recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
תרשים של הלב. עורק הריאה יוצא מהחדר הימני.
**עוֹרֵק הָרֵאָה** (TA: arteria pulmonalis) הוא עורק בחזה היוצא מן החדר הימני של הלב ונושא דם לא-מחומצן אל הריאות.

אנטומיה
-------

ראשיתו של עורק הריאה היא בבסיסו של החדר הימני של הלב. בשלב זה, שאורכו חמישה סנטימטרים, הוא נקרא גזע הריאה (truncus pulmonalis) או עורק הריאה הראשי, וקוטרו בו הוא שלושה סנטימטרים. לאחר מקטע זה העורק מתפצל לשני עורקי הריאה, הימני והשמאלי הנושאים דם לא מחומצן אל הריאה המתאימה.

התפתחות עוברית
--------------

עורקי הריאה מתפתחים מהגזע העורקי וקשת הלוע השישית. הגזע העורקי הוא מבנה הנוצר במהלך התפתחות הלב כיורש של החרוט העורקי.

לקראת השבוע השלישי לחיים העובריים צינורות פנים הלב מפתחים בליטה בחלק הקרוב ביותר ללב, הנקראת בולבוס הלב, ומהחלק העליון של בליטה זו מתפתח הגזע העורקי. כאשר במהלך ההתפתחות העוברית של הלב, רקמות הלב מתקפלות, הגזע העורקי נחשף והופך למה שעתיד להיות חדרי הלב הימני והשמאלי. עם התפתחות המחיצה בין שני חדרי הלב, שתי בליטות נוצרות משני צדדיו של הגזע העורקי. בליטות אלה הולכות וגדלות עד שהגזע מתפצל לאבי העורקים ולעורקי הריאה.

במהלך החיים העובריים, הצינור העורקי מחבר בין הגזע הריאתי לקשת אבי העורקים, ובכך מאפשר לדם לעקוף את הריאות שעדיין אינן מחמצנות את הדם.

פיזיולוגיה
----------

עורק הריאה נושא דם לא מחומצן מהחדר הימני אל הריאות. בריאות הדם עובר בנימים הסמוכים לנאדיות ומתחמצן בתהליך הנשימה.

בניגוד לעורקי הריאה המספקים דם לא-מחומצן, עורקי הסימפונות מספקים דם מחומצן וחומרי מזון לרקמת הריאה עצמה.

### לחץ דם ריאתי

לחץ הדם הריאתי, קרי לחץ הדם בעורק הריאה, נמדד על ידי צנתר המוכנס לעורק הריאה. לחץ הדם הריאתי הממוצע הוא 9–18 מ"מ כספית.

היבטים קליניים
--------------

לעורק הריאה חשיבות במספר מצבים קליניים. יתר לחץ דם ריאתי הוא מחלה המתארת עלייה בלחץ הדם בעורק הריאה, והיא מוגדרת כלחץ דם ממוצע גבוה מ-25 מ"מ כספית. יתר לחץ דם כזה עלול להיגרם ממחלות לב, כגון אי-ספיקת לב, ממחלות ריאתיות כמו מחלת ריאות חסימתית כרונית וסקלרודרמה, או ממחלות תסחיפיות כמו בתסחיף ריאתי.

תסחיף ריאתי הוא קריש דם המגיע למחזור הדם הריאתי וחוסם את אחד מעורקי הריאה או את סעיפיהם. מקורו של הקריש יכול להיות בפקקת ורידים עמוקים.

ראו גם
------

* מחזור הדם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עורק הריאה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548548405171
* BnF: cb125126239 (data)
* LCCN: sh85108996
* TA98: A12.2.01.101

 |
**צירין** (בבלארוסית: **Цырын**, בפולנית: **Cyryn**, ברוסית: **Цирин**) הוא כפר חקלאי במחוז גרודנו בבלארוס.

גאוגרפיה
--------

הכפר ממוקם ליד הגבול עם מחוז ברסט, 18 ק"מ מדרום לעיירה קרליץ ו-13 ק"מ צפון-מזרחית להרדזישצ'ה. הכפר ניצב על הגדה הימנית של נהר סרבץ' (Сэрвач). הוא מקושר בכבישים מקומיים עם קרליץ והכפר ורונצ'ה (Варонча).

היסטוריה
--------

צירין הוזכרה לראשונה במאה ה-16, כרכוש הדוכסים הגדולים של ליטא(רו'). בשנת 1792, אישר סטניסלאב פוניאטובסקי את מתן זכויות מגדבורג ואושר שלט האצולה של העיר *צבי עומד בשדה כחול*. כתוצאה מהחלוקה שנייה של פולין (1793) צירין הפכה לחלק מהאימפריה הרוסית. בשנת 1852 נבנתה הכנסייה האורתודוקסית מעץ (שלא שרדה). בסוף המאה ה-19 ותחילת ה-20 היו בעיירה מועצה, שלוש כנסיות, בית כנסת, בית מחסה, טחנת מים; שני ירידים התקיימו בקביעות. ב-1908 היו 110 בתי אב בכפר. בעקבות הסכם ריגה (1921) צירין הפכה לחלק מהרפובליקה הפולנית השנייה. מאז 1939 היא הייתה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית עד לעצמאות בלארוס ב-1991. בשנת 2000, היו 240 בתי אב ו-671 תושבים; בשנת 2009 - 500 תושבים.

מקור שם המשפחה היהודי צירינסקי
------------------------------

כנראה בסוף המאה ה-17 משפחה יהודית לקחה על עצמה את שם המקום כפי שהיה נהוג באותה תקופה. במאה ה-19 צאצאי המשפחה התגוררו בעיקר במקום ובעיר הסמוכה מיר. בתקופה זו המשפחה המורחבת מנתה כמה מאות ועסקה כנראה בעיקר במקצועות הקשורים ליערות כגון חוטבי עצים, נגרים, אספקת עצי הסקה. בנוסף חלקם ייצרו גבינות ומוצרים מזון אחרים, עסקו במסחר מתכת וייצרו בגדים. הצירינסקי מאזור נבהרדק היו הבעלים של שטחי אדמה ובעלי מפעל לייצור לבנים.
המשפחה מנבהרדק התפזרה לכיוונים שונים בעיקר לוילנא ולגרודנו. חלק אחר של המשפחה עבר לפינסק ולמוהילב בדרום ומשם לצפון מזרח אוקראינה.

אטרקציות
--------

כנסיית צירין. תמונה מתחילת המאה העשרים
* הכנסייה האורתודוקסית של המלאך מיכאל הקדוש שנבנתה ב-1991. האתר נבנה על חורבות כנסייה מ-1852.
* כנסייה משנות ה-80 של המאה ה-20
* בית הקברות היהודי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צירין** בוויקישיתוף
* "צירין", באתר JewishGen (באנגלית)
* Tsirin באתר globus.tut.by
* Tsirin באתר radzima.org
* מקור השם צירינסקי (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מפקד
2. ↑  אתר "גלובוס בלארוס"

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"צירין"**.
**האיטים פולנים** הם תושבי האיטי, שמוצאם פולני.

קזאלה, כפר קטן כ-45 קילומטר מפורט-או-פרנס, נחשב למרכז האוכלוסייה העיקרי של הקהילה הפולנית בהאיטי, אך ישנם גם כפרים אחרים. בקזאלה ישנם צאצאים של חברי הלגיון הפולני, יחידות צבאיות ששירתו בצבא הצרפתי, שהצטרפו לעבדים במרד העבדים בהאיטי. ההערכה היא כי כ-400 עד 500 מהפולנים הללו התיישבו בהאיטי לאחר המרד. הם קיבלו מעמד מיוחד מז'אן-ז'אק דסאלין, קיסר האיטי ואזרחות מלאה.

היסטוריה
--------

בשנת 1802 הוסיף נפוליאון ללגיון הפולני כ-5,200 איש בכדי לעזור לכוחות הצרפתיים ששלח לסן דומנג כדי לדכא את מרד העבדים. לחלקם נאמר שיש בסן דומינג מרד של אסירים. לאחר שהגיעו, נודע להם כי הצרפתים מנסים לדכא מרד על של אפריקאים משועבדים שנלחמים למען חירותם.

פולנים רבים האמינו שאם הם יילחמו למען צרפת, נפוליאון בונפרטה יגמול להם על ידי השבת עצמאות פולין, שהסתיימה.

הרבה מן החיילים הפולנים עזבו את הצבא הצרפתי והצטרפו למורדים.

לאחר שהאיטי קיבלה את עצמאותה, עזר דסאלין לפולנים והורה שלא לטבוח בהם, כמו שטבחו בשאר הלבנים האיטי. הוא העניק את סיווג הפולנים כשחורים, והעניק להם אזרחות האיטית מלאה. דאסלין את העם הפולני "הכושים הלבנים של אירופה", שנחשבה אז לכבוד גדול, מכיוון שמשמעותו אחווה בין הפולנים להאיטים.

צאצאי הפולנים בהאיטי היו איכרים כמו הרוב הגדול של התושבים באי.

עשרות שנים מאוחר יותר, באמצע המאה ה-20, פרנסואה דובליה, נשיא האיטי שהיה ידוע בדעותיו הלאומיות והשחורות, השתמש באותו מושג של "כושים לבנים אירופיים" תוך שהוא מתייחס לעם הפולני.

