recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נהר המיניו** (בספרדית וגליסית: **Miño**; בפורטוגזית: **Minho**) הוא הנהר הארוך ביותר בגליסיה, באורך של 340 קילומטרים (210 מיל). הוא מהווה חלק מהגבול הבינלאומי של ספרד עם פורטוגל. זהו הנהר הרביעי בגודלו בחצי האי האיברי, בנפח זרימת המים בו, אחרי דורו, אברו וטחו .

המיניו לאורך נתיבו מהווה מקור מים להשקיית כרמים ושטחים חקלאיים וסכרים שהוקמו לאורכו משמשים לייצור חשמל הידרואלקטרי. הקטע הסופי בנהר, עד שפכו לאוקיינוס האטלנטי מהווה חלק מן הגבול בין ספרד לפורטוגל. במפות אנגליות עתיקות, שמו של הנהר הוא הוא מינו (Minno).

מקור המיניו נמצא מצפון לעיר לוגו בגליסיה, בפדרגל דה אירימה (Pedregal de Irimia). לאחר כ 73 קילומטרים (45 מיל), הנהר עובר דרומ654 hectoמטר מעוקב (530,000 acre feet)ית לחומת העיר הרומית העתיקה של לוגו, בזרימה ממוצאת של 42 מטר מעוקב לשנייה, וזורם דרומה דרך קניונים עד שהעמק מתרחב מצפון לעיר אורנסה. הנהר נסכר במאגרים מפורטומארין ועד פריירה. לאורכו, נבנו המאגרים הבאים: בלסאר עם 654 מיליון מטר מעוקב, פירס עם 182 מיליון מטר מעוקב, ולה עם 17 מיליון מטר מעוקב, קסטרלו עם 60 מיליון מטר מעוקב ופריירה עם 44 מיליון מטר מעוקב.

כ-20 ק"מ צפונית לעיר אורנסה, באוס פרס, זרימת הנהר הממוצעת היא של 102 מטר מעוקב לשנייה, בנקודת ההתמזגות עם מי היובל הראשי של הנהר, הסיל, עם 184 מטר מעוקב לשנייה. לאחר שהנהר יוצא מתחומי אורנסה, עומד על נתיבו סכר מרכזי אחד בפריירה ליד העיירה ריבדביה. באזור זה זרימתו הממוצעת של הנהר היא 316 מטר מעוקב בשנייה. בהמשך, הנהר זורם דרום-מערבה עד לנקודת המפגש עם גבול פורטוגל סמוך למלגאסו (Melgaço).

לאחר נתיב של 260 ק"מ שכולו בגליסיה, מנקודה זו המיניו מתווה את הגבול עם פורטוגל לאורך כ-80 ק"מ, בעיקר לכיוון מערב. העמק שדרכו הנהר זורם בקטע זה הוא אזור חקלאי שופע וירוק ובו גידולים חקלאיים, בעיקר תירס, תפוחי אדמה, כרוב, ואף קיווי. האזור אף ידוע בכרמי הגפנים מהם מיוצר יין ה"Vinho Verde" יין מבעבע קלות ויין ריביירו, שניהם מיוחדים לאזור זה. יין לבן ידוע מאזור זה הוא אלבריניו (Alvarinho בפורטוגזית או Albariño בספרדית ובגליסית).

סמוך לשפכו הנהר עובר בין העיר הספרדית Tui לעיר הפורטוגזית Valença do Minho, שתיהן סמוכות לגשר מרכזי לכלי רכב ולרכבת בין ספרד לפורטוגל. בשפך הנהר לאוקיינוס האטלנטי זרימת הנהר הממוצעת היא 420 מטר מעוקב לשנייה. המיניו הוא אחד הנהרות השופעים ביותר ביחס לגודל אגן הניקוז שלו באירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיניו** בוויקישיתוף
* (Rio Miño: un rio maltratado בארכיון Wayback Machine (אורכב 15.10.2004))
* El Rio Miño y ciudad de Tui
* The Minho River Wine Tour
* Minho River border

הערות שוליים
------------

1. ↑  Christiane Zarfl, Christopher T. Robinson, Klement Tockner,
The Rivers of Europe - The Mino River. pp. 210, Elsevier Science 2021. ISBN 9780081026137

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX451430
* BnF: cb151978045 (data)
* GND: 4101014-0
* NKC: ge239761
* SUDOC: 027640477
* VIAF: 315144639
* WorldCat (עם VIAF): 315144639

 |
**נתן אודווה** (באנגלית: **Nathan Oduwa**; ב-5 במרץ 1996) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקיצוני בקשלה.

קריירה
------

אודווה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של טוטנהאם הוטספר. ב-2 בפברואר 2015 אודווה הושאל ללוטון טאון מהפוטבול ליג השנייה. 5 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד אוקספורד יונייטד. ב-13 באוגוסט 2015 סוכמה השאלתם של אודווה ודומיניק בול לגלאזגו ריינג'רס עד לסיום העונה, אך ב-17 בינואר 2016 הוא חזר לטוטנהאם. ב-26 בפברואר 2016 אודווה הושאל לקולצ'סטר יונייטד לחודש. ב-31 באוגוסט 2016 הושאל לפיטרבורו יונייטד עד לאמצע העונה.

ב-14 בפברואר 2017 שוחרר מטוטנהאם וחתם לשלוש שנים באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית. ב-25 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 למריבור. ב-22 ביולי 2018 שוחרר מהמועדון.

ב-28 בספטמבר 2018 אודווה חתם בויילה מליגת העל הדנית לשלוש שנים. ב-17 בדצמבר עזב את המועדון.

ב-30 בינואר 2019 אודווה חתם בהפועל חדרה מליגת העל.

ב-12 במרץ 2020, אודווה חתם בדאנדוק מליגת העל האירית.

בינואר 2022 אודווה חתם בקשלה מליגת העל האזרית ובסיום עונה חתם בטוראן טובוז.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, אודווה שיחק בכל נבחרות הנוער של אנגליה עד לנבחרת הנוער. בשנת 2016 החליט לייצג את ניגריה ושיחק בנבחרת הצעירה שלה.

תארים
-----

אולימפיה ליובליאנה
* ליגת העל הסלובנית: 2017/2018
* הגביע הסלובני: 2017/2018

קישורים חיצוניים
----------------

* נתן אודווה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלון בן דוד, ‏המחליף של פלומין: אודווה חתם בהפועל חדרה, באתר ONE‏, 30 בינואר 2019
**Paperman** (בתרגום חופשי לעברית: **איש הנייר**, ובתעתיק לעברית: **פייפרמן**) הוא סרט קצר שחור-לבן אמריקאי בהנפשה קלאסית וממוחשבת של אולפני ההנפשה של וולט דיסני מ-2012. הסרט בוים על ידי ג'ון קהרס, ונכתב על ידי קליאו צ'אנג וקנדל הויר. הסרט ליווה את "ראלף ההורס", והוקרן לפניו.

עלילה
-----

העלילה מגוללת את סיפורו של רואה חשבון בשם ג'ורג' בניו יורק של שנות הארבעים. יום אחד, המתין ג'ורג' ברציף רכבת לרכבת לעבודתו, והבחין באישה בשם מג. ג'ורג' ניסה להתקרב לאישה, ואחד מניירות הערך שהחזיק עפו לעבר הנערה, ואלו פגשו בשפתיה, והוטבע בנייר סימן מהאודם שלה. האישה זרקה את הנייר לאדמה, ועלתה לרכבת. ג'ורג' רץ לעברה, בהה בנייר חתום האודם שלה, אך פספס את הרכבת, ובכך את ההזדמנות לשוחח עימה.

ג'ורג' עלה לרכבת שהגיעה אחר כך, והגיע למקום עבודתו. מדוכא, ג'ורג' הביט בחלון שבמשרדו, והבחין במג בבניין הסמוך. ג'ורג' פתח את החלון, ושלח מטוס נייר לעבר חלונה בבניין הסמוך. לאחר ששלח עשרות מטוסים שלא הגיעו אליה, הוא צפה בה עוזבת את הבניין, עזב את משרדו. ברחוב, ג'ורג' חיפש את מג, אך לא מצא אותה. בסמטה חשוכה, הוא מצא את כל מטוסי הנייר ובייאוש העיף את זה שנשא את האודם של מג. מג הבחינה במטוס, עקבה אחריו ומצאה עצמה פוגשת בג'ורג'.

השניים הביטו זה בזה מסמיקים, ויצאו לדייט במסעדה. בסצנה שלאחר הכתוביות, נראו השניים במסעדה, כשמטוס הנייר עם האודם על יד השולחן.

ביקורת
------

ג'ף שאנון כתב באתרו של רוג'ר איברט על הסרט כי הוא "מבריק מההתחלה ועד הסוף", וציין אותו לשבח. לאונרד מלטין כתב על הסרט כי הוא "סיפור אהבה משעשע וגאוני", וציין כי הוא "שלמות". בנוסף, הסרט השווה לסרט קצר אחר מ-2008, ופטריק יוז, יוצר הסרט הקצר מ-2008, דחה את הדבר, ואמר כי "ישנם קווי דמיון... אבל זה לא זה".

