recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אבוקה** (באנגלית: **River Avoca**; באירית: **Abhainn Abhóca**) הוא נהר במחוז ויקלו באירלנד. אורכו 56.3 ק"מ. הנהר זורם לים האירי באזור ארקלאו שם הוא מתרחב לשפך גדול, ומעניק למקום את שמו בשפה האירית - an t-Inbhear Mór (בתרגום: הכניסה הגדולה).

הנהר מתחיל את זרימתו כשני נהרות - אבונמור (באירית: Abhainn Mhór *-* הנהר הגדול) ואבונבג (באירית: Abhainn Bheag - הנהר הקטן). שני הנהרות מתאחדים בעמק אבוקה.

סמוך לנהר משתרע הכפר אבוקה, שהתפרסם בעבר בעקבות מכרות הנחושת הרבים שהיו בסביבתו. בשל הכרייה ארוכת השנים באזור, נהר אבוקה הוא אחד מהמזוהמים ביותר במדינה.

אטימולוגיה
----------

במפות עתיקות של אירלנד הנהר מופיע בשם Obhoca. לאחר מכן נודע בשם Ovoca ובתקופה הוויקטוריאנית שינה את שמו לאבוקה.

יובלי אבוקה
-----------

* נהר אבונמור
	+ קלוגהוג
	+ לוך טיי
	+ לוך דן
	+ גלנמקנס
	+ גלנדסן
	+ גלנאילו
* נהר אבונבג
* נהר אוגרים
	+ דרי ווטר
	+ נהר או
	+ נחל בליקרין
* מכרה זהב
* בלידוף

דיה אדומה
---------

לאחר למעלה מ־200 שנה בה נעדרה הציפור מהאזור, נעשו מאמצים להשיב את הדיה האדומה לאירלנד. בשנת 2009 קרן העיט הזהוב השיבה לאזור זוג ציפורים ובשנת 2014 ניצפו 30 זוגות מקננים במקום.

הציפורים הראשונות שהגיעו הובאו מויילס ושוחררו באזור אבוקה. מטרת התוכנית היא להשיב את אוכלוסיית הדיה למקום. כיום מתקיימות תצפיות תכופות על מין זה באזור בין אבוקה, רדקרוס ורת'דרום.

אריגה
-----

מפעל אריגה שהוקם בקצה הכפר בשנת 1723 הוא העתיק ביותר באירלנד. איכרי האזור היו מביאים צמר למפעל, והוא היה נארג לבדים ושמיכות. כיום מצוי במקום מרכז מבקרים, בו ניתן לראות את האורגים בעבודתם.

הנהר בתרבות פופולרית
--------------------

* על עמק אבוקה שנקרא גם Meeting of the Waters נכתב שיר הנושא את שם המקום על ידי המשורר והסופר האירי תומאס מור.
* הסרט "טיל לירח" משנת 1966 שהתבסס על ספרו של ז'ול ורן, צולם בחלקו לאורך הנהר.
* סדרת הטלוויזיה בליקיסנגל ששודרה בערוץ BBC, צולמה במקום בשנת 1990.

מפגש המים (מאת תומאס מור)
-------------------------

על פי האמונה המקומית, השיר נכתב תחת עץ עתיק בעל גזע עבה שעדיין קיים במקום.

> 
> אין בעולם הרחב עמק כל כך מתוק,
> 
> 
> כעמק שבחיקו נפגשים המים הבהירים;
> 
> 
> הו, הקרניים האחרונות של התחושה והחיים החייבות להיעלם,
> 
> 
> הפריחה של העמק ההוא תתפוגג מלבי.
> 
> 
> 
> — תומאס מור, מפגש המים
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבוקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meeting of the Waters – The Avoca Valley,
2. ↑  Avoca River, The East Wicklow Rivers Trust
3. 1 2  Avoca,
4. ↑  Avoca Red Kite Walk, visitwicklow.ie
5. ↑  The Vale of Avoca,
6. ↑  מפעל האריגה באבוקה, באתר
7. ↑  Vale of Avoca, libraryireland.com
8. ↑  Ballykissangel,
9. ↑  מפגש המים, תומאס מור
**גזרת תקרה** היא תקנת חכמים, הקובעת כי על אף שנסרים (קרשי עץ) כשרים לסיכוך מהתורה - היות שיש בהם את שני התנאים הנדרשים ל'סכך' בכדי שיהיה כשר לסוכה (שיהיה גידולו מן הקרקע ושלא יקבל טומאה) - חכמים גזרו שאין לסכך בהם, מחשש שמא מתוך כך יטעה ויבוא לשבת בביתו.

מקור הדין
---------

במשנה במסכת סוכה מובאת מחלוקת תנאים:

> 
> מסכּכין בנסרים דברי רבי יהודה, ורבי מאיר אוֹסר
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף י"ד, עמוד א'
> 

על משנה זו מובאת מחלוקת אמוראים בתלמוד הבבלי בהסבר מחלוקת רבי יהודה ורבי מאיר:

* לדעת רב, התנאים נחלקו ב**גזרת תקרה,** ודעתו היא שרבי יהודה אינו גוזר גזרת תקרה, ולשיטתו נסרים כשרים לסיכוך בכל גודל. ואילו רבי מאיר גוזר גזרת תקרה, ולדעתו אסור מדרבנן לסכך בנסרים ברוחב ארבעה טפחים, שמא מתוך ההרגל, ישב תחת התקרה (בבית) וידמה בנפשו שהיא כסוכה.
* שמואל סובר שכל התנאים גוזרים גזרת תקרה. לשיטתו רבי יהודה סובר שגזרת תקרה שייכת רק בנסרים של ארבעה טפחים, ואילו רבי מאיר סובר שגזרת תקרה שייכת גם בנסרים של שלושה טפחים.

פסיקת ההלכה
-----------

השולחן ערוך פוסק (כדעת הראשונים) שאין מסככים בנסרים שרחבם ארבעה טפחים או יותר, ומוסיף שנהגו כדעת הכלבו שלא לסכך בנסרים כלל, אפילו פחותים מארבעה טפחים.

המשנה ברורה מביא שיש ראשונים שאוסרים מדינא (כלומר לא "רק" מנהג כפי שהביא השולחן ערוך) לסכך בנסרים הפחותים מארבעה טפחים, מכיוון ש"בזמן הזה" עושים מהם תקרה לבתים, ועל כל פנים פוסק כהשולחן ערוך, שאף במקום שאין מסככים בהם את הבתים, אין לסכך בהם מפני המנהג. אמנם דעת המשנה ברורה שבשעת הדחק ניתן לסכך בנסרים שרחבם ארבעה טפחים, ויש דעות שונות בפוסקים האם מברכים על ישיבה בסוכה זו.

יש ראשונים המעלים אפשרות שגזרת תקרה אינה מתייחסת רק לנוסח המסוים שנזכר בגמרא, אלא תלויה במציאות הספציפית, ולפי העניין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  באופן האסור בסוכות
2. ↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרכ"ט, סעיף י"ח
3. ↑  סימן תרכ"ט, סעיף קטן מ"ט
4. ↑  לשון המשנה ברורה: "ויש מהראשונים שכתבו דכהיום מדינא אסור הואיל דבזמן הזה מסככין בתיהם בנסרים שאין בהן ד' טפחים איכא גזירת תקרה ומ"מ יש לחוש גם לטעם הראשון וע"כ הלטי"ש אף על פי שאין בהם גזירת תקרה שאין מסככין בהם בתיהם מ"מ יש לחוש שיסכך כ"כ שלא יהיו הגשמים יורדים בתוכה וכ"ש בשינדלין:"
5. ↑  המשנה ברורה מצטט את הרשב"א, אבל משמע שכוונתו לריטב"א, שכן בזמנו של המשנה ברורה חידושי הריטב"א למסכת סוכה הודפסו בטעות בתוך חידושי הרשב"א

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**אסיאן** או **אסייה** (באיסלנדית **Esjan** או **Esja** - הצורה הראשונה והמקובלת - "אסיאן" - היא ביידוע) הוא רכס הרים השוכן סמוך מצפון לעיר מוספלסבאיר, כעשרה ק"מ צפונית-מזרחית לרייקיאוויק, בירת איסלנד. צורתו של הרכס היא כשל אליפסה באורך של כ-20 ק"מ ממערב למזרח, וברוחב של כ-15 ק"מ מצפון לדרום, והוא תחום מצפון ומצפון-מערב על ידי פיורד קוואלפיירד'יר (Hvalfjörður), ומדרום-מערב על יד מפרץ קוטלאפיירד'יר (Kollafjörður) החוצץ בינו ובין הבירה. דרומית לו משתרע מישור מוספלסהייד'י (Mosfellsheiði) וממזרח הוא מגיע עד לטווח של כ-5 ק"מ מאגם ת'ינגווליר.

תחריט של רייקיאוויק והר אסיאן ב-1835
ההר הוא למעשה רכס הרים ממוצא געשי העשוי בזלת וטוף. הוא נוצר בסוף הפליוקן עם תחילת עידן הקרח. בתקופות החמות פרצה לבה ממעמקי האדמה, והתקררה תחת מעטה הקרח בתקופות הקרות. חלקו המערבי של הרכס הוא העתיק וגילו מוערך בכ-3.2 מיליון שנים, בעוד שהחלק המזרחי צעיר בהרבה והוא בן 1.8 מיליון שנה. חלקו המזרחי של הרכס מתאפיין באבן ריוליט המעניקה לו גוון בהיר אופייני.

