recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
רובה סער M4 קרבין ומתחתיו מטול רימונים M203.
מקלע רימונים מדגם Mk19
**מטול רימונים** הוא נשק המאפשר לשגר רימונים לטווח רחוק. מטולי רימונים באים ככלי עצמאי (לדוגמה: מטול רימונים M-79) או כתוסף לרובה סער (לדוגמה: מטול ה-M-203).

מטול הרימונים הסטנדרטי בצבאות ישראל, ארצות הברית ונאט"ו הוא ה-M-203, שיורה רימונים נפיצים בקוטר 40 מ"מ לטווח של כ-50–150 מטר. את ה-M-203 אפשר להתקין על מגוון רב של רובים, בייחוד ממשפחת ה-M-16. ה-M-203 מתחבר לרובה באמצעות התקנת המטול על החלק התחתון של מתפס הקנה. למטול הדק וכוונות משלו.

בצבאות רבים יש גם מטולי רימונים אוטומטיים הנקראים "מקלעי רימונים", המשתמשים בשרשיר של רימונים. מדובר בכלי ירייה כבדים (יותר ממכונת ירייה) המסוגלים לשגר בקצב מהיר עשרות רימונים לטווחים ארוכים, בדיוק רב. מקלע הרימונים הסטנדרטי בצה"ל וצבא ארצות הברית הוא הסאקו דיפנס Mk-19 שנקרא בצה"ל **מקל"ר** (ראשי תיבות של מקלע רימונים).

צבאות וכוחות משטרה רבים נושאים מטולי רימונים 37 מ"מ המיועדים לשגר רימוני גז מדמיע לפיזור הפגנות. מטולים אלה באים בקוטר שונה מ-40 מ"מ הצבאי ולא כתוסף לרובה סער, על מנת למנוע תאונות קטלניות כתוצאה מבלבול בין רימון גז לרימון רסס. מטולי הרימונים המשטרתיים הנפוצים הם נטעני לוע ("פדרל") או בעלי מחסנית תוף המסוגלת להכיל 5–7 רימוני גז.

מטול רימונים בפעולה

ראו גם
------

* M-203
* סאקו דיפנס Mk-19
* XM25
* רימון יד
* רומה רימונים (ררנ"ט)
* מטול רקטות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מטול רימונים** |

* חידת מקל"רים - מטולי רימונים בצבאות העולם, פורום צבא וביטחון, פרש
* מקל"ר Mk-19
* מטול M-79
* מטולון M-203

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1158020

 |
| יחסי ונצואלה–סנגל |
| --- |
| ונצואלהונצואלה | סנגלסנגל |
|  |
|  |  |
| **ונצואלה** | **סנגל** |
| **שטח (בקילומטר רבוע)** |
| 912,050 | 196,722 |
| **אוכלוסייה** |
| 29,069,693 | 17,952,885 |
| **תמ"ג (במיליוני דולרים)** |
|  | 27,684 |
| **תמ"ג לנפש (בדולרים)** |
|  | 1,542 |
| **משטר** |
| רפובליקה פדרלית | רפובליקה |
|  |  |

**יחסי ונצואלה–סנגל** הם יחסי החוץ בין **ונצואלה** ל**סנגל**. לשתי המדינות יחסים דיפלומטיים מאז שנת 1970.

היסטוריה
--------

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-9 במאי 1970. ב-7 בנובמבר 1977 ערך נשיא סנגל, לאופולד סדאר סנגור, ביקור רשמי בוונצואלה בתקופת נשיאותו של קרלוס אנדרס פרז (אנ'), בו חתמו שני הנשיאים על הצהרה משותפת בתחומים המעניינים את שתי המדינות.

לאחר ביקורו של הנשיא סנגור, נחתמו בין שתי המדינות הסכמים בתחומים הכלכליים, התרבותיים והמדעיים, שאושררו בקראקס ב-10 בנובמבר אותה שנה על ידי שר החוץ של ונצואלה דאז, סימון אלברטו קונסאלווי (אנ'), ומקבילו סנגל, אסאן סק.

ב-16 באפריל 2018, במהלך סיור ביבשת אפריקה, נפגש סגן השר לענייני אפריקה של משרד החוץ של ונצואלה, יורי פימנטל, עם שרת החוץ של סנגל, סידיקה קבה.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "יוסף אשכנזי" או "יוסי אשכנזי".
**רבי יהוסף אשכנזי** – (1530, פראג – 1570, צפת (בקירוב)) היה חכם תלמודי, ידוע בעיקר בהגהותיו למשנה.

ביוגרפיה
--------

נולד בפראג בסביבות שנת 1530. ייתכן שהיה נכדו של אברהם בן אביגדור אב"ד פראג. נשא לאשה את בתו של ר' אהרון הורביץ מפוזן ובעקבותיו נסע לעיר פוזן. הרב אשכנזי הביע את התנגדותו לפילוסופיה היהודית מימי הביניים ולפרסום פומבי של חכמת הקבלה וכך קנה לו שונאים מרובים. בעקבות כך הוא עבר לעיר ורונה באיטליה, ועל שמה היה מכונה ר' יוסף מוירונה. בהמשך עבר לעיר צפת שהייתה אז בשיא גדולתה. מסורות מספרות על קשריו ההדוקים עם האר"י ועל כך שלמד איתו משניות בלילי שבת. עדויות נוספות מספרות שהיה יודע את כל ששה סדרי משנה בעל פה ועקב כך כונה "התנא האלהי מצפת".

עמד במחלוקת עזה עם חכמי אותו הדור, ובהם רבי בצלאל אשכנזי, רבי יוסף קארו, הרדב"ז ואחרים, כאשר לשיטתו חייבים לעשר פירות הנלקחים מן הנוכרים בניגוד לדעת הרמב"ם ובניגוד לנהוג באותו זמן בצפת.

תשובתו בנדון נדפסה בשו"ת רבי בצלאל אשכנזי סימן ב בעלום שמו.

הגהותיו למשנה
-------------

באגרת משנת שד"מ (1584) שכתב שמשון בקי הוא מספר:

> 
> יש כאן משניות בידי יורשי התנא האלקי כמוהר"ר יוסף מוירונה שלא הניח כמותו בישראל בחסידות ועיון התלמוד והירושלמי, והיה יודע כל שיתא סדרי משנה בעל פה ואותן המשניות נכתבו זה תת"פ שנה ומנוקדים.
> 
> 
> 
> 

ספרי המשניות עם ההגהות אבדו. חלק מההגהות שוקעו בפירושו של ר' שלמה עדני – "מלאכת שלמה" על המשניות.

החוקר יעקב נחום אפשטיין רואה באשכנזי "אחד המיוחד" והעמיד אותו בראש רשימת המגיהים שקמו למשנה לאחר שכבר נדפסה. הגהותיו התבססו ככל הנראה על כתבי יד שהיו קיימים בארץ ישראל, בראשית עידן הדפוס. אפשטיין מכנה אותו – "חוקר ומבקר, מעמיק ודייקן היה שלא הניח כמותו בדורו. הוא מגיה אף אותיות ונקודות, אפילו דברים שאינם עניין אלא לכתיב..." במספר מקומות הוא מפרש את המשנה על פי הפשט ולא כפירוש המשנה בתלמוד בבלי. בכך הוא מצטרף לחכמים שלא ראו עצמם מחויבים לפירוש התלמוד למשנה.

הגהותיו נמצאו גם בחיבורים אחרים כמו "אהבה בתענוגים" של ר' אברהם אזולאי, אצל ר' אפרים אשכנזי - חתן האר"י, ואצל ר' אברהם אשכנזי רבה של חברון.

לקריאה נוספת
------------

* צבי הלוי הורביץ תולדות הרב יהוסף אשכנזי "התנא" מצפת סיני ז
* יעקב שפיגל, **עמודים בתולדות הספר העברי: הגהות ומגיהים**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן, תשנ"ו, עמ' 375–380.
* חנן גפני, 'פשוטה של משנה' – עיונים בחקר ספרות חז"ל בעת החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011, עמ' 43–44.
* פרופסור דוד תמר **המחלוקת בצפת בענייני שמיטה ומעשרות** המעיין ניסן תשנ"ה

קישורים חיצוניים
----------------

* אשכול בעניינו, בפורום אוצר החכמה
* ינון פליישמן, החזרה למשנה בראשית העת החדשה - עבודת תזה העוסקת בפרשנות המשנה בראשית העת החדשה ומתייחסת בהרחבה לרבי יהוסף אשכנזי.
* יוסף אשכנזי (1530-1582), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אצל אפשטיין מצוינת שנת שמ"ב.
2. ↑  יעקב נחום אפשטיין, מבוא לסדר המשנה, עמ' 1284-1285.
3. ↑  חנן גפני בספרו "פשוטה של משנה" (2011) מונה את הרב אשכנזי בין דוגמאות נוספות רבות של חכמים וחוקרים שפירשו את המשנה לפי "פשוטה".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257912805171
* VIAF: 297894332
* WorldCat: viaf-297894332

 |
**השחר החדש - מרכז בדואי יהודי בנגב לנגישות ושוויון בשירותי חינוך, מחקר, שלום ורווחה** (בערבית: **الفجر الجديد في النقب**) היא עמותה בדואית-יהודית ללא מטרות רווח המסייעת לנוער בדואי בסיכון. מטה העמותה שוכן ברהט, העיר הבדואית היחידה בישראל. למעלה מ-600 בני נוער בדואים בגילאי 5–18[דרושה הבהרה] משתתפים בתוכניות העמותה בשנה.