הסרט הועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר ולפרס אנני לסרט הקצר הטוב ביותר, וזכה בשניהם. עבור אולפני ההנפשה של וולט דיסני, זו הייתה הזכייה הראשונה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר מאז 1969 עם הסרט "It's Tough to Be a Bird".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Paperman

* "Paperman", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "Paperman", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "Paperman", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)

* "Paperman", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* Paperman, במסד הנתונים Big Cartoon DataBase (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jeff Shannon, ‏Oscar shorts: Animation, ‏Roger Ebert, ‏30 בינואר 2013
2. ↑  Leonard Maltin, ‏Review: Wreck-It Ralph, ‏Movie Crazy, ‏2 בנובמבר 2012
3. ↑  Karl Quinn, ‏Disney sweeps in to collect the Oscars glory but film fans reckon they've seen it all before, ‏Brisbane Times, ‏28 בפברואר 2013
4. ↑  List of winners at the 85th annual Academy Awards, ‏USA Today, ‏26 בפברואר 2013
5. ↑  Jerry Beck, ‏Annie Award Winners, ‏Cartoon Brew, ‏2 בפברואר 2013
6. ↑  Dave Koch, ‏Paperman Director Lands At Paramount, ‏Big Cartoon News, ‏23 בינואר 2014
**אבא אווז** (באנגלית: **Father Goose**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית בצבעי טכניקולור משנת 1964 עם קארי גרנט, לסלי קארון וטרוור הווארד בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הסיפור הקצר "A Place of Dragons" של S. H. Barnett. זה הסרט לפני האחרון של קארי גרנט. העלילה מתרחשת בחזית האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. שם הסרט נובע משם הקוד הצבאי של הגיבור הראשי "אמא אווזה".

השיר "Pass Me By" מתוך הסרט זכה להצלחה רבה ולביצועים של פגי לי, פרנק סינטרה ועוד.

תקציר העלילה
------------

פברואר 1942, היפנים מתקדמים בגינאה החדשה, הצי המלכותי האוסטרלי מפנה את סלמנואה (אנ'). קומנדר פרנק הוטון (טרוור הווארד) פוגש בנמל את ידידו וולטר אקלנד שהגיע עם ספינתו הקטנה להעמיס חביות דלק. הוא מבקש ממנו להגיע עם ספינתו לאי הסמוך, מטלאווה, להישאר שם מספר ימים ולדווח משם על תנועות הצבא היפני. אקלנד מסרב אך הוטון מאיים עליו שיחרים את ספינתו. אקלנד נכנע והוטון מלווה אותו בספינת הצי שנוגחת "בטעות" בספינתו כדי שלא ימהר לשוב. בנוסף לספינה גורר אקלנד גם סירה קטנה.

אקלנד הוא רווק מבוגר שהיה פעם מורה להיסטוריה והחליט לשנות את חייו. הוא גם חובב שתיית אלכוהול והוטון הטמין למענו בקבוקים במקומות שונים באי. על כל תגלית מוצלחת הוא מקבל מיקום של בקבוק.

הוטון מורה לו לצאת עם הסירה לאי סמוך שם מחכה המחליף שלו. אקלנד מגיע לשם אבל במקום למצוא את המחליף הוא מוצא אישה ושבע נערות. האישה מזדהה כקתרין פרנו (לסלי קארון) האחראית על הנערות שהן בנות של דיפלומטים. היא מודיעה לו שמחליפו נהרג בהפצצת היפנים.

כעת אקלנד לוקח אחריות על הבנות. הוא מכניס בקושי את כולן לסירה הקטנה וחוזר איתן לתחנת התצפית שלו במטלאווה. היפנים סורקים את האי אך לא מגלים אותם.

היחסים בין אקלנד לקתרין יודעים עליות וירידות שמגיעות פעם אחת למתן הדדי של סטירות. היא לא סובלת את השתייה שלו וההתבטאויות שלו בנוכחות הבנות. באחד המקרים היא מוכשת על ידי מה שהיא חושבת שזה נחש ולמעשה זה ענף של צמח. אקלנד מטפל בה יפה והיא עושה עצמה כגוססת עד שמתגלה הדבר שזה לא היה נחש.

היחסים מתחממים והם מחליטים להתחתן. הוטון מארגן להם כומר שמנהל את הטקס באלחוט כאשר היפנים צולפים מדי פעם על המקום.

לבסוף מתקן אקלנד את הספינה והוטון שולח צוללת שתפגוש אותם. מגיעה אניית מלחמה יפנית שמפגיזה אותם והספינה שלהם שוקעת. באותו רגע יורית הצוללת טיל טורפדו, מטביעה את האוניה היפנית ואוספת אותם.

פרסים
-----

* הסרט זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר ולפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.
* הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אבא אווז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אבא אווז", באתר נטפליקס
* "אבא אווז", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אבא אווז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אבא אווז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לאבא אווז, באתר יוטיוב
* פרנק סינטרה שר "Pass me By", באתר יוטיוב
בתורת הקבוצות האקסיומטית, **אקסיומת האיחוד** היא אקסיומה שמבטיחה שאיחוד האיברים של כל קבוצה הוא קבוצה. 

באופן פורמלי:

{\displaystyle \forall A\,\exists B\,(\forall x(\exists C\in A,\,x\in C)\iff x\in B)}
העובדה שקיים חיתוך של כל אוסף (לא ריק) של קבוצות נובע מאקסיומת ההפרדה – נבחר איבר E של אוסף הקבוצות A ונקבל:

{\displaystyle \bigcap \_{C\in A}C=\{x\in E:\forall C\in A,\,x\in C\}}
אקסיומת האיחוד היא אקסיומה מקובלת מאוד וכל מערכת אקסיומות סבירה של תורת הקבוצות מכילה אותה או גוררת את נכונותה.

דוגמאות לשימוש
--------------

אקסיומת האיחוד מאפשרת לאחד כל זוג קבוצות {\displaystyle A,B}. לפי אקסיומת הזוג הלא-סדור {\displaystyle \{A,B\}} היא קבוצה. הפעלת אקסיומת האיחוד על הקבוצה הזו תתן את {\displaystyle A\cup B}.

אם אנחנו משתמשים בקונבנציה של פון נוימן להגדרת הסודרים (סודרים הן קבוצה שסדורה קווית על ידי יחס השייכות), אז אקסיומת האיחוד, יחד עם האקסיומות שמבטיחות כי כל זוג סודרים ניתן להשוואה, מבטיחה לנו שלכל קבוצת סודרים יש חסם עליון מינימלי – שהוא האיחוד שלהם. מהסיבה הזו, אוסף כל הסודרים אינו קבוצה – אחרת היה סודר מקסימלי, בסתירה לכך שקיים לו עוקב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אקסיומת האיחוד, באתר MathWorld (באנגלית)

| נושאים בתורת הקבוצות |
| --- |
| מושגי יסוד | תורת הקבוצות הנאיבית • תורת הקבוצות האקסיומטית • קבוצה • יחידון • הקבוצה הריקה • קבוצת החזקה |
| עוצמות | עוצמה • קבוצה בת מנייה • קבוצה שאינה בת מנייה • עוצמת הרצף |
| פעולות | איחוד • חיתוך • משלים • הפרש סימטרי • מכפלה קרטזית |
| אקסיומות | אקסיומת ההיקפיות • אקסיומת האיחוד • אקסיומת הקבוצה האינסופית • אקסיומת ההחלפה • אקסיומת קבוצת החזקה • אקסיומת היסוד • אקסיומת הבחירה • השערת הרצף |
| משפטים | האלכסון של קנטור • משפט קנטור-שרדר-ברנשטיין • הלמה של צורן • משפט הסדר הטוב |
| פונקציות | פונקציה • פונקציה חד-חד-ערכית • פונקציה על • פונקציה חד-חד-ערכית ועל • פונקציית הזיווג של קנטור |
| יחסים | יחס • יחס רפלקסיבי • יחס סימטרי • יחס אנטי-סימטרי • יחס טרנזיטיבי • יחס שקילות • יחס הופכי |
| סדר | סדר חלקי • סדר מלא • סדר טוב • טיפוס סדר • מספר סודר |
| שונות | הפרדוקס של ראסל |
**The Last Bookstore**
**חנות הספרים האחרונה** (באנגלית: **The Last Bookstore**) היא חנות ספרים עצמאית מהגדולות בעולם ולפי פרסומי בעליה, הגדולה ביותר בקליפורניה. היא ממוקמת ברחוב ספרינג 453 בדאון טאון של לוס אנג'לס.

היסטוריה
--------

החנות הוקמה על ידי ג'וש ספנסר ב-2005, כחנות שמכרה ספרים משומשים, תקליטי ויניל ופריטים נוספים ברשת האינטרנט בלבד. בהמשך התמקד העסק בספרים ותקליטים פיזיים, שם החנות רומז למחאה על חדירת המדיה הווירטואלית ודחיקת רגלי המדיה הישנה, ספרים ותקליטים.