ההר השוכן בקרבת רייקיאוויק חולש על נופה ונחשב ליעד תיירותי פופולרי בקרב מטיילים ומטפסי הרים, הן בין תושבי העיר והן בין תיירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסיאן** בוויקישיתוף

מראה פנורמי של ההר

מראה פנורמי של ההר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 4448152139988311100007
* WorldCat (עם VIAF): 4448152139988311100007

 |
**פוֹגָ'ה** (באיטלקית: **Foggia**) היא עיר במחוז פוליה בדרום איטליה, ובירת נפת פוג'ה. פוֹגָ'ה היא העיר הראשית במישור טבוליירה (Tavoliere delle Puglie).

היסטוריה
--------

מקור השם פוֹגָ'ה הוא מן המונח הלטיני פוויה (fovea) אשר משמעותו בור והתייחס לבורות שבהם אוחסנה התבואה. אף שהאזור יושב עוד בתקופת האבן החדשה ובסמוך לעיר הייתה מושבה יוונית, התיעוד הראשון של ישוב העיר הוא משנת 1000. על פי אגדה עממית, שלושה איכרים מצאו במקום לוח ועליו ציור של מדונה ועליו בערו שלוש להבות.

באזור העיר היו ביצות, אשר יבושן הביא לגידולה ולפריחתה של העיר. בשני העשורים האחרונים של המאה ה-11 הייתה העיר מקום מושבו של הנרי, הרוזן ממונטה סנט'אנג'לו. במאה ה-12 בנה בה מלך סיציליה ויליאם השני קתדרלה, ואף תרם להרחבת היישוב. 

בשנת 1223 בנה בה פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ארמון שאליו הגיע לנפוש לעיתים קרובות. פרידריך אף קבע בארמון את חצרו, שבה היו דמויות ידועות ובהן מייקל סקוטוס. מן הארמון נותרו שרידים מעטים בלבד. בשנת 1447 בנה אלפונס החמישי מארגון בית מיסים כדי לגבות מס ממגדלי הצאן המקומיים, אולם צעד זה גרר לשפל בכלכלה המקומית ולהזנחה הדרגתית של הקרקעות, אשר הפכו שוב לביצה. בשנת 1456 הכתה רעידת אדמה בפוג'ה, רעידות אדמה נוספות התרחשו בעיר בשנים 1534, 1627 ו-1731. האחרונה בהן החריבה שליש מן העיר. תקופת שלטון בית בורבון באזור עודדה צמיחה כלכלית וגידולי הדגנים באזור חיזקו את כלכלת העיר.

במאה ה-19 חוברה פוג'ה לרשת מסילות הרכבת ונבנתה בה תחנה. בשנת 1861 תושבי העיר אף נטלו חלק באירועים שהובילו לאיחוד איטליה. במחצית השנייה של המאה ה-19 ניכר שינוי הדרגתי בחקלאות האזור, גידול הצאן פחת לטובת גידולי שדה. בשנת 1924 נמצא פתרון למחסור המתמיד במקורות מים באזור לאחר שנבנה אקוודוקט. באותה עת הייתה כבר פוג'ה לעיר בולטת בין אזורי צפון איטליה לדרומה. חשיבותה של העיר אף הביאה את בנות הברית להחלטה להפציצה בעת מלחמת העולם השנייה. העיר ידעה הפצצות אוויריות קשות ב-22 ביולי וב-19 באוגוסט 1943, במהלכן נהרגו למעלה מ-20,000 מתושבי העיר וחלקים נרחבים ממנה הוחרבו. ב-1 באוקטובר 1943 נכבשה העיר בידי כוחות הברית. בשנים 1959 ו-2006 הוענקה לעיר מדליית זהב על תפקידה המרכזי בכיבוש איטליה במלחמת העולם השנייה.

ערים תאומות
-----------

* פוליןפולין ולבז'יך, פולין (מ־1998)
* גרמניהגרמניה גאופינגן, גרמניה (מ־1971)
* איטליהאיטליה פסקסרולי, איטליה (מ־2005)
* איטליה איטליה פורלי, איטליה (מ־2009)
* איטליה איטליה ל'אקווילה, איטליה (מ־2009)
* הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת פיטרבורו, הממלכה המאוחדת (מ־2009)
* צרפתצרפת קמפר, צרפת (מ־2001)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פוג'ה (עיר)** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פוג'ה
* מדריך לעיר פוג'יה (באיטלקית)
* פוג'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555461905171
* BnF: cb121943697 (data)
* GND: 4086505-8
* LCCN: n85070734
* MusicBrainz: 44e37bc2-a0f3-4d33-a69a-189bb6f71283
* NKC: ge1120193
* SUDOC: 030550815
* VIAF: 136103431
* WorldCat: lccn-n79021782

 |
**טיבט** (בטיבטית: **བོད**, תרגום מילולי: **בוד**) או **ממלכת טיבט** הייתה בין השנים 1912–1951 מדינה ריבונית כמעט לגמרי אשר פעלה על פי החוקה של הבודהיזם הטיבטי תחת שלטונו של הדאלי לאמה ה-13 ואחר כך הדאלי לאמה ה-14. טיבט הפכה מדינה עצמאית והשתחררה משלטון סין עם נפילת השלטון של שושלת צ'ינג בתוך מהפכת שינהאי וסופחה מחדש מתוך כיבוש של צבא השחרור העממי.

משטר הדלאי לאמה ה-13 הטיבטי היה משטר חסות של שושלת צ'ינג עד 1912, כאשר הממשלה הזמנית של הרפובליקה של סין החליפה את שושלת צ'ינג כממשלתה של סין, היא חתמה על הסכם עם ממשלת צ'ינג המתפרקת לפיו ירשה את כל שטחי השלטון הקיסרי לרפובליקה החדשה, והוענק לטיבט מעמד של "פרוטקטורט" עם רמות גבוהות של אוטונומיה כפי שהיה לפני כן תחת השלטון בשושלת צ'ינג.

לפני תקופה זו, הרחיבו הבריטים את השפעתם מהודו השכנה לטיבט דרך חוזה להסה, אף כי טיבט לא סופחה רשמית לאימפריה הבריטית היא הייתה תחת השפעתה הישירה של האימפריה ושימשה כמדינת חסות שלה. עם זאת במקביל, כמה נציגים טיבטים חתמו על הסכם בין טיבט ומונגוליה שהכריזו על הכרה הדדית ועל עצמאותם מסין, אם כי ממשלת הרפובליקה של סין לא הכירה בלגיטימיות שלה. עם הרמה הגבוהה של האוטונומיה ו"הכרזת העצמאות" על ידי כמה נציגים טיבטים בתקופה זו, טיבט מתוארת על ידי תומכי העצמאות הטיבטית כ"מדינה עצמאית דה פקטו" לפי החוק הבינלאומי, למרות שמעולם לא קיבלה דה יורה הכרה בינלאומית במעמד משפטי עצמאי הנפרד מסין.

בשנת 1931 ושוב בשנת 1946 שלחה ממשלת טיבט שליחים לאספה הלאומית הסינית כדי לדון במעמדה של טיבט אך הם חזרו בידיים ריקות.

לפני מותו הביע דלאי לאמה תחזיות שחורות לארצו "בגלל מעשי בגידה מבפנים ומבחוץ" וחזה כי ללא הגנה משמעותית הארץ תאבד את עצמאותה.

לאחר מותו של דלאי לאמה ה-13 בשנת 1933, ממשלת הגואומינדנג בסין שלחה ללהסה משלחת תנחומים כדי להתחיל במשא ומתן על מעמדה של טיבט. היא הורשתה לפתוח משרד ולהישאר שם, אף שלא הושגה הסכמה. ב-1948 הסתימה מלחמת האזרחים הסינית בניצחון כוחות המפלגה הקומוניסטית הסינית. ב-1950 פלש צבא סין לטיבט וממשלת בייג'ינג סיפחה את טיבט. "הסכם שבע עשרה הנקודות" שנחתם באותה שנה בין הסינים לטיבטים, אישר את הריבונות הסינית על טיבט, ועם זאת הבטיח לטיבט מידה מסוימת של אוטונומיה. הדלאי לאמה ה-14 נמלט מטיבט והתנער מהסכם שבע עשרה הנקודות.
**מדריך טלוויזיה** (מוכר גם כ**מדריך שידורים** או **מדריך** **תוכניות**) הוא לוח זמנים מודפס או אלקטרוני של תוכניות טלוויזיה. לרוב הוא מיועד לשימוש צרכני, ומספק מידע הנוגע לתוכניות המשודרות בערוצי טלוויזיה שונים העומדים לרשות הקורא – אם דרך ספקים יבשתיים, לקליטה חופשית, כבלים, לווין או OTT. במדריך מציינים באיזו שעה ובאיזה ערוץ התוכניות אמורות להיות משודרות, ובדרך כלל הם מקיפים תקופה של בין 7 ל-14 הימים הבאים.

