recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גלית חוגי** (נולדה ב־21 ביולי 1979) היא תסריטאית, סטנדאפיסטית ושדרנית רדיו ישראלית. זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2016 על התסריט שכתבה לסדרה האחיות המוצלחות שלי.

ביוגרפיה
--------

גלית חוגי גדלה בשכונת קריית אליעזר שבחיפה, כבת הצעירה במשפחה בת שלוש בנות, לאם ממוצא רומני ואב שעלה מבחריין. למדה במגמת תיאטרון בתיכון ויצו חיפה. חוגי סיימה לימודי קולנוע בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. לימדה עריכת וידאו בבית ספר תיכון כשלוש שנים. שירתה כמש"קית ת"ש בגדוד תותחנים.

קריירה
------

הופעתה הראשונה כסטנדאפיסטית הייתה במועדון אוזןבר בתל אביב, בקבוצת ״ערב הסטנדאפ של תום יער״, שכללה קומיקאים שלא היו מוכרים עד אז לקהל הרחב. היא המשיכה להופיע כחלק מן הקבוצה, ומשהתפרקה הצטרפה לקבוצה ״כל מה שמצחיק בעולם״, מופע סטנדאפ ומערכונים בשיתוף ניב מג'ר, אריאל ויסמן, ירמי שיק בלום ועוד. בשנת 2013 יזמה את ערב הסטנדאפ ״המזרחי החדש בתחת שלי״, בנושא המוצא המזרחי, לצד תם אהרון. ב־2016 החלה לכתוב לתוכנית ״גב האומה״, וזמן קצר לאחר מכן החלה להשתתף בפאנל התוכנית.

חוגי כתבה לסדרה ״סימני שאלה״, ששודרה בשנת 2011 בערוץ 2, לסדרה ״גרעינים״ ולתוכנית ״משתגידי״ בערוץ ביפ. היא השתתפה בפינת ״המועדון״ בתוכנית ״היום שהיה״ בהגשת גיא זוהר ובפינה בתוכנית ״היום בלילה״ בהגשת גורי אלפי.

יצרה עם נועה ארנברג את הסדרה ״האחיות המוצלחות שלי״ שעלתה לשידור בשנת 2016 ב־yes. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2016 לסדרה הקומית הטובה ביותר ובשלושה פרסים נוספים. חוגי וארנברג זכו גם בפרס על התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית.

מגישה את תוכנית הבוקר ברדיו תל אביב עם גורי אלפי.

כתבה עם נועה ארנברג את העיבוד הישראלי לסרט ״זרים מושלמים״, שביים ליאור אשכנזי.

באוקטובר 22׳ עלתה ב־yes הסדרה ״מי שמע על חווה ונאווה״, שיצרה עם ארנברג, בבימויו של אלפי. בנובמבר של אותה שנה שיחקה בסדרה ״האחיין שלי בנץ״ בתפקיד סירי, ובדצמבר 2022 החלה להשתתף באופן קבוע בתוכנית האירוח הסאטירית ״מה שתגידו״ של כאן 11.

חיים אישיים
-----------

חוגי מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה המוזיקאי גל ענר. לזוג שני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* גלית חוגי, ברשת החברתית פייסבוק
* גלית חוגי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* גלית חוגי, ברשת החברתית אינסטגרם
* גלית חוגי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גלית חוגי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גלית חוגי בפודקאסט "מאחורי כל צחוק" של אלדד שטרית, 1 באפריל 2019
* גלית חוגי באתר Time Out תל אביב
* אתר למנויים בלבד רוויטל מדר, העיסוק בתכנים פמיניסטיים ומזרחיים הפך את גלית חוגי לסטנדאפיסטית הכי פוליטית בישראל, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2015
* אתר למנויים בלבד גבי בר־חיים, בנות, באתר "ידיעות אחרונות", 21 במרץ 2016
* קטע קול גלית חוגי ואחיותיה המוצלחות, בפודקאסט "גיקונומי", 22 במרץ 2017
* שני אשכנזי, חגית ברונסקי, ‏"לפיד סידר לעצמו את הביקורת ב'גב האומה'. זה מה שקורה כשאתה אומר דברים ריקים מתוכן", באתר גלובס, 7 בפברואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  נועה הרשקוביץ‏, "המזרחי החדש בתחת שלי": האירוע שיעיר מחדש את השד העדתי, באתר וואלה!‏, 8 בנובמבר 2013
2. ↑  רועי ברגר, אשת הרנסאנס מחיפה באתר שורה ראשונה, 15 בספטמבר 2016
3. ↑  מה שתגידו, באתר כאן 11
**דבורה קיציס-גוטמן** (נולדה בכ"ו בשבט תשל"ג, 29 בינואר 1973) היא שדרנית ואשת-רדיו ישראלית. עורכת תחום המוזיקה-היהודית בכאן מורשת ומשדרת בתחנה את התוכניות "מורשת חי" ו"שיר השירים".

ביוגרפיה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
נולדה בירושלים, נכדת הרב אליהו כי טוב.

### ברדיו

את דרכה ברדיו הישראלי התחילה קיציס בשנת 1998, כשערכה את המצעד החסידי במחלקה לשידורי מורשת ברשת א' בתוכנית הרדיו "כי טוב הזמר" אותה הגיש הקריין דן כנר. בשנת 2000, עם הקמת תחנת רשת מורשת במסגרת רשות השידור, החלה לשדר באופן קבוע את רצועת המוזיקה של התחנה שנקראה "שירים ביחד", וכן את התכנית "שירים לקראת שבת" בימי שישי בבוקר.

ברשת גימל הגישה את רצועת המוזיקה היהודית במוצאי שבת (בתוכנית "מלווה מלכה" שנקראה אחר כך בשם "מילים מהמקורות").

במאי 2017 עברה ל"תאגיד השידור הציבורי" ל"כאן מורשת" – בה היא מגישה את הרצועה היומית "שיר השירים" ומשמשת בתפקיד עורכת המוזיקה של התחנה.

חיים אישיים
-----------

קיציס נשואה לעידו גוטמן והם מתגוררים במושב עמינדב.

קישורים חיצוניים
----------------

* דבורה גוטמן־קיציס בראיון אישי: על הדבש ועל העוקץ, באתר כיפה, ‏2019-07-03

הערות שוליים
------------

1. ↑  המתנה שבהמתנה - העיתון בשבע, באתר ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד
2. ↑  פרסום הנס | דבורה קיציס: "מרווקה 'זקנה'- הפכתי לכלה צעירה", באתר "סרוגים", 24 בדצמבר 2019
**צבא העם הלאומי** (בגרמנית: **Nationale Volksarmee**, "נָצְיוֹנָאלֶה פוֹלְקְסְאָרְמֶה") היה צבאה של גרמניה המזרחית.

היסטוריה
--------

צבא גרמניה המזרחית נוסד ב-1 במרץ 1956; הוא היה צבא מקצועי עד שב-24 בינואר 1964 הונהג גיוס חובה. תקופת שרות החובה הייתה לפחות 18 חודשים, כל הגברים בין הגילים של 18 ל-26 שנים היו כשירים לגיוס.

