recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אזרח עובד צה"ל** או **עובד צה"ל** (בראשי תיבות: **אע"צ** או **ע"צ**) הוא אדם המועסק על ידי משרד הביטחון, ועובד במסגרת צה"ל. עובד צה"ל אינו לובש מדים ואינו נמנה עם כוחות הצבא הסדיר, למרות שהוא עשוי לשמש במעמד של נגד או במעמד של קצין.

בצה"ל מועסקים כיום כ־7,400 עובדי צה"ל, מרביתם ביחידות הכפופות לאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל). נהוגות שתי דרגות לעובדי צה"ל: בח"ג (בחזקת חוגר) - מרבית הע"צים; בח"ק (בחזקת קצין) - מיעוט הע"צים, כאלו הממלאים תפקיד המקביל לתקן רב-סרן ומעלה. בצה"ל מועסקים עובדים במגוון רחב של תחומים: עובדי ייצור, עובדי הוראה, טכנאים, הנדסאים, מהנדסים, עיתונאים, רופאים, פסיכולוגים, מחסנאים, אנשי לוגיסטיקה, יועצים ארגוניים ועוד. משך עבודתם בצה"ל ארוך יחסית למשך השירות של משרתי קבע וחלקם מתמידים במערכת 30 שנה ואף יותר, מאחר שהע"צים פורשים לגמלאות בגיל המקביל בדרך כלל לגיל הפרישה במגזר הציבורי, שהוא גבוה בהרבה מגיל הפרישה הצבאי.

מרבית התקנים המאוישים על ידי עובדי צה"ל מיועדים רק לעובדי צה"ל, אך בחלק מהמקרים התקן מאויש לעיתים על ידי עובד צה"ל ולעיתים על ידי קצין.

הארגון היציג של עובדי צה"ל הוא ארגון עובדי צה"ל, שבראשו עומד מאיר בן הרוש.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר ארגון עובדי צה"ל
* מוטי בסוק, דו"ח: אזרחים עובדי צה"ל משתכרים יותר מבמגזר העסקי, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2013
**האטי אופליה וויאט קָרָאוויי** (באנגלית: **Hattie Ophelia Wyatt Caraway**;‏ 1 בפברואר 1878 - 21 בדצמבר 1950) הייתה פוליטיקאית אמריקאית, אשר כיהנה כסנאטורית מטעם מדינת ארקנסו בין השנים 1931–1945, והייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד זה.

ביוגרפיה
--------

קראווי נולדה ב-1 בפברואר 1878 בבייקרויל, טנסי לוויליאם וללוסי וויאט. בשנת 1896 סיימה תואר ראשון בקולג' דיקסון, טנסי.

לאחר לימודיה החלה לעבוד כמורה בבית ספר. בשנת 1902 נישאה לתדאוס קראווי, שנבחר בשנת 1913 לכהונה כחבר קונגרס וכיהן בתפקיד זה עד 1921, אז מונה לסנאטור ובתפקיד זה כיהן עד מותו בשנת 1931.

לאחר מות בעלה, נכנסה קראווי לתפקיד הסנאטורית במקומו, ובשנת 1932 נבחרה להמשיך את כהונתה כסנאטורית, והייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד. בשנת 1938 נבחרה לכהונה שנייה.

בשנת 1944 ניסתה להיבחר לכהונה שלישית אך הפסידה בבחירות.

בינואר 1950 עברה שבץ מוחי.

ב-21 בדצמבר 1950 נפטרה קראווי בפולס צ'רץ', וירג'יניה בגיל 72. היא נקברה בבית הקברות ווסט לאון בג'ונסבורו, ארקנסו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האטי קראווי** בוויקישיתוף
* האטי קראווי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* האטי קראווי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* האטי קראווי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  קראווי, האטי וויאט, באתר המחלקה הביוגרפית של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
2. 1 2 3 4 5 6 7  האטי וויאט קראווי, באתר NNDB (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118921185
* ISNI: 0000 0000 8376 9966
* LCCN: n79027051
* NARA: 100463802
* SNAC: w62k72b8
* US Congress: C000138
* VIAF: 42636817
* WorldCat: lccn-n79027051

 |
**שועל-מעופף אלדברה** (שם מדעי: *Pteropus seychellensis*) הוא מין של עטלף נדיר בסוג שועל-מעופף החי בטבע באיי סיישל שבאוקיינוס ההודי בעיקר בקומורו ובמאפיה כשאוכלוסייה גדולה שלו חיה על האי סילווט (Silhouette Island). אף על פי שהוא ניצוד במספר איים, האוכלוסייה שלו יציבה ומצב שימורו הוא ללא חשש.

עטלף זה מגיע למוטת כנפיים של 100 עד 110 ס"מ, אורכו 224 עד 231 מ"מ ומשקלו הממוצע 650 גרם. העטלף בעל פרווה זהובה עם כנפיים וזנב שחורים והפנים אפורות כהות. החוטם שלו ארוך יחסית והלסתות בעלות שיניים חדות העוזרות לקלף קליפות פירות. העטלפים ישנים יחדיו בקבוצות גדולות. לרוב הם מזדווגים בין נובמבר לדצמבר וממליטים ולד אחד.

העטלף הוא מפיץ פירות החשוב ליערות בהם הוא חי ולמרות אוכלוסייתו היציבה הוא אינו מזיק גדול לחקלאות. לעיתים הוא גם מופיע ביישובים וכפרים או ביערות עד גובה 1,000 מטר בסמוך לחופי איי סיישל.

לעטלף מספר טורפים הכוללים בעיקר נחשים ועופות דורסים.

**תת-מינים**:

* Pteropus seychellensis seychellensis
* Pteropus seychellensis comorensis

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שועל-מעופף סיישל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שועל-מעופף סיישל באתר הרשימה האדומה של IUCN
**עובדיה אמיל לחמן** (ה'תרי"ג, 1853 – שבט ה'תרע"ג, 1913) היה נדבן, שתרם להקמת ישיבות תנועת המוסר בליטא, ולהקמת המושבה פתח תקווה.

קורות חיים
----------

עובדיה נולד בברלין שבגרמניה לצבי לחמן, משפחה עשירה ועתירת נכסים.

בהשפעת הרב אליעזר יעקב חווס שהגה את הקמתו של כולל קובנא, יסד עובדיה את 'קרן לחמן' שמכספה הוקם הכולל. חווס הלך מיאנישוק לברלין שם התגורר אחיו רבי יוסף חיים חווס, שהיה מקורב לפרופסור עובדיה לחמן, שהתקרב ליהדות הודות לרבי ישראל סלנטר שקרבו. לחמן היה יהודי אמיד, וחווס קיווה שיאות לקחת על עצמו את החזקת הכולל או חלקו.

חווס ניפגש עם לחמן ושכנעו בדבר נחיצותו של מוסד לימודים זה, ואכן לחמן נענע לבקשתו ותרם עשרת אלפים רובל, סכום גדול באותם הימים. כמו כן הבטיח לתת תרומה שנתית של אלף רובל. את התרומות התנה לחמן בכך שאיש לא ידע על כך. לאחר שהיה בידו סכום כסף זה, שהיה בו די על מנת להתחיל בהקמתו של הכולל, נסע אליעזר יעקב לרבי ישראל סלנטר, ששהה באותה העת בעיר ממל, והפקיד בידו את כל הסכום, על מנת שיעשה בו כראות עיניו.

כמו כן הקים לחמן מכספי הקרן את ישיבת כנסת ישראל בסלובודקה וישיבות אחרות בליטא.

### אחוזת לחמן

מראה אחוזת לחמן (2012)שלט במתחם אחוזת לחמן המספר על המקום
 ערך מורחב – **אחוזת לחמן והיקב**  

בשנת תרמ"ד 1884 רכש באמצעות הרב אריה ליב פרומקין כ-900 דונם במושבה פתח תקווה, עליהן הוקם בית האבן הראשון במושבה בשם 'אחוזת לחמן' שבה הוקם בהמשך משק ותלמוד תורה. כיום המקום השתמר בחלקו, ונחשב כאתר מורשת לאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אפרים אושרי, ישיבת כנסת ישראל בסלובודקה חלק א', אתר דעת
* הרב אפרים אושרי, ישיבת כנסת ישראל בסלובודקה חלק ב', אתר דעת
* דוד תדהר (עורך), "עובדיה (אמיל) לחמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טז (1967), עמ' 4951
* **תולדות חכמי ירושלים מאת רבי אריה ליב פרומקין**, באתר היברובוקס, עמ' 25 והלאה
**שועל-מעופף קטן-שן** (שם מדעי:  *Neopteryx frosti*) הוא סוג של עטלף נדיר במשפחת עטלפי הפירות, שאנדמי לאינדונזיה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1978 על ידי הזואולוג הבריטי רוברט ויליאם היימן. מאז גילויו של המין נלכדו רק שבעה פרטים שלו.