סקירה כללית
-----------

מאז ימיה הראשונים של הטלוויזיה, הודפסו מדריכי טלוויזיה בעיתונים מקומיים, מוספי עיתון, או מגזינים (כולל מדריכי טלוויזיה מיוחדים המודפסים בנפרד), אבל עכשיו הם בעיקר מוכרים כלוח שידורים אלקטרוני הנגיש בממירים ובמרבית הטלוויזיות הדיגיטליות. 

לרוב לוח השידורים מבוסס על מידע המתקבל מתחנת השידור לגבי תוכנית השידורים הצפויה. עם זאת, לעיתים לוח השידורים המפורסם אינו מתבסס על דיווח שכזה אלא על הערכה של הגורם המפרסם. הערכה זו יכולה אף להיות שונה וסותרת בין גופים שונים המפרסמים לוחות שידורים של אותו ערוץ. דוגמאות לכך הן לוח השידורים של הטלוויזיה הירדנית, אשר פורסם בעיתונים שונים בישראל. לוח שידורים זה והתבסס ברובו על רשימת התוכניות הקבועות ששודרו, ולעיתים לא תאם את השידורים בפועל עקב סיום הפרקים של סדרה מסוימת או שינויים יזומים של התחנה בלוח השידורים.

מאז שנות השמונים, רשתות – המארגנות רשימות בעיקר לפי ערוצים בהתאמה לזמן השידור – הפכו לפורמט המקובל להצגת רשימות מידע, מכיוון שהוא מאפשר יותר מקום להציג נתוני תכנות עבור מערך ערוצים מורחב. רבים ממגזינים של מדריכי טלוויזיה לאומיים ומקומיים (כגון TV Guide בארצות הברית) שילבו במקור רשתות להצגת רשימות תוכניות הפריים טיים, אך בסופו של דבר התחילו להרחיב אותם כדי להקיף את יום השידור המלא בסוף שנות השמונים והתשעים. עבור פרסומים מודפסים, דרישות השטח הגבילו במידה רבה את הזמינות והפרטים של מידע תכנות שניתן לשלב בפורמט רשת; אולם מכיוון שממשקי API מבוססי אינטרנט ויישומים יכולים להכניס מידע רב יותר למבנה כזה, הפורמט מאפשר לכלול תקצירים מפורטים ברשת. עם זאת, רוב האתרים והאפליקציות הכוללים מדריכי טלוויזיה משלבים בדרך כלל תקצירים ומידע אחר הנוגע לתוכנית טלוויזיה ספציפית בתיבת דו-שיח הניתנת לפתיחה. 

נתוני רשימות התוכניות נאספים על ידי ספקי מטא-דאטה שונים ברחבי העולם, המספקים נתונים לאזורים או ארצות ספציפיות. הספקית הבולטת ביותר של מטא-דאטה של תוכניות טלוויזיה היא Gracenote, שלקחה על עצמה את האחריות הגדולה ביותר להפצת מטא-דאטה של תוכניות מ-Tribune Media Services, בעקבות רכישת Tribune Media את Gracenote (כיום בבעלות נילסן), בשנת 2014. שירות On Entertainment של Gracenote מספק רשימות ותקצירי טלוויזיה לכ־85 מדינות – כולל ארצות הברית וקנדה – ו־35 שפות, ומתחזק מאגר נתוני תוכניות לכשישה מיליון סדרות טלוויזיה המשמש עבור אתרים שונים ומדריכי תוכניות אלקטרוניים. בתוך הממלכה המאוחדת, איגוד העיתונות, Red Bee Media Broadcasting Dataservices, REDNI ו־DigiGuide משמשים כספקים העיקריים של מטא-דאטה של מדריכי טלוויזיה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "TV Services - Real-time Editing & Design". *Real-time Editing & Design* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2015-11-17.
2. ↑  "DigiGuide Listings Data Services".
**גזרת נפ"א** (**נחי פ' הפועל א'**) היא גזרת פעלים השייכת לשפה העברית.

גזרה זאת היא מגזרות הנחים, הכוללות שורשים שבחלק מהטיותיהם, אחת מאותיות השורש "נחה" (כלומר כתובה אך לא נהגית), או אינן נכתבות כלל. בגזרה נפ"א נמצאים הפעלים שפ' הפועל שלהם היא א' המתפקדות כאם קריאה. לגזרה שייכים שמונה שורשים בלבד: א-ב-ד, א-ב-י/ה, א-ה-ב, א-ה-ד, א-ח-ז, א-כ-ל, א-מ-ר וא-פ-י/ה. פעלים אלה מתאפיינים בצורת עתיד מיוחדת, בה הא' מתפקדת כאם קריאה לתנועת חולם, ואף נשמטת בגוף מדבר. מבין אלה, לשורשים א-ה-ב, א-ה-ד וא-ח-ז יש שתי צורות: על דרך גזרת השלמים ועל דרך גזרת נפ"א. יתר השורשים המתחילים בפ' הפועל א' נוטים על דרך השלמים, עם השינויים המתבקשים עבור האות א' כאות גרונית. בנוסף, צורת שם הפועל של השורש א-מ-ר – לוֹמַר – נגזרה בלשון חז"ל בהיקש מצורת העתיד, ומשמשת גם בעברית החדשה.

דוגמאות לגזרת נפ"א בבניין קל| שורש | עבר | הווה (בינוני) | עתיד | ציווי | שם הפועל | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | מדבר | נסתר |  |  |  |
| א-ב-ד | אָבַד | אוֹבֵד | אֹבַד | יֹאבַד | אֱבֹד | לֶאֱבֹד | - |
| א-ב-י/ה | אָבָה | אוֹבֶה | אֹבֶה | יֹאבֶה | אֱבֵה | לֶאֱבוֹת | השורש משתייך גם לגזרת נלי"ה |
| א-ה-ב | אָהַב | אוֹהֵב | אֹהַב / אֶאֱהַב | יֹאהַב / יֶאֱהַב | אֱהֹב / אֱהֹב | לֶאֱהֹב | - |
| א-ח-ז | אָחַז | אוֹחֵז | אֹחַז / אֶאֱחֹז | יֹאחַז / יֶאֱחֹז | אֱחֹז | לֶאֱחֹז | במקרא בצירוף ו' ההיפוך ניקוד צורות העתיד עשוי להשתנות: וַיֹּאחֶז או וַיֹּאחֵז |
| א-כ-ל | אָכַל | אוֹכֵל | אֹכַל | יֹאכַל | אֱכֹל | לֶאֱכֹל | - |
| א-מ-ר | אָמַר | אוֹמֵר | אֹמַר | יֹאמַר | אֱמֹר | לֵאמֹר / לוֹמַר | במקרא בצירוף ו' ההיפוך ניקוד צורות העתיד עשוי להשתנות, דוגמת וַיֹּאמֶר, עם הקדמת ההטעמה, ובגוף מדבר וָאוֹמַר |
| א-פ-י/ה | אָפָה | אוֹפֶה | אֹפֶה | יֹאפֶה | אֱפֵה | לֶאֱפוֹת | השורש משתייך גם לגזרת נלי"ה |

בערבית פ׳ הפועל ء (המזה) היא מקרה פרטי של גזרת הפעלים שאחת מאותיות השורש שלהם היא ء (الفعل المهموز). על פי רוב, הגזרה נוטה כמו גזרת השלמים, עם שינויים מתבקשים בכתיב לפי כללי כתיבת ההמזה, אולם במקצת הצורות הופכת ההמזה לאות נחה בהתאם לתנועה שלפניה. כך, בצורת העתיד של בניין 1 הקידומת أ של הגוף המדבר מתמזגת עם ה-أ השורשית המנוקדת בסכון ליצירת אליף מדה. עיקרון זה חוזר בבניין 4 בצורות העבר והציווי עם ה-أ התבניתית של הבניין, בצורת העתיד המדבר ובצורת שם הפעולה, וכן בבניין 8 בצורת העתיד המדבר.

יוצאי דופן הם הפעלים أَخَذَ (לקח), أَكَلَ (אכל) ו-أَمَرَ (ציווה), שצורת הציווי שלהם מקוצרת: خُذْ, كُلْ ו-مُرْ (בהתאמה). יוצא דופן נוסף הוא השורש أخذ בבניין 8, אשר מתנהג כגזרת נפי"ו עם היטמעות אות השורש הראשונה ב-ت התבניתית של הבניין: إِتَّخَذَ.

ראו גם
------

* גזרה (דקדוק)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גזרת נפ"א** |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **לשון/ניתוח פעלים/גזרה/נפ"א** |

* הפועל בגזרת פ"א, באתר האקדמיה ללשון העברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מניית אותיות השורש מתבססת על השורש פ-ע-ל, כלומר האות הראשונה בשורש נקראת פ' הפועל, האות השנייה נקראת ע' הפועל והאות השלישית נקראת ל' הפועל.
2. ↑  לומר ולאמור, באתר האקדמיה ללשון העברית
**רפי אמית** (אמשיקשוילי) (נולד בשנת 1979) הוא שחקן פוקר ישראלי. זכה בשני צמידים באליפות העולם בפוקר.

קריירה
------

אמית נולד וגדל בעיר חולון. כבר כשהיה בגיל התיכון נחשף לעולם ההימורים. לאחר שחרורו מצה"ל, הוא עבד בעבודות מזדמנות אך לא הצליח להשתלב.