לשיא כוחו הגיע צבא גרמניה המזרחית ב-1987, אז הוא מנה 175,300 חיילים, והוא הפך לכוח הצבאי החזק ביותר בברית ורשה (מלבד הצבא האדום). כמחצית החיילים היו חיילים בשירות קבע והשאר היו חיילים בשרות חובה. צבא מזרח גרמניה עוצב לפי המודל הסובייטי, שבו מסתמכים בעיקר על הקצינים לניהול המבצעים ולסיפוק מנהיגות לצבא. הנגדים היו מוגבלים בתחומי אחריות וכוח, והצבא כלל קצינים פוליטיים שנועדו להבטיח את נאמנות החיילים למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה.

עם איחוד גרמניה בשנת 1990, התאחד צבא גרמניה המזרחית עם הבונדסוור, צבאה של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. רוב החיילים של הנציונאלה פולקסארמה שוחררו ואלה שנשארו ושירתו בבונדסוור הורדו בדרך כלל בדרגה; כל הנכסים והציוד בבעלות של הנציונאלה פולקסארמה הפכו לרכוש הבונדסוור, שבחר למכור את רוב הציוד המזרח גרמני. משרתי צבא העם הלאומי היו בסיס להקמת דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-14 של הבונדסוור.

מבנה
----

משמר הכבוד של צבא גרמניה המזרחית מול בית המשמר החדש באונטר דן לינדן
הנציונאלה פולקסארמה היה מורכב משלוש זרועות:

* לָנְדְשְטְרַייטקְרֶפְטֶה (זרוע היבשה) - כלל בערך 120,000 חיילים, עמדו לרשותו יחידות חי"ר, תותחנים ושריון.
* פולקסמרינה (צי) - כלל 16,300 מלחים, עמדו לרשותו 131 כלי שיט לתקיפה ו-48 כלי עזר, כמו כן היה קיים ענף אווירי שהורכב ממסוקים לצורכי לוחמה נגד צוללות וסיור ועשרה מפציצים.
* לוּפְטשְטְרַייטְקְרֶפְטֶה (חיל האוויר) - כלל 39,000 חיילים, עמדו לרשותו 380 מטוסים ו-70 מסוקים, היו קיימים שני גדודים שכל אחד מהם היה מורכב משישה להקים של מיגים.

זרוע היבשה חולק לשני מחוזות צבאים - המחוז הצפוני (מטה המחוז בעיר נויברנדנבורג) והמחוז הדרומי (מטה המחוז בעיר לייפציג). בכל מחוז היו 3 דיוויזיות סדירות - 1 משוריינת ו2 ממוכנות.
כמו כן בכל אחד מהמחוזות היו תשתיות לגיוס שלוש דיוויזיות מילואים בנוסף לדיביזות סדירות.

שרי ההגנה הלאומית
-----------------

* וילי שטוף - 1950 - 1960
* היינץ הופמן - 1960 - 1985
* היינץ קסלר - 1985 - 1989
* תיאודור הופמן - 1989 - 1990.

ראשי המטה הכללי
---------------

* וינצנץ מילר - 1956 - 1958
* היינץ הופמן - 1958 - 1960.
* זיגפריד רידל - 1960 - 1967
* היינץ קסלר - 1967 - 1979
* פריץ שטרלץ - 1979 - 1989
* מנפרד גרץ - 1989 - 1990
* מיכאל שלוטהאואר - 1990

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבא העם הלאומי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261624205171
* GND: 2032312-8
* LCCN: n50073773
* VIAF: 146553338
* WorldCat: lccn-n50073773

 |
**חלקת אלוהים** הוא סינגל של המוזיקאי אופיר כהן, בביצוע הזמר ליאור נרקיס, אשר יצא לאור ב-19 בינואר 2021, כסינגל הראשון מתוך האלבום "השיר של אופיר", הכולל שירים שכתב כהן בביצוע אמנים שונים.

רקע וכתיבה
----------

על השיר ושיתוף הפעולה עם נרקיס אמר כהן בראיון למאקו:

> 
> השיר הזה התחבר לי לליאור כי הוא בעצם מספר את הסיפור שלו. הוא אולי הזמר הכי עסוק בארץ, מופיע ערב ערב, ובשיחות שלי איתו בשנה האחרונה, מאז פרוץ המשבר, הוא כל הזמן היה אומר לי שהוא מגלה את המשפחה שלו מחדש. ראיתי את ליאור בתוך כל הסיפור הזה כשכתבתי את המילים. זה שיר שמתאים מאוד לתקופה שאנחנו נמצאים בה כרגע. כולנו קיבלנו פרופורציה בשנה האחרונה, התחלנו להבין שכל הכסף והזוהר לא שווים אם אתה נאלץ לשבת בבית ולא לעשות כלום. בסופו של דבר, המסר הכי פשוט של השיר הזה מדבר על שמירת חלקת האלוהים הקטנה של כל אחד ואחת.
> 
> 
> 
> 

מצד נרקיס, נאמר בישראל היום כי "השיר 'חלקת אלוהים' משקף מאוד את התקופה הזאת אצלי בחיים, ולמעשה אצל כולנו. להיות בבית, עם המשפחה. אני התחברתי עוד יותר למשפחה שלי בזמן הקורונה והבנתי מהי חלקת האלוהים האמיתית שלי. אני בטוח שהרבה אנשים יוכלו להזדהות עם זה".

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ של השיר פורסם בסמוך לצאתו של הסינגל ובוים על ידי חיים צינוביץ'. בקליפ מופיעים אשתו של נרקיס ושלושת ילדיהם.

הצלחה
-----

בשבוע הראשון לצאתו, הגיע השיר למקום הרביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט וצבר כ-100 השמעות בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע. שבוע לאחר מכן, הגיע השיר למקום הראשון, עם כ-153 השמעות.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2021)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דור מאיר מועלם, ‏פרויקט השיר של אופיר: ליאור נרקיס - חלקת אלוהים, באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2021
2. 1 2  מאיה כהן, ליאור נרקיס: "אני מפחד להופיע בחו"ל", באתר ישראל היום, 19 בינואר 2021
3. ↑   השיר של אופיר / ליאור נרקיס – חלקת אלוהים | Offir's Song \ Lior Narkis, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 0:39)
4. ↑  המצעד השבועי, שבוע 04, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
5. ↑  המצעד השבועי, שבוע 05, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
**שמֶנדריק, או, החתונה הקומית** (ביידיש: **שמענדריק, אָדער, די קאָמישע חתונה**) הוא מחזה שנכתב והועלה ב-1877 על ידי אברהם גולדפדן. מחזה זה הוא אחת המחזות המוקדמים והמתמידים בתיאטרון יידיש. התפקיד הראשי – שמנדריק – נכתב בתחילה עבור זיגמונד מוגולסקו הצעיר ומקורו בתפקיד שמוגולסקו גילם במבחן במה עבור גולדפדן מוקדם יותר באותה שנה. מאוחר יותר שיחקה בתפקיד זה השחקנית המפורסמת מולי פיקון.

המחזה מבוסס, בצורה רופפת, על מחזה בשפה הרומנית Vlăduțu Mamei (ולדוץ של אמא) והועבר לסביבה של משפחה חסידית. סביבה חברתית זו הייתה המטרה העיקרית להומור בקרב היהודים המשכילים באותה תקופה.

על פי יעקב אדלר, המחזה היה הצלחה כה גדולה עד שכאשר הציג אותו ישראל רוזנברג כמחזה השני של להקתו החדשה באודסה, שנה אחרי שהוצג לראשונה בבוקרשט, השם "שמנדריק" כבר עבר לשפת יידיש גם כמונח המביע חיבה ולעג וגם כסלנג עבור רדיפה אחר כסף וככינוי למשטרה.