בתקופתו של דובליה, הפכה העיירה הקטנה קזאלה למעוז קומוניסטי, שם התעמתו צעירים רבים עם משטרו של דובליה. ב-29 במרץ 1969 התרחש טבח קזאלה, כאשר הטונטון מקוט תקף את הכפר. בטבח זה נרצחו 23 צעירים, נאנסו נשים ונפצעו רבים.

בשנת 1983, ביקר האפיפיור יוחנן פאולוס השני בהאיטי. הוא הזכיר כיצד הפולנים תרמו למרד העבדים שהוביל לעצמאותה של האיטי.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Zena, THROUGH ZENA'S EYES - BLACK HISTORY MONTH 2011: Feb. 17 – Polish Haitians: How They Came to Be, THROUGH ZENA'S EYES - BLACK HISTORY MONTH 2011, ‏2011-02-17
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Sebastian Rypson, "Being Poloné in Haiti: Origins, Survivals, Development, and Narrative Production of the Polish Presence in Haiti"
3. 1 2 3 4 5  Haiti Cherie, Haiti Chérie: Polish descendants in Haiti. Haiti Chérie, ‏2012-12-10

| האיטים לפי מוצא |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| האיטים אמריקאים • האיטים גרמנים • האיטים הודים • האיטים ערבים • האיטים פולנים • האיטים צרפתים |  |

 |
**קראק** (מלועזית: **Crack**) הוא תוכנית המיועדת לעקיפת מנגנון הגנה של תוכנה, כלומר לאפשר שימוש מלא בתוכנה מסוימת, כזו שמורידים מהאינטרנט בגרסאות הדגמה או ניסיון או כזו שנמכרת עם מנגנון הגנה שנועד למנוע הפצה לא חוקית. מטרת הקראק היא עקיפת המנגנונים בתוכנה שנועדו להגביל את השימוש בה.

הקראקים אינם תופסים מקום רב בזיכרון המחשב (בדרך כלל מדובר על מגה בייטים בודדים). הקראק משטה בתוכנה וגורם לה "לחשוב" שהמשתמש רכש אותה, או שהוא פשוט מונע ממנה לבדוק האם היא נרכשה. ישנם סוגים של קראקים המבטלים את הצורך בתקליטורים כאשר התוכנה על דיסק קשיח, או שמאפשרים להעתיק את התוכנה כאשר היא מוגנת. ברוב המקרים שימוש בקראק לא יעזור אם תוכנה או חלק ממנה תלויים בשירותי החברה באינטרנט, שכן אימות המספר הסידורי ייכשל בשרתי החברה המספקת את השירות.

שימוש בקראק עלול להוות הפרת זכויות היוצרים.

יצירת קראק
----------

יצירת קראק קלאסי כוללת לרוב שלושה שלבים עיקריים:

1. שימוש בהידור לאחור כדי לקבל את רשימת ההוראות התכנותיות של תוכנית המחשב.
2. ביצוע מעקב (Debug) וניתוח התוכנית בשיטות שונות כדי להבין היכן וכיצד מתבצעות בדיקות המקוריות.
3. החלפת ההוראות שמבצעות את בדיקות המקוריות בהוראות חלופיות שגורמות לשינוי באופי זרימת התוכנית כך שהבדיקות המקוריות לכאורה תמיד יצליחו.

ראו גם
------

* מספר סידורי (תוכנה)
* הגנת תוכנה
* DEViANCE
* פריצת תוכנה
**קנת מרשל "קן" ווֹלְשׁ** (באנגלית: **Kenneth Marshall "Ken" Walsh**; נולד ב-11 בפברואר 1945 באורנג', ניו ג'רזי) הוא שחיין עבר אמריקאי. אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) בעל 2 מדליות זהב ומדליית כסף ושיאן עולם במשחה ל-100 מטר חופשי (1967–1968).

ביוגרפיה
--------

וולש נולד באורנג', ניו ג'רזי וגדל בפונט ודרה ביץ', פלורידה. הוא למד באוניברסיטת המדינה של מישיגן והתאמן בהדרכתו של צ'ארלס מקאפרי.

### 1967

#### שיאן עולם

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בויניפג, קנדה בסוף יולי תחילת אוגוסט 1967 הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 3:34.8 דקות ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב (3:59.31 דקות). חודש לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו, יפן בסוף אוגוסט תחילת ספטמבר הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:32.6 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 52.6 שניות, שיפור לשיא בן 3 השנים של אלן גוטוולה מצרפת ובן ארצו סטיב קלארק (52.9 שניות) ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 3:57.2 דקות.

### 1968

#### אלוף אולימפי

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה וולש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחי שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם זכרי זורן, סטיבן רריץ' ומארק ספיץ בשיא עולם חדש של 3:31.7 דקות לפני ברית המועצות (3:34.2 דקות) ואוסטרליה (3:34.7 דקות), ובמשחה שליום 4x100 מטר מעורב ביחד עם צ'ארלס היקוקס, דון מקנזי ודאגלס ראסל בשיא עולם חדש של 3:54.9 דקות, לפני גרמניה המזרחית (3:57.5 דקות) וברית המועצות (4:00.7 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.8 שניות, אחרי מייקל ונדן מאוסטרליה שקבע שיא עולם חדש של 52.2 שניות ולפני מארק ספיץ (53.0 שניות).

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי

קישורים חיצוניים
----------------

* קנת וולש, באתר olympedia.org
שמן דני של Watco, מיושם על בסיס עץ
**שמן דני** (באנגלית: **Danish Oil**) הוא שמן לגימור עץ (אנ'), העשוי לרוב משמן טונג (אנ') או שמן פשתן מפולמר. מכיוון שאין לו נוסחה מוגדרת תקנית, הרכבו משתנה בין היצרנים.

שמן דני הוא שמן מתייבש קשה, כלומר הוא יכול להתפלמר לצורה מוצקה כאשר הוא מגיב עם חמצן באטמוספירה. זה יכול לספק גימור סאטן עמיד, לעיתים קרובות עמיד במים, או לשמש כפריימר על עץ חשוף לפני מריחת צבע או לכה. זהו גימור "שמן ארוך", תערובת של שמן וורנית, בדרך כלל בערך שליש לכה והשאר שמן.

שימושים
-------

כאשר נמרח בשכבות על עץ, שמן דני הופך לגימור סאטן קשיח שעמיד היטב בפני נוזלים. מכיוון שהציפוי המוגמר אינו מבריק או חלקלק, זהו גימור מתאים לפריטים כמו כלי אוכל או ידיות כלי עבודה, נותן עמידות נוספת למים וגם מותיר גימור כהה לעץ. גוונים מיוחדים קיימים אם יש צורך גם בצביעת העץ.

יישום
-----

בהשוואה ללכה הוא פשוט למריחה, בדרך כלל מנה של שלוש שכבות במברשת או מטלית כאשר כל עודף נמחק זמן קצר לאחר היישום. הגימור נשאר לייבוש כ-4–24 שעות בין שכבה לשכבה, תלוי בתערובת שבה נעשה שימוש ובעץ המטופל. שמן דני מספק כיסוי של כ-12.5 מ"ר לליטר.

בעירה ספונטנית
--------------

לסמרטוטים המשמשים לשמן דני, כמו אלה המשמשים למריחת שמן פשתן, יש סיכון פוטנציאלי לבעירה ספונטנית ולהתלקחות כתוצאה מחמצון אקסותרמי, לכן עדיף לייבש סמרטוטים שטוחים לפני השלכתם, או להשרות אותם במים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Allen, Sam (1995). *Classic Finishing Techniques*. New York: Sterling Publishing. p. 70. ISBN 978-0-8069-0513-6.
2. ↑  Haynes, Williams (1946). "XIX: Materials for To-morrow". *This Chemical Age*. London: Secker and Warburg. p. 247.
3. ↑  Jackson, Albert; David Day (1996-10-03). *Collins Complete Woodworker's Manual*. HarperCollins. ISBN 978-0-00-414005-6.
4. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2015-05-15. נבדק ב-2015-05-25. `{{cite web}}`:  (עזרה)
ה**פיברוך** (Piobaireachd) נחשב לאחת הצורות המיוחדות והקשות ביותר של המוזיקה הסקוטית לחמת חלילים.

הפיברוך הוא ה"מוזיקה הקלאסית של חמת החלילים", בניגוד לריקודים ומארשים. למעשה, במסורת המוזיקלית הסקוטית יש חלוקה ברורה בין מה שמכונה Ceol Beag ("מוזיקה קטנה") ו - Ceol Meadhonach ("מוזיקה בינונית") - מארשים, ריקודים וקטעי Air איטיים, לבין ה - Ceol Mor ("מוזיקה גדולה"), ז’אנר שהוא כולו פיברוך.

שורשי הפיברוך נעוצים בחברה הסקוטית השבטית של אזור ה- Highlands. החברה הייתה מחולקת לשבטים (Clans), שלכל אחד מהם היו סמלים ייחודיים משלו (דגם משבצות, סמל וכו’). עוד גורם שמאחוריו יכלו חברי השבט להתאחד היה הפיברוך. יצירות אלו שימשו בעיקר לציון אירועים שונים, כמו אספה של השבט, מותו של ראש השבט, או יציאה לקרב. פונקציות אלו השתמרו בשמות, ועד היום קיימים קטעי פיברוך עם שמות כמו MacFarlane’s Gathering, Mackintosh’s Lament, Black Donals’d March to the Battle of Inverlochy, וכו’.