החל משנת 2002 עבר ללאס וגאס, שם שיחק פוקר בבתי קזינו באמצעות אתרי אינטרנט ובטורנירים מאורגנים.

בשנת 2005 רשם אמית הישג יוקרתי, כאשר סיים במקום הראשון בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר, וזכה בסך של 511,835 דולר ובצמיד אליפות העולם.

בשנת 2006 סיים רביעי בטורניר אומהה בסבב אליפות העולם, וזכה בסך של 143,444 דולר.

בשנת 2007 זכה אמית בצמיד השני בסבב אליפות העולם, ובסך של 227,005 דולר. בכך נכנס לרשימה של ארבעה ישראלים בלבד שזכו בשני צמידים ומעלה.

בשנת 2010 סיים במקום החמישי בטורניר Aussie Millions וזכה בסך של 13,386 דולר.

בשנת 2016 היה שותף למשפט מתוקשר עם רשות המיסים, בסופו נקבע כי אמית נדרש לשלם על חלק מרווחיו מס בישראל כהכנסת עבודה. בשנת 2018 נדחה ערעורו בבית המשפט העליון.

סטטיסטיקות
----------

פירוט הזכיות באליפות העולם בפוקר:

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2005 | $10,000 Pot Limit Omaha | $511,835 |
| 2007 | $1,000 Deuce to Seven Triple Draw Lowball w/rebuys | $227,005 |

במהלך הקריירה זכה עמית בסך של 955,545 דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם סך של 942,159 דולר מסבב אליפות העולם.

בסבב אליפות העולם, זכה ב-2 צמידים, הגיע 4 פעמים לשולחן הסופי וסיים 8 פעמים במיקומים שמקנים זכיות כספיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפי אמית** בוויקישיתוף

* רפי אמית, באתר The Hendon Mob
* רפי אמית, באתר Global Poker Index
* רפי אמית, באתר אליפות העולם בפוקר

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אפרת נוימן, הישראלי שהרוויח 20 מיליון שקל במשחקי פוקר - וכמה קיבלה רשות המסים?, באתר TheMarker‏, 22 ביוני 2016
2. ↑  אתר למנויים בלבד אפרת נוימן, מזל או מומחיות? שחקן הפוקר רפי אמית הפסיד בעליון לרשות המסים, באתר TheMarker‏, 10 באוקטובר 2018
**אַבּוּקְסִיס**, או **אַבֵּקָסִיס** (לעיתים **אביקסיס** ואף **אביקציץ**), הוא שם משפחה יהודי צפון-אפריקאי הנובע, ככל הנראה, מהמילה הערבית קסיס (קשיש בעברית) במשמעות של זקן השבט ו/או מנהיג רוחני.

בחינה של איות שם המשפחה על מצבות, כתובות וספרי קודש ממרוקו מראה שהשם המקורי הוא **אבי קציץ**, (צדי בערבית נהגת בקירוב לסמך), ולא "קסיס", שהוא כתיב שגוי על פי תעתיק השם בלועזית "Abecasiss". התואר "קסיס" (قسيس) בשפה הערבית משמעותו איש דת נוצרי, ומעולם לא היה נמצא בשימוש בקרב יהודים. 

שבט יהודי בשם "בני קציץ" (بنو القصيص) מאזור החיג'אז ידוע ממקורות ערביים, ייתכן שהשבט נדד לצפון אפריקה ואנדלוסיה אחרי גירוש יהודי החיג'אז בפקודת עומר אבן אל-ח'טאב במאה ה-7, ובני משפחת אביקציץ הם צאצאיו.

**האם התכוונתם ל...**  

* אורלי לוי-אבקסיס – חברת הכנסת מטעם הליכוד, לשעבר השרה לחיזוק וקידום קהילתי
* אלייט אבקסיס – סופרת יהודייה-צרפתייה
* יוסי אבוקסיס – כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי
* יעל אבקסיס – שחקנית ודוגמנית ישראלית
* נדב אבקסיס – קומיקאי ישראלי
* ריימונד אבקסיס – שחקנית ישראלית, אמה של יעל אבקסיס


|  |  |
| --- | --- |
| פירושוניםפירושונים |  זהו דף פירושונים, שמטרתו להבחין בין ערכים שונים בעלי שם דומה.

 אם לא מצאתם ברשימת הפירושונים את הערך שהתכוונתם אליו, נסו:
* דפים ששמם מתחיל ב"אבוקסיס"
* דפים ששמם **מכיל** "אבוקסיס"
* חיפוש "אבוקסיס" בוויקיפדיה

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | **לערכים, תחומים ומושגים נוספים ראו פורטל חוק ומשפט.** |

**הסדר שלילי** הוא מצב משפטי בו נושא מסוים לא הוכנס לדין באופן מודע ובכוונת תחילה על ידי המחוקק. המטרה של המחוקק היא **אי החלת** אותו דין על המקרה, ולכן מדובר בשתיקה מכוונת. בבתי המשפט נהוג לכנות את ההסדר השלילי כ"שתיקה מדעת". הסדר שלילי אינו כדין חסר (לאקונה) ואין להקיש עליו ממקרים דומים. הסדר שלילי יכול לבוא לידי ביטוי בחוק, בחוזה, בחוקה ובכל דין אחר למעשה.

לפני שבית-המשפט בישראל מחליט האם חוק מסוים חל גם על מצב משפטי שאינו כלול בו באופן מפורש וחד-משמעי, הוא נוהג לשאול את עצמו האם במקרה זה מדובר בלאקונה או בהסדר שלילי. אם מדובר באחרון, אזי לבית המשפט אסור להתערב ואסור לו להחיל את הדין הקיים על המצב המשפטי מאחר שהמחוקק התכוון "מדעת" שלא להחילו. אם מדובר בלאקונה, אזי המשמעות היא שהמחוקק השמיט בטעות את הנושא (או שהנושא העומד על הפרק לא היה רלוונטי בעת החקיקה) ועל בית המשפט להתערב ולנסות לפתור אותו על ידי הסקה ממקרים דומים.

לדברי השופטת אילה פרוקצ'יה: "הסדר שלילי מתקיים כאשר מהעניינים שהמחוקק הסדירם במפורש בחוק משתמע בעליל ובמכוון הסדר שונה ביחס לעניינים שלא נכללו תחת כנפי ההסדר שבחוק. ... מהסדר חיובי יילמד הסדר שלילי רק אם הדבר מתחייב על פי תכלית החקיקה כפי שהיא נלמדת מהחוק." כתב על כך השופט אהרן ברק: "כשם שלא כל הוראה מפורשת גוררת אחריה הוראה משתמעת, כך לא כל הוראה מפורשת חיובית גוררת אחריה הוראה משתמעת שלילית". 

דוגמה להסדר שלילי: בחוזה בין ראובן ושמעון נכתב בזו הלשון: "הבית שברחוב מוזס ינוהל על ידי ראובן ושמעון בשותפות והבית שברחוב הרצל ינוהל על ידי ראובן". ברור בצורה משתמעת מהחוזה כי הבית שברחוב הרצל **לא** ינוהל על ידי שמעון אלא על ידי ראובן בלבד. זהו הסדר שלילי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ע"א 9333/02 מנהל מס ערך מוסף טבריה נ' אבו סאלח חוסין, ניתן ב־12 במאי 2010
2. ↑  אהרן ברק, **פרשנות במשפט כרך ב**, פרשנות החקיקה 114, 1993
לפי ספר ירמיהו, **חנמאל בן שלום** היה דודו או בן-דודו של הנביא ירמיהו, אשר שנה לפני חורבן ירושלים וגלות בבל נצטוה על ידי אלוהים לגאול את שדהו של חנמאל, כאות לכך שעם ישראל ישוב לארץ ישראל: "וַיֹּאמֶר יִרְמְיָהוּ: הָיָה דְּבַר ה' אֵלַי לֵאמֹר: הִנֵּה חֲנַמְאֵל בֶּן שַׁלֻּם דֹּדְךָ בָּא אֵלֶיךָ לֵאמֹר 'קְנֵה לְךָ אֶת שָׂדִי אֲשֶׁר בַּעֲנָתוֹת, כִּי לְךָ מִשְׁפַּט הַגְּאֻלָּה לִקְנוֹת" (ירמיהו, ל"ב, ו') הוא שילם עליו "שִׁבְעָ֥ה שְׁקָלִ֖ים וַעֲשָׂרָ֥ה הַכָּֽסֶף".

לפי התלמוד הבבלי חנמאל היה נביא, כהן (כירמיהו), ומצאצאי רחב: "שמונה נביאים והם כהנים יצאו מרחב הזונה ואלו הן: נריה, ברוך ושריה, מחסיה, ירמיה, חלקיה, חנמאל ושלום. רבי יהודה אומר אף חולדה הנביאה מבני בניה של רחב הזונה היתה".