תקציר
-----

שמנדריק הוא ילד-של-אמא אוויל ונאיבי, תלמיד גרוע ללא תקווה, שאמו עיוורת לחלוטין לכל מגרעותיו. העלילה המרכזית מתחילה כאשר אמו משדכת לו נערה שלא רק מרגישה דחייה משמנדריק, אלא גם כבר מאוהבת במישהו אחר. העלילה מתמקדת, כמובן, בדרך בה היא תימנע מהשידוך הלא הולם ותתאחד עם אהובה האמיתי.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שמנדריק** |
* הגדרה, במילון אבניאון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adler, 1999, 95[דרושה הבהרה]
**אוסף פיליפס** (באנגלית: **The Phillips Collection**) הוא מוזיאון לאמנות שהוקם על ידי דאנקן פיליפס על בסיס האוסף המשפחתי. המוזיאון נפתח בשנת 1921 בוושינגטון די. סי.

היסטוריה
--------

דאנקן פיליפס נולד למשפחה מבוססת שמקורה בפיטסבורג. הוא עסק בביקורת אומנות והרחיב את אוסף המשפחתי באופן משמעותי. בשנת 1921 הוא התחתן עם ציירת מרג'ורי אקר. ביחד הם המשיכו בהרחבת האוסף. בשנת 1921 הם פתחו את האוסף לציבור בביתם בוושינגטון. זה היה מוזיאון של אמנות מודרנית הראשון בארצות הברית. בשנת 1930 כאשר אוסף עבר 600 פריטי אמנות הם החליטו לתת את הבניין כולו לטובת המוזיאון ועברו להתגורר לבניין אחר.

תחילת האוסף היה ביצירות של אמנות מודרנית. בהדרגה הזוג רכש ציורים של אמנים אהובים כמו אל גרקו, ז'אן-בטיסט סימאון שארדן, פרנסיסקו גויה, פול סזן ואדוארד מאנה. כיום האוסף כולל פריטים רבים של אימפרסיוניזם. ציור של  פייר-אוגוסט רנואר "סעודת השייטים" הוא בין המפורסמים באוסף.

עד לשנות ה-60 אוסף לא היה מאורגן באופן כרונולוגי. הוא אורגן במטרה לתת ביטוי לקשר בין האמנים השונים לפי השקפת עולם של הבעלים. דאנקן פיליפס רכש ציורים רבים של ציירים אותם אהב במיוחד כמו פייר בונאר (17 יצירות), ז'ורז' בראק (13 יצירות) ומארק רוטקו (7 יצירות). "חדר רוטקו" היה החדר הראשון במוזיאון שהוקדש כולו לצייר בודד. פיליפס רכש ציורים של ציירים אמריקאים בטרם הם זכו להצלחה כמו ג'ון מרין, ג'ורג'יה או'קיף, ארתור דאב ואוגוסטוס וינסנט טאק. בכך הוא נתן לציירים אפשרות להתפרנס ולהמשיך בעבודת אמנות.

בשנת 1960 לבניין התווסף אגף חדש. אגף זה שופץ והורחב בשנת 1989 הודות לתרומה של איש עסקים יפני ומאז הוא נקרא Goh Annex. בשנת 2006 שטחי המוזיאון התרחבו בכ-65% תוך בניית מתחם תת-קרקעי. הרחבה זו אפשרה בין היתר להפעיל מרכז לימודים תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטת מרילנד.

דאנקן פיליפס נפטר בשנת 1966 ואשתו ירשה אותו בניהול המקום. בנם ניהל את המוזיאון עד לשנת 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **וושינגטון די. סי.** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסף פיליפס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוסף פיליפס (באנגלית)
* אוסף פיליפס, ברשת החברתית פייסבוק

* אוסף פיליפס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אוסף פיליפס, ברשת החברתית אינסטגרם

* אוסף פיליפס, ברשת החברתית LinkedIn

* אוסף פיליפס, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אוסף פיליפס, באתר פינטרסט
* אוסף פיליפס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266566505171
* BIBSYS: 90313807
* BNE: XX195315
* BnF: cb122101755 (data)
* CANTIC: a10137300
* CiNii: DA0442290X
* GND: 1212424-2
* ISNI: 0000 0004 0444 3175
* LCCN: n79046255
* LNB: 000186351
* MusicBrainz: d2a6383e-546c-44c8-933c-06a47b0b0014
* NDL: 00629092
* NKC: kn20070604002
* NLA: 36245518
* NLP: a0000003688787
* RERO: 02-A009960773
* SELIBR: 370510
* SUDOC: 070510733
* TePapa: 9779
* Trove: 1235947
* ULAN: 500312785
* VcBA: 494/7246
* VIAF: 151826319
* WorldCat: lccn-n79046255

 |
**נצנצים** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית אודיה. השיר יצא לאור ב-20 ביוני 2021, על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק, כסינגל השמיני מתוך אלבום הבכורה שלה, אור. את "נצנצים" הוציאה אודיה באותו היום בו יצא אלבום הבכורה שלה, על מנת לעזור בקידום שלו.

השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם הגופים התקשורתיים ואתרי האינטרנט השונים.

כתיבה וביקורת
-------------

השיר נכתב על ידי אודיה אזולאי והופק על ידי גיא דאן, בשונה מהסינגלים הקודמים באלבום הבכורה שלה, אור. "נצנצים" קיבל ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. יוסי חרסונסקי כתב: "אודיה יוצרת בזכות עצמה, ובמקום טקסטים שדופים על משברי יחסים, היא מנסה משהו מעט הזוי על מערכת יחסים, כתוב קצת אחרת מה"ממוצע" – סיפור של זיכרונות בהבזקים, שמתחיל ב"אנשים בעירום" (מלא?) בחום יולי אוגוסט וב"היה לי אומץ למות", גם בתיאור מטפורי של העזר שכנגד שיש לו "תואר של החיים" (בי. איי-אם איי?), ו"חי בשביל קרדיט" (כסף, פרסום?) מה שהציע לה, מה שקרה בסוף ("אהבה של זרים") והשירים שכתבה בעקבות הבלגן".

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-20 ביוני 2021 והוא צולם נערך ובוים על ידי אבי בן זקן, ביום צאתו של השיר כסינגל. בתחילתו, ניתן לראותה את אודיה יושבת על אבן עם גרפיטי עליה. בהמשך, היא נשענת על שער עשוי מרשת ברזל והסצנה מתחלפת לאחרת בה ניתן לראות את אודיה עם בחור (עדן גלאם). לאורכו של הקליפ, מבלים השניים.

נכון ליוני 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מרבע מיליון צפיות.

