recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרננדו אמורבייטה** (נולד ב-29 במרץ 1985) הוא כדורגלן עבר ספרדי-ונצואלי ששיחק בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

אמורבייטה נולד בקנטאורה שבוונצואלה להורים ממוצא בסקי. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אתלטיק בילבאו ובעונת 2005/2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בעונת 2006/2007 עזב את קבוצת המילואים והצטרף רשמית לסגל הקבוצה הראשונה בה רשם 27 הופעות בליגה ועוד אחת בליגה. הוא פתח בהרכב הקבוצה בגמר הליגה האירופית 2012, בו הפסידה בילבאו 3-0 לאתלטיקו מדריד.

ב-15 באפריל 2013 חתם בפולהאם על חוזה לשלוש שנים. החוזה נכנס לתוקף ב-1 ביולי יממה לאחר שסיים את חוזהו בבילבאו. ב-14 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בפולהאם בתיקו 1-1 נגד וסט ברומיץ' אלביון. ב-22 במרץ 2012 הורחק לאחר כניסה בדויד סילבה במשחק בו הפסידה פולהאם 5-0 למנצ'סטר סיטי. ב-26 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו בפולהאם בתיקו 2-2 נגד הול סיטי. ב-6 במרץ 2015 הורחק במשחק החזרה שלו נגד בורנמות' לאחר שנעדר 3 חודשים עקב פציעה

ב-25 במרץ 2015 הושאל למידלסברו עד לסיום העונה. ב-8 במאי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בבורו במשחק במסגרת פלייאוף הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ נגד ברנטפורד. אמורבייטה נכנס בדקה ה-73 במצב של 1-1 והבקיע את שער הניצחון עבור קבוצתו. בתחילת עונת 2015/2016 הושאל שוב לבורו לחצי שנה ובתום תקופת ההשאלה חזר לפולהאם.

ב-22 ביולי 2016 חתם בספורטינג חיחון לשלוש שנים.

ב-10 ביולי 2017 חתם באינדפנדיינטה מליגת העל הארגנטינאית.

ב-14 בינואר 2019 אמורבייטה חתם בסרו פורטניו מליגת העל הפרגוואית.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו שיחק אמורבייטה בנבחרת הנוער של ספרד לצד חאבייר גארידו וסרחיו ראמוס וזכה עימה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2004. כעבור שנתיים הצהיר כי הוא מעוניין לייצג את נבחרת ונצואלה אך מכיוון ששיחק בנבחרת הנוער של ספרד לא היה זכאי לייצג את ונצואלה. באוגוסט 2008 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד דנמרק, אך לא שותף במשחק עצמו.

בשנת 2009 שינתה פיפ"א את החוק וקבעה כי שחקן ששיחק עבור נבחרת צעירה כלשהי יכול עדיין להתחרט ולייצג נבחרת אחרת ולכן ייצוג ונצואלה בזירה הבינלאומית עלתה שוב על הפרק. ב-2 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1-0 לארגנטינה. ב-11 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת נגד אותה ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 שהיה גם שער הניצחון. זהו היה הניצחון הראשון של ונצואלה על ארגנטינה אי פעם. אמורבייטה נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2015 ובנובמבר של אותה שנה פרש מהנבחרת. אמורבייטה אף שיחק עבור נבחרת חבל הבסקים שהיא נבחרת שאינה חברה בפיפ"א.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פרננדו אמורבייטה** |

* פרננדו אמורבייטה, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

  


| **נבחרת ונצואלה – קופה אמריקה 2015** |
| --- |
| 1 ברוחה • 
2 אנחל • 
3 טונייס • 
4 ויסקרונדו • 
5 אמורבייטה • 
6 סיצ'רו • 
7 מיקו • 
8 רינקון • 
9 רונדון • 
10 ורגאס • 
11 גונסאלס • 
12 דני •
13 סייחס • 
14 לוסנה •
15 גרה •
16 רוסאלס •
17 ג'וסף •
18 אראנגו •
19 אקוסטה •
20 פרוסו •
21 ריבאס •
22 מורייו •
23 פרינייס •
מאמן: סנוויסנטה | ונצואלהונצואלה |
**קרב סינוויט** (באנגלית: **Battle of Cynwit**, מאוית גם כ-**Cynuit**) נערך ב-878 בין האנגלו-סקסונים של ממלכת וסקס לוויקינגים הדנים סמוך למצודה המכונה "סינוויט", במיקום לא ברור, והסתיים בניצחון האנגלו-סקסונים. אתרים אפשריים לקרב כוללים את מחנה קנינגטון שבסאמרסט, וגבעת קאונטיסברי, אשר בדבונשייר.

מעבר לניצחון האנגלו-סקסוני בסינוויט, שהדף פלישה מקומית, הייתה לקרב גם חשיבות אסטרטגית, היות שנמנעה תנועת מלקחיים אפשרית מצד הדנים, אשר לאחר כיבוש צ'יפנהאם תכננו לנתק את דרכי נסיגתו של המלך הנמלט, אלפרד, ולהשתלט על ממלכתו.

רקע
---

כוח דני בפיקודו של אובה רגנרסון, אחיהם של איבר חסר העצמות ושל האלפדן, הפליג בתעלת בריסטול עם 23 ספינות ונחת בחוף הצפוני של דבונשייר, בלוויית 1,200 לוחמים. הדנים נתקלו בכוח ההגנה האנגלו-סקסוני של המחוז, בפיקודו של אודה, רוזן דבון, אשר התבצרו במצודה המכונה "סינוויט".

מצור וקרב
---------

סינוויט לא הייתה מבוצרת היטב, וכללה בעיקר סוללת עפר היקפית וגבוהה, אך כמות הלוחמים שבה הרתיעה את אובה ואנשיו, אשר העדיפו לצור על המצודה במקום לתקוף חזיתית, בתקווה שהמחסור במים יגרום לאנשיה להיכנע במהירות.

מן העבר השני, חששו אודה ואנשיו מאותו המצב בדיוק, ועל כן, פרצו מן המצודה ותקפו עם עלות השחר. הדנים המופתעים נסו אל ספינותיהם תוך שהם סופגים אבדות כבדות. בין 840 ההרוגים היה גם מנהיגם, אובה. בין השלל שנתפס היה גם נס העורב המקודש של הדנים, אשר נחשב על ידם כבעל כוחות פלאיים.

תוצאות הקרב
-----------

ככל הנראה, נועדה התקפת צבאו של אובה לסייע לגות'רום כחלק מתנועת מלקחיים אשר נועדה לנתק את דרכי הנסיגה של אלפרד מלך וסקס, להביא ללכידתו או הריגתו ולכבוש את ממלכתו, בדומה לגורלם של מלכי מזרח אנגליה ונורת'מבריה וממלכותיהם. ייתכן גם שאובה היה אופורטוניסט שניסה לנצל את העובדה שהאנגלו-סקסונים היו עסוקים בלחימה מול גות'רום כדי להגיע להשגים בחלק לא מוגן של הממלכה.

אף על פי שהוא מוזכר בכרוניקה האנגלו-סקסונית רק בקצרה חשוב הקרב מהסיבות הבאות: את הניצחון נחלו כוחות אנגלו-סקסוניים שלא הונהגו על ידי המלך אלפרד, אשר עמד באותו הזמן בראש ההתנגדות לפלישה הוויקינגית, בתקופה אותה מציינת הכרוניקה כ"כולם שועבדו מלבד אלפרד".

בנוסף, הצלחתם של אודה ואנשי המחוז שלו מתבטאת לא רק בהריגתו של אובה, אלא גם בלכידתו של נס העורב (Hrefn), לו הייתה חשיבות דתית ומורלית עבור הדנים. לכידת הנס מצוינת בכרוניקה, המקום היחיד בו נזכרת תפיסה של פריט מסוג זה בכל הקרבות המרובים אשר נערכו כנגד הדנים.