רקע
---

"השחר החדש" נוסדה בשנת 2009 על ידי ג'מאל אלקירנאווי, עובד סוציאלי בדואי שעבד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב כיועץ אקדמי לסטודנטים ערבים. הוא הבחין כי הסטודנטים הבדואים נמצאים בנחיתות הגדולה ביותר, שכן הם גדלו בעוני רב, נאבקו לשלב תרבות מודרנית עם החיים הבדואים המסורתיים, ולעיתים קרובות חוו זעזועים תרבותיים משמעותיים בניסיון ללמוד באוניברסיטה במיינסטרים, במוסדות דוברי עברית.

אלקירנאווי הקים את "השחר החדש" כדי להעצים בני נוער בדואים, להציע שיעורי אנגלית, עברית, טכנולוגיית מידע ומוזיקה, ולספק הזדמנויות לפגוש אנשים ותרבויות מחוץ לקהילות שלהם. הארגון מגוון, עם ישראלים ערבים ויהודים בהנהלה, מתנדבים נוצרים, יהודים ומוסלמים, ומתנדבים בינלאומיים מבריטניה, ארצות הברית, צרפת, צ'כיה, גרמניה וקנדה
.

עמותת "השחר החדש" משתמשת בתוכניות שלה גם כדי לקדם את החיים, התרבות והנושאים הבדואים בפני תיירים ומבקרים פוטנציאליים ברהט. בפברואר 2017 נפגשה משלחת של 35 פוליטיקאים ומחוקקים מהבונדסטאג הגרמני עם נציגי "השחר החדש" וארגונים לא ממשלתיים בדואים אחרים כדי לדון בחיים בנגב ובמאבק התושבים לזכויות סוציאליות והכרה ביישובים הבדואים הלא מוכרים.

ראו גם
------

* בדואים בישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של השחר החדש בנגב
* השחר החדש בנגב, ברשת החברתית פייסבוק

* השחר החדש בנגב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* השחר החדש - מרכז בדואי יהודי בנגב לנגישות ושוויון בשירותי חינוך, מחקר, שלום ורווחה, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gerr, Melissa (29 בינואר 2015). "Negotiating the Negev: The coexistence of development, preservation and growth". נבדק ב-10 ביולי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Hendelman, Ariel Dominique (10 ביוני 2017). "A NEW DAWN IN THE NEGEV SEEKS LASTING CHANGE FOR ISRAEL'S BEDUIN COMMUNITY". *The Jerusalem Post*. נבדק ב-10 ביולי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Rubin, Jesse (4 בנובמבר 2015). "Unrecognized But Undeterred". *American Herald Tribune*. נבדק ב-10 ביולי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  "On Shared Existence in the Negev". Living Diversity. 21 בפברואר 2017. אורכב מ-המקור ב-24 בפברואר 2017. נבדק ב-10 ביולי 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Maltz, Judy (24 באוגוסט 2016). "The Socially Aware Tourist's Guide to Traveling in the Israeli Desert". *Haaretz*. נבדק ב-10 ביולי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
6. ↑  "وفد من البرلمان الالماني يزور رهط ويتجول فيها". 17 בפברואר 2017. נבדק ב-10 ביולי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"השחר החדש בנגב"**.
קאדין מלכה, אשתו של רבי משה בארקי
רבי **משה בארקי** (סביבות ה'תקפ"ט, 1829 - ד' בסיוון ה'תרע"ג, 9 ביוני 1913) היה רבה של איזמיר.

תולדות חייו
-----------

נולד בשנת ה'תקפ"ט לערך באיזמיר, לאימו קלארה ג'וייא ולאביו, רבי רפאל אברהם בכור בארקי, שהיה בן למשפחה שמוצאה ממגורשי ספרד שהתיישבו בסלוניקי וממנה עברו לאיזמיר.

למד בישיבת "בית הלל" באיזמיר אצל רבי חיים פלאג'י ובעיקר אצל בנו רבי אברהם פלאג'י, אשר הביא בספריו לא אחת מתורתו של רבי משה, והיה בקשרי ידידות עם רבי רחמים נסים יצחק פלאג'י.

כבר משנת ה'תר"ט ישנן עדויות על כך שהיה בעל מעמד חשוב בקהילת איזמיר, והיה חתום לצד ר' חיים פלאג'י על מינוי חברה קדישא. בשנת ה'תר"ל, כבר כיהן כדיין בבית דינו של ר' אברהם פלאג'י. בשנת ה'תרל"ו כינה אותו ר' אברהם בתואר "הרב הכולל", כלומר האחראי על גיטין וקידושין באזור איזמיר.עם פטירת ר' אברהם בשנת ה'תרס"ז התמנה תחתיו לראש רבני איזמיר, לצד החכם באשי רבי יוסף בן סיניור.

נפטר בד' בסיוון ה'תרע"ג. נקבר בחלקת הרבנים בבית הקברות החדש באיזמיר.

משפחתו
------

בסביבות שנת ה'תר"ט נשא את קאדין מלכה (נפטרה בגיל 73 בשנת ה'תרס"ז), וידועים לנו שבעה ילדים שלהם.

חתימתו של רבי משה בארקי

תורתו
-----

היה כותב פורה של תשובות הלכתיות וחידושי תורה. מתואר שבשעת הלווייתו הניחו על יד מיטתו ארגז גדול מלא בחידושיו. עם זאת, רוב כתבי היד אבדו.

רבות מתשובותיו שרדו בכתבי חבריו ורבותיו, רבי חיים פלאג'י, רבי אברהם פלאג'י, רבי רחמים נסים יצחק פלאג'י, רבי אליהו בכור חזן, רבי יצחק אבולעפיה ועוד.

בשנת ה'תשס"ג הדפיס אחד מצאצאיו, הרב יעקב בצלאל חרר, את הספר "**מזכרת משה**" ובו כלל את תשובותיו שהודפסו בכתבי חכמי דורו, וכן תשובות נוספות מכתב ידו, בתוספת חידושים על הלכות שבת ועל עבודת הכהן הגדול ביום הכיפורים, הלכות גיטין וכן סדרי הגיטין שחתם עליהם בבית הדין.

לקריאה נוספת
------------

* יעקב בצלאל חרר, **תולדות רבנו המחבר** במבוא לשו"ת מזכרת משה, ירושלים ה'תשס"ג.

קישורים חיצוניים
----------------

* חכם משה בארקי - אתר "החכם היומי".
* משה בארקי, באתר "החכם היומי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו מה שכתב עליו רבי יהושע שלמה ארדיט בספר איש מבין חלק א דף טז עמוד ב
2. ↑  למשל חקקי לב חו"מ נד; שמו אברהם סדר תצא; ויקרא אברהם, ויקרא פרשה יד פסקה ד ועוד
3. ↑  פדה את אברהם מערכת מ אות א;
**גלעד פלד** (נולד ב-12 בדצמבר 1974) הוא טייס קרב וקצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, ששירת כמפקד בסיס רמת דוד.

ביוגרפיה
--------

פלד הוא בנו של האלקטרוכימאי חתן פרס ישראל עמנואל פלד.

ב-1993 התגייס לצה"ל, סיים קורס טיס במגמת קרב ושירת כטייס F-15 וכמפקד טייסת הדרכה בבית הספר לטיסה. ב-2006 השתחרר משירות הקבע בדרגת רב-סרן. במלחמת לבנון השנייה השתתף כטייס במילואים. לאחר שחרורו, כיהן במשך כארבע שנים כמנהל "המישלמה ליפו", זרוע הפיתוח של עיריית תל אביב-יפו באזור.

ב-2012 חזר לשירות הקבע בחיל האוויר ושימש כראש מדור במטה החיל. ב-2014 מונה למפקד טייסת 105, עליה פיקד במהלך מבצע צוק איתן. ב-2017 מונה למפקד יחידת השליטה והמבצעים.

במאי 2019 מונה למפקד בסיס רמת דוד ושירת בתפקיד עד יולי 2022. במהלך תפקידו נקלטו בבסיס טייסת 101 וטייסת 105. במאי 2021 השתתף כטייס קרב במבצע "דרום כחול" להפצצת מנהרות ארגון החמאס בצפון רצועת עזה. באוגוסט 2021 סוכם מינויו למפקד להק האוויר בדרגת תת-אלוף, אך הוא החליט לפרוש משירות הקבע בסיום תפקידו כמפקד בסיס רמת דוד.

