recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
חנות דוויין ריד בתחנת פן בניו יורק
**דוויין ריד** (באנגלית: **Duane Reade**) היא רשת חנויות למכירת תרופות, קוסמטיקה, טואלטיקה, ובמידה מוגבלת גם מזון וכלי בית. הרשת פועלת בעיקר בעיר ניו יורק שבארצות הברית. מטה החברה נמצא בשדרה התשיעית במנהטן.

היסטוריה
--------

הרשת נוסדה בשנת 1960 על ידי שלושה אחים: אברהם, איליי וג'ק כהן. בראשיתה כללה שלוש חנויות ומחסן שנמצא בין הרחובות דוויין וריד במנהטן תחתית. בשנת 1992 מכרו האחים את הרשת לחברת ניהול הנכסים Bain Capital תמורת 239 מיליון דולר. בשנת 1997 מכרה ביין את רוב המניות לבנק ההשקעות Donaldson, Lufkin & Jenrette. בשנת 1998 גייסה החברה 102 מיליון דולר על ידי פרסום ציבורי והשתמשה במזומן לרכישת חנויות מרוק בוטן, Love's ו- Value Drug ולפתוח שפע משלה. מאז שהמנכ"ל החדש של Bain, אנתוני קוטי נכנס לתפקידו, צמחה דוויין רייד מ 59 ל -249 חנויות, שהיא רוב כל רשת בתי המרקחת בעיר. בפברואר 1998 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק. ב-2004 נרכשו המניות על ידי קרן ההשקעות Oak Hill Capital Partners והחברה נמחקה מהמסחר בבורסה. ב-9 באפריל 2010 נמכרה דוויין ריד לחברת וולגרינס תמורת 623 מיליון דולר ומאז פועלת כחברת בת שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוויין ריד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דוויין ריד (באנגלית)
* דוויין ריד, ברשת החברתית פייסבוק

* דוויין ריד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ian Mount, The Mystery of Duane Reade, nymag.com, ‏27-5-2005
**צ'אסווה נסופוואה** (באנגלית: **Chaswe Nsofwa**;‏ 22 באוקטובר 1978 בזמביה - 29 באוגוסט 2007 בבאר שבע, ישראל) היה כדורגלן זמבי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

נסופוואה נולד בזמביה וגדל במחלקת הנוער של זנאקו, מועדון כדורגל זמבי. בשנת 1999 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ובעונת 2002/2003 זכה איתו באליפות זמביה ובגביע הזמבי. לאחר מכן עבר לקריליה סובייטוב סמרה מליגת העל הרוסית, בה ערך 2 הופעות. בין היתר שיחק גם בקבוצת המילואים של המועדון. בעונת 2003/2004 חזר נסופוואה לזנאקו, ובעונה הבאה שיחק בגרין בופאלוס, מועדון זמבי נוסף, וגם איתו זכה בגביע הזמבי. בין השנים 2005 ו-2007 שיחק נסופוואה בטלקום מלזיה המלזית.

בחודש אוגוסט 2007 הגיע נסופוואה לתקופת התרשמות בהפועל באר שבע, והבקיע שני שערים בשתי הופעות בגביע הטוטו, מה שהוביל להחתמתו במועדון, ששיחק בליגה הלאומית. ב-25 באוגוסט 2007 ערך נסופוואה את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, כששיחק 90 דקות והבקיע שני שערים במשחק נגד הכח עמידר רמת גן.

### מותו

ב-29 באוגוסט 2007 לקה נסופוואה באי-ספיקת לב ומת במהלך משחק אימון נגד מכבי באר שבע באצטדיון וסרמיל. לאחר 40 דקות הוא הובא למרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, בו נקבע מותו באופן רשמי. ב-6 בספטמבר 2007 נשרפה גופתו של נסופוואה בזמביה. פרדריק צ'ילובה, נשיא זמביה בעבר, נכח בטקס יחד עם מספר שחקני נבחרת זמביה. הפועל באר שבע הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 6 כאות הנצחה.

במהלך עונת 2017/18, במשחק האליפות של הפועל באר שבע מול מכבי תל אביב, הגיעו אשתו ובנו של נסופוואה לביקור באצטדיון טרנר. טיסתם מומנה מגיוס כספים של אוהדי הקבוצה.

קריירה בינלאומית
----------------

נסופוואה ערך 33 הופעות בנבחרת זמביה, בהן הבקיע 9 שערים. הוא היה חלק מסגל הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2002.

תארים
-----

זאנאקו
* אליפות זמביה (1): 2002/2003
* הגביע הזמבי (1): 2002/2003

גרין בופאלוס
* הגביע הזמבי (1): 2004/2005

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1272817563
* VIAF: 6975166928415643980000
* WorldCat (עם VIAF): 6975166928415643980000

 |
הרב **שלמה כץ** (נולד ב-1980 ניו ג'רזי) הוא רב, מוזיקאי וזמר ישראלי-אמריקאי.

קורות חיים
----------

כץ נולד ב-1980 בניו ג'רזי, ארצות הברית ועלה לישראל בגיל 9. הוא מגיע ממשפחה מוזיקלית, אביו אבשלום הוא מוזיקאי וחזן נודע ואחיו הוא הזמר איתן כץ.

כבר בהיותו ילד עמד לצד אביו כחזן אשר שילב את יצירותיהם של יוסל'ה רוזנבלט ור' שלמה קרליבך ומגיל 23 החל לעבור לפני התיבה בימים הנוראים בעצמו.

מורהו המוזיקלי והרוחני הוא קרליבך ורבים משיריו הם עיבודים לשירי קרליבך. הוא זה שגילה ופרסם לראשונה מספר ניגונים של קרליבך, ביניהם את 'ניגון נשמה האבוד', 'וידע כל פעול' מתפילות הימים הנוראים משנות ה-60 שככל הידוע קרליבך שר רק פעמים מועטות. ביארצייט ה-18 של קרליבך, הוא הוציא את השיר 'לשנה הבאה', לחן נדיר ולא מוכר של קרליבך והוא איחד חלק מהשירים שטרם פורסמו באלבום "לקראת שבת.

בשנת 2010 הוא היה שליח ציבור של קהילת המעין, קהילה ברוחו של קרליבך שנמצאת במלבורן, אוסטרליה. בזמן שהותו שם, הוא הופיע בשני לילות רצופים בתיאטרון הפיניקס עם הרבה ניגונים שכבר יצאו לאור במשך השנים. לאחר מכן הוא הוציא דיסק מהופעות אלו שנקרא "חי ממלבורן".

בשנת 2014, הוציא לאור וערך את הספר **אבן שלמה**, פירוש של ר' שלמה קרליבך על ספר בראשית. בשנת 2019 יצא במהדורה חדשה וכן הופיע כרך על ספר שמות. באמצע שנת 2023 הושלמה הסדרה על פרשיות התורה.

כץ מופיע רבות ברחבי הארץ והעולם במופעים, אירועים והתועדויות ושיתף פעולה עם מספר זמרים ביניהם: אחיו, איתן כץ, אהרן רזאל וחיים דוד סרצ'יק.

הוא מחזיק בתואר רבנות מישיבת המבתר והרב חיים ברובינדר והיום הוא משמש כרב קהילת "שירת דוד" באפרת ומלמד תורה במספר מסגרות.

דיסקוגרפיה
----------

* אליך (עם אבשלום ואיתן כץ)(1999).
* בגלל אבות (עם איתן כ"ץ) (2001)
* והכהנים (2006)
* כשושנה (עם אהרן רזאל וחיים דוד סרצ'יק) – ניגוני קרליבך שמעולם לא הוקלטו (2008)
* מלא עולם (2009)
* שלמה כץ בהופעה ממלבורן "חי ממלבורן" (2012)
* לקראת שבת (2014)
* ישמח מלך (2016)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שלמה כץ
* שלמה כץ, סרטונים בערוץ היוטיוב

* שלמה כץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יואב פרידמן, שיר השירים אשר לשלמה, באתר ynet, 6 באפריל 2009
* משה גלנץ, "היורש של קרליבך" מחשב מסלול מחדש, באתר ynet, 13 בפברואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑   שלמה כץ – לשנה הבאה, סרטון בערוץ "יוסף ארנפלד – יחסי ציבור ותקשורת", באתר יוטיוב (אורך: 03:52)
2. ↑  שלמה כץ – Live in Melbourne, באתר The Shlomo Katz Project
3. ↑  שלמה ואיתן כץ – זמר אחים גם יחד, באתר ערוץ 7, 9 באוקטובר 2009
4. ↑  שלמה כץ – Music, באתר The Shlomo Katz Project

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007522808005171
* ISNI: 0000 0004 4264 0305
* MusicBrainz: 815d8716-c4e9-48a8-bb9c-6c50bd86b6ca
* NKC: zmp2014838241
* VIAF: 308698915
* WorldCat (עם VIAF): 308698915

 |
**לואן בריזנדיין** (באנגלית: **Louann Brizendine**; נולדה ב־30 בדצמבר 1952) היא נוירופסיכיאטרית ומדענית אמריקאית באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, בה היא הקימה מרפאת הורמונים לנשים ונערות.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

בריזנדיין היא פרופסורית חוקרת וקלינאית באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו (UCSF). המחקר של בריזנדיין עוסק בנושאים שונים, בין היתר במצבים נפשיים שונים והשפעות הורמונליות שונות בקרב נשים. היא גם סופרת שכתבה את הספרים: "המוח הנשי" ו"המוח הגברי" (ראו אור באנגלית בשנת 2010).