תיאור
-----

לשועל המעופף גוף קטן וגוצי, ראש גדול ומוארך, וחרטום מחודד יחסית לקרוביו. אוזניו קצרות, רחבות ועגולות, ועיניו ואפו גדולים ושחורים. יש לו טופר מפותח על האגודל, אך הוא חסר טופר על האצבע המורה. הכנפיים מתחברות סמוך לאמצע הגב ונותנות רושם של גב חשוף. מין זה ידוע בשיניו הקטנות, כשגם הניבים זהים בגודלם לשאר. אורך ראשו וגופו של השועל המעופף כ-5 ס"מ, אורך זרועו 10–11 ס"מ ומשקלו 190–250 גרם. הוא חסר זנב, וקרום התעופה האחורי שלו קצר ודק.

הפרווה של השועל המעופף קצרה וצפופה. צבעה הכללי חום אפרורי כאשר הכתפיים בצבע חום בהיר והגחון בצבע חום אוכרה. למין זה יש שני מאפיינים חיצונים ייחודיים: על פניו מסיכה בולטת בצבעי שחור-לבן שמזכירה את הגירית, ומורכבת משני פסים עבים שחורים בצידי החרטום ושלושה פסים לבנים דקים יותר (2 בלחיים ואחד במרכז החרטום); צבעי פנים אלו נדירים יחסית אצל עטלפים הפירות, ונמצאים מלבדו רק אצל שועל-מעופף מסיכתי, שועל-מעופף ביסמרק ושועל-מעופף מפוספס. המאפיין הייחודי השני, הוא שכנפיו החומות-כהות מעוטרות בקווים גדולים שחורים בצורה אנכית ואופקית שמחוברים זה לזה ויוצרים יחד מראה של סורגים. על האוזניים יש פסים שחורים בקצוות.

תפוצה
-----

השועל המעופף קטן השן אנדמי לאי סולאווסי במרכז אינדונזיה. בתוך האי, הוא ידוע רק משתי מקומות בלבד שמופרדים זה מזה: האוכלוסייה הצפונית הגדולה יותר בגבול המחוזות צפון סולאווסי וגורונטאלו, והאוכלוסייה המרכזית הקטנה בגבול המחוזות מרכז סולאווסי ומערב סולאווסי.

מאז -1991, ניסיונות לצפות או ללכוד את המין באזורים הללו העלו חרס וייתכן שהאוכלוסייה במרכז האי נכחדה בעקבות בירוא יערות. בית הגידול של השועל המעופף מורכב מיער עננים יער סובטרופי יבש ויער גשם טרופי ראשוני (ללא הפרעה אנושית וקיטוע צמחייה) בשפלות או ברכסים הרריים ברום 1,000 מטר מעל פני הים. מתוך 6 הדגימות הידועות, 4 נאספו בשוקי בשר, ו-2 נלכדו בטבע בסמוך לנהרות.

בהתחשב בנדירותו של המין, אין שום מידע על האקולוגיה שלו. הוא ניזון מפירות והשיניים הייחודיות שלו מותאמות כנראה לתזונה מסוגים ספציפיים של פירות. נקבות בהיריון נלכדו בין ינואר למאי.

מצב שימור
---------

השועל המעופף קטן השן מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), בשל העובדה שהאוכלוסייה שלו כוללת פחות מ-2,500 פרטים, עם ירידה מתמשכת במספריו כתוצאה מציד ואובדן בית גידול מתמשך. בירוא יערות מהווה איום חמור על המין בשל דרישות בית הגידול הבררניות שלו והעדפת יער ראשוני ללא הפרעה אנושית וקיטוע צמחייה.

מאז תחילת המאה ה-21, ניסיונות של חוקרי טבע ללכוד את המין באמצעות רשתות ערפל לא הצליחו להעלות מאומה, ולא ברור האם זה משקף את נדירותו או בשל אי הבנה מספקת של האקולוגיה שלו. השועל המעופף נוכח בבירור באזור מוגן אחד: הפארק הלאומי בוגני נאני וורטבון בצפון סולאווסי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שועל-מעופף קטן-שן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |


1. ↑  שועל-מעופף קטן-שן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**רוברט לדברוק** (באנגלית: **Robert Ladbrooke**‏; 1768 – 11 באוקטובר 1842) היה צייר נוף אנגלי, שיחד עם ג'ון כרום ייסד בית הספר לציירים ואת אסכולת נוריץ'.

ביוגרפיה
--------

לדברוק נולד בנוריץ' בשנת 1768. הוא היה חניך כשהיה צעיר אצל אמן ומדפיס בשם וייט, ובמשך כמה שנים עבד בדפוס. בעודו מועסק שם הוא הכיר את ג'ון כרום, שהיה בן גילו, שבתקופה ההיא צייר שלטים. עם טעמים דומים, שני הצעירים התיידדו. הם חיו יחד והקדישו את כל זמנם הפנוי לרישום והעתקה. הם התחתנו עם שתי אחיות ברני, ובמשך שנתיים עבדו בשותפות.

קריירה אמנותית
--------------

לדברוק צייר דיוקנאות וכרום צייר נופים, ושניהם מכרו ציורים תמורת סכומים קטנים מאוד. כדי להרוויח יותר כסף, לדרברוק הפך מצייר דיוקנאות לצייר נוף, בו הצליח יותר.

ב-1803 הקימו לדברוק וג'ון כרום את אגודת האמנים בנוריץ', קבוצה שכללה גם את רוברט דיקסון, צ'ארלס הודג'סון, דניאל קופין, ג'יימס סטארק וג'ורג' וינסנט. התערוכה הראשונה שלהם, בשנת 1805, סימנה את תחילתו של בית הספר לציירים נורוויץ', תנועת האמנות הראשונה שנוצרה מחוץ ללונדון. לדברוק תרם ארבע עשרה עבודות לתערוכה הראשונה בשנת 1805.

בשנת 1808, כשכרום הפך לנשיא, נבחר לדברוק כסגן נשיא. בשנת 1816, לדברוק, יחד עם ג'וזף סטנארד, ג'ון ת'ירטל וחמישה חברים אחרים באגודת נורפוק, ניסו ללא הצלחה לשנות חלק מהכללים, הם התנתקו מהחברה, אך בסופו של דבר ניסיונם נכשל וננטש לאחר שלוש שנים. בין השנים 1804–1815 לדברוק הציג באקדמיה המלכותית לאמנויות, ועד 1822 הציג גם במוסד הבריטי. הוא היה מורה מצליח, ותכנן ליהנות מפרישה ארוכה ונוחה.

לדברוק צייר בעיקר נופים של נורפוק, אך המוניטין שלו מעולם לא היה יותר ממקומי בחלק זה של אנגליה. רישומיו של כנסיות נורפוק, הייתה סדרה גדולה של למעלה מ-650 לוחות ליטוגרפיים, שפורסמו בחמישה כרכים בשנת 1843.

לדברוק נפטר בביתו בנוריץ, ב-11 באוקטובר 1842.

משפחה
-----

ללדברוק נולדו ארבעה בנים, כולם אמנים בדרגות שונות, כאשר הנרי וג'ון ברני לדברוק זכו להצלחה הרבה ביותר.

בנו השני, הנרי, נולד בנוריץ' ב-20 באפריל 1800. הוא רצה להיכנס לכנסייה, אך כיבד את רצונו של אביו להפוך לצייר נוף. הוא צבר מוניטין טוב, במיוחד בזכות סצינות אור הירח שלו, והוא הציג מדי פעם במוסד הבריטי ובגלריות נוספות. הוא נפטר ב-18 בנובמבר 1870.

ג'ון ברני לדברוק, בנו השלישי של רוברט לדברוק, נולד בשנת 1803. הוא הפך לתלמידו של ג'ון כרום, שהיה דודו מנישואים. ג'ון ברני לדברוק הצטיין בציור נופי היער. הוא הציג באקדמיה המלכותית בשנים 1821 ו-1822, ולעיתים קרובות במוסד הבריטי ובגלריית סופלק סטריט עד 1873. הוא נפטר בנוריץ', ב-11 ביולי 1879.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט לדברוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  O'Donoghue, Freeman Marius (1892). "Ladbrooke, Robert". In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography. 31. London: Smith, Elder & Co.
2. ↑  Works by Robert Ladbrooke, norfolkmuseumscollections.org
3. ↑  Suffolk Artists - LADBROOKE, John Berney, suffolkartists.co.uk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1702 8470
* LCCN: nr92032538
* RKD: 47309
* ULAN: 500018552
* VIAF: 132430421
* WorldCat: lccn-nr92032538

 |
**Truecaller** היא אפליקציית מובייל שמאפשרת זיהוי שיחות. היא פותחה על ידי החברה שוודית True Software Scandinavia AB, ויצאה לראשונה ב-1 ביולי 2009.

האפליקציה מאפשרת למצוא מידע על אדם על פי מספר הטלפון שלו או שמו, ומשמשת לזיהוי שיחות. בנוסף, האפליקציה מחליפה את שירות ההודעות הנייד, וכך ניתן לשלוח מסרים דרך האפליקציה.