אברהם שליט מציג השערה אפשרית, שעל חנמאל בן שלום התייחס חנמאל המצרי, הכהן הגדול בתקופת המלך הורדוס, הנזכר אצל יוסף בן מתתיהו בשם "חננאל הבבלי". בעקבות המסורת הכפולה על מוצאו, מציג שליט את האפשרות שחנמאל בן שלום הוגלה לבבל אחרי כיבוש ירושלים, או שירד למצרים עם יוחנן בן קרח ואנשיו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהביטוי "חֲנַמְאֵל בֶּן שַׁלֻּם דֹּדְךָ" לא ברור אם חֲנַמְאֵל היה דוד ירמיהו או שַׁלֻּם היה דוד ירמיהו
2. ↑  תלמוד בבלי מגילה יד, ב.
3. ↑  אברהם שליט, **הורדוס המלך**, עמ' 376, הערה 17.
**חנן עזרן** (5 ביוני 1950 - 25 במאי 2013) היה עיתונאי ישראלי; כתב, מגיש ותחקירן בטלוויזיה הישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולד בישראל. בנעוריו היה כתב נוער בשבועון "מעריב לנוער". בשרותו הצבאי היה קצין תותחנים ובשירות המילואים, הגיע לדרגת רב-סרן.

בשנת 1976 סיים תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בספרות עברית קולנוע וטלוויזיה, ובשנת 2009 סיים לימודי תואר שני בתקשורת.

בשנת 1975 החל לעבוד בחטיבת החדשות בטלוויזיה הישראלית. במהלך השנים שימש בשורה של תפקידים, בהם כתב בנושאים פלילים, כתב בנושאים חברתיים וכתב בכנסת. בנוסף שימש כעורך ומגיש של מהדורות "חדשות הלילה" בערוץ. היה כתב ב"יומן" ובתוכנית מבט שני. הגיש את המגזין הפוליטי "כנסת".

ערך והגיש את תוכניות התחקיר "חשיפה", ובין השנים 2004–2009 את התוכנית "גילוי נאות". יצר גם כתבות תחקיר. בין כתבותיו הידועות היו חשיפת היומנים של מרדכי ואנונו, על סוחרי הנשק הישראליים, על התעשיות הביטחוניות הישראליות שכירי חרב ישראליים, קשרים עם איראן, ועוד. בשנת 1995 קיבל עזרן מעמותת "אמיתי" (שקדמה לעמותת אומ"ץ) עיטור מיוחד על הצטיינות בחשיפה עיתונאית לוחמת, יושר אישי ויכולת מקצועית.

יצר גם סרטים דוקומנטריים. על סרטו "מבריסק לירושלים", שעסק בחיי מנחם בגין, קיבל בשנת 1994 את פרס ראש הממשלה.

עזרן כתב כארבעה עשר מחזות בנושאים של ניכור חברתי ובדידות, חלקם הוצגו בתיאטרון "הזמן". על מחזהו "המכונה" זכה בפרס עיריית תל אביב לתרבות ואמנות. זכה גם בפרס רשות השידור לסיפור קצר שכתב.

ספריו של עזרן עוסקים בנושאי טרור בינלאומי. בראיון שנתן לעיתונאי אלי אשד בעקבות צאת ספרו "למות מפחד" ציין עזרן שהוא אוהב לעסוק בענייני הרפתקאות ביטחוניות וריגול, נושאים שזכאים לטיפול רחב יותר ממסגרת תוכניות טלוויזיה.

בשנת 2012 פרש מהערוץ הראשון במסגרת הסכם פרישה.

נפטר ב- 25 במאי 2013 ממחלה. הותיר אחריו אישה ושני ילדים.

ספריו
-----

* **ממתקים ומעט בגדים - מסע נורא לשום מקום**, בהוצאת ידיעות אחרונות, שנת 1999. הספר עוסק בילדה שנקלעה לסמים, כאשה הפכה לבלדרית ולבסוף הצליחה להיגמל ולשנות את מסלול חייה.
* **חוד החנית - סיפורו של קולונל קליין, שכיר - חרב ישראלי**, הוצאת תמוז, שנת 2003. הספר עוסק ביאיר קליין שהיה מפקד סיירת חרוב, קצין מוערך בצה"ל שהפך לשכיר חרב והיה מבוקש על ידי הסי.אי.אי בחשד לקשרים עם ברוני הסמים בקולומביה.
* **תעלומה בנתיב ההתרסקות**, בהוצאת תמוז, שנת 2005. הספר עוסק בהפלת מטוס אל על בשמי בולגריה בשנת 1955
* **נשק יום הדין: מחוללי המוות בשירות הטרור**, בהוצאת קו-וואדיס, שנת 2006
* **למות מפחד: 'הפצצה המלוכלכת' - תרחישי אימה**, בהוצאת קו-וואדיס, שנת 2006. הספר עוסק ביכולות ההרסניות של ארגוני הטרור ובמיוחד ארגוני הטרור האיסלמיים, כולל יכולות כלי נשק ביולוגיים וגרעיניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חנן עזרן** בוויקישיתוף
* סרטונים עידן יוסף, העיתונאי חנן עזרן נפטר בגיל 62, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 26 במאי 2013
* חנן עזרן בעקבות הטרור הבינלאומי, בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד"
* חנן עזרן (1951-2013), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  העיתונאי חנן עזרן: מזיכרון פרטי לזיכרון קולקטיבי
2. ↑  חנן עזרן באתר ידיעות ספרים
3. ↑  חנן עזרן בעקבות המזימה הסובייטית, אלי אשד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258159705171
* ISNI: 0000 0000 7150 9198
* LCCN: no00023237
* NTA: 298170205
* VIAF: 53690966
* WorldCat: lccn-no00023237

 |
מבט מלמטה
**חניתן תניני** או **שפודני תניני**. (שם מדעי: *Tylosurus crocodilus*) הוא מין של דג ממשפחת השפודניים והוא הדג הגדול ביותר במשפחתו וגם בסדרתו.

תיאור
-----

לחניתן התניני גוף קטן וחסר עמוד שדרה, ולמרות זאת בסנפיר הגב שלו קיימים 25-21 קרניים ובסנפיר האנאלי 22-19 קרניים. לדג זה יש כ86-80 חוליות. ההבדל העיקרי בין החניתן התניני לבין מיני חניתאים אחרים הוא בהבדל בשיניהם. שיני החניתן התניני נוטות קדימה בזמן שהוא צעיר, לעומת זאת שיני כל המינים האחרים ישרות בכל הגילאים. לחניתן התניני יש גוף עבה, גלילי יותר וראשו קצר יותר מאשר שפודניים אחרים. גבו כחול כהה, צדדיו כסופים-לבנים ואזור בטנו לבן. גודלו של החניתן התניני הארוך ביותר הרשום הוא כ-150 סנטימטרים, והמשקל הרשום הגבוה ביותר הוא 6.35 קילוגרם.

תפוצה ומקום מחיה
----------------

מינים שונים של חניתן תניני נמצאים באוקיינוס ההודי, האוקיינוס השקט, הים האדום, מהחוף של אפריקה הדרומית עד לפולינזיה הצרפתית, בצפון יפן ובצפון
ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. באוקיינוס האטלנטי, בדרום- החניתן התניני ידוע מניו ג'רזי ועד לברזיל, ובצפון הוא ידוע מביוקו, קמרון, וליבריה לאסנשן. החניתן התניני יכול להימצא גם בקרבה לגינאה, סנגל וכף ורדה. מפני שהחניתן התניני הוא חיה שחיה בים הפתוח, הוא יכול להימצא גם מעל לגונות ושוניות אלמוגים, גם כבודדים וגם בקבוצות קטנות. החניתן התניני מטיל ביצים הנצמדות לעצמים במים בכוחות עצמן באמצעות קנוקנות הממוקמות על פני השטח של כל ביצה.

יחסים לבני אדם
--------------

דגים את החניתן לצורך ציד פנאי. ניתן לתפוס אותו באמצעות אורות מלאכותיים, בדומה לשפודניים אחרים. על אף שהוא נחשב דג למאכל, בני האדם לא מרבים לצוד אותו מכיוון שתפיסתו נחשבת למסוכנת בגלל גודלו ובגלל נטייתו לזנק מהמים ולגרום לפצעי נקב בעזרת המקור שלו, כאשר הוא מבוהל או נמשך לאורות המשמשים לתפיסתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חניתן תניני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חניתן תניני באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  קראו בכותר - לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל - החי במים, כרך 3, באתר www.kotar.co.il
הקבר המיוחס לברטולד החמישי בקתדרלת פרייבורג
**ברטהולד החמישי, דוכס צרינגן** (בגרמנית: **Berthold V. von Zähringen**; ‏ 1160 - 18 בפברואר 1218) היה דוכס ששלט בדוכסות צרינגן מ-1186 ועד מותו.

ביוגרפיה
--------

ברטהולד החמישי נולד בשנת 1160 לברטהולד הרביעי, דוכס צרינגן ולהלוויג מפרוהבורג. בשנת 1186 מת אביו ברטהולד הרביעי, וברטהולד החמישי עלה לשלטון במקומו. בראשית כהונתו הוא הרחיב את שטחיה של הדוכסות אשר השתרעה בשפלה השווייצרית המערבית לכיוון דרום, ויישב את האלפים הברנינים ואת אזור העיר לוצרן. הוא הרחיב את העיר תון וייסד את ברן ב-1191. עם זאת נסיונותיו להרחיב את שטחי הדוכסות דרומה לעבר ואלה נכשלו בשנת 1221. 

ב-1198 הוא נבחר ליורש העצר של היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אך ויתר על התפקיד, ובתמורה זכה לשטחים נוספים בצפון שווייץ ובדרומה של גרמניה של ימינו.