משכנה הנוכחי של החנות הוא במגדל ספרינג לאמנויות, בדאון טאון לוס אנג'לס. היא מכילה 22,000 מטרים רבועים של תצוגת ספרים באולם ענק ובו עמודים הנמתחים לגובה 25 מטרים, בהם מוצגים 250,000 ספרים חדשים ומשומשים, מדור ספרים נדירים, עשרות אלפי רומנים גרפיים ועשרות אלפי תקליטי ויניל.

התצוגה שימשה תפאורה לצילומי אופנה של המגזין "אסקווייר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חנות הספרים האחרונה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של חנות הספרים האחרונה
* שווה קריאה: חנויות ספרים מדהימות ברחבי העולם, באתר כלכליסט, 4 בספטמבר 2014
* בן הוף, Inside "The Last Bookstore" in Downtown Los Angeles, 2 בדצמבר 2013, באתר "Untapped Cities" (באנגלית)
* קרולין קלוג, Downtown L.A.'s the Last Bookstore defies trends, 15 ביוני 2011, באתר ה"לוס אנג'לס טיימס"

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חנות הספרים האחרונה"**.
**פרנסזיניה** (בפורטוגזית: **Francesinha**) הוא כריך פורטוגזי המורכב מלחם, בשר או נקניק צ'יפולאטה, גבינה מומסת חמה, רוטב עגבניות ותבלינים שונים.

הכריך דומה בטעמו לכריך הצרפתי קרוק-מסייה (Croque Monsieur) ונהוג לצרוך אותו לצד משקה תוסס.

היסטוריה
--------

כריך הפרנסזיניה הופיע לראשונה בפורטוגל בשנת 1903, בעיר פורטו, בבית קפה בשם הברזיליירה (A Brasileira) שהגיש כריכים עם גבינה מומסת.

הכריך קיבל את כינויו בשנות החמישים, לאחר שמהגר פורטוגלי בשם דניאל דה סילבה חזר מצרפת ומבלגיה וניסה להתאים את הכריך לקהל המקומי.

בשנת 1953, הקים דה סילבה מסעדה בעיר פורטו, בשם הרגאליירה (A Regaleira) וזאת במטרה למכור את כריך הפרנסזיניה עם בשרים מקומיים.

לכריך גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבשרית, קיימות גם גרסאות עם שרימפס, דג בקלה, פסטרמה וגרסה צמחונית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסזיניה** בוויקישיתוף
* הקשר הצרפתי: פשע קלורי בכריך פורטוגזי, באתר Haolam
* מידע אודות כריך הפרנסזיניה, באתר Omegaton
* מתכון של כריך הפרנסזיניה, באתר Thecookwaregeek

הערות שוליים
------------

1. ↑  The foodie traveller on … why Porto’s francesinha sandwich is a gut buster, the Guardian, ‏8 באוגוסט 2016 (באנגלית)
2. ↑  Grau do adjetivo, Norma Culta (בפורטוגזית)
3. ↑  Obrigadíssimo - Ciberdúvidas da Língua Portuguesa, ciberduvidas.iscte-iul.pt
**אַבָּא גָּנוּב 2** הוא הסרט השני בטרילוגיית סרטים ישראליים בכיכוב השחקן יהודה ברקן אשר יצא לאקרנים בשנת 1989. שני הסרטים הנוספים בטרילוגיה הם: "אבא גנוב" (1987) ו"אבא גנוב 3" (1991).

תקציר העלילה
------------

צ'יקו הטברייני ובן בן ה-10 עוברים לגור ביפו. הם שוכרים בית ערבי עתיק ומוזנח סמוך לחוף הים וחוברים לגליה ואפרת ביתה. איש עסקים זר המתכנן פרויקט פיתוח בנמל, חובר לעורך הדין קוגלר, אך לאחר מכן עובר להיות מיוצג על ידי גליה עורכת הדין .כנקמה על כך עורך הדין קוגלר ויד ימינו, שרמן, מנסים להוביל לכך שבן יוצא מחזקתו של אביו בטענה של הזנחה מתמשכת של הילד. לשם כך מנסה קוגלר להוביל לכך שבן יוצא למסגרת חוץ ביתית (מוסד לילדים) ולאחר מכן יועבר לרשות אמו בארצות הברית.

יחסיהם של צ'יקו וגליה ממשיכים להתקדם אך צ'יקו מסרב להתחתן. הוא מסכים להפגש עם הוריה של גליה שהגיעו מחו"ל. סוניה מטבריה ושכנו ניסים ("הדוקטור") עמו הוא מתיידד, מוצגים בפני הוריה כהוריו של צ'יקו המנסה להרשים את הוריה של גליה.

חוסר הבנה בה צ'יקו חושב כי גליה בוגדת בו עם איש העסקים, מביא אותו להפליג עם בנו לאי היווני נקסוס, שם הם רבים מאחר שצ'יקו פוחד להודות שהוא אכן אוהב את גליה. צ'יקו צועק לבן שהוא כנראה לא מבין שגליה היא לא אמא שלו, בן לא מקבל את זה וצ'יקו בתגובה סוטר לו.

כשצ'יקו מבלה במסעדה יוונית, בן משחרר את הספינה ויוצא להפליג בים התיכון. צ'יקו מגלה שבן נעלם עם הספינה ובעזרתה של משטרת יוון, הוא עולה למסוק משטרתי. המסוק מגיע אל מעל הספינה, וצ'יקו קורא לבן לעצור את הספינה, אך לשווא. צ'יקו קופץ מהמסוק, נפצע קלות בראש ושובר את הרגל. האב והבן מתחבקים ומתפייסים.

בן, בשיתוף פעולה עם בבר, מתמרן את העניינים כך שאבא שלו יתחתן עם גליה ולא ייקחו אותו למוסד לילדים חוסים.

בסופו של דבר, צ'יקו מגיע אל אולם השמחות, על קביים. כשברקע נשמע השיר "נשבע" של חיים משה, הוא וגליה עומדים תחת החופה ומתחתנים. כשצ'יקו פותח את בקבוק השמפניה, הוא מעיף את הפקק על העוגה של קוגלר ומלכלך לו את החליפה. קוגלר אומר בתדהמה "אני לא מאמין".

פסקול הסרט כולל מגוון שירים רחב ובהם מספר רב של שירים בביצועו של חיים משה, מהשיר "קום בן אדם" המופיע בפתיחת הסרט ועד השיר "נשבע" המופיע בסצנת החתונה. בעקבות הסרט התפרסם השיר "נשבע", והוא שימש שיר כניסה לחופה בחתונות רבות בשנות ה-90 של המאה ה-20.

צוות השחקנים
------------

* יהודה ברקן - יצחק (צ'יקו) בן-דוד
* אלונה קמחי - גליה רשף
* בן ציון - בן בן-דוד
* אריה אליאס - ניסים ("דוקטור")
* אורי שמיר - עו"ד נתן קוגלר
* ג'ק וידרקר- מייק רוֹת'
* ג'יטה לוקה - סוניה
* יהודה אפרוני - בנימין לפיד
* מרים גבריאלי - טובה לפיד
* אילנה ברקוביץ' - אפרת רשף
* יעקב כהן - בבר
* איציק ווייס - צביקה אברמורף
* אלברט אילוז - שחקן סנוקר
* דני שגב - רינגו
* אסתי זקהיים - אתי
* קרן מור - מגי וויינברג
* רוני בליץ – שרמן
* זארה ורתניאן - מורדוך

בתרבות
------

* בגרסה הישראלית ל"נשואים פלוס" מצא ערן קלדרון (שלומי קוריאט) תחפושת של צ'יקו, שכללה גם קביים מהסרט השני בחנות מין.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אבא גנוב 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אבא גנוב 2", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "אבא גנוב 2", באתר אידיבי
* "אבא גנוב 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "אבא גנוב 2", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אמיר קמינר, חייך, גם אם אכלת אותה, באתר ynet, 28 במרץ 2007
* "אבא גנוב 2" באתר "קרן הקולנוע הישראלי"
**אורין האץ'** (באנגלית: **Orrin Hatch**;‏ 22 במרץ 1934 – 23 באפריל 2022) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת יוטה מ-1977 עד 2019. האץ' היה גם הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית מ-2015 עד תום כהונתו.

ביוגרפיה
--------

אורין האץ' נולד בהומסטד (אנ'), פרבר של פיטסבורג שבפנסילבניה, בנם של ג'סי והלן. ב-1952 סיים את לימודיו בתיכון בולדין פארק שבפרברי פיטסבורג. ב-1959 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת בריגהאם יאנג שביוטה, ב-1962 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת פיטסבורג וב-1963 הוסמך כעורך דין. עבד כעורך דין בפיטסבורג וב-1969 עבר ליוטה והמשיך לעסוק במשפטים.

ב-1976 זכה בבחירות לנציגות יוטה בסנאט לאחר שגבר על הסנאטור המכהן פרנק מוס מהמפלגה הדמוקרטית. מאז נבחר עוד שש פעמים לתקופות כהונה נוספות, בפעם האחרונה ב-2012 לתקופת כהונה שהסתיימה בינואר 2019.