בריזנדיין עשתה תואר ראשון בשנים 1972–1976 בלימודי מדעי המוח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

היא למדה לדוקטורט בשנים 1976–1980 בבית הספר לרפואה באוניברסיטת ייל.

לאחר מכן עשתה התמחות בפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד, אותה סיימה בשנת 1985.

היא מוסמכת בפסיכיאטריה ובנוירולוגיה וקיבלה פרופסורה קלינית. היא הצטרפה לצוות המרכז הרפואי UCSF במכון הפסיכיאטרי לנגלי פורטר בשנת 1988, וכיום היא מכהנת כיושבת ראש המחלקה לפסיכיאטריה של לין ומארק בניוף. במרכז הרפואי UCSF היא פועלת בתחומי ההוראה, הכתיבה והמחקר ומטפלת קלינית.

בשנת 1994 הקימה בריזנדיין ב- UCSF את מרפאת ההורמונים לנשים וממשיכה לשמש כמנהלת המרפאה גם כיום.

בריזנדיין מעבירה גם קורסים לסטודנטים לרפואה, לתושבים ולרופאים אחרים ברחבי הארץ בנושא נוירוביולוגיה של ההורמונים, הפרעות במצבי רוח, בעיות חרדה ושינויים הורמונליים.

על רב המכר "המוח הנשי"
----------------------

ספרה של בריזנדיין, "המוח הנשי", קיבל עם יציאתו ביקורות רבות, חיוביות ושליליות, במיוחד בכל מה שקשור לבלשנות ולשפה. מאוחר יותר הודתה בריזנדיין כי ספר זה הדגיש יתר על המידה את ההבדלים המבוססים על מגדר, ואמרה: "גברים ונקבות דומים יותר ממה שהם שונים. אחרי הכל, אנחנו מאותו המין".

"המוח הנשי" זכה לאדפטציה כסרט קומדיה רומנטית באותו שם משנת 2017, שהתבסס על הספר באופן חלקי. בריזנדיין עצמה שימשה השראה לדמות הראשית של הסרט.

היא כתבה גם את "המוח הגברי" והודתה שספריה מדגישים את ההבדלים בין גברים לנשים, מה שהוביל להצלחת הספרים האלו כרבי מכר.

ספריה
-----

* **המוח הנשי**, תרגום: יעל גזית, הוצאת מטר, 2008, 320 עמודים
* **המוח הגברי**, תרגום: יעל סלע-שפירו, הוצאת מטר, 2013, 284 עמודים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואן בריזנדיין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לואן בריזנדיין
* לואן בריזנדיין, ברשת החברתית פייסבוק

* לואן בריזנדיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לואן בריזנדיין, ברשת החברתית Goodreads
* ארנה קזין, בעלת ההורמון, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2008
* ביקורת על הספר "המוח הנשי", מאת דבורה טנן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   על
2. ↑  ד"ר לואן בריזנדיין | מטר - מטר, באתר www.matarbooks.co.il
3. ↑  *rs:*
4. ↑  *men*
5. ↑  *o Ma*
6. ↑   *Ame*
7. ↑  Bazelon, Emily (25 במרץ 2010). "A Mind of His Own". *The New York Times*. נבדק ב-20 בינואר 2016. `{{cite news}}`:  (עזרה)
8. ↑  המוח הנשי - לואן בריזנדיין, באתר www.e-vrit.co.il
9. ↑  המוח הגברי - לואן בריזנדיין, באתר www.e-vrit.co.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300713805171
* BIBSYS: 7030791
* BNE: XX4607648
* BnF: cb157274306 (data)
* CANTIC: a10463756
* GND: 132652374
* ISNI: 0000 0001 1466 3284
* LCCN: n2006008418
* NDL: 01136423
* NKC: mzk2007423916
* NLK: KAC200710546
* NTA: 304606049
* SUDOC: 147708176
* VIAF: 3639906
* WorldCat: lccn-n2006008418

 |
איירבוס A319-100 בנמל התעופה פארו
ATR 42-500 של החברה
**רויאל דרוק אייר** (בדזונגקה: **འབྲུག་མཁའ་འགྲུལ་ལས་འཛིན།**, באנגלית: **Druk Air**) היא חברת התעופה הלאומית של בהוטן. משרדיה הראשיים ממוקמים במחוז פארו במערב המדינה. החברה טסה ל-12 יעדים שונים, בעיקר באזור דרום אסיה ובסיסה בנמל התעופה פארו.

חברת דרוק אייר נוסדה בשנת 1981 והחלה לתפעל את טיסותיה ב-11 בפברואר 1981. תחילה החלו טיסות סדירות בין נמל התעופה פארו לקולקטה במטוסה הראשון - דורנייר דו 228 (אנ'), ולאחר מכאן נוספו לחברה עוד יעדים בדרום אסיה. לאחר מכן נוסף עוד מטוס מדגם דורנייר דו 228 לרשימת הצי. ב-1988 נוספו 2 מטוסים מדגם בריטיש אירוספייס 146 שהחליפו את מטוסי הדורנייר הישנים.
באוקטובר 2004 נמסר לחברה מטוס הסילון הדו-מנועי הראשון מדגם איירבוס A319. באותה שנה בדצמבר נמסר מטוס איירבוס A319 שני. ב-31 באוגוסט 2012 נמסר לחברה מטוס איירבוס A319 שלישי.

שם החברה נגזר משמו של דרקון הרעם דרוק במיתולוגיה הבוטהנית.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2019:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 3 | — | 16 | 102 | 118 |  |
| איירבוס A320neo | 1 | — | 20 | 120 | 140 | נמסר לחברה בסוף 2019 |
| ATR 42-500 | — | — | — | 48 | 48 | יצא משירות |
| ATR 42-600 | 1 | — | — | 48 | 48 |  |
| סה"כ | 5 | 0 |  |

יעדים
-----

דרוק אייר מפעילה טיסות ליעדים הבאים:

**בהוטןבהוטן בהוטן**

* פארו (בסיס)
* גלפו
* ג'קר
* טרשיגנג

**בנגלדשבנגלדש בנגלדש**

* דאקה

**הודוהודו הודו**

* גאיה (עונתי)
* גווהטי
* דלהי
* מומביי (עונתי)
* סיליגורי
* קולקטה

**נפאלנפאל נפאל**

* קטמנדו

**סינגפורסינגפור סינגפור**

* סינגפור

**תאילנדתאילנד תאילנד**

* בנגקוק

תאונות ותקריות
--------------

* ב-16 באפריל 2016, מטוס איירבוס A319 של טיסה KB140 ספג נזק לאחר שחלף בסופת ברד בעודו נוחת נחיתת ביניים בגוואהטי, הודו, בדרכו מפארו לבנגקוק. המטוס נחת בשלום ללא כל נפגעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרוק אייר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דרוק אייר
* דרוק אייר, ברשת החברתית פייסבוק

* דרוק אייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* דרוק אייר, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של דרוק אייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
**שטפאן החֵירֵש** (ברומנית: **Ștefan Surdul**,‏ ? - 2 בפברואר 1595) היה שליט נסיכות ולאכיה בין סוף מאי 1591- יולי 1592.
הראשון בין שליטי ולאכיה שנקרא בשם שטפאן. (השני יהיה שטפאן קנטאקוזינו (1714-1715)).

רקע משפחתי
----------

שטפאן החירש היה בן (חוקי, או מחוץ לנישואים לפי מקורות שונים) של שליט מולדובה, יואן הידוע כ"יואן האיום" או "האמיץ".

מלוכתו
------

לפי הכרוניקון **ראדו פופסקו**, כינויו - "החירש" היה בשימוש עוד בחייו, כנראה מפני שסבל מליקוי בשמיעה.
בשנת 1590 נשא לאשה את בתו של הבנקאי היווני עשיר מקונסטנטינופול, אנדרוניקוס קנטקוזינו.
במאי 1591 "השער הנשגב" העניק לו את כתר ולאכיה בתמורה להבטחותיו כי יפרע את חובותיו של השליט הקודם המודח, מיכניה המתאסלם.
בפועל לא הצליח שטפאן "החירש" לרצות את הטורקים למרות שהטיל מיסים כבדים על העם. בין האמצעי העושק שהיו מופעלים בעת מלוכתו מציינים האפשרות שנתן לבויארים להפקיע נכסים של כפרים שמהם ברחו צמיתים (vecini)‏

כבר ביולי 1592 הסולטאן הדיח אותו מהתפקיד והחליף אותו עם אלכסנדרו הרע.