ב-1200 החל בהרחבת הכנסייה בפרייבורג שהייתה לאחר מכן לקתדרלת פרייבורג ובה, לפי המסורת, נקבר לאחר מותו ב-1218. ברטהולד החמישי היה האחרון בשושלת דוכסי צרינגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברטהולד החמישי, דוכס צרינגן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118658565
* HDS: 029225
* VIAF: 54942089
* WorldCat: viaf-54942089

 |
**אלן-רנה לֶסאז'** (בצרפתית: **Alain-René Lesage**;‏ 6 במאי 1668 – 17 בנובמבר 1747, בולון-סור-מר), היה סופר ומחזאי צרפתי.

קורות חייו ופועלו
-----------------

אלן-רנה לסאז' היה בן למשפחת משפטנים. הוריו נפטרו בצעירותו והוא הופקד בידי דודו שבזבז את ההון שירש. מנהל בית ספר של הישועים בעיר ואן שבברטאן, שם למד, נוכח ביכולותיו של לסאז' וקירב אותו לספרות. לסאז' עבר לפריז ב-1693 כדי ללמוד משפטים ושנה לאחר מכן נשא אישה. בהשפעת חבריו, ונוכח דלות פרנסתו, החל לעסוק בתרגום. תחילה תרגם כתבים מספרות יוונית קלאסית לצרפתית. בהמשך פנה לספרות ספרדית, שהייתה פופולרית באותה תקופה בצרפת, ותרגם מספר יצירות של לופה דה וגה, פדרו קלדרון דה לה ברקה וסופרים נוספים. על בסיס ספרו של ולס דה גוורה חיבר לסאז' את "השטן הצולע" שהקנה לו תהילה. הספר נדפס בכמה מהדורות, עובד למחזה והועלה על במת התיאטרון.

בשנת 1715 פרסם לסאז' את הפרקים הראשונים של הרומן הפיקרסקי הנודע "הרפתקאותיו של ז'יל בלאס דה סנטיאנה". הפרק השלישי ראה אור בשנת 1724 והרביעי בשנת 1735. הספר זכה לקהל קוראים גדול, למהדורות תרגום לשפות רבות ולהתייחסויות בספרות בדורות הבאים. הוא תורגם לעברית בידי עידו בסוק (דביר, 1995). קדמו לו תרגומיהם של אברהם אלמאליח (ירושלים: דפוס ש"י שיריזלי, תרפ"ו) ושל יצחק לבנון (מסדה-פרס, 1980).

ב-1732 פרסם לסאז' את ספרו על הרפתקאות הפריבטיר Robert Chevalier Beauchêne בצרפת החדשה, שיש המוצאים בו דמיון לספריו של בן זמנו דניאל דפו.

לסאז' היה איש רעים להתרועע, מבאיו הקבועים של קפה פרוקופ, אך בשנת 1743, בעקבות מות בנו, עזב את פריז והתיישב בבולון-סור-מר, שבה מת ב-1747 בגיל 80.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן-רנה לסאז'** בוויקישיתוף
* אלן-רנה לסאז', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* רשימת הפרסומים של אלן-רנה לסאז', בקטלוג הספרייה הלאומית
* יצירותיו וחיבורים על אודותיו בארכיב האינטרנט
* כתבי אלן-רנה לסאז' בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* אלן רנה לסז' (1668-1747), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264222005171
* BIBSYS: 90323863
* BNC: 000038975
* BNE: XX886050
* BnF: cb11912638w (data)
* CANTIC: a10485272
* CiNii: DA00811273
* GND: 118572032
* ICCU: CFIV030364
* ISNI: 0000 0001 2125 8113
* LCCN: n81013473
* LNB: 000057988
* NDL: 00447094
* NKC: jn20000603727
* NLA: 35042435
* NLG: 125164
* NLK: KAC2018O8481
* NLP: A18326845
* NSK: 000064676
* NTA: 068350325
* RERO: 02-A003504482
* SELIBR: 70429
* SUDOC: 026985799
* Trove: 809824
* VcBA: 495/5146
* VIAF: 29536937
* WorldCat: lccn-n81013473

 |
**הקורפוס ה-30** (בגרמנית: **XXX. Armeekorps**) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### הקמה ראשונה

הקורפוס הוקם ב-26 באוגוסט 1939, והועמד תחת פיקוד אוטו הרטמן.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה הקורפוס חלק מפלגת הארמייה A במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C, ובמהלך המערכה בבלקן לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-12. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-11 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והשתתף בקרב הראשון על חצי האי קרים ובמצור על סבסטופול. בספטמבר 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד קבוצת ארמיות צפון, והשתתף בקרבות הקשים על לנינגרד, כחלק מהארמייה ה-18 ומהארמייה ה-11 לסירוגין, ובדצמבר 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית שהשתייכה לקבוצת ארמיות מרכז. ב-1 בינואר 1943 הוגדר הקורפוס ה-30 כפלגת הארמייה פרטר-פיקו, והוכפף לקבוצת ארמיות דון, עמה השתתף בקרבות הקשים באזור הדון והדונייץ. בפברואר הועמד הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות דרום, והשתתף עמה בקרב חרקוב השלישי. בינואר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות A ולאחר מכן כחלק מקבוצת ארמיות דרום אוקראינה, והשתתף עמה במבצע דנייפר-קרפטי. באוגוסט 1944 לחם הקורפוס במבצע יאשי-קישינב כחלק מהארמייה השישית, והושמד במהלך הקרבות.

### הקמה שנייה

ב-20 באוקטובר 1944 הוקם הקורפוס מחדש על בסיס הקורפוס ה-65, שהיה מופקד על שיגור רקטות הV1 והV2. ב-15 בנובמבר 1944 בוטלה משימת שיגור הרקטות, והקורפוס הוצב תחת פיקוד הארמייה ה-15 בהולנד. ב-1 בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-25, עמה לחם עד סוף המלחמה.

מפקדים
------

### הקמה ראשונה

* אוטו הרטמן (26 באוגוסט 1939 - 25 במרץ 1941)
* אויגן אוט (25 במרץ 1941 - 10 במאי 1941)
* הנס פון זלמות (10 במאי 1941 - 27 בדצמבר 1941)
* מקסימיליאן פרטר-פיקו (27 בדצמבר 1941 - 4 ביולי 1944)
* פיליפ קלפל (4 ביולי 1944 - 16 ביולי 1944)
* גאורג-וילהלם פוסטל (16 ביולי 1944 - 31 באוגוסט 1944)

### הקמה שנייה

* אריך היינמן (26 באוקטובר 1944 - 15 בנובמבר 1944)
* גוסטב ההנה (15 בנובמבר 1944)
* יואכים פון טרסקו (15 בנובמבר 1944 - 23 בנובמבר 1944)
* פרידריך-וילהלם נוימן (23 בנובמבר 1944 - 16 בדצמבר 1944)
* פיליפ קלפל (16 בדצמבר 1944 - 25 באפריל 1945)
* אדולף בורמייסטר (25 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

סדר הכוחות
----------

### המערכה על צרפת

במהלך המערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-258
* הדיוויזיה ה-93
* הדיוויזיה ה-79

### המערכה בבלקן

במהלך המערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-50
* הדיוויזיה ה-164

### מבצע ברברוסה

במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-198
* הדיוויזיה הרומנית ה-8
* הדיוויזיה הרומנית ה-13
* הדיוויזיה הרומנית ה-14

### מבצע יאשי-קישינב

במהלך מבצע יאשי-קישינב כלל הקורפוס את היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-384
* הדיוויזיה ה-302
* הדיוויזיה ה-257
* הדיוויזיה ה-15
* הדיוויזיה ה-306

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוס ה-30 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
**בית האמנים בנגב** הוא מרכז גלריות וסדנאות אמנות בעיר העתיקה בבאר שבע. המרכז כולל בתוכו 7 גלריות ומספר סדנאות ציור הפועלות בימי שישי. בית האמנים שוכן ברחוב האבות 55 והוא מנוהל על ידי חברת כיוונים ומתוחזק בהתנדבות על ידי עמותת "היוצרים בנגב".

היסטוריה
--------

בית האמנים בנגב נפתח בשנת 2005. תחילה פעלו בו בהתנדבות פחות מעשרה אמנים שישבו באזור באר אברהם. אל הבית הוזמנו רק אמני הנגב במטרה לקדם את האמנות הדרומית. באותה שנה, לאחר קשיים רבים, העניק ראש העיר לשעבר יעקב טרנר לקבוצת האמנים את משכנה הנוכחי.

לקראת כניסתם של האמנים לבית הוא שופץ במימון חברת "מכתשים". בבית הוקמה ועדה לקבלת אמנים שטיפחה את האמנים המקומיים.

המבנה
-----

המבנה הוקם בתקופת המנדט הבריטי. בשנת 1935 מסר אותו יהושע חנקין לידי ד"ר ראובן מאיר ולאשתו יהודית, כדי שיקימו בו מרפאה שתעניק לבדואים שירות רפואי ללא עלות במטרה להפגין רצון טוב של היישוב היהודי בארץ. ד"ר מאיר, שלא ידע ערבית, נעזר באשתו ילידת הארץ שתקשרה עם המטופלים בערבית, והמקום הפך מרכז חברתי עבור בדואים ויהודים. ד"ר ראובן מאיר ויהודית עזבו את הבית בשנת 1936 לאחר שהחלה הסתה נגד היהודים בעיר. מספר המטופלים ירד והם בחרו לעזוב את באר שבע. ב-1939 התגייס ראובן מאיר לצבא הבריטי.