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, אך פרש לאחר שזכה לתמיכה מועטה באסיפות הבחירה באיווה ותמך במועמדותו של ג'ורג' ווקר בוש.

כיהן כיושב ראש ועדת העבודה של הסנאט בקונגרס ה-97 וה-99 (1981–1987), יושב ראש ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית בקונגרס ה-104, ה-106, ה-107 וה-108 (1995–2001 ו-2003–2005) ויושב ראש ועדת המימון בקונגרס ה-114 (מינואר 2015). הוא כיהן בנוסף כחבר בוועדת המשפטים, בוועדת הבריאות, חינוך, עבודה ופנסיה ובוועדה המשותפת של הקונגרס לענייני מיסוי.

מינואר 2015 ועד תום כהונתו בסנאט, היה הנשיא הזמני של הסנאט, כסנאטור הוותיק ביותר במפלגת הרוב הרפובליקנית, ולפיכך היה השלישי בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית, לאחר סגן הנשיא ולאחר יושב ראש בית הנבחרים. הוא היה הסנאטור השני מבחינת משך כהונתו אחרי הסנאטור מורמונט, פטריק לייהי מהמפלגה הדמוקרטית.

בינואר 2018 הודיע כי לא יתמודד בבחירות לתקופת כהונה נוספת. בנובמבר באותה שנה העניק לו הנשיא דונלד טראמפ את מדליית החירות הנשיאותית.

הוא כיהן בחבר הנאמנים של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.

נפטר ב-23 באפריל 2022. הותיר אחריו אישה, איליין, לה נישא בשנת 1957, ושישה ילדים. האץ' ואשתו היו חברים בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורין האץ'** בוויקישיתוף
* אורין האץ', ברשת החברתית פייסבוק
* אורין האץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אורין האץ', סרטונים בערוץ היוטיוב
* אורין האץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אורין האץ' באתר הסנאט
* אורין האץ' באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Candy Woodall, "Former Utah Sen. Orrin Hatch dies at 88 in Salt Lake City", USA Today, April 23 2022
2. ↑  יריבו של בוש במפלגה הרפובליקנית פרש מהמרוץ לנשיאות, באתר וואלה!‏, 26 בינואר 2000
3. ↑  ארה"ב: הסנאטור הרפובליקני הוותיק ביותר הודיע על פרישה, באתר ynet, 2 בינואר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007411266505171
* BnF: cb12065636j (data)
* GND: 119197448
* ISNI: 0000 0000 3310 2303
* LCCN: n82146872
* MusicBrainz: 1316a433-2aad-411f-92a8-8ed9492d8baa
* NARA: 10570355
* SNAC: w6dk66f0
* SUDOC: 261965093
* US Congress: H000338
* VIAF: 30341460
* WorldCat: lccn-n82146872

 |
**ואט פרה קוו** (בתאית: วัดพระแก้ว, בתרגום לעברית: "מקדש הבודהה מאמרלד") הוא מקדש בודהיסטי (ואט) בבנגקוק הנחשב לקדוש ביותר בתאילנד. פסל בודהה מברקת (אמרלד) ממוקם במבנה המרכזי בתוך מתחם המקדש, והוא נחשב דמות מגינה על החברה התאית, וסמל דתי-פוליטי. המקדש ממוקם במרכז ההיסטורי של בנגקוק, בתוך מתחם הארמון הגדול.

המבנה
-----

המבנה המרכזי במתחם המקדש הוא קודש הקודשים, בו ממוקם פסל הבודהה ובו מתפללים המאמינים. על פי האגדה, מקורה של דמותו של בודהה האמרלד הוא בהודו, בה החכם הבודהיסטי נגסנה (בערך בשנת 150 לפני הספירה), ניבא כי הבודהה מאמרלד יביא שגשוג ודומיננטיות לכל מדינה בה הוא יוצב. כך הפכה דמותו לדמות המגינה על תאילנד, על פי האמונה. עם זאת, על פי ממצאים ועדויות היסטוריות, הפסל התגלה בצ'אנג ראי במאה ה-15, ולאחר מספר מקומות בהם שכן, הוא הועבר במאה ה-18 לבנגקוק, שם מוקם בוואט פרה קוו ב-1782, במהלך תקופת מלכותו של ראמה הראשון, מלך תאילנד.

פסל הבודהה עשוי מברקת ירוקה-כהה, בגובה 66 סנטימטרים, והוא עוצב מאבן ברקת שלמה אחת. הדמות בפסל נמצאת בתנוחת מדיטציה, בסגנון אסכולת "לאנה" מצפון תאילנד. מלבד מלך תאילנד, איש לא רשאי לגעת בפסל. המלך מחליף את הגלימה העוטפת את הפסל שלוש פעמים בשנה, בהתאמה לעונות הקיץ, החורף, והעונה הגשומה, בטקס חשוב שנועד להבטיח מזל טוב למדינה לאורך העונה הקרובה.

גלריה
-----

* ואט פרה קוו, במתחם הארמון הגדול בבנגקוקואט פרה קוו, במתחם הארמון הגדול בבנגקוק
* פסל הבודהה מאמרלד במבנה המרכזי במקדשפסל הבודהה מאמרלד במבנה המרכזי במקדש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואט פרה קוו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ואט פרה קוו

* Eric Roeder, Explorations in Southeast Asian Studies: The Origin and Significance of the Emerald Buddha. A Journal of the Southeast Asian Studies Student Association. 1999.
* Wat Phra Kaew, Bangkok. Sacred Destinations


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269877405171
* ISNI: 0000 0001 2195 9198
* LCCN: n84042220
* VIAF: 159492936
* WorldCat: lccn-n84042220

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

סמל הארגון בשנים 1996-2016.
**ליגת הכדורגל המקצוענית** (באוקראינית: **Професіональна футбольна ліга**) הוא ארגון האחראי לניהול הליגה האוקראינית הראשונה והליגה האוקראינית השנייה בכדורגל. הארגון הוקם בשנת 1996 בשיתוף עם התאחדות הכדורגל האוקראינית, לאחר הקמת הליגה האוקראינית השנייה. זוהי אגודה של מועדוני כדורגל מקצועניים, שפעילותו מכוונת לפיתוח וקידום הכדורגל באוקראינה והוא מנהל את הרמות הנמוכות יותר של מערכת הליגות הכדורגל המקצועניות באוקראינה. הגוף היה מרכז את פעילותן של כל ליגות הכדורגל המקצועניות באוקראינה עד הקמת הפרמייר ליג האוקראיני בכדורגל.

היסטוריה
--------

הארגון נוסד במאי 1996 ביוזמת בכירי מועדון דינמו קייב וחברי מועצת ליגת העל האוקראינית ומועדוני כדורגל מקצועניים במדינה. לנשיא הארגון נבחר הריהורי סורקיס. ב-17 ביולי אותה שנה הארגון הוסמך על ידי התאחדות הכדורגל האוקראינית לערוך את כלל טורנירי הכדורגל המקצועניים במדינה.

באוגוסט 2000, סורקיס נבחר לנשיא ההתאחדות לכדורגל ובמקומו נבחר ב-22 בדצמבר סגן נשיא מועדון שחטאר דונצק, ראוויל סאפיולין. שנבחר בהמשך לקדנציה שנייה. בקיץ 2008 נערכה רפורמה בליגת העל האוקראינית בכדורגל עם הקמת ארגון נפרד לניהול הליגה, מה שהותיר לליגה המקצוענית לנהל רק את הליגה הראשונה והשנייה. הארגון עצמו עבר אף הוא רפורמה עם יצירת מועצה לכל ליגה: מועצת הליגה הראשונה ומועצת הליגה השנייה שפעילותן מתואמת עם הליגה המקצוענית.

לקראת עונת 2013/2014 ארוגנה הנהלת הארגון ובה גוף ניהול עליון בשם "מועצת הליגות של ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה" (באוקראינית: Рада ліг ПФЛ), שהחליפה גוף קודם בשם המועצה המרכזית. מועצת הליגה מתכנסת מדי רבעון, שזה ארבעה פעמים בשנה.

בשנת 2017 הוועד המנהל של התאחדות הכדורגל החלה ברפורמה רחבת היקף בכדורגל האוקראיני. ב-2 באוקטובר 2017 מנהלת הליגה הציגה את הרפורמה, במהלכה נערך מיתוג מחדש לכלל הליגות, לרבות שינויי לוגו.

הליגה חברה מן המניין בארגון הליגות האירופיות.