אחרי שנשלח לגלות קצרה באי כיוס, זכה לתמיכתם של החאן הטטרי גאזי גיראי השני של קרים ושל הווזיר הגדול קוג'ה סינאן פאשה ויועצו, קורט אגה, ולפי המלצתו של האחרון, נקרא שוב לנסיכויות הרומניות על מנת לכהן כשליט מולדובה. הוצב בתפקיד זה במקום השליט המרדן ארון הטירן (1591–1592 ו 1592–1595), בן בריתם של שליט טרנסילבניה ז'יגמונד באטורי ושל שליט ולאכיה מיכאל האמיץ.

זאת בנסיבות העימות הממושך בין האימפריה העות'מאנית בראשותו של מוראט השלישי ובין האימפריה ההבסבורגית בראשות הקיסר רודולף השני.

לאחר שבנובמבר 1594 הטורקים הכתירו אותו כשליט מולדובה, שטפאן החירש הועמד בינואר 1595 בראש כוח טורקי של 8,000 לוחמים ופנה איתם לכיוון הדנובה במטרה להגיע למולדובה.
מיכאל האמיץ ארב לשטפאן ויצא לקראתו ב-2 בפברואר 1595 בעת הניסיון לחצות את הדנובה הקפואה באזור בראילה. שטפאן החרש הובס וטבע למוות בנהר.

מקורות
------

* 1976 Giurescu, Constantin C. [e] Dinu C. *Istoria Românilor : volumul II (1352-1606)*, Bucureşti.

(קונסטנטין ג'ורסקו - תולדות הרומנים 1976 ) (ברומנית)

* טיבריו צ'ובאנו - מלוכות קצרות, אך חשובות בהיסטוריה של הרומנים:שטפאן החירש (ברומנית)
* Tiberiu Ciobanu - *Domnii scurte, dar insemnate în istoria românilor: Ştefan Surdul*  :Agero Stuttgart oct, 2008

(ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  T.Ciobanu
2. ↑  T.Ciobanu
**הארדיס** (באנגלית: **Hardee's**) היא רשת מזון מהיר אמריקאית ואחת מרשתות המזון המהיר הגדולות בארצות הברית. נכון ל-2016, הרשת מנהלת מעל 5,000 סניפים ברחבי העולם.

היסטוריה
--------

סמל החברה (1972–1999)
מייסד הרשת, ווילבר הארדי, פתח את המסעדה הראשונה שלו בגרינוויל, צפון קרולינה, ב-3 בספטמבר 1960. לאחר שנה של הצלחה, החליט ווילבר לבחון את הרחבת המסעדה שלו ופתיחת מיקום אחר, אז הוא נפגש עם ג'יימס גרדנר ולאונרד רולס לדון בכך. זמן קצר לאחר מכן, החנות הראשונה של החברה נפתחה ברוקי מאונט, צפון קרוליינה, במאי 1961 על ידי ג'יימס קרסון גרדנר ולאונרד רולס ברחוב מקדונלד ברחוב נורת' צ'רץ' ברוקי מאונט, המכונה בתוך הרשת בניין מספר 1, המקום נהרס ב-2007 והוחלף בפארק שנקרא על שמו של מנהל הרשת לשעבר.

לפי ווילבור הארדי, גרדנר ורולס זכו ממנו בנתח השליטה בחברה לאחר שניצחו אותו בפוקר. לאחר שהארדי הבין שהוא איבד את השליטה על החברה שלו, הארדי מכר להם גם את המניות שלו בחברה ובכך איבד כל חלק בניהול החברה, על אף שגרדנר ורולס סיפרו בריאיון כי הסיפור הזה שגוי ושהם קנו מהארדי את הזכויות לחברה בשנת 1961 ואחראים למה שהיא היום. כיום, הרשת היא אחת מחברות המזון המהיר הגדולות בארצות הברית וכיום מונה 5,812 סניפים ברחבי העולם. בשנת 1999 שונה סמל הרשת בכך שהוסף לו כוכב מצד שמאל, בדומה לסמל החברה CKE Restaurants Holdings, Inc. שקנתה את הרשת שנתיים לפני כן.

סניף של החברה בפלורידה

הארדיס וישראל
-------------

ב-2021 פורסם כי הרשת מתכננת להגיע לישראל עם פתיחה של כ-50 סניפים ברחבי הארץ וכיום מחפשת זכיינית פוטנציאלית.

סוגיות משפטיות
--------------

### בורגר שף

בינואר 2007, הוגשה נגד הארדיס תביעה למשרד הפטנטים וסימני המסחר של ארצות הברית על ידי River West Brands, LLC משיקגו בגין השימוש בסימן המסחרי והשם של החברה בורגר שף בכריך ביג שף. זמן קצר לאחר מכן, הארדיס הוציאה מחדש את כריך ביג שף באינדיאנה, כהצעה לניסיון ולאחר מכן בשוקי אינדיאנה נוספים ובדייטון, אוהיו לזמן מוגבל. ההוצאה המחודשת של הביג שף השתמשה גם בשם ובלוגו של בורגר שף בפרסומות בשווקים שבהם הוא מוצע, וטענה שהיא מספקת למעריצי בורגר שף את ה"תיקון" שלהם בביג שף.

### הארוויס

עקב מחלוקת מסחרית עם רשת ההמבורגרים הקנדית הארוויס, לא ניתן להארדיס למכור בקנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארדיס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הארדיס (באנגלית)
* הארדיס, ברשת החברתית פייסבוק

* הארדיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* הארדיס, ברשת החברתית אינסטגרם

* הארדיס, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jerry Bledsoe, The Story of Hardee’s, Our State, ‏27 במאי 2011 (באנגלית)
2. ↑  Lizzy Alfs, Hardee's, Carl's Jr. chains part ways in fast-food image shakeup, USA TODAY (באנגלית)
3. ↑  Hardee’s founder Wilbur Hardee dead at 89, NBC News (באנגלית)
4. ↑  היאלי יעקבי-הנדלסמן, אחד ההמבורגרים הכי מפורסמים בעולם עושה עלייה לישראל, באתר ישראל היום, 20 באוקטובר 2021
5. ↑  Ontario Latest News Carls Jr Set To Launch In Ontario - Canadian Restaurant News, canadianrestaurantnews.com, ‏6 בנובמבר 2021 (באנגלית)
**מפתח הלב** הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר רפי פרסקי שיצא בספטמבר 1991.

שנתיים לאחר אלבום הבכורה המצליח "כמה פעמים ספרת עד עשר", הוציא פרסקי את אלבומו השני. בדומה לאלבום הקודם גם כאן כתב והלחין פרסקי את כל שירי האלבום, ששניים ממנו זכו להיכנס למצעדי הפזמונים: "דוניה" ו"טעות אנוש".

שירי האלבום
-----------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | מפתח הלב | 2:43 |
| 2. | דוניה | 4:45 |
| 3. | כל נגיעה | 4:06 |
| 4. | נדנדות | 4:32 |
| 5. | מותק שלי | 4:56 |
| 6. | יא חלילי | 3:37 |
| 7. | טעות אנוש | 4:32 |
| 8. | חבל על הזמן | 3:38 |
| 9. | בזמן האחרון | 2:43 |
| **משך כולל:** | **35:34** |

השתתפו ביצירת האלבום
--------------------

רפי פרסקי - שירה, גיטרה חשמלית  

אורן אליעזרי - גיטרה חשמלית  

חיים אזיקרי - גיטרה בס  

גדי פוגטש - סינטי בס ב"כל נגיעה"   

תמיר קליסקי - קלידים  

אלי בן-שושן - תופים וכלי הקשה  

יהודה פוליקר - אקורדיון ב"זמן האחרון"  

יהודית תמיר - קולות רקע ב"יא חלילי"   

גיא יפה - קולות רקע ב"דוניה" וב"חבל על הזמן"   

יעקב גלעד - מפיק מוזיקלי  

ציפי כהן - מפיקה בפועל

הקלטות ומיקס באולפני "טריטון", מלבד מיקס ל"כל נגיעה" באולפני "המון", ומיקס ל"מפתח הלב" באולפני "קולינור"

טכנאי הקלטות ומיקס: מרק רוטוול

עוזרי טכנאי: גילי בראון, גדי פוגץ', עמי איילי

רון קדמי - צילומים

קישורים חיצוניים
----------------

* האלבום מפתח הלב באתר Discogs
**ולדימיר מֵגרֵה** (ברוסית: **Влади́мир Никола́евич Мегре́**; נולד ב-23 ביולי 1950) הוא סופר, מחבר סדרת הספרים ״הארזים הצלצלניים של רוסיה״.