ב-9 במרץ 2023 הושעה מפעילות מבצעית בחיל האוויר לאחר שלטענת מפקד החיל,  תומר בר, הוביל מחאה של טייסי מילואים נגד הרפורמה המשפטית בישראל שבמסגרתה הכריזו טייסים שלא יתייצבו לאימונים. פלד הכחיש שהיה לו חלק ביוזמות אלו. למחרת, בוטלה השעייתו לאחר שמפקד חיל האוויר קיבל את גרסתו של פלד שלא עודד אי-התייצבות למילואים. ב-7 באוקטובר 2023, שעתיים לאחר תחילת המתקפה מעזה על יישובי העוטף, כתב לחבריו הטייסים שהשתתפו במחאה כנגד הרפורמה המשפטית: 

> בארוע כל כך נרחב שהגיע בהתקפת פתע מהצד השני אין לי דילמה - אני הולך להגן על הבית. מה זה יעשה לחקיקה ולמחאה? לא יודע, בעיני פחות חשוב כרגע ונדע להתמודד בהמשך. 
> 
> בהצלחה לכל אחד בבחירה שלו.
> 
> 

פלד הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני מאוניברסיטת חיפה במדע המדינה ובלימודי ביטחון.

הוא נשוי בשנית ואב לארבעה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יפו | פורטל יפו |פרידה ממנכ"ל המישלמה, באתר www.yaffo.co.il
2. 1 2 3  טל אריאל יקיר, טבילת האש שלי: הטייס שראה את עזה מלמעלה, באתר ישראל היום, 20 במאי 2021
3. ↑  מפקד בסיס רמת-דוד: אלוף-משנה ג', באתר חיל האוויר הישראלי, 28 במאי 2019
4. ↑  יסמין דרור, ‏החיבור העמוק לעמק: חילופי פיקוד רמת דוד, באתר חיל האוויר הישראלי, 26 ביולי 2022
5. ↑  לילך שובל, מפקד חיל האוויר על השעייתו של הטייס בדרגת אל"מ: "לא היה גלוי איתי ויצר חוסר אמון", באתר ישראל היום, 9 במרץ 2023
6. ↑  אמיר בוחבוט‏, הטייס שהוביל את המחאה נגד הרפורמה המשפטית - הושעה מחיל האוויר, באתר וואלה!‏, 9 במרץ 2023  
יוסי יהושוע, טייס המילואים שהושעה נגד דברי מפקד חיל האוויר: "כאב לי לשמוע, אין אדם אחד שעודדתי לא להתייצב", באתר ynet, 9 במרץ 2023
7. ↑  שם: נתנאל גלסנר 🇮🇱🇮🇱 (@netanelgla) / X, באתר www.google.com

| מפקדי בסיס רמת דוד  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יהושע גילוץ • רודי אוגרטן • קלמן טורין • בנימין בונה • עזר ויצמן • גדעון אלרום • מנחם בר • יחזקאל סומך • יעקב אגסי • ארלוזור לב • יעקב אגסי • גיורא רם-פורמן • רמי הרפז • יפתח ספקטור • הרצל בודינגר • איתן בן-אליהו • אמיר נחומי • יצחק גת • אבנר נווה • גדעון אילת • יוסף גונן • רני פלק • אליעזר שקדי • רם שמואלי • אבי יעקבי • רמי בן אפרים • אילן בוגר • רונן שמחי • ניר ברקן • אמנון עין-דר • אמיר לזר • גלעד פלד • א' |

 |
**אניטה ואן אירסל** (בהולנדית: **Annita van Iersel**; נולדה ב-5 באוקטובר 1948) היא אמנית ורעייתו לשעבר של ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר, פול קיטינג.

ביוגרפיה
--------

ואן אירסל נולדה בצפון בראבנט שבהולנד. בצעירותה הלכה ללמוד שפות בפריז ובלונדון. היא עבדה כדיילת אוויר בחברות התעופה KLM ואליטליה.

במהלך עבודתה הכירה את הפוליטיקאי הצעיר פול קיטינג וב-1975 נישאו השניים. היא עברה עמו לאוסטרליה, ולאחר מכן גם הוריה היגרו לאוסטרליה על מנת להיות קרובים לביתם. לזוג יש ארבעה ילדים.

ב-1991 נבחר בעלה לראשות הממשלה. במהלך הסיורים הדיפלומטים כאשר התלוותה לבעלה, הפגינה כישוריים דיפלומטיים, וזאת בין היתר עקב שליטתה בחמש שפות.

ב-1998 הזוג התגרש. היא הייתה פעילה בהפקת אולימפיאדת סידני.

במשך תקופה למדה צילום ואמנות בבית הספר לאמנות הלאומי של אוסטרליה, וב-2008 היא הציגה תערוכה משלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אניטה ואן אירסל** בוויקישיתוף
* אניטה ואן אירסל באתר הארכיון הרשמי של אוסטרליה
* אירוע פתיחת הגלריה של אניטה ואן אירסל באתר news.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד Hannah Betts, ‏Stewardess chic is a flight of fantasy - with a weight limit, The Telegraph, 16 November 2011
**טריגון קצר-זנב** (שם מדעי: *Dasyatis brevicaudata*) הוא מין של טריגון המצוי בימים שלחופי דרום אפריקה וגם לחופי דרום אוסטרליה ודרום ניו זילנד. הוא נפוץ עד לעומק 156 מטרים. 

זהו אחד המינים הגדולים ביותר במשפחת הטריגוניים. רוחבו מגיע ל-2.1 מטרים, אורכו עולה על 4.3 מטרים ומשקלו מגיע ל-350 קילוגרם. הוא בעל גוף משוטח ואפור עם פה המצוי מתחת הגוף, עיניים גדולות וחוטם מחודד. הזנב קצר כשמו ומכיל קוץ בולט בעל ארס. הטריגונים יכולים להסתוות בחולות ולהפתיע יצורים קטנים יותר אותם הם טורפים. 

הוא מצוי בימים ובמפרצים שונים בחופי דרום אפריקה ואוסטרליה. הוא מצוי בחולות, אזורי סלעים, בשוניות, בקרבה לחופים ואף במים מליחים. 

הטריגון טורף שניזון בעיקר מדגי גרם וכן מצדפות, דיונונים שונים, סרטנים, ויצורי סלפה. הוא מפתיע את טרפו וקוטל אותו עם שיניו הגדולות.

הוא עצמו נטרף על ידי מעט מאוד טורפים הכוללים את כריש קופר, פטישן תמים-חרטום, עמלץ לבן וקטלן. הוא מתגונן מטורפיו באמצעות זנבו בעל העוקץ שמצליף למעלה כמו עקרב.

  

ב-4 בספטמבר 2006, מין של יצור זה שהיה סמוך לחוף במזרח אוסטרליה גרם למות שדרן הטבע סטיב אירווין, כשהיה בן 44 בלבד .

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* סטיב ארווין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריגון קצר-זנב** בוויקישיתוף
* טריגון קצר-זנב, באתר ITIS (באנגלית)
* טריגון קצר-זנב, באתר NCBI (באנגלית)
* טריגון קצר-זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* טריגון קצר-זנב, באתר GBIF (באנגלית)
שלט הזיכרון בכיכר יולנדה הארמר בשכונת קטמון בירושלים
**יולנדה הארמר** (1913–1957) הייתה עיתונאית יהודיה-מצרית שריגלה במצרים עבור המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית ועבור מדינת ישראל בשנים 1945–1951, וזכתה לכינוי "מאטה הארי הישראלית".

קורות חיים
----------

נולדה בשם יולנדה גבאי באלכסנדריה. אמה הייתה במקור מטורקיה.
התגוררה ולמדה בסנט ז'רמן-אן-לה בצרפת ושבה עם תום לימודיה בגיל 17 למצרים כדי להתחתן עם איש העסקים ונציג של חברת נפט, ז'אק דה בוטון, אך התגרשה ממנו כאשר בנם היחיד, ג'ילבר, היה בן שלוש או ארבע. ג'ילבר גדל עם סבו וסבתו, הוריה של יולנדה.
להארמר היו קשרים טובים עם הצמרת המצרית במסגרת עבודתה כעיתונאית בפלסטיין פוסט.
בזכות הרצאה של אנצו סרני בקהיר בתחילת שנות ה-40, החלה לגלות עניין בציונות. היא גויסה בקהיר בשנת 1945 בידי אליהו ששון, ראש האגף הערבי של המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, וקיבלה את הכינויים "ניקול" ו"פאלקור". היא יצרה קשרים גם עם המזכ"ל הראשון של הליגה הערבית עבד א-רחמן עזאם, עם מדינאים ערבים שביקרו בקהיר וכן עם בכירים בריטיים במצרים וכך השיגה מידע רב ערך. הצלחתה הגדולה ביותר הייתה השגת תוכניות הפעולה של צבא ההצלה לקראת מלחמת העצמאות.
בינואר 1948 הגיעה בטיסה ללוד ומסרה מסמכים סודיים על פלישה מתוכננת של הצבאות הסורי והמצרי לארץ ישראל.
את התוכניות תפרה מזכירתה, אורה שוויצר, מתחת לכותפות המעיל של הארמר.
בעקבות הקמת מדינת ישראל במאי 1948 ביצעו שלטונות מצרים גל מעצרים בקרב פעילים ציוניים, ובינם הארמר, אולם היא שוחררה כעבור זמן לא רב בשל מחלת הסרטן בו לקתה.

