recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אומנות פסיכדלית ממחישה חוויה פסיכדלית כפי שמתרחשת לאחר שימוש בנרקוטיקה פסיכדלית. אילוסטרציה מאת DALL-E
**פסיכדליה** (באנגלית: **Psychedelia**) מתייחסת לתת-התרבות הפסיכדלית של שנות ה-60 של המאה ה-20 ולחוויה הפסיכדלית. היא כוללת אמנות פסיכדלית, מוזיקה פסיכדלית וסגנון לבוש שהיה נפוץ באותה תקופה. היא נוצרה בעיקר על ידי אנשים שהשתמשו בסמים פסיכדליים דוגמת LSD, מסקלין ופסילוציבין וגם על ידי אנשים שלא השתמשו בסמים, אך היו חובבי תת-תרבות זו. אמנות ומוזיקה פסיכדלית בדרך כלל יוצרות מחדש, או משקפות את, החוויה של תודעה שונה (Altered state of consciousnessI). אמנות פסיכדלית משתמשת בוויזואליה סוריאליסטית מעוותת ביותר, בצבעים בהירים ובספקטרום מלא ובאנימציה (כולל קריקטורות) כדי לעורר, להעביר או לשפר את החוויה הפסיכדלית. מוזיקה פסיכדלית משתמשת בגיטרה חשמלית מעוותת, אלמנטים של מוזיקה הודית כמו סיטאר, טאבלה, אפקטים אלקטרוניים, אפקטים קוליים והדהוד, ואפקטי אולפן משוכללים, כמו השמעת הקלטות לאחור.

חוויה פסיכדלית מאופיינת בתפיסה בולטת של היבטים במוחו של אדם שלא נודעו לו קודם לכן, או בהתלהבות היצירתית של המוח המשוחרר מכבליו הרגילים לכאורה. מצבים פסיכדליים הם מערך של חוויות כולל שינויים בתפיסה כגון הזיות, סינסתזיה, שינויים במצבי מודעות או תודעה ממוקדת, שונות בדפוסי חשיבה, מצבי טראנס או היפנוטיים, מצבים מיסטיים ושינויי תודעה אחרים. תהליכים אלו יכולים להוביל אנשים מסוימים לחוות שינויים בפעולה הנפשית המגדירה את זהותם העצמית (בין אם בחדות רגעית או התפתחות כרונית) השונה מספיק ממצבם הרגיל הקודם, כך שזה יכול לעורר תחושות של הבנה חדשה שנוצרה כמו התגלות, הארה, בלבול, ופסיכוזה. אנשים המשתמשים בסמים פסיכדליים למטרות רוחניות או גילוי עצמי מכונים בדרך כלל פסיכונאוטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסיכדליה** בוויקישיתוף
* עופרה רודנר, חמישה ספרים מומלצים על חומרים משני תודעה, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2020
* אתר למנויים בלבד עידו הרטוגזון, ההוגה אריק דייוויס סבור שהפסיכדליה בדרך להיכנס למיינסטרים, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עידו הרטוגזון, אפשר לדבר על התועלת והנזק שבפסיכדלים בלי לגלוש להתלהמות בשחור ולבן?, באתר הארץ, 22 באפריל 2021
2. ↑  אתר למנויים בלבד עידו הרטוגזון, מאריסטו ועד סארטר: האם פסיכדלים משפיעים על חשיבה פילוסופית?, באתר הארץ, 12 במאי 2021
הרב דוד אלבום
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב **דוד טעביל אלבום** או **אלבוים** (תשרי, תרפ"ח (1927) - י"ט בתשרי, תשס"ח 2008), מייסד התנועה לכינון המקדש, ומראשוני הפעילים למען עליה להר הבית והקמת בית המקדש, ובפרט במגזר החרדי.

תולדותיו
--------

נולד בחודש תשרי תרפ"ח בלודמיר לאביו נחמיה, ואמו פראדל, בשנת תש"ו בהיותו בן 18 עלה באוניית מעפילים לאחד הקיבוצים ומשם עלה לירושלים, ולמד בישיבת סאטמר.

פעילותו
-------

במשך חייו הכין כלי מקדש, בהם כיור וכנו, מנורה, חצוצרות, מחתות, מזלגות, פסכתרים ויעים, וכן כלי מידה לנוזלים בגדלים שהוזכרו במשנה. כמו כן, ארג את ארבעת בגדי הכהונה של כהן הדיוט. לשם כך למד את טכניקת האריגה הקדומה, וייבא נול אריגה מיוחד.

בחג הסוכות בשנים תשמ"ט, תש"ן ותשנ"א ניסכו מים, כהנים לבושי בגדי כהונה מהבגדים שהוא ארג, על רצפת הר הבית במקום המזבח, באמצעות כלים שהוא הכין.

פעילותו והכלים שהכין נושאים אופי חלוצי, עצמאי, "פרטיזני" ולא מאורגן. מכון המקדש המשיך בפעילות זו באופן ממוסד ומסודר יותר, בין השאר בהשראת מפעלו החלוצי של הרב אלבום. 

במקביל להקמת התנועה לכינון המקדש, הקים גם את ישיבת "תורת הבית", ישיבה ללימוד הלכות בית המקדש ועבודתו. הישיבה הוציאה לאור ספרים וחוברות העוסקים במצוות בניין בית המקדש ובאפשרות לקיים מצווה זו בימינו. על פעילותו זו הותקף בחוגים חרדיים.

שותפים לפעילותו היו: אחיו התאום הרב אביגדור אלבום (עד פטירתו), ובן אחיו הרב יוסף יחיאל אלבום, שממשיך בכתיבה ובהפצת חומרי הסברה בציבור החרדי אודות בית המקדש.

לקריאה נוספת
------------

* ביטאון **יבנה המקדש**, גיליון 242, חשוון, תשס"ח.
* נדב שרגאי, **הר המריבה** עמ' 153.

קישורים חיצוניים
----------------

* מי רוצה לבנות את המקדש בירושלים?
* נח זבולוני, קורבנות על הר הבית, דבר.
* ארנון סגל, המשפחה הלוחמת, ‏8 במרץ 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  נח זבולוני, קרבנות על הר הבית, 1989

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007591708805171

 |
**דיגלוסה שחורה** (שם מדעי: ***Diglossa humeralis***) היא מין של ציפור שיר מקבוצת הטנגריים שבמשפחת הפרושיים, החיה בטבע במערבה של אמריקה הדרומית במדינות: קולומביה, אקוודור, פרו וונצואלה.

תיאור
-----

אורכה של הציפור הוא 13 עד 14 ס"מ והיא בעלת נוצות שחורות כשאצל הזכרים הוא בעל גוני כחול מבריק. הם בעלי עיניים חומות והמקור אפור ובעל עיצוב מעוקל מעל כלפי מעלה. לנקבות גוף שחור ללא גוון כחול מתכתי והכנפיים והזנב שלהם חומים. הפרטים הצעירים בעלי גוון דהוי יותר.

הציפור מצויה בטבע לאורך מורדות הרים סביב פלורה ייחודית אנדמית ממוצא טרופי או סובטרופי בגבהי 2,175 עד 4,000 מטרים, לרוב סביב 2,700 עד 3,400 מטרים מפני הים, למורדות של יערות לחים, בתות, שיחיות ומטעי אקליפטוסים וכן במספר פארקים.

היא ניזונה כאוכלת פרחים וכן שותה צוף וצדה חרקים, כשלרוב היא מסתובבת ביחידות או בזוגות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיגלוסה שחורה** בוויקישיתוף
* דיגלוסה שחורה, באתר ITIS (באנגלית)
* דיגלוסה שחורה, באתר NCBI (באנגלית)
* דיגלוסה שחורה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* דיגלוסה שחורה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיגלוסה שחורה באתר הרשימה האדומה של IUCN

* 
* 
*
**חדקן יאנגצה** (שם מדעי: ***Acipenser dabryanus***) הוא מין של דג סחוס גרמי ממשפחת החדקניים, החי בסין בנהר היאנגצה ובעבר גם בנהר הצהוב והוא מין מוגן שנכחד בטבע וכיום מצוי בשבי בלבד.

תיאור
-----

חדקן זה מגיע לאורך 80 עד 130 ס"מ ומשקל של 25 ק"ג, אם כי נתפסו פרטים באורך 250 סנטימטרים (8.2 רגל). צבעו כחול-אפרפר עם בטן לבנה-צהובה ומצידיו ישנם שורת לוחיות סחוסיות בצבע אפור. הסנפירים קצרים ובשרניים והזנב ממוזלג. החדקן בעל חוטם דק וארוך הפונה מעלה ומתחת החוטם בינים העוזרים לו לחוש.

החדקן שוכן במי נהרות איטיים בקרקעית רדודה ולרוב עכורה והוא ניזון מצמחי מים, דגים קטנים, תולעים וחרקים. בניגוד לחדקנים אחרים הוא לא חי במים מלוחים אך עדיין נודד לצפון יובל היאנגצה להשריץ ביצים. הרבייה נערכת בין מרץ ואפריל או בסביבות נובמבר ודצמבר.