שימוש במוזיקה זו היה נפוץ בין המאות ה-15 וה-18. בסוף המאה ה-18 האנגלים כבשו את כל סקוטלנד ודיכאו בחוזקה את כל סממני התרבות של ההיילנדס, מה שהוביל להרס החברה השבטית. באמצע התקופה הוויקטוריאנית החלה מחדש התעניינות בתרבות הזו, מה שהוביל בין השאר לפיברוכים הראשונים הכתובים בתווים.

במקור היה הפיברוך עובר ממורה לתלמיד בעל-פה ולא בכתב. לסקוטים הייתה שיטת סולפג’ מתוחכמת מאוד שנקראה Canntaireachd. לפי שיטה זאת לכל תו יש שם (מה שקיים גם בסולפג’ הקלאסי הרגיל), אבל השם משתנה בהתאם לקישוט שבא לפני או אחרי הצליל.

מכל האלמנטים האלה אפשר להרכיב מילים כאשר כל מילה יכולה להיות קישוט או פראזה של כמה צלילים.

המבנה הכללי של הפיברוך הוא שמרני יחסית כאשר הרעיון הכללי הוא נושא ווריאציות. בהתחלה מנוגן הנושא, שהוא קטע איטי שמורכב מכמה משפטים, בדרך כלל שלושה או ארבעה. אחרי אותו נושא שמכונה "קרקע" Urlar מגיעות הווריאציות. הן יכולות להיות בנויות בכמה דרכים, ולרוב יש להן מקצב מנוקד. הצלילים הראשיים מהנושא מנוגנים לפני ואחרי תו קבוע או פשוט מנוגנים פעמיים.

לאחר מכן מגיעות וריאציות שמבוססות על קישוטים מסובכים והן בעלות מבנה נוקשה ושמרני מאוד. הקישוט הראשון נקרא Taorluath, הוא מנוגן אחרי צליל של הנושא ומוביל תמיד לצליל הטוניקה שהוא לה. הווריאציה האחרונה והמסובכת ביותר נקראת Crunluath ומבוססת על קישוט בשם זה. זהו קישוט מסובך מאוד שמבוצע, כמו בווריאציה הקודמת, אחרי צליל נושא ומוביל תמיד לצליל מי. בחלק מהפיברוכים קיימת עוד וריאציה, Crunluath A-Mach, שבה יש עוד קישוט מסובך ומיוחד מאוד. בדרך כלל בווריאציות האלה עוברים לטמפי מהירים מאוד, והקישוטים נשמעים כמו "מפל" של צלילים. אחרי הווריאציות המהירות האלה חוזרים שוב על המשפט הראשון של ה"קרקע", הנושא האיטי, כמעין סיכום גדול של כל היצירה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548402905171
* LCCN: sh85101912

 |
מפת האי
**קנגורו** (באנגלית: **Kangaroo Island**) הוא האי השלישי בגודלו באוסטרליה, אחרי טסמניה והאי מלוויל. הוא ממוקם כ-112 ק"מ דרום-מערבית לאדלייד בפתחו של מפרץ סיינט וינסנט. בנקודה מסוימת הוא מרוחק רק כ-13 ק"מ מקייפ ג'רוויס ביבשת האוסטרלית (באוסטרליה הדרומית).

גאוגרפיה
--------

אורך האי 150 ק"מ ורוחבו נע בין 900 מ' - 57 ק"מ; כששטחו הכללי הוא 4,405 קמ"ר. היקפו הוא 540 ק"מ והנקודה הגבוהה ביותר בו היא בגובה 307 מ'. בין האי לחצי האי יורק שנמצא צפונית-מזרחית לו עובר "מצר אינבסטיגייטור" (Investigator Strait) ובינו לבין קייפ ג'רוויס "מצר בקסטיירס" (Backstairs Passage).

היסטוריה
--------

האי קנגורו התנתק מן היבשת האוסטרלית לפני כ-9,000 שנים בעקבות עלייה בגובה פני הים. כלי אבן שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות באי מעידים כי אבוריג'ינים הגיעו לאי ככל הנראה לפני כ-11,000 שנים ושההתיישבות במקום נפסקה בשנת 200 לפנה"ס לערך. קיימות תאוריות שונות המנסות להסביר את היעלמות ההתיישבות האנושית באי: מגפות, מלחמה, נישואי קרובים שיצרו מומים, שינויי אקלים או הגירה המונית מן האי. 

שמו של האי ניתן לו על ידי מגלה הארצות מתיו פלינדרס על שמו של הקנגורו האפור-מזרחי הנפוץ מאוד באי. האי מופה לראשונה על ידי הצרפתי ניקולס באודין שהגיע למקום זמן קצר אחרי פלינדרס ושהה במקום במקביל. עד היום שמם של אתרים רבים באי הם בצרפתית, כפי שניתן להם בידי באדוין.

בתחילת המאה ה-19 נוסדו באי מספר מושבות של ציידי כלבי ים. בהמשך מושבות אלו הפכו לישובי קבע. מתיישבים ראשונים הגיעו לאי ב-1836, ויסדו את העיר הגדולה באי, קינגסקוט. העיר הייתה הראשונה בדרום אוסטרליה ויועדה בתחילה להיות בירת המחוז. מאוחר יותר נזנחה התוכנית עקב המשאבים המוגבלים באי.

אוכלוסייה וכלכלה
----------------

נכון לשנת 2011 מתגוררים באי 4,417 תושבים. כמחצית מהתושבים מתגוררים בקינגסקוט. תושבי האי מתפרנסים בעיקר מחקלאות. בעבר עיקר החקלאות סבבה סביב רעיית כבשים ותעשיית הצמר, אך כיום גדל חלקן של תעשיית גידול הבקר וגידולים שונים כגון תפוחי אדמה, חיטה וענבים. בשנים באחרונות מתפתחת באי תעשיית יין ענפה, הכוללת כ-30 יקבים. בנוסף לכך מהווה תעשיית התיירות גורם כלכלי חשוב באי. כ-140,000 תיירים בשנה פוקדים את האי, כרבע מהם תיירי חוץ.

טבע
---

קיפודן בהיר, תת-מין אנדמי לאי
כמחצית מהאי מאופיין בשטח מיוער שלא בורא. כרבע משטחי האי מוגדרים כשטחי פארק או שמורת טבע. 
האי קנגורו מפורסם בזכות החי המתקיים בו. מכיוון שכף רגלם של בני אדם לא דרכה באי במשך שנים, התפתחה שם בלא מפריע אוכלוסיית בעלי חיים וצמחים ייחודית. חלק מבעלי החיים נכחדו מאז הגעת בני האדם לאי, כגון אמו אי הקנגורו, שהיה מין אמו ייחודי לאי. באי חיים תת-מינים אנדמיים של קנגורו וקיפודן. בנוסף משגשגות באי אוכלוסיות של ברווזן וקואלות שלא חיו באי במקור אך הובאו למקום בידי המתיישבים. לחופי האי מתקיימים מושבות של פינגווין זוטר ואריות ים, ומושבות קינון גדולות מצויות בו. אחת הסיבות לכך שהאי מהווה בית גידול כה משגשג למינים רבים הוא בגלל שבניגוד לשאר היבשת, אל האי קנגורו מעולם לא הגיעו מינים פולשים מזיקים כגון ארנבת, שועל וחתול הבית. בהתאם לכך ננקטים צעדים מחמירים כדי לוודא שמינים פולשים לא יכנסו לאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנגורו** בוויקישיתוף
* קנגורו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538496405171
* LCCN: sh85071463
* VIAF: 315526908
* WorldCat (עם VIAF): 315526908

 |
**פיבי בארץ הפלאות** (באנגלית: **Phoebe in Wonderland**) הוא סרט קולנוע עצמאי משנת 2009, אשר בוים ונכתב על ידי דניאל ברנז. הסרט הוקרן בפסטיבל סאנדנס ובפסטיבל ריבר-ראן הבינלאומי.

עלילת הסרט
----------

במרכז העלילה נמצאת ילדה בת 9, פיבי, שככל הנראה מתפתחת אצלה טורדנות כפייתית. (שמאוחר יותר מסתבר שזו תסמונת טורט עם טורדנות כפייתית נלווית).
בזמן שהיא מתמודדת עם היותה שונה ולא בטוחה, הוריה, שמתמודדים עם המצב שלה כל אחד בדרכו, מתמודדים גם עם מערכת היחסים המסובכת שלהם.
בעקבות כל זאת ובמהלך התפתחות הבעיה, אחותה הקטנה, אוליביה, מרגישה זנוחה - פיבי עסוקה בטקסים שהיא מרגישה שהיא חייבת לעשות בדיוק מושלם, בגלל ההפרעה שמתפתחת אצלה, והוריה, שמנסים להתמודד איתה, נותנים לה את מירב תשומת הלב.

