**אה"מ הניבאל** הייתה אוניית מערכה פרה-דרדנוט של הצי המלכותי מסדרת מג'סטיק, והספינה השישית הנושאת את השם הזה. האונייה הונחה במספנת פמברוק במאי 1894, היא הושקה באפריל 1896 והוכנסה לשירות בצי באפריל 1898. היא הייתה חמושה בסוללה ראשית של ארבעה תותחי 12 אינץ' (305 מילימטרים) וסוללה משנית של 12 תותחי 6 אינץ' (152 מילימטרים), ויכלה להגיע למהירות מרבית של 16 קשרים (30 קמ"ש).

הניבאל שירתה בצי התעלה (מאוחר יותר אורגן מחדש לצי האטלנטי) לאחר כניסתה לשירות ב-1898. בשנת 1906 היא עברה שיפוץ, שכלל הסבה לדוודים מבוססי נפט במקום פחם. היא הוצבה במילואים משנת 1907, אולם גויסה ביולי 1914 כאמצעי זהירות לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה. מאוגוסט 1914 עד פברואר 1915 הניבאל הייתה ספינת שמירה בסקפה פלו. מאוחר יותר באותה שנה הוסר החימוש העיקרי שלה והיא הוסבה לספינת תוספת כוחות, ושירתה בתפקיד זה במהלך מערכת הדרדנלים. מנובמבר 1915 ועד סוף המלחמה, היא שירתה כספינת אם שבסיסה באלכסנדריה, מצרים. היא הושבתה ב-1920 ונגרטה מאוחר יותר באותה שנה.

תכנון
-----

תרשים של אה"מ הניבאל
הניבאל הייתה באורך כולל של 421 רגל (128 מטרים), רוחב של 75 רגל (23 מטרים) ושוקע של 27 רגל (8.2 מטרים). הדחק האונייה היה עד 16,060 טונות ארוכות (16,320 טונות) במעמס מלא. מערכת ההנעה שלה כללה שני מנועי קיטור תלת דרגתיים של 3 צילינדרים, המונעים על ידי שמונה דוודי צינורות אש גליליים על בסיס פחם. עד 1907–1908, היא הונעה מחדש עם דגמים המופעלים על ידי נפט. המנועים שלה סיפקו מהירות מרבית של 16 קשרים (30 קמ"ש) במהירות של 10,000 כוחות סוס (7,500 קילוואט). האונייה נחשבה לאוניית ים טובה עם גלגול קל ויכולת הפלגה טובה, למרות שסבלה מצריכת דלק גבוהה. היה לה צוות של 672 קצינים ומלחים.

האונייה הייתה חמושה בסוללה ראשית של ארבעה תותחי BL 12 אינץ' (305 מ"מ) Mk VIII בצריחים עם תותחים, אחד מקדימה ואחד מאחורה. הצריחים הונחו על ברבטות בצורת אגס; לשש מאחיותיה היה אותו סידור, אבל לאחיותיה סיזאר ואילוסטריוס ולכל סדרות אוניות המערכה הבריטיות העתידיות היו ברבטות עגולות. מארס גם נשאה סוללה משנית של 12 תותחים QF 6 אינץ' (152 מ"מ)/40 קליבר. הם היו רכובים בקזמטים בשני סיפוני תותחים באמצע האונייה. היא גם נשאה 16 תותחי QF 12 פאונד ו-12 תותחי QF 2 פאונד להגנה מפני סירות טורפדו. היא הייתה מצוידת גם בחמישה צינורות טורפדו בקוטר 18 אינץ' (457 מ"מ), שארבעה מהם היו שקועים בגוף האונייה, כשהאחרון היה במשגר מותקן על הסיפון.

להניבאל ולשאר האוניות בסדרה שלה הייתה חגורת שריון בעובי 9 אינץ' (229 מ"מ) מפלדת הארווי, שאיפשר הגנה שווה עם עלות נמוכה יותר במשקל בהשוואה לסוגי שריון קודמים. זה איפשר להניבאל ולאחיותיה חגורת שריון עמוקה וקלה יותר מאשר אוניות מערכה קודמות ללא אובדן הגנה. הברבטים לסוללה הראשית היו מוגנים עם שריון בעובי 14 אינץ' (356 מילימטרים), ולמגדל הניווט היה אותו עובי פלדה בצדדים. הסיפון המשוריין של האונייה היה בעובי 2.5–4.5 אינץ' (64–114 מילימטרים).

היסטוריית שירות
---------------

 *הניבאל* בשנת 1898
השדרית של הניבאל הונחה במספנת פמברוק ב-1 במאי 1894. היא הושקה ב-28 באפריל 1896. היא נכנסה למילואים עם השלמתה באפריל 1898. ב-10 במאי 1898 היא נכנסה לתפקיד מלא לשרת בפלגת פורטסמות' של צי התעלה, תחת פיקודו של קפטן סר בולדווין ווייק ווקר. היא הייתה חלק מצי ענק של ספינות שנכחו בסולנט למעבר גופתה של המלכה ויקטוריה מקווס לפורטסמות' ב-2 בפברואר 1901. קפטן ג'ורג' אוגוסטוס גיפארד מונה למפקד האונייה ב-10 במאי 1902, והיא נכחה בסקירת צי ההכתרה עבור המלך אדוארד השביעי ב-16 באוגוסט 1902.