שימור
-----

חדקן זה נעלם בטבע עקב דיג יתר, בייחוד של דגים צעירים ועקב הקמת סכרים כמו סכר שלושת הערוצים וסכר ג'ז'ובה (אנ') המונעים מהדג להגיע לנהרות ההטלה שלו. גם זיהום מים כתוצאה מתיעוש הביא להכחדת אוכלוסיות רבות שלו. כיום הוא מצוי בעיקר באגן היאנגצה כשמספר פרטים מהשבי משוחררים לנהר כל שנה וכנראה מונעים מהמין להיכחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדקן יאנגצה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדקן יאנגצה באתר הרשימה האדומה של IUCN

| חדקנאים |
| --- |
| חדקניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן | חדקן סיבירי • חדקן קצר אף • חדקן יאנגצה • חדקן האגם • חדקן רוסי • חדקן ירוק • חדקן סחלין • חדקן אדריאטי • חדקן נודיבנטריס • חדקן אטלנטי • חדקן פרסי • שטירל • חדקן יפני • חדקן סיני • חדקן זוהר • חדקן אירופי • חדקן לבן |
| הוסו | בלוגה • קלוגה |
| סקפירינכוס | סקפירינכוס אלבוס • סקפירינכוס פלטורינכוס • סקפירינכוס סוטקוסי |
| פסודוסקפירינכוס | חדקן סיר דריה • חדקן גמדי • חדקן אמו דריה |

 |  |
| חדקני שיניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן שיניים אמריקאי (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים אמריקאי |
| חדקן שיניים סיני (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים סיני |

 |
**ניסים חזקיהו ("נוסקו")** (נולד ב-1961) הוא מאייר וקריקטוריסט ישראלי.

חזקיהו נולד בתל אביב-יפו בשנת 1961 וגדל בעיר חולון. פרסם בנעוריו, בין השנים 1979-1975, קריקטורות בעיתון "מעריב לנוער". שימש כעורך גרפי של כתב העת "אותיות" ושל מגזין הרכב אוטו. בשנות ה-2000 יזם את "אנימקס" - פסטיבל הקומיקס, אנימציה וקריקטורה בסינמטק תל אביב והוא משמש כמנהלו האמנותי. 

במהלך השנים פרסם קריקטורות בעיתונים כגון "מעריב", "העולם הזה", "The Jerusalem Post", "ידיעות אחרונות". בשנת 1992 הקים ושימש כ-11 שנה כיו"ר של איגוד הקריקטוריסטים בישראל. 

בין עבודותיו כמאייר הספרים "השליפות של המדינה: המשפטים המדהימים, פליטות-הפה המביכות והציטוטים הלוהטים של המפורסמים שלנו" (2002) מאת ירמי עמיר, "מעבר להרי החדשות" (2005) מאת אורי אורבך ו-"האם-אמא של הצבא" (2007) מאת דפנה שלם.
ב-2016 הוציא נוסקו מגזין סאטירי בשם פרה דוקס.

ב-2017 הציג נוסקו במוזיאון הישראלי לקריקטורה וקומיקס בחולון, תערוכת קריקטורות ממיטב יצירותיו, תחת הכותרת "רץ לספר לחבר'ה".

גלריה
-----

* קריקטורה לזכר אייבי נתן, 2008קריקטורה לזכר אייבי נתן, 2008
* פידל קסטרו, 2008פידל קסטרו, 2008
* ציפי לבני, 2008ציפי לבני, 2008
* אהוד אולמרט ושולה זקן בין בניני פרויקט הולילנד, 2014אהוד אולמרט ושולה זקן בין בניני פרויקט הולילנד, 2014
* סלפיש, 2013סלפיש, 2013
* ישראליקו, מגדיר תופעות באתוס המקומי, 2014 בקירובישראליקו, מגדיר תופעות באתוס המקומי, 2014 בקירוב

השכלה
-----

* 1989 בוגר, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ניסים חזקיהו** |

* עכבר העיר אונליין, בכלל הבטיחו לו להיות צייר צבאי: 10 דברים שלא ידעתם על נוסקו, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2011
* מנחה נופה, עכבר העיר אונליין, ביקורת הגבולות של הקריקטוריסט נוסקו, באתר הארץ, 27 בפברואר 2015
* ערן קמינסקי, הקריקטוריסט הוותיק רוצה לחזור ולהצליף בשלטון - וגם באבי גבאי, באתר Xnet‏, 11 ביולי 2017
* ניסים חזקיהו (1961-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301835205171
* LCCN: no2002110518
* WorldCat (עם LCCN): no2002-110518

 |
**כבדהו וחשדהו** הוא פתגם עברי המבוסס על דברי חז"ל, לפיהם יש לנהוג בבני אדם ביחס דו-ערכי: מחד, יש לנהוג בהם כבוד, ומאידך אין לתת בהם אמון בלתי מוגבל, אלא יש לנקוט אמצעי זהירות מפניהם, כדי שלא יגרמו לפגיעה או לנזק.

מקור הביטוי
-----------

כך נאמר במסכת דרך ארץ: "לעולם יהיו כל בני אדם חשובין לפניך כלסטים, והוי מכבדן כרבן גמליאל. ומעשה ברבי יהושע שהשכים אצלו אדם, ונתן לו אכילה ושתייה, והעלהו לגג לשכב, ונטל סולם מתחתיו. מה עשה אותו האיש, עמד בחצי הלילה ונטל את הכלים וכרכן בטליתו, וכיון שביקש לירד נפל מן הגג ונשברה מפרקתו. לשחרית השכים רבי יהושע ובא מצאו כשהוא נופל, אמר לו: ריקה, כך עושין בני אדם שכמותך. אמר לו: רבי לא הייתי יודע שנטלת את הסולם מתחתי. אמר לו: ריקה, אי אתה יודע שמאמש היינו זהירין בך. מכאן אמר רבי יהושע: לעולם יהיו כל בני אדם בעיניך כלסטים, והוי מכבדן כרבן גמליאל"."

הביטוי המקוצר "כבדהו וחשדהו" רווח בפי הציבור, בכתב ובעל-פה, במאות השנים האחרונות.

ביחס ל"לדון לכף זכות"
---------------------

סייג לכלל זה אנו מוצאים בדברי ספר חרדים בשם רבי יוסף יעבץ. לדבריו לאחר מעשה יש לדון לכף זכות, והחשד נועד רק להתגוננות לפני מעשה:
"ומה שאמרו יהיה כל אדם בעיניך כלסטים ומכבדו כרבן גמליאל היינו קודם מעשה, להישמר ממנו כדי שלא תבוא לידי חשדא, אבל אם חסר חפץ מביתך תתלה באבידה או בהעלמה, וכן כל כיוצא בזה."

לקריאה נוספת
------------

* Trust, but verify, בוויקיפדיה האנגלית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כבדהו וחשדהו** |

* כבדהו וחשדהו, באתר "דין"
* בן-ציון פישלר, כבדהו וחשדהו, באתר הארץ, 5 ביוני 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרך ארץ רבה ה.
2. ↑  לדעת בעל שו"ת אבני חפץ יש לפתור את ראשי התיבות: כריש גלותא.
3. ↑  ראו את דברי הרב אהרן לוין בשו"ת אבני חפץ, באתר היברובוקס.
4. ↑  ספר חרדים מצוות עשה פרק א.
**פאול אנספך** (פלמית: **Paul Anspach**; ‏1 באפריל 1882 – 28 באוגוסט 1981) היה סייף יהודי-בלגי. אלוף אולימפי בעל 5 מדליות מהן 2 זהב בדקר אישי וקבוצתי.

קורות חיים
----------

אנספך נולד בבארכט, פרבר של אנטוורפן. הוא החל את הקריירה הספורטיבית שלו כשחקן כדורגל.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה אנספך במדליית ארד בתחרות דקר קבוצתי. במדליית זהב זכתה צרפת, בשורותיה סייפו שני סייפים יהודים, אלכסנדר ליפמן וז'אן שטרן ובמדליית כסף זכתה בריטניה, בשורותיה סייף אדגר זליגמן אף יהודי. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות דקר אישי.

### אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה אנספך בשתי מדליות זהב בתחרות דקר אישי, במדליית כסף זכה איוון אוסייר יהודי מדנמרק ובמדליית ארד פיליפ לה הרדי דה בוליו אף הוא מבלגיה ובתחרות דקר קבוצתי לפני בריטניה והולנד. לזכייה במדליית זהב הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: בן דודו הנרי אנספך, ז'אק אוקס (אמן מפורסם) וגסטון סלמון. נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בתחרות רומח אישי.

המשחקים האולימפיים לא נערכו בשנת 1916 בשל מלחמת העולם הראשונה וכך נמנע ממנו להשתתף בעוד אולימפיאדה.

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה אנספך במדליית כסף בדקר קבוצתי. מדליית זהב זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה צרפת. 

באולימפיאדת פריז (1924) זכה אנספך במדליית כסף בתחרות בדקר קבוצתי. במדליית זהב זכתה צרפת ובמדליית ארד זכתה איטליה. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בתחרות דקר אישי.

בין השנים 1939-1932 ובין השנים 1950-1946 שימש אנספך בתפקיד נשיא הוועד הבינלאומי לסייף (הוא הושעה בתקופת מלחמת העולם השנייה).