פיבי רוצה להתקבל לתפקיד הראשי, אליס, במחזה בית הספר "אליס בארץ הפלאות", שמונחה על ידי המורה המוזרה לדרמה, גברת דודג'ר.
לפיבי חשוב להתקבל למחזה כי אמא שלה כותבת ספר העוסק במחקר על ארץ הפלאות וכי פיבי עצמה מאוד אוהבת את ארץ הפלאות וכחלק מההפרעה שלה נוטה לדמיין שהיא ממש שם ובנוסף בגלל דבר מה שאמר לה חברה לכיתה, היא חושבת שאם היא לא תעשה משהו שאותו היא לא רוצה לעשות - לא משנה מה, היא לא תקבל את התפקיד של "אליס". בעיניה עשיית דבר שהיא לא רוצה לעשות מהווה תמורה עבור משאלותיה, וזה יגרום להגשמתם.

אמא של פיבי מודאגת ממצבה ומבקשת מפסיכולוג שיבדוק אותה, אך לא מסכימה איתו שיש לה בעיה ועומדת על שלה שפיבי נורמלית לחלוטין.
פיבי מתקבלת למחזה בתפקיד "אליס", דבר שגורם לה לחשוב שהטקסים הלא הגיוניים שהיא עושה בתמורה לקבלת דברים שהיא רוצה באמת עובדים, ושבלעדיהם היא לא תצליח במחזה. כל זאת על אף שהיא היחידה שהמורה לדרמה מחמיאה לה על משחקה. בעקבות זאת הטקסים של פיבי מתעצמים ואמה מתחילה לדאוג עוד יותר בקשר למצבה.

פיבי מורחקת מהמחזה לאחר שירקה על ילדי כיתתה שהאשימו אותה במות הגרביל, בעקבות כך עצבנותה וטקסיה הכפייתיים גוברים. אמה של פיבי לוחצת על המנהל להחזיר אותה למחזה, ונוחלת הצלחה, אבל פיבי קופצת ממתלה תאורה בעקבות דחף פנימי ובגלל מעשה זה המורה לדרמה פוטרה כיוון שלא אסרה עליה לעלות למעלה, ופיבי וכיתתה נאלצים לארגן את המחזה בעצמם ולדאוג לחזרות וההצגה.

אמה של פיבי מקבלת לבסוף את העובדה שלבתה אכן יש הפרעה נפשית, ומספרת לבעלה על האבחון הפסיכולוגי של בתם שהסתירה עד עתה. פיבי מחליטה להסביר לכיתתה על הפרעתה, ובסוף הסרט המחזה עולה למרות כל הקשיים בדרך.

צוות שחקנים
-----------

* אל פנינג - פיבי ליכטן, ילדה שמתפתחת אצלה תסמונת טורט וטורדנות כפייתית
* פליסיטי האפמן - הילרי ליכטן, אמה של פיבי
* ביל פולמן - פיטר לכטן, אביה של פיבי
* ביילי מדיסון - אוליביה ליכטן, אחותה הצעירה של פיבי
* פטרישה קלארקסון - גברת דודג'ר, המורה לדרמה ביית הספר של פיבי
* קמפמבל סקוט
* פיטר גריטי
* איאן קולטי - חברה היחיד של פיבי לכיתה

מועמדויות ופרסים
----------------

ב-14 בינואר הסרט היה מועמד לפרס מטעם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיבי בארץ הפלאות

* "פיבי בארץ הפלאות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "פיבי בארץ הפלאות", באתר נטפליקס

* "פיבי בארץ הפלאות", באתר AllMovie (באנגלית)

* "פיבי בארץ הפלאות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "פיבי בארץ הפלאות", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "פיבי בארץ הפלאות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**טימו סטאוויצקי** (בפינית: **Timo Stavitski**; נולד ב-17 ביולי 1999) הוא כדורגלן פיני ממוצא רוסי, חלוץ מועדון הכדורגל הצרפתי "קן".

ביוגרפיה
--------

הוריו ניקולאי ונטליה הם ילידי ברית המועצות: אביו נולד באסטוניה ואמו בקזחסטן אך מוצאה מפינלנד, השניים הכירו במוסקבה ואחרי התפרקות ברית המועצות הם עברו לפינלנד וכך הוא נולד בקירקונומני שבפרברי להטי, בפינלנד. אביו מתכנת במקצועו ואמו רואת חשבון. הורי אביו חיים בקלין, שבמחוז מוסקבה, רוסיה. סבו, ולדימיר סיטניקוב, היה קפטן קבוצת "פחטאאראל" מהליגה השנייה בקזחסטן.

הוא החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 2016 במועדון המילואים של ה.י.ק. Klubi 04, במדיו שיחק 14 משחקים וכבש 2 שערים בליגה הפינית השנייה. בתחילת 2017 הוא חתם על חוזה במועדון RoPS מהעיר רוֹבַנְיֶימי, בו ערך את הופעת הבכורה שלו באליפות פינלנד ב-12 באפריל אותה שנה, כשנכנס להרכב הפותח למשחק עם אינטר טורקו ואף כבש שער. במדי הקבוצה שיחק תחת המספר 77.

בשנת 2018 חתם במועדון "קן" מהליגה השנייה בצרפת, שהציעה 600 אלף יורו לארבע שנים. במדי קן הוא משחק תחת המספר 7. בקבוצה הכיר את רמי ורקוט בשנתו האחרונה כשוער. באותה עונה הבקיע את שער הניצחון של קבוצתו השמינית גמר הגביע הצרפתי מול מץ שבזכותו העפילה קן העפילה לרבע גמר הגביע לראשונה מזה 20 שנה. לקראת עונת 2020/2021, אחרי ירידת הקבוצה לליגה 2 הוא הושאל למאסטריכט מהליגה השנייה בהולנד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Поговорили с русским финном, который пробивается в Европе: дрался с местными из-за России, гонял в футболке Аршавина и отказал «Барсе Б»
**שמסדין סמי פרשרי** (באלבנית: **Şemseddin Sami Frashëri**; בטורקית: **Şemseddin Sami Bey**;‏ 1 ביוני 1850, פרשאר – 18 ביוני 1904, איסטנבול). סופר, פילוסוף ומלומד עות'מאני-אלבני. יחד עם אחיו נעים ועבדיל, היה אחד מראשי התנועה הלאומית האלבנית.

תולדות חייו
-----------

פרשרי סיים את הגימנסיום זוסימאה, ביואנינה שביוון, שם למד פילוסופיה מערבית וכן את השפות איטלקית, יוונית וצרפתית. בנוסף על כך למד עם מורה פרטי טורקית, ערבית ופרסית.
בשנת 1872 היגר לאיסטנבול ושם לעצמו מטרה להעלות את קרנן של השפה והתרבות האלבניות. יחד עם אחיו אבדיל פרשרי ועם חסן תחסיני ופאשקו ואסה, הקים בשנת 1879 את האיחוד המרכזי להגנה על זכויות העם האלבני. אחת ממטרות הארגון הייתה פיתוח אלף בית אלבני. בנוסף על כך עמד בראש האגודה למען פרסום כתבים אלבניים, שמטרתה הייתה פרסום כתבים של סופרים ומלומדים אלבניים. הוא לקט את כתבי היד יחד עם אחיו אבדיל פרשרי. פרשרי מת באיסטנבול בשנת 1904.

זהות
----

פרשרי היה בעל זהות כפולה, אלבנית עת'מאנית. הוא תרם רבות לרפורמות בשפה הטורקית. מאידך היה מאבות הלאומיות האלבנית. בשנים 1889–1898 הוציא לאור אנציקלופדיה בת שישה כרכים בשם המילון הכללי (Kamûs-ül Â'lâm), זו הייתה האנציקלופדיה הראשונה שיצאה בשפה העות'מאנית. האנציקלופדיה נבנתה על פי מודל צרפתי וייתכן שחלק ניכר ממנה תורגם מצרפתית. עם זאת הוקדש בה חלק נרחב לערכים הקשורים לזהות העות'מאנית והאלבנית. באנציקלופדיה נדונו גבולות אלבניה, הכוללים גם את קוסובו וחלקים מיוון ומקדוניה של היום. הוא מייחס את האלבנים לעמים עתיקים כמו האלירים, התראקים, האפירים והמקדונים. לפיכך הם תושביו המקוריים של הבלקן. לטענת פרשרי קבלו האלבנים את השלטון העות'מאני ואת דת האסלאם בידיים פתוחות, במטרה ליטול חלק בבניית האימפריה. עם זאת הוא אינו מסתיר גם את מלחמתו של המנהיג האלבני, סקנדרבג בעות'מאנים.

כתבים
-----

בנוסף על האנציקלופדיה שהזכרנו. פרשרי הוציא בסביבות 50 ספרים בשפות העות'מאנית והאלבנית. בין השאר הוציא מספר מילונים עות'מאניים ועות'מאנים-צרפתיים וכן מילון עת'מאני-ערבי. בנוסף על כך פרסם פרסומים מדעיים ופוליטיים וכן רומאנים ומחזות בשפות האלבנית והעות'מאנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמסדין סמי פרשרי** בוויקישיתוף
* אייל ג'יניאו, האסלאם והמוסלמים בבלקאן: תפיסות אוריינטליסטיות, מיתוסים וזיכרון(הקישור אינו פעיל)
* שמסדין סמי פרשרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273526705171
* BnF: cb134889459 (data)
* GND: 119498286
* ISNI: 0000 0001 2100 3241
* LCCN: n79092618
* NKC: xx0217261
* NLG: 251270
* NTA: 081500785
* SELIBR: 106298
* SUDOC: 066753368
* TDVİA: semseddin-sami
* VcBA: 495/51657
* VIAF: 29685410
* WorldCat: lccn-n79092618

 |
**טימאיוֹס מלוקרי** (ביוונית: **Τίμαιος ὁ Λοκρός**, בלטינית: **Timaeus Locrus**, טימַיאוּס) היה פילוסוף יווני בן המאה החמישית לפנה"ס, המוזכר בדיאלוגים של אפלטון וביצירות מאוחרות יותר. יש הסבורים כי טימאיוס הוא דמות דמיונית שהומצאה על ידי אפלטון.