נשיאים
------

* הריהורי סורקיס (26 במאי 1996 – 22 בדצמבר 2000)
* ראוויל סאפיולין (22 בדצמבר 2000 – 16 בדצמבר 2008)
* סביאטוסלב סירוטה (16 בדצמבר 2008 – 17 בדצמבר 2009)
* מיקולה לאברנקו (ממלא מקום, 17 בדצמבר 2009 – 4 במרץ 2010)
* מילטיי בלקוס (4 במרץ 2010 – 27 ביוני 2014)
* סרהיי מקארוב (27 ביוני 2014 – ואילך)

ראו גם
------

* ליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה
* התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית, רוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה
* ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה, ברשת החברתית פייסבוק

* ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה, ברשת החברתית אינסטגרם

* ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה, סרטונים בערוץ היוטיוב

| כדורגל באוקראינה אוקראינהאוקראינה |
| --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האוקראינית • מנהלת ליגת העל האוקראינית בכדורגל • ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |
| תחרויות ליגה | ליגת העל האוקראינית • הליגה האוקראינית הראשונה • הליגה האוקראינית השנייה • ליגת הנשים |
| תחרויות גביע | הגביע האוקראיני • הסופר קאפ האוקראיני |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • אוקראינה עד גיל 20 • נבחרת הנשים |
ורמיצ'לי
**ורמיצ'לי** (באיטלקית: **Vermicelli**) באיטליה, הם סוג של פסטה ארוכה ויבשה מחיטת דורום עם חתך עגול ועם קוטר גדול יותר מאשר ספגטי. אם הקוטר קטן יותר ניתן להשתמש במונח ההקטנה vermicellini.

היסטוריה
--------

בהגהות של המאה ה-12 המשלימות את הפירושים שכתב רש"י (שנחשב כידוע לאחד מגדולי הפרשנים של כתבי הקודש השונים) לתלמוד הבבלי, מופיעים "ורמיצ'לי" עם התעתיק "ורמישלש", שבשל משמעותו הסמויה מוביל למוצא המילה בשפה האיטלקית. זוהי אחת מצורות הפסטה העתיקות ביותר, לטענת חלק מהחוקרים מקור הפסטה והמילה באזור נאפולי ולפי מה שדווח ב-1338 על ידי יצרנית הפסטה המאסטר ברנבה דה ריטניס, הוורמיצ'לי כבר היו מוכרות באותה התקופה בשמות אחרים גם בצפון איטליה. המונח vermicelli מופיע גם, עם השם vermiculi, בספר אמנות הבישול (Liber de Coquina), ספר מתכונים שחובר על ידי מחבר לא ידוע מהאזור הנאפוליטני בין המאה ה-13 והמאה ה-14.

בשפות אחרות
-----------

המונח אומץ בשפות שונות, אם כי בחלק מהן הוא מציין לעיתים סוגי פסטה שונים בצורתם ובהרכבם. באנגלית, בהולנדית ובספרדית המונח מציין סוג של פסטה כמו ספגטי אך עם חתך דווקא דק יותר, בעוד שבצרפתית משתמשים במונח vermicelle, אשר בתורו מציין פסטה עם חתך עגול ורזה במיוחד.

ראו גם
------

* ספגטי
* אטריות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ורמיצ'לי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Vermicelli".
2. ↑  "Vermicello" (באנגלית).
3. ↑  *La pasta: Storia e cultura di un cibo universale*. Gius.Laterza & Figli Spa. ISBN 9788858102077.
4. ↑  "Rashi's Method of Biblical Commentary" (באנגלית).
5. ↑  "Vermicelli".
6. ↑  "Vermicelli" (באנגלית).
7. ↑  "Vermicelli" (בהולנדית).
8. ↑  "Vermicelli" (בספרדית).
9. ↑  "Vermicelle" (בצרפתית).
**פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים** הוא משרד אדריכלים ישראלי, שנוסד על ידי האדריכלים יונה פיטלסון, שמואל שילה ומירון יעקובסון בשנת 1976.

פעילות
------

המשרד מתמחה בתכנון רב מקצועי וכולל צוות של 42 אנשי מקצוע ובהם אדריכלים, מתכנני ערים, עורכי פרוגרמות, ומנהלי פרויקטים. עיקר ההתמחות בתחום התכנון היא במגזר הציבורי, כשבין השאר תכנן את אזור חניוני הרכבים בטרמינל 3 בנתב"ג, את המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש, המרכז הלאומי לאימונים ביבשה וכן בסיסי האימונים החטיבתיים של חטיבת גולני וחטיבת הצנחנים. בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 השלים המשרד תכנון של מספר תוכניות מתאר ארציות שהבולטות שבהן היו תמ"א 38 לחיזוק מבנים קיימים בפני רעידות אדמה, תמ"א 36 למתקני תקשורת וכמה תוכניות בת לתמ"א 34 העוסקות במשק המים לרבות מתקני התפלה, איגום והחדרה, נחלים וניקוז. בשנים האחרונות השתלב המשרד בעבודת משרד הכלכלה והערך סדרה של פרוגרמות וסקרים לקראת תכנונם של אזורי תעשייה חדשים ומורחבים. בתחום התחבורה מעורב המשרד כבר משנותיו הראשונות בתכנונן של מערכות התחבורה המתקדמות בישראל ובראשן הרכבת הקלה בירושלים ובמטרופולין גוש דן. המשרד מלווה את תוכנית האב לתחבורה במטרופולין גוש דן, ערך את התוכניות הסטטוטוריות לחלק מהקווים וכן תכנן את הקו החום החוצה את העיר ראשון לציון.

המשרד ממוקם מאז 2017 במגדל ב.ס.ר. 4 שב-BBC - בני ברק ביזנס סנטר.

פרויקטים נבחרים
---------------

* פרוגרמה לטרמינל 3 בנתב"ג
* השתתפות בתכנון מפורט לצד האווירי ותכנון חניונים בטרמינל 3 בנתב"ג
* המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש
* המרכז הלאומי לאימונים ביבשה
* בסיס אימונים לחטיבת גולני
* בסיס אימונים לחטיבת הצנחנים
* תמ"א 38
* תמ"א 36
* תוכנית מתאר כוללנית למועצה אזורית חבל מודיעין
* תוכנית מתאר מקומית לבארות יצחק, כפר רות, כפר זוהרים, מחנה זיקים, הרחבת פארק תעשיות חבל מודיעין
* תוכנית אב אסטרטגית לכפר סבא
* פרוגרמה לחידוש בית וילהלם אברלה (בית ראש הממשלה בקריה)
* תכנון מוקדם, אורבני וסטטוטורי של מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב - הקו החום

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים
* מיכל דניאלי: קולנוע וג'קוזי: הבסיסים הכי טובים בצה"ל, mako, ‏ 24 ביולי 2011
* המכללה הלאומית לשוטרים נפתחת רשמית, אתר משטרת ישראל
* אלי שלזינגר: להתאמן על באמת: הקסבה של ג'באליה הישראלית, 25 באפריל 2016
* תוכנית המתאר הכוללנית למועצה אזורית חבל מודיעין, באתר הרשמי של המועצה
* פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים, ברשת החברתית פייסבוק
**אוואנטי!** (באיטלקית: **!Avanti**, פירוש: **קדימה!**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1972 בבימויו של בילי ויילדר עם ג'ק למון וג'ולייט מילס בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על מחזה בשם זה מאת סמואל טיילור (אנ') שהועלה בברודוויי ב-1968.

הצילומים נעשו באי איסקיה ובעיר סורנטו. למון ומילס מופיעים בסרט בקטע עירום.

העלילה מתרחשת בעיקר בבית מלון באיסקיה ושם הסרט נובע מתהליך פתיחת הדלת. בתחילה נוקשים בדלת וקוראים "?Permesso" (אפשר?) ונענים מהחדר ב"!Avanti" (קדימה, פתוח).

תקציר העלילה
------------

התעשיין ונדל אמברוסטר (ג'ק למון) נאלץ לטוס באופן דחוף מבלטימור לאיטליה כדי לטפל בהחזרת גופתו של אביו שנהרג בתאונת דרכים באי איסקיה. במלון אקסלציור הוא נפגש בפמלה פיגוט (ג'ולייט מילס) שהגיעה לאותו מלון כדי לטפל בקבורת אמה שנהרגה באותה תאונה.

תוך זמן קצר מסתבר לוונדל כי אביו היה מגיע מזה עשר שנים למלון הזה בכל קיץ עם אמה של פמלה. מנהל המלון קרלו קרלוצ'י (קלייב רביל) מבטיח לו לסדר את כל העניינים הביורוקרטים המסובכים.

משפחת טרוטה חוטפת את שתי הגופות ודורשת מוונדל 3200 דולר כפיצויים לנזק שנגרם לכרם שלהם מהתאונה והוא נאלץ לשלם.

בינתיים מתהדקים היחסים בין ונדל ופמלה והם שוחים בים בעירום כפי שעשו הוריהם. החדרן ברונו (ג'יאנפרנקו ברא) שצילם בזמן את ההורים עירומים, מצלם אותם כעת ומבקש מוונדל שיעזור לו לקבל ויזה לארצות הברית משם גורש בגלל עברות שביצע, כי הוא רוצה לברוח מחברתו הסיציליאנית אנה שכעת בהיריון, אחרת יפרסם את התמונות. אנה מאזינה לשיחה, נכנסת לחדר של פמלה עם אקדח, מזעיקה את ברונו, הורגת אותו ובורחת.