בשנת 1981 נפטר אנספך באנטוורפן בגיל 99.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאול אנספך** בוויקישיתוף

* פאול אנספך, באתר olympedia.org
* פאול אנספך באתר יהודים בספורט.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17895881m (data)
* ISNI: 0000 0005 0445 8542
* VIAF: 50164418883120231712
* WorldCat (עם VIAF): 50164418883120231712

 |
**סטיבן פ. סייג'** (באנגלית: **Steven F. Sage**;‏ נולד ב-1947, ניו יורק, ארצות הברית) הוא דיפלומט, סינולוג, היסטוריון וסופר אמריקאי המתמחה בהיסטוריה של סין ובתקופת השואה בבולגריה. סייג' כתב את הפרק העוסק בבולגריה בכרך ג' של אנציקלופדיה של המחנות והגטאות.

קורות חייו
----------

סטיבן סייג' נולד בניו-יורק. הוא רכש השכלה אקדמית בסינולוגיה באוניברסיטת פנסילבניה ודוקטורט באוניברסיטת הוואי. ב-1981 הצטרף לשירות החוץ האמריקאי ושירת כסגן הקונסול בבייג'ינג. בין 1984–1986 שירת בשגרירות ארצות הברית בסופיה שבבולגריה. במהלך שהותו בבולגריה עסק ברדיפת המיעוט הטורקי במסגרת תהליך "הבולגריזצייה" אותו הוביל מנהיג המדינה טודור ז'יבקוב, ופעולתו הובילה למחאה רשמית של ארצות הברית. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 לימד סייג' היסטוריה באוניברסיטת המדינה מרכז טנסי במרפריסבורו.

קריירה אקדמית
-------------

סייג' חקר את ההיסטוריה של סצ'ואן הקדומה, ואת המלחמות לאיחוד הקיסרות הסינית שהובילה שושלת צ'ין. ב-1992 פרסם את מחקרו בספר "סצ'ואן הקדומה ואיחוד סין" אשר זיכה אותו בהכרה אקדמית, ובתואר עמית מחקר בכיר של אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט. בהמשך חקר סייג' את תקופת מלחמת העולם השנייה ואירועי השואה תוך התמקדות באירועים בממלכת בולגריה. סייג' מבקר בכתביו את "תאוריית ההצלה" שהונחלה על ידי הממשל הבולגרי לאורך שנים, תוך הכחשתו רבת השנים של הממשל לגבי חלקה של בולגריה בגירוש יהודי תראקיה, מקדוניה והעיר פירוט למחנה ההשמדה טרבלינקה. סייג' כתב את הפרק העוסק בבולגריה בכרך השלישי של אנציקלופדיה של המחנות והגטאות. עוד חקר את פעילותו הנרחבת של ארגון טודט.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטיבן סייג', השואה בבולגריה: להציל את ההיסטוריה מן ה״הצלה״, באתר "בית מורשת יהדות בולגריה ביפו"
* סטיבן סייג', מחנות עבודה וגטאות בבולגריה, 22 במאי 2023, יד ושם, באתר "בית מורשת יהדות בולגריה ביפו" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סטיבן סייג', באתר encyclopedia.com (באנגלית).
2. 1 2  סטיבן סייג', באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 98409547
* WorldCat (עם VIAF): 98409547

 |
חנה צ'יזיק בשורה העליונה באמצע עם בני משפחתה, 1915 לערך
**חנה צ'יזיק** (1889 – 19 בדצמבר 1951) הייתה חלוצה, אגרונומית, מנהיגת נשים ופועלות, וייסדה שני משקי פועלות, בנחלת יהודה ובצפון תל אביב.

קורות חיים
----------

חנה צ'יזיק נולדה בעיר טומשפול באוקראינה. בין אחיה היו אפרים, שרה, ברוך ויצחק.
חנה עלתה בשנת 1906 לארץ ישראל. שנה לאחר מכן ב-1907, באה משפחתה: ההורים והאחים לארץ. המשפחה נדדה בין סג'רה והמושבה כנרת, ולבסוף השתקעה במושבה מנחמיה.

צ'יזיק למדה אמנות (במיוחד ציור ואריגת שטיחים) בבצלאל בירושלים. לאחר מכן יצאה לעבוד בחוות העלמות אשר נוהלה על ידי חנה מייזל בכנרת. שם הכירה את הוגה הדעות א.ד. גורדון והושפעה ממנו.

כאשר עלתה לארץ בשנות העלייה השנייה, הייתה ציז'יק חברת מפלגת "פועלי ציון". לאחר מכן, הצטרפה למפלגת אחדות העבודה אשר הוקמה בתרע"ט 1919. במהלך השנים הייתה חברת המזכירות של מועצת הפועלות, ונסעה בשליחותה לארצות הברית.

בשנת 1921 נסעה ללמוד בבית ספר גבוה לגננות (חקלאות) בווינה. עם שובה ארצה ב-1922 הקימה את משק הפועלות בנחלת יהודה.
באותה שנה נישאה למאיר דובינסקי.

משק הפועלות בצפון תל אביב
-------------------------

ב-1926 עברה לתל אביב וקבלה לידיה את הקמתו של "משק הפועלות צפון" (במתחם הרחובות העכשווי: ארלוזורוב, מצדה, שדרות בן-גוריון, אד"ם הכהן). מימון המשק בא מאת המרכז החקלאי של ההסתדרות הכללית וגם על ידי מכירת תוצרת חקלאית, כמו פרחים לציבור. צ'יזיק ניהלה את המשק ביד רמה במשך כ-20 שנה. בתפקידה זה, תרמה ציז'יק מתוך הכרה ותפיסת עולם מוצקה, להשכלתן ולחינוכן של נשים צעירות, רובן עולות וחדשות בארץ. הן למדו להתקיים במסגרת חקלאית, שכללה גידול "גן ירק", משתלה, לול ורפת; ורכשו מקצוע שאפשר להן להתקיים בכבוד, הן כיחידות, והן כרעיות ואמהות; כחלק מן התפיסה שבעבודתן זו הן נוטלות חלק בעול הקמת המפעל הציוני המתהווה בארץ ישראל. בעת מותו של אחיה הצעיר, אפרים צ'יזיק, הייתה צ'יזיק באמצע חודשי הריונה. בנה נולד בטבת תר"ץ, ינואר 1930, ונקרא אפרים, על שם דודו. חנה צ'יזיק נפטרה בבית החולים בילינסון ונטמנה בבית הקברות נחלת יצחק. הותירה אחריה את בעלה, בת ובן משותפים.

המבנה המרכזי במשק הפועלות בצפון תל אביב, שהוקם ב-1936, נקרא לאחר מותה על שמה "בית חנה". המבנה ממוקם בשדרות בן-גוריון בתל אביב, ומהווה דוגמה לבנין שנבנה בשנות השלושים בסגנון האדריכלי הבינלאומי (באוהאוס). עד שלהי שנות השבעים שכן בו בית ספר תיכון מקצועי. בשנות התשעים עבר שימור ומגדל דירות הוקם בצידו.

הרובע הסמוך ל"משק הפועלות צפון" (במתחם הרחובות העכשווי: ארלוזורוב, דיזנגוף, שדרות בן-גוריון, מצדה) נקרא בעת הקמתו בראשית שנות השלושים: "שכונת אפרים", על שם אפרים, אחיה של חנה אשר נהרג וגופתו הושחתה בחולדה במאורעות תרפ"ט 1929.

לקריאה נוספת
------------

* זאב ענר, **סיפורי משפחות** - סיפורן של חמישים משפחות בתולדות היישוב, הוצאת משרד הביטחון.
* ברכה חבס [עורכת], **אחת הראשונות - חיי חנה ציז'יק**, הוצאת עם עובד, תל אביב תשי"ד.
* דן יהב, **קומונות בתל אביב בשנות השלושים והארבעים**, הוצאת יד טבנקין, אפעל 1990.

קישורים חיצוניים
----------------

* ממשק הפועלות צפון לבית חנה, באתר ארכיון תל אביב
* אבשלום קור, "באופן מילולי", תוכנית על חנה צ'יזיק, 1.8.2010(הקישור אינו פעיל)
* המונים ליוו את חנה צ'יזיק למנוחת עולמים, דבר, 21 בדצמבר 1951

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנה צ'יזיק באתר GRAVEZ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511779305171

 |
הביטוי 'התקהלות' מתייחס לכמות גדולה של אנשים במקום מסוים
**כמות** היא תכונה שיכולה להתייחס לגודל, מידה, שיעור או ערך של משהו. ניתן להשוות בין כמויות שונות על ידי שימוש במונחים כמו "יותר", "פחות", או "שווה", או על ידי הקצאת ערך מספרי המייצג את יחידת המדידה. מספרים הם כמותיים מעצם טבעם, בנוסף ניתן ליחס כמות גם מצבים שונים כמו תכונות, ממדים ומאפיינים של דברים. למשל: כבד-קל, ארוך-קצר, רחב-צר, קטן-גדול.

רקע
---

הכמות היא מושג עתיק במתמטיקה שהתקיים עוד בימיו של אריסטו וקודמיו. אריסטו התייחס לכמות כעל קטגוריה אונטולוגית ומדעית בסיסית.