לקריאה נוספת
------------

* Abels, Richard. **Alfred the Great: War, Kingship and Culture in Anglo-Saxon England**. Routledge, 2013. מסת"ב 1317900413
* Kendrick, T. D. **A History of the Vikings**. Courier Corporation, 2004. מסת"ב 048643396X
* Swanton, Michael (Ed.). **The Anglo-Saxon Chronicle**. Psychology Press, 1998. מסת"ב 0415921295

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Kendrick, עמוד 238
2. ↑  Abels, עמודים 153–154
3. 1 2 3  Abels, עמוד 154
4. ↑  Swanton, עמודים 75, 77
5. ↑  Swanton, עמוד 75
6. ↑  Swanton, עמוד 77

| פלישות הוויקינגים לאיים הבריטיים |
| --- |
| הצבא הוויקינגי הגדול **(865 - 878)** | אנגלפילד • רדינג • אשדון • בסינג • מרטון • וילטון • סינוויט • אדינגטון |
| דנלואו | בטינגטון • סטמפורד (894) • הולם • טטנהאל • טמפספורד • דרבי • סטמפורד (918) • קורברידג' • ברוננבורג • סטיינמור • מלדון • אלטון הראשון • יום סנט ברייס • פינהו • רינגמר |
| קנוט הגדול **(1015 - 1016)** | אסאנדון • ברנטפורד |
| האראלד הארדרדה **(1066)** | פולפורד • גשר סטמפורד |
**חצי האי קייב** (באנגלית: **Kiev Peninsula**; בבולגרית: **полуостров Киев**) הוא חצי אי, המכוסה ברובו קרח, בצד המערבי של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

לחצי האי צורת אליפסה, והוא בולט לתוך הים לכיון צפון-מערב. חצי האי גובל במפרץ פלאנדרז שמצפון-מזרח לו, ובמפרץ באסקוצ'אה, שמדרום מערב לו.

תעלת למייר ומצר פנולה מפרידים בין חצי האי לבין ארכיפלג וילהלם שמצפון מערב לו.

בקצה הצפוני של חצי האי מצוי כף רנאר, המהווה את גבול בין חוף גרהאם שמדרום-מערב לכף רנאר, לבין חוף דאנקו הממוקם מצפון-מזרח לכף רנאר.

הר דמריה ממוקם בחוף המערבי של חצי האי.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי חצי האי

חצי האי מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1976.

### מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של בולגריה.

חצי האי נקרא על שם העיר קייב, בירת אוקראינה.

השם ניתן בשל העובדה שהבסיס האנטארקטי האוקראיני ורנדסקי ממוקם על האי גאליגנז הסמוך.

לקריאה נוספת
------------

* הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)

  

• O. Mytrokhyn, V. Bakhmutov, **Geological research during 25-th Ukrainian Antarctic Expedition, February – April 2020: Kiev Peninsula of the Graham Coast**, onference Proceedings, XIV International Scientific Conference "Monitoring of Geological Processes and Ecological Condition of the Environment", Nov 2020, Volume 2020, p.1 - 5 DOI: 

  

• Savenko, O.. (2020), **Sightings of Antarctic minke whales, Balaenoptera bonaerensis, near the Kiev Peninsula (West Antarctica) during the summer period of 2019**, Ukrainian Antarctic Journal. 68-74. 10.33275/1727-7485.2.2020.654

  

 מבט על ההרים שבמערב חצי האי קייב מהאי פטרמן

קישורים חיצוניים
----------------

* חצי האי קייב באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* חצי האי קייב באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור המפרצון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix
* תצלום לוויין של אזור חצי האי קייב

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
2. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
**קונרד כהן** (בגרמנית: **Conrad Cohn**; ‏25 בנובמבר 1901, ברסלאו - 15 באוגוסט 1942, מחנה הריכוז מאוטהאוזן) היה עורך דין גרמני ממוצא יהודי, פעיל הקהילה היהודית בגרמניה שנרצח בשואה.

חייו
----

כהן היה בנו של פקיד במערכת הבריאות. הוא למד בגימנסיה Johannes-Gymnasium בברסלאו, ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת פרייבורג ובאוניברסיטת ברסלאו. את הדוקטורט קיבל בשנת 1924 בברסלאו על עבודת גמר בנושא "הטבע המשפטי של תשלום הג'ירו (אנ')".

כהן היה עורך דין בבית הדין האזורי הגבוה בברסלאו. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, ותחילת רדיפת יהודי גרמניה הנאצית, נאסר עליו לעבוד. הוא עבד בהנהלה של קהילת בית הכנסת בברסלאו. תפקידו האחרון שם היה מנהל אדמיניסטרטיבי. משנת 1937 הועסק בברלין כראש מחלקה בנציגות הארצית של יהודי גרמניה.

מיולי 1939 עמד כהן בראש מחלקת הרווחה של הנציגות, למרות שלא עמד בתנאי הסף ולא היה בעל ניסיון רלוונטי. הוא פיקח על חנה קרמינסקי (רווחה כללית) ו-ולטר לוסטיג (בריאות). בנוסף, היה אחראי על הכשרה מקצועית וארגון מקצועי מחדש במחלקה להכנה להגירה. אשתו ליאונור הנרייט עבדה בנציגות הארצית כקלדנית. לזוג נולדה בת אחת, מריאן, ב-31 במרץ 1931 בברסלאו. המשפחה התגוררה עם הוריו של כהן ברח' ליצנבורגר 8, שם הועסקה אינגה דויטשקרון כעוזרת בית עד אפריל 1940.

לאחר בחירות בפברואר 1940, באישור הנאצים, נבחר כהן לוועד המנהל של הנציגות הארצית. באביב 1942 נעצר וגורש למחנה ריכוז. ככל הנראה נספה במחנה הריכוז זקסנהאוזן. לפי ברטולד סימונסון, כהן התאבד במחנה הריכוז מאוטהאוזן. אשתו ובתו גורשו ב-26 ביוני 1942 עם הטרנספורט ה-16 מגרמניה למזרח ונרצחו בשואה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ernst G. Lowenthal: Bewährung im Untergang, Deutsche Verlags-Anstalt, 1966, S. 36f.
2. ↑  Lowenthal, pp. 36 ff.
3. ↑  Gudrun Maierhof: Selbstbehauptung im Chaos: Frauen in der jüdischen Selbsthilfe 1933–1943; Campus Verlag, 2002, S. 358
4. ↑  Wolf Gruner: Öffentliche Wohlfahrt und Judenverfolgung. Wechselwirkung lokaler und zentraler Politik im NS-Staat (1933–1942), München 2002, S. 222
5. ↑  Beate Meyer, Hermann Simon, Chana C. Schütz, Stiftung Neue Synagoge Berlin-Centrum Judaicum: Juden in Berlin 1938-1945, Berlin 2000, S. 297
6. ↑  Gudrun Maierhof: Selbstbehauptung im Chaos: Frauen in der jüdischen Selbsthilfe 1933–1943; Campus Verlag, 2002, S. 213

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 125243944
* VIAF: 3427685
* WorldCat: viaf-3427685

 |
סמל העיר מאסטריכט
**מועדון הכדורגל החברתי מאסטריכט** (בהולנדית: **Maatschappelijke Voetbal Vereniging Maastricht**) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר מאסטריכט שמתמודד בליגה ההולנדית השנייה. נוסד ב-2 באפריל 1902. עד עונת 2010/11 נקרא בשם **MVV** (הולנדית: Maastrichtse Voetbal Vereniging). הקבוצה משחקת את משחקי הבית באצטדיון דה גסלט, עם קיבולת של 10,000 צופים.

מכיוון שהלוגו שלהם מבוסס על סמל העיר, מלאך שמחזיק מגן אדום עם כוכב לבן, הם מכונים "דה סטרנדראגרס" (de Sterrendragers, "עוטי הכוכבים") ובניב מקומי, "Us MVV'ke" ‏("MVV הקטן שלנו"). עד 2011, המועדון היה רק "מועדון הספורט של מאסטריכט" (Maastrichtse Voetbal Vereniging), עד שהשם הרשמי שונה.

בעונת 2016/17 שיחק המועדון בליגה ליגת המשנה ההולנדית וסיים במקום ה-7. ההישג הגבוה ביותר באליפות הולנד הוא המקום הרביעי בעונת 1956/57. הישג השיא של הקבוצה בגביע ההולנדי הוא העפלה לשלב רבע הגמר חמש פעמים (1963, 1977, 1985, 1996, 2006).

אצטדיון הקבוצה
--------------

אצטדיון דה גסלט במאסטריכט.
בימים הראשונים MVV החליפה מגרש לעיתים קרובות, והתחילה במשחקי קידום מכירות בכיכר Vrijthof. הם עברו למסלול אופניים בקצה העיר, לפני שסוף סוף יצרו מגרש משלהם במיקום בושפורט. האצטדיון קיבל את אותו השם. טוענים ששחקני MVV הראשונים עצמם השתילו את הדשא כדי ליצור מגרש משחקים. בהמשך נבנו יציעים, שופרו והוגדלו בתקופות שונות.

בינואר 1962 הקבוצה עברה למקום הנוכחי בשטח גסלט (Geusselt). שוב, שם המיקום הפך גם לשם האצטדיון. הגסלט הוקם מחדש בהזדמנויות שונות. בשיפוץ מרכזי ראשון הוסר המסלול האתלטי, המגרש הוזז והיציעין שנבנו צמצמו את מספר המושבים וכיום האצטדיון יכול להכיל כ-10,000 איש.