היסטוריית יציאות לאור
---------------------

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 20 ביוני 2021 | סטרימינג • הורדה דיגיטלית | ארומה |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "נצנצים" באתר יוטיוב
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  *אודיה – נצנצים (prod.by Guy Dan)*, נבדק ב-2021-07-28
2. 1 2  אודיה נצנצים, באתר yosmusic.com
3. ↑  קשת ברגסון, ‏נצנצים| הסינגל החדש של אודיה אזולאי, באתר "סרוגים", 20 ביוני 2021
4. ↑  מוזיקה - נוצצת: אודיה אזולאי באלבום בכורה מרשים במיוחד, באתר פרוגי, ‏2021-06-20
5. ↑  אור עולה: אודיה משיקה אלבום בכורה עם סינגל חדש, באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2021

| אודיה |
| --- |
| אלבומי אולפן | אור • האמת |
| מיני-אלבומים | חרבות ברזל |
| סינגלים | "האהבה שלנו" • "רק שיישאר" • "אור" • "מה אשיב לך" • "כפיים" • "הביתה לחזור" • "נצנצים" • "על מה בנים חושבים בלילה" • "מה איתך אבא" • "אם הייתי צריכה" • "תשבור לי ת'לב" • "שיאהבו אותי ככה" • "אוהבת אותך בטעות" • "הרב שלי אומר" • "בימים ההם" • "אינטלקטוערס" • "האמת" • "החיים שלי אחריך" • "מאמי" • "בלילות" • "אני פה" • "רק אותך אהבתי" • "חוזר על עצמו" • "פסיכולוגית" • "אינטלקטוערסית" / "הזוג המלכותי" • "סטאי / אתה שלי (חלק 1)" • "תהמר עליי" • "המועבט האחרון (חלק 2)" • "חורף 23" |
**האדם הוויטרוּבי** (באיטלקית: **L'Uomo Vitruviano**, או **Le proporzioni del corpo umano secondo Vitruvio**, "הפרופורציות של גוף האדם על פי ויטרוביוס") הוא רישום מפורסם של לאונרדו דה וינצ'י משנת 1490. הרישום המשקף זאת, עושה שימוש בפרופורציות ובסימטריה של גוף האדם, כסמל ליופי, לשלמות ולהרמוניה. הוא מהווה ביטוי של גילוי מחדש של הפרופורציות המתמטיות של גוף האדם במאה ה-15, ונחשב לאחת מיצירות האמנות הידועות של הרנסאנס האיטלקי.

הרישום עשוי בדיו. מידותיו: 34.3 ס"מ לאורכו ו-24.5 ס"מ לרוחבו. הוא מהווה כיום חלק מהאוסף של גלריית האקדמיה (Gallerie dell'Accademia) שבוונציה. הרישום מתאר את צורתו של גבר עירום בשני מצבים ה"מונחים" זה על גבי זה כשידיו מושטות הצידה, כל אחד מהמצבים חסום, פעם במעגל, ופעם בריבוע. הציור והטקסט נקראים לעיתים "קאנון היחסים".

על פי הטקסט הנלווה של לאונרדו דה וינצ'י אשר כתוב בכתב ראי, עבודה זו היא התבוננות בפרופורציות גוף האדם (הגברי) כמו שמוסבר במחקר של האדריכל הרומאי ויטרוביוס בספרו "על אודות האדריכלות", שכתב שבגוף האדם:

* כף יד היא כרוחב ארבע אצבעות
* כף רגל היא באורך של שלוש כפות ידיים
* אמה היא ברוחב של שש כפות ידיים
* גובה אדם הוא כארבע אמות
* צעד כפול הוא כארבע אמות
* אורך אדם עם זרועות מושטות שווה לגובהו של האדם
* המרחק בין קו השערות ובין תחתית הסנטר הוא 1/10 מגובהו של אדם
* המרחק בין פסגת הראש ובין תחתית הסנטר הוא 1/8 מגובהו של אדם
* המרחק בין קו השערות ובין פסגת החזה הוא 1/7 מגובהו של אדם
* המרחק בין פסגת הראש ובין הפטמות הוא 1/4 מגובהו של אדם
* רוחב הכתפיים המקסימלי הוא 1/4 מגובהו של אדם
* המרחק בין המרפק וקצה היד הוא 1/5 מגובהו של אדם
* המרחק בין המרפק ובית השחי הוא 1/8 מגובהו של אדם
* אורך כף היד הוא 1/10 מגובהו של אדם
* המרחק בין תחתית הסנטר ובין האף הוא 1/3 מאורך הפנים
* המרחק בין קו השערות ובין הגבות הוא 1/3 מאורך הפנים
* אורך האוזן הוא 1/3 מאורך הפנים

עדות להשפעה רעיונית או שיתוף הפעולה
-----------------------------------

תמונה דומה מוקדמת יותר צוירה על ידי יאקומו אנדראה מפרארה (אנ') והחוקרים סבורים שהייתה לו השפעה רבה על הציור של לאונרדו או שהוא אף צויר בשיתוף פעולה עמו.

שימושים בציור
-------------

רשת מלונות "לאונרדו", שהיא מותג של רשת מלונות פתאל, משתמשת באדם הוויטרובי כלוגו שלה, אך בשינוי קל - הפין הוסר.

איטליה בחרה להטביע את האדם הוויטרובי על הצד הלאומי (צד הנושא) של מטבע 1 אירו.

מולדובה נעזרה באיור האדם הוויטרובי כהמחשה לנושא זכויות האדם, על גבי בול דואר רשמי שהונפק מטעמה לציון יובל ליום זכויות האדם הבין-לאומי.

ראו גם
------

* מיקרוקוסמוס (פילוסופיה)
* דיסקית פיוניר
* פוזת טי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האדם הוויטרובי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהו האדם הוויטרובי של לאונרדו דה וינצ'י?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
2. ↑  Lester, Toby (1 February 2012). "The Other Vitruvian Man". Smithsonian Magazine.
3. ↑  אמיתי זיו, איך רשת פתאל חתכה ללאונרדו דה וינצ'י, באתר הארץ, 30 באפריל 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568068205171
* BnF: cb16978817v (data)
* GND: 4447774-0
* LCCN: n2010012276
* SUDOC: 147189195
* VIAF: 178395028
* WorldCat (עם VIAF): 178395028

 |
**ח'אלד אל-חסן** (בערבית: **خالد الحسن**, נודע בכוניה גם כ"אבו סעיד", 1928 - 9 באוקטובר 1994) היה ממייסדי הפת"ח.

ביוגרפיה
--------

ח'אלד אל-חסן נולד בשנת 1928 בחיפה. ח'אלד אלחסן הוא אחיו של האני אלחסן ושל בילאל אלחסן.
הרבה לציין את הטראומה האישית שלו ממלחמת העצמאות, שבה חזר לביתו ומצא אותו ריק. הוא לא ידע לאן נעלמה משפחתו וברח למצרים. שם הוא נעצר למשך שנה, "פשוט כי היה פלסטיני", לדבריו.
משם חיפש את משפחתו במשך תקופה ארוכה בעולם הערבי. משפחתו השתקעה בצידון.

בשנת 1950 ניסה להקים ארגון טרור פלסטיני, אך תמיד ראה עצמו כדיפלומט. הוא מצוטט אומר: "מעולם לא נשאתי נשק."
כעבור שנה הוא עבר לסוריה, עבד כמורה והיה אחד המקימים של מפלגת השחרור האיסלאמית בשנת 1952. שלטונות סוריה איימו לעצור אותו על הקמת ארגון לוחמה פלסטיני, אבל הוא ברח לכווית. באמצע שנות ה-50 הוא קיבל אזרחות כוויתית.