פמלה נאלצת לעבור לחדרו של ונדל והיחס ביניהם מתחמם. הם מחליטים לקבור את הוריהם באיסקיה ולשלוח לבלטימור ארון קבורה עם ברונו.

אשתו של ונדל מזעיקה לעזרה את איש משרד החוץ ג'יי ג'יי בלודג'ט (אדוארד אנדרוז) שמגיע למקום בהליקופטר צבאי ומזרז את כל העניינים. ונדל ופמלה נפרדים לא לפני שהם קובעים כי יגיעו למקום כל שנה בקיץ למשך חודש כמו שעשו הוריהם.

ונדל עולה להליקופטר עם הארון (ובתוכו ברונו).

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ק למון | וונדל אמברוסטר | איש עסקים |
| ג'ולייט מילס | פמלה פיגוט |  |
| קלייב רביל | קרלו קרלוצ'י | מנהל מלון |
| אדוארד אנדרוז | ג'יי ג'יי בלודג'ט | איש משרד החוץ |
| ג'יאנפרנקו ברא | ברונו | עובד מלון |

פרסים
-----

* ג'ק למון זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
* ג'ולייט מילס הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
* קלייב רביל היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.
* בילי ויילדר היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי ולפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע.
* בילי ויילדר ואי. איי. אל דיאמונד היו מועמדים לפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר. הם היו מועמדים גם לפרס גילדת הכותבים של אמריקה על תסריט מעובד.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אוואנטי!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אוואנטי!", באתר נטפליקס
* "אוואנטי!", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אוואנטי!", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אוואנטי!", באתר אידיבי
* "אוואנטי!", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לאוואנטי, באתר יוטיוב
* אוונטי, באתר TCM
**9K115 מֵטיס** הוא טיל נ"ט דור ב' לטווח קצר/בינוני מתוצרת רוסיה. כינויו של הטיל בקוד דיווח נאט"ו הוא **AT-7 סקסהורן**.

מאפייני הטיל
------------

הטיל בצורתו החיצונית דומה מאוד לפאגוט, אך הוא קל הרבה יותר בעיקר בגלל העובדה שהוא מכיל פחות דלק. צמצום כמות הדלק הקטין את הטווח של הטיל ל-1,000 מטר. 

במהלך שנות ה-80 פותח דגם מתקדם לטיל, 9M131M (הנקרא לפעמים מטיס-2). הטיל החדש נורה מאותו המשגר, אך הוא גדול יותר וכבד יותר, דבר המאפשר לו להיות בעל טווח ארוך יותר וראש קרב גדול יותר. הטיל מטיס-M קיבל את קוד דיווח נאט"ו **AT-13 סקסהורן-2**.

ההנחיה של הטיל, דור ב' (הנחיה חצי-עצמאית), מבוססת על הנחיית תיל בשילוב תת-אדום. ההנעה היא הנעה דו-שלבית: התנעה ראשונית משגרת את הטיל, ואז מוצת המנוע העיקרי. בצורה כזו ניתן לשגר גם ממקומות סגורים, מבלי שמפעיל הטיל ייפגע מבעירת המנוע (הנעה כזו קיימת, למשל, גם בטיל הג'אוולין האמריקאי).

הודות למשקלה הקל ולממדיה הקטנים של המערכת, צוות של שני חיילים יכול להפעיל את המערכת, כאשר חייל אחד נושא את המשגר עם טיל, וחייל נוסף סוחב איתו שלושה טילים. 

מערכת המטיס כוללת:

* טיל נ"ט - 9M131
* משגר - 9P151
* מערכת הנחיה - 9S816.

הטיל נמצא בצבא רוסיה ובצבאות נוספים כגון צבא סוריה, פולין, קרואטיה ואיראן.

ראו גם
------

* 9K115-2 מטיס-M

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **9K115 Metis** בוויקישיתוף
**אוונטורה** (באיטלקית: **L'avventura**, משמע: ההרפתקה) הוא סרט איטלקי משנת 1960, שנכתב ובוים בידי מיכלאנג'לו אנטוניוני. בסרט מככבים מוניקה ויטי וגבריאלה פרצטי. הוא זכור היטב בשל קצבו האיטי והלחן המדויק שלו, ובשל מבנהו הסיפורי הלא שגרתי. אוונטורה הופק באיטליה תחת קשיים כלכליים ופיזיים והפך את השחקנית מוניקה ויטי לכוכבת בינלאומית. הסרט הוא הראשון בטרילוגיה של אנטוניוני, ולאחריו באו "לילה" (La Notte) ו"ליקוי חמה" (L'eclisse).

תקציר העלילה
------------

לסרט אוונטורה יש מבנה סיפורי יוצא דופן, בו מתרחש לכאורה מעשה מסתורי מרכזי, אשר נשכח בהדרגה עם התקדמות הסרט ונותר לא פתור. הסיפור מתחיל עם קבוצה של זוגות עשירים מרומא ששטים בספינה ומבקרים באי געשי לא מאוכלס לחופי סיציליה. אחת מן הדמויות היא אישה צעירה ששמה אנה (לאה מאסארי), אשר נעלמת בלא להותיר אחריה עקבות. האחרים מחפשים אחריה, אולם נכנעים, מסתגלים בהדרגה להיעלמה ונסחפים בחזרה לתוך חייהם. יתרת הסרט מתמקדת במידת מה במערכת היחסים שמתפתחת בין מאהבה של אנה לבין חברתה הטובה ביותר, קלאודיה (מוניקה ויטי). לסצנה האחרונה אין קשר לאנה (ייתכן שזהו רמז למחשבה שגורלה אינו ידוע), והיא מתייחסת לשאלה כיצד אנשים מתמודדים עם עצמם וזה עם זה.

התגובות לסרט
------------

הסרט הופץ בשנת 1960 וזכה לקריאות בוז מחלק מן הצופים במהלך הקרנת הבכורה שלו בפסטיבל קאן. על כל פנים, הוא זכה בפרס השופטים בפסטיבל. הסרט היה חלוצי במאפיינים החזותיים בו והשפיע בצורה ניכרת על השפה הוויזואלית של הקולנוע. הוא נבחר על ידי מבקרים רבים כאחד הסרטים הטובים ביותר שנעשו אי פעם. מבקרים אחרים מתחו עליו ביקורת בשל עלילתו נטולת האירועים, שלכאורה איטית בקצבה, ובשל נושאיה האקזיסטנציאליסטיים. ביחד עם עבודותיו האחרות של אנטוניוני מצוין אוונטורה לשבח לעיתים קרובות כסרט פמיניסטי מוקדם ובו שחקניות ראשיות בעלות אופי חזק ורב פנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוונטורה** בוויקישיתוף

* "אוונטורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אוונטורה", באתר נטפליקס
* "אוונטורה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אוונטורה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אוונטורה", באתר אידיבי
* "אוונטורה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* זאב רב-נוף, מה מריץ את אנטוניוני?, דבר, 20 באוקטובר 1961
* אנטוניוני אתר לכבודו
* ביקורת בניו יורק טיימס(הקישור אינו פעיל)
* מסת אוסף קריטריון מאת ג'פרי נואל-סמיט
* מסת אוסף קריטריון של מיכלאנג'לו אנטוניוני
* מסה על הסרט
* ביקורת הסרט באתר רוג'ר איברט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009349866205171
* GND: 4636210-1
* LCCN: n87914514
* WorldCat (עם LCCN): n87-914514

 |
**9K115-2 מֵטיס-M** הוא טיל נ"ט דור ב' לטווח קצר/בינוני מתוצרת רוסיה. כינויו של הטיל בקוד דיווח נאט"ו הוא **AT-13 סקסהורן-2**.

מאפייני הטיל
------------

לטיל שתי תצורות: חימוש של ראש קרב חלול "טאנדם" אשר מיועד לחדור דרך המיגון הריאקטיבי של טנקים מודרניים (יכולת חדירה של 850 מ"מ לאחר מיגון ריאקטיבי), או ראש קרב תרמובארי (דלק-אוויר), שנועד לפגוע במטרות "רכות" כגון חי"ר.

ההנחיה של הטיל, דור ב' (הנחיה חצי-עצמאית), מבוססת על הנחיית תיל בשילוב תת-אדום. ההנעה היא הנעה דו-שלבית: התנעה ראשונית משגרת את הטיל, ואז מוצת המנוע העיקרי. בצורה כזו ניתן לשגר גם ממקומות סגורים, מבלי שמפעיל הטיל ייפגע מבעירת המנוע (הנעה כזו קיימת, למשל, גם בטיל הג'אוולין האמריקאי).

הודות למשקלה הקל ולממדיה הקטנים של המערכת, צוות של 3 חיילים יכול להפעיל את המערכת, כאשר חייל אחד נושא את המשגר עם טיל, ו-2 חיילים נוספים סוחבים איתם 2 טילים כל אחד. 