סגל
---

### שחקנים נודעים בעבר ובהווה

* בלגיהבלגיה אריק גרטס
* דנמרקדנמרק קנת פרז
* קנדהקנדה ריצ'רד הייסטינגס
* הולנדהולנד וילפרד באומה
* הולנדהולנד ווילי ברוקומפ
* הולנדהולנד בארי הולשוף
* פינלנדפינלנד טימו סטאוויצקי
* רוסיהרוסיה אריק קורצ'אגין

תארים
-----

ליגת המשנה ההולנדית
* **זכייה:** 1984, 1997

גביע אינטרטוטו
* **זכייה:** 1970

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאסטריכט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מאסטריכט (בהולנדית)
* מאסטריכט, ברשת החברתית פייסבוק

* מאסטריכט, ברשת החברתית טוויטר

* מאסטריכט, ברשת החברתית אינסטגרם

* מאסטריכט, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Meer dan één eeuw veerkracht" (בהולנדית). mvv.nl. אורכב מ-המקור ב-2013-08-20. נבדק ב-2013-07-25.

| הולנדהולנד ליגת המשנה ההולנדית, עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פנלו • דן האג • חרונינגן • דה חראפסחאפ • דן בוס • פ.צ. דורדרכט • פ.צ. איינדהובן • אמן • הלמונד ספורט • M.V.V מאסטריכט  נאק ברדה • רודה • טלסטאר ספורטקלאב • טופ אוס • וילם II • קמבור • יונג פ.צ. אוטרכט • יונג פ.ס.ו • יונג א.ז • אייאקס II |

 |
הפיאנו נובילה של קדלסטון הול, אליה ניתן להגיע דרך גרם המדרגות החיצוני
**פיאנו נובילה** (מאיטלקית: **Piano nobile** - קומת או מפלס האצולה) היא הקומה הראשית של בית גדול, הנבנית בדרך כלל באחד הסגנונות של אדריכלות הרנסאנס הקלאסית. קומה זו מכילה את חדרי השינה וחדרי קבלת הפנים העיקריים של הבית.

הפיאנו נובילה היא בדרך כלל הקומה הראשונה או השנייה מעל קומת הקרקע, המכילה חדרים קטנים יותר וחדרי שירותים. אחת הסיבות לכך הייתה שמהחדרים הראשיים ניתן יהיה להשקיף על נוף יותר רחב, אך גם להימנע מההמולה והריח של הרחוב במידת האפשר. דוגמה לכך ניתן לראות בוונציה, שבה ניתן להבחין בקלות בפיאנו נובילה של ארמונות רבים, כיוון שיש בה מאפיינים גדולים יותר כגון חלונות, מרפסות ולוג'יות. מבנים הבנויים באופן זה הם הפאלאצו פוסקארי, קא' ד'אורו, קא' ונדראמין קאלרגי, ופאלאצו בארבאריגו.

חלונות גדולים יותר בהשוואה לקומות אחרות הם מאפיין בולט של הפיאנו נובילה. באנגליה ובאיטליה הוקמו מבנים רבים שהגישה אל הפיאנו נובילה שלהם הייתה דרך גרם מדרגות מקושט, שחסך ממבקרים רמי-מעלה את הצורך להיכנס לבית דרך קומת המשרתים. קדלסטון הול הוא דוגמה לכך באנגליה, כמו גם וילה קפרה "לה רוטונדה" באיטליה.

בבתים רבים הייתה קומה משנית בחשיבותה מעל הפיאנו נובילה, שהכילה חדרים פרטיים לשימוש המשפחה שהתגוררה במקום כשלא התארחו שם אנשים רמי-מעלה. מעל קומה זו הייתה בדרך כלל עליית הגג, שגם בה התגוררו אנשי צוות.

באיטליה היה נהוג לבנות מדי פעם את ה**סקונדו פיאנו נובילה**, כלומר, הקומה הראשית השנייה. במקרים אלו תוארה הפיאנו נובילה הראשית כ**פרימו פיאנו נובילה**, על מנת ליצור הבחנה בין שתי הקומות. למרות השימוש שנעשה במונחים אלה, הם אינם נכונים מבחינה טכנית, כיוון שהפיאנו נובילה הכילה תמיד את החדרים הגדולים ביותר, כך שהקומה השנייה הנקראת כך לא יכולה להיות הגדולה ביותר. מונח זה לא היה בשימוש בבריטניה.

סוג זה של סידור קומות היה בשימוש באירופה כל זמן שבנו בתים גדולים בסגנונות קלאסיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פיאנו נובילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7715137-9
* VIAF: 305232861
* WorldCat: viaf-305232861

 |
**קוּנָשִׁיר** (ברוסית: **Кунаши́р**; ביפנית: **国後島**; באיינו: **クナシㇼ** או **クナシㇽ**) הוא אי בים אוחוצק מקבוצת האיים הקוריליים הדרומיים. האי מוחזק כיום בידי רוסיה, אך יפן טוענת לריבונות עליו, כמו על שאר האיים הקוריליים הדרומיים. שמו בא משפת האיינו, ומשמעותו היא "האי השחור" או "אי העשב".

היסטוריה
--------

בשנת 1789 היה קונשיר שדה הקרב של קרב מנשי-קונשירי, שבו מרדו האיינו נגד המתיישבים והסוחרים היפנים.

הימאי הרוסי וסילי גולובנין ניסה למפות ולחקור את האי בשנת 1811, אבל נתפס על ידי הרשויות היפניות ונכלא למשך שנתיים. בהמשך האי היה בשליטה רוסית, אך בשנת 1875 בהתאם להסכם בין יפן לבין אימפריה רוסית הוא עבר ליפן.

במבצע סערת אוגוסט בשלהי מלחמת העולם השנייה כבשה ברית המועצות את האיים הקוריליים. ב-1 בספטמבר 1945, יום טרם החתימה על מסמכי הכניעה של יפן במלחמת העולם השנייה, ובהתאם להחלטות שהתקבלו בוועידת יאלטה, קיבלה ברית המועצות את הריבונות על האיים הקוריליים. זאת, אף שיפן אינה מחשיבה את האיים הקוריליים הדרומיים כחלק מהאיים הקוריליים וטוענת לריבונות על איים אלה.

גאוגרפיה
--------

הר הגעש מנדלייב
נהר גופריתי באי
שטחו של האי 1,490 קמ"ר, אורכו 123 ק"מ ורוחבו נע בין 4 ל-30 ק"מ. את האי מקיפים מצרי הים: מצר יקטרינה, המפריד אותו מהאי איטורופ, ומצר נמורו (מצר קונשיר), מצר איזמנה ומצר יוז'נו-קורילסק, המפרידים אותו מהאי הוקאידו.

האי נוצר מארבעה הרי געש נפרדים שהתאחדו לאי אחד: טיאטיה, סמירנוב, מנדלייב וגולובנין. הרי געש אלה עודם פעילים, וביניהם אזורי שפלה שבהם אגמים ומעיינות חמים. את האי מרכיבים סלעים געשיים וסלעים גבישיים. האקלים בו הוא אקלים יבשתי לח עם משקעים כבדים בסתיו וטמפרטורות מרביות באוגוסט וספטמבר. הצמחייה כוללת בעיקר אשוחית, אורן, אשוח ויערות נשירים עם ליאנה וחזרן. ההרים מכוסים בשדר, באורן ננסי סיבירי ובעשבים.

היישוב הגדול ביותר בקונשיר הוא יוז'נו-קורילסק, שהוא גם בירת הנפה הנושאת שם זה.

אוכלוסייה
---------

האוכלוסייה היפנית שהתגוררה באי לפני העברתו לברית המועצות עזבה את האי והוא יושב מחדש על ידי אזרחי ברית המועצות. לאחר רעידת האדמה שפגעה באיים הקוריליים ב-1994, כשליש מתושבי האי עזבו. בשנת 2017 עמד מספר התושבים על 9,450. באיוז'נו קורילסק מתגוררים מעל ל-7000 תושבים.

כלכלה
-----

כלכלת האי מבוססת על דיג, ובאי נמל סמוך ליוז'נו-קורילסק. באי שדה תעופה הנקרא שדה התעופה מנדלייבו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונשיר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00628436
* VIAF: 252683590
* WorldCat: viaf-252683590

 |
**ראלף מקטל** (באנגלית: **Ralph McTell**;‏ נולד ב-3 בדצמבר 1944) הוא זמר-יוצר בריטי בסוגת הפולק רוק הבריטי. שירו המפורסם ביותר, שאף זכה לגרסאות כיסוי רבות הוא "רחובות לונדון" (Streets of London) שיצא באלבומו מ-1969 "Spiral Staircase" ("מדרגות לולייניות") ושנית ב-1975.