טימאיוס מוזכר לראשונה אצל אפלטון, בדיאלוגים "טימאיוס" ו"קריטיאס" (אנ'), שבהם הוא מתאר את תור הזהב במיתולוגיה היוונית ואת ההמדינה האידיאלית.

בדיאלוג הראשון נאמר שמוצאו של טימאיוס מן העיר לוקרי (כיום בנפת רג'ו די קלבריה שבאיטליה). בתגובה לבקשתו של סוקרטס, טימאיוס מדבר בדיאלוגים, בין היתר, על ראשיתו של היקום ועל התבונה האנושית.

בדיאלוג "הרפובליקה" מתאר אותו קיקרו כאיש שיח וידיד של אפלטון: "אחרי מותו של סוקרטס, אפלטון נסע למצרים ואחר כך לסיציליה ולאיטליה כדי לחקור ולדרוש בתורת פיתגורס. שם הוא התגורר בחברתם של ארכיטס מטאראנטו ושל טימאיוס מלוקרי."

טימאיוס מופיע גם ביצירתו של הביוגרף דיוגנס לארטיוס "חייהם ודעותיהם של פילוסופים מפורסמים". על פי פרוקלוס (המאה ה-5 לספירה) שכתב דברי פרשנות על הדיאלוג "טימאיוס", טימאיוס פיתח את מחשבתו בעקבות האסכולה הפיתגוראית. על פי סימפליקיוס מקיליקיה (המאה ה-6 לספירה), טימאיוס טען כי העולם נברא על ידי אלוהים.

ראו גם
------

* אפלטון
* המדינה

קישורים חיצוניים
----------------

מידע על Timaeus, of Locri בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118758276
* NLG: 30459
* NTA: 153259299
* SUDOC: 028951468
* VIAF: 183867708
* WorldCat (עם VIAF): 183867708

 |
הלוח הערבי נראה בצבע צהוב כהה - באמצע הצד הימני של המפה
הלוח הערבי: אדום - גבולות פתיחה; סגול - גבולות סגירה; ירוק - גבולות חילוף
**הלוח הערבי** הוא אחד הלוחות הטקטוניים על פני כדור הארץ. ההתנגשות שלו עם הלוח האירואסייתי גרמה להיווצרות רכסי ההרים באזור טורקיה ואיראן.

השתרעות וגבולות
---------------

חלקו היבשתי של הלוח הערבי כולל בתוכו את חצי האי ערב בתחומן של ערב הסעודית, תימן, עומאן, איחוד האמירויות הערביות, קטר, כווית, בחריין, ירדן וסוריה, ומגיע עד לדרום טורקיה. חלקו הימי מתבטא ברצועה המקיפה את חצי האי ערב לאורך מפרץ אילת, ים סוף, הים הערבי והמפרץ הפרסי.

הלוח הערבי גובל בצפונו בטורקיה המצויה על הלוח האנטולי; בצפון-מזרח – בלוח האירואסייתי; במזרח – בלוח ההודי; בדרום-מזרח – בלוח הסומלי ובדרום – בלוח האפריקני לאורך הבקע הסורי-אפריקני.

לוח הזמנים
----------

הלוח הערבי היה חלק מהלוח האפריקאי בתור הפרוטרוזואיקון, התור השלישי והאחרון בעידן הפרקמבריון, שהחל לפני כ-2.5 מיליארד שנים ונמשך עד לסיומו של העידן לפני כ-540 מיליון שנים. השניים נפרדו בתקופת האוליגוקן, שהסתיימה לפני 23 מיליוני שנים, ומאז נע הלוח הערבי באיטיות לכיוון הלוח האירו-אסיאתי, דבר שהביא להתרוממות רכס הרי זגרוס באיראן. שקע בקעת הירדן החל להתפתח בתקופת האאוקן לפני כ-38 מיליון שנה.

הלוח הערבי וארץ ישראל
---------------------

הפעילות הטקטונית הביאה למגע בין שכבות קרקע של הלוח הערבי והלוח הלבנטיני. נקודות המגע בין שני הלוחות מסוג גבול חילוף, מתחילה בים סוף ומסתיימת בהרי הטאורוס שבדרום טורקיה. הקרום שממזרח להעתק, רובו בעבר הירדן, נע צפונה ביחס לקרום שממערב לו המשתרע בתחומי ארץ ישראל. לאורך קו ההעתק בין הלוחות נוצרו מספר אגני פתיחה, שקעים עמוקים יותר, אליהם התנקזו ים המלח והכנרת. 

תזוזות הלוחות הטקטונים והיפרדותם, גורמים לרעידות אדמה רדודות אשר חלקן רבות עוצמה. עם זאת, ברוב המקרים אין הן גורמות להתפרצות געשית, אך תיתכן נביעת מעיינות חמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלוח הערבי** בוויקישיתוף
* Tectonics of the Arabian Plate, אתר נאס"א-סוכנות החלל האמריקאית, הכולל הסברים ולוחות בנושא הלוח הערבי

| טקטוניקת הלוחות |
| --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח הלבנטיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה | טראם |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • העתק צפון אנטוליה • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |
**פיבי אמליה ווטסון**, באנגלית: **Phoebe Amelia Watson** (1 ביוני 1858 - 22 באוקטובר 1947) הייתה ציירת ואוצרת קנדית. היא עבדה בקרמיקה מצוירת, בצבעי מים ושמן. היא הייתה אחותו של הומר ווטסון, אמן נוף ידוע, והקדישה חלק ניכר מחייה לקידום יצירתו של אחיה, כולל תפקידה כאוצרת של גלריית האמנות של הומר ווטסון .

ביוגרפיה
--------

פיבי אמיליה ווטסון נולדה ב-1 ביוני 1858 בכפר דון, בהווה חלק מהעיר קיצ'נר, אונטריו. הוריה, רנספורד ווטסון (1824–1861) וסוזנה מוהר, נישאו ב-3 באוקטובר 1852.[2] בבעלותם הייתה טחנה. פיבי אמיליה ווטסון הייתה שייכת לאחוות ישו.

אחיה היה הומר ווטסון (1855–1936), שהפך לאמן מפורסם.  היא עזבה את בית הספר כשהייתה בשנות העשרה שלה כדי לעזור לפרנס את אמה האלמנה ואת אחיה כדי שיוכל להתמסר לאמנותו. נאמר כי "מיס ווטסון לאורך כל חייה העדיפה במקום להציג את הישגיה שלא היו מוטלים בספק, לבסס את תביעתה העיקרית לתהילה על יחסיה עם אחיה - הצייר של דון. "

ווטסון ציירה על קרמיקה, וגם ציירה נופים ודיוקנאות בצבעי מים ושמן. בשנת 1896, איגוד האמנות לנשים של קנדה (WAAC) החליט להזמין סט מפואר של כלי חרס שיצויר על ידי חברי האגודה.  האמנים שנבחרו כללו את ווטסון, לילי אוסמן אדמס (1865–1945) ואליס איגן.  ווטסון ציירה שתים עשרה מצלחות המרק. בין הדיוקנאות של ווטסון יש שישה מראשי ערים של ווטרלו, אונטריו, ושניים של המלכה ויקטוריה. עבודותיה הוצגו על ידי אגודת האמנים של אונטריו והאגודה לאמנות הנשים של קנדה.

ווטסון עברה לגור בביתו של אחיה הומר לאחר שאשתו רוקסנה מתה ב-1918. היא הפכה לאוצרת של גלריית הומר ווטסון לאמנות בדון, והחזיקה בתפקיד זה עד מותה ב-22 באוקטובר 1947. היא מעולם לא נישאה. היא נקברה בבית הקברות קינזי, קיצ'נר.

החל משנת 2004, בית הומר ווטסון הפך לבית ספר לאמנות וגלריה קטנה עם ארבעה חדרים הכוללים את עבודותיהם של הומר ווטסון ואמנים אחרים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Phoebe Watson: Curator of Art Gallery Was Prominent Painter". The Globe and Mail, Toronto, ON. October 23, 1947.
2. ↑  "Phoebe Amelia Watson". Canadian Museum of History.
3. 1 2  Russell, Ruth Weber (2000). Women of Waterloo County. Natural Heritage/Natural History, Incorporated.
4. ↑  Lerner, Loren R.; Williamson, Mary F. (1991-01-01). Art and Architecture in Canada: A Bibliography and Guide to the Literature. University of Toronto Press.
5. ↑  The Artists". Canadian Museum of History.
6. ↑  Homer Watson House and Gallery, Insider.
ארטורו סנדובל מנגן בטימבלס
ה**טימבָּלֶס** הם תופי מקלות לטיניים, מאבותיה הקדומים של מערכת התופים המודרנית.