ביוגרפיה
--------

מגרה נולד בכפר קוּזניצ'י באוקראינה. רוב ילדותו עברה לצד סבתו יֵפרוסיניָה וֵרחוּשָה, מרַפּאָה כפרית. בימי נעוריו התחבר עם האב הרוחני פֵאוֹדוֹריט, ראש מנזר-בנים טרוֹיִצֶה-סֵרגִיֵב בעיר הרוסית סרגייב פּוסָד. את פגישותיהם, אשר השפיעו על גורלו, תיאר בספרו השני.

מגרה עזב את בית הוריו בגיל 16. משנת 1974 התגורר בעיר הסיבירית נוֹבוֹסיבּירסק ובה גם עבד כצלם מוביל בסטודיו לצילום המחוזי. כשהחלה בברית המועצות הפרסטרויקה מילא כחלק מעיסוקיו כיזם את תפקיד נשיא ההתאחדות הבין-מחוזית של יזמי סיביר.

בשנים 1994-95 ארגן על חשבונו שני מסעות-מסחר גדולים על הנהר הסיבירי אובּ עד לעיר סָלֵכָרד ובחזרה. שם, ביער-הטייגה הסיבירי אירעה פגישתו עם אנסטסיה. במשך תקופה ארוכה קרובי משפחתו וחבריו ניסו לפענח את התעלומה - מה גרם לו, לאיש העסקים שכבר למעלה מעשור ניהל את עסקיו בהצלחה, להוציא את כל ההון שצבר ובנוסף למשכן את נכסיו, כדי לארגן מסע חוזר לאותו מקום על נהר האובּ, שהרי מראש היה ברור שההשקעה לא תחזיר את עצמה. התעלומה הזו מוצאת את פתרונה בספריו, אשר הגיבורה הראשית בהם היא אנסטסיה. מאותו מסע חוזר הביא עמו ולדימיר שלל כזה, אשר לא יוערך במושגי כסף.

על-אף שמעולם לפני כן לא היה לוולדימיר כל ניסיון ספרותי, הוא כתב עשרה ספרים בתקופה שבין השנים 1996-2010 (סדרת הספרים ״הארזים הצלצלניים של רוסיה״) הכוללים את הספרים: ״אנסטסיה״, ״הארזים הצלצלניים של רוסיה״, ״מרחב האהבה״, ״הבריאה״, ״מי, אם כן, אנחנו?״, ״הספר השושלתי״, ״האנרגיה של החיים״, ״הציוויליזציה החדשה״, ״טקסי האהבה״, ״אנסטה״). התפוצה הכוללת של ספריו, אשר תורגמו ללמעלה מעשרים שפות, הגיעה ל-11 מיליון עותקים.

בשנת 1999 מגרה ייסד קרן לתמיכה בעבודה היצירתית ״אנסטסיה״ בעיר ולדימיר ברוסיה. הפעילים שבין קוראי סדרת הספרים מתאחדים לארגונים חברתיים שאחת ממטרותיהם העיקריות היא הקמת נחלות שושלתיות, כמו כן נערכים כנסי קוראים ומסיבות-עיתונאים ברוסיה ומחוץ לגבולות שלה. בשנת 2011 זכה בפרס בינלאומי לשלום גוסי

שמו של ולדימיר מגרה מופיע ברשימת מאה המנהיגים הרוחניים של זמננו אשר להם ההשפעה הרבה ביותר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר מגרה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ולדימיר מגרה (בשפות מרובות)
* ולדימיר מגרה, ברשת החברתית פייסבוק

* ולדימיר מגרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אתר אנסטסיה בעברית (ארכיון)
* האתר ברוסית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vladimir Megre is the laureate of Gusi Peace Prize International 2011, www.vmegre.com
2. ↑  Vladimir Megre Has Entered The 100 Most Spiritually Influential Living People List, www.vmegre.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007576101205171
* BIBSYS: 11081607
* BNE: XX5297733
* BnF: cb14634683h (data)
* GND: 133871371
* ISNI: 0000 0001 0962 2672
* LCCN: n99024541
* LNB: 000031312
* NDL: 001119946
* NKC: jn20010601420
* NLK: KAC200605709
* NLP: a0000001218778
* NTA: 271479272
* RERO: 02-A017520591
* SELIBR: 347346
* SUDOC: 204500419
* VIAF: 28862064
* WorldCat: lccn-n99024541

 |
מצר דובר וחופי קנט. הדאונס – מול עיר הנמל דיל.
**הדאונס** (באנגלית: **The Downs**) הוא מעגן פתוח (תחנת עגינה) לאוניות בחופה הדרום-מזרחי של אנגליה ליד דיל שבקנט, סמוך לפתחה הדרומי של תעלת למאנש. בשנת 1639 התחולל כאן קרב ימי (Battle of the Downs) בין צי הולנדי לצי ספרדי שתפס מקלט במים הנייטרליים של אנגליה. בשל קרבתו למעגן נעשה נמל דיל לאחד מן הנמלים הראשיים של אנגליה עוד בימיה של אליזבת הראשונה, ובמאה ה-19 אף צויד בטלגרף ובכדור זמן משל עצמו, כדי לאפשר לאוניות העוגנות בדאונס לכוון את הכרונומטרים הימיים שלהן.

עומק המים במעגן מגיע במקומות מסוימים ל-12 פאדום (22 מטרים). הדאונס מוגן מצד מזרח על ידי גודווין סנדס (Goodwin Sands) ומצפון ומערב על ידי החוף, והוא מעניק מחסה מסוים לאוניות גם ברוחות סער דרומיות. בעידן המפרשים שימש הדאונס בסיס קבוע לאוניות מלחמה שסיירו בים הצפוני וכנקודת ריכוז לאוניות שיצאו ממספנת הצי המלכותי בצ'טם לאחר השקתן או שיפוצן. מאחר שהוא נמצא בין מצר דובר לשפך התמזה, נהגו להיאסף בו אוניות סוחר שהמתינו לרוח מזרחית שתישא אותן במעלה התעלה האנגלית או אל לונדון, לעיתים למשך פרקי זמן ארוכים. ישנן עדויות המספרות על מקרים בהם עגנו במקום 800 אוניות מפרשים באותו זמן. גם כיום תופסות בו מחסה מעבורות החוצות את התעלה ואוניות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדאונס** בוויקישיתוף
* Deal Timeball Tower Museum.
* Deal Maritime Museum.

הערות שוליים
------------

1. ↑  The United Kingdom Hydrographic Office, **Goodwin Sands/South Sand Head.** Assessment GS1/2006. in: ukho.gov.uk.
**כפן גושמני** (שם מדעי: *Scyllarides latus*) הוא מין סרטן ממשפחת הכפניים, הקרובה ללובסטרים שמוכר בחופי ישראל כערך טבע מוגן מאז 2005. במסעדות בישראל הוא נמכר כמנת גורמה בשם **סיגל**. מין זה נחשב למעדן, ועקב דיג יתר נמצא בסכנת הכחדה.

מאפיינים
--------

הבוגרים עשוי לגדול לכ-30 ס"מ, הם משתמשים בהסוואה, פעילי לילה וחסרי צבתות. הם נוהגים לצאת בלילה ממקום מחבואם כדי לצוד רכיכות. מלבד האדם הם משמשים כטרף על ידי מגוון רחב של דגי גרם. ניתן למצאו בים התיכון ובמזרח האוקיינוס האטלנטי.

בשנת 2012 יצאו רשות הטבע והגנים, בעזרת הציבור ועיתון "הארץ" בקמפיין כנגד מכירת ה"סיגל" במסעדות. למרות האיסור בדיג ונדירותו בחופי ארץ ישראל, דייגים נוהגים לדוג אותו בשמורות טבע לאור מחירו הגבוה בשוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כפן גושמני** בוויקישיתוף
* כפן גושמני, באתר ITIS (באנגלית)
* כפן גושמני, באתר NCBI (באנגלית)
* כפן גושמני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* כפן גושמני, באתר GBIF (באנגלית)
* כפן גושמני באתר החברה להגנת הטבע
* קמפיין נגד מסעדות שמגישות לובסטר נדיר באתר הארץ
* - לכודים ברשת: מבצע לחילוץ סרטנים נדירים באתר ynet

הערות שוליים
------------

1. ↑  כפן גושמני באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  החברה להגנת הטבע - סיפור אהבה עם סיגל - לובסטר ישראלי בסכנת הכחדה, באתר www.teva.org.il
**אינדיבוק** היא חנות מקוונת למכירת ספרים דיגיטליים (ספרים אלקטרוניים), לקריאה מיידית דרך מכשירים ניידים, מכירת ספרים מודפסים במשלוח, וכן הוצאה לאור של ספרים. 

אינדיבוק נוסדה בשנת 2012 על ידי המשורר והסופר רון דהן, ויזם האינטרנט ניר גרינהויז, במטרה ליצור חנות ספרים עצמאית ברשת שתתן דגש על תמלוגים גבוהים ליוצרים. החנות מציעה ספרים בפורמטים המאפשרים שימוש ברוב מכשירי הקריאה, מחשבים, טאבלטים וטלפונים סלולריים חכמים ורכישה של כותרים מודפסים. בשנת 2015 רכשה חברת פרובוק (בבעלות איתן זינגר) 50% מהחברה לפי שווי של מיליון שקל. מאז שנת 2021, אינדיבוק נמצאת בבעלות פרטית של שני יזמים, תומר טרבס ומאור דוידוביץ'. בתחום הדיגיטלי מדובר בחנות השנייה בגודלה בשוק הישראלי (שנייה אחרי עברית (קורא ספרים אלקטרוני)).