בספטמבר 1948 עזבה עם בנה לפריז, שם הייתה חברה במשלחת ישראל לאו"ם.
היא גם נפגשה עם ששון ועם ראש המחלקה המדינית של הסוכנות, משה שרתוק, והכינה דו"ח שמסקנתו הייתה כי מצרים היא המדינה הערבית היחידה המעוניינת בהסדר עם ישראל.
עקב מחלתה הייתה מאושפזת כחמישה חודשים.

בסוף 1949 חזרה הארמר למצרים,[דרוש מקור] והתגוררה שם עד לעלייתה לישראל עם בנה היחיד בשנת 1951. היא עברתה את שמה להַרְמוֹר, והצטרפה לסגל משרד החוץ.
הארמר הייתה נשואה פעמיים. הבן ז'ילבר (1935–2000), היה כלכלן ואספן אומנות.
נכדה הוא הסופר אלן דה בוטון ונכדתה היא מיל (Miel) דה בוטון, זמרת, מלחינה, אספנית אמנות ונדבנית.

הארמר נפטרה מסרטן בירושלים ב-1957. נטמנה בהר המנוחות.
פרטים רבים עליה התגלו ביומנים ותמונות שמצאו נכדיה לאחר פטירתו של ז'ילבר בשנת 2000.

הנצחת זכרה
----------

* בשנת 2010 ביים דן וולמן סרט תיעודי בשם "יולנד: גיבורה אלמונית" (Yolande: An Unsung Herione) המנציח את פועלה של הארמר. הסרט הופק בידי נכדתה, מיל דה בוטון.
* על שמה כיכר בשכונת קטמון בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* מיכאל בר-זוהר וניסים משעל, "לוחמות המוסד" (עמ' 29 - 39), ידיעות ספרים, 2020

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה  (באנגלית)
* ביוגרפיה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. 1 2  שלומציון קינן, ריאיון עם אלן דה בוטון, "הארץ", 2007
3. 1 2  יואב גלבר, פעולות המחלקה המדינית של הסוכנות במצרים (1944 - 1948), "קתדרה", 1993
4. ↑  אורי דרומי, אורה שווייצר, פעילה ציונית בקהיר, 1925-2010, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2010
5. ↑  אשר בן נתן, **החוצפה לחיות - פרקי חיים**, הוצאת משרד הביטחון, 2002 (עמ' 78)
6. ↑  תקציר הסרט שנעשה לזכרה
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בחצי האי סיני. אם התכוונתם להר במרוקו, ראו ג'בל מוסא שבמרוקו.

**ג'בל מוסא** (ערבית **جبل موسى** - "הר משה") הוא הר בדרום חצי האי סיני אשר לפי מסורת נוצרית מזוהה כהר סיני - ההר שעליו ניתנה התורה לעם ישראל לפי המקרא, במעמד הר סיני.

מיקומו של הר סיני המקראי וזיהויו עם ג'בל מוסא נתונה במחלוקת דתית ומחקרית. המסורת הנוצרית מספרת כי המלכה הלנה, אמו של הקיסר קונסטנטינוס, היא שזיהתה את הר סיני בג'בל מוסא. בשנת 527 בנה הקיסר יוסטיניאנוס הראשון במקום כנסייה נוצרית בשם 'סנטה קתרינה'.

ג'בל מוסא מהווה יעד עבור המטיילים בסיני, בנוסף על הבילוי הנפוץ בסיני הכולל בדרך כלל נופש בחופים השונים בחצי האי. מסלול העלייה להר מתחיל במנזר סנטה קתרינה וכולל עליה בגרם מדרגות נישא וכן טיפוס מתון וארוך עד לפסגת ההר בגובה 2,285 מטר. נהוג לבצע את הטיפוס בשעות הלילה, בדרך כלל בליווי מורה דרך (בערבית: ﺩﻟﻴﻞ - דליל) מקומי, ולהגיע לפסגה על מנת לצפות בזריחה. בשל חשיבותו הדתית של האתר, נוהגות קבוצות של מאמינים מדתות שונות לפקוד אותו.

בשנת 1972 הוקם למרגלות ההר בית ספר שדה "צוקי דוד", על שם סגן דוד תמיר.

צינור הזנה של הר געש
--------------------

ג'בל מוסא נוצר ככל הנראה כתוצאה מפריצת מגמה כלפי מעלה, ממקום בו חלה המסה חלקית של קרום כדור הארץ. ייתכן וג'בל מוסא הוא שריד עמוק של צינור הזנה של הר געש. בספרו של צבי ענבר 'דרום סיני- מרחב שלמה', בהוצאת משרד הביטחון, ניתן תיאור גאולוגי של המקום (עמוד 26 שורה 5): "פסגת הר משה עצמה אינה אלה מילוי הלוע של הר געש קדום, וניתן בנקל לראות באזור את כיוון הזרימה האנכי של הלבה, אשר עלתה וזרמה בעבר דרך לוע זה. הסלעים הוולקניים התגבשו על פני השטח. סלעים כהים אלה דומים לבזלת והם מופיעים בכל חלקי דרום סיני".

ראו גם
------

* מנזר סנטה קתרינה
* טיעון מעמד הר סיני
* הר סיני
* מעמד הר סיני

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **ג'בל מוסא** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ג'בל מוסא** |
* ג'בל מוסא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הר סיני (מצרים), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541399505171
* BnF: cb11962297b (data)
* LCCN: sh87001590
* NKC: ge479254
* VIAF: 315149342
* WorldCat: viaf-315149342

 |
**נטליה סרגייבנה פוליבציקובה** (באנגלית: **Natalia Polevshchikova**; ברוסית: **Наталья Сергеевна Полевщикова**), בדרך כלל מקוצר ל**נטשה פולי** (**Natasha Poly**; נולדה ב-12 ביולי 1985) היא דוגמנית רוסיה.

ביוגרפיה
--------

פולי נולדה ב-12 ביולי 1985 בפרם, רוסיה והחלה לדגמן באזור מגוריה בשנת 2000. היא הופיעה לראשונה על המסלול בתצוגה של עמנואל אונגרו ב-2004. זו הייתה שנת הפריצה שלה, היא צעדה ב-54 תצוגות אופנה בין השאר במילאנו, פריז וניו יורק,

ותמונתה עיטרה את שערו של ווג הפריזאי פעמיים ברציפות.

מאז 2004 הופיעה פולי בפרסומות רבות, בכללן לגוצ'י, לאנוון, לואי ויטון, רוברטו קוואלי, H&M ‏, סוניה ריקיאל, ניין וסט ודולצ'ה וגבאנה וצעדה בתצוגות אופנה של מותגים כמו בלנסיאגה, אלכסנדר מקווין, שאנל, גוצ'י, ורסצ'ה וויקטוריה'ס סיקרט. פולי צעדה בתצוגת האופנה השנתית של ויקטוריה'ס סיקרט פעמיים, ב-2005 וב-2006. 

פולי הופיעה במאמרי מערכת בווג הרוסי, הצרפתי, האיטלקי, הסיני, היפני והאמריקני. מגזין אמנות האופנה First Face הקדיש את גיליון סתיו 2009 לפולי וצילמו אותה Sølve Sundsbø, טרי ריצ'רדסון ו-Craig McDean. כתב העת גם הביא עבודות של ג'ף קונס, סדריק ריוורן, ריצ'רד פיליפס, Billy Sullivan, מרקו ברמבילה ושנטל ג'וף (Chantal Joffe).

היא חתומה בסוכנות הדוגמנות Women Management בניו יורק, פריז ומילאנו, בסוכנות הדוגמנות; Select Model Management בלונדון, בסוכנות Mega Model Agency בהמבורג ובסוכנות Traffic Models בברצלונה.

ווג פריז הכריז עליה כעל אחת מ-30 הדוגמניות של שנות האלפיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נטשה פולי** בוויקישיתוף
* נטשה פולי, ברשת החברתית פייסבוק
* נטשה פולי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* נטשה פולי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרטים על נטשה פולי, באתר Fashion Model Directory
* תמונות, פרטים ביוגרפיים וקישורים חיצוניים על פולי, באתר AskMen.com
* האתר של פולי ברוסית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע כללי על נטשה פולי, באתר ניו יורק מגזין
2. ↑  פרטים על פולי, באתר ניו יורק מגזין
3. ↑  שלושים הדוגמניות של שנות האלפיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1168398096
* VIAF: 944153895172002410005
* WorldCat (עם VIAF): 944153895172002410005

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**לֵ'אקיפ** (צרפתית: **L'Équipe** - "הנבחרת") הוא עיתון ספורט יומי בשפה הצרפתית. נוסד ב-1903 בשם לוֹטוֹ (L'Auto – הרכב) וסיקר את עולם המכוניות. לאחר מלחמת העולם השנייה שינה את שמו והחל לסקר ענפי ספורט נוספים. ב-1946 החל להופיע שלוש פעמים בשבוע, במהדורה שכללה שני דפים בלבד ולא זכתה לתפוצה משמעותית. בשנות החמישים החל להופיע במהדורה יומית כשהוא מתמקד יותר ויותר בכדורגל. במהרה הוא הפך לעיתון ספורט.