הטימבלס מורכבים משני תופי מתכת (עשויים מפלדת אל-חלד או פליז), כאשר הגדול (המכונה Hembra, "נקבה") הוא בקוטר של 55 סנטימטר והקטן (המכונה "Hombre", "גבר") בקוטר 50 סנטימטר. ממברנת התנודות עשויה מפלסטיק גמיש.

תופים אלו פתוחים בצידם התחתון ומורכבים על חצובה מתכווננת, כאשר בנוסף מחוברים לחצובה שני פעמוני מתכת - פעמון גדול (Mambo bell) ופעמון קטן (Cha Cha Bell). בנוסף, נהוג לחבר גם ג'אם בלוק (תיבת פלסטיק חלולה) ומצילה.

הנגינה על הטימבלס מתבצעת על ידי מקלות עץ מיוחדים השונים ממקלות תיפוף רגילים בכך שהם אינם מתרחבים בקצה אלא בעלי קוטר שווה ואחיד לאורך כל המקל.

צליל הטימבלס הוא חד ומתכתי, בשונה מהצלילים הרכים יותר המתקבלים ממערכת תופים .

היסטוריה
--------

הטימבלס הומצאו בראשית המאה ה-20 על ידי טיטו פואנטה ונגנים קובניים אחרים, אשר לקח תופי מצעד רגילים (תופי טימפאני) והרכיב אותם על בסיס יציב. שאר התוספות התפתחו עם הזמן, כאשר נגני הקשה לטיניים הוסיפו כלי הקשה שונים לתופי המצעד.

המילה טימבלס היא המילה הצרפתית לתופי טימפאני אירופאיים, ולכן בצרפתית טימבלס נקראים "טימבלס לטינאס" כדי להבדיל בין הסוגים.

במוזיקה הלטינית, הטימבלס הם כלי חשוב המנגן מקצבי יסוד (קאסקארה, ממבו, קלאווה) וגם אלתורים חופשיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טימבלס** בוויקישיתוף
* שלושה סרטונים ללימוד נגינה (אורכב 17.10.2006 בארכיון Wayback Machine) מאת Karl Perazzo.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e79fd941-dcdf-4a07-bafb-61ef5c47d7b2

 |
**סקוט סטאפ** (באנגלית: **Scott Stapp**; נולד ב- 8 באוגוסט 1973 כאנטוני סקוט פליפן), זמר וכותב שירים אמריקני, אשר התפרסם כסולן להקת הרוק "קריד".

ביוגרפיה
--------

סטאפ נולד באורלנדו, פלורידה לרופא השיניים סטיב סטאפ וללינדה סטאפ, שעזבה את הבית כשסטאפ היה בן 5. כנער העריץ את להקת הדלתות ובמיוחד את הסולן ג'ים מוריסון. במטרה לרצות את אביו סטאפ החל ללמוד באוניברסיטת לי שבקליוולנד, טנסי. אולם לא סיים את לימודיו משום שנתפס מעשן מריחואנה והורחק לצמיתות. לאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של פלורידה בעקבות ג'ים מוריסון שלמד שם.

ב־1995 ייסד יחד עם חברו לספסל הלימודים את להקת קריד בטאלאהאסי, פלורידה. הלהקה הוציאה שלושה אלבומי אולפן כשסטאפ משמש כזמר וככותב השירים של הלהקה. סטאפ הציג בשיריו תכנים עמוקים, רוויים באווירה דתית ורוחנית ובעל מסרים של אהבה ואופטימיות (לדוגמה, הלהיט "With Arms Wide Open").

ביוני 2004 הכריזה הלהקה על פירוקה. בעוד ששאר חברי הלהקה הקימו להקה משלהם בשם "אלטר ברידג'", סטאפ החל לעבוד על אלבום סולו. אלבום ששמו "The Great Divide", יצא לחנויות בארצות הברית בנובמבר 2005 והמשיך את הקו המוזיקלי של קריד. מפיק האלבום היה ג'ון קורזווג, שהפיק את כל אלבומי קריד. האלבום הגיע למקום ה-19 במצעד האלבומים האמריקני, וזכה להצלחה בינונית במכירות בארצות הברית. בנוסף, הקליט שיר שהופיע באלבום אוסף בשם "הפסיון של ישו - שירים".

### חייו האישיים

סטאפ היה נשוי להילרי בארנס במשך שנה וחצי (1998–1999). לזוג נולד בן בשם ג'אגר מייקל סטאפ (נולד ב-1998). ב־10 בפברואר 2006 התחתן עם מיס ניו יורק (במסגרת תחרות היופי "מיס USA"), ג'קלין נשוויט. לזוג נולדה ילדה ב־4 בינואר 2007 ונקראה מילאן חיית סטאפ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוט סטאפ** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סקוט סטאפ
* סקוט סטאפ, ברשת החברתית פייסבוק

* סקוט סטאפ, ברשת החברתית טוויטר

* סקוט סטאפ, ברשת החברתית אינסטגרם

* סקוט סטאפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר אייטונס (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר ספוטיפיי

* סקוט סטאפ, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר Last.fm (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר AllMusic (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר דיזר

* סקוט סטאפ, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* סקוט סטאפ, באתר Discogs (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר Songkick (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר Genius

* סקוט סטאפ, באתר SecondHandSongs

* סקוט סטאפ, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)

* סקוט סטאפ, באתר בילבורד (באנגלית)

* סקוט סטאפ, באתר טיידל (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד דפנה ארד, האם סולן להקת "קריד", סקוט סטאפ, מאבד את שפיותו?, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  Biography for Scott Stapp, באתר IMDb
2. ↑  טל פרי, לורן היל שרה בהשראת "הפסיון של ישו", באתר nrg‏, 21 בספטמבר 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb161652245 (data)
* GND: 135130239
* ISNI: 0000 0000 7851 5742
* LCCN: no2004105156
* MusicBrainz: 82ee7141-6b93-42fa-9fbc-faf2fc964870
* NKC: js20060317029
* SUDOC: 182116727
* VIAF: 79981658
* WorldCat: lccn-no2004105156

 |
**פול פרודהום** (באנגלית: **Paul Prudhomme**,‏ 13 ביולי 1940 - 8 באוקטובר 2015) היה שף אמריקאי שהיה ידוע בהתמחותו במטבח הקייג'וני.

ביוגרפיה
--------

פרודהום היה הצעיר מבין 13 ילדי המשפחה. פרודהום גדל בחווה בסמוך לאופלואסאס שבמדינת לואיזיאנה שבארצות הברית.

בשנת 1979 הקים פרודהום, יחד עם אשתו קיי היינריך פרודהום (Kay Hinrichs Prudhomme) את מסעדת "מטבח לואיזיאנה של קיי-פול" (K-Paul's Louisiana Kitchen) שברובע הצרפתי בניו אורלינס.

מנת "הדג המושחר", העושה שימוש רב בתבליני מטבח הקייג'ן הביאה פרסום רב למסעדה בשנות ה-80, ובישולו של פרודהום הפך את מטבח הקייג'ן המקומי למטבח שנודע ברחבי העולם. בשנות ה-90 החל לשווק תערובות תבלינים של מטבח זה באופן מסחרי.

נפטר ב-8 באוקטובר 2015, בניו אורלינס, לאחר מחלה קצרה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פול פרודהום** |

* אתר רשמי של מסעדתו של פורדהום (באנגלית)
* אתר רשמי של חברת התבלינים של פרודהום (באנגלית)
* מסעדתו של פרודהום - לאחר הוריקן קתרינה
* פול פרודהום, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007392485405171
* BIBSYS: 14034153
* ISNI: 0000 0000 6735 5966
* LCCN: n84007452
* NLA: 35417209
* NTA: 073357952
* SNAC: w6k667f5
* Trove: 945313
* VIAF: 271837095
* WorldCat: lccn-n84007452

 |
מנה של טימבאלו פטדסה, טימבאלו של שש שכבות
**טימבאלו** (איטלקית: **Timballo**) היא מנה מהמטבח האיטלקי המכילה פסטה אפויה, אורז או תפוחי אדמה וכן תוספות שונות כגון בשר, גבינה, דגים, ירקות או פירות. וריאציה של המנה נקראת טימבאלו אלברוני ("timballo Alberoni") על שם הקרדינל האיטלקי גיולו אלברוני. מנה זו כוללת מקרוני, פטריות, חמאה וגבינה.

אטימולוגיה
----------

מקור שם המנה הוא מהמילה הצרפתית לטימפני ("timbale"). באזורים מסוימים באיטליה יש למנה שם אחר, כגון בומבה, טורטינו, סרטו או פסטיצ'יו. הטימבאלו דומה מאוד לפשטידה ובשפת האנגלית הוא מכונה "עוגה".

הכנה
----

טימבאלו פטדסה עטוף בבצק
את המאכל מכינים בכלי בצורת כיפה כאשר הביצים והגבינה משמשות כחומר מאגד. במחוז אמיליה-רומאניה, שם נקרא המאכל "בומבה", נהוג להוסיף למנה אורז, גבינה מקומית ופסטה יבשה. במחוז אברוצו בסיס המאכל הוא יריעות קרפ, בעוד שבאזורים אחרים משתמשים ברביולי או בניוקי. בסיציליה נהוג להכין את המאכל עם פסטה וחצילים.