בשנת 2013 מונה העורך והמבקר ארז שוייצר לשמש כעורך הראשי של "הוצאת אינדיבוק". בהוצאה ראו אור בין היתר ספריהם של אלכס אפשטיין, ערן שגיא סשיצקי, נגה אלבלך ותרגומיו של יהונתן דיין לספרי הרמן מלוויל. בשנת 2023 ראה אור בהוצאה, לראשונה בשפה העברית, ספרה של קתרינה מאורה "לנצח אחרי הכל".

במחצית שנת 2019 מכרו ניר גרינהויז ורון דהן את החזקותיהם בחברה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת אינדיבוק
* אתר למנויים בלבד אמיתי זיו, רוצים להוציא ספר? דלגו ישר לאינטרנט, באתר TheMarker‏, 20 במאי 2013
* אתר למנויים בלבד אמיתי זיו, פרובוק רוכשת 50% מאתר אינדיבוק, באתר TheMarker‏, 11 במרץ 2013
* אתר "נובלה ספרים" המרכז את החנויות המקוונות, בין החנויות - אינדיבוק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד אמיתי זיו, פרובוק רוכשת 50% מאתר אינדיבוק, באתר TheMarker‏, 11 במרץ 2013
2. ↑  לנצח אחרי הכול - קתרינה מאורה - אינדיבוק, באתר indiebook.co.il
**הוצאת כרמל** היא הוצאת ספרים ישראלית השוכנת במרכז ספיר, שבאזור התעשייה גבעת שאול ירושלים. כרמל היא הוצאה-בת של הוצאת ידיעות ספרים.

היסטוריה
--------

"כרמל" החלה את דרכה בירושלים בשנת 1987 כהוצאת נישה שהתמחתה בספרי שירה ובכתב עת לענייני שירה "כרמל". במרוצת הזמן התרחבה, וכיום היא מרבה לפרסם גם סיפורת עברית ומתורגמת וספרי עיון.

מייסד ההוצאה, הבעלים והמו"ל הוא ישראל כרמל, שבצעירותו שימש מורה להיסטוריה ומאוחר יותר היה אחד העורכים של האנציקלופדיה העברית.

הוצאת כרמל חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.

בשנת 2022 רכשה הוצאת ידיעות ספרים את הוצאת כרמל.

סדרות בולטות בהוצאה
-------------------

### ספרות עברית

במסגרת סדרת "מקומי", בעריכת המשוררת והמתרגמת טל ניצן, מוציאה ההוצאה לאור כותרים עבריים של יוצרים כגון אברי הרלינג, דרור דניאל, אלכס אפשטיין ועוד. קובץ נוסף של ספרות עברית הוא סדרת "כבר" בעריכת ליאת קפלן, שבה יצירות של יקיר בן משה, נורית זרחי, נתן וסרמן ועוד. בשנים האחרונות פורסמו בהוצאת כרמל גם מרבית ספריה של רבקה מרים. בהוצאה פורסמו גם שלושה ספרים של המשורר ישראל אלירז, ארבעה מספרי השירה של המשורר רמי סערי, שלושה ספרים של אורית גרוס והספר התערבות פולשנית מאת אבינעם שירן. כמו כן יצא לאור בשנת 2022 "גליונות הירושלמי של רבי שאול ליברמן" מאת משה עסיס.

### ספרות מתורגמת

הוצאת כרמל מפרסמת מגוון גדול של יצירות מתורגמות, ביניהן תרגומיו של המשורר רמי סערי ליצירות שירה ופרוזה מהארצות: פינלנד, אסטוניה, יוון, ספרד, מקסיקו, צ'ילה, קובה, קטלוניה, פורטוגל, הונגריה, אלבניה וטורקיה, תרגומים מספרדית של יצירות לטינו-אמריקניות במסגרת סדרת "אלדורדו" בעריכת אוריאל קון, כגון קלאס לחוליו קורטאסר, תרגומים מפורטוגלית, מצרפתית, מגרמנית, תרגומים מסרבו-קרואטית של יצירות מארצות יוגוסלביה לשעבר על ידי דינה קטן בן ציון ותרגומים רבים מהשפה הרוסית של סופרים כדוגמת אנטון צ'כוב, פיודור דוסטויבסקי, לב טולסטוי, תרגומי היצירות "אדה או החמדה (אנ')" לוולדימיר נבוקוב ו"מסה על הסובלנות" מאת וולטר יצאו לאור בהוצאת כרמל בשנת 2022.

סדרה נוספת בהוצאה מאגדת את **ספרי הקלאסיקה מיוון ומרומי**, ובהם "תולדות מלחמת היהודים ברומאים" מאת יוסף בן מתתיהו, כל כתבי טקיטוס: "דברי הימים" ו"ספרי השנים" (בשיתוף מוסד ביאליק), "רפואות האהבה" לאובידיוס, "אינאיס" מאת ורגיליוס ו"מלחמת גאליה" מאת יוליוס קיסר, ו"האלקסיאדה" מאת אנה קומננה, שיצא לאור בשנת 2022.

נכון לשנת 2023, לכרמל 21 כותרים של 15 סופרים וסופרות זוכי פרס נובל לספרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת כרמל
* 

* הוצאת כרמל, ברשת החברתית פייסבוק
* מידע על הוצאת כרמל בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* יאיר שלג, ‏"התקופה שלנו מאוד קשה לספרות. אין כמעט מקומות שבהם סוקרים ספרים. זה לא ייאמן", בעיתון מקור ראשון, 13 בפברואר 2022

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ynet, "ידיעות ספרים" רכשה את הוצאת "כרמל", באתר ynet, 8 ביוני 2022
2. ↑  אתר למנויים בלבד עודד וולקשטיין, ישראל כרמל, קווים לדמותו, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2018
3. ↑  גליונות הירושלמי של רבי שאול ליברמן - שלושה כרכים - הוצאת כרמל, באתר הוצאת כרמל, ‏1 בינואר 2022
4. ↑  זוכי פרס נובל לספרות בכרמל, באתר הוצאת כרמל
**מרק אוכמניות** (בשוודית: **Blåbärssoppa** בפינית: Mustikkakeitto; באיסלנדית: Bláberjasúpa) הוא מרק נורדי העשוי מאוכמניות, שניתן להגיש קר או חם. הוא מתוק ומכיל עמילן, מה שנותן לו סמיכות רבה למדי. הוא מוגש כמרק, לרוב יחד עם דייסה, או כמשקה.

בארצות הברית, blåbärssoppa מיובאת ונמכרת תחת השם המסחרי Blåbär. מרק האוכמניות יכול להיות תוצרת בית מאוכמניות, סוכר, מים ועמילן תפוחי אדמה, או שניתן לקנות אותה מוכנה או בצורת אבקה, כדי לערבב עם מים.

המילה השוודית לאוכמניות, blåbär, פירושה המילולי "אוכמניות", אך המשקה או המרק אינו עשוי מהאוכמניות של אמריקה הצפונית (מדור Cyanococcus מהסוג Vaccinium), אלא מהאוכמניות הקשורות אך המובדלות, האוכמנית השחורה (Vaccinium myrtillus), הגדל בטבע. ברחבי סקנדינביה ובחלקים אחרים באירופה.

שימושים
-------

מרק האוכמניות מוגש באופן מסורתי למשתתפים במרתון הסקי Vasaloppet, מכיוון שהוא עשיר באנרגיה. אוכמניות שימשו באופן מסורתי למאבק במחלות קלות במערכת העיכול, ובשוודיה ובפינלנד, מרק האוכמניות (blåbärssoppa) נחשב לעתים קרובות למזון מתאים לאנשים עם קלקול קיבה, גם כי הוא עשיר באנרגיה.

ראו גם
------

* קיסל (Kissel), מנה דומה (אבל ג'לית יותר) במטבחי המזרח הסלאבי והבלטי

הערות שוליים
------------


1. ↑  Bilberry (אורכב 31.03.2008 בארכיון Wayback Machine) information from RxList Inc.
|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל השחייה** הוא שער לכל הערכים והנושאים הקשורים לשחייה תחרותית. הפורטל מציג את כל האלופים האולימפיים, אלופי העולם, את שיאי העולם, את אליפויות אירופה וכן את כל שחייני העלית הישראלים לדורותיהם.
 |

  

**\**

  

**הפועל כפר סבא בית ברל** היא אגודת שחייה ישראלית מאזור השרון. האגודה זכתה 4 פעמים (1986, 1987 ו-1989 2021) בתואר אלופת ישראל, ומדורגת מסורתית בין 3 האגודות המובילות בישראל. ייחודה של האגודה הוא בדו קיום המתקיים בה בין ערבים ליהודים. מעל לשליש מהשחיינים של האגודה, מגיעים מהמגזר הערבי. 