תולדות חייו
-----------

מקטל נולד בשם ראלף מאי (Ralph May) וחי בלונדון עם אמו. כבר כנער ביקר במועדוני ג'אז והאזין לתקליטי ג'אז ובלוז. במיוחד הושפע ממוזיקאים אמריקאים כרמבלינג ג'ק אליוט, וודי גאת'רי, לדבלי, רוברט ג'ונסון ומאדי ווטרס ובפרט מוילי מקטל העיוור, שאת שם משפחתו אימץ לעצמו באופן רשמי. כן הושפע מהסופרים ג'ק קרואק וג'ון סטיינבק והמשורר אלן גינסברג. לאחר סיום הלימודים נדד באירופה והכיר את אשתו ננה.

ב-1968, לאחר הופעות במועדוני הפולק של הסוהו של לונדון, הוציא את תקליטו הראשון "8 פריימים בשנייה" ("Eight Frames a Second"), ששילב פולק-רוק בריטי ובלוז, וזכה להערכה רבה כגיטריסט. שנה לאחר מכן הוציא את האלבום "Spiral Staircase" ("מדרגות לולייניות"), שהכיל, בין השאר, את הגרסה הראשונה של "רחובות לונדון". מקטל לא רצה לכלול את "רחובות לונדון באלבום הראשון משום שסבר שהשיר מדכא מדי, אולם המפיק שלו הצליח לשכנע אותו לכלול את השיר באלבום השני.

ב-1970 השתתף בפסטיבל האי וייט, וב-1972 יצא לסיבוב הופעות שכלל גם את ארצות הברית. ב-1975 הוציא את "רחובות לונדון" כסינגל בארצות הברית ובבריטניה, והשיר זכה להצלחה עצומה. הסינגל הגיע למקום השני במצעד המכירות בבריטניה וזכה בפרס איבור נובלו (Ivor Novello Award).

בהמשך הוציא מספר תקליטים והשתתף בתוכניות טלוויזיה, בפרט בתוכנית הטלוויזיה לילדים "גן חיות אלפביתי" (Alphabet Zoo) בשנים 1983–1984 שסבבה סביב שירים פרי עטו.

ב-1992 הוציא פרויקט שאפתני בשם "The Boy with a Note" אודות חייו של המשורר דילן תומאס בהפקת ה-BBC שכלל שירים מולחנים וקטעי קריאה.

לקריאה נוספת
------------

* Hockenhull, Chris. **Streets of London: The Official Biography of Ralph McTell**, Northdown, 1997. מסת"ב 1-900711-02-8

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראלף מקטל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ראלף מקטל (באנגלית)

* ראלף מקטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ראלף מקטל, באתר AllMusic (באנגלית)

* ראלף מקטל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ראלף מקטל, באתר Discogs (באנגלית)

* ראלף מקטל, באתר Songkick (באנגלית)

* ראלף מקטל, באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325285105171
* BIBSYS: 99028327
* BNE: XX1011344
* BnF: cb14015596c (data)
* GND: 134617487
* ISNI: 0000 0000 7822 4865
* LCCN: n94008673
* MusicBrainz: 8bf5abde-89d0-4676-98ef-7e1a4eecd03d
* NKC: mzk2005280289
* NTA: 07012602X
* VIAF: 84619254
* WorldCat: lccn-n94008673

 |
אנרי רוגייה (מימין) ומכנואי לפני הזינוק למרוץ הבכורה של ראלי מונטה קרלו (1911)
**ראלי מונטה קרלו** הוא מרוץ ראלי המאורגן על ידי מועדון הרכב של מונטה קרלו (Automobile Club de Monaco). המרוץ, אחד הוותיקים בספורט המוטורי, התקיים לראשונה בשנת 1911 ביוזמתו של אלבר הראשון, נסיך מונקו. המרוץ מתקיים לאורך הריביירה הצרפתית בתחומי נסיכות מונקו ודרום-מזרח צרפת.

היסטוריה
--------

### המרוץ הראשון

מועדון הרכב של מונטה קרלו החל לתכנן את המרוץ בשנת 1909 בעקבות צו שהוצא על ידי אלבר הראשון, נסיך מונקו. המרוץ תוכנן כך שהמתחרים יוזנקו מנקודות שונות ברחבי היבשת ויגיעו לנקודת הסיום במונטה קרלו. בינואר 1911 יצא המרוץ לדרך. 23 נהגים התחילו את המרוץ ב-11 מקומות שונים. אנרי רוגייה, זינק יחד תשעה נהגים נוספים מפריז וניצח את המרוץ לאחר שעבר מרחק של 1,020 קילומטרים. השיפוט במרוץ היה שרירותי והתייחס גם לקריטריונים כמו אלגנטיות המכונית, הנוחות לנוסעים והמצב בו הגיעה לנקודת הסיום.

### 1966: הראלי השנוי במחלוקת

מרקוס גרונהולם נוהג בפז'ו 307 בראלי של עונת 2004
הראלי של שנת 1966 נחשב לאחד המרוצים השנויים במחלוקת בתולדות הספורט המוטורי. ארבעת הנהגים שסיימו את המרוץ ראשונים (טימו מקינן, רנו אלטונן, פאדי הופקירק שנהגו במיני קופר ורוג'ר קלארק שהתחרה בפורד קורטינה) נפסלו בשל העובדה שהנורות בפנסים הקדמיים של הרכב לא היו זהים לנורות שנמצאו בדגמים מייצור סדרתי של אותם הרכבים. כתוצאה מהפסילה הוכרז פאולי טיבונן, שנהג בסיטרואן ID, כמנצח במרוץ. רוזמרי סמית', שהגיעה במקום השישי וזכתה בגביע הנשים (Coupe des Dames), נפסלה גם היא. בסך הכל נפסלו עשרה נהגים מאותה הסיבה.

### השנים המאוחרות

בין השנים 1973–2008 התקיים הראלי במהלך חודש ינואר כמרוץ הפתיחה של עונת אליפות העולם בראלי. בשנת 2009 הפך המרוץ לחלק מאליפות האינטרנשיונל ראלי צ'אלנג'. בשנת 2012 שב להיות חלק מאליפות העולם. עד לשנת 1991 יכלו הנהגים לבחור את נקודת ההתחלה של המרוץ מתוך חמש אפשרויות.

תוואי המרוץ עובר במגוון תנאי שטח: אספלט יבש, אספלט רטוב, שלג וקרח. ההצלחה במרוץ תלויה, במידה רבה מאוד, בבחירת הצמיגים כך שיאפשרו אחיזה גם בכביש רטוב וגם בקרח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראלי מונטה קרלו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ראלי מונטה קרלו (בצרפתית ובאנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Circuits: Monaco, Grandprix.com
2. ↑  Le rallye de Monaco 1911 (בצרפתית)
3. ↑  1966: Future of Monte Carlo rally in doubt, BBC
4. ↑  The Monte Carlo Fiasco, MotorSport Magazine, March 1966, Page 44
**קונרד רודניצקי** (בפולנית: **Konrad Rudnicki**;‏ 2 ביולי 1926 ורשה, פולין – 12 בנובמבר 2013 קרקוב, פולין) היה אסטרונום פולני, פרופסור באוניברסיטה היגלונית בקרקוב, וכומר בכנסייה העתיקה של מריאוויט. רודניצקי הציל עם אמו משפחה יהודית בזמן השואה, והוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.

רודינצקי היה חבר באקדמיה האירופית החופשית למדע, בוועדה 28 (גלקסיות) של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי ובמחלקה המתמטית-אסטרונומית בגוטהיאנום בשווייץ.

ביוגרפיה
--------

במלחמת העולם השנייה לחם רודניצקי כפרטיזן בגוארדייה לודובה. בזמן שהם התגוררו בפיוטרקוב טריבונלסקי, הוא ואמו מריה נתנו מחסה למשפחה יהודית, משפחת ויינטרוב, שנמלטו מאימת הנאצים. בינואר 1996 הוכרו קונרד ואמו על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם.

קונרד רודניצקי למד אסטרונומיה באוניברסיטת ורשה. בשנת 1968 הוא התחיל לעבוד במכון לאסטרונומיה באוניברסיטת קרקוב ובשנת 1985 התמנה למנהל המכון.

רודניצקי עבד במכון הטכנולוגי בקליפורניה בין השנים 1965 ל-1967 ובאוניברסיטת רייס בין השנים 1988 עד 1989.