בחבלים אחרים באיטליה מוסיפים למנה רוטב פטריות, תבשיל גבינה פיימונטית וכן רוטב בשאמל.

ראו גם
------

* לזניה
* קיש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טימבאלו** בוויקישיתוף
**פול קהר** (באנגלית: **Paul Kuhr**,‏ נולד ב-4 בדצמבר 1971) הוא מוזיקאי, זמר-יוצר ומעצב גרפי אמריקאי. הוא היה בין המייסדים של להקת Novembers Doom.

ביוגרפיה
--------

פול קהר נולד בשנת 1971 בעיירה ברווינס בפרברי שיקגו שבאילינוי. לדבריו, הוא גדל במשפחה קתולית אדוקה והוא נהג לפקוד את הכנסייה יחד עם אחותו בכל לשבוע. בהיותו נער קהר התחיל לנגן. בשנת 1989 הוא הקים את להקת Novembers Doom. בהמשך הוא הקים מספר להקות נוספות שפעלו בסגנון דום מטאל, מטאל גותי ודום-דת'.

האלבום הראשון של הלהקה יצא בשנת 1995. עד לשנת 2019 הלהקה הוציאה 11 אלבומים.

החל משנת 2004 משתף קהר פעולה עם הלהקה הישראלית Subterranean Masquerade והוא לקח חלק פעיל ב-5 אלבומים שלה.

יחד עם חבר נוסף מ-Novembers Doom הקים קהר את להקת These Are They אשר הקליטה מספר אלבומים.

בשנת 2006 פרסם קהר את הספר The Wayfaring Chronicles שמכיל הסברים על השירים שכתב.

קהר שר באלבום של להקת Draconian, שיצא שנת 2008, ובאלבום של דווין טאונסנד משנת 2011. כמו כן הוא כתב את המילים לשירים שנכללו באלבום של מוזיקאי שוודי דן סוואנו.

בנוסף לשירה קהר עוסק בעיצוב גרפי. במסגרת עיסוקו כגרפיקאי, הוא מעצב עטיפות, פוסטרים ואתרי אינטרנט. קהר אחראי על תחזוקת אתר של להקתו.

קהר היה נשוי בשנים 1996–2013. נולדה לו בת שהוא הקדיש לה מספר שירים. היא אף תרמה את קולה למספר שירים מהאלבום Hamartia של Novembers Doom.

החל משנת 2008 הוא סובל מהיצרות תעלת השדרה. לדבריו, מחלה זו משפיע על סגנון כתיבתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול קהר** בוויקישיתוף
* 
* פול קהר, ברשת החברתית פייסבוק

* פול קהר, ברשת החברתית טוויטר

* פול קהר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* פול קהר, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)

* פול קהר, באתר Discogs (באנגלית)
* ראיון עם פול קהר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Novembers Doom "The Wayfaring Chronicles"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 7294 9170
* MusicBrainz: fbb4298c-8f5b-4616-8937-ae5dafbf15c0

 |
**פיטר "ספאד" מרפי** (באנגלית: **Peter "Spud" Murphy**;‏ 7 במרץ 1922 – 7 באפריל 1975) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ. מרפי זכור בעיקר כשחקן שגרם לשבירת צווארו של שוער מנצ'סטר סיטי, ברט טראוטמן בגמר הגביע האנגלי ב-1956.

ביוגרפיה
--------

פיטר מרפי נולד במרץ 1922 במערב הארטפול שבמחוז דרהאם, וכשהיה בן ארבע עבר עם משפחתו לקובנטרי. הוא שיחק בקבוצות החובבים של קובנטרי סיטי וברמינגהאם סיטי, אך הקריירה שלו נקטעה בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה. רק במאי 1946, כשהוא בן 24, חתם מרפי בקובנטרי סיטי והפך לכדורגלן מקצועני. בקובנטרי, שיחק מרפי למעלה ממאה משחקים וכבש שער לכל שלושה משחקים, בממוצע.

ביוני 1950 החליט מנג'ר טוטנהאם הוטספר, ארת'ור רואו, להביא את מרפי לקבוצתו ושילם תמורתו 18,500 פאונד. מרפי היה שחקן מפתח בסגנון הטקטי ה-"לחץ ורוץ", שדגל בהנחה מהירה של הכדור במקום לחבר לקבוצה וריצה זריזה מעבר לשומר היריב על מנת לקבל מסירה חזרה מעבר ליריב. הטקטיקה הזו הוכיחה את יעילותה, וטוטנהאם זכתה באליפות הליגה באותה עונה. לאחר חזרתו מהפציעה של חלוץ הקבוצה, לס בנט, ירד מרפי לספסל והחליט לעזוב את הקבוצה. בינואר 1952, הסכים לעבור לברמינגהאם סיטי ששיחקה בליגה השנייה תמורת 20,000 פאונד ולא להישאר בטוטנהאם.

באותו זמן, עזב חלוצה של ברמינגהאם – טומי בריגס את הקבוצה, ומרפי זכה לקבל את תפקיד החלוץ המרכזי בקבוצה. במהלך שנותיו במועדון, הוא זכה שלוש פעמים בתואר מלך השערים של הקבוצה (עונות 1952/53, 1954/55, 1957/58) ופעם אחת בתואר מלך השערים של גביע ערי הירידים (עונת 1955/58). הוא פרש ב-1959, והחל לאמן את קבוצת הנוער של ברמינגהאם, אך חזר מהפרישה כדי לכבוש ארבעה שערים שבסופו של דבר עזרו לברמינגהאם סיטי לשרוד בליגה השנייה.

מרפי כבש חמישה שערים במהלך קמפיין הגביע האנגלי של ברמינגהאם ב-1956, שנקטע רק בהפסד 3-1 למנצ'סטר סיטי בגמר. משחק הגמר זכור בעיקר בזכות הפציעה הקשה של שוער מנצ'סטר, ברט טראוטמן, שצלל לרגלי מרפי ושבר את צווארו. למרות השבר, המשיך טראוטמן לשחק את רבע השעה שנותרה, ועם סיום חלוקת המדליות פונה לבית החולים. בעונה שלאחר מכן, כבש מרפי ארבעה שערים נוספים בגביע, אך ברמינגהאם הפסידה בחצי הגמר ל"תינוקות באזבי" של מנצ'סטר יונייטד.

מרפי נחשב לפורץ דרך אנגלי בכדורגל האירופאי: הוא שיחק במשחק הראשון של קבוצה אנגלית אי פעם באירופה - ברמינגהאם נגד אינטר מילאנו במאי 1956, ואף הופיע עם ברמינגהאם בגמר גביע ערי הירידים במרץ 1960 - במה שהיה לגמר האירופאי הראשון של קבוצה אנגלית אי פעם. בגמר עצמו, הפסידה ברמינגהאם 4-1 לברצלונה הספרדית.

במהלך הקריירה המקצוענית שלו כבש מרפי 158 בכמעט 400 משחקי ליגה. בשביל ברמינגהאם הוא כבש 127 שערים ב-278 משחקים בכל המסגרות – נתון שמעמיד אותו במקום השלישי (אחרי ג'ו ברדפורד וטרבור פרנסיס) בטבלת הכובשים המצטיינים של הקבוצה בכל הזמנים.

לקריאה נוספת
------------

* Tony Matthews, *Birmingham City: A Complete Record*, Derby: Breedon Books, 1995, מסת"ב 9781859830109

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ‏ European Cups Archive, באתר RSSSF‏, 13 ביולי 2006
**קַיֶּצֶת מְסֻלְסֶלֶת** (מן המילה קַיִץ; שם מדעי: *Conyza bonariensis*) הוא צמח ממשפחת המורכבים, שמוצאו ככל הנראה באמריקה הדרומית או אמריקה המרכזית. היום נפוץ כעשב שוטה בכל הארצות הטרופיות והסוב-טרופיות. בארץ נראה לראשונה בסוף המאה ה-19 באזור יפו, ומאז התפשט לכל אזורי הארץ. שמו בערבית شيخ الربيع (שיח' א-רביע).

מאפיינים
--------

הצמח גדל בארץ בעיקר בבתי גידול מופרעים ובמקומות קשים שבהם כמעט אין צומחים צמחים אחרים, כגון סִדקי חומות ומדרכות. ניכר בגוון הכחול-ירוק של עליו וגבעוליו. פורח בין אפריל לנובמבר, בקרקפות מרובות פרחים, שבהם עשרה פרחים מרכזיים דו-מיניים בעלי כותרת צהובה (ראו תמונה 2), והשאר לבנים נקביים. צמח יכול לייצר עשרות אלפי זֵרעונים שעירים המופצים ברוח בדומה לזרעוני הסביון. כמות הזרעים הגדולה של הצמח, והסתפקותו במועט, הן שמאפשרות את תפוצתו בבתי הגידול המופרעים.

הקייצת המסולסלת נחשבת למטרד של ממש לחקלאות. תפוצתם הרבה של הזרעים, נביטתם הקלה והתבססותם המהירה, יחד עם עמידותה הרבה בפני חומרי הדברה, הופכות אותה לצמח באשה מזיק ביותר.