המועדון הוקם בשנת 1967 על ידי רוחק'ה בוגין.

היסטוריה
--------

בסוף שנות ה-60 החלו לשחות שחיינים בבריכת רמות השבים, הבריכה היחידה באזור השרון באותה העת. את השחיינים אימן המציל המצטיין חיים נעסה שבהמשך ניהל ואימן את קבוצת מכבי תל אביב. נחום בוך שאימן בברית מכבים עתיד יזם את הרעיון להקים אגודת שחייה בבריכה. רוחק'ה בוגין, שמעה את רעיון והחליטה לקחת את המשימה על עצמה. היא הקימה בשנת 1967 אגודה שנקראה "הפועל רמות השבים". בשנה הראשונה אימן את השחיינים נלו בילדרמן ועד ל-1970.באותן שנים התאמנה הקבוצה בקיץ בברכה ברמות השבים ובחורף בבריכה בגבעת רמבם בגבעתיים ומאוחר יותר בבריכה בגבעת חיים איחוד.בין מאמני הקבוצה בשנים אלו היו דוד פרלמוטר ואהרונצ'יק דיין. בשנות ה-80 החלו השחיינים להתאמן בבריכת המקורה והמחוממת בבית ברל ובמהרה הפכה בריכה זו לבריכת הבית של שחייני האגודה. באותם התקופה נקראה האגודה, הפועל הוד השרון בית ברל (הפועל ה.ה.ב.ב) ובין המאמנים שאימנו באגודה היו אורי שפר, בוקי צ'יש, אמנון קראוס וזוהר גלילי. לאחר מכן, שונה שמה של האגודה להפועל כפר סבא בית ברל. 

### השחייניות והשחיינים אלופי ישראל

* מיכל אמין
* רז דר
* ענת לויט
* אמיר שטרנפלד
* אור מלצר
* דעאא מסארווה
* נדב אהרנסון

### המאמנים של הקבוצה

המנהל המקצועי של האגודה הוא אהוד סגל,מאמן נבחרת ישראל לשעבר. מאמנים באגודה יהונתן קופלב, אלון קלינמן, עופרי פרדו, מוריאל הלל ואורי ברק.

### האגודה מתאמנת בבריכות

בבריכת בית-ברל (בריכת 25 מטר) בעונת החורף ובריכה אולימפית בקיץ ובבריכת הקאונטרי כפר סבא.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הפועל כפר סבא בית ברל

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכס פרסלמן, פורת מחק את גניאל מהטבלה, מעריב, 23 בפברואר 1986
2. ↑  אלכס פרלסמן, הברק של הדס ורוית, מעריב, 20 באוגוסט 1989
3. ↑  פרסים בעד בטיחות בחופי רחצה ובריכות, על המשמר, 16 בנובמבר 1967
**ליאון קלנר** (בגרמנית ובאנגלית: **Leon Kellner**; ‏17 באפריל 1859 – 5 בדצמבר 1928) היה מילונאי ומומחה לדקדוק בשפה האנגלית, חוקר יצירתו של ויליאם שייקספיר ומראשוני הציונות.

קורות חייו
----------

קלנר שנולד בטרנוב שבגליציה, למד עברית בגיל שלוש, ובגיל חמש החל ללמוד בחדר. בשנת 1876 החל את לימודיו בסמינר התאולוגי בברסלאו. בשנת 1880 החל את לימודיו באוניברסיטת וינה שם למד שפות גרמאניות בדגש על השפה האנגלית וספרות אנגלית. בשנת 1883 קיבל תואר דוקטור. בשנת 1887 עבר ללונדון ושם המשיך בפעילותו האקדמית. בשנת 1890 חזר לאוניברסיטת וינה ולימד בה ספרות אנגלית. בשנת 1904 החל ללמד באוניברסיטת צ'רנוביץ כפרופסור לאנגלית. בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמלט מצ'רנוביץ. אחרי המלחמה שימש כמתורגמן בלשכת נשיא אוסטריה, ולימד באוניברסיטה הטכנית של וינה.

בתו של קלנר, דורה, הייתה נשואה מספר שנים לפילוסוף ולטר בנימין. בת נוספת פאולה ארנולד הייתה עיתונאית וצפרית שאף חיברה מדריך לציפורי ישראל. בנו ויקטור (אביגדור) קלנר, יליד 1896, אגרונום, עלה לפלסטינה בשנת 1920 והיה ממייסדי המושבה בנימינה.
קלנר נפטר בווינה ב-1928.

פעילותו הציונית
---------------

בשנת 1896 הפך קלנר לחברו ולעוזרו של חוזה המדינה, תאודור הרצל, וסייע לו בארגון הקונגרס הציוני העולמי הראשון. אף נשמעה הטענה כי קלנר הוא שתרם להרצל את המוטו "אם תרצו - אין זו אגדה" לספרו "אלטנוילנד", שאותו גם סייע לו לתרגם לאנגלית.

קלנר הרבה לפרסם בעיתון הציוני Die Welt, אך כיוון שנשא במשרה ציבורית עשה זאת תחת שם העט Leo Rafaels. לאחר פטירתו של הרצל מונה קלנר על עזבונו הספרותי. בשנת 1908 פרסם שני כרכים של כתבי הרצל, בשנת 1920 פרסם חלק ראשון מתוך ביוגרפיה של הרצל. קלנר גם סייע להנס הרצל בתרגום יומניו של אביו לאנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליאון קלנר** בוויקישיתוף
* שלמה הרמתי, "המחבר הנשכח של הסיסמה הציונית המפורסמת ביותר". "האומה". גיליון 171, 2008
* ליאון קלנר (1859-1928), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמוס אילון, **הרצל** (הוצאת עם עובד, 1977), בעמ' 249
2. ↑  עדי גרסיאל, העברית לא חיכתה, באתר ערוץ 7, 25 במאי 2008
3. ↑  פרויקט העלאת עצמות ילדי הרצל, באתר www.pmo.gov.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263634605171
* BIBSYS: 90061660
* BnF: cb12869196c (data)
* CiNii: DA04642826
* GND: 116126264
* ISNI: 0000 0001 0899 7878
* LCCN: n90723503
* NDL: 00620919
* NKC: xx0042062
* NLA: 35264495
* NTA: 072194693
* RERO: 02-A003448355
* SUDOC: 070268312
* Trove: 888484
* VcBA: 495/110042
* VIAF: 49968488
* WorldCat: lccn-n90723503

 |
**וייט איירווייז** (באנגלית: **White Airways**) היא חברת תעופה פורטוגזית שבסיסה נמצא בנמל התעופה של ליסבון. 

החברה מקיימת טיסות לעשרות יעדי נופש בפורטוגל וכן ברחבי אירופה (ספרד, יוון, בריטניה ומלטה), באפריקה (מרוקו וכף ורדה), ואמריקה (קובה, הרפובליקה הדומיניקנית, ג'מייקה, מקסיקו וברזיל).

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה בשנת 2005, ובתחילה הייתה שייכת לחברת התעופה הלאומית "טאפ פורטוגל" (75%) ולקבוצת "אברו" (25%). בסוף שנת 2006 היא נרכשה על ידי קבוצת התעופה "אומני".

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Y | סה"כ |
| איירבוס A320-200 | 1 | — | 174 | 174 |  |
| ATR 72-600 | 9 | — | 70 | 70 | מופעלים בעבור טאפ אקספרס |
| בואינג 737-800 | 1 | — | 186 | 186 |  |
| סה"כ | 11 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וייט איירווייז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וייט איירווייז

  מדיה וקבצים בנושא וייט איירווייז באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  "White Airways fleet".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 306440596
* WorldCat (עם VIAF): 306440596

 |
**הנרי "האנק" ג'יימס ה. דיקינסון** (באנגלית: **Henry "Hank" James Dickinson**) הוא קצין בדרגת גנרל המשרת כמפקד פיקוד החלל של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

דיקינסון נולד באסטס פארק שבקולורדו. הוא בוגר תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת המדינה של קולורדו. ב-1985 התגייס לצבא ארצות הברית ושירת במערך ההגנה האווירית. 

פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט ההגנה האווירית השביעי והשתתף עמו בלחימה בעיראק ובאפגניסטן. פיקד על חטיבת ההגנה האווירית 35 של הארמייה השמינית המוצבת בקוריאה הדרומית. 

תפקידי מטה אותם מילא כוללים קצין מבצעים של הגדוד החמישי ברגימנט ההגנה האווירית 52, בתפקיד זה הוצב בערב הסעודית במסגרת משימת השמירה על אזור אסור לטיסה בעיראק. שימש קצין מבצעים של חטיבת ההגנה האווירית 11, שימש קצין פעולות חירום וקצין אג"ם במרכז הצבאי הלאומי של המטות המשולבים. שימש קצין אג"ם ועוזר ראש מטה של פיקוד האוויר וההגנה מפני טילים ה-32. שירת במטה פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה. 