לאחר עזיבתם התגוררו בבית יהודים נוספים שעזבו במהרה בשל המצב הביטחוני. בזמן העלייה ממרוקו, הבתים באזור חולקו לעולים, כשהמבנה היה אחד מהם.

כיום ניתן למצוא בחצר הבית גן פסלים אותו יצרו וקישטו אמני הבית. בגן נמצאים עצים מיובאים שאינם חיים ויצירות שנתרמו על ידי חברת "מכתשים" לקישוט החצר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בית האמנים בנגב** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית האמנים בנגב

גן הפסלים
* בית האמנים בנגב באתר גואל דרורי
* בית האמנים - כיוונים
* העיר העתיקה באר שבע - בית האמנים בנגב
* בית האמנים בנגב - עיריית באר שבע

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ימי בראשית בארץ ישראל רופא יהודי ראשון בבאר שבע מאז אברהם אבינו/מאת ד"ר ראובן (ריכרד) מאיר. הביאה לאתר נורית יובל, ביתו של ד"ר ראובן מאיר - ארגון יוצאי מרכז אירופה". *ארגון יוצאי מרכז אירופה*. 2016-03-07. נבדק ב-2017-06-11.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583673105171
* VIAF: 317133718
* WorldCat (עם VIAF): 317133718

 |
גדי רונן (מימין) וחברי החצר האחורית
**גֶדי רונן** (נולד ב-21 בפברואר 1977) הוא זמר-יוצר, פסנתרן ומפיק מוזיקלי הפועל עצמאית ובנוסף חבר בלהקות "החצר האחורית", "1:1" ו"דבק".

ביוגרפיה
--------

רונן נולד וגדל במושב ניר צבי. במושב פגש את חבריו ללהקת "דבק" (בועז ריינשרייבר - גיטרה ושירה, עידו אופק - בס וגיטרה, נדב ברקן - תופים) בה היה סולן וניגן בקלידים. הלהקה הוציאה שני אלבומים כשרונן וריינשרייבר אחראים על כתיבת השירים והלחנתם.

יחד עם בועז ריינשרייבר המשיך רונן לפרויקט "1:1", בו הלחינו את כתביו של המשורר ערן בר גיל. מדובר בפרויקט של שיתוף פעולה בין המשורר והסופר בר-גיל (יליד 1969), טייס קרבי לשעבר ומורה טיסה במקצועו, ומוזיקאים שונים, המלחינים את יצירותיו. בשלושת אלבומי הפרויקט הלחין וביצע רונן כמחצית מהשירים.

בהמשך רונן הפיק אלבומים ליוצרים שונים, ביניהם גם יענקל'ה רוטבליט, איתו עבד על האלבומים "צומת עלעול" ו"מדינת היהודים חלק א' וב'".

העבודה עם רוטבליט המשיכה בפרויקט החצר האחורית, שם רונן, תומר יוסף ואיתמר ציגלר הלחינו את שיריו של רוטבליט. האלבום, הכולל ארבעה עשר שירים (מתוכם ארבעה בהלחנתו של רונן), יצא בשנת 2013 וזכה לתשבחות המבקרים והקהל. בשנת 2017 יצא האלבום השני של ההרכב בו הלחין וביצע רונן שלושה שירים.

במקביל לעבודה בהרכבים השונים עבד רונן גם על אלבומי סולו. בשנת 2012 הוציא מיני-אלבום בשם "הרצל בולברד" שכלל חמישה שירים. בשנת 2015 החל לעבוד על אלבום נוסף. האלבום, "אומרים שזה אתה", יצא בשנת 2017 בהפקתו של אורי וינוקור.

דיסקוגרפיה
----------

**אלבומי סולו**

* הרצל בולברד, 2012 (מיני-אלבום)
* גדי רונן וחברי החצר האחוריתאומרים שזה אתה, 2017

**להקת דבק**

* דבק, 2005
* נגרים, 2006

**פרויקט 1:1**

* 1:1, 2005
* ברזל, 2008
* אושר, 2012

**פרויקט החצר האחורית**

* החצר האחורית, 2013
* החצר האחורית 2, 2017

**שיתוף פעולה עם יענקל'ה רוטבליט והפקה**

* מדינת היהודים/קטעים, 2004
* מדינת היהודים/חלק ב', 2005
* צומת עלעול, 2011

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של גדי רונן
* גדי רונן, ברשת החברתית פייסבוק

* גדי רונן, סרטונים בערוץ היוטיוב

* גדי רונן, באתר Discogs (באנגלית)

* גדי רונן, דף שער בספרייה הלאומית

* גדי רונן, באתר בנדקמפ
* אתר למנויים בלבד בן שלו, העולם הפסיד חקלאי, אך הרוויח את המוזיקאי גדי רונן, באתר הארץ, 9 בפברואר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  להקת דבק, באתר
2. ↑  קוטנר, אחד: אחד X שלוש = אושר, באתר , ‏יום שני, 7 במאי 2012
3. ↑  מערכת mako מוזיקה, ‏גדי רונן בשיר ראשון מאלבום סולו: "אומרים שזה אתה", באתר ‏מאקו‏‏, ‏11 באוגוסט 2015‏

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296274105171
* ISNI: 0000 0004 0219 0987
* VIAF: 297658277
* WorldCat: viaf-297658277

 |
**סגולית מבהיקה** (שם מדעי: ***Janthina globosa***) היא מין חילזון ימי טורף בסוג סגולית שבמשפחת הסגוליתיים (Janthinidae). חילזון זה נפוץ בימים רבים בעולם, בהם הים התיכון, וניתן למצאו גם בחופי ישראל.

תיאור ומראה
-----------

### הקונכייה

הקונכייה שלו נחשבת ליפה ומרשימה, וגודלה כ-20–40 מילימטר (הגודל המרבי שתועד היה 38.5 מ"מ). צבע הקונכייה הוא סגול בוהק, ובו גוני כחול-סגול בהירים ולרוב גם משטחים בצבע סגול בהיר דהוי. צורתה כדורית ובה 3–4 פיתולים. קליפתה דקה יחסית. מכיוון שהוא "נתלה הפוך" על המצוף אותו הוא מפריש, צבעי הצללת הנגד שלו הפוכים: חלקו הגחוני סגול כהה ואילו חלקו הגבי (הצריח) סגול בהיר יותר. רק בשלב הפגית (וליגר) יש לו מכסה גירני (operculum), אותו הוא מאבד בהתבגרותו כדי שיוכל לצוף.

### גוף החילזון

לסגולית המבהיקה ראש גדול על צוואר גמיש. העיניים ממוקמות בבסיס הבחנינים.

אורח חיים
---------

מדובר בחילזון פלגי, שחי בחלק העליון של מי הים. הוא צף על פני המים באמצעות מצוף (המכונה "רפסודה") העשוי מריר קרוש הכולא בועות אוויר אותו הוא מפריש מרגלו. הסגולית ניזונה מהידרתים ומדוזות סוכך קטנות המרחפות בחלק העליון של המים.

הסגולית מתחילה את חייה כזכר וכאשר הוא מתבגר הוא הופך לנקבה. את הביצים שהיא מטילה היא שומרת בגופה עד שהן מתפתחות לשלב הפגית.

תפוצה
-----

הסגולית המבהיקה חייה בים הפתוח (מין פלגי), בשכבת המים העליונה, לרוב צפה באמצעות ריר קרוש המופרש מרגלה. היא חיה גם בים התיכון. סערות חזקות לעיתים משליכות סגוליות אל חוף הים וניתן לראותם בימי חורף סוערים בחופי ישראל הצפוניים.

גלריה
-----

* 
* 
*

ראו גם
------

* סגולית דו-גונית

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר דוד דרום וד"ר משה צורנמל, **מדריך הים וחופיו החי והצומח**, הוצאת כתר, 1992. עמ' 182–183.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סגולית מבהיקה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* GBIF
 |

* מידע באתר Malacolog
**ארכאוניקטריס** (שם מדעי: ***Archaeonycteris***; מילולית: "לילן עתיק") הוא סוג נכחד של עטלף שחי במשך תחילת עד אמצע האאוקן ברחבי אירופה ובהודו. הוא הוגדר בשנת 1917 בידי החוקר השווייצרי פייר רביליו (אנ'). למרות שמו הוא לא היה קרוב ביותר למשפחת הלילניים, והיה קדום יותר מכל סוג עטלף למעט הפלאוכירופטריקס שחי לצידו.

עטלף זה היה קטן מאוד, עם מוטת כנפיים של 25 עד 30 סנטימטרים. עטלף זה היה מעופף חלש יחסית שנע בעיקר בדאייה וניזון מחרקים איטיים וכבדים יחסית כמו חיפושיות, אשר נמצאו בתכולת קיבתו. העטלף חי ביערות הגשם שהיו בעבר סביב אירופה ואסיה. הייתה לו אקולוקציה בדומה לעטלפי חרקים מודרניים, והוא כנראה היה פעיל בלילות, אז הוא נמנע מטריפה של עופות דורסים.

