראשונה ומסייע בהנגדתו
* השריר כופף האגודל הקצר - מכופף את האגודל במפרק בין עצמות שורש כף היד לעצם המסרק הראשונה ובמפרק בין עצם המסרק לגליל המקורב של האגודל ומסייע בהנגדתו
* השריר מנגד האגודל - מנגד את האגודל ומסובב אותו פנימה

שרירי בליטת כף היד אחראים בעיקר לתנועה המנוגדת של האגודל, כלומר לתנועת האגודל לכיוון מרכז כף היד או כנגד ארבע האצבעות התיכונות של כף היד.

שרירים נוספים המסייעים לתנועה המנוגדת של האגודל הם השריר מתוויך האגודל והשריר כופף האגודל הארוך.

עצבוב
-----

שלושת שרירי בליטת כף היד מעוצבבים על ידי הענף החוזר של עצב התווך, המכיל סיבים שמוצאם בשורש העצב הצווארי השמיני ובשורש העצב החזי הראשון (C8, T1).

ראו גם
------

* בליטת תת-כף היד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A01.2.07.023

 |