באוגוסט 2011 מונה למפקד פיקוד האוויר וההגנה מפני טילים ה-94, המשתייך לכוחות הצבא בפיקוד האוקיינוס השקט. ביולי 2012 מונה למפקד פיקוד האוויר וההגנה מפני טילים ה-32, פיקוד הפריסה העולמית המהירה של הצבא. 

שימש סגן המפקח הכללי של הצבא במשרד מזכיר הצבא של ארצות הברית. שימש ראש מחלקת ניסויים בסוכנות להגנה מפני טילים, ושירת כראש מטה הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית.

בינואר 2017 קודם לדרגת לוטננט גנרל מונה למפקד פיקוד החלל וההגנה מפני טילים של צבא ארצות הברית וראש אגף התכנון בפיקוד האסטרטגי. ב-2019 מונה לסגן מפקד פיקוד החלל של ארצות הברית ובאוגוסט 2020 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד הפיקוד.

דיקינסון בעל תואר שני בניתוח מערכות וחקר ביצועים מבית הספר למכרות של קולורדו ובעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס דיקינסון** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר פיקוד החלל של ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  SMDC welcomes new commanding general, אתר חיל האוויר של ארצות הברית
ארמון שלייסהיים
ארמון שלייסהיים החדש
**ארמון שׁליְיסְהִיִּים** (בגרמנית: **Schloss Schleißheim**) כולל שלושה ארמונות ופארק באוברשלייסהיים מצפון למינכן, גרמניה.

הארמונות
--------

### ארמון שלייסהיים הישן

הארמון הישן היה בתחילתו בית מגורים בסגנון הרנסאנס ומנזר שנבנה בידי ווילהלם החמישי בשנת 1598, סמוך לארמון דכאו. כיום נותרו מהמבנה המקורי השער הראשי ומגדל השעון. תחת שלטונו של בנו, מקסימילאן הראשון, הורחב הבניין בשנים 1617–1623 בידי האדריכלים היינריך שון והנס קרומפפר.

במהלך מלחמת העולם השנייה ספג הבניין נזקים כבדים.

הארמון שופץ ומכיל כיום שתי תצוגות קבועות – אחת העוסקת בתרבות ודת, והשנייה בהיסטוריית פרוסיה.

### ארמון לוסטהיים

מקסימיליאן עמנואל בנה את הארמון כדי לסמל את חגיגת נישואיו למאריה אנטוניה, בתו של הקיסר, בשנת 1685.

כיום המבנה מכיל תצוגה של כ-2,000 צלחות פורצלן נדירות ועיטורי שולחן שונים.

### ארמון שלייסהיים החדש

בניית הארמון החדש החלה בשנים 1701 בזמנו של מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה, בידי האדריכלים אנריקו זוקאלי השווייצרי וג'וזף אפנר הגרמני. מתוך התכנון המקורי שכלל 4 אגפים, הושלם רק האגף המרכזי. הבנייה הסתיימה בשנת 1926.

פארק שלייסהיים
--------------

בארמון שלייסהיים אחד מפארקי הבארוק הבודדים בגרמניה שנותרו. הפארק תוכנן בידי זוקאלי והושלם בשנת 1705.

בזמן מלחמת העולם השנייה ניזוק הפארק באופן קשה, אך שופץ לחלוטין וכיום ניתן לבקר בו.

הארמון בתרבות
-------------

הארמון היווה תפאורה ורקע למספר סרטים, בין היתר:

* "Decision Before Dawn" (הכרעה לפני השחר) – במאי אנאטול ליטבאק, 1951.
* "Paths of Glory" (שבילי התהילה) – במאי סטנלי קובריק, 1957.
* "Last Year at Marienbad" (אשתקד במרינבד) – במאי אלן רנה, 1961.
* "The Three Musketeers" (שלושת המוסקטרים) – במאי פול אנדרסון, 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון שלייסהיים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארמון שלייסהיים
* ארמון שלייסהיים, באתר Everycastle.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  Schleißheim palace complex,
2. ↑  ארמון שלייסהיים הישן, באתר spottinghistory.com
3. ↑  ארמון שלייסהיים, באתר muenchen.de
4. ↑  Schleißheim New Palace,
5. ↑  פארק שלייסהיים, באתר schloesser.bayern.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282200305171
* Bildindex: 20243964
* GND: 4126168-9
* LCCN: sh85118207
* VIAF: 168082734
* WorldCat: viaf-168082734

 |
**בולמאס** הוא מאפה מסורתי מהמטבח של יהדות ספרד. המאפה עשוי מבצק דק ובתוכו מלית של גבינות עם תרד, מנגולד (פזי) או חצילים, שלבסוף נכרך לצורת שבלול. הבולמאס נחשב, לצד הבורקס והבויוס, לאחד משלושת המאפים הקלאסיים שהוגשו בבוקר שבת במטבח של יהודי טורקיה.

במטבח הישראלי בן-זמננו נהוג להכין בורקס תרד גם כן בצורת שבלול. ייתכן ומנהג זה קיבל השראה מצורתו המעוגלת של הבולמאס.

בקרב יהודי יוון המאפה ידוע בשם **רודנ'צס** (rodanches), בשל צורתו המזכירה את פרח הורד. בקהילות מסוימות הגישו באופן מסורתי בראש השנה ובסוכות גרסה מיוחדת של המאפה עם מלית דלעת.

הכנה
----

את הבולמאס המסורתיים מכינים מבצק שמרים, אותו לשים לכדורים קטנים. מניחים לכדורים לתפוח כשהם מושרים בשמן, מה שמסייע ליצירתו של בצק פריך המזכיר בצק פילו. לאחר מכן מגלגלים ומותחים כל כדור בצק עד שנוצר עיגול דק מאוד. מפזרים את המלית על קצה הבצק ומגלגלים עד שנוצר מעין גליל ארוך. לבסוף, כורכים את הגליל לצורת שבלול, ואופים עד שמתקבל גוון זהוב.

ראו גם
------

* בויוס - מאפה מסורתי נוסף מהמטבח של יהדות ספרד
* בורקס - שם כולל לאוסף של מאפים פופולריים בישראל שמקורם גם כן ביהדות ספרד, מוגשים כמתאבנים
* ספנקופיטה - מאפה פילו דומה מהמטבח היווני

קישורים חיצוניים
----------------

* מתכון לבולמאס, אתר ynet
* דרך הבורקס, אסיף
* מתכון לבויוס (בּוּלֵמָס), אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Marks, G. (1999). *The: World of Jewish Cooking*. Simon and Schuster. p. 31
**מני עוזרי** (נולד ב-22 בדצמבר 1982) הוא קומיקאי וסטנדאפיסט ישראלי.

ביוגרפיה
--------

עוזרי נולד וגדל בחולון לאביבה ולבועז, הבן השלישי מבין ארבעה אחים. עוד בילדותו היה מבדר את חבריו בחיקויים של מורים ושחקני כדורגל.

בשנת 2006, לאחר שחרור מצה"ל נרשם ללימודי ראיית חשבון, וכתחביב החל להופיע במועדון ה"קאמל קומדי קלאב". לאחר מכן, החל להופיע כמופע החימום של אורי חזקיה.

בשנת 2010 אסף סביבו קהל עוקבים בעקבות סרטון יוטיוב בשם "במבוליאו", ליפ סינק לשיר Bamboléo (אנ') של להקת Gipsy Kings. אף על פי שצולם באיכות גרועה במצלמת הטלפון הנייד שלו, הוא זכה למיליוני צפיות. בהמשך השנה העלה סרטון נוסף לשיר "אנשים" שביצע עידן יניב. בקליפ השתתף יניב בעצמו, שאף ביצע את השיר "במבוליאו".

בשנת 2010 החל להריץ מופע עצמאי. סגנון הסטנד-אפ שלו ייחודי, נקי מגסויות והקנטת הקהל. לאור זאת ציטוטים מהופעותיו הפכו לקאלט בסטנדאפ הישראלי. את קטעיו הידועים הוא שומר לסוף ההופעה, ומבצע את אלו שהקהל מבקש. עוזרי מדגיש לא רק את הטקסט ההומוריסטי, אלא גם את אופן ההגשה של בדיחותיו, הכולל מימיקה, קולות משעשעים, חיקויים, פאוזות קומיות וכן אלתורים.

בשנת 2011 החל להופיע בטלוויזיה בערוץ 2 בתוכנית "קבלו אותם" בהנחייתם של אורי חזקיה ורועי לוי. הוא הוצג על ידי השחקן יעקב כהן כהבטחה בסטנד אפ הישראלי. עוזרי הופיע עם קטע הסטנד אפ "שלום שמי פנינה" אשר הגיע למיליוני צפיות ביוטיוב. עוזרי המשיך להפיץ חלק מקטעי הסנדאפ שלו ביוטיוב. בין השנים 2012 עד 2016 הפיץ את הקטעים: "אבל מה הקשר", "יופי! יופייי!", ו"זה אתה!" שזכו למיליוני צפיות.