בשנת 1984 פרש מתפקידו ז'אק גודו, עורכו ומייסדו של העיתון בצורתו הנוכחית. גם בשנים הבאות הצליח ל'אקיפ להביס את מתחריו בעזרת מחירו העממי, מערכת ההפצה היעילה, הוספת עמודי צבע ושמירה על איכות סיקור וכתיבה גבוהה.

גיליון יום שני ה-13 ביולי 1998, שסיקר את זכייתה של צרפת במשחקי גביע העולם בכדורגל, קבע את שיא התפוצה ההיסטורי של העיתון: 1,581,245 עותקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ל'אקיפ** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ל'אקיפ (בצרפתית)
* ל'אקיפ, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ל'אקיפ, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb32768368g (data)

 |
**ורה קהלן בושפילד** (באנגלית: **Vera Cahalan Bushfield**‏; 9 באוגוסט 1889 – 6 באפריל 1976) הייתה אשת ציבור אמריקאית, שכיהנה כחברת הסנאט של ארצות הברית לתקופה קצרה בחודשים אוקטובר–דצמבר 1948.

ביוגרפיה
--------

ורה שרה קהלן נולדה בעיר מילר שבמרכז דקוטה הדרומית באוגוסט 1889, אחת מארבעת ילדיהם של פרנסיס ומרי קונרס קהלן. היא למדה בבתי הספר הציבוריים של מילר, ובהמשך באוניברסיטת ויסקונסין-סטאוט, שם סיימה ב-1912 תואר ראשון בכלכלת הבית (Domestic science). באותה שנה נישאה להרלן בושפילד, גם הוא תושב מילר. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים. לימים למדה בושפילד באוניברסיטת וסליאן דקוטה שבמיטשל ובאוניברסיטת מינסוטה.

ב-1938 נבחר בעלה הרלן, אז משפטן ובכיר במפלגה הרפובליקנית, למושל דקוטה הדרומית. כגברת הראשונה של המדינה בשתי כהונותיו של בעלה (1939–1943), הייתה בושפילד לאשת ציבור בולטת, ומילאה תפקידים באירועים רשמיים רבים, בהם השקת אוניית המערכה "(USS South Dakota (BB-57", הראשונה מאוניות המערכה מסדרת דקוטה הדרומית.

בושפילד זכתה להכרה לאומית כאשר בעלה התמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית בכינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית לקראת בחירות 1940. בשעה שבמועמדות זכה מושל ניו יורק תומאס דיואי, הרלן בושפילד נבחר לסנאט של ארצות הברית ב-1942. הוא נפטר בעודו מכהן בספטמבר 1948, ומושל דקוטה הדרומית, ג'ורג' ת. מייקלסון, מינה את ורה בושפילד, באוקטובר, לאייש את מושבו של בעלה המנוח.

בושפילד חלקה עם בעלה השקפות פוליטיות דומות, כגון תמיכה בהקטנת הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. כל תקופת כהונתה היה הסנאט בפגרה, והיא לא נסעה לוושינגטון הבירה. היא טיפלה בענייניהם של אזרחי המדינה ממשרד בבירת המדינה פיר. בושפילד התפטרה בשלהי דצמבר 1948, ובכך העניקה לסנאטור הנבחר קרל א. מנדט יתרון של כמה ימי ותק על פני סנאטורים חדשים אחרים שנבחרו יחד איתו.

במהלך תקופתה באור הזרקורים הפוליטיים, עסקה בושפילד בסוגיות הקשורות לילדים ולנשים.

ורה בושפילד נפטרה ב-16 באפריל 1976 בפורט קולינס שבקולורדו, ונטמנה בבית העלמין של ארגון "הצבא הגדול של הרפובליקה" שבמילר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ורה בושפילד** בוויקישיתוף
* ורה בושפילד באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ורה בושפילד באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
2. ↑  DAKOTA IMAGE — VERA C. BUSHFIELD, באתר SOUTH South Dakota Historical Society Press (באנגלית)
3. ↑  ורה בושפילד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4421 7851
* LCCN: no2006102191
* SNAC: w6pw79r7
* US Congress: B001169
* VIAF: 53911058
* WorldCat (עם VIAF): 53911058

 |
**יוסף (יוסי) לז'ה** (נולד ב-31 בדצמבר 1948) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 2.05 מטר, ששיחק בעמדת הפורוורד, בין היתר במכבי תל אביב בשנות ה-60 וה-70. זכה ב-8 אליפויות ו-5 גביעי מדינה. כן שיחק בנבחרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

לז'ה החל את דרכו בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. לקראת עונת 1966/1967 העלה המאמן יהושע רוזין את לז'ה לקבוצת הבוגרים. באותה עונה זכתה הקבוצה באליפות ה-9 בתולדותיה במאזן 2–24. לז'ה הצעיר השתתף במשחק ליגה אחד.

בעונה הבאה, 1967/1968, השתתף לז'ה במשחק הראשון אי פעם מול ריאל מדריד. במשחק הראשון הפסידה הקבוצה במדריד ב-10 הפרש ולז'ה נתן משחק שהוגדר לאחר מכן כמשחק חייו במשחק השני הפסידה מכבי ב-8 הפרש והודחה בסיכום. בזירה המקומית, זכתה מכבי תל אביב באליפות המדינה ה-10 בתולדותיה, עם מאזן של 1–25. האליפות הושגה לאחר ניצחון במשחק העונה על הפועל תל אביב ביד אליהו, 2 מחזורים לסיום העונה, בתוצאה 76:65, כאשר ערב המשחק היה הפער בין הקבוצות נקודה בלבד. לז'ה השתתף ב-4 משחקים וקלע בממוצע של 5 נקודות למשחק.

עונת 1968/1969 הייתה העונה היחידה בה לז'ה לא זכה באליפות במדי מכבי תל אביב. הפועל תל אביב אשר הציגה באותה עונה חמישית יהודים אמריקאים (שכללה בין היתר את מרק טורנשיין ובארי ליבוביץ') זכתה בדאבל - אליפות, עם יתרון של שלוש נקודות בטבלה לפני מכבי תל אביב; וגביע המדינה, לאחר שהפועל הביסה בגמר הגביע את מכבי תל אביב 70:88. לז'ה השתתף ב-14 משחקים וקלע בממוצע של 6.4 נקודות במשחק.

בהמשך שיחק לז'ה בעוד 6 עונות במכבי תל אביב כאשר הוא שותף לזכייה ב-6 אליפויות וארבעה גביעי מדינה. עונת השיא שלו הייתה עונת 1971/1972 כאשר קלע בממוצע של 11.4 נקודות למשחק. כן במדי נבחרת ישראל השתתף לז'ה באליפות אירופה בכדורסל 1971, ובטורניר הקדם אולימפי 1972. כן בשנת 1969 שיחק לז'ה במדי נבחרת ישראל במכביה השמינית, ובשנת 1970 שיחק לז'ה במדי נבחרת צה"ל.

בעונת 1975/1976 עבר לז'ה למכבי רמת גן, שם שיחק 2 עונות, והיה כוכב הקבוצה כאשר קלע בממוצעים של 14.5 ו-17.1. בעונת 1977/1978 עבר למכבי דרום תל אביב, שיחק שם שתי עונות ובסיומן נשרה הקבוצה לליגה השנייה ולז'ה פרש מכדורסל.

סך הכל שיחק לז'ה 13 עונות בליגה הבכירה בהן רשם 208 משחקי ליגה וקלע 2,331 נקודות, והוא מדורג במקום ה-39 בקלעי מכבי תל אביב בכל הזמנים. במדי מכבי תל אביב היה שותף לז'ה ל-8 אליפויות ו-5 גביעי מדינה. במדי נבחרת ישראל רשם לז'ה 32 הופעות.

לאחר פרישתו, עובד כמנהל מפעל לעיבוד בשר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר פיב"א
* יוסי לז'ה, קלעי כל הזמנים באתר מנהלת הליגה
* כרטיס שחקן, אתר מכבי תל אביב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  יוסי לז'ה, קלעי כל הזמנים באתר מנהלת הליגה
2. ↑  רון עמיקם, חשופים בצריח, nrg, 28 בפברואר 2008
3. ↑  יעקב פתאל, נבחרת צה"ל תשתתף בטורניר כדורסל לזכרו של אל"ם בנדל, דבר, 8 בינואר 1970
4. ↑  מכבי תל אביב, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה
5. ↑  בוקי נאה, הכדורסלן יוסי לז'ה בהפגנת חרדים בבני ברק, מעריב, 29 במאי 1986

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1971 (מקום אחד עשר)** |
| --- |
| 1 לז'ה • 
2 טייכנר • 
3 ברודי • 
4 טורנשיין • 
5 קרן • 
6 שוורץ • 
7 שטרקמן • 
‏8‏ ‏ענבר‏‏
 •‏
9 ברזילי •
10 מרזל •
11 זוכמן •
12 ינאי •
**מאמן:** שלח
 | ישראלישראל |
אפיפיט הגדל על עץ בקוסטה ריקה
**אֵפִּיפִיט** ("צמח אוויר", או "צמח על צמח") הוא צורת חיים המתקיימת בעיקר ביער הגשם הטרופי, כאשר צמח אחד גדל על צמח אחר (או על חפץ דומם כלשהו) מבלי להיות טפיל עליו ומבלי לקיים עמו יחסי הדדיות, אלא משתמש בו כמקום לאחיזה בלבד (קומנסליזם).