דוגמאות נוספות
--------------

המילה "הרבה" מתייחסת לכמות גדולה של דברים
דוגמאות נוספות לכמויות שונות:

* 1.76 ליטרים (ליטר) של חלב - כמות רציפה
* תפוח אחד, שני תפוחים, שלושה תפוחים - שם המספר הוא מספר שלם המייצג את תוצאת המנייה של אוסף של אובייקטים הניתנים לספירה (תפוחים)
* 500 אנשים
* המילה "זוג" מתייחסת בדרך כלל לשני אובייקטים
* המילה "מעט" מתייחסת על פי רוב לכמות לא מוגדרת אבל קטנה, כלומר - כמות הגדולה מאחד.

ראו גם
------

* סדר גודל
* גודל פיזיקלי
* גודל חסר ממד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כמות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX544606

 |
**חברת מטעי ארץ ישראל** הייתה מיזם עסקי–ציוני, שהחלה את פעילותה בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20. פעילותה של החברה הובילה לראשית ההתיישבות הציונית בתל מונד.

היסטוריה
--------

ראשית ההתיישבות בתל מונד, ביזמת חברת מטעי ארץ ישראל, בתצלום מהאוויר
בשנת 1928 ביקר הלורד אלפרד מונד בישראל, וחיפש דרכים לשלב רכישת קרקעות בארץ ישראל ממניעים ציוניים, עם הקמת מיזמים עסקיים. מונד ראה בביקורו פוטנציאל כלכלי בפיתוח ענף ההדרים בישראל, ובהמשך אותה שנה הקים יחד עם קבוצת משקיעים לא יהודים את חברת מטעי ארץ ישראל. החברה הוקמה עם מניות בהון של כ-300 אלף לירה ארץ ישראלית.

בשנת 1929 רכשה החברה שטח של 1,200 דונם כ-10 קילומטרים מצפון לכפר סבא, לימים תל מונד, והקצתה אותם לנטיעת פרדסים והתיישבות חקלאית. הרכישה בוצעה באמצעות חברת הכשרת היישוב בתיווכו של יהושע חנקין. חברת מטעי ארץ ישראל לקחה על עצמה את שיווק התוצרת החקלאית שגודלה במקום, ושמה דגש על עבודה עברית.

הפיתוח החקלאי של החברה בתל מונד גם היה למעשה תחילת ההתיישבות הציונית באזור, וגם הייתה החברה הציונית הראשונה ששילבה חקלאות עם טכנולוגיות תעשייה מהמתקדמות לתקופתה. ב-29 ביולי 1929 החל החריש הראשון של החברה, כאשר 1000 דונם מאדמות החברה נחרשו על ידי מכונות פאולר בעלות 220 כוח סוס שהובאו מאנגליה במיוחד עבור תחילת החריש. פעילות החברה בתל מונד סייעה להתרחשות היישובית בגוש תל מונד כולו.

אלפרד מונד נפטר בשנת 1930, ובנו הנרי מונד ביקר באותה שנה בישראל והתחייב בפני עובדי החברה להמשיך את פועלו של אביו. בפועל לא גילה הנרי מחויבות רבה לפעילות החברה, והחברה לא התרחבה כמתוכנן אלא נותרה באותה המתכונת.

בתחילת שנות ה-30 הצטרף הלורד זיו למשקיעים בחברה, וקנה כ-800 דונם בגוש תל מונד. בשנת 1956 מכר הנרי מונד את כל נכסי המשפחה באזור.

בשנת 1988 פורקה החברה סופית, והמבנה ששימש לניהול החברה נמסר לידי האגודה להיסטוריה של גוש תל מונד, והוסב ל"מרכז התיעוד".

קישורים חיצוניים
----------------

* חברת מטעי ארץ ישראל, מרכז תיעוד תל מונד

הערות שוליים
------------

1. 1 2  החברה למטעי ארץ ישראל, באתר המרכז לתיעוד תל מונד
2. 1 2  נועם דביר, גלריה, יוצקים תוכן למגדל המים, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2010
3. 1 2 3 4 5  סיפורו של מקום, באתר מרכז תיעוד תל מונד (ארכיון)
4. ↑  בית הלורד - מרכז תיעוד תל מונד, באתר מועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
5. ↑  מיכל בן ארי, בית הלורדים: בעקבות הברון מונד, באתר ynet, 30 בדצמבר 2007
6. ↑  יגאל צור, ביקור בתל-מונד, באתר ynet, 8 באוגוסט 2004
**חדקן יפני** או **חדקן אמור** (שם מדעי: *Acipenser schrenckii*) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, החי במימי סין וברוסיה לאורך נהר אמור. למרות שמו הוא לא חי בנהרות יפן אך ייתכן שהוא נמצא גם בים יפן, אך לא זוהה.

מין זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב דיג להכנת קוויאר מביציו.

מאפיינים
--------

החדקן הוא דג בעל עצמות סחוסיות בדומה לשאר הסחוס גרמיים. הוא בעל חוטם ארוך ומכופף בעל זיפי חישה לאורך החוטם ובעל לסתות בשרניות וחסרות שיניים. הוא ניזון משאיבה של טרף קטן לתוך לועו. החדקן מגיע לאורך ממוצע של 96 עד 125 ס"מ אך יכול להגיע גם לאורך 3 מטרים (9.8 רגל) ומשקל של 190 ק"ג. החדקן יכול להגיע לגיל 65 שנה. הוא מגיע לבגרות מינית סביב גיל 9–10 בנקבות ו-7–8 בזכרים.

הוא חי לרוב סביב קרקעית המים ומחפש עליה חרקי מים, רכיכות, תולעים, חסילונים ודגים קטנים. בעת הרבייה החדקן נודד לנהרות ומטיל בהם ביצים ואז חוזר למים עמוקים יותר בים או אגמים עמוקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדקן יפני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדקן יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| חדקנאים |
| --- |
| חדקניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן | חדקן סיבירי • חדקן קצר אף • חדקן יאנגצה • חדקן האגם • חדקן רוסי • חדקן ירוק • חדקן סחלין • חדקן אדריאטי • חדקן נודיבנטריס • חדקן אטלנטי • חדקן פרסי • שטירל • חדקן יפני • חדקן סיני • חדקן זוהר • חדקן אירופי • חדקן לבן |
| הוסו | בלוגה • קלוגה |
| סקפירינכוס | סקפירינכוס אלבוס • סקפירינכוס פלטורינכוס • סקפירינכוס סוטקוסי |
| פסודוסקפירינכוס | חדקן סיר דריה • חדקן גמדי • חדקן אמו דריה |

 |  |
| חדקני שיניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן שיניים אמריקאי (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים אמריקאי |
| חדקן שיניים סיני (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים סיני |

 |
גן יוסף לזכרו של יוסף גוזלן במרכז שכונת תל חנן בעיר נשר (עיר). הגן שוכן ברחוב מרדכי בר מוחא.
**יוסף גוזלן** (15 בפברואר 1951 – 29 בינואר 1970) היה שוטר משמר הגבול שנהרג בקרב עם מחבלים בגבול ירדן. על פעולתו בקרב עוטר בעיטור האומץ של המשטרה.

ביוגרפיה
--------

יוסף גוזלן נולד במרוקו. בשנת 1954 עלתה משפחתו ארצה והגיעה לשכונת תל חנן שבנשר. הוא למד בבית הספר ביישוב ובתיכון המקצועי בנשר, עד שסיים את הלימודים בו במגמת מסגרות. היה חובב ספורט ושיחק כדורגל בקבוצת הפועל תל חנן בליגה ב' צפון.

בספטמבר 1968 התגייס לשירות צבאי ובחר בהצבה במשמר הגבול. לאחר הטירונות עבר קורס בחבלה ושירת כשוטר במשך למעלה משנה, עד לנפילתו. הוא נחשב לחייל מצטיין.

בבוקר ה-29 בינואר 1970 שימש גוזלן כמפקד נגמ"ש ביחידה של משמר הגבול שפעלה מזרחית לקיבוץ גשר שבעמק בית-שאן, בקרבת הגבול עם ירדן. אש נפתחה מעבר לגבול לעבר זחל"ם של צה"ל וקצין שעמד לידו נפגע. גוזלן מיהר עם רכבו למקום וירד ממנו כדי לסייע לפצוע, אך נפגע בעצמו באש האויב. מפקדו סיפר כי נפגע שתים-עשרה פעמים ולמרות זאת המשיך להילחם עד שפגע בו הכדור השלושה-עשר והרגו.

יוסף גוזלן היה בן 19 במותו. הוא הניח אם וששה אחים ואחיות. הוא הובא לקבורה בחלקת המשטרה בבית הקברות הצבאי בחיפה. על פעולתו בקרב שבו נפל הוענק לו עיטור האומץ של המשטרה.

שמו של גוזלן הונצח באנדרטה לחללי נשר במערכות ישראל, באנדרטת חללי משמר הגבול ובאנדרטה לחללי משמר הגבול במרחב מרכז. בקרבת בית הוריו בנשר הוקם גן לזכרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסף גוזלן** בוויקישיתוף
* יוסף גוזלן, באתר יזכור
* גן יוסף, באתר יזכור
* שוטר מג"ב נהרג בהתקפת מחבלים באזור גשר, למרחב, 30 בינואר 1970, באתר עיתונות יהודית היסטורית
**הדרקון הכחול** או **אונית-רחף כחולה** (שם מדעי: *Glaucus atlanticus*) הוא חשופיות ים, חילזון חסר שריון החי בים הפתוח. הוא שייך למשפחת ה-Glaucidae במערכת הרכיכות.