היסטוריה
--------

האפליקציה הופצה לראשונה על ידי חברת "BlackBerry" ב-1 ביולי 2009. לאחר ביקורות טובות מקרב המשתמשים, המפתחים החליטו להשיק את האפליקציה גם עבור Symbian ו-Microsoft Windows Mobile. עבור Android ו-Apple iPhone האפליקציה הושקה ב-23 בספטמבר 2009, עבור RIM Blackberry ב-27 בפברואר 2012, עבור Windows Phone ב-1 במרץ 2012 ולבסוף עבור Nokia Series 40 ב-3 בספטמבר 2012. נכון לספטמבר באותה שנה, לאפליקציה היו 5 מיליון משתמשים ו-120 מיליון חיפושים של מספרי הטלפון בכל חודש, שנה אחר כך החברה הגיעה ל-10 מיליון משתמשים. נכון לינואר 2017, Truecaller היא האפליקציה המובילה בתחום, בעלת 250 מיליון משתמשים ברחבי העולם.

בפברואר 2014 קיבלה החברה מימון של כ-18.8 מיליון דולר על מנת לסייע בזיהוי מספרים עסקיים כאשר הם מתקשרים לטלפון. ב-7 ביולי 2015, השיקה החברה אפליקציית מספרים חדשה בשם Truemessenger בהודו בלבד.

פרטיות ואבטחה
-------------

ב-17 ביולי 2013, נטען כי האפליקציה נפרצה על ידי "הצבא הסורי האלקטרוני"; פריצה זו הובילה למחיקת 459GB של מידע ממסד הנתונים. יום למחרת פרסמה החברה כי האתר אכן נפרץ, אך הפריצה לא גרמה לחשיפת סיסמאות או פריטי כרטיסי האשראי. התקלה שאפשרה את הפריצה הייתה בעיקר עקב גרסה ישנה של וורדפרס שהייתה מותקנת על שרתי החברה.

ראו גם
------

* Me (יישומון)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Truecaller (באנגלית)
* Truecaller, ברשת החברתית פייסבוק

* Truecaller, ברשת החברתית טוויטר

* Truecaller, ברשת החברתית אינסטגרם

* Truecaller, ברשת החברתית LinkedIn

* Truecaller, סרטונים בערוץ היוטיוב

* Truecaller, הבלוג הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Open Ocean investerar i svenska Truecaller, Forum (ב־)
2. ↑  David Meyer, Big in India, Swedish phone directory service Truecaller hits 10M user milestone, gigaom.com, ‏2013-01-22 (באנגלית)
3. ↑  "Truecaller in 2017". *Truecaller Blog* (באנגלית אמריקאית). 2017-01-18. נבדק ב-2017-12-13.
4. ↑  Crook, Jordan. "Truecaller Lands $18.8M Series B From Sequoia, Partners With Yelp To Verify Business Numbers". *TechCrunch* (באנגלית). נבדק ב-2017-12-13.
5. ↑  "Exclusive: Truecaller Database hacked by Syrian Electronic Army". *E Hacking News - Latest Hacker News and IT Security News*. נבדק ב-2017-12-13.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנאום מפורסם. אם התכוונתם להרכב מוזיקלי, ראו דם, יזע ודמעות (להקה).
**דם, יזע ודמעות** (במקור האנגלי: **Blood, Toil, Tears and Sweat**: "דם, עמל, דמעות ויזע"; או בקצרה **Blood, Sweat and Tears**) הוא נאום שנשא וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה בזמן מלחמת העולם השנייה, בפני בית הנבחרים הבריטי של הפרלמנט הבריטי ב-13 במאי 1940, במהלך הימים הראשונים של הניצחון הגרמני על צרפת, ועל חיל המשלוח הבריטי.

באותה העת גירשו הגרמנים את בעלות הברית מנורווגיה והחלו בהתקפה, תוך תנופה אדירה, על הולנד, בלגיה, לוקסמבורג וצרפת. צ'רצ'יל נכנס לתפקידו ממש בעצם אותם ימים בהם החלה ההתקפה הגרמנית האמורה. 

צ'רצ'יל נודע בנאומיו הנלהבים, אשר "דם, יזע ודמעות" היה הראשון שביניהם, והצליח למשוך אחריו את העם הבריטי ולהפיח בו תקווה מול מדינות הציר (גרמניה, איטליה, יפן ועוזריהם). הוא נקט במדיניות עקבית של "לא מדברים עם אויבים".

כמעט מאה שנה קודם לכן, ב-2 ביולי 1849, נשא ג'וזפה גריבלדי נאום לכוחותיו בטרם עלו על רומא, ובו מוטיבים דומים למדי, לפיהם הוא מציע להם אך רעב, צמא, צעדות מאומצות, קרבות ומוות. ייתכן שאלה עלו בזיכרונו של צ'רצ'יל, אם אמנם ידע עליהם, והוא השתמש בהם, במודע או שלא במודע.

פסקת הפתיחה של הנאום
--------------------

נוסח הנאום המלא באנגלית

> 
> אנו מצויים בשלב ראשוני של אחד מהקרבות הגדולים בהיסטוריה. אנו נתונים בפעולה בחזיתות רבות – בנורווגיה ובהולנד – ועלינו להתכונן לחזית בים התיכון. קרבות האוויר נמשכים, והרבה הכנות צריכות להיעשות כאן בבית. [...] הייתי אומר לבית, כפי שאמרתי לאלה שהצטרפו לממשלה: לא אוכל להציע אלא דם, עמל, דמעות ויזע.
> 
> 
> ניצב בפנינו מבחן מהסוג הקשה ביותר. עומדים בפנינו חודשים רבים מאוד של מאבק ושל סבל. אתם שואלים, מהי מדיניותנו? אשיב לכם: היא להילחם בים, ביבשה ובאוויר, בכל כוחנו ובכל העוצמה שהאל יכול להעניק לנו; לצאת לקרב נגד עריצות מפלצתית, שלא הייתה איומה ממנה ברשימות האפלות והאיומות של פשעי האנושות. זוהי מדיניותנו. אתם שואלים, מהי מטרתנו? אני יכול לענות במילה אחת: ניצחון; ניצחון בכל מחיר, ניצחון חרף כל האימה, ניצחון, לא משנה כמה ארוכה וקשה תהיה הדרך, שכן ללא ניצחון, אין הישרדות.
> 
> 
> 
> 
> המקור באנגלית
> We are in the preliminary stage of one of the greatest battles in history, that we are in action at many points in Norway and in Holland, that we have to be prepared in the Mediterranean, that the air battle is continuous and that many preparations have to be made here at home. [...] I would say to the House, as I said to those who have joined the government: I have nothing to offer but blood, toil, tears and sweat.
>   
> We have before us an ordeal of the most grievous kind. We have before us many, many long months of struggle and of suffering. You ask, what is our policy? I will say: It is to wage war, by sea, land and air, with all our might and with all the strength that God can give us; to wage war against a monstrous tyranny, never surpassed in the dark and lamentable catalogue of human crime. That is our policy. You ask, what is our aim? I can answer in one word: victory. Victory at all costs, victory in spite of all terror, victory, however long and hard the road may be; for without victory, there is no survival.
> 
>

ראו גם
------

* הייתה זו שעתם היפה ביותר
* נילחם בחופים

קישורים חיצוניים
----------------

* האזנה לנאום, סרטון באתר יוטיוב
* דם, יזע ודמעות - הנאום באתר צ'רצ'יל
הרב ד"ר **אדולף** **יעקב אריה סלבנדי** (סלפנדי; ד' בשבט ה'תקצ"ז, 1837 - כ"ד בכסלו תרע"ד, 1913) היה רב בדירקהיים וגליל פרנקנטאהל בגרמניה, ממנהיגי חובבי ציון ופעיל למען יישוב ארץ ישראל.

קורות חיים
----------

סלבנדי נולד בעיר ראג בהונגריה למשפחה שיוחסה לרב נפתלי כ"ץ. הוא למד תורה ועברית בעיר מולדתו, ולאחר מכן נסע לפרשבורג ללמוד אצל הרב אברהם שמואל בנימין סופר. אחר כך עבר לליפניק ללמוד אצל הרב שלמה קווטש וכשהלה עבר לניקולסבוגר עבר יחד עמו. כשנפטר הרב קוועטש הוא שב לראג ולמד לצורך קבלת תעודת בגרות. בין השנים 1859-1863. למד בבית המדרש לרבנים בברסלאו, שם כתב דוקטורט על הרב יוסף קמחי

סלבנדי התמנה לרב בעיירה ברנט שליד דנציג ולאחר שנתיים עבר להיות מחוז רב מחוז פרנקנטאהל-דירקהיים בפלטינאט הבווארי (כיום חלק ממדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה), שם כיהן משך יותר מ-30 שנה. הרב סלבנדי אסף כספים למען יהודים נרדפים ברוסיה ובפרס ובסביבות שנת 1877 החל לאסוף כספים למען יישוב ארץ ישראל. במשך מעל 30 שנות פעילות הוא כתב הוציא כ-1100 מאמרים הנוגעים לענייני ארץ ישראל במסגרת פעילות איסוף הכספים. 