הצמח הנושא אותו משמש מעין מצע לאפיפיט, אשר שורשיו כלל אינם בקרקע. האפיפיטים קולטים את המים ומינרלי המזון המומסים בהם והחיוניים לגידולם מהאוויר הלח אשר בסביבתם. יש הטוענים שנוכחותם מועילה לעץ היות שהם מקטינים את הלחות סביבם ובכך פוגעים בפטריות מזיקות. האפיפיט מעדיף להתיישב בהסתעפויות של ענפים, שם מצטברים מים וחומרים אורגניים הדרושים למחייתו. השגת האור מפצה על הריחוק מן הקרקע ועל הקושי היחסי בהשגת מים. האפיפיטים קולטים מים במהירות ויש המסוגלים לאגור אותם. שורשיהם נועדו בעיקר לאחיזה בענף ולחלקם יש צורה של שושנת עלים גדולה, שבתוכה מצטברים מי גשמים, והצמח קולט את המים מבסיס העלים. ישנם אפיפיטים ממשפחת הברומליים, שקיבולת המים שלהם בשושנת העלים מגיעה לחמישה ליטרים. במים האלה מתקיימים דו-חיים או חרקים, החיים רק בגומחת שושנת העלים. הפרשותיהם של יצורים אלה ושיירי מזונם הם גם מינרלים חיוניים לאפיפיטים ואלה נקלטים על ידם באמצעות המים.

ביערות הטרופיים גדלים רוב הסחלבים כאפיפיטים. רבים מהם מציגים לראווה פרחים גדולים, עזי צבע ומוזרי צורה.

באזורי אמריקה החמים והלחים והקרובים לחוף הים מצויים מיני קקטוסים אפיפיטיים. הקקטוסים הגדלים ביערות העד כמו אלה של האמאזונאס הם אוהבי חום ולחות בניגוד לדימוי שקקטוסים צומחים רק באזורים צחיחים.

רוב המינים של סוג הצמח ביישנית גדלים כאפיפיטים ביערות דרום-מזרח אסיה. כולם בעלי ענפים משתלשלים כלפי מטה. יש שאפילו ינבטו זרעי דקלים בינות לגזעי עצים וייתקיימו זמן מה כאפיפיטים, אם כי אין הם מסוגלים להגיע לממדיהם הטבעיים ולכן אינם נחשבים ככאלה.

האפיפיטים יוצרים תנאים ייחודיים למגוון רב של בעלי חיים, ולכן השפעתם ביער הגשם הטרופי גדולה למדי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אפיפיט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אפיפיט** |

* מאמר על אופן הטיפול בצמחי אוויר, "טיפול בצמחי אוויר", צמחי אוויר
* "איך להצליח עם צמחי אוויר (חלק ב')", הראל סרוסי, כתב עת "גן ונוף", כרך ע"א, גיליון ב', (מאי-יוני 2016), עמ' 20–25. www.ganvnof.co.il
* אפיפיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550772005171
* GND: 4224597-7
* LCCN: sh85044430
* NKC: ph119975

 |

1. ↑  95001\_1 צֶמַח־עַל־צֶמַח במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
**ילדים מבשלים** הוא ספר בישול המותאם לילדים מאת רות סירקיס שפורסם לראשונה בשנת 1975.

המתכונים בספר כוללים הוראות פשוטות המותאמות לילדים, ומלוות בציורים, הן של תהליך ההכנה והן של המרכיבים והכלים. הספר יצא בשנת 2009 במהדורה מחודשת המותאמת לתקופה. למשל, שונתה בו ההוראה "לקרוא לאמא לעזור", ועודכנה להצעה לקרוא לאחד ההורים לכך.

הספר כולל מתכונים למאכלים כמו כדורי שוקולד, משה בתיבה, ביצה בקן, ביצים מחייכות, פיצה על פיתה, בורקס, סלט טונה, רוטב בולונז, עוגת שוקולד ועוד.

לספר מיוחסת ההופעה הראשונה של מתכון למאכל ביצה בקן, וכמו כן המצאת השם משה בתיבה למאכל של נקניקייה עטופה בבצק. את השם "משה בתיבה" טבעה ב-1972 בתה בת ה-8 של סירקיס, נורית, שבמהלך שהותה של המשפחה בארצות הברית למדה בבית ספר יהודי דתי. "יום אחד חזרה הביתה לאחר הלימודים וראתה את אמא שלה מכינה נקניקייה עטופה בבצק עלים, ואז אמרה לה: 'אמא, מה שאת עושה מזכיר לי מה שלמדנו היום בבית הספר על משה בתיבה'".

קישורים חיצוניים
----------------

* ליאת אלקיים, "ילדים מבשלים, מהדורה חדשה" מאת רות סירקיס | הביצה חזרה לקן, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  ילדים מבשלים (קשה), באתר ידיעות ספרים (ארכיון מתאריך 19 ביוני 2020)
2. ↑  ליאת אלקיים, "ילדים מבשלים, מהדורה חדשה" מאת רות סירקיס, הביצה חזרה לקן, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2010
3. ↑  ‏5 מתכוני ביצה בקן שוברי שגרה, באתר מאקו, 11 במאי 2020
4. ↑  משה בתיבה: כל הטיפים והעצות למתכון המושלם, באתר רשת 13, 16 באוגוסט 2017
5. ↑  הדסה קנטור, 'עברית היא עברית', **הד האולפן החדש** 94 (אביב 2008), 132).
**Las Palabras De Amor** (בעברית: **מילות האהבה**) הוא בלדת רוק של להקת קווין. השיר יצא לאור כסינגל השלישי מאלבומם משנת 1982 Hot Space. השיר מושר רובו ככולו באנגלית, אך גם עם מספר מילים בספרדית. השיר נכתב בידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי וזכה ליותר פופולריות מאשר הסינגל הקודם שהוציאו מאותו אלבום (Body Language), והגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי. למרות התגובות המעורבות לאלבום האם, השיר הפך למועדף על המעריצים מאלבום זה.

רקע לשיר
--------

מילות השיר נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי. את השירה ביצע סולן הלהקה פרדי מרקיורי, ביחד עם בריאן מיי שסיפק קולות הרמוניים גבוהים. השיר נוצר בהשראת מערכת היחסים הקרובה של הלהקה עם מעריציה הארגנטינאים. השיר סימן את הופעתה האחרונה של הלהקה בתוכנית הטלוויזיה Top of the Pops (לאחר שבעבר הלהקה הופיעה בתוכנית זו על מנת לקדם את Seven Seas of Rhye, Killer Queen, Now I'm Here ו-Good Old-Fashioned Lover Boy בהתאמה). בהופעה הממדית הזו, נראה מיי מנגן על פסנתר כנף כמו גם על הגיטרה שלו, ובהקלטה הוא מנגן גם בפסנתר וגם בסינתיסייזר, בנוסף לגיטרות אקוסטיות וחשמליות. מיי שר גם בשירה מובילה יחד עם מרקיורי את השורה ההרמונית "this night and evermore" (הלילה הזה ולנצח) לאורך השיר כולו. במהלך מופע המחווה לפרדי מרקיורי משנת 1992 באצטדיון ומבלי, זה היה השיר השלישי במחצית השנייה של ההופעה, שבוצע ביחד עם קווין וזוקרו (Zucchero). בהופעה משנת 2008 של קווין עם פול רודג'רס "Rock the Cosmos Tour", הוא בוצע במדינות דוברות ספרדית ששר מיי. השיר גם נכנס לאלבום הלהקה Greatest Hits III (אלבום של קווין) והשיר הופיע גם בDVD Greatest Video Hits 2 שיצא בנובמבר 2003.
שחקנית התיאטרון המוזיקלי איליין פייג' הקליטה את השיר באלבומה לקאברים של שיריי קווין "The Queen Album" משנת 1988.

קרדיטים
-------

* פרדי מרקיורי - שירה וקולות רקע.
* בריאן מיי - גיטרה חשמלית וגיטרה אקוסטית, אורגן, קולות רקע ושירה מובילה נוספת.
* רוג'ר טיילור - תופים וקולות רקע.
* ג'ון דיקון - גיטרה בס.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא | תואר |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 10 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 68 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 26 |  |
|  פולין | ZPAV | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 13 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Las Palabras de Amor" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "Las Palabras de Amor" באתר מיוזיק בריינז

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 71eb99d0-5f97-4741-b04a-f9b4ddb62778
* MusicBrainz work: b5bb5c4c-ee04-45e5-a134-796f5893f222

 |
Luperosuchus
זוחל מהסוג Razanandrongobe מעל טרפו
**פסאודוסוכיה** (שם מדעי: ***Pseudosuchia***) היא קבוצה של זוחלים ארכוזאורים קדומים המהווים את אחת משתי קבוצות הארכוזאורים, לצד האוומטאטרסליה. מקבוצה זו התפתחו התנינאים וקרוביהם. פירוש שם הקבוצה הוא: "תנינאי שווא" ("פסאודו" - שקר, בדומה לפסאודו מדע. "סוכיה" - תנין), מאחר שהם כללו מיני תנינים "מזויפים" שלא השתייכו לקבוצת התנינים האמיתיים.