נמנה עם "החמישייה" שהקימה את הפת"ח ב-10 באוקטובר 1959, וכללה גם את יאסר ערפאת, ח'ליל אל-ואזיר (אבו ג'יהאד), צלאח חלף (אבו איאד) ופארוק קדומי (אבו לוטוף).
בשנת 1968 הוא נבחר ל"ממשלה" של אש"ף, כאשר ארגון הפת"ח השתלט על אש"ף. הוא הצליח לשכנע את פייסל, מלך ערב הסעודית, שכל פלסטיני בערב הסעודית יישלם אחוז מסוים מהכנסתו של אש"ף בתור "מיסי שחרור". זה הכניס לאש"ף 60 מיליון ריאל סעודי בשנה. הוא גם הכשיר את אש"ף אצל שלטונות מצרים.

מאז 1973 ועד מותו היה אל-חסן יו"ר וועדת החוץ של המועצה הלאומית הפלסטינית ונחשב ל"שר החוץ של אש"ף". מאז המלחמה באותה שנה הוא תמך ברעיון הקמת מדינה פלסטינית בשטחים שכבשה ישראל ב-1967.

בשנת 1973, על רקע חילוקי דעות קשים עם יאסר ערפאת, פרש מהפת"ח. חילוקי הדעות היו סביב ה"חיבוק" שהעניק ערפאת לארגונים הקיצוניים.

בשנת 1991 הוא התעמת מול ערפאת, כי לא הסכים לתמיכתו של זה בסדאם חוסיין. בעקבות תמיכה זו גורשו מאות אלפי פלסטינים מכוויית, ואל-חסן התיישב במרוקו, עד מותו. אל-חסן תמך ברעיון של קונפדרציה בסגנון שווייץ, שיכלול את כל פלסטין המנדטורית, כולל ירדן. הוא התנגד להסכמי אוסלו.

סבל משנת 1991 ממחלת הסרטן, ממנה נפטר בשנת 1994 ברבאט שבמרוקו.

לקריאה נוספת
------------

* Cobban, Helena. (1984). The Palestinian Liberation Organisation: People, Power, and Politics Cambridge University Press.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ח'אלד אל-חסן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cobban
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262582605171
* BnF: cb13200102w (data)
* GND: 1145758274
* ISNI: 0000 0001 2020 1254
* LCCN: n84031779
* NLA: 49683056
* NTA: 264596145
* SELIBR: 32904
* SUDOC: 076941426
* Trove: 1527598
* VIAF: 179144783049138212724
* WorldCat: lccn-n84031779

 |
שמות החללים
**האנדרטה לבני שכונת בית הכרם שנפלו במלחמת העצמאות** ניצבת בליבה של שכונת בית הכרם הירושלמית.

הקמה
----

האנדרטה ניצבת במרכזו של **גן העשרים** שבשדרות אריאל טמס – מכ"ג יורדי הסירה, אשר היה בן השכונה ושמו מונצח על גבי האנדרטה. 

הגן משתרע מכיכר דניה ועד לרחוב החלוץ ונקרא על שם עשרים החללים שתושבי השכונה, מהם שישה-עשר שנפלו במלחמת העצמאות וארבעה שנפלו במועדים אחרים לפני הקמת האנדרטה.

האנדרטה היא עמוד זיכרון הבנוי אבן בעיבוד טובזה וניצב על גבי בימה בת שלוש מדרגות. על גבי פאתו הפונה אל לב השכונה נחרתה הכתובת: 

> 
> לזכר בנינו שנפלו במלחמת הקוממיות
> בית הכרם ושכונת הפועלים תשי"ב
> 
> 

על גבי פאתו הנגדית של הגלעד נחרתו שמות הנופלים, שנות לידתם ותאריכי נפילתם על פי הלוח העברי.

האנדרטה הוקמה על פי הצעת ועד השכונה בשנת 1952. היא מן האנדרטאות השכונתיות הבודדות לנופלים שהוקמו לאחר מלחמת העצמאות.

במעלה הגן ובקרבת האנדרטה ניצבת אנדרטה קטנה לזכרו של אריאל טמס.

ראו גם
------

* גן הזיכרון (בית הכרם - יפה נוף)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנדרטה לבני שכונת בית הכרם שנפלו במלחמת העצמאות** |

* האנדרטה באתר "יזכור"
* קורות החיים של אריאל טמס, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
**אנדרטת 12 ביכתית** (געז: **የካቲት ፲፪**) היא אנדרטה באדיס אבבה, בירת אתיופיה, המנציחה את זכר קורבנות טבח גרציאני ב־12 (בחודש) יכתית", המקביל ל־19 בפברואר בלוח השנה הגרגוריאני.

מיקום
-----

האנדרטה ניצבת בכיכר הנושאת אותו שם (የካቲት ፲፪ አደባባይ - "יכתית 12 אדבבאי"), בחלקו הצפוני של מרכז העיר. באופן לא רשמי מכונה הכיכר בשם "סידיסט קילו", היינו "שישה קילומטרים", המציינים את המרחק, הלכאורי, ממרכז העיר. בכיכר נפגשות, בין היתר, דרך אנטוטו המובילה צפונה אל הרי אנטוטו שבגבולה הצפון-מזרחי של אדיס אבבה, ורחוב המלך ג'ורג' השישי המוביל בשמות שונים דרומה אל כיכר מסקל, והלאה עד לנמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה. 

בצידה הצפון-מערבי גובל בכיכר הקמפוס המרכזי של אוניברסיטת אדיס אבבה, ודרומית-מזרחית לה נמצא גן האריות בו עדיין חיים צאצאיהם של האריות הקיסריים. עוד ניצב בכיכר, בצידה הדרום-מערבי, בית החולים הנושא גם הוא את השם "יכתית 12", לאחר שבעבר נקרא על-שם הקיסר היילה סלאסי, וקודם לכן נקרא "ביתא סעידה".

האנדרטה
-------

האנדרטה מנציחה את זכרם של קורבנות הטבח שהחל ב-19 בפברואר 1937 ונמשך שלושה ימים. הטבח, שבו נרצחו אלפי בני-אדם, החל ביום שבו כשל ניסיון התנקשות בחייו של מרשל רודולפו גרציאני, המושל הכללי של מזרח אפריקה האיטלקית. שרידי הקורבנות עצמם שמורים בקתדרלת השילוש הקדוש הסמוכה.

האנדרטה הוקמה ב-1955 על ידי הפסל הקרואטי אנטון אוגוסטינצ'יץ' (Antun Augustinčić), והוענקה לעם האתיופי במתנה מאת המרשל יוסיפ ברוז טיטו. הקיסר היילה סלאסי נהג להניח במקום זר ביום השנה לטבח. מסורת זו נמשכה על ידי מנגיסטו היילה מריאם לאחר המהפכה האתיופית ב-1974, ולאחר תום מלחמת האזרחים ב-1991 נמסרה לראש העיר. כיום נושא בתפקיד נשיא אתיופיה. 