מוקדם יותר באותו חודש טבעו למוות שני קצינים ואיש צוות מהניבאל בעת טיול דייג מחוץ לברהבן. בספטמבר 1902 היא הייתה חלק משייטת שביקרה בנאפפליו ובמפרץ סודה בכרתים בים התיכון. ב-17 באוקטובר 1903 היא התנגשה באוניית האחות שלה פרינס ג'ורג' וגרמה לה נזק רב מחוץ לפרול, ספרד. כאשר ארגון מחדש של הצי הוביל לכך שצי התעלה קיבל את ייעודו מחדש של הצי האטלנטי ב-1 בינואר 1905, הניבאל הפכה ליחידה של הצי האטלנטי. הניבאל עברה לצי התעלה החדש (לשעבר צי הבית) ב-28 בפברואר 1905. שירות זה הסתיים ב-3 באוגוסט 1905, כאשר היא הושבתה למילואים בדבונפורט.

הניבאל עברה שיפוץ בשנת 1906 בו הוסבה לשריפת דלק נפט וקיבלה ציוד בקרת אש עבור הסוללה הראשית שלה. לאחר מכן היא הוצבה מחדש במילואים ב-20 באוקטובר 1906. בינואר 1907, הניבאל נכנסה לשירות מלא כתחליף זמני לאוניית המערכה אושן בצי התעלה בזמן שאושן הייתה בשיפוץ. כשאושן חזרה לשירות, הניבאל נשארה בשירות צי התעלה כתחליף זמני לאוניית המערכה דומיניון בזמן שדומיניון עברה שיפוץ. כשדומיניון חזרה לשירות במאי 1907, הניבאל חזרה למילואים, והפכה לחלק מפלגת פורטסמות' של צי הבית החדש ביולי 1907. בזמן שהותה במילואים בפורטסמות', הניבאל סבלה משתי תקלות משמעותיות. ב-19 באוגוסט 1909 היא פגעה בשונית במפרץ בבקומבה, ונפגעה בקרקעיתה. ב-29 באוקטובר 1909 היא התנגשה בסירת הטורפדו TB 105, ולמרות שלא סבלה נזק בעצמה פגעה קשות בסירת הטורפדו. היא עברה שיפוץ בדבונפורט מנובמבר 1911 עד מרץ 1912.

### מלחמת העולם הראשונה

 מבט על צריח 'Y' (תותחי Mk VIII 12 אינץ') ואחורי המבנה העילי מכיוון הסיפון.
ביולי 1914 החל הצי המלכותי בגיוס זהירות כשהמלחמה החלה להיראות קרובה. כחלק מכך, הניבאל ואחיותיה האוניות מארס, ויקטוריוס ומגניפיסנט, הקימו את שייטת אוניות המערכה התשיעית ב-27 ביולי 1914, שהוצבה בהאמבר כדי להגן על החוף הבריטי; הניבאל נשארה שם כספינת שמירה לאחר ששייטת אוניות המערכה התשיעית פורקה ב-7 באוגוסט 1914, והניבאל הועברה לסקפה פלו, שם שימשה כספינת שמירה עד שהוחלפה על ידי הסיירת הממוגנת מדרג א' רויאל ארתור ב-20 בפברואר 1915. לאחר מכן הניבאל הושבתה בדלמויר.

אוניות הסדרה מג'סטיק היו עד אז אוניות המערכה הוותיקות והפחות יעילות בשירות בצי המלכותי. בעודה לא פעילה בדלמויר, הניבאל פורקה מנשקה בין מרץ לאפריל 1915 למעט ארבעה תותחי 6 אינץ' (152 מ"מ) וכמה תותחים קלים יותר. תותחי ה-12 אינץ' (305 מ"מ) שלה נלקחו כדי לחמש את המוניטורים החדשים מסדרת לורד קלייב; פרינס יוג'ין וסר ג'ון מור. לאחר שפורקה מנשקה, היא הוצבה בסקפה פלו ובלוך גויל עד ספטמבר 1915. הניבאל הופעלה מחדש בגרינוק ב-9 בספטמבר 1915 כדי לשרת כספינת תובלת כוחות במערכת הדרדנלים. היא הגיעה למודרוס בתפקיד זה ב-7 באוקטובר 1915. בנובמבר 1915, הניבאל הפכה לאוניית אם לספינות סיור מסייעות באלכסנדריה, מצרים, ותמכה בכוחות הפועלים ממצרים ובים האדום עד יוני 1919, ועזבה את מצרים למלטה ב-9 בספטמבר. הניבאל הושבתה במלטה ב-25 באוקטובר 1919, היא נמכרה לגריטה ב-28 בינואר 1920, ופורקה באיטליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אה"מ הניבאל** בוויקישיתוף