הוא גילה כמה סופרנובות. אחת מהן, שנמצאה בין שתי גלקסיות, הייתה התגלית הראשונה שהתגלתה בתולדות האסטרונומיה. הוא גם קידם השערה חדשה על מבנה היקום הנצפה.

תחומי העניין שלו כללו אסטרונומיה חוץ-גלקטית, קוסמולוגיה, פילוסופיה ומתודולוגיה של המדע.

הוא גילה את שביט C/1966 T1, המכונה "השביט של רודניצקי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונרד רודניצקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Zmarł astronom Konrad Rudnicki | Urania - Postępy Astronomii". *urania.pta.edu.pl* (בפולנית). Toruń, PL: Polskie Towarzystwo Astronomiczne. 2013-11-13. אורכב מ-המקור ב-2013-12-02. נבדק ב-2013-11-15.
2. ↑  www.mateusz.pl - interview with Konrad Rudnicki (**Polish**).
3. ↑  Konrad Rudnicki – his activity to save Jews' lives during the Holocaust, at Yad Vashem website

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007314458505171
* BIBSYS: 90763912
* BnF: cb12987840s (data)
* CiNii: DA08189851
* ISNI: 0000 0000 8147 2771
* LCCN: n83058617
* LNB: 000138491
* NKC: mzk2015867802
* NTA: 07084187X
* SUDOC: 057146926
* VIAF: 67050559
* WorldCat: lccn-n83058617

 |
**ראלף אלן** (אנגלית: **Ralph Allen**‏; 1693 - 29 ביוני 1764) היה יזם ופילנתרופ אנגלי, שנודע בזכות הרפורמות שלו במערכת הדואר של הממלכה המאוחדת.

חייו
----

אלן הוטבל בכנסיית סנט קולומב מייג'ור שבקורנוול ב-24 ביולי 1693. בהיותו נער עבד במשרד דואר. ב-1708 עבר לאקסטר, וב-1710 עבר להתגורר בעיר באת' שבסאמרסט, שם החל לעבוד כפקיד דואר, כאשר בגיל 19 התמנה למנהל הדואר העירוני.

בגיל 27 קיבל את השליטה על חברת Cross and Bye Posts בדרום-מערב אנגליה למשך שבע שנים, לפי הסכם עם משרד הדואר הכללי של המדינה, בו התחייב לשלם למשרד הדואר סכום שנתי של 6,000 לירות שטרלינג. הוא לא הצליח להרוויח סכום כסף כלשהו בתקופה זו, אך למרות זאת החליט להמשיך בתחום וזכה להצלחה רבה. בשנים שלאחר מכן ערך רפורמה מקיפה בשירות הדואר. הוא הגיע למסקנה שנערי הדואר היו מעבירים פריטי דואר לאורך נתיב החלוקה שלהם מבלי להכריז על כך, דבר אותו ראה כגורם לאיבוד רווחים והורה להימנע ממנו. הוא תרם ליעילות השירות בכך שקבע כי אין צורך שדברי הדואר יעברו דרך לונדון. המוניטין שלו בתחום עלה, והוא החל לנהל חלקים נרחבים יותר במערכת הדואר של אנגליה, וחתם על חוזים אחת לשבע שנים עד מותו בגיל 71. ההערכה היא כי בזכות הרפורמות שלו הוא חסך למשרד הדואר הבריטי סכום של מיליון וחצי לירות שטרלינג במשך ארבעים שנים. הוא זכה לחסותו של פילדמרשל ג'ורג' וייד ב-1715, לאחר שחשף מידע אודות התקוממות יעקוביטית בקורנוול. בזכות תמיכתו הכספית של הפילדמרשל הוא היה יכול להקים את תחנות הדואר שבסופו של דבר הניבו לו הון ניכר.

לאחר הגעתו לבאת' של ג'ון ווד האב ניצל אלן את העושר שצבר בזכות רפורמות הדואר לרכישת המחצבות במכרות קומב דאון ובאת'המפטון דאון ב-1726. לאחר הרכישה החלו המכרות לספק אבנים לבנייה בגדלים רבים. השוני ברמת הסיתות של האבנים היה ידוע כ"פסולת בנייה", והבניינים שנבנו מאבנים אלה - בעיקר בתקופת בית סטיוארט - נמצאים ברחבי החלקים העתיקים של באת'. מחצבי האבן באת' בעלת צבע הדבש הייחודי, ששימשו לבניית העיר הג'ורג'יאנית, הניבו לאלן הון נוסף, בזכות הצלחתו בשיווק תכונותיה של האבן. הבניין בבאת' ששימש אותו כסניף דואר הפך לבית מגורים עירוני ב-1727, לאחר שחזית ואגף צפוני הוקמו לפי תכנונו של ג'ון ווד האב.

ב-1735 בקירוב הורה אלן להקים את האחוזה הפלדיאנית בפארק פריור. אלן היה בתקופה זו אדם עשיר מאוד, ונהג לארח באחוזתו משוררים, פוליטיקאים, אמנים ואישים שעמם התכתב באותה תקופה, בהם אלכסנדר פופ, תומאס גיינסבורו, ויליאם פיט האב, והנרי פילדינג. ב-1738 תרם את חומרי הבנייה ואת המימון להקמת בית החולים מינרל ווטר, ובנוסף לכך הוא הרבה לתרום צדקה לעניים ובנה קוטג'ים לפועלים שלו. ב-1742 נבחר אלן לראשות עיריית באת', ובין 1757 ל-1764 כיהן כחבר הפרלמנט הבריטי מטעם העיר.[דרוש מקור]

אלן נקבר בחצר הכנסייה של הכפר קלברטון, השוכן בשולי באת'. הוא הונצח בבאת' באמצעות דרך ראלף אלן ובית הספר על שם ראלף אלן, אחד מבתי הספר התיכונים של באת'. במכללת פארק פריור, שהיא בית ספר תיכון הנמצא בבניין ששימש כמקום מגוריו, יש פנימייה הקרויה על שמו. הנרי פילדינג ביסס על אלן את דמותו של אדון אלוורת'י בספרו קורות טום ג'ונס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראלף אלן** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר מוזיאון הדואר של באת'
* ביוגרפיה באתר מרכז ג'יין אוסטן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 18843691X
* ISNI: 0000 0000 9536 2186
* LCCN: no2008151780
* SNAC: w6d225tt
* SUDOC: 115267255
* ULAN: 500258105
* VIAF: 140633726
* WorldCat: lccn-no2008151780

 |
בניית קאנו בננומאה
**ננומאה** (בטובאלואנית: **Nanumea**) הוא אטול השוכן בקצה הצפון-מערבי של מדינת האיים טובאלו. האטול משתרע על פני 640 ק"מ במרחק קצר מדרום לקו המשווה ומערבה מקו התאריך הבינלאומי ושטחו הוא 4 קמ"ר. אוכלוסייתו של ננומאה מנתה 664 תושבים בשנת 2002.

גאוגרפיה
--------

ננומאה ממוקם בקצהו של מה שקרוי "המשולש הפולינזי", מדרום לאיי גילברט. ננומאה הוא אטול קלאסי, סדרה של איונים הניצבים על שונית אלמוגים ומקיפים לגונה. אורכו הכללי של האטול הוא 12 ק"מ, רוחבו הוא 2.5 ק"מ ושטח אדמתו הוא 4 קמ"ר. 2 קמ"ר משטח הלגונה יחד עם שני איונים מהווים שמורת טבע ימית.

רוב רובה של אוכלוסיית האטול מתגוררת בכפר באיון הגדול ביותר שבקצהו הצפון-מערבי.

היסטוריה
--------

על פי המסורת המקומית, ראשוני התושבים בננומאה הגיעו מטונגה או מסמואה. האירופאים הראשונים שהגיעו לאטול היו ספרדים שגילו אותו בשנת 1781 וקראו לו סן אגוסטין (San Augustin). 

במלחמת העולם השנייה בנו האמריקנים שדה תעופה באטול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ננומאה** בוויקישיתוף
* אתר מקומי של תושבי ננומאה
* על ננומאה מתוך האתר TuvaluIslands.com

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Tuvalu: Atolls, Major Villages & Urban Areas - Statistics & Maps on www.citypopulation.de

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567508505171
* LCCN: n90679787
* SUDOC: 152672648
* VIAF: 137336357
* WorldCat (עם VIAF): 137336357

 |
**סרפנד** (בערבית: **الصرفند**) הוא כפר בלבנון, השוכן על חוף הים התיכון. לפני תחילת מלחמת לבנון השנייה חיו בכפר כ-10,965 תושבים. הכפר שוכן בסמוך לדרך שמובילה מצור לצידון, ומוניציפלית משתייך למחוז דרום לבנון.