בערוב ימיו רכש פאול נתן חלקת אדמה סמוך לפתח תקווה לצורך הקמת מושבה על שמו של סלבנדי. ידיד של סלבנדי נתן לבנו אלף קופות התרמה כדי לאסוף כסף למימון הקמת המושבה וכן לצורך מימון מבנה לבית יתומים שהיה אמור לעבור אליו מירושלים. אולם בגלל מלחמת העולם הראשונה הכספים לא נאספו והאדמה שימשה את קבוצת רודגס ובהמשך הוקם עליה כפר אברהם אשר יש אומרים [דרוש מקור] נקרא על שמו, תוך שימוש מוטעה בשם אברהם במקום אריה. 

על שמו רחוב בשכונת כפר אברהם בפתח תקווה.

לקריאה נוספת
------------

* עקיבא ברוך פוזנר, "הרב ד״ר יעקב אריה סלפנדי (אדולף סאלפענדי) ז"ל, ופעולותיו למען ארץ ישראל"; מתוך: אברהם אלמליח, **חמדת ישראל** (עמודים 136-145)
* הרב יעקב אריה ד"ר סלפנדי, מוריה, 7 בינואר 1914, עמ' 3

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוזנר, עמוד 146

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1053165226
* VIAF: 309617632
* WorldCat: viaf-309617632

 |
הרב יעקב אלמולי
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**יעקב אלמולי** (ברומנית: **Iacov (Jacques) Almuly**‏, 1874 - 11 במאי 1966) היה הרב האחרון של הקהילה היהודית הספרדית ברומניה.

ביוגרפיה
--------

יעקב אלמולי נולד בבוקרשט במשפחה יהודית ספרדית שומרת מסורת שחלק מבניה כבר שימשו כרבנים ומנהיגים של הקהילה היהודית הספרדית ברומניה. אביו היה מנחם דוד אלמולי ובין אבותיו היה גם החזן גבריאל פאפו. דודו, משה יצחק אלמולי, היה רב הקהילה הספרדית של בוקרשט באמצע המאה ה-19.

יעקב אלמולי היה יהודי דתי ובקי בתורה והוסמך כרב על ידי רבנים ספרדים אחרים מבני הקהילה ברומניה. למרות הסמכתו לרבנות הוא העדיף לפעול בתחום הכלכלי והבנקאי, אך היה פעיל גם במסגרת הקהילתית ואף שימש כסגן נשיא הקהילה. הוא עסק בנושא החינוך ובעיקר לימודי השפה העברית והמסורת הדתית הספרדית במסגרת בית הספר הקהילתי המודרני.

בשנת 1948, לאחר מות הרב מרדכי אשכנזי, התבקש אלמולי לקבל לידיו את תפקיד הרב של הקהילה היהודית הספרדית בבוקרשט והוא הסכים. בשנת 1949, כשפורקה הקהילה היהודית הספרדית והפכה לסקציה הספרדית בפדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, מילא אלמולי את תפקידו במסגרת חדשה זו. היות שבית הכנסת הספרדי הגדול, "קהל גראנדה" נהרס על ידי הלגיונרים במרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט, כיהן אלמולי בבית הכנסת הספרדי "קהל קדוש שלום".

אלמולי פרסם בשנת 1964, ב"רביסטה קולטולוי מוזאיק" (Revista Cultului Mozaic) היסטוריה קצרה של הקהילה הספרדית ברומניה. הוא נפטר בגיל 92 ובניו פרץ ומנחם מקס אלמולי המשיכו בניהול התפילה בבית הכנסת הספרדי עד לפירוקו בשנת 1988.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך טרקטין, לוסיאן-זאב הרשקוביץ, **אנציקלופדיה ליהדות רומניה במאות הט"ז-כ"א**, מוסד הרב קוק, 2012.
**אלפונס היטר** (בגרמנית: **Alfons Hitter**;‏ 4 ביוני 1892 – 11 במרץ 1968) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

היטר נולד ב-4 ביוני 1892 בהוכשטאט שבאלזס, אשר הייתה אז חלק מן הקיסרות הגרמנית (כיום בצרפת). ב-1 באוקטובר 1911, הוא התגייס כטוראי לצבא הקיסרות הגרמנית, והוצב ברגימנט הארטילריה הבאדני ה-14. לתקופה קצרה הוא שימש כמש"ק, ובסוף 1912 עזב את הצבא. הוא למד היסטוריה, כלכלה ופילוסופיה באוניברסיטת שטרסבורג ובהמשך באוניברסיטת מינכן. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא חזר לצבא והוצב בכוחות התותחנים. עד סוף המלחמה הוא פיקד על סוללות ארטילריה ולמד בבתי ספר צבאיים. ב-27 בדצמבר 1918 הוא עזב את הצבא בעקבות פירוקו של הצבא הקיסרי וצמצום הצבא הגרמני לצבא של 100,000.

ב-1 ביוני 1922 הוא הצטרף לרייכסווהר, וב-1 באוקטובר 1923 הועלה לדרגת אובר-לויטננט ונשלח ללמוד בבית ספר לקצינים. ב-1 באוקטובר 1928, נשלח היטר להיות מדריך באזור האימונים הצבאי יוטרבוג. באותו תאריך הוא הועלה לדרגת האופטמן. ב-1 בספטמבר 1934 הוא הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד סוללת תותחים. ב-1 באוקטובר של אותה שנה הוא מונה למפקד גדוד הארטילריה הרביעי ברגימנט התותחנים של מינסטר. שנה לאחר מכן הועבר לפקד על הגדוד הראשון ברגימנט התותחנים ה-52 ולאחר מכן ברגימנט התותחנים ה-62. ב-1 במרץ 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט.

### מלחמת העולם השנייה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם השנייה**  

ב-1 במרץ 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ולחם עם הגדוד שלו במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. ב-1 בדצמבר של אותה שנה, הוא מונה למפקד רגימנט התותחנים ה-178 אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-206. הוא לחם עם הרגימנט במהלך מבצע ברברוסה, וב-14 בדצמבר 1941 אף עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובפברואר 1942 הועבר לעתודה. ב-3 במאי של אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-206, וב-1 באוגוסט הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 במרץ 1943 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט. הוא לחם עם הדיוויזיה שלו במהלך מבצע בגרטיון, ואף קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-4 ביוני, אולם נפל בשבי ב-24 ביוני 1944 במהלך הקרב על ויטבסק.

במהלך שביו הוא היה אחד הגנרלים הגרמנים שנאלצו לצעוד במוסקבה במהלך מצעד הניצחון ב-17 ביולי 1944, יחד עם כ 57,000 אסירים גרמנים נוספים. מעט אחר כך הוא הצטרף לוועד הלאומי למען גרמניה החופשית והיה אחד החותמים על "קריאתם של 50 הגנרלים" מ־8 בדצמבר 1944, לעם ולוורמאכט. הוא הואשם בפשעי מלחמה, והוחזק בשבי עד 9 באוקטובר 1955. הוא נפטר בבון ב-11 במרץ 1968.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפונס היטר** בוויקישיתוף
* אלפונס היטר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**רבי יעקב אליפנדרי** או **אלפאנדארי** היה מרבני קושטא במאה ה-17 ומחבר שו״ת **מוצל מאש**.

תולדותיו
--------

נולד לרבי חיים אלפאנדרי הזקן, מחבר שו"ת "מגיד מראשית". היה מגדולי דורו, כפי שמכנה אותו רבי יהודה רוזאניס, בעל ספר משנה למלך ששלח אליו שאלות וקורא לו בחיבורו "אחד מגדולי הדור" (משנה למלך הלכות שקלים פרק ד הלכה ו'). כיהן כדיין, ונודע כבעל שיטת לימוד מקורית וחוקר חקירות מחודשות, מה שייחד את ספרו והביא רבים מהאחרונים לדון בפסקיו. חלק גדול מכתביו נשרף, ולכן החליט אחיינו רבי חיים לקרוא לספרו של רבי יעקב "מוצל מאש". רבי אליעזר אבן שנג'י כתב פסק להתיר אשה מעיגונה, אך לפני הכרעתו כותב:

> 
> אמנם לא אחליט מאמרי עד אשר יסכימו שנים מהמורים דפקיעי ובפרט עד ישקיף וירא מורנו הר"ר יעקב נר"ו ודבר מה יראנו כן יקום וכן יעשה
> 
> 
> 
> 

רבי יוסף קצבי כותב עליו:

> 
> מה טובו אהלי יעקב מר ואהלות מאהלי שם ועבר על פני אורו עיני כי טעמתי והיו דבריו בפי כדבש חכלילי. מה נמלצו לחיכי אמרות טהורות אמרי פי אלופי ראש המדברים כאח לי החכם השלם הדיין המצויין הרב המפורסם כמהר"י נר"ו אלק"י יעקב בעזרו....ומי הוא זה אחריו חן ימצא ומה יוסיף יוסף לדבר מדבר...ואני יוסף לעבד נמכר לו לרב הגדול הנז' אף כי ידעתי ביני לבין עצמי ערכי ידעתי ערך גדולת חכמתו עד כי אין ערוך אליה
> 
> 
> 
> 

מתלמידיו היה רבי יעקב ששון, מחבר ספר בני יעקב.