האנדרטה בנויה בצורת אובליסק לבן שבתחתיתו שני תבליטים המקיפים את בסיסו. הסצינות מתארות את הטבח ואת הלוויית הקורבנות שהתקיימה לאחר שחרור המדינה מהכיבוש האיטלקי, בנוכחותו של הקיסר. באחת הפינות של האובליסק, מעט מתחת לחצי הגובה, ניצב פסל קטן של גור אריה יהודה, סמלם של הקיסר היילה סלאסי ושל אתיופיה עד 1991. האריה דומה לפסל האריה הגדול של אנדרטת גור אריה יהודה ליד תחנת הרכבת של אדיס אבבה; כמוהו הוא "פוסע" (Passant) ופונה שמאלה, לראשו כתר וברגלו הקדמית הימנית הוא אוחז במוט המסתיים בצלב. כשהחונטה הצבאית האתיופית עלתה לשלטון, היא סילקה את כל סמלי האריה של הקיסר, למעט באנדרטה זו ובאנדרטת גור אריה יהודה הנ"ל. האובליסק ניצב על בסיס מוגבה שאליו מוליכות שש מדרגות משלושה כיוונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת 12 ביכתית** בוויקישיתוף
* Imperial Monuments of Ethiopia

הערות שוליים
------------

1. ↑  20 בפברואר בשנה מעוברת.
**אנדרטת ביר עסלוג** היא אנדרטה הממוקמת בקרבת קיבוץ משאבי שדה שבנגב. היא הוקמה לזכר 34 חיילי צה"ל שנפלו בקרבות במרחב שסביבה במלחמת העצמאות.

רקע
---

האנדרטה מנציחה את שמותיהם של נופלים מהגדוד השמיני של הפלמ"ח ומבין תושבי היישובים באזור, שנהרגו בקרבות מדצמבר 1947 ועד דצמבר 1948. כמחציתם - שישה-עשר - נהרגו בקרב לכיבוש ביר עסלוג' שנערך ב-11 ביוני 1948 נגד מתנדבים מצריים מארגון האחים המוסלמים. בעת הקרב היה בידי הלוחמים מידע מודיעיני שלפיו בניין המשטרה היה ממולכד. לכן נשארו הלוחמים בתחילה מחוץ לו, אך שני שבויים סיפרו שבבניין מצוי נשק רב, והלוחמים התפתו ונכנסו פנימה. אז הפעילו הערבים מרחוק מוקש חשמלי בתוך הבניין והוא קרס. עקב ההתפוצצות נהרגו אחד עשר מהלוחמים.

היסטוריה
--------

האנדרטה ממוקמת בצד כביש 222, המוביל ממשאבי שדה אל רביבים וצאלים. במקום זה - ביר עסלוג' - ניצבו ערב מלחמת העצמאות כפר בדואי, מחנות צבא בריטיים ותחנה של משטרת המדבר. במקום וסביבו נערכו במלחמה קרבות כבדים, שהסתיימו בכיבוש המרחב כולו על ידי צה"ל במבצע חורב.

האנדרטה המקורית שהוקמה במקום נחנכה ביום השנה הראשון לקרב על בניין המשטרה. היא הוקמה ביוזמת משפחת אחד הנופלים וחברי קיבוץ רביבים שלחמו במקום. הם אספו את אבני הגיר של בניין המשטרה ההרוס והקימו מהן גלעד שצורתו כגזע עץ שנגדע, כסמל לחיים שנגדעו במקום. האנדרטה ניצבה על תילה במשך שנים, אך הלכה והתפוררה. בעקבות זאת הוקמה לידה בשנת 1966 אנדרטה בעלת צורה דומה. בחזית האנדרטה קבוע לוח אבן הנושא את שמות הנופלים ומועדי נפילתם. מול האנדרטה נבנתה רחבה מרוצפת וסביבה הוצב שילוט המתאר את תולדות האירועים במקום.

בשנת 2001 שופצה האנדרטה על ידי קרן קיימת לישראל, משרד הביטחון והמועצה האזורית.

ראו גם
------

* בית הקברות הצבאי ברביבים, בו נקברו רבים מנופלי ההתקפה על המשטרה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת ביר עסלוג'** בוויקישיתוף
* האנדרטה, באתר יזכור
* סרט, ישראל מלחמת העצמאות כיבוש ביר עסלוג' חטיבת הנגב פלמ"ח - סיפור אישי
**קארין כהן** (ידועה בשם **ליידי קייסי**) (נולדה ב-19 ביוני 1987) היא דוגמנית, שחקנית ושדרנית רדיו ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם **קארין אבישג כהן** בעפולה, ישראל. בוגרת מסלול מצטיינים בתיכון אורט עפולה.

קריירה
------

ב-2007 השתתפה כהן בתוכנית המציאות "הדוגמניות" בערוץ 10 והגיעה למקום השמיני מתוך 12 המתמודדות. כהן, העוסקת בדוגמנות עבור חברות אופנה שונות, בהמשך זכתה כהן בתואר "הישראלית הסקסית" לשנת 2010 וגברה על בר רפאלי, מורן אטיאס ועדי הימלבלוי בהצבעה שנערכה בקרב גולשי אתר mako.

כהן לקחה חלק בתוכנית "וייפאאוט ישראל" של ערוץ 10 ב-2011. כמו כן, היא הגישה לצדו של זוהר ישראל את תוכנית הרדיו "תחת שמי ים התיכון" ברדיו לב המדינה. כהן בנוסף הגישה פינה קבועה בתוכנית הבוקר של דנה רון, "הבוקר של דנה" בערוץ 2.

במסגרת עיסוקה כדוגמנית כיכבה כהן בקמפיינים רבים. בשנת 2011 הצטלמה לקמפיין עבור בושם הגברים "זיפו". בשנת 2012 הצטלמה כפרזנטורית לרשת נעלי "ג'וזף", וכן שימשה כפרזנטורית של שמלות כלה עבור המעצבת שלומית אזרד. באותה שנה הצטלמה למסע פרסום עבור קולקציית בגדי ים של רשת האופנה הישראלית "H&O".

בשנת 2013 השתתפה כהן כנמתחת ב"אמבוש" תוכנית המתיחות של עופר שכטר בערוץ 10, השתתפה בעונה השלישית של תוכנית השידוכים "דייט בחשיכה" בערוץ 2, וכן השתתפה יחד עם רוסלנה רודינה בשעשועון "כלוב הזהב" בערוץ 2 של רשת. במהלך אותה שנה, החלה לשחק בתפקיד ראשי בהצגת הילדים "הנסיכה קארין ותפוח הקסם" שעלתה בתיאטרון עתיד בהיר. בנוסף באותה שנה, שימשה כהן כפרזנטורית לצדה של רוסלנה רודינה, עבור קולקציית בגדי הקיץ של חברת האופנה "קלאב אופנה", וכן שימשה כפרזנטורית לבגדי ים עבור רשת האופנה "אקספוז". לאחר מכן, השתתפה כשופטת בשעשועון "תצחיק אותי" בערוץ 24.

ב-2014 שיחקה את שולי בסדרה "רמזור" בערוץ 2. בנוסף ב-2014, השתתפה בסדרת הדוקו-ריאליטי "בוליווד" של yes לצד גלית גיאת, עידן יניב, איציק כהן ואחרים.

נכון ל-2016, כהן מנהלת עסק לקוסמטיקה בבעלותה בארצות הברית.

חיים אישיים
-----------

בשנים 2010–2011 הייתה נשואה לשחקן נירו לוי.