רכיכות אלו חיות סמוך לפני שטח הים ומשתמשות ברוחות וזרמי האוקיינוס על מנת לנוע. הצד הכחול של גופם פונה כלפי מעלה, כך שהוא משתלב עם הצבע הכחול של הים והצד האפור פונה כלפי מטה, ומשתלב עם האור החודר דרך שטח פני המים.

הדרקון הכחול הוא טורף הניזון יצורים ימיים אחרים, חלקם אפילו ארסיים וצורבים כמו שלפוחן מצוי. הוא אף משתמש בארס של הטרף לצורך הגנה עצמית, כך שמגע איתו יכול לגרום לצריבה.

מבנה הגוף
---------

מבנה הגוף של הדרקון הכחול שונה מאוד מחלזונות ים אחרים. צורתו מזכירה מעין דרקון (מכאן מגיע השם "הדרקון הכחול"). הוא חסר שריון בעל מבנה המזכיר "נוצות", אשר משמשות גם כאצבעות. צבעו כחול בוהק במיוחד, המקנה לו הסוואה על פני שטח המים. גודלו הוא כ-3–4 סנטימטרים (1.2–1.6 אינץ'), ובקצהו זנבו עוקץ.

בדומה לחלזונות אחרים, גם הדרכון הכחול הוא הרמאפרודיט. לאחר הזדווגות שני בני הזוג מטילים ביצים מופרות, לרוב בתוך גופות של בעלי חיים מתים.

### העוקץ

אמצעי ההגנה העיקרי של הדרקון הכחול הוא העוקץ שלו. הדרקון ניזון מארסן של שלפוחן מצוי, סיפונופורים ומדוזות, אשר משמש לו לא רק כמזון אלא גם כאמצעי לתקיפה. הוא אוגר את הארס בתוך "הנוצות" שלו ומזרים אותו דרך העוקץ בזנבו. הארס יכול להיות קטלני עבור בעלי חיים ימיים ויבשתיים, לרבות בני אדם. בין תסמיני העקיצה ניתן למנות בחילות, הקאות, תגובות אלרגיות, כאב, צבירה ודלקות שונות באיזור העקיצה.

### ציפה וצבע

בעזרת שק גז הנמצא בבטנו של הדרקון הוא יכול לצוף על פני המים. בשל מיקומו של השק היצור צף הפוך כאשר חלקו התחתון מופנה כלפי מעלה. חלקו העליון של גופו הוא למעשה כף הרגל (בחלזונות ים אחרים כף הרגל נמצאת דווקא בחלק התחתון) לחלק זה יש גוון כחול או כחול לבן במקרים מסוימים.

בית גידול
---------

בית הגידול של הדרקון הכחול הוא בסביבה מימית ופושרת, במזג אוויר טרופי, תנאי סביבה דומים לתנאים בחוף של קווינסלנד, אוסטרליה, שם אותר לראשונה כאשר נסחף אל החוף. למרות זאת, ישנן עדויות לכך שהיצור נמצא בכל האוקיינוסים.

הדרקון הכחול אינו נע הרבה בכוח גופו, אלא נותן לזרם להוביל אותו כאשר הוא שוכב הפוך על גבו. דפוס פעולה זה הוא שאפשר לו להיסחף אל החוף ולהתגלות לעיני המין האנושי.

שרשרת המזון
-----------

הדרקון הכחול ניזון מבעלי חיים ימיים. הוא מסוגל לעכל ארס של מדוזות ובפרט ארס של המדוזות הכחולות. כיום לא ידוע לאדם אם קיימים טורפים או אויבים טבעיים לדרקון הכחול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדרקון הכחול** בוויקישיתוף
* הדרקון הכחול, באתר ITIS (באנגלית)
* הדרקון הכחול, באתר NCBI (באנגלית)
* הדרקון הכחול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* הדרקון הכחול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* הדרקון הכחול, באתר GBIF (באנגלית)
* התרגשות באוסטרליה: מהו היצור הכחול הביזארי שנשטף לחוף?, באתר וואלה!‏, 26 בנובמבר 2015
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
רבי **אליהו שיק** (כונה: **ר' אלינקע לידער**; ה'תקס"ט – י"ב באלול ה'תרל"ד) היה רב הערים לידא, זאגר וקוברין ומחבר הספר עין אליהו.

ביוגרפיה
--------

נולד בוולקוביסק בשנת תקס"ט לרבי בנימין. מצד אביו היה מיוחס לרבי יום טוב ליפמן הלר ומצד אמו למהרש"א. בעודו תינוק בן שלושה חודשים נפטר אביו ואמו נישאה בשנית. עד גיל שתים עשרה גדל בבית אביו החורג ולאחר מכן גדל אצל דודו.

נישא לבתו של ר' יעקב, שהיה מו"ץ בעיר. שהה מספר שנים בעיר ולמד בתקופה זו אצל רבי בנימין דיסקין רב העיר (אביו של מהרי"ל דיסקין). משך חצי שנה שימש רבו של חתן צעיר - רבי יצחק אלחנן ספקטור, לימים רבה של קובנא.

כיהן כרב במספר מקומות, תחילה באמסטיבוב שאצל וולקוביסק, לאחר מכן עבר ללונה הסמוכה לגרודנה, ובהמשך שימש כרב העיירה דרצ'ין, שם נפטרה אשתו ורבי אליהו נישא בשנית לבתו של רבי זלמן זאב מו"ץ בעיר וילנה. בדרצ'ין היה רבו של הבחור חיים ליב טיקטינסקי, לימים ראש ישיבת מיר, והלה מילא את מקומו ברבנות בעת שר' אליהו נעדר מן העיר.

בשנת תר"ד החל לכהן כרב העיר לידא, שם ישב כעשרים שנה. בשנת תרכ"ד עבר לעיירה זאגר (חדש) בקצה ליטא. לא ברורה הסיבה שבגינה עבר לעיירה מרוחקת זו ויש האמורים כי היה זה מפאת מחלוקת ששררה בעיר בין החסידים למתנגדים. בשהותו בזאגר החל בהדפסת ספרו עין אליהו על ספר עין יעקב שעל אגדות הש"ס. חיבורו נדפס במהדורת הספר עין יעקב תרכ"ט-תרל"ד.

בסוף ימיו נקרא לכהן ברבנות העיר קוברין ונפטר בה בפתאומיות לאחר כחצי שנה בתאריך י"ב באלול תרל"ד.

לקריאה נוספת
------------

* רבי אליהו שיק אב"ד לידא, בתוך: משה זעירא, **רבותינו שבגולה** חלק א, הוצאת אגודת נחליאל, ירושלים תשנ"ו (עמ' 37–43).

קישורים חיצוניים
----------------

* תולדות הגאון רבינו אליהו שי"ק זצ"ל, בתוך: שלום דוד מאירוביץ, **זמירות דוד**, וילנא תרל"ט
* אליהו בן בנימין שיק, דף שער בספרייה הלאומית

### חיבוריו

* עין אליהו: חלק א, חלק ב, חלק ג, חלק ד, חלק ה, באתר HebrewBooks
* דרך אבות - ביאור חדש על מסכת אבות, וילנא תרמ"ב, באתר HebrewBooks

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310378205171
* LCCN: nr96028913
* WorldCat (עם LCCN): nr96-028913

 |
**העיר המגודרת קַאוּלוּן** הייתה מתחם בתי מגורים בלתי חוקי בקאולון סיטי, הונג קונג, שהיה היישוב הצפוף בעולם.

היסטוריה
--------

התיעוד ההיסטורי של העיר קיים החל מתקופת שושלת סונג, כאשר הוקם מוצב צבאי במקום על מנת לסחור במלח. בשנת 1810 הורחב המוצב והוקם מבצר ימי קטן במקום. בשנת 1842, לאחר העברת השלטון על האי הונג קונג לידי האימפריה הבריטית במסגרת חוזה נאנקינג, החלו הרשויות הסיניות בתגבור המבצר על מנת למנוע התפשטות של ההשפעה הבריטית, ובין השאר בנו את הגדר שנתנה לעיר את שמה.

בשנת 1898, הועברו הטריטוריות החדשות לשלטון האימפריה הבריטית. אבל העיר נותרה בשלטון סין והפכה למובלעת בשטח הבריטי. ב-1899 כבשו הבריטים את העיר.

על אף שהכריזו ריבונות על העיר, הבריטים לא הרבו להתעסק בעיר ובנעשה בה, ובמשך שלטונם מגורי החיילים הנטושים הפכו לבתים ארעיים, והכנסייה הפרוטסטנטית אף הקימה בעיר בית אבות. בשנת 1933 הכריזו הבריטים על רצונם להרוס את המתחם. 

בזמן הכיבוש היפני במלחמת העולם השנייה, היפנים הרסו את חומת המתחם והשתמשו בחומרי הבניין כדי להרחיב את נמל התעופה קאי טאק הסמוך. 