כתביו
-----

**מוצל מאש** - שני חלקים:

1. חלק א' נדפס בשנת התפ"ג יחד עם ספר אש דת לרבי חיים אלפנדרי, שהיה בנו של אחיו, רבי יצחק, ומכיל חמשים וארבע תשובות מהמחבר, תשובה מסבו רבי חיים, מסימן נ"ו עד סימן ס"ט הן תשובות מרבי חיים אחיינו, ואת סימן ע' חיבר רבי אליהו אלפאנדרי, מחבר ספר מכתב מאליהו.
2. חלק ב' נדפס בשנת תצ"ו ובו חמשים ושניים סימנים, נדפס בסוף ספר רב יוסף למהר"י קצבי, שגם בספרו ישנם שתי תשובות מרבי יעקב, בסימן ב' ובסימן י"ג .

בשנת התרל"ח יצא לאור הספר עם הערותיו של רבי זוסמן סופר אבד"ק האלאש וק' מיישא, ובשנת התשנ"ח יצא לאור הספר כששני חלקיו מאוחדים, יחד עם הערות מכתב ידו של רבי חיים סופר.

לקריאה נוספת
------------

* שו"ת הסבא קדישא, חלק א' עמודים ט' - י"ב.
* שם הגדולים, מערכת גדולים, אות ח [יב] מהר"ר חיים אלפאנדרי הזקן

קישורים חיצוניים
----------------

* **ספר מוצל מאש**, ירושלים תשנ"ח, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראה למשל **מוצל מאש** סימן ז', שם הוא כותב לו "ילמדנו רבינו" ו**שם** סימן ט"ל
2. ↑  **מוצל מאש** חלק א' סימן ב'
3. ↑  **רב יוסף** תשובה כ"ב
4. ↑  מערכת גדולים בערך רבי חיים אלפנדרי
5. ↑  קושטא תע"ד
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**שבע פי שלוש** (או **7 פי 3**) הוא משחק הימורים המבוסס על קובייה. 

את המשחק משחקים בעזרת שתי קוביות, ולוח המחולק לשלושה חלקים המסומנים בצורה הבאה: 2-6, 7 ו-8-12. בכל סיבוב מהמרים על סכום תוצאת זריקת הקוביות. ניתן להמר על עד שני חלקים בכל סיבוב. לאחר ההימורים ה"בית" זורק את שתי הקוביות ומחשב את סכומן. הסכום יכול להיות באחד משלושת הטווחים הבאים: 2-6, 7 ו-8-12, בהתאם לשלושת חלקי הלוח.

הימור שניצח בטווחים 2-6 או 8-12 מזכה את בעליו בפי 2 מסכום ההימור. הימור שניצח בתוצאה 7, מזכה את בעליו בפי 3 מסכום ההימור. מכאן שם המשחק, 7 פי 3.

מבין 36 התוצאות האפשריות בזריקת שתי קוביות, 15 תוצאות הן בטווח 2-6, 15 תוצאות הן בטווח 8-12, ו-6 תוצאות הן 7. תוחלת הזכייה של מהמר על שקל אחד היא {\displaystyle \ {15 \over 36}\times 2}, כלומר 0.83 שקל כאשר הוא מהמר בתחום 2-6 או בתחום 8-12; ו-{\displaystyle \ {6 \over 36}\times 3}, כלומר חצי שקל בלבד כאשר הוא מהמר על 7. כמקובל במשחקי מזל, המשחק בנוי כך שה"בית" ירוויח מתפעול המשחק, ורווחיו מהמהמרים על 7 גדולים במיוחד.

לעניין שם המשחק, בעברית תקנית יש לומר "שבע פי שלושה" משום שהמילה "פי" במין זכר, אך השיבוש השתרש בקרב דוברי עברית.
החאן **טֶרְבֶל** (בבולגרית: **Тервел**, ביוונית טרבליס) היה בנו ויורשו של אספרוך, שליט בולגריה של חבל הבלקן בין השנים 701–721.

אחרי פלישת הערבים לאימפריה הביזנטית והחלשותה של האימפריה, התחזקו גם הבולגרים. בקרב אנכיאלו, הבולגרים, יחד עם בני בריתם הסלאבים ניצחו את כוחותיו של יוסטיניאנוס השני. כתוצאה מכך הביזנטים חתמו על הסכם שלום עם הבולגרים ובכך הכירו בקיומה של המדינה החדשה כמדינה עצמאית, תאריך זה נחשב לשנת לידתה של האימפריה הבולגרית הראשונה, אשר השתרעה בשטחי מואסיה וחלקים מתראקיה ומקדוניה.

טרבל היה מקורב ליוסטיניאנוס השני בתקופת גלותו של יוסטיניאנוס. אחרי ניסיון ההתנקשות בחייו נמלט יוסטיניאנוס אל טרבל וכרת איתו ברית: טרבל העמיד 15,000 פרשים בולגרים לעזרת יוסטיניאנוס, כדי שיוכל לכבוש בחזרה את השלטון בביזנטיון ובתמורה הבטיח יוסטיניאנוס להשיא לטרבל את בתו, אנסטסיה, לאישה ולהעניק לו את התואר קיסר וגם שטחים נוספים.

הלחימה ארכה כשנתיים ובמהלכה הצליחו הכוחות הבולגרים והביזנטים להשמיד את הכוחות הערביים הרכובים ואת הצי הערבי בים השחור, ובמספר ימים נוספים לחסל את שארית הצבא. צעד זה הביא לסיום הניסיונות הערבים (החליפות של בית אומיה) לחדור ליבשת דרך חצי האי הבלקני. עזרת הבולגרים הייתה כה משמעותית עד שמשוררים ומוזיקאים ביצירותיהם העניקו לחאן טרבל את הכינוי "מושיע אירופה".

לאחר שובו לשלטון קיים יוסטיניאנוס את הבטחותיו וטרבל היה הבולגרי הראשון שנשא את התואר קיסר. בתקופתה זו נוצר תבליט הרוכב ממדרה, שמסמל את הכרתה של האימפריה הביזנטית בממלכה הבולגרית החדשה, אשר בשנת 1979, הוכרז אתר מורשת עולמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרבל (שליט בולגריה)** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pedigree: Anastasia (Princess) of BYZANTIUM
2. ↑  Golden, Peter. **An introduction to the history of the Turkic peoples**: Ethnogenesis and state-formation in medieval and early modern Eurasia and the Middle East, Harrassowitz, 1992

| **שליטי האימפריה הבולגרית הראשונה (1018-680)** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אספרוך • טרבל • קורמסיי • סוואר • קורמיסוש • וינאך • טלץ • סאבין • אומור • טוקטו • פאגאן • טלריג • קארדאם • קרום • אומורטאג • מאלאמיר • פרסיאן הראשון • בוריס הראשון • ולדימיר • סימאון הראשון • פטר הראשון • בוריס השני • רומאן • סמואיל • גבריל ראדומיר • איוון ולדיסלב • פרסיאן השני |  |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אספרוך** | **שליטי האימפריה הבולגרית הראשונה** 721-701 | **הבא**:**קורמסיי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 138613893
* ISNI: 0000 0000 6568 7668
* LCCN: n2014038871
* NKC: jo2018978947
* VIAF: 90886289
* WorldCat: viaf-90886289

 |
**הלילה של יורי** (באנגלית: **Yuri's Night**) הוא שמה של חגיגה בינלאומית המציינת את חקר החלל בכלל, ואת עידן הטיסות המאוישות בפרט, שהחל ב-12 באפריל 1961 עם טיסתו של הקוסמונאוט הסובייטי יורי גגארין לחלל.

את "הלילה של יורי" הגו שלושה אמריקאים - בני הזוג ג'ורג' ולורטה וייטסיידס וטריש גרנר - והוא צוין לראשונה ב-12 באפריל 2001.
הרעיון המקורי של היוזמה לקיים חגיגות ברחבי העולם בדגש על החלל היה להעלות את מודעות הציבור לנושאי חקר החלל, במיוחד בקרב צעירים - נוער וסטודנטים.

אירועי הלילה של יורי מצוינים בעולם משנת 2000. חלק מהאירועים בעולם נושאים אופי של הרצאות, ימי עיון ותצפיות אסטרונומיות לקהל הרחב.