בני קבוצה זו החלו להתפתח מהטריאס התחתון מלפני 250 מיליון שנה, תחילה עם מינים קטנים דמויי-לטאה ולאורך הטריאס הם כללו קבוצות רבות ושונות, מאוכלי עשב שלווים ודוקרניים עד טורפים יבשתיים חזקים, אך כמעט כולם למעט הקבוצה דמויי-תנינאים נכחדו עם הכחדת הטריאס. אלה ששרדו בהמשך המזוזואיקון חיו בתחרות עם הדינוזאורים, אך חלקם כללו מינים ענקיים כמו הדיינוסוכוס, הפורוסזאורוס והסרקוסוכוס שאורכם עד 12 מטרים. חלקם שרדו גם לאחר הכחדת הקרטיקון עד לימינו, בה רובם חיים במקווי מים מתוקים באזורים טרופיים או סובטרופיים.

מאפיינים עיקריים שלהם כללו לסתות ארוכות וצוואר קצר, רגליים קצרות אך בעלות מבנה חזק ולרבים מהם היה שריון עצם גרמי עשוי אוסטאודרם.

מיון
----

* סוג ללא מקור Dasygnathoides - נכחד
* משפחה Ornithosuchidae - נכחדה. בה האורניתוסוכוס והונאטיקוסוכוס
* קבוצה Suchia
	+ סוג ללא מקור Turfanosuchus - נכחד
	+ סוג ללא מקור Koilamasuchus - נכחד
	+ סוג ללא מקור נונדסוכוס (Nundasuchus) - נכחד
	+ סוג ללא מקור Revueltosaurus - נכחד
	+ סוג ללא מקור Ticinosuchus - נכחד
	+ משפחה Erpetosuchidae - נכחדה
	+ משפחה Gracilisuchidae - נכחדה
	+ סדרה אטוזאורים (Aetosauria) - נכחדה
	+ קבוצה Paracrocodylomorpha
		- קבוצה Poposauroidea - נכחדה. בה השובוזאוריים.
		- קבוצה Loricata
			* סוג ללא מקור פרסטוסוכוס (Prestosuchus) - נכחד
			* סוג ללא מקור זאורוסוכוס (Saurosuchus) - נכחד
			* סוג ללא מקור Batrachotomus - נכחד
			* סוג ללא מקור Fasolasuchus - נכחד
			* משפחה Rauisuchidae - נכחדה
			* על-סדרה דמויי תנינאים (Crocodylomorpha)
				+ סדרה תנינאים (Crocodilia)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסאודוסוכיה** בוויקישיתוף
* פסאודוסוכיה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
**קֶדֶשׁ** שבנחלת שבט יששכר מזוהה עם תל אבו קודֵיס, כשלושה ק"מ מדרום-מזרח לצומת מגידו. 

**תל קדש/ תל אבו קודיס**
(למפת הכרמל מוגדלת)תל קדש/ תל אבו קודיס**תל קדש/ תל אבו קודיס**(למפת הכרמל רגילה)תל קדש/ תל אבו קודיס**תל קדש/ תל אבו קודיס**(למפת ישראל רגילה)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**תל קדש/ תל אבו קודיס**תל קדש/ תל אבו קודיס**(למפת ישראל מוגדלת)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**תל קדש/ תל אבו קודיס**תל קדש/ תל אבו קודיס**
תל אבו קודֵיס - מבט מצפון
קדש (יששכר) מופיעה בספר יהושע כאחת מ-31 הערים אותן כבש יהושע (יהושע, י"ב, כ"ב). ברשימה זו היא מופיעה אחרי תענך ומגידו. לאחר מכן הייתה קֶדֶשׁ חלק מנחלת יששכר ונמסרה כעיר לויים לִבְנֵי גֵּרְשׁוֹם: "לִבְנֵי גֵּרְשׁוֹם ... וּמִמַּטֵּה יִשָׂשכָר אֶת קֶדֶשׁ וְאֶת מִגְרָשֶׁיהָ, אֶת דָּבְרַת וְאֶת מִגְרָשֶׁיהָ" (דברי הימים א', ו', נ"ז). 

בפסוק המקביל בספר יְהוֹשֻׁעַ, העיר נקראת בשם "קִשְׁיוֹן": "וּמִמַּטֵּה יִשָּׂשכָר אֶת קִשְׁיוֹן וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ, אֶת דָּבְרַת וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ" (יהושע, כ"א, כ"ח). יש המפרשים לכן שמדובר באותו מקום, או במסורות זיהוי שונות, או בשיבוש שחל באחת או בשתי הרשימות.

למרות קרבתה למגידו, אין קשר בינה לבין קדש נפתלי, עירו של ברק בן אבינועם, המזוהה בח'ירבת קדיש שממזרח לפוריה. ואולם ייתכן כי היא העיר קדש, הסמוכה למקום מושבה של יעל אשת חבר הקיני: "וחבר הקיני נפרד מקין מבני חובב חותן משה, ויט אוהלו עד אילון בצעננים אשר את קדש" (שופטים, ד', י"א).

כמו כן, אין לבלבל בין קדש שבנחלת שבט יששכר לבין קדש שבגליל העליון, המכונה "קדש בגליל בהר נפתלי" (יהושע, כ', ז'), קדש זו מזוהה בגן הלאומי "תל קדש", כשני ק"מ ממערב לצומת ישע.

תל אבו קודֵיס - מבט ממזרח
הארכאולוגים אפרים שטרן ויצחק בית אריה ערכו במקום חפירה בשנת 1968 מטעם אוניברסיטת תל אביב, ובה נתגלו שכבות יישוב אחדות, ביניהן ארבע שכבות שונות מתקופת הברזל, ששתיים מתוכן חרבו כתוצאה ממלחמות. באחת משכבות אלו נתגלה מזבח קטורת ולו ארבע קרנות, עשוי אבן גיר.

לקריאה נוספת
------------

* אפרים שטרן, "תל קדש", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, כרך 4, עמ' 1347–1348

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי גל, **רמת יששכר: התישבות קדומה באזור שולים**, תל-אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ם, עמ' 96
2. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על קֶדֶשׁ, כרך ז', עמ' 39
3. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על קִשְׁיוֹן, כרך ז', עמ' 281
**Investing.com** הוא פורטל ואתר אינטרנט כלכלי, אחד משלושת האתרים הכלכליים הגדולים בעולם. נכון ל-2019, החברה מעסיקה כ-300 עובדים ברחבי העולם, עם משרדים ראשיים בתל אביב, ישראל. נכון לדצמבר 2020, האתר מדורג במקום ה-199 ברשימת האתרים הפופולריים ביותר, לפי הדירוג של חברת אלכסה, וגולשים בו מדי חודש למעלה מ-46 מיליון משתמשים.

סקירה
-----

האתר מספק מידע אודות מכשירים פיננסיים ומציע גישה לכלי שוק כגון, מחשבוני המרה, תיקי השקעות אישיים, מטבעות קריפטוגרפיים, מידע אודות מדדי מט"ח, אג"ח, שערי ריבית, אופציות וחוזים עתידיים. הפלטפורמה מספקת ניתוחים, מבזקים ונתונים בזמן אמת עבור בורסות ברחבי העולם.

האתר החל בשם "Forexpros", ובשנת 2012 רכש את כתובתו הנוכחית - investing.com - תמורת 2.45 מיליון דולר, בעסקת הדומיין השנייה בגודלה בעולם באתר שנה.

Investing.com השיק אפליקציה לאנדרואיד בספטמבר 2013 ואפליקציית iOS כשנה לאחר מכן. ב-2018, לאתר היו מהדורות ב-42 שפות.

ב-2021 פורסם כי החברה נרכשה על ידי קרן בינלאומית בכחצי מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Investing.com (בעברית)
* Investing.com, ברשת החברתית פייסבוק

* Investing.com, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר TechCrunch

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eytan Halon, Investing.com aims to remove fear factor from personal finances, JPOST, ‏27 במאי 2019
2. 1 2 3  עמרי זרחוביץ', ‏מתחת לרדאר ובלי ששמנו לב צמח בישראל אחד מאתרי שוק ההון המצליחים בעולם, באתר גלובס, 3 בפברואר 2019
3. ↑  investing.com, באתר אלכסה
4. ↑  רועי גולדנברג, ‏השם עושה הכול: הדומיין Investing.com נרכש ב-2.45 מ' ד', באתר גלובס, 12 בדצמבר 2012
5. ↑
6. ↑  חזי שטרנליכט, הנהלת אתר אינווסטינג לחצה – והמייסד יצא לאקזיט של חצי מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 22 באפריל 2021
**נאוטיקה** (באנגלית: **Nautica**) היא חברת אופנה אמריקאית שהוקמה ב-1983 על ידי המעצב האמריקאי יליד-טאיוואן דייוויד צ'ו.