לקריאה נוספת
------------

* עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיית "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1983; כרך 11 – צמחים בעלי פרחים ב', הערך "קייצת מסולסלת", עמ' 132.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קייצת מסולסלת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

פרחי הקייצת המסולסלת
רבי **ברכיה טייטלבוים** (ה'תרכ"ה - י"ב בניסן ה'תרע"ז) היה רב של אחת מקהילות אוהעל בשאטוראליאויהיי וכיהן כאדמו"ר ומשפיע חסידי בגליציה.

תולדותיו
--------

נולד להינדא הלברשטאם (בת הרב דוד הלברשטאם) ולרב משה יוסף טייטלבוים שכיהן ברבנות אוהעל וברבנות זבורוב וסטרופקוב, נכדו של הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים (ייטב לב).

האדמו"רות
---------

עם פטירת הרב משה יוסף בכ"ד בטבת ה'תרנ"ז, נדרש הרב ברכיה לחזור לעיר אוהעל כדי למלא את מקום אביו ברבנות, ברבות השנים חזר לעיר מגוריו, בלאז'וב. בשנת ה'תרנ"ז חזר בשנית לעיר אוהעל.

את משכורתו מרבנות אוהעל העביר הרב ברכיה לצורכי אמו, הרבנית הינדא. בשנת ה'תרע"ב נוצרה מחלוקת על דרכי פסיקות הרבנים, בין האדמו"ר ממונקאטש לבין הרב ברכיה שכיהן אז כאדמו"ר. חמו של הרב ברכיה, הרב צבי אלימלך שפירא מבלאזוב פסק כי פסיקתה של משפחת טייטלבוים נכונה וזאת על ידי הסתמכות מפסיקותיו הקודמות של הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים.

בעת מלחמת העולם הראשונה ברח הרב ברכיה טייטלבוים לעיר בודפשט, בירת הונגריה. בכ"א אדר ה'תרע"ז הוא נפטר בה והובא לקבורות בסיגעט.

משפחה
-----

נישא לאלטע מלכה שפירא, בת הרב צבי אלימלך שפירא מבלאז'וב. ילדיהם:

* יהודה טייטלבוים רב ביובורניק, נישא לבת הרב נפתלי צבי הלברשטאם (נרצח בשואה ה'תש"ב)
* דוד טייטלבוים רב בפרמישלה, נישא לבת הרב נפתלי הורוביץ (נרצח בשואה ה'תש"ב)
* משה טייטלבוים, רב בסנוק
**הנסיכות-בישופות של רגנסבורג** (בגרמנית: **Hochstift Regensburg**;‏ **Fürstbistum Regensburg**‏; **Hochstift Regensburg**) הייתה נסיכות כנסייתית קטנה של האימפריה הרומית הקדושה ששכנה ליד העיר הקיסרית החופשית רגנסבורג בבוואריה. הבישופות שודרגה לנסיכות רגנסבורג ב-1803 לאחר פירוק נסיכות הבוחר ממיינץ. אין לבלבל בין הנסיכות-בישופות של רגנסבורג לבין הדיוקסיה הרומית-קתולית של רגנסבורג, שהייתה גדולה בהרבה.

היסטוריה
--------

הנסיכות-בישופות (בסגול) במאה ה-18
הבישופות נוסדה בשנת 739 על ידי בוניפציוס הקדוש; היא הייתה כפופה במקור לארכיבישוף של זלצבורג. במאה ה-13, הבישוף של רגנסבורג הפך לנסיך של האימפריה הרומית הקדושה עם מושב והצבעה בדיאט האימפריאלי. כמובלעת של דוכסות בוואריה, הנסיכות-בישופות לא הצליחה להתרחב טריטוריאלית ונשארה אחת המדינות הקטנות באימפריה.

במהלך החילון הגרמני של 1803, אוחדה הנסיכות-בישופות עם **העיר הקיסרית החופשית רגנסבורג** וטריטוריות אחרות כדי ליצור את נסיכות רגנסבורג. קרל תאודור אנטון מריה פון דלברג היה הנסיך-ארכיבישוף הראשון. בשנת 1810 הפכה הנסיכות לחלק מממלכת בוואריה, אם כי היא שמרה על מעמד ארכי-פיסקופלי. זאת בעקבות נפילת האימפריה הרומית הקדושה ב-1806 במהלך מלחמת הקואליציה השלישית.

הקונקורדט הבווארי של 1817 לאחר מותו של דלברג הכפיף את הארכיבישופות של רגנסבורג לדיוקסיה סופרגנית הכפופה לארכיבישוף של מינכן ופרייזינג.

קישורים חיצוניים
----------------

* בישופות רגנסבורג (בגרמנית)
שוק ספילטפילדס הישן

**שוק ספיטלפילדס הישן** (באנגלית: **Old Spitalfields Market**) הוא מבנה שוק מקורה בשכונת ספיטלפילדס שברובע טאוור האמלטס של העיר לונדון בסמוך לסיטי של לונדון. השוק, הקדום בשוקי לונדון הפעיל כיום, החל לפעול בשנת 1638 ובשנת 1991 עבר למבנה חדש.

היסטוריה
--------

שוק ספיטלפילדס החל לפעול באתר בשנת 1638 עת שהמלך צ'ארלס הראשון נתן רישיון לסוחרים למכור בשר, עופות ו"שורשים" בשדות ספיטל (Spittle Fields - מילולית "ספיטל פילדס") - אזור כפרי מחוץ לתחומי העיר לונדון באותה עת. 
השוק הפסיק את פעולתו בתקופת הקומונוולת' של אנגליה תחת שלטונו של אוליבר קרומוול, וחזר לפעול בעקבות צו מלכותי של המלך צ'ארלס השני לאחר השבת המלוכה.

המבנה שהוקם, בין הרחובות קריספין (Crispin Street) במערב, לם (Lamb Street) בצפון, רד ליון (Red Lion Street) במזרח וסמטת פאטרנוסטר (Paternoster Row) בדרום, המשיך לשאת את השם "ספיטלפילדס" (שדות ספיטל")

מבני השוק הוקמו בין השנים 1885–1893 בתכנונו של האדריכל ג'ורג' שרין עבור רוברט הורנר, בעל השטח. עלות הבנייה הגיעה ל-80,000 ליש"ט. בשנת 1920 הועברה הבעלות לתאגיד העיר לונדון. המבנה הורחב בשנת 1926 לכיוון מערב, תוך שהוא עולה על שטחי רחוב קריספין ורחוב גאן (Gun Street). 

בשנת 1991 עברה מכירת הירקות והפירות הסיטונאית לשוק ספיטלפילדס החדש. מבנה השוק הישן הפך לאתר תיירות ובו ממכר עתיקות ומוצרי אופנה. דיירים המתגוררים בחלק המערבי של השוק התנגדו לעבודות הפיתוח של חלק זה שהוצעו על ידי תאגיד לונדון. בעקבות מאבק משפטי, בו זכה התאגיד, מונה האדריכל נורמן פוסטר לתכנן מחדש את החלק המערבי של השוק, וזה שופץ, הוקמו בו אתרי הסעדה וחנויות, ושוק עבודות יד שמכונה כיום "שוק הסוחרים" (Traders Market).

ראו גם
------

* שוק ספיטלפילדס החדש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוק ספיטלפילדס הישן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שוק ספיטלפילדס הישן
* שוק ספיטלפילדס הישן, ברשת החברתית טוויטר
* אתר מוזיאון העיר לונדון - מידע על החפירות הארכאולוגיות שבוצעו באתר השוק
**הבישופות של מץ** (בצרפתית: **évêché de Metz**) הייתה נסיכות-בישופות של האימפריה הרומית הקדושה. היא הייתה אחת משלוש הבישופויות שסופחו לצרפת ב-1552.

היסטוריה
--------

הבישופים של מץ כבר שלטו על כמות משמעותית של שטחים בתוך ממלכת לותרינגיה לשעבר, אשר על ידי הסכם מירסן בשנת 870 הפכה לחלק מפרנקיה המזרחית. הם נאלצו להיאבק על עצמאותם מדוכסות לורן, רכשו את אדמותיהם של רוזני מץ, אך נאלצו להתמודד עם עליית בירתם מץ למעמד של עיר קיסרית ב-1189. בשנת 1234 אילצה התסיסה של אזרחי מץ את הבישופים להעביר את מגוריהם לוויק-סור-סיי.

בשנת 1357 אישר שוב הקיסר קרל הרביעי מבית לוקסמבורג את החופשיות הקיסרית של הבישופות. אולם מאז עלייתו של אנרי מלורן-ודמון בשנת 1484, נשלטה הדיוקסיה על ידי בישופים מבית לורן, אשר על ידי קשריהם הקרובים עם בית ולואה הביאו את מץ תחת השפעת הכתר הצרפתי. לפי הסכם שאמבור משנת 1552, ברית של נסיכים קיסריים פרוטסטנטים מתקוממים בראשות מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה הבטיחה לאנרי השני, מלך צרפת את השלטון על שלוש הבישופויות של מץ, טול ו-ורדן. מץ נכבשה על ידי חייליו של אנרי וסופחה על ידי הכתר הצרפתי, לבסוף הוכר הסיפוח על ידי האימפריה בשלום וסטפליה ב-1648.

 קתדרלת מץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 237475711
* WorldCat (עם VIAF): 237475711

 |