הלילה של יורי בישראל
--------------------

בין אירועי הלילה של יורי שנערכו בישראל ניתן לציין תוכניות רדיו, ערבי שירה וימי עיון. ב-14 באפריל 2010 התקיים ערב עיון בהשתתפות הקוסמונאוט בוריס וולינוב בקמפוס האוניברסיטה הפתוחה. באפריל 2004, 2005 ו-2006 נערכו ערבי עיון מטעם אגודת החלל הישראלית בבית חיל האוויר בהרצליה. ב-12 באפריל 2013 נערך לרגל היום מרתון הרצאות בזק בפארק הירקון.

ראו גם
------

* יום הקוסמונאוטיקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלילה של יורי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הלילה של יורי
* אירועי ליל יורי גגארין, באתר סוכנות החלל הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Teague, Jason Cranford (14 בפברואר 2011). "Celebrate 50 Years of Human Space Flight on Yuri's Night". *Wired*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  תוכנית אירועי הלילה של יורי באוניברסיטה הפתוחה אפריל 2010
הרב **שמעון שמרלינג**, ממייסדי קהילת חב"ד בחברון ובארץ ישראל ברבע השני של המאה ה-19, שד"ר ואבי משפחת שמרלינג בארץ.

ביוגרפיה
--------

הרב שמעון בן רבי חיים שמרלינג משקלוב, עלה לארץ ישראל עם אשתו שרה בנו משה וכלתו דבורה חנה בשנת ה'תקפ"א 1821 או ה'תקע"ט 1822 והתיישבו בחברון בקבוצה של 15 משפחות אשכנזיות בהן ר' לייב בעל הייסורים. בעת שהותו אצל רבו האדמו"ר דובער שניאורי קיבל ממנו שליחות להקים את קהילת חב"ד בחברון. ומטעמה יצא לחו"ל לגייס תרומות כשד"ר. בשנת ה'תקפ"ו כבר מנתה קהילת חב"ד בחברון 100 נפש. בעקבות גזירת גיוס החובה לצבא הרוסי בשנת 1827 התגברה הגירתם של משפחות שלמות מרוסיה ודבר זה השפיע גם הוא על גידול קהילת חב"ד בעיר והקמת קהילה נוספת בירושלים.

בעת שליחותו נקט ר' שמעון בשיטה מיוחדת לגביית הכספים, בדומה לנהוג היום להוציא תעודות כמו "שר החסד", או "אבן המזבח" כך שהתורם בעין יפה מקבל את התואר הנכסף, נהג ר' שמעון להסתובב במושבות היהודים בחוץ לארץ ולהכריז שמי שרוצה לקנות ארבע אמות נחלה בחברון, שיתרום סכום נכבד. שיטתו נחלה הצלחה והיא הגיעה לשיאה כאשר האדמו"ר האמצעי המליץ לחסידי חב"ד לקנות נחלה בחברון והבטיח שמי שיקנה ד' אמות בחברון - ינצל מחיבוט הקבר.

ר' שמעון חתום על שטר מכירת ד' אמות בחברון משנת תקפ"ב 1822. וכן לגבי ההסכם בין שתי העדות בעיר בשנת ה'תק"צ 1830. וכן באגרות אל האדמו"ר הצמח צדק בשנת ה'תקצ"א ובשנת ה'תקצ"ד ועל כתב השד"רות של ר' נתן עמרם בשנת ה'תקצ"ד.

במפקד מונטיפיורי משנת ה'תקצ"ט 1839 נזכרת אלמנתו שרה, בת 53, שעלתה משקלאב ולכן כנראה נפטר בין השנים 1834–1839.

צאצאיו
------

* בנו הבכור הרב יוסף יהודה לייב היה ממוני כולל חב"ד בעיר ומדייניה.
* נכדו ר' חיים שמואל שמרלינג היה ממייסדי הקהילה האשכנזית ביפו וראשון היוצאים מחומות העיר, דמות ציבורית בולטת ביישוב הישן. הקים לראשונה יחד עם בניו את "עמילות המכס שמרלינג" בנמל יפו, לשם טיפול בפריקת סחורות ייבוא מהאניות, שחרורן משלטונות המכס, שילוח למזמינים ברחבי הארץ וכן הטענת סחורות ייצוא על האוניות בנמל. כמו כן הקים מפעל לייצור טבק וחברה להפצתו. צאצאיו המשיכו אחריו בהנהגת קהילת יהודי יפו.
* נכדתו טרנא נעכא (בת חיים שמואל) ובעלה ר' לוי יצחק סלונים (בן מנוחה רחל סלונים) היו הראשונים שבנו את ביתם מחוץ לתחומי הרובע היהודי בחברון ודמויות בולטות בעיר זו.
* בת נוספת התחתנה עם יצחק ליפקין (פעלז) שעלה לארץ עם בשנת 1847 שהיה סוחר חשוב שהקים בתים ושכונות ביפו וירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תולדות משפחת הרב מלאדי" מאת מנחם שמואל סלונים באתר היברובוקס.
* כרם חבד עמ' 134... באתר היברובוקס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בתחילה היו רק ר' שמעון ור' לייב חסידי חב"ד היחדים בחברון
2. ↑  סקירה קצרה אודות תולדות היישוב החבד"י בחברון
3. ↑  שטר מכירה עליו חתום ר' שמעון שמרלניג מובא ב"כרם חב"ד" עמ' 135
**טרבור מוריס** (באנגלית: **Trevor Morris**; נולד ב-25 במאי 1970) הוא מלחין, מנצח ומפיק מוזיקלי קנדי המתמחה בהלחנות סדרות טלוויזיה, סרטים ומשחקי וידאו.

מהבולטות שבהלחנותיו ניתן למנות את תוכניות הטלוויזיה שושלת טיודור, עמודי תבל, הבורג'ס וויקינגים. הסרט המטרה: הבית הלבן והמשכו המטרה: לונדון; ומשחק הווידאו Dragon Age: Inquisition. מוריס זכה בפרס אמי על הלחנת הפסקול לסדרה "שושלת טיודור" והיה מועמד לפרס על המוזיקה שהלחין לסדרה הטלוויזיה *הבורג'ס* ולמיני-סדרה *עמודי תבל*.

קורות חיים
----------

מוריס נולד בעיר לונדון שבפרובינציית אונטריו בקנדה. בצעירותו למד בבית הספר לאמנויות של סנט מרי, שם למד נגינה בכינור. בגיל 13 מוריס הוזמן על ידי בית ספרו להלחין יצירה לכיתת הבוגרים שלו שהופיעה לכבוד ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בקנדה. מוריס למד בקולג' פנשווה הממוקם בעיר לונדון שבקנדה.

בשנת 1999 עבר מוריס ללוס אנג'לס לטובת ניסיון בקריירה במלחין סרטים. בלוס אנג'לס עבד מוריס על הלחנת סרטים יחד עם מספר מלחינים מפורסמים, בניהם ג'יימס ניוטון הווארד והנס צימר, עימו עבד מוריס על למעלה מ-25 סרטים.

מוריס הלחין מספר משחקי וידאו בניהם הפרק השלישי של הסדרה Dragon Age מאת BioWare, ‏ Dragon Age: Inquisition, וכן Army of Two, ‏ וNeed for Speed: Carbon.

מוריס מנהל חברת הפקות בטורונטו יחד עם שותפיו. כיום הוא גר ועובד בלוס אנג'לס עם משפחתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרבור מוריס
* טרבור מוריס, ברשת החברתית טוויטר

* טרבור מוריס, ברשת החברתית אינסטגרם

* טרבור מוריס, סרטונים בערוץ היוטיוב

* טרבור מוריס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* טרבור מוריס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

* טרבור מוריס, באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* טרבור מוריס, באתר אייטונס (באנגלית)

* טרבור מוריס, באתר ספוטיפיי

* טרבור מוריס, באתר AllMusic (באנגלית)

* טרבור מוריס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טרבור מוריס, באתר דיזר

* טרבור מוריס, באתר Discogs (באנגלית)

* טרבור מוריס, באתר Songkick (באנגלית)

* טרבור מוריס, באתר Genius

הערות שוליים
------------

1. ↑  Trevor Morris, IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4429914
* BnF: cb150202882 (data)
* GND: 135505186
* ISNI: 0000 0001 2141 3267
* LCCN: no2008031861
* MusicBrainz: b8634d0b-e1f8-4671-9ed9-21e9a03973ed
* NKC: xx0144913
* SUDOC: 128147857
* VIAF: 80229110
* WorldCat: lccn-no2008031861

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשפך הנהר. אם התכוונתם לאזור גאוגרפי-תרבותי, ראו הדלתא של מיסיסיפי.צילום אוויר של אזור פורט פורצ'ן בדלתא
היווצרות הדלתא באונות לאורך השנים

|  |  |
| --- | --- |
|   | לפני 4600 שנים
  |
|   | לפני 4600-3500 שנים
  |
|   | לפני 3500-2800 שנים
  |
|   | לפני 2800-1000 שנים
  |
|   | לפני 1000-300 שנים
  |
|   | לפני 750-500 שנים
  |
|   | מלפני 550 שנים ועד ההווה |

**הדלתה של נהר המיסיסיפי** היא שפך נהר המיסיסיפי למפרץ מקסיקו בחופה הדרומי של מדינת לואיזיאנה בארצות הברית. אין לבלבל מושג גאוגרפי זה עם האזור התרבותי הקרוי "הדלתא של מיסיסיפי", השוכן כ-400 ק"מ צפונה משם. שטחה של הדלתה כ-12,000 קמ"ר (לשם השוואה - כמחצית משטח מדינת ישראל) והיא מורכבת מ-40% ביצות מלחה.