מאז 2015 היא מתגוררת בלוס אנג'לס שבארצות הברית עם בן זוגה, אבי רון, והיא אם לשתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* קארין כהן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קארין כהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* nana10 סלבס, סופשבוע רגוע: קארין כהן בהלבשה תחתונה, באתר nana10‏, 22 בספטמבר 2011
* עכשיו זה סופי: קארין כהן ונירו לוי גרושים, באתר mako
* ספי קצב, ‏קארין כהן: "הפרידה מנירו עשתה טוב לקריירה שלי", באתר ‏מאקו‏, 23 בספטמבר 2011
* אורית מרלין-רוזנצוייג, קארין כהן: "הייתי בטוחה שאני וניר זה לנצח", באתר Xnet, ‏ 4 בדצמבר 2011
* מיקי לוין, גרושתנו: ריאיון עם קארין כהן, באתר מעריב nrg, ‏ 19 בינואר 2012
* ספי קצב, ‏"מעולם לא בגדתי בניר והוא מעולם לא בגד בי", באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  יפעת הללי אברהם, ‏"רוצה מיליון עוקבים? הבליטי עכוז ותהני, פוסטמה", באתר ‏מאקו‏, 23 לאוקטובר 2017
2. ↑  מיקי לוין, זוהי אבישג כהן: הדוגמנית והשחקנית שאתם כבר מכירים היטב , מעריב, 4 בפברואר 2014
3. ↑  הישראלית הסקסית 2011: קארין כהן, באתר ‏מאקו‏, 25 באוקטובר 2011
4. ↑  יפעת הללי אברהם, ‏הפכה את חייה: קארין כהן עברה ללוס אנג'לס ושינתה הכל, באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2017
פירוש נוסף ערך זה עוסק בראש ישיבת לוית חן ורבה של חבל מודיעין. אם התכוונתם לאב בית דין בפאס במאה ה-20, ראו אהרן בוטבול.

הרב **אהרון בוטבול** (נולד בז' באייר ה'תשי"ט, 15 במאי 1959) הוא רב אזורי בחבל מודיעין, ראש בית ההוראה יביע אומר והסמכות ההלכתית של מכון דורות. מגיש תוכנית שבועית ברדיו קול ברמה. מרבני הוועד העולמי. שימש במשך כ-15 שנה ראש ישיבת 'לווית חן'. בעבר היה ראש ישיבת תורה ודעת.

ביוגרפיה
--------

נולד במרוקו ליצחק ולאנט. כשהיה כבן שנה וחצי, באוגוסט 1960, עלו הוריו לישראל והתיישבו בבני ברק. למד בישיבת איתרי בירושלים. הוא נשא לאשה את לאה, בתו של הרב עובדיה יוסף.

לאחר נישואיו למד בכולל. כיהן בהמשך כראש כולל. 15 שנה כיהן כראש ישיבת לווית חן, וכן, מספר שנים כראש ישיבת 'דעת ותורה'.

כיום, הרב בוטבול הוא רב אזורי בחבל מודיעין, יו"ר בית ההוראה יביע אומר, הפועל ממודיעין עילית, והסמכות ההלכתית של מכון דורות. מרבני הוועד העולמי. מלמד כיום באופן קבוע במספר כוללים וישיבות, ביניהם כולל חזון עובדיה וישיבת אפיקי דעת בשדרות.

תוכניתו 'הליכות עולם' - שו"ת בהלכה ובהשקפה, משודרת ברדיו 'קול ברמה', ביום שישי בשעה 12:00 וזוכה לפופולריות רבה. חלק מן התוכניות הללו יצאו לאור על גבי דיסקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תוכניותיו, באתר רדיו קול ברמה
* שיעוריו, באתר קול הלשון
* שיעוריו, באתר בינינו
* שיעוריו, ערוץ היוטיוב
* כתבות על הרב בוטבול, באתר כיכר השבת
* כתבות על הרב בוטבול, באתר בחדרי חרדים
* הרב בוטבול, באתר אקטואליק
* כתבות על הרב בוטבול, באתר כל הזמן
* הרב בוטבול: "אנשים שמהמרים בקזינו פסולים לעדות", באתר "סרוגים", 18 בפברואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר מקור ישראל
2. ↑  הרב בוטבול: גדולי ישראל מפקחים על 'הוועד העולמי', באתר בחדרי חרדים
3. ↑  הרב אהרון בוטבול בכולל חזון עובדיה
4. ↑  שיעוריו, באתר ישיבת שדרות
5. ↑  משה ויסברג, הגאון הרב אהרן בוטבול הגיש מועמדות לרב העיר, באתר בחדרי חרדים
**אנדרטת גבורת מכונאי הטיטניק** (באנגלית: **Memorial to the Engine Room Heroes of the Titanic**) היא מונומנט גרניט הממוקם בסנט ניקולס פלייס (St. Nicholas Place) בפיר האד (Pier Head) שבעיר ליברפול שבאנגליה.

לעיר ליברפול קשרים הדוקים עם אניית הנוסעים שטבעה ב-15 באפריל 1912 לאחר שהתנגשה בקרחון בצפון האוקיינוס האטלנטי, אסון בו קיפחו את חייהם 1,517 איש. אד"מ טיטניק הייתה ספינה בבעלותה של חברת וייט סטאר ליין שנוסדה בליברפול ב-1840. ליברפול הייתה גם נמל הבית של הטיטניק והכיתוב "טיטניק, ליברפול" ('Titanic, Liverpool') נראה על ירכתי הספינה. האנדרטה, שניצבת על חוף ליברפול, הוקדשה לזכרם של 244 המכונאים שקיפחו את חייהם באסון כאשר הם המשיכו בעבודתם לספק חשמל וצרכים נוספים לספינה הטובעת, כל עוד התאפשר בידם. האנדרטה בולטת בהיותה הראשונה בבריטניה שמתארת את מעמד הפועלים.[דרוש מקור]

האנדרטה עוצבה על ידי הפסל סר ויליאם גוסקומב ג'ון ונבנתה בשנת 1916 לערך. גובהה הוא 16.4 מטרים ולמרות שהיא קשורה באופן הדוק לאסון הטיטניק, הקדשתה הורחבה כך שתכלול את קורבנות חדרי המכונות שאיבדו את חייהם בעת תפקידם במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה מדורגת כבניין רשום בדרגה II\*. ניתן להבחין בקלות בנזקים שנגרמו לאנדרטה על ידי נזקי הפצצות שנפלו בליברפול במהלך מלחמת העולם השנייה.

בנוסף לאנדרטה זו, קיימת אנדרטה נוספת בעיר סאות'המפטון, שמנמלה יצאה הטיטניק להפלגתה. חפצים מהטיטניק מוצגים במוזיאון הימים מרסיסייד שבמעלה הנהר, ליד רציף אלברט שבליברפול.

גלריה
-----

* חזית האנדרטהחזית האנדרטה
* הצד האחורי של האנדרטההצד האחורי של האנדרטה
* הצד האחורי של האנדרטההצד האחורי של האנדרטה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת גבורת מכונאי הטיטניק** בוויקישיתוף
* A Last Bright Shining Lie by Senan Molony {copyrighted}

הערות שוליים
------------

1. ↑  (2016) Titanic Connections with Liverpool Encyclopedia Titanica
2. ↑  Historic England. "Details from listed building database (1209973)". National Heritage List for England. Retrieved 28 September 2015.
"**הנני כאן**" הוא שיר עברי שנכתב בשנת 1971 על ידי חיים חפר והולחן בידי דובי זלצר. השיר נכתב עבור המבצע יהורם גאון כשיר הפתיחה וכשיר הנושא לסרט "אני ירושלמי".