לאחר כניעת יפן, הכריזה הרפובליקה העממית של סין ריבונות על המתחם, ובשנת 1947 פלשו 2,000 פליטים ממלחמת האזרחים בסין למתחם והתיישבו עליו. לאחר ניסיון כושל לסלק אותם ב-1948, החל המנהל הבריטי להתעלם מהקורה בעיר.

בשנת 1950 פרצה במתחם שרפה שהשמידה יותר מ-2,500 בתים, דבר שהביא לתנופת בנייה מתוך ההריסות.

בגלל שכוחות אכיפת החוק כמעט ולא פעלו במתחם, הפכה העיר למקלט לפושעים ופורעי חוק. בשנות ה-50 השתלטו על המתחם הטריאדות, שהקימו בתי בושת, מאורות סמים והימורים. בשנות ה-60 נבנתה העיר בקצב מהיר, כשקומות חדשות מתווספות בצורה לא מסודרת מעל הקומות הקיימות. בשל הקרבה לנמל התעופה קאי טאק הוגבלה הבניה ל-13–14 קומות. המטוסים המנמיכים לנחיתה חלפו קרוב מאוד לגגות הבניינים וגרמו לרעש רב בעיר.

תנאי החיים בעיר לא היו קלים. הסמטאות בין הבניינים היו צרות מאוד, 1-2 מטר רוחב, וסבלו מניקוז גרוע. אור השמש כמעט ולא הגיע לסמטאות וחלקן הוארו על ידי פלואורסצנטים. בין הבניינים נבנו מעברים עיליים שאפשרו מעבר בעיר מבלי לדרוך על הקרקע. תנאי התברואה בעיר היו רחוקים מאלה שהונהגו בחלקים אחרים של הונג קונג.

בשנת 1987 הוחלט להרוס את המתחם ולהפכו לפארק. 33 אלף תושבי המקום התבקשו להתפנות תמורת פיצוי. עד 1992 התפנו כל התושבים, וב-1993 החלו העבודת להריסת המבנים.

הפארק העירוני קאולון שהוקם על חורבות מתחם המגורים

אוכלוסייה
---------

אוכלוסיית המתחם כללה כמה מאות תושבים עד מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה החלה אוכלוסיית המתחם לגדול. בשנת 1987 נערך מפקד אוכלוסין ובו נספרו 33,000 תושבים בשטח של כ-26,000 מטר רבוע, צפיפות אוכלוסין של 1,255,000 תושבים לקילומטר רבוע.

גלריה
-----

|  |
| --- |
| * רחוב הגובל בעיר המגודרת קאולוןרחוב הגובל בעיר המגודרת קאולון
* 
* סמטה בעירסמטה בעיר
 |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של העיר המגודרת קאולון (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר המגודרת קאולון** בוויקישיתוף
* קטע קולדורון פישלר, צפוף פה, הפודקאסט "התשובה" (החל מ-24:25)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2008072461
* VIAF: 153835260
* WorldCat: lccn-n2008072461

 |
אריה ים שטלר טורף חדקן לבן
**חדקן לבן** (שם מדעי: *Acipenser transmontanus*), הידוע גם בשמות "חדקן האוקיינוס השקט" ו"חדקן קולומביה", הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מסוג החדקן. המין מצוי בחוף המערבי של אמריקה הצפונית מאזור האיים האלאוטיים עד לקליפורניה.

הוא המין הגדול ביותר שחי במים מתוקים באמריקה הצפונית והמין השלישי בגודלו במשפחת החדקניים. החדקן הלבן ידוע בגודלו העצום. הוא מגיע למשקל של 816 ק"ג ולאורך של 6.1 מטרים (20 רגל).

מאפיינים פיזיים ומראה
---------------------

החדקן הלבן בעל מבנה גוף צנום וארוך (הכולל ראש ואף ארוכים וצרים). לדג אין קשקשים, במקום זאת הוא בעל מעטפת שריון.

יש כ-11–14 חוליות שריון בחלק העליון, בעל סנפיר גבי, 38–48 חוליות שריון צדיות ו9–12 חוליות שריון בטניות בכל צד. צבע מעטפת השריון הוא אפור, כסוף או חום אפרפר. הסנפירים בדרך כלל בצבע אפור כהה. באזור התחתון הוא לבן. יש לו 4 מחושים שבעזרתם הוא שולח מזון לאזור הפה (חסר השיניים) שלו.

החדקן הלבן משתייך לקבוצת דגי גרם אך בגופו יש יותר סחוס מאשר עצם ולכן דומה יותר לכריש. במבנה גופו של החדקן הלבן חל שינוי מועט מאוד מאז הופעתו לפני כ-175 מיליון שנה ולכן צורתו נראית עתיקה.

אזור מחיה ורבייה
----------------

החדקן הלבן חי בתחתית נהרות, מפרצים שופכי נהר הזורמים באיטיות כולל באזורי מים מליחים שנמצאים בכניסה לנהרות גדולים. רוב הזמן יחיה בסביבה ימית ויגיע לאזור הנהר על מנת להשריץ.

החדקן הלבן מיומן במציאת מזון בסחף, בשל חוש הטעם וחוש הריח המעולים. כאשר המזון אינו מספק, הם מסוגלים גם לעבור למים רדודים ולאכול צדפות החיות במים המתוקים.

במשך עונת הרבייה החדקן הלבן עובר למים נקיים ולאזורים מהירים יותר בנהר כמו מתחת לאשד
עם החצץ וסלעים גדולים אשר נמצאים בתחתית הנהר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדקן לבן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חדקן לבן באתר הרשימה האדומה של IUCN

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדקן לבן באתר הרשימה האדומה של IUCN

| חדקנאים |
| --- |
| חדקניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן | חדקן סיבירי • חדקן קצר אף • חדקן יאנגצה • חדקן האגם • חדקן רוסי • חדקן ירוק • חדקן סחלין • חדקן אדריאטי • חדקן נודיבנטריס • חדקן אטלנטי • חדקן פרסי • שטירל • חדקן יפני • חדקן סיני • חדקן זוהר • חדקן אירופי • חדקן לבן |
| הוסו | בלוגה • קלוגה |
| סקפירינכוס | סקפירינכוס אלבוס • סקפירינכוס פלטורינכוס • סקפירינכוס סוטקוסי |
| פסודוסקפירינכוס | חדקן סיר דריה • חדקן גמדי • חדקן אמו דריה |

 |  |
| חדקני שיניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן שיניים אמריקאי (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים אמריקאי |
| חדקן שיניים סיני (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים סיני |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534887605171

 |
**בשקימי פריזרן** (באלבנית **Bashkimi Prizren**, בסרבית **унија Призрен**) הוא מועדון כדורסל קוסובורי מעיר פריזרן המשתתף בסופרליגה הקוסובורית ובליגה הבלקנית. הישג השיא של המועדון הוא זכייה באליפות קוסובו ובצמד זכיות בגביע הקוסוברי.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1945 כחלק מהליגה היוגוסלבית וכמועדון המייצג את העיר פריזרן. הקבוצה שיחקה בליגות היוגוסלביות עד 1991 אז הצטרפה לסופרליגה הקוסובורית כחלק מהגרעין המייסד של הליגה בעקבות קריסת יוגוסלביה ופירוק הליגה. בעונת 2000/01 זכתה הקבוצה בגביע הקוסובורי לאחר שגברה 83:93 על קייבי פיה. בעונת 2001/02 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע אך הפסידה בגמר לסיגל פרישטינה 73:68. בעונת 2002/03 העפילה הקבוצה בפעם השלישית ברציפות לגמר הגביע אך הפסידה פעם נוספת לסיגל פרישטינה 90:72. בעונת 2008/09 העפילה לגמר פלייאוף האליפות בליגה אך הפסידה בסדרת הגמר 2–3 לסיגל פרישטינה. בעונת 2011/12 העפילה הקבוצה לגמר הגביע בו הפסידה לסיגל פרישטינה 86:71. בעונת 2013/14 העפילה הקבוצה לגמר הגביע בו הפסידה לסיגל פרישטינה 95:65. בעונת 2016/17 העפילה הקבוצה בפעם השנייה לגמר פלייאוף האליפות אך הפסידה 1–3 בסדרת הגמר לסיגל פרישטינה בעונת 2017/18 זכתה הקבוצה לראשונה בדאבל, לאחר שזכתה לראשונה באליפות הליגה לאחר שגברה בסדרת הגמר 1–3 על סיגל פרישטינה ובנוסף זכתה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע לאחר שגבר בגמר על סיגל פרישטינה 74:77.

### תארים

* אליפות סופרליגה הקוסובורית (1) 2017/18
	+ סגנית האלופה (2) 2008/09, 2016/17
* גביע קוסובו (2) 2000/01, 2017/18
	+ סגנית מחזיקת הגביע (5) 2001/02, 2002/03, 2011/12, 2013/14, 2017/18
	+ הליגה הבלקנית (סגנית) (1) 2017/18

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בשקימי פריזרן** בוויקישיתוף

| הליגה הבלקנית – עונת 2022/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ישראלישראל הפועל באר שבע דימונה • אוקראינהאוקראינהבודיוולניק קייב • קוסובוקוסובובשקימי פריזרן • קוסובוקוסובוקייבי פיה  בולגריהבולגריהלבסקי סופיה • בולגריהבולגריהברואה • מונטנגרומונטנגרו ק.ק מילניום |

 |
**שיראל ביתן** הוא השם העברי ושם הבמה של **ג'ניפר ג'ין ג'אווי** (בצרפתית: **Jennifer Jeane Djaoui**; נולדה ב-19 במרץ 1978), זמרת ושחקנית צרפתייה-ישראלית.