מערכת המטיס-M כוללת:

* טיל נ"ט - 9M131 או 9M131F
* משגר - 9P151
* מערכת ראייה תרמית - 1PBN86-VI

הטיל נמצא בצבא רוסיה ובצבאות ערביים כגון צבא סוריה. במלחמת לבנון השנייה התברר כי חזבאללה משתמש בטילים אלו, ובעזרתם פגע בכמה טנקי מרכבה של צה"ל.

ראו גם
------

* 9K115 מטיס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **9K115 Metis** בוויקישיתוף
* נתונים ותמונות על הטיל
**פסטה מוליקטה** (באיטלקית: **Pasta mollicata**; מילולית: פסטה עם פירורי לחם) היא מאכל ממחוז בזיליקטה, מנה מסורתית שמכינים אותה בכל דרום איטליה (מצוג'ורנו). בהשוואה למתכוני פסטה אחרים, היא נחשבת ל"מנה ירודה או ענייה" מכיוון שלא מכינים אותה עם מרכיבים רבים.

הכנה
----

מנת פסטה מוליקטה מבושלת בדרך כלל על ידי טיגון בצל קצוץ (שנטבל בעבר ביין אדום) במחבת בישול עם שמן זית כתית מעולה ומעט שומן חזיר. לאחר מכן מוסיפים לתערובת עגבנייה קצוצה ומבשלים על אש גבוהה במשך מספר דקות. לאחר מכן מוסיפים מעט לחם מיושן שנטחן לפירורים ומניחים את המחבת על אש גבוהה במשך כ-15 דקות. לאחר שמנקזים את הפסטה המלוחה ומקפיצים אותה עם מעט גבינת קצ'וריקוטה, המנה מתובלת בעוד קצ'וריקוטה טרייה, שמן ומעט פלפל חריף.

וריאציות עונתיות
----------------

לפסטה מוליקטה, כמו "מנות ירודות או עלובות" אחרות, יש וריאציות עונתיות רבות. הכנות מיוחדות כוללות החלפת בצל בכרישה טרייה. יש גם כמה מתכונים שבהם מוסיפים לתיבול הבסיסי אגוזים קצוצים ו/או פטריות טריות.

וריציות אזוריות
---------------

למנת פסטה זו יש וריאציות רבות בהתאם לאזור. בבזיליקטה מכינים את הגרסה הפשוטה ביותר גם עם פרטי (Ferretti) או סטרשינטי (Strascinati), שמוגש עם פירורי לחם, שמן ושום.

מרכיבים נוספים הם עגבניות קצוצות או רוטב בשר, גבינה מגוררת או פלפל מפורר או אבקה. לעתים רחוקות יותר, מוסיפים גם אנשובי, צימוקים או שקדים. הפסטה הזו עם פירורי לחם נכללת בין מנות המזון המסורתיים של לוקני, תחת השמות:

* Fusilli lucani con la mollica di pane (פוזילי עם פירורי לחם)
* Ferriciell cu la muddica
* Fusill' cu' muddia

בקלבריה ובסיציליה מתבלים לפעמים פסטה כזו (בדרך כלל ספגטי) בפירורים אחרים במקום בפירורי לחם ונהוג להשתמש באנשובי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסטה מוליקטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Food Safety: How Long Does Pasta Last". נבדק ב-9 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אמיליאנו אריאל ריגוני** (בספרדית: **Emiliano Ariel Rigoni**; נולד ב-4 בפברואר 1993) הוא כדורגלן ארגנטינאי, שמשחק בעמדת החלוץ באוסטין מליגת MLS.

קריירה
------

### בלגראנו

ריגוני החל את הקריירה במועדון הנוער של בלגראנו. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-4 באוגוסט 2013, בניצחון קבוצתו נגד לאנוס.

### אינדפנדיינטה

בינואר 2016, הוא הצטרף לקבוצת אינדפנדיינטה והבקיע את שער הבכורה שלו, במשחק נגד קבוצתו הקודמת בלגרנו מליגת העל הארגנטינאית.

### זניט

באוגוסט 2017 חתם בקבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל תמורת 9 מיליון יורו לתקופה של 4 שנים וקיבל את חולצה מספר 10 של המועדון, אשר נלבשה לפני כן על ידי דני מיגל אלבס, ששוחרר מהמועדון בחודש יוני 2017. את הופעת הבכורה שלו עשה במשחק הליגה במחזור התשיעי נגד דינמו מוסקבה במשחק שהסתיים בשוויון מאופס. את שער הבכורה הבקיע במסגרת משחקי הליגה האירופית בניצחון קבוצתו 5:0 על ורדאר סקופיה והבקיע את השלושער הראשון בקריירה שלו בניצחון קבוצתו 1–3 על רוזנבורג ויחד עם אלכסנדר קוקורין ניצב בראש טבלת מלכי השערים של הליגה האירופית.

בחלון ההעברות בינואר 2019 חזר לזניט וב-10 במרץ 2019 עלה בהרכב הפותח והבקיע לראשונה במדי זניט במסגרת משחק המחזור ה-19 של ליגת העל הרוסית בכדורגל נגד אופה, כשהבקיע בדקה ה-34 בניצחון קבוצתו 1–2.

בינואר 2020 חזר שוב לזניט. את שערו הראשון לאחר חזרתו הבקיע ב-4 במרץ 2020, במשחק הגביע הרוסי בכדורגל, נגד אחמט גרוזני בניצחון 1:2 שהצעיד את קבוצתו לחצי גמר הגביע, לראשונה מזה 4 שנים.

### אטלנטה

באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת תמורת מיליון יורו לאטאלנטה, מליגת העל האיטלקית, שיכולה לממש גם את אופציית רכישתו בתום העונה, תמורת 15 מיליון יורו. כבר במשחק הבכורה שלו בקבוצה, ב-27 באוגוסט 2018, במחזור השני של ליגת העל, הבקיע 2 שערים בשוויון 3:3 נגד רומא. ברם, בינואר 2019 הוחזר לזניט בשל חוסר בדקות.

### סמפדוריה

בספטמבר 2019 הושאל למשך עונה אחת לסמפדוריה, שתוכל לרכוש אותו בתום העונה תמורת 9 מיליון יורו. הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד קבוצתו לנאפולי 0–2 ב-14 בספטמבר 2019. ברם, הקבוצה התאכזבה מיכולותיו ובינואר 2020 החליטה שלא לרכוש אותו אלא להשיבו לקבוצת האם.

### אלצ'ה

באוקטובר 2020 עבר לאלצ'ה מהליגה הספרדית.

### סאו פאולו

במאי 2021 עבר לברזיל וחתם במועדון סאו פאולו מליגת העל הברזילאית.

### אוסטין

ביולי 2022 חתם באוסטין מליגת MLS, בכך הצטרף לסבסטיאן דריוסי שכבר משחק בה, לאחר שהשניים שיחקו יחד בזניט הרוסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמיליאנו ריגוני** בוויקישיתוף
* אמיליאנו ריגוני, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אמיליאנו ריגוני, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Lanús vs. Belgrano - 4 August 2013 - Soccerway". soccerway.com.
2. ↑  "Argentina - E. Rigoni - Profile with news, career statistics and history - Soccerway". soccerway.com.
3. ↑  דיווח בסוכנות הידיעות הרוסית
הרב **משה פנחס טרונק** (ה'תרי"ד, 1854 – כ"ג באייר ה'תרע"ב, 10 במאי 1912) היה רבה של קוטנה שבפולין.

ביוגרפיה
--------

נולד בפולטוסק לרב ישראל יהושע טרונק שכיהן אז כרבה של העיר, ונקרא על שם רבו של אביו. הוא היה בן יחיד להוריו, ואחותו נישאה לרב חיים אלעזר וקס, רבה של קאליש. למד אצל אביו ואצל הרב שמואל ליב פדמביצר. אביו היה מיודד עם כמה מגדולי האדמו"רים בפולין, אך לא זוהה בלעדית עם אחת החסידויות. כשהיה ילד, לקח האב את משה פנחס לחצרו של הרב מנחם מנדל מוורקא, ובגיל צעיר מאוד שלח אותו ללמוד אצל הרב יחיאל דנציגר רבה של פילץ ומי שיהיה לימים מייסד חסידות אלכסנדר.

נישא בעודו נער לבתו של הרב אברהם מאיר מושקט אב"ד ביאלבריז'ג, נכדתו של הרב ישעיה מושקט מפראגה. לאחר נישואיהם גרו בני הזוג בקוטנה לצד אביו שהתמנה בינתיים כרב העיר. בשנת 1890 פעל אביו למינויו כרבה של מלאווה, אך המינוי סוכל בידי חסידי גור המקומיים לאחר מאבק בן שלוש שנים, על רקע המתיחות בין חסידי גור לחסידי אלכסנדר שאליהם השתייך הרב טרונק. הוא כיהן בינתיים במשרות רבניות בוויסקיט ובפרבר הוורשאי, פראגה. לאחר פטירת אביו בשנת 1893 התמנה במקומו כרבה של קוטנה, משרה שבה נשא במשך תשע עשרה שנה.