השם סרפנד משמר את שמה של העיר הפיניקית העתיקה צרפת, הנזכרת גם במקרא. חורבות צרפת מצויים מצפון לכפר המודרני.

היסטוריה
--------

סרפנד נבנה בסמוך לחורבות העיר הקדומה צרפת, שעדיין עמדה במקום בשנת 1185. עם זאת, מאה שנה לאחר מכן, בורכרד מהר ציון כתב כי צרפת העתיקה חרבה, למעט 7–8 בניינים שעדיין עמדו על תילם. סרפנד משמרת את שמה של העיר הקדומה.

בשנת 1875 המטייל והחוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בסרפנד וכתב כי מתגוררים במקום 400 מתואלים.

במהלך מלחמת לבנון הראשונה, כוח צה"ל שעבר במקום נקלע למארב. קרב התפתח במקום ובמהלכו נהרגו שני חיילים וחייל אחד נפצע אנושות.

ראו גם
------

* צרפת (עיר פיניקית) – העיר הפיניקית הקדומה ששכנה בסמוך לסרפנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרפנד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Guérin, 1880, p. 482
2. ↑  Schiff, Ze’ev and Ya’ari, Ehud (1985) *Israel’s Lebanon War*. George Allen and Unwin Ltd, מסת"ב 0-04-923078-6 pp.138-139

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012290770105171

 |
שימוש בחיסוני DNA
**ננו-חלקיקים שומנים מוצקים** (**Solid lipid nanoparticles**-SLN), או **ננו-חלקיקים שומניים** (**lipid nanoparticles**-LNP), הם חלקיקי ננו המורכבים משומנים. הם משמשים כמערכת חדשנית למתן ופיתוח תרופות. LNPs ככלי למסירת תרופות אושרו לראשונה בשנת 2018 לאונפטרו (תרופת siRNA).

ה-LNPs הגיעו לתודעת הציבור ב-2020, כשכמה ממועמדי חיסוני COVID-19 המובילים השתמשו בחיסון RNA שצופה ב**ננו-חלקיקים שומניים** (למשל mRNA-1273 ממודרנה, ו-BNT162b2 מ-ביונטק / פייזר).

מאפיינים
--------

ננו-חלקיק שומני מוצק הוא בדרך כלל כדורית עם קוטר ממוצע של בין 10 ל-1,000 ננומטר. ליבת הליפידים מיוצבת על ידי חומרים פעילי שטח (מתחלבים). השומנים יכולים להיות מסוגים שונים למשל: טריגליצרידים, מונוגליצריד, חומצות שומן, סטרואידים, וכן שעווה. נמצא כי שילוב של מתחלבים עשוי למנוע צבירת חלקיקים בצורה יעילה יותר.

יישומים
-------

פיתוח **נו-חלקיקי שומנים מוצקים** הוא אחד התחומים המתפתחים של ננוטכנולוגיית ליפידים עם מספר יישומים פוטנציאליים במתן תרופות, רפואה קלינית ומחקר, כמו גם בתחומים אחרים. בשל תכונותיהם הייחודיות תלויות הגודל, חלקיקי השומנים השומניים מציעים אפשרות לפתח טיפולים חדשים. היכולת לשלב תרופות בנשאי ננו מציגה אב-טיפוס חדש של העברת תרופות שיכולה להביא להשגת שיפור הזמינות הביולוגית ואספקת תרופות מבוקרת וספציפית לאתר המטרה. SLN נחשבים גם כחלקיקים שלא מעוררים תגובה חיסונית קשה בשל ההרכב הדומה שלהם לשומנים הפיזיולוגים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ננו-חלקיק ליפידים מוצק, *ScienceDirect* (2017)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Saupe, Anne; Rades, Thomas (2006). "Solid Lipid Nanoparticles". *Nanocarrier Technologies*. p. 41. doi:10.1007/978-1-4020-5041-1\_3. ISBN 978-1-4020-5040-4.
2. ↑  Jenning, V; Thünemann, AF; Gohla, SH (2000). "Characterisation of a novel solid lipid nanoparticle carrier system based on binary mixtures of liquid and solid lipids". *International Journal of Pharmaceutics*. **199** (2): 167–77. doi:10.1016/S0378-5173(00)00378-1. PMID 10802410.
3. ↑  Cooney, Elizabeth (1 בדצמבר 2020). "How nanotechnology helps mRNA Covid-19 vaccines work". *Stat*. נבדק ב-3 בדצמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Pardi, Norbert; Hogan, Michael J.; Porter, Frederick W.; Weissman, Drew (באפריל 2018). "mRNA vaccines — a new era in vaccinology". *Nature Reviews Drug Discovery*. **17** (4): 261–279. doi:10.1038/nrd.2017.243. PMC 5906799. PMID 29326426. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
5. ↑  Mehnert *et al.*, 2001
6. ↑  Small, 1986
7. ↑  Mashaghi, S.; Jadidi, T.; Koenderink, G.; Mashaghi, A. Lipid Nanotechnology. Int. J. Mol. Sci. 2013, 14, 4242-4282
הרב **אברהם בנימין זילברברג** (ה'תרנ"ב, 1892 – ליל י' בתשרי תשכ"ג, 7 באוקטובר 1962) היה רב ואב"ד בטולישקוב בפולין, מו"ץ בוורשה, ולאחר מכן רב ואב"ד בפיטסבורג, פנסילבניה.

קורותיו
-------

נולד בשטח פולין (אז חלק מהאימפריה הרוסית), להינדה בת ר' ראובן ישראל ויינגורט מקאליש ולרב מיכאל משה יהודה זילברברג, בנו של הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג. נקרא על שם אבי סבו הרב אברהם בנימין זילברברג מקוטנו, בנו של הרב משה יהודה לייב זילברברג, בעל ה"זית רענן". בשנת תרע"ג (1913) נישא לשפרה מרים, בת דודו הרב אפרים שרגא הלוי לוונטל, רבה של איניבה ומחבר "חמדת אפרים". לאחר נישואיו היה רב ואב"ד העיר טולישקוב בפולין. כעבור זמן עבר לכהן כמו"ץ בוורשה. בשנות ה-40 היגר לארצות הברית, כיהן במשך שנים כרב ואב"ד בפיטסבורג, הוא נפטר מהתקף לב במהלך דרשה שנשא בקהילתו בליל יום הכיפורים של שנת ה'תשכ"ג, לאחר תפילת כל נדרי. הועלה לקבורה בירושלים.

חתניו הם הרב מנחם מנדל ליטמנוביץ מוורשה והרב יששכר לוונטל, רב באנפול-לובלסק, פולין. בנו, רפאל צבי מאיר, נהרג בהתרסקות מטוס בשנת 1960. נכדו של רפאל מאיר צבי הוא הרב צבי מאיר זילברברג, הקרוי על שמו.

פועלו התורני
------------

הרב זילברברג היה מחבר פורה של ספרים תורניים והרבה לעסוק בשו"ת. הלך בדרכיהם של סב סבו בעל ה"זית רענן" וסבו הרב חיים יעקב נפתלי ואף הוא עסק כמותם בתורת רבי עקיבא איגר וכן בהדפסת ספריו. על הספרים שהוציא קמו עוררין והיו שטענו כי חלק מן התוכן אינו משל רבי עקיבא איגר עצמו.

לאחר פטירת סבו המשיך בהדפסת ספרי מהרא"ל צינץ, שבה עסק סבו במשך שנים רבות. כיום ממשיך בכך נכדו, הרב שמואל זילברברג.

ספריו
-----

* **משנת בנימין** - שו"ת
* **שו"ת מהרא"ב** – שני חלקים
* **חלקת בנימין באר מים** - שו"ת
* **דברי אברהם** - שו"ת
* **הדרת מלך** - על ספר המצוות
* **אמרי מוהרא"ב** - על מסכת מגילה
* **חמדת בנימין** - על מסכת מכות
* **זיכרון אברהם** - על מסכת ראש השנה

### ספרי רבי עקיבא איגר

* דרוש וחידוש תנינא, על מסכת חולין ועשר מערכות וליקוטי הש"ס, אתר היברובוקס
* **חידושי רבי עקיבא איגר** - מסכתות גיטין ברכות שבת, ניו יורק, תשי"ז

לקריאה נוספת
------------

* **הג"ר אברהם בנימין זילברברג זצ"ל אב"ד פיטסבורג**, הפרדס, שנה לז חוברת ב, ניו יורק תשכ"ג, עמ' 38–39

קישורים חיצוניים
----------------

* שרשור אודות ספרי רבי עקיבא איגר שהדפיס הרב זילברברג באתר בחדרי חרדים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007515331305171
* LCCN: nr91027493
* SNAC: w6sn0z20
* VIAF: 314817604
* WorldCat (עם VIAF): 314817604

 |
**קרפדה גרגריזנס** (שם מדעי: ***Bufo gargarizans***) היא מין של קרפדה ממשפחת הקרפדיים המצויה במזרח אסיה ברחבי סין, במזרחה של סיביר ובחצי האי הקוריאני. כמו כן היא מצויה באיי מיאקו ובאי אוקינאווה שביפן. בעבר קרפדה זו נחשבה לתת-מין של קרפדה מצויה.