ביוגרפיה
--------

ביתן נולדה בצרפת לזמרת האמריקנית ג'ין מנסון ומפיק הקולנוע הצרפתי-יהודי אנדרה ג'אווי, ובילדותה חיה בין צרפת לבין ארצות הברית. ב-1996, בגיל 18, הגיעה לישראל בחיפוש אחר שורשיה היהודיים, ונרשמה ללימודי עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למדה מוזיקה בבית הספר רימון. היא עברה ללונדון להמשך הקריירה המוזיקלית, שם קיבלה ב-2001 את תפקיד אסמרלדה במחזמר "הגיבן מנוטרדאם". בתפקיד זה הופיעה בצרפת, בלגיה, שווייץ וסין.

ב-2003 הוציאה את אלבומה הראשון – "All the Ways" ("כל הדרכים"). ב-2004 קיבלה תפקיד ראשי במחזמר בהפקה צרפתית "Les enfants du Soleil" ("ילדי השמש"). אלבומה השני, "Under the Tree" ("תחת העץ"), יצא ב-2006. באותה שנה גם קיבלה תפקיד בסרט הקולנוע "ירושלים, ירושלים" בבימויו של הבמאי היהודי-צרפתי אלי שוראקי, העוסק במלחמת העצמאות של ישראל.

ב-2006 החלה ביתן לעבוד על עיבוד לאנגלית של המחזמר הצרפתי "Le Sel et le Miel" ("המלח והדבש") שעלילתו מעוגנת בהיסטוריה היהודית, השואה והתקומה. במהלך העבודה על המחזה התאהבה במפיק הצרפתי-יהודי ברנאר ביתן, והשניים נישאו בירושלים בדצמבר 2006. ביוני 2008 עלתה הצגת הבכורה של המחזמר בגרסתו האנגלית בשם "Salt & Honey" ובכיכובה של ביתן.

מפברואר ועד מאי 2012 השתתפה בגרסה הצרפתית של המחזמר "אבניו קיו" שהועלתה בפריז. בפברואר 2013 יצא לאור אלבומה השלישי, "Old Things" ("דברים ישנים").

ביתן עברה תהליך גיור (אימה ג'ין מנסון אינה יהודייה), ומחזיקה באזרחות ישראלית, צרפתית ואמריקנית. היא מתגוררת לסירוגין בפריז ובתל אביב, ואמא לשני ילדים.

ב-2014 התמודדה, עברה את שלב האודישן והתקבלה להשתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "The Voice ישראל" מבית "רשת מדיה". היא הגיעה עד לשלב רבע הגמר.

ב-2015 השתתפה כאחת מהמתחרות בשעשועון "לעוף על המיליון".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שיראל ביתן

* שיראל ביתן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* שיראל ביתן, באתר שירונט
* שיראל - פרופיל באתר רשת הטלוויזיה TV5 (בצרפתית)
* יעקב בר-און, ‏למה הזמרת שיראל לא מתגעגעת לרגע לצרפת, באתר מעריב השבוע, 15 באוגוסט 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיראל ביתן בדה וויס

| The Voice ישראל |
| --- |
| מנחים | 

|  |  |
| --- | --- |
| כיום | מיכאל אלוני |
| בעבר | שלומית מלכה |

 |
| זוכים | קטלין רייטר • לינא מח'ול • אלקנה מרציאנו • ספיר סבן • עמית שאולי |
| מנטורים | 

|  |  |
| --- | --- |
| כיום | שלומי שבת • דורון מדלי • עברי לידר • נסרין קדרי • יובל דיין (בצמד עם שלומי) |
| בעבר | רמי קלינשטיין • יובל בנאי ושלומי ברכה • שרית חדד • מוש בן ארי • אביב גפן • מירי מסיקה • אברהם טל |

 |
| מתמודדים נוספים | רז שמואלי • צחי הלוי • יובל דיין • גדי אלטמן • גיא ויהל • רועי אדרי • מיטל מיכאלי • סיון טלמור • מאור תיתון • אבבה דסה • אימרי זיו • עלא דקה • יעל שושנה כהן • סיון בהנם • צליל קליפי • ניב דמירל • שיראל ביתן • אוהד ריין • אורטל אופק • מורן מגל • גילי ארגוב • בניה ברבי • הדר עטרי |
| ערכים קשורים | ג'ון דה מול (יוצר התוכנית) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008496590205171

 |
**קרל פון האזה** (בגרמנית: **Karl August von Hase**; ‏ 25 באוגוסט 1800, שטיינבך - 3 בינואר 1890, ינה) היה תאולוג והיסטוריון של הכנסייה גרמני.
הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת פרידריך שילר בינה.

ביוגרפיה
--------

קרל האזה נולד בעיירה קטנה בסקסוניה. הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת לייפציג. בעקבות השתתפותו בארגון סטודנטים שפעילותו נאסרה הוא סולק מהאוניברסיטה ועבר ללמוד בארלנגן. גם שם פעילותו בארגון סטודנטים הקשה לסיים את הלימודים ולקבל תואר. בסופו של דבר הוא הצליח לסיים את לימודי תואר באוניברסיטת טיבינגן בשנת 1823. בהמשך הוא קיבל הסמכה לתואר שלישי בלייפציג. הוא קיבל הזמנה לעבור לאוניברסיטת ינה ולכהן בה כפרופסור לתאולוגיה. קרל האזה הסכים בתנאי שהוא יוכל לסיים את נסיעתו לאיטליה.
החל משנת 1828 היה פעיל בלשכת הבונים החופשיים "אפולו".
קרל האזה הגיע לינה בשנת 1829 ועבד בה עד לפרישה בשנת 1883. במהלך תקופה זו הוא כיהן גם כרקטור של האוניברסיטה. לקראת פרישת הוא קיבל תואר ברון ומספר עיטורים על הישגיו במהלך עבודתו באוניברסיטה.

בעבודותיו פון האזה ניסה לגשר בין מדע לבין תורת הכנסייה הלותרנית. יחד עם זאת הוא לא תמך ברציונליזם ואף תקף את נציגיו על כך שהם מזניחים את החשיבות ההיסטורית של הכנסייה. דעותיו פורטו בספרו Evangelisch-protestantische Dogmatik שפורסם לראשונה בשנת 1826 ועבר מספר מהדורות. הספר הפופולרי שלו Kirchengeschichte, Lehrbuch zunächst für akademische Vorlesungen פורסם לראשונה בשנת 1834, המהדורה ה-12 יצאה בשנת 1900 ובשנת 1870 הספר תורגם לאנגלית.

פון האזה כתב מספר ספרי ביוגרפיה על פרנציסקוס מאסיזי, קטרינה מסיינה וספר Neue Propheten שכלל ביוגרפיה של  ז'אן ד'ארק, סבונרולה ותומאס מינצר.

ספרו Handbuch der protestantischen Polemik gegen die Römisch-katholische Kirche יצא לאור לראשונה בשנת 1862 ותורגם לאנגלית בשנת 1900.

קרל פון האזה נפטר בינה בשנת 1890 בגיל 90. היו לו מספר בנים ובנות. אחד הבנות הייתה נשואה לאוטומר דומריך. דיטריך בונהופר הוא בין צאצאיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל פון האזה** בוויקישיתוף
* עבודות של קרל האזה
* ביוגרפיה (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262469805171
* BnF: cb12366180d (data)
* GND: 118927507
* ISNI: 0000 0001 1049 4014
* LCCN: n90727910
* NKC: uk2018999026
* NLG: 164797
* NLP: A23227503
* NTA: 068848331
* SUDOC: 032678606
* Trove: 896492
* VcBA: 495/94658
* VIAF: 29611513
* WorldCat: lccn-n90727910

 |
**ריצ'רד בלנקו** (ספרדית: **Richard Blanco**; נולד ב-15 בפברואר 1968) הוא מורה, עורך ומשורר אמריקאי ממוצא היספני, בכיר המשוררים ההיספנים בארצות הברית.

קורות חייו
----------

ריצ'רד בלנקו נולד במדריד, ספרד בן למהגרים מקובה.

בלנקו היגר למיאמי עם משפחתו, גדל והתחנך שם בפזורה הלטינית של יוצאי קובה. מילדותו גילה כישרון לכתיבה וללשון האנגלית. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל בהנדסה אזרחית בשנת 1991, ותואר שני באמנויות, בכתיבה יוצרת בשנת 1997.

בשנת 1999, יצא למסע ארוך בגואטמלה ובברזיל. הוא למד באוניברסיטת ג'ורג'טאון, האוניברסיטה האמריקנית. בעבודותיו הראשונות חקר את המורשת הקובנית שלו, ואת תפקידו כהומו בתרבות הקובנית אמריקנית. ריצ'רד בלנקו מתגורר במדינת מיין עם בן זוגו. הוא זכה בכמה פרסים ספרותיים על שירתו. בלנקו מקיים דו-שיח רצוף עם העיתונות, פרסם כמה ראיונות וערך כמה אנתולוגיות לשירה היספנית והומואית.