בשנת 2021 עוזרי היה חבר בפאנל התוכנית "סטנד-אפ NATION" ברשת 13, לצד שלום אסייג, ליטל שוורץ, שלומי קוריאט וקובי מימון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מני עוזרי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מני עוזרי
* מני עוזרי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מני עוזרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ענת סימן-טוב, מודל לחיקוי: תכירו את הסטנדאפיסט מני עוזרי, באתר ישראל היום
2. ↑  "במבוליאו", ביוטיוב
3. ↑  רשת 13, מני עוזרי, הסטנדאפיסט עם מילוני הצפיות: "תמיד אהבתי לעשות חיקויים", באתר חדשות 13, 11 בינואר 2021
4. ↑  ענת סימן-טוב, מודל לחיקוי: תכירו את הסטנדאפיסט מני עוזרי, באתר ישראל היום
5. ↑  בשיתוף אתר קומי, לא מפסיקים לצחוק! 5 אומני סטנדאפ שיפילו אתכם מהרגליים, באתר ישראל היום, 26 באוגוסט 2021
איור של אנזים מלאכותי
**אנזים מלאכותי** הוא מולקולה אורגנית סינתטית שמיוצרת במטרה לחקות את האתר הפעיל של אנזים טבעי. היא נבנית ממולקולה מארחת האחראית להתקשרות סלקטיבית עם הסובסטרט ואשר אליה מוסיפים קבוצות פונקציונליות כדי להשיג פעילות קטליטית.

יצירתם של אנזימים חדשים מאפשרת מגוון יישומים עתידיים בתחומי הרפואה והתעשייה. צוות מדענים מאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל וממכון ויצמן למדע, הצליח במשימה זו לראשונה ב-2008.

גישת המחקר
----------

הזירוז של תגובה כימית על ידי אנזים נעשה בקצב גבוה ותוך כדי סלקטיביות גבוהה. הפעילות מתרחשת בחלק קטן של המקרומולקולה המרכיבה את האנזים שנקרא האתר הפעיל. קשירת הסובסטרט בקרבה לקבוצות הפונקציונליות באנזים, גורם לזירוז התגובה על ידי 'אפקט פרוקסי'. הרעיון שבבסיס הסינתיזה המלאכותית הוא שאפשר ליצור זרזים דומים אך מ**מולקולות קטנות** שיְחָקוּ את האתרים הפעילים באנזים. לשם כך, צריך ליצור במולקולות קטנות את היכולת לקשר סובסטרט עם קבוצות פונקציונליות מזרזות. את האתר הפעיל המלאכותי מרכיבים על מולקולות מארחות.

בתחילה המולקולות המארחות היו בעיקר ציקלודקסטרין, אתרים כתריים או קליקסארן (Calixarene) (סוג של מקרומולקולה טבעתית). למרות יכולתן להאיץ את התגובה פי 1,000, המולקולות המלאכותיות נמצאות הרבה מתחת לביצועי האנזימים הטבעיים שמגיעים לפי מיליון (x106). נוסו גישות חדשות כמו שימוש בפפטידים או בנוגדנים קטליטיים.

ניסויים הראו ש חומצת האמינו היסטידין יכולה לשמש לחיקוי מספר מטאלופרוטאינים ואנזימים. גם הוכח שניתן לחקות מספר חלבונים, ביניהם גם אנזימים, בעלי אטום נחושת (כמו טירוזינאז, המוציאנין, וקטכול-אוקסידאז) ואשר מכילים אתר בו קיים קשר כימי הנקרא 'קשר נחושת מסוג 3'. מדובר בזריקת עידוד לגישות חדשות שמתכוונות לחקות סמנים כמו חומצות אמינו ופפטידים על גבי האנזים.

תהליך בניית אנזים מלאכותי
-------------------------

האנזים הוא זרז (קטליזטור) ביולוגי. זוהי מולקולת חלבון העשויה "מחרוזת" של חומצות אמינו, המתקפלות ליצירת מבנה תלת-ממדי מוגדר. צוות החוקרים שעסק בבניית האנזים המלאכותי - ניגש, בשלב ראשון, לעצב את ליבה של המכונה – "האתר הפעיל" - שבו מתבצעת התגובה הכימית. התפקיד אותו הועידו המדענים לאנזים החדש הוא סילוק פרוטון (אטום מימן טעון חיובית) מאטום פחמן. לשם כך יצרו מערך הכולל חומצת אמינו שתפקידה "לקטוף" את הפרוטון, וחומצות אמינו נוספות המזרזות את תהליך העברת הפרוטון.
השלב הבא בבניית האנזים היה תכנון המקרומולקולה המארחת, כלומר קביעת הרצף של כ-200 חומצות האמינו המרכיבות את החלבון. לכאורה, מספר הדרכים לסדר חומצות אמינו מ-20 סוגים שונים, במחרוזת המורכבת מ-200 יחידות, הוא עצום. אך למעשה, רק מספר מצומצם של אפשרויות אכן בא בחשבון, משום שרצף חומצות האמינו קובע את המבנה המרחבי של האנזים, ולכן גם משפיע על פעילותו.

לדעת החוקרים: "שילוב הטכנולוגיות – קביעת מבנה (האנזים המלאכותי) באמצעות תכנון ממוחשב, ותהליך אבולוציוני במבחנה – פותח אופקים חדשים בייצור אנזימים מלאכותיים" אומר פרופ' תופיק ממכון ויצמן; "הודות למחקר זה אנו מבינים יותר את המבנה ודרכי הפעולה של אנזימים. הבנה זו תאפשר תכנון וייצור של אנזימים ליישומים שהטבע לא "חשב" עליהם, כמו פירוק רעלים, ייצור תרופות, ותהליכים רבים נוספים".

קישורים חיצוניים
----------------

* אנזים מלאכותי (אורכב 18.02.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר epochtimes
* אנזים מלאכותי Online ISBN9783527606641Editor(s): Ronald Breslow Published Online: 24 MAR 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנזים נולד, באתר מכון ויצמן
Wonka Bar, אחד ממוצרי חברת וילי וונקה
**חברת וילי וונקה** (באנגלית: **The Willy Wonka Candy Company**) היא מותג ממתקים בבעלות פררו. המותג השתמש ברשות ברעיונות שבספריו של רואלד דאל עבור האריזה והשיווק של מוצריו. המותג מופץ במגוון רחב של ממתקים וחטיפי שוקולד בארצות הברית, בבריטניה באוסטרליה ובאירופה.

המותג החל את דרכו ב-1971, כאשר חברת הממתקים "Breaker Confections" משיקגו הורשתה להשתמש בשם "וילי וונקה" כאלמנט מסחרי לסרט וילי וונקה ומפעל השוקולד (גרסת הספר הקולנועית משנת 1971). בשנת 1980, חברת Breaker Confections שינתה את שמה ל-Willy Wonka Brands ("מותגי וילי וונקה"). שמונה שנים לאחר מכן, בשנת 1988, נקנתה החברה על ידי נסטלה. במרץ 2018 נמכר המותג לחברת פררו.

פרסום
-----

מוצרי המותג כוללים גרסה מצוירת לדמותו של וילי וונקה, שהושפעה מציוריו של קוונטין בלייק לספרי צ'ארלי והשוקולדה ומגילום דמותו של וונקה בידי ג'ין ויילדר בסרט משנת 1971. הפרסומות של המותג מציגות את דמותו של וונקה מדבר לצופה בצורה ישירה ומזמין אותו למפעל שלו "שם מיוצר כעת ממתק חדש". הצופה זוכה להצצה בתהליך הייצור של הממתקים במפעל, שמתואר כדמיוני ומשונה, ברוח הספר והסרט. לאחר מכן וונקה אוחז בממתק בקרבת המסך, ואז מגיח אומפה לומפה שאומר את סיסמת החברה: "מה תהיה המצאתו הבאה?" ("?What will he think of next").

חידוש פעילות באוסטרליה ובאירופה
-------------------------------

חברת המותג חידשה את פעילותה באוסטרליה, באירופה ובמיקומים אחרים בשנת 2005, לאחר הפסקת פעילות באזורים אלו במשך כמה שנים, בעקבות יציאת הסרט צ'ארלי בממלכת השוקולד לאקרנים באותה שנה. במסגרת חידוש הפעילות, חטיפי Wonka Bar רבים שווקו על ידי החברה, שניצלה את הבלטת החטיף בסרט. בדומה לסרט, החברה גם ארגנה תחרות לאיסוף "כרטיס מוזהב", שמוצאיו יכלו לזכות בטיול במפעל שוקולד, כאחד מהפרסים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חברת וילי וונקה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של חברת וילי וונקה
* חברת וילי וונקה, ברשת החברתית פייסבוק