פעילות
------

המותג מוכר ביגוד לגברים, נשים וילדים, אביזרי אופנה, כלי בית ובשמים. כיום החברה היא חלק מתאגיד הביגוד האמריקאי VF(אנ') ונחשבת לחברה בין הגדולות בעולם

נאוטיקה משתמשת בלוגו הספינקר (סוג מיוחד של מפרש) כ"סמל של הרפתקה, פעולה וקלאסיקה" במטרה לשקף את אחד ההישגים הראשונים של האנושות: חקירת העולם בעזרת הים. משמעות השם נאוטיקה הוא "של הים" מלטינית.

החברה מפעילה מאות סניפים ברחבי העולם. 

הזכויות על מותג החברה בישראל הוחזקו בידי חברה פרטית של חיים סקאל ולמותג הייתה חנות אחת בקניון ארנה הרצליה. אולם בשנת 2007 נרכשו הזכויות על המותג בישראל על ידי חברת SBN, מיזם משותף של סקאל ספורט בע"מ ובריל תעשיות נעליים בע"מ בחלקים שווים. נכון ל-2021 פועלות בישראל 22 חנויות של המותג. בנוסף, נמכר המותג ברשת החנויות "אמפוריום".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאוטיקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נאוטיקה (באנגלית)
* נאוטיקה, ברשת החברתית פייסבוק

* נאוטיקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* נאוטיקה, ברשת החברתית אינסטגרם

* נאוטיקה, באתר פינטרסט
**מוריץ הרמן יעקובי** (בגרמנית: **Moritz Hermann von Jacobi**; ברוסית: **Борис Семёнович Якоби**‏; 21 בספטמבר 1801 - 10 במרץ 1874) היה מהנדס, ממציא ופיזיקאי פרוסי ממוצא יהודי שהתגורר רוב חייו ברוסיה. אחיו של קרל גוסטב יעקב יעקובי, מתמטיקאי מפורסם.

חייו
----

יעקובי נולד בפוטסדם במשפחה יהודית. אביו היה בנקאי. הוא למד באוניברסיטת ברלין והמשיך באוניברסיטת גטינגן. עם סיום הלימודים החל לעבוד במשרד ממשלתי. בשנת 1833 הוא עבר לקניגסברג בה אחיו קרל גוסטב יעקב יעקובי היה מלמד באוניברסיטה. בהיותו בקניגסברג הוא הצליח לבנות מנוע חשמלי מהראשונים בעולם. בעקבות הפרסומים, הוא הוזמן להיות פרופסור באוניברסיטת דרפט. בשנת 1837 הוא הגיש דו"ח בנושא ניצול אנרגיה חשמלית למשרד החינוך של רוסיה. בעקבות הדו"ח הוא קיבל מלגה גדולה מהממשלה ועבר לסנקט פטרבורג. בשנת 1839 הוא בנה מנוע חשמלי שהיה מיועד לסירה. באמצעות המנוע, סירה ובה 14 נוסעים הייתה יכולה לשייט במהירות של 6 ק"מ בשעה.

בשנת 1838 הגיע יעקובי להמצאתו הגדולה - שיטת כיסוי מתכות באמצעות חשמל, שנקראה גלבנופלסטיקה, אז תחום חדש באלקטרוכימיה. על המצאה זו קיבל מדליית זהב בתערוכה עולמית בפריז בשנת 1840. בשנים 1842–1845 הוא ניהל בניית קו טלגרף בין סנקט פטרבורג לבין צארסקויה סלו.

במסגרת המחקרים שלו בתחום החשמל גילה חוק ההספק המרבי הנושא את שמו.

בהיותו מרצה באקדמיה להנדסה צבאית עשה מחקרים בתחום המיקוש הימי וקרקעי.

בשנת 1847 נבחר לחבר של האקדמיה הרוסית למדעים.

בשנת 1867 היה נציג רוסי בוועדת מדידות שהתקיימה בפריז. במסגרת הוועידה הוא היה בין התומכים בהנהגת השיטה המטרית.

נפטר מהתקף לב והוטמן בבית העלמין הלוטרני בסנקט פטרבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוריץ הרמן יעקובי** בוויקישיתוף
* חוק יעקובי
* מוריץ הרמן יעקובי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502662705171
* GND: 100501133
* ISNI: 0000 0001 2117 7575
* LCCN: nr89003445
* NKC: mzk2005269743
* NLP: a0000003190865
* NTA: 133259811
* RERO: 02-A000093207
* SUDOC: 08204628X
* VcBA: 495/181063
* VIAF: 2313155
* WorldCat: lccn-nr89003445

 |
**מתיי וידרה** (בצ'כית: **Matěj Vydra**; נולד ב-1 במאי 1992) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת החלוץ בוויקטוריה פילזן ובנבחרת צ'כיה.

קריירת מועדונים
---------------

וידרה התחיל את הקריירה שלו בויסוצ'ינה ג'יהלאווה. בינואר 2010 וידרה חתם בבאניק אוסטרבה ששילמה תמורת כ-20 מיליון קורונות צ'כיות. בבאניק וידרה שיחק 14 משחקים וכבש ארבעה שערים. בסיום העונה אף נבחר לתגלית העונה בליגה הצ'כית.

ביוני 2010 וידרה חתם באודינזה מהסרייה א'. ב-9 באפריל 2011 וידרה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לרומא. באוגוסט 2011 הושאל לקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה, אך בינואר עזב את הקבוצה עקב פציעה.

ביולי 2012 וידרה הושאל ווטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-18 באוגוסט 2012 וידרה הבקיע את השער הראשון שלו במועדון בניצחון 2-3 נגד קריסטל פאלאס. את עונתו הראשונה במועדון סיים עם 22 שערים ב-44 משחקי ליגה ואף נבחר לשחקן השנה בשנת 2013. ב-13 באוגוסט 2013 וידרה הצטרף לוסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג.

ב-26 ביוני 2014 הושאל לווטפורד עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה. את העונה וידרה סיים עם 16 שערים ועזר לווטפורד להעפיל חזרה לפרמייר ליג, דבר שהוביל למימוש האופציה עליו ווידרה חתם לחמש שנים. אולם, ב-1 בספטמבר 2015 וידרה הושאל לרדינג תמורת 2.5 מיליון פאונד. ב-19 בינואר 2016 וידרה כבש שלושער בניצחון 2-5 נגד האדרספילד טאון.

ב-27 באוגוסט 2016 וידרה חתם לארבע שנים בדרבי קאונטי תמורת 8 מיליון פאונד. ב-25 בנובמבר 2017 כבש שלושער בניצחון 0-3 נגד מידלסברו. באפריל 2018 נכלל בנבחרת העונה של הפוטבול ליג וקיבל שני פרסים על היותו שחקן השנה בליגה.

ב-7 באוגוסט 2018 וידרה חתם בברנלי לשלוש שנים. ב-22 בספטמבר וידרה הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 0-4 נגד בורנמות'.

ב-15 בפברואר 2020, וידרה בישל את שער הליגה הראשון שלו מאז ספטמבר 2018 בניצחון 2-1 מול סאות'המפטון, שער זה נבחר מאוחר יותר כשער החודש של הפרמיירליג לפברואר.

בינואר 2023 חתם בוויקטוריה פילזן.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, וידרה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה. באוגוסט 2012 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחקים נגד דנמרק ופינלנד. ב-8 בספטמבר של אותה שנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד דנמרק.

ב-26 במרץ 2013 וידרה צמד בניצחון 0-3 נגד ארמניה.

וידרה השתתף עם הנבחרת ביורו 2020.

תארים
-----

אישיים
* נבחרת העונה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2012/2013, 2017/2018
* כדורגלן השנה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2013
* נעל הזהב בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2017/2018
* שחקן השנה בדרבי קאונטי: 2017/2018
* שער החודש בפרמייר ליג: פברואר 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיי וידרה** בוויקישיתוף
* מתיי וידרה, ברשת החברתית פייסבוק
* מתיי וידרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת צ'כיה – יורו 2020** |
| --- |
| 1 ואצליק • 
2 קדראבק • 
3 צ'לוסטקה • 
4 בראבץ • 
5 צופאל • 
6 קאלאס • 
7 ברק • 
8 דרידה • 
9 הולש • 
10 שיק • 
11 קרמנצ'יק • 
12 מסופוסט •
13 שבצ'יק • 
14 ינקטו •
15 סוצ'ק •
16 מנדוס •
17 זימה •
18 בוריל •
19 הלוז'ק •
20 וידרה •
21 קראל •
22 מאתיו •
23 פבלנקה •
24 פקהארט •
25 פשק •
26 סאדילק •
מאמן: שילהאבי | צ'כיהצ'כיה |