ריצ'רד בלנקו נבחר ל"משורר ההכתרה" של תקופת כהונת הנשיאות השנייה של ברק אובמה. בתפקידו זה, הוא גם היה ראשון משוררי ההכתרה ההומואים בהיסטוריה של ארצות הברית, וכך ייצג שני מיעוטים שחשוב למוסד הנשיאות בארצות הברית לכבדם.

שירתו טרם תורגמה לעברית, למעט שיר ההכתרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד בלנקו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד בלנקו
* קורות חיים (באנגלית)
* ריצ'רד בלנקו, שיר - בעירה בגשם, באתר הארץ, 18 בינואר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007316019905171
* BNE: XX5636048
* GND: 1058349880
* ISNI: 0000 0000 4567 6144
* LCCN: n98062649
* NKC: xx0255960
* NTA: 383109388
* VIAF: 18998271
* WorldCat: lccn-n98062649

 |
**אפרת שפירא-רוזנברג** (נולדה ב-1974) היא יו"ר ארגון "קולך" וממובילות תחום הפמיניזם הדתי בישראל, מנחת פודקאסטים רעיוניים ופוליטיים, אשת תקשורת, מנחת טלוויזיה, פובליציסטית ועורכת דין ישראלית.

ביוגרפיה
--------

שפירא-רוזנברג נולדה בתל אביב להוריה הכלכלן ד"ר אהוד שפירא והשופטת בדימוס תחיה שפירא (בתם של הרב שלמה וצפיה גורן). גדלה לסירוגין בישראל ובארצות הברית, שם עבד אביה בתפקידים בכירים בבנק לאומי.

שפירא-רוזנברג היא בעלת תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר מוסמך במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב. כמו כן היא בוגרת מכון מנדל למנהיגות ומכון הרטמן בתוכנית דו-שנתית בפורום מנהיגות צעירה.

את התמחותה כעורכת דין עשתה בלשכת היועץ המשפטי לממשלה. עבדה כמשפטנית במחלקה הבינלאומית בפרקליטות המדינה, במחלקה המשפטית של משרד התמ"ת ובלשכה המשפטית במשרד העבודה והרווחה המטפלת בתביעות נגד מעסיקי עובדים זרים.

בשנת 2003 החלה את הקריירה העיתונאית בערוץ התכלת, שבו השתתפה בהגשת תוכנית האירוח "הצנועות והחסודות". היא בעלת טור באתר האינטרנט ynet, שבו היא עוסקת בעיקר בנושאים הקשורים במגזר הדתי-לאומי, מזווית ליברלית ופמיניסטית.

שפירא-רוזנברג מגישה תוכניות טלוויזיה במסגרת "רשת" בערוץ 2. בין סדרות התוכניות בהנחייתה: "סיפור מההפטרה" – על אישים ומאורעות תנ"כיים; "מבוא ל..." – שעסקה ב'מבואות' לתחומי החיים המרכזיים; ו"שישים, שבעים, שמונים" – על ההתמודדות בתוך המשפחה עם הדור המבוגר.

בשנת 2018 הגישה ביחד עם ישי שריד את תוכנית התחקירים "נקודת מפנה" בכאן 11 תאגיד השידור.

שפירא-רוזנברג מנהלת פרויקטים בקרן אבי חי ופעילה בתנועת נאמני תורה ועבודה. עסקה בהקמת בית הספר לבנות 'פלך השרון' באזור השרון. הייתה פעילה כמדריכת כלות בארגון רבני צהר. נמנתה עם צוות השופטים של פרס מפקד גל"צ.

בחודש מרץ 2021 מונתה שפירא-רוזנברג לתפקיד יו"ר ארגון קולך - ארגון פמינסטי דתי אשר מטרתו להוביל שינוי חברתי ותודעתי בנושא שוויון מגדרי בקהילה הדתית בישראל. בתחילת 2023, עם מיזוג ארגוני שנעשה בין ארגון קולך וארגון נאמני תורה ועבודה, הפכה שפירא רוזנברג ליו"ר משותף של עמותת "נאמני תורה ועבודה – קולך". 

בחודש מרץ 2021 החלה שפירא-רוזנברג להנחות הסכת בהשתתפות ד"ר מיכה גודמן בשם "מפלגת המחשבות" המופק על ידי בית אבי חי. כמו כן ערכה והנחתה את ההסכת "קצה הקרחון" העוסק במחלוקות עומק על סדר היום בישראל, אף הוא מופק על ידי בית אבי חי.

חברה בוועד המנהל של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

חיים אישיים
-----------

נשואה למשפטן ד"ר רוני רוזנברג מומחה למשפט פלילי ולדיני חוזים. בעבר התגוררה בגבעת שמואל, וכיום היא מתגוררת ופעילה ב"קהילת קשת" - קהילה דתית-חילונית משותפת שהוקמה במזכרת בתיה. היא אם לארבע בנות (מתוכן זוג תאומות) ובן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפרת שפירא-רוזנברג** בוויקישיתוף
* טורים של אפרת שפירא-רוזנברג ב-ynet
* סדרת מאמרים על דמויות ומאורעות בתנ"ך, מדרשת
* החינוך הביתי: בין כפייה לאוטונומיה (אורכב 08.08.2014 בארכיון Wayback Machine), (יחד עם גרניט אלמוג-ברקת)
* פרקי התוכנית "נקודת מפנה", (יחד עם ישי שריד)
* אריאל הורוביץ, "פגישה לאין קאץ'" עם אפרת שפירא-רוזנברג, רדיו מרכז העיר, 15 בדצמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההסכת "מפלגת המחשבות"
2. ↑  בית אבי חי | קצה הקרחון, באתר www.bac.org.il
3. ↑  ועד מנהל, באתר JSFS
**פופלקס** הייתה להקת פופ ישראלית, שפעלה בשנים 1986–1987.

היסטוריה
--------

הלהקה נוסדה ב-1986, ביוזמת חברת התקליטים "הליקון", שהייתה אז בראשית דרכה. ארבעת חברי הלהקה היו: בני בלק (סולן), שחר בן-ברק (גיטרות), אייל לינור (בס) ודובדיב (תופים). שלושה מחברי הלהקה (בלק, בן-ברק ולינור) היו חיילים בשירות סדיר.

באותה שנה הוציאה הלהקה את אלבומה היחידי, "לפני השינה". עטיפת האלבום עוצבה בצורת קומיקס, והייתה חתוכה בפינה בצורת ידית נשיאה. רוב שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי חבר הלהקה אייל לינור, אחיה של עירית לינור. המעבד והמפיק המוזיקלי היה דומיניק דיין, אחיהם הצעיר של נאור דיין ואיגי דיין. בהקלטת האלבום השתתפו גם רמי קלינשטיין (ניגן על קלידים בשיר "סיפורים"), מיקי שביב (גיטרה בס בשיר "היא שאלה") ואופירה יוספי, שתרמה קולות רקע בשלושה שירים.

הסינגל הראשון מתוך האלבום, "איציק", היה לשירה המצליח והמוכר ביותר של הלהקה. הוא זכה להשמעות רבות ברדיו, הוידאו קליפ שלו הוקרן רבות בטלוויזיה, והוא דורג במקום ה-40 במצעד השנתי של רשת ג' בשנת תשמ"ו. ב-2005 הוציא אסף אמדורסקי גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבומו "קדימה אחורה", אלבום כפול בו העניק אמדורסקי פרשנות עדכנית לשירים ישראלים שאהב משנות ה-80. שירים נוספים מהאלבום שיצאו כסינגלים היו: "אמהות", "אש קטנה" ו"שיר עם פולני". הווידאו קליפים לשירי הלהקה נחשבו לחלוציים, בעידן שבו הפקת קליפים לשירים הייתה עדיין בראשיתה בישראל.

על אף ההצלחה היחסית לה זכה אלבום הבכורה, הלהקה התפרקה ב-1987, כמה חודשים בלבד אחרי יציאת האלבום.

בשנות ה-90 הקים שחר בן-ברק, ביחד עם שרון מולדאבי, את להקת "גן חיות", ואייל לינור הקים את להקת "טרנזיסטור".

בשנת 2011 חברו שוב חברי הלהקה, להקליט מספר שירים חדשים. היות שאייל לינור חי בישראל, שחר בן ברק חי בוושינגטון ובני בלק בפלורידה, הקלטת השירים התבצעה באמצעות תוכנות ביתיות והעברת הערוצים באינטרנט. השיר הראשון שיצא נקרא "להרוג אותם", והוא מתאר הזיות של אדם עצבני היושב מול הטלוויזיה ומשלח את זעמו בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* פופלקס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* מילים לשירים של פופלקס באתר שירונט
* עירית לינור, לא סוגרת את הפה, כותרת ראשית, 3 בדצמבר 1986
* איתמר זהר, איך להקה עם כל כך הרבה להיטים מתפרקת כל כך מהר?, באתר הארץ, 14 בפברואר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  יורם בר, צעירים מכדי לכאוב, כל העיר, 19 בדצמבר 1986

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303835505171

 |