הוא עמד בקשרי מכתבים עם הרב אברהם בורנשטיין מסוכטשוב והשיא את נכדתו, בת בנו יחידו ויורשו הרב שמואל בורנשטיין ("שם משמואל") לבנו יצחק יהודה. בתו של הרב טרונק נישאה לגביר שמעון צילק.

נפטר בכ"ג באייר ה'תרע"ב, 10 במאי 1912. את חידושי תורתו לא הביא לדפוס.

הותיר אחריו שני בנים: הגביר חיים אברהם טרונק מלודז', אביו של הסופר יחיאל ישעיהו טרונק, והרב יצחק יהודה טרונק שמילא את מקום אביו וסבו ברבנות העיר קוטנה.

פעילות תורנית
-------------

הרב טרונק הוציא לאור חלק מספרי אביו, ובהם הספר "ישועות ישראל" על שולחן ערוך חושן משפט. בהקדמת ספרו של אביו שו"ת "ישועות מלכו" נכתב שבנו הרב משה פנחס נועץ עם בעל "אבני נזר" כיצד לטפל בכתבי אביו והוא יעץ לתת עדיפות ראשונה לחידושים על הרמב"ם משום שיש בהם חידושים רבים על חלק שלישי של הרמב"ם שלא הרבו לכתוב עליו.

בספרו של אביו שו"ת "ישועות מלכו" מופיעות תשובות רבות שנשלחו אליו.

לקריאה נוספת
------------

* נתן צבי פרידמן, אוצר הרבנים, בני ברק תשל"ה. פריט 15620
* ישראל אברהם גרינבוים, **חכמי פולין**, ירושלים תשס"ט, עמוד תכז

קישורים חיצוניים
----------------

* דברי סופרים: חבל על דאבדין ולא משתכחין... (ידיעה על פטירתו), המודיע, 17 במאי 1912 (התאריך לפי הלוח היוליאני)
* הספד מר (הודעה על הספד על פטירתו בבית הכנסת של יוצאי קוטנא), דער מארגען זשורנאל, 7 ביוני 1912ּ

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: שו"ת אבני נזר, יורה דעה, סימנים שז, שסח; חושן משפט, סימן ל
2. ↑  עליו ראו: יהושע אייבשיץ, **כערער בערבה**, ירושלים תשנ"ט, פרק י' ורשה תחת צלב הקרס, עמ' 234–235.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007506364105171
* VIAF: 29437590
* WorldCat (עם VIAF): 29437590

 |
**שינוֹן** (בצרפתית: **Chinon**, נכתב בתעתיק יהודי עתיק: **קינון**) היא קומונה במחוז אנדר ולואר שבחבל סאנטר-עמק הלואר שבצרפת. העיר ידועה ביינותיה ובאתריה ההיסטוריים. נודעה לה חשיבות רבה בימי הביניים, כאשר עברה בין בית המלוכה הצרפתי לממלכת אנגליה.

העיירה נמצאת בעמק הלואר, הרשום כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

היסטוריה
--------

העיירה ממוקמת על גדת נהר ויין, כ-10 קילומטרים מהתמזגותו לתוך נהר הלואר. כבר במהלך המאה ה-5 נבנה במקום קסטרום, כאשר המקום חולש על צומת דרכים חשוב למסחר. לאחר מכן נבנה במקום על ידי אחד מתלמידי מרטין מטור מנזר, שהמשיך להתקיים עד למהפכה הצרפתית.

בימי הביניים העיר שגשגה, בייחוד תחת שלטון הנרי השני, מלך אנגליה. הנרי שיפץ את המבצר, והפך אותו למעונו ומרכזו האדמיניסטרטיבי ואף מת ונקבר שם. לאחר מות הנרי, עברה העיר והמבצר לידי ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה, ולאחריו לג'ון, מלך אנגליה. בקרב שהתחולל ב-1205 העיר נכבשה בידי פיליפ השני, מלך צרפת והוא צרפה לשטחי בית המלוכה הצרפתי.

המבצר שימש תפקיד חשוב במתקפת פיליפ הרביעי, מלך צרפת על מסדר הטמפלרים ב-1307. מנהיג המסדר, ז'ק דה מוליי יחד עם מנהיגים נוספים, נכלאו במקום לפני משפטם והוצאתם להורג.

העיר קיבלה חשיבות רבה במהלך מלחמת מאה השנים: ב-1425 יורש העצר ומי שעתיד למלוך על צרפת מאוחר יותר, שארל השביעי נמלט לעיר, וקיבל מפלט מפני האנגלים ושם הקים בעיר את חצרו. ז'אן ד'ארק הגיעה לעיר ב-1429, וקיבלה את מלכותו של שארל כמלך צרפת החוקי. לאחר ששארל העניק לה את כוח האדם והציוד הנדרשים, יצאה ז'אן לקרב על אורליאן, מהלך שעתיד לקבוע את גבולות המדינה עד היום.

גם לואי השנים עשר, מלך צרפת התגורר בעיר תקופה, בהמתינו לצ'זארה בורג'ה שיביא את אישור האפיפיור אלכסנדר השישי לביטול נישואיו עם ז'אן נסיכת צרפת כדי שיוכל להינשא עם אן מברטאן - דבר שיבטיח את שליטתו על אדמות ממלכת נווארה. באותה עת, העיר היא מקום הולדתו של פרנסואה רבלה כותב הגרגנטואה ופנטגרואל ומי שנחשב בעיני רבים כ"שייקספיר הצרפתי".

החל מהמאה ה-16, ירדה העיר מחשיבותה כאשר בית המלוכה הצרפתי אינו גר בה עוד, והיא עברה לרשות הקרדינל רישלייה שהזניח את המבצר. העיר כולה השתנתה אך מעט מאותה תקופה עד למהפכה הצרפתית. החל מ-1968 נחשבה העיר העתיקה לאתר שימור היסטורי, תוך שחזור מתמיד לשימור ותיעוד העבר.

יינות
-----

יין שינון משנת 1934
העיר נודעה ביינותיה, בייחוד הקברנה פראן "שינון" (כאשר רק יינות הגדלים ומיוצרים באזור יכולים להגדיר את עצמם ככאלה, ראו: כינוי מקור מבוקר) הגדל בסביבתה והמיושן במערות מיוחדות הנמצאות על גדות נהר הויין, כשיותר מ-11 מיליון ליטר יין מיוצרים מדי שנה. היין המקומי מכיל רק מעט רוז'ה ויין לבן (עד 8% אחוז), שלא כרגיל בעמק הלואר.

נכון ל-2005 היו רשומים 254 מגדלי ענבים ליין בקומונה, 221 יקבים המשויכים ל-16 חברות מסחריות.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שינון (עיר)** |
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שינון (בצרפתית)
* מידע על שינון באתר משרד התרבות הצרפתי
* שינון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קינון (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  המידע באתר המכון הלאומי לכינויי מקור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562364605171
* BnF: cb152576237 (data)
* GND: 4009973-8
* LCCN: n84238947
* MusicBrainz: 1df0553b-c6a7-4cb0-aade-f975c9e6684f
* NARA: 10045050
* VIAF: 138432031
* WorldCat: lccn-n84238947

 |
**בת שישים** (נכתב גם: **בת 60**; במילותיו הראשונות: "את ראשו של הגלבוע
מישהו צבע אדום") הוא שיר עברי שנכתב על ידי דידי מנוסי ב-1981, הולחן על ידי קובי אשרת והושר על ידי להקת הגבעטרון. מנוסי, יוצא קבוצת גבע, כתב את השיר לרגל מלאת שישים שנים להקמת הקבוצה. השיר, הפותח בתיאור פיוטי של תחילתו של יום חדש בגבע, הוא שיר הלל לקבוצה – שהיא ותיקה וצעירה, רבת ניסיון ומתחדשת גם יחד: "היא גם סבתא וגם אמא, / גם נכדה וגם נינה. / בקיצור, היא מתחדשת / כמו עונות שנה". הפזמון החוזר קובע: "כי אמיתית היא ולא סמל, / ולא דגל ולא אות. / העבר מאחוריה – / היא צופה אל הבאות".

השיר הושר על ידי להקת הגבעטרון, יוצאת הקבוצה. השיר, שהיה הראשון בתקליטה "מקול הלב" (התקליט חיפה, 1982), זכה להצלחה רבה והפך לאחד משיריה המוכרים ביותר של הלהקה.

השיר הושר בפי זמרים נוספים, בהם זהבה בן וגבי ברלין.

לימים הקליטו הגבעטרון והראפר סאבלימינל ביצוע משותף של השיר בעיבוד חדש, בו שולבו מילים חדשות שחיבר סאבלימינל. שיר זה נבחר לשיר הרשמי של חגיגות יום העצמאות השישים למדינת ישראל (2008) והגיע למקום ה-13 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

* "בת שישים" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "בת שישים" באתר שירונט
* השיר בביצוע הגבעטרון, סרטון באתר יוטיוב
* השיר בביצוע הגבעטרון וסאבלימינל, סרטון באתר יוטיוב
* בת שישים, באתר "פזמונט"

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך נכתב בתקליטה של הגבעטרון "מקול הלב" (1982).