הדלתה נוצרה החל מתקופת ההולוקן (לפני כ-10,000 שנים) ונחשבת לכן "חדשה" במונחים גאולוגיים ועדיין נמצאת בתהליכי היווצרות. הנהר מתחתר בערוץ שונה כל אלף שנים לערך ויוצר אונת-סחף חדשה. הסחף הרב (אלוביום) שנשא עמו הנהר ב-5,000 השנים האחרונות "כבש מן הים" שטח יבשתי במניפות שהרחיקו את שטח היבשה 24 עד 80 ק"מ לתוך המפרץ, ביחס למקומו המקורי של קו החוף של לואיזיאנה (העיר ניו אורלינס, למשל, נמצאת בשטח זה ולכן היא נמוכה מאוד ומועדת לשיטפונות).

האזור עשיר בדגה, והדיג בו מספק בעיקר חסילונים וסרטנים (Crab ו-Crayfish). מרכיב מרכזי בכלכלת האזור הוא שדות נפט, האזור מספק 16 עד 18 אחוזים מאספקת הנפט של ארצות הברית.

ב-1698 חקר החוקר הצרפתי פייר לה מואן ד'איברוויל את דלתת המיסיסיפי, ולפני חזרתו לצרפת בנה את מבצר La Balize, שממנו התפתחה מאוחר יותר העיר בילוקסי שבמדינת מיסיסיפי. ד'איברוויל שימש כמושל לואיזיאנה בין השנים 1699 ל-1702.

בראשית המאה ה-21 נפגעה הדלתא משני אסונות טבע: הוריקן קתרינה והוריקן ריטה שגרמו לשיטפונות באוגוסט ובספטמבר 2005 ודליפת הנפט במפרץ מקסיקו (2010). עליית גובה פני הים עקב ההתחממות העולמית גורמת להצפה קבועה של שטחים שבשנות ה-50 של המאה ה-20 עוד היו קרקע מוצקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דלתת המיסיסיפי** בוויקישיתוף
* מאמר על הגאומורפולוגיה של הדלתה, אתר נאס"א (באנגלית)
* על האגן של הדלתה של נהר המיסיסיפי אתר רשות חוק תכנון ושיקום החופים (באנגלית)
* מצגת המתארת את היווצרות והרס שטחי היבשה בדלתה

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי פרסום פורט פורצ'ן מדצמבר 2006, עמוד 17
2. ↑  יש לשים לב שהמצגת איננה נייטרלית ונועדה לצורכי תעמולה. עם זאת, הצגת הנושא טובה ומאירת עיניים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538757705171
* LCCN: sh85086208
* NARA: 10043749
* VIAF: 315526304
* WorldCat (עם VIAF): 315526304

 |
**לאנאסה** (ביוונית: **Λάνασσα**‏; המאה ה-3 לפנה"ס) הייתה נסיכת סיציליה, בתו של אגתוקלס. מלכת אפירוס, ומאוחר יותר מלכת מוקדון.

ביוגרפיה
--------

על ילדותה לא ידוע דבר. אביה היה אגתוקלס, טיראן העיר סירקוסאי בסיציליה. סביב שנת 295 לפנה"ס, היא נישאה לפירוס הראשון מלך אפירוס, והביאה לו כנדוניה את קורקירה. אביה ליווה אותה בעצמו בדרכה אל אפירוס, ואף ניצל את ההזדמנות כדי להשתלט על קרוטון. היא ילדה לפירוס שני בנים, אלכסנדר והלנוס. מאוחר יותר כבש פירוס חלקים גדולים מסיציליה, ומתוקף נישואיו חפץ להפוך את הלנוס למלך סיציליה. עם זאת, הוא נאלץ לעזוב את האי כלעומת שבא.

במהרה לאנאסה מאסה בבעלה בשל מנהגיו המופקרים ובשל כך שהתייחס יותר לנשותיו האחרות. היא נמלטה מאפירוס אל קורקירה, ושם יצרה קשר עם דמטריוס פוליורקטס מלך מוקדון. דמטריוס נודע כאיש הנאה ביותר ביוון, והיה אויב מושבע של פירוס. לאנאסה הציעה לדמטריוס את ידה, וכנדוניה היא הציעה את קורקירה. דמטריוס לא התמהמה במתן תשובה חיובית להצעה והפליג לקורקירה. קורקירה יכולה הייתה להיות עבורו בסיס ימי ממנו יצא להתקפות הן על האיטולים והן על פירוס. בדרכם למוקדון, הם עברו באתונה. עם כניסתם לעיר, נערכה עבורם תהלוכה מפוארת, בה הושוו דמטריוס לדיוניסוס, ולאנאסה לאלה דמטר. התהלוכה החגיגית כללה ריקודים לפני מרכבתם, פיזור זרי פרחים בדרכם, שתיית יין, והעלאת קטורת כפי שהיה מקובל בפסטיבלים של דיוניסוס. במהלך התהלוכה, חובר לכבוד דמטריוס ההמנון "אבר גבר".

דמטריוס השאיר חיל מצב בקורקירה, ואז חזר אל מוקדון. גורלה של לאנאסה לא ידוע.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלוטרכוס, "**חיי פירוס**", 9.
2. ↑  דיודורוס, ספר עשרים ואחד, 4.
3. ↑  יוסטינוס, ספר עשרים ושלושה, 3.
4. ↑  פלוטרכוס, "**חיי פירוס**", 10.
5. ↑  ההמנון לכבוד דמטריוס
עמוד מכתב היד של לאנדנאומאבוק
**לאנדנאומאבוק** (באיסלנדית: **Landnámabók**, מילולית: "ספר היישובים") היא עבודה היסטורית איסלנדית בכתב יד, שמתארת את ההתיישבות הנורדית באיסלנד החל מהמאה ה-9 ואת תולדות משפחות המתיישבים עד המאה ה-12. 

ישנם חוקרים, המייחסים את כתיבתה לכרוניקאי האיסלנדי ארי ת'ורגילסון (1148-1067). חוקרים אחרים סבורים, שמדובר באוסף של מסמכים, שקובצו בזמני ההתכנסויות של ראשי המשפחות האיסלנדיות בת'ינגות (þing) — אסיפות עם. לאנדנאומאבוק היא המקור החשוב ביותר הן להיסטוריה הקדומה של איסלנד והן לגנאלוגיה של העם האיסלנדי.

לאנדנאומאבוק כוללת חמישה חלקים ומעל 100 פרקים. בחלק הראשון מסופר על גילויה של איסלנד על ידי הנורדים. שאר חלקי העבודה מונים את המתיישבים באי לפי הסדר הגאוגרפי של נחלותיהם, כאשר התיאור מתחיל במערב ומסתיים בדרום.

בלאנדנאומאבוק נמנים שמותיהם של 435 גברים, רובם ממוצא נורווגי, שהיו הראשונים להתיישב באי בשנים 930-874. בנוסף, מסופר היכן כל אחד מהם התיישב, מצוינים גבולות נחלתו (היישובים), מי היו אבותיו, וצאצאיו עד המאה ה-12. מרבית המתיישבים מגל ההגירה הראשון, הקימו נחלות בדרום-מערב ובצפון האי.

בסך הכל, העבודה מתארת מעל 3,000 בני אדם ו-1,400 יישובים. היא כוללת אירועים חשובים בחיי המתיישבים — כציבור וכמשפחות — במאות ה-11-9. לפעמים, לתיאורים הגנאלוגיים וההיסטוריים, נלווים אנקדוטות.

הגרסאות ששרדו
-------------

לאנדנאומאבוק שרדה עד ימינו בחמישה כתבי יד:

* סטורלובוק (Sturlubók), שנערכה על ידי סטורלה ת'ורדארסון בין השנים 1280-1275. הגרסה היחידה, שהשתמרה במלואה
* האוקסבוק (Hauksbók), שנערכה על ידי האוק ארלנדסון בין השנים 1308-1306. מבוססת על *סטורלובוק* ועל גרסה נוספת, אבודה, של סטירמיר קאוראסון
* מלאבוק (Melabók), שנערכה בשנת 1313. השתמרה בצורה המקוטעת ביותר בין הגרסאות — על גבי שתי פיסות קלף, אך נחשבת לגרסה הנאמנה ביותר למקור
* ת'ורדארבוק (Þórðarbók), שנערכה במאה ה-17 על ידי ת'ורדור יונסון
* סקארדסאורבוק (Skarðsárbók), שנערכה בשנת 1636 על ידי ביורן יונסון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאנדנאומאבוק** בוויקישיתוף
* לאנדנאומאבוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה".

**מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה** (באנגלית: **Defense Superior Service Medal** ובקיצור **DSSM**) היא עיטור שמוענק על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית לקצינים בכירים שהתבלטו בשירות במסגרת תפקיד שבו נשאו באחריות גדולה. 

העיטור נוסד בפברואר 1976 בהוראת נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד. הוא מוענק לקצינים בכירים שמילאו תפקיד במחלקת ההגנה, במטות המשולבים, סוכנות ביטחון או פעילות משולבת זרועות אחרת. המדליה מוענקת על ידי מזכיר ההגנה של ארצות הברית או מי שהוסמך על ידיו.

תיאור
-----

המדליה דומה בעיצובה למדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, למעט צבע המדליה, שהוא כסוף ולא זהב, וכמו כן צבעי הסרט והאות שונים.

חזית המדליה מורכבת מסמל משרד ההגנה של ארצות הברית בצבע כסף: עיטם לבן-ראש האוחז בטפריו שלושה חצים ולצדיו 13 כוכבים המסמלים את 13 המושבות. העיטם נמצא על רקע מחומש (פנטגון) כחול המסמל את חמש זרועות הכוחות המזוינים וכן את הפנטגון, מטה משרד ההגנה. 

בגב העיטור חרותות המילים: "For Superior Service", ובמרכז המדליה "From The Secretary of Defense To".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה** בוויקישיתוף
* על המדליה באתר חיל האוויר של ארצות הברית
גיטרה ממודל EG361SC
**טקמינה גיטרות** היא יצרנית גיטרות יפנית שממוקמת למרגלות ההר טקמינה בעיר סקשיטה, יפן. טקמינה מפורסמת בעיקר בגיטרות האקוסטיות המוגברות שלה.
החברה נוסדה במאי 1962, ובשנת 1978 הייתה בין הראשונות שייצרו גיטרות אקוסטיות מוגברות, וגם הייתה הראשונה שהציגה לעולם את הקדם-מגבר עם האקוולייזר.

היסטוריה
--------

טקמינה הוקמה כעסק משפחתי קטן בשנת 1962, וייצרה גיטרות בעבודת יד להפצה מקומית בתקופה שבה המוזיקה והנגינה בגיטרה צברו פופולריות ברחבי יפן. בשנת 1968 הצטרף להנהלת החברה מהגר ממוצא אמריקאי בשם מס היראד, ומרגע הצטרפותו החל להגדיר סטנדרטים חדשים וטכניקות יצירה חדשות לעובדי החברה.

בעקבות עליית איכות הגיטרות שיצרה החברה, ובעזרת הקשרים של היראד באמריקה, החלה החברה לראשונה בשנת 1975 לייצא את הגיטרות שלה אל מחוץ ליפן. מאותו הרגע הייתה החברה הצלחה גדולה בארצות הברית, מכיוון שבזכות האיכות הגבוהה של הגיטרות שייצרה שמה היה מפורסם בקרב נגנים בארצות הברית עוד לפני שהתחילה לייצא.

קדם-מגבר מדגם TK-40 של טקמינה

אקוסטיות מוגברות והקדם-מגבר הראשון
----------------------------------

בשנת 1978 הייתה טקמינה אחת מהחברות הראשונות בעולם שייצרו גיטרות אקוסטיות מוגברות. גיטרה אקוסטית מוגברת בנויה כך שיש לה תיבת תהודה והיא מתפקדת ככל גיטרה אקוסטית רגילה, אך בנוסף לזאת, הודות למיתרי המתכת שמותקנים בה, פיקאפ שממוקם בתוך גוף הגיטרה יכול לקלוט את תנודות המיתרים, ולשלוח את הצליל המופק מהם אל מערכת הגברה.

הגיטרות האקוסטיות המוגברות של טקמינה היוו מהפכה בתחום, אך השינוי האמיתי שיצרה טקמינה היה בהמצאתה את הקדם-מגבר. הגיטרות האקוסטיות המוגברות אמנם שלחו את הצליל שמופק מהגיטרה אל מערכת הגברה, אבל הוא היה מתכתי וחד מכיוון שהפיקאפ קלט רק את תנודות המיתרים, ולא את כל הצליל מתיבת התהודה. לכן היה צורך ליצור רכיב שינעים את הקול שנשלח אל המגבר.

וכך ב-1988 הציגה טקמינה לעולם את הקדם-מגבר הראשון עם אקוולייזר מובנה. קדם המגבר של טקמינה יכל, בעזרת האקוולייזר שבו, לשנות את הצליל שנשלח אל המגבר כך שיהיה נעים יותר. השינוי בצליל נעשה באמצעות התאמת העוצמה של שלושת הערוצים: בס (צלילים נמוכים), מידל (צלילים בינוניים), וטרבל (צלילים גבוהים). טקמינה יצרה כעת כלי נגינה מקצועי ואיכותי, שכלל איכויות צליל גבוהות, ביחד עם יכולת לנגן עם מערכת הגברה לצורך הופעות.

טקמינה היום
-----------

כיום טקמינה היא חברה בקנה מידה עולמי, כשחברת ההפצה שלה היא ESP האמריקאית. הגיטרות של טקמינה מיוצרות כיום בשני קווי ייצור נפרדים: בהונג קונג ובפלורידה. טקמינה סיפחה אליה בתחילת שנות ה-90 את חברת אוביישן (Ovation) שמייצרת גיטרות אקוסטיות עם גב פלסטי.

היבואניות של גיטרות טקמינה לישראל הן חנויות "מרום" ו"כלי זמר". נגנים מפורסמים שידועים בשימוש שלהם בגיטרות טקמינה הם ברוס ספרינגסטין, בון ג'ובי, להקת The Eagles ודני סנדרסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טקמינה גיטרות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טקמינה גיטרות (באנגלית)
* טקמינה גיטרות, ברשת החברתית טוויטר

* טקמינה גיטרות, ברשת החברתית אינסטגרם
* מוזיאון טקמינה
**הרבי ג'ו כפרה** הוא שיר שבוצע על ידי להקת טיפקס הישראלית ויצא לאור בשנת 1992.

רקע
---

השיר נכתב על ידי קובי אוז ודני רכט, שהפיק ללהקה את אלבומם הראשון, והולחן על ידי אוז. השיר נכלל באלבום הבכורה "שביל קליפות הגרעינים", היה לשיר היחיד מתוך האלבום שהצליח, והביא לכך שהלהקה זכתה לחדור לתודעת הקהל הישראלי. הקליפ הרשמי לשיר צולם בהופעה של הלהקה בתוכנית סיבה למסיבה. בקליפ הצטלמו חברי הלהקה על רקע תפאורה של בר אמריקאי בסגנון המערב הפרוע, כאשר חברי להקת כנסיית השכל, אותם הכירה הלהקה משדרות, השתתפו כניצבים, בשלב בו טרם היו מוכרים בציבור.

במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' לשנת התשנ"ב 1992, הגיע השיר למקום השמיני, כשבמצעדים השבועיים של רשת ג' הוא הגיע למקום ראשון בו שהה במשך 3 שבועות.

ניתוח
-----

השיר הוא שיר ביקורתי העוסק ברבנים שתמורת תשלום מבטיחים לקהל מאמניהם לחולל עבורם ניסים ונפלאות. בשיר מוזכר צדיק אשר יש לו "מכונית ושני בתים", ו"השכינה אצלו זה עסק". עוד נאמר באירוניה על כך, כי "כל עיוור עכשיו רואה להיכן זורם הכסף".

בפזמון של השיר קטע בסגנון חסידי המורכב מן המילים "אואואואואואואו איי איי איי איי". כחודשיים לפני יציאת השיר שימש הפזמון בג'ינגל של המפד"ל "המפד"ל לימינך", כחלק מתעמולת הבחירות.

משתתפי השיר
-----------

* קובי אוז: שירה, קולות, קלידים, תכנות, דגימות
* רמי יוסיפוב: גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קולות
* גל פרמן: בס
* אבינועם מרטון: קולות

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר באתר שירונט
* מידע על הרבי ג'ו כפרה בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמית שהם, ביקורת תקליט - 'הלהקה של החתול שמיל', חדשות, 7 בספטמבר 1992
2. 1 2  יואב בירנברג, הביצה הקדושה של טיפקס, חדשות, 14 ביולי 1992
3. ↑  כאן 11, הערוץ הראשון טיפקס - כל הלהיטים 2003, באתר יוטיוב
4. ↑  תימורה לסינגר, ה' אוז לעמו יתן, באתר ynet, 8 במרץ 2010
5. ↑  טיפקס, "שביל קליפות הגרעינים", הד ארצי, 1992. לצד משתתפים אלו רשום באלבום גם נגן קסילופון בשם הבדוי "יוסף מרים־בה".