אורך הקרפדה 56–102 מ"מ. גופה כדורי וצבעה אפור עם קווים חומים כהים ומעט אדומים והבטן צהובה. בדומה לקרפדה המצויה היא בעלת דו-צורתיות זוויגית והנקבות מעט יותר גדולות מהזכרים.

קרפדה זו רעילה מאוד ובעלת בלוטות על עורה המפרישות רעל מסוג בופוטוקסין (אנ'). רעל זה משמש ברפואה הסינית לריפוי של כמה מחלות. הקרפדה מפרישה את הרעלים מגופה, כאשר פוגעים בעור שלה. חלק מהתושבים גם אוכלים קרפדות, לאחר שהוציאו מהם את הרעל וניקו את הקרפדה היטב.

הקרפדה חיה בטבע באזורי שדות, ערבות לחות, יערות פתוחים וביצות אך נמנעת מיערות צפופים. רק לעיתים נדירות תימצא מעל גובה 800 מטר. היא ניזונה מחרקים כמו חיפושיות ואף מנדלים קטנים, שהיא בולעת בלשונה הדביקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרפדה גרגריזנס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרפדה גרגריזנס באתר הרשימה האדומה של IUCN
סרפנט מוצג בטירת זלצבורג
**סרפנט** (Serpent, נחש) הוא כלי נשיפה עתיק. מוצאו בקורנט וכמוהו הוא משלב פייה של כלי נשיפה ממתכת וחורים האופייניים לכלי נשיפה מעץ. צורתו קונוס ארוך המכופף באופן המזכיר נחש, ומכאן שמו.

הסרפנט הומצא ב-1590 על ידי קנון אדמה גיום (Canon Edmé Guillaume) באוסר (Auxerre) שבצרפת, ושימש בתחילה לליווי מקהלה בשירה כנסייתית. בסביבות אמצע המאה ה-18 החל לשמש בתזמורות צבאיות ואמנותיות, אך הוחלף במאה ה-19 באופיקלאידה, ולאחר מכן בבריטון ובטובה.

על אף שהוא עשוי עץ ומצויד בחורים ולא בשסתומים, הוא משויך למשפחת כלי הנשיפה ממתכת ולא למשפחת כלי הנשיפה מעץ בשל צורת הפקת הצליל בו, האופיינית לחצוצרה וכלי נשיפה ממתכת.

מאז שנות השבעים של המאה העשרים זכה הסרפנט לעדנה עם העיסוק בביצוע אותנטי של מוזיקה עתיקה. ב-1987 כתב המלחין סימון פרוקטור את הקונצ'רטו הראשון והיחיד עד כה לכלי.

בנייה
-----

### השיטה הצרפתית

השיטה הראשונה לייצור הכלי התבססה על גילוף הכלי כולו מחתיכת עץ אחת. על פי שיטה זו היו חותכים גוש עץ בגודל מתאים לשניים, מגלפים חצי כלי מכל חתיכה ומדביקים את שני החצאים. לבסוף היו מעדנים את צורתו החיצונית של הכלי ועוטפים אותו בעור כדי להבטיח אטימות. שיטה זו הייתה מקובלת בצרפת, ארץ מוצאו של הסרפנט, ונפוצה לארצות אחרות.

### השיטה האנגלית

שיטה מאוחרת יותר, שפותחה באנגליה, התבססה על גילוף מקטעי צינור מעוקלים וקצרים, כל אחד מחתיכת עץ נפרדת. החתיכות הודבקו זו לזו ונעטפו בעור, או בבד שנטבל בלכה או צבע. כדי למנוע את דליפות האוויר שאפיינו כלים שנבנו בשיטה זו, הוסיפו לעיתים לכלים חיזוקי מתכת. כלים מחוזקים אלה היו פופולריים בתזמורות צבאיות וזכו גם לכינוי "סרפנט צבאי".

השיטה האנגלית נחשבת פשוטה יותר, אך פחות עמידה.

בשתי דרכי הייצור נקדחו חורים לאורך הכלי, אותם יכל לפתוח ולסגור הנגן בעזרת אצבעותיו, כמו בנגינה בחלילית. כלים גדולים דרשו מנופים (ראו תמונה) כדי לאפשר גישה לחורים הרחוקים מטווח האצבעות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרפנט** בוויקישיתוף
* אתר הסרפנט מידע רב ומפורט על הכלי.
* דאגלס יאו, נגן סרפנט, מספר איך הכיר את הכלי והגיע להקליט דיסק סולו מלווה בתמונות רבות.
* הסבר על קונטרבס סרפנט מלווה בהקלטה.
* סרפנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533900205171
* GND: 7621521-0
* LCCN: sh85120303
* MusicBrainz: 443c51d5-44ca-4ed5-bda8-d405e9d43270

 |
**אַלתֶר שמואל צבי וֶלנֶר** (1923 – 14 ביולי 2020) היה עורך, סופר ועיתונאי ישראלי, מראשוני עיתון "הצופה", מנהל ועורך ראשי של סוכנות הידיעות עתי"ם ומזכ"ל "ועדת העורכים" של העיתונים היומיים.

ביוגרפיה
--------

ולנר נולד בשנת 1923 בעיר בנדין שבפולין, בנם של חנה רחל (1903–1978) וחיים יצחק ולנר (1895–1980) שהיה איש תנועת "הפועל המזרחי" בפולין. בשנת 1924, בינקותו, עלה לארץ ישראל עם הוריו, אולם אבי המשפחה התקשה במציאת עבודה ופרנסה בארץ, החסכונות אזלו, ולאחר כשנה חזרה המשפחה לפולין. בשנת 1934, והוא כבן 10, שוב עלה ארצה עם הוריו ועם אחיו שמחה (1931–2011) והמשפחה השתקעה ברחוב הרצל בתל אביב.

בשנת 1939, כשהיה בן 16, החל לעבוד כנער שליח ומחלק עיתונים על אופניים בעיתון "הצופה", ששכן אז ברחוב הרצל 16. כעבור מספר שנים, בשנות ה-40, קוּדם והפך לכתב בָּעיתון. ולנר היה חבר ב"הגנה", שאליה הצטרף עוד בנערותו. במלחמת העצמאות פעל ולחם במסגרת הפלוגה הדתית של חי"ש תל אביב.

לאחר המלחמה חזר לכתוב ב"הצופה" ומילא בו לאורך השנים שורת תפקידים, בהם כתב כללי, כתב מדיני, עורך לילה, כתב צבאי ובהמשך מונה למנהל כללי של העיתון.
במקביל לתפקידיו ב"הצופה" היה עוד בשנות ה-50 חבר פעיל בוועדות ובמוסדות הנהלת אגודת העיתונאים. בשנת 1958 נבחר לגזבר אגודת העיתונאים, ואף שימש פעמיים כמזכ"ל ועדת העורכים של העיתונים היומיים. בנוסף, היה יו"ר וחבר מועצת המנהלים של סוכנות הידיעות הישראלית עתי"ם (עיתונות ישראלית מאוגדת).

בשנת 1976, עם פרישתו של חיים בלצן מתפקיד המנהל והעורך הראשי של עתי"ם, מונה אלתר ולנר לתפקיד זה, וכיהן בו עד שנות ה-90.

ולנר נפטר ב-14 ביולי 2020. הותיר אחריו אישה, רבקה רחל לבית משפחת ביק, ושלושה ילדים: אלי ולנר, איש הייטק. מיכה ולנר, אסטרולוג. וחגית כתר,חברת מטה האגף לחינוך קדם-יסודי במשרד החינוך.

אחיו של ולנר, ד"ר שמחה ולנר, היה חוקר פיזיקה גרעינית וכן מומחה לאסטרונומיה ובפרט בהקשרה היהודי ומיוזמי ומובילי קורס בנושא הלוח העברי באוניברסיטת בר-אילן.