מיון
----

עטלף קדום זה שונה מהעטלפים המודרניים במספר מאפיינים, והוא שייך למשפחה הקדומה Archaeonycteridae, הקרובה למשפחות הנכחדות Palaeochiropterygidae ו-Icaronycteridae. שלוש משפחות אלו נחשבות לקרובות בעיקר לעטלפי הפירות, אף על פי שהם היו קטנים בהרבה וניזונו מחרקים. מעריכים שמשפחה זו הייתה מאבותיהם של העטלפים אוכלי החרקים האמיתיים, אם כי יש המערערים על קשר זה.

בסוג עטלף זה שייכים המינים הבאים:

* *Archaeonycteris trigonodon* - נמצא בתצורת מסל (אנ') שבהסן, גרמניה
* *Archaeonycteris pollex* - נמצא בתצורת מסל
* *Archaeonycteris brailloni* - נמצא בתצורות בצרפת
* *Archaeonycteris relicta* - נמצא בתצורות באנגליה
* *Archaeonycteris storchi* - נמצא בתצורות בהודו

מין נוסף נמצא בפורטוגל בשנת 2009 ומכונה *Archaeonycteris praecursor*, אך מקובל שהוא שייך לסוג אחר דומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכאוניקטריס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**אדם גורליצקי** (נולד ב-1976) הוא זמר-יוצר, פסנתרן ומפיק מוזיקלי.

ביוגרפיה
--------

אדם גורליצקי הוא בנם של שחקן התיאטרון אילי גורליצקי והרקדנית רות לרמן. בגיל 12 התארח בתוכנית "סופסופ" של גבי גזית יחד עם ניב רסקין.

אדם גורליצקי החל קריירה מוזיקלית כקלידן של עברי לידר. ניגן עיבד והפיק אחר-כך לאומנים רבים כמו עמיר בניון, מיכה שטרית, עידן רייכל, מיקה קרני ואושיק לוי. בשנת 2007 הוזמן להצטרף ללהקת הפופ הבריטית מטאפיקס המוכרת מלהיטה Big City Life כנגן קלידים למסע ההופעות העולמי שלה. לאחר חזרתו לישראל החל לעבוד על אלבום בכורה שלו כסולן.

אלבום הבכורה "תמיד חוזר אלייך" הופק על ידי רונן הלל, ושיר הנושא הלהיט "תמיד חוזר אלייך" הגיע למקום החמישי במצעד הפזמונים של רשת ג' וזכה בתואר השיר המושמע ביותר בתחנה לשנת 2013.[דרוש מקור] המוזיקה של גורליצקי משלבת לחנים מלודיים עם הפקה רוקית מודרנית, שילוב הנשמר לאורך כל שירי האלבום. ב-2013 הופיע בפסטיבל הפסנתר, בו אירח את הזמרת מירה עווד.

בינואר 2016 יצא האלבום השני שלו "שתי ארצות", הכולל את הלהיט "מגדלים", בו הוא מארח את סולן תיסלם, דני בסן. האלבום משלב בתוכו אמירה חברתית חדה. השיר "מגדלים" טיפס עד למקום השלישי במצעד הישראלי של רשת גימל, ולווה בווידאו קליפ שהשתמש בתיעוד מהמחאה החברתית של קיץ 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדם גורליצקי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אדם גורליצקי, באתר ספוטיפיי
* אדם גורליצקי, באתר בנדקמפ
* אדם גורליצקי במדור "האנשים שעושים את תל אביב", באתר טיים אאוט תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "רשת ג' מחקו אותי באלימות - ממאות השמעות בשנה ירדתי לפחות מעשר", באתר וואלה!‏, 17 בנובמבר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 297599487
* WorldCat (עם VIAF): 297599487

 |
כיתוב סבאי המופנה לאל אלמקה, ומזכיר חמישה אלים תימניים קדומים, שני ריבונים מכהנים ושני מושלים,   המֵאָה ה-7 לפני הספירה
**אלמקה** או **אלמוקה** (בשבאית: **𐩱𐩡𐩣𐩤𐩠**; בערבית: **المقه**) היה אל הירח של הממלכה התימנית העתיקה סבא. סגדו לו גם בממלכת דעמת וקיסרות אקסום באריתריאה וצפון אתיופיה.

Jacques Ryckmans states, 

> 
> Almaqah is considered a moon god, but Garbini and Pirenne have shown that the bull's head and the vine motif associated with him may have solar and dionysiac attributes. He was therefore a priest of Ra, the male counterpart of the sun goddess Shamash / Ishtar / Isis, who was also venerated in Saba, but as a tutelary goddess of the royal Egyptian dynasty.
> 
> 
> 
> 

 השושלת השלטת של סבא ראתה את עצמה כזרעו של האל. אלמקה מיוצג באנדרטאות על ידי צרור של ברקים המקיפים נשק מעוגל דמוי מגל. שוורים היו קדושים עבורו.

מקדשיו
------

גם מקדש בראן וגם מקדש אוואם נועדו לאלמקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלמקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ryckmans, Jacques (1992). "South Arabia, Religion of". In Freedman, D.N. (ed.). *The Anchor Bible Dictionary*. Vol. 6. p. 172.
2. ↑  Ryckmans, Jacques (1989). "Le Panthéon de l'Arabie du Sud préIslamique: Etat des problèmes et brève synthèse". *Revue de L'Histoire des Religions*. **206** (2): 163.
3. ↑  For similar comments also see Ryckmans, Jacques (c. 1987). "The Old South Arabian Religion". In Daum, W. (ed.). *Yemen: 3000 Years of Art and Civilization in Arabia Felix*. p. 107.
**ולדימיר ניקולאייביץ' ווֹינוביץ'** (רוסית: **Владимир Николаевич Войнович**;‏ 26 בספטמבר 1932 - 27 ביולי 2018) היה סופר ומחזאי רוסי.

חייו
----

ולדימיר ווינוביץ' נולד בשנת 1932 בדושנבה (טג'יקיסטן) לאב ממוצא סרבי ולאם יהודיה. אביו היה עורך של עיתון ואמו - מורה למתמטיקה. בשנת 1941 עבר עם הוריו לזפוריז'יה (אוקראינה). לאחר מלחמת העולם השנייה נדד עם משפחתו, והשתתף בפרנסתה כרועה, נגר ושרברב. בשנים 1950–1954 שירת כמכונאי מטוסים בחיל האוויר הסובייטי.

ב-1960 החל לעבור כעורך בתחנת רדיו, ובמהרה פרסם שיר על קוסמונאוטים, שהפך אותו לפזמונאי ידוע. באותה שנה פרסם את ספרו "**אנו חיים כאן**" (רוסית: **Мы здесь живём**), אשר פורסם בהמשכים בכתב העת "**עולם חדש**" (רוסית: **Новый мир**). ב-1962 התקבל כחבר מן המניין לאגודת הסופרים של ברית המועצות.

החל מסוף שנות ה-60 היה ווינוביץ' פעיל מרכזי למען השמירה על זכויות האדם ברוסיה הסובייטית, דבר אשר גרר התנגשויות עם השלטון. כתוצאה מפעילותו הפוליטית וכתיבתו הסאטירית אודות החיים בברית המועצות, נשללה ממנו ב-1974 חברותו באגודת הסופרים, וב-1980 הוא אולץ להגר מברית המועצות למערב גרמניה. אזרחותו הסובייטית נשללה בצו מיוחד. בין 1980–1992 חי בגרמניה, לאחר מכן עבר לארצות הברית. עבד ברדיו "אירופה החופשית". בשנות ה-90' חזר להתגורר ברוסיה.

ספרו הידוע ביותר הוא "הרפתקות החייל איבן צ'ונקין" והמשכו "הטוען לכס המלכות". ב-2007 כתב את חלקו השלישי של עלילות צ'ונקין - "מגורש" (Перемещённое лицо).

ספריו שתורגמו לעברית
--------------------

* **הרפתקות החייל איבן צ'ונקין**, תרגם מרוסית צבי ארד, הוצאת עם עובד, תשל"ז
* **הטוען לכס-המלכות: הרפתקות חדשות של החייל איואן צ’ונקין**, תרגם מרוסית צבי ארד, הוצאת עם עובד, תשמ"א.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר ווינוביץ'** בוויקישיתוף
* ולדימיר ווינוביץ', ברשת החברתית Goodreads
* ולדימיר ווינוביץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ולדימיר ווינוביץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ולדימיר ווינוביץ' (1932-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאגר הזהויות הארצי - הספרייה הלאומית, באתר aleph.nli.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269555205171
* BIBSYS: 90051491
* BNE: XX1722863
* BnF: cb119286287 (data)
* CiNii: DA00886705
* GND: 118926624
* ISNI: 0000 0000 8380 6069
* LCCN: n81039702
* LNB: 000104430
* MusicBrainz: 6e3c7249-e540-4d11-a12f-edf5e3c4b4a0
* NDL: 00459849
* NKC: jn20000701915
* NLA: 35666664
* NLK: KAC2018N1070
* NLP: A22208409
* NSK: 000188845
* NTA: 06853289X
* SELIBR: 100146
* SUDOC: 027189511
* VIAF: 49232847
* WorldCat: lccn-n81039702

 |