מספריו
------

* **חמושים לפני המחנה: סיפורה של פלוגה דתית**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ה 1984.
* **בדרך חיים: קובץ מאמרים תורניים במקרא, תלמוד ומסורת ישראל**: דברים שנאמרו כהדרנים ביום הזיכרון לאאמו"ר ... חיים ולנר, תל אביב: אשל, תשנ"ו 1996.
* **אורות חיים: אסופת מאמרים במקרא, תלמוד ומסורת ישראל**, תל אביב: אשל, תשס"א 2000. ("חוברו ליום הזיכרון לאאמו"ר רבי חיים יצחק ולנר")
* אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), **עשרת הרוגי מלכות במדרש ובפיוט**; עריכה: יעקב אפשטיין, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשס"ה 2005.
* אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), **עשרת השבטים: הגולה שלא חזרה**, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשס"ח 2008.
* אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), **אומה במאבקיה**: מרד גאלוס, פולמוס קיטוס, ברכת המינים הבייתוסים, בתי כנסת בישראל, משואות ראש חודש; עריכה: אביחי גמדני, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשע"ג 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלתר ולנר** בוויקישיתוף
* אלי אלון, אלתר ולנר-סיפור חיו של העורך והעיתונאי, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 24 ביולי 2014
* מירון ח. איזקסון, ‏העיתונאי שחי את ההיסטוריה: ממחלק עיתונים למנכ"ל "הצופה", בעיתון מקור ראשון, 13 בספטמבר 2020
* לקרב ולא לרחק

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי אלון, הלך לעולמו העיתונאי אלתר ולנר בן 96, באתר News1 מחלקה ראשונה, ‏15 ביולי 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313067605171
* LCCN: nr93021197
* VIAF: 29941718
* WorldCat (עם VIAF): 29941718

 |
**קרפדה אסייתית מצויה** (שם מדעי: ***Duttaphrynus melanostictus***) היא מין של דו-חיים ממשפחת הקרפדיים החי בדרום אסיה ובדרום-מזרח אסיה והפכה למין פולש במדגסקר, גינאה החדשה וכמה מאיי אינדונזיה וגם באוסטרליה. קרפדות אלה מתרבות בעת המונסון, אז מאות קרפדות צעירות מנתרות במספרים גדולים.

זוהי קרפדה באורך 20 ס"מ והיא בעלת עור נוקשה בצבע צהוב בהיר וירוק עם גבשושיות דמויות חרוזים בצבע שחור ואחרות בצבע לבן. הקרפדה עגלגלה ובעלת רכסים נמוכים לאורך ראשה, מעל החוטם, ליד העיניים ומאחוריהם ובעלת גבשושיות מוצקות המזכירות קוצים על גבה. לקרפדה עפעפיים שקופות בצבע כתום ושחור וסביבם חלל בהיר אך מוגדר בגבולות שחורים. עור התוף של הקרפדה כתום. היא בעלת גפיים קצרות עם כריות דביקות, שבעזרתן הזכרים נצמדים לנקבות בעת הרבייה.

הקרפדה ניזונה מחרקים ופרוקי-רגליים נוספים, ואף עקרבים בעזרת לשונה הדביקה. היא להוטה בעיקר אחרי טרמיטים מכונפים העפים בעת שגם הקרפדה מתרבה. היא עצמה בעלת מעט טורפים עקב הרעל החזק הבולט מעורה בעת לחץ. רעל זה יכול לגרום להתקף לב, האצת לחץ ולעיתים גם למוות. עם זאת מספר חקלאים למדו לאכול את הקרפדה תוך שהם מקפידים להסיר את עורה במהירות.

קרפדה זו חיה בצפון פקיסטן, הודו (לרבות איי אנדמן וניקובר), סרי לנקה, נפאל, בנגלדש, בורמה, תאילנד, לאוס, וייטנאם, קמבודיה, דרום סין, טאיוואן, הונג קונג ומקאו. הקרפדות נצפו עד גובה 1,800 מטרים. לרוב הן חיות במקווי מים רדודים ובשלוליות אך נמצאו גם בערים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרפדה אסייתית מצויה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרפדה אסייתית מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קרפיון גדול-ראש** המכונה גם **נַמְרוּן** (שם מדעי: ***Hypophthalmichthys nobilis***) הוא מין יחיד בסוגו של דג, השייך למשפחת הקרפיוניים ומצוי בנהרות ואגמים במזרח אסיה. דג זה הוא קרובו של המין כסיף שפל-עין.

מאפיינים
--------

אורך קרפיון זה מגיע ל-60 סנטימטרים בממוצע אך פרטים גדולים נרשמו באורך 146 סנטימטרים ומשקל של מעל 40 קילוגרם. הדג בעל קשקשים כסופים אפורים עם ראש עבה חסר קשקשים ועיניים הממוקמות נמוך. הוא בעל סנפירים נמוכים ורחבים עם סנפירי חזה מעוגלים.

הדג מצוי בטבע במזרח אסיה בין סין לנהר אמור שברוסיה. עם זאת הוא הופץ בידי האדם גם לכמה אגמים בארצות הברית, שם הוא נחשב מין פולש המתחרה בדגים הטבעיים, לפיכך הם אסורים לייבוא (בעודם חיים) במדינות רבות. הקרפיון מסנן מזון בפיו ומחלץ מסביבתו זואופלנקטון, פיטופלנקטון ושאריות צפות.

דג זה הוא דג מאכל הנמכר בכמויות גדולות בסין, כשהייצור העולמי שלו מפיק 3 מיליון טון של בשר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרפיון גדול-ראש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרפיון גדול-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  לפי החלטות האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548826905171

 |
**אדם לודוויג לוונהאופט** (בשוודית: **Adam Ludwig Lewenhaupt**;‏ 15 באפריל 1659 – 12 בפברואר 1719) היה גנרל שוודי אשר התבלט במהלך המלחמה הצפונית הגדולה.

ביוגרפיה
--------

לוונהאופט נולד ב-15 באפריל 1659 בעיר קופנהגן שבדנמרק לרוזן לודוויג ויריך לוונהאופט - גנרל בצבא שוודיה וחבר מועצת המלוכה השוודי, והרוזנת שרלוט פון הוהנלוהה. בגיל תשע הוא התייתם מאביו, ואת ילדותו בילה באחוזה המשפחתית - טירת שרלוטנבורג. הוא למד באוניברסיטאות של לונד, רוסטוק, ויטנברג ואופסלה. הוא ניסה בתחילה להתחיל בקריירה דיפלומטית, אולם לא מצא בה עניין והחליט להתגייס לצבא. ב-1684 הוא הוצב תחת פיקודו של הרוזן נילס ביילקה - גנרל שוודי אשר שירת בצבא האימפריה הרומית הקדושה. הוא לחם בשירותו במהלך המלחמה הטורקית הגדולה, וב-1686 עזב את הצבא. בשנת 1689 הוא התחתן עם בת דודתו ברטה דורותיאה לוונהאופט, ובשנת 1691 התגייס לכוחות המזוינים של הרפובליקה ההולנדית, ונלחם במלחמת תשע השנים כנגד ממלכת צרפת. במהלך המלחמה הוא הועלה לדרגת קולונל. ב-1697 הוא עזב את הצבא ההולנדי וחזר לשוודיה. עם פרוץ המלחמה הצפונית הגדולה ב-1700 הוא התגייס לצבא שוודיה וקיבל פיקוד על גדוד חי"ר שהוקם זה עתה.

לוונהאופט לחם בהצטיינות תחת פיקודו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה בקרבות נגד האיחוד הפולני-ליטאי. המלך העניק לו פיקוד על כוח עצמאי שהוצב באזור קורלנד, ומטרתו הייתה למנוע סיוע מרוסיה הצארית לפולנים. הוא השיג כמה ניצחונות לא מבוטלים אשר הקנו לו שם של מפקד מוכשר וזהיר. בשנת 1706 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למושל ריגה. שנתיים לאחר מכן הורה לו המלך לצעוד עם 12,000 מאנשיו דרומה ולחבור אל כוחו של המלך. הוא צווה להביא עמו אספקה וציוד כהכנה לקראת חידוש המתקפה כנגד רוסיה. עם זאת, הרוסים הנחילו לו מפלה ניצחת בקרב לסנאיה, והוא הצליח להגיע אל המלך רק עם מחצית מהכח וללא תחמושת ומזון. בקרב פולטבה העניק לו המלך פיקוד על כמחצית מהכח השוודי. הקרב הסתיים בהפסד שוודי צורב, ולוונהאופט עצמו נפל בשבי הרוסי. הוא הוחזק כאסיר במוסקבה שם מת ב-12 בפברואר 1719 בגיל 59. זיכרונותיו נערכו בידי חתנו, ויצאו לאור בסטוקהולם ב-1757.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדם לודוויג לוונהאופט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 1085567
* BnF: cb12021492p (data)
* GND: 1037798813
* ISNI: 0000 0000 5487 2825
* SELIBR: 292885
* VIAF: 7374469
* WorldCat: viaf-65063826

 |