רקע לכתיבת השיר
---------------

כשנתיים לאחר ניצחון ישראל במלחמת ששת הימים, כאשר הציבור עדיין חוגג את איחוד ירושלים, יצר יהורם גאון, יליד ירושלים, את הסרט המוזיקלי "אני ירושלמי". הסרט מלווה בצילומים רבים של חיי היום-יום בירושלים משנת 1969, כאשר גאון מסייר בסמטאות העיר, ברחובות העיר העתיקה, בשכונות הוותיקות והחדשות, ובאתרים שונים בעיר, שחלקם נחשפו לציבור הישראלי בזכות אותו סרט. הסרט מתאר את משפחתו הירושלמית, ילדותו וחייו בירושלים, אלה שלפני 1948 ואלה שאחריה (עד איחוד העיר) ואת געגועיו לעיר, שאוחדה מחדש. במסגרת הסרט הוא שר מִסְפָּר שירים, חלקם הפכו ללהיטים, כגון "אני עושה לי מנגינות", "השר משה מונטיפיורי" ו"מעל פסגת הר הצופים". שיר הפתיחה של הסרט ושיר הנושא בו, היה "הנני כאן". שירי הסרט תועדו בהמשך השנה גם על גבי האלבום "אני ירושלמי".

השיר
----

השיר "הנני כאן" זכה לפופולריות רבה, צעד במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל במשך תשעה שבועות, בין 15.2.1971 ל־19.4.1971, ובשיאו הגיע לשבוע אחד לראש המצעד. במצעד השנתי תשל"א (1971) של התחנה דורג השיר במקום השביעי.

השיר זכה לעדנה מחודשת כשלושים שנה לאחר שנכתב, כשבוצע בשנת 2004 על ידי הראל סקעת בגמר תוכנית המציאות כוכב נולד, וזכה בשנית לפופולריות רבה (אך הפסיד להראל מויאל, שביצע את השיר "נר על החלון"). בשנת 2009 נבחר השיר מבין מאזיני רשת ג' לשיר השני האהוב ביותר מבין שיריו של יהורם גאון (אחרי השיר "בלדה לחובש").

השיר מבטא את הגעגועים לירושלים ואת נצחיות הקשר של עם ישראל אליה. מילות השיר מדמות שיר אהבה, לכאורה לאשה אהובה, כשלמאזינים ברור כי מושא השיר היא העיר ירושלים. בריאיון עם המשורר חיים חפר הוא תיאר את כתיבת השיר כחזרה לא רק לירושלים אלא לארץ ישראל, לבורות המים, לגדר, וכמשל להיסטוריה של עם ישראל ולזהותו.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדי עשור (2000–2009)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | פסקול העשור | 21 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "הנני כאן" באתר יוטיוב
* [https://wikidata-externalid-url.toolforge.org/?p=10431&url\_prefix=https://shironet.mako.co.il/artist?type%3Dlyrics%26lang%3D1%26&id=prfid%3D465%26wrkid%3D1185 prfid=465&wrkid=1185 מילות השיר "הנני כאן"] באתר שירונט
* פתיחת הסרט "אני ירושלמי" מתוך אתר "ספר הקולנוע הישראלי".
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערן ליטוין, בלדה לחובש" נבחר כשיר האהוב של יהורם גאון על ידי מאזיני רשת ג'. במקום השני: "הנני כאן", 1 בינואר 2010, מעריב nrg
2. ↑  הראל סקעת מראיין את חיים חפר, ערוץ היוטיוב של הראל סקעת, 7 ביוני 2012, יום ירושלים, שלושה חודשים לפני פטירתו של חפר.
**אנדרטת גדוד 51** ניצבת בצפון הנגב ומנציחה את קרבות גדוד 51 במלחמת העצמאות ואת חלליו.

הקמה
----

גדוד 51 הוקם בדצמבר 1947 ולחם במלחמת העצמאות במסגרת חטיבת גבעתי בקרבות במרחב תל אביב, על הדרך לירושלים ובפריצת הדרך לנגב. במלחמה נפלו 111 מחייליו. לימים הועבר הגדוד תחת פיקודה של חטיבת גולני.

האנדרטה ניצבת על גבי גבעת ארנון – לשעבר גבעה 113, בצד כביש 232 וכקילומטר ממערב לקיבוץ נגבה. זו הייתה אחת מארבע גבעות שהוחזקו על ידי הצבא המצרי וכונו "משלטי הצומת", אשר חסמו את הדרך הראשית לנגב. הגדוד כבש גבעה זו במהלך מבצע יואב באוקטובר 1948. היא נקראת על שם לוחם הגדוד יעקב ארנון שנפל בקרב הכיבוש שלה.

האנדרטה ניצבת ברחבה מוקפת גדר בראש הגבעה, שאליה מובילות שלוש מדרגות. במקור, ב-1949, הוצב בה עמוד אבן מרובע בודד הנושא את שם הגבעה ואת פרטי הקרב בה. לימים הורחבה האנדרטה. כיום ניצב לפני העמוד המקורי לוח אבן, ועליו שם האנדרטה וכתובת המונה את מערכות הגדוד במלחמת העצמאות. בצידי הרחבה שסביב הוצבו ארבעה עמודי אבן נוספים, הנושאים את שמות חללי הגדוד במלחמת העצמאות. ברחבה הוצבו גם תורן דגל וכן להבת זיכרון.

ראו גם
------

* אנדרטת גדוד 53
* אנדרטת גדוד 52

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת גדוד 51** בוויקישיתוף
* האנדרטה באתר יזכור
* האנדרטה באתר גבעתי
* גדוד 51 באתר גבעתי
**השמלה החדשה שלי** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי רן דנקר. השיר יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים NMC, ב-18 באוקטובר 2021, כסינגל עתידי מתוך אלבום האולפן השני שלו. הוא נכתב על ידי נועה גולנדסקי ומאי ספדיה, שגם הלחינה את השיר לצד דנקר, אליה רוסיליו ואורן עמנואל.

רקע
---

השיר נכתב והופק כשנתיים לפני צאתו. דנקר החליט לדחות את מועד פרסומו עם פרוץ מגפת הקורונה בישראל, שכן האפילה על תעשיית המוזיקה במדינה. שבעה חודשים אחרי יציאת השיר "כואב אבל מתוק", דנקר הוציא לאור את הסינגל "בית משוגעים", גם הוא מתוך אלבום עתידי שלו, אותו כתב והלחין יחד עם המוזיקאים ג'ורדי ורון ביטון במהלך מפגש שערכו באולפן ההקלטות של ג'ורדי בחיפה. "השמלה החדשה שלי" פורסם כחצי שנה אחר כך.

תוכן השיר
---------

דנקר הוא ביסקסואל מוצהר. בשירו הוא שובר את הנורמות החברתיות המכתיבות את מוטיב הגבריות אצל זכרים, באמצעות לבישת פריט (שמלה), המזוהה עם המין הנשי. הוא מאדיר את הפלורליזם, חירות המחשבה וחופש הביטוי. מילות השיר בעלות סממנים פרו-להט"בים ("היא (השמלה) ישבה יותר מדי שנים בתוך ארון סגור" – משמעות נסתרת ליציאה מהארון).

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנקר ביום צאת הסינגל. הקליפ בוים על ידי עומר טובי וצולם בתיאטרון ירושלים. בחלקו הראשון של הקליפ דנקר רוקד ושר ברחבי ברחבי האולם ובמדרגות האדומות של התיטרון כשהוא לבוש טוקסידו שחור ולקראת סוף הקליפ עובר ללבוש שמלת טוקסידו גרנדיוזית וחגיגית שעוצבה ונתפרה על ידי המעצבת נינה דבש בהשראת השמלה של בילי פורטר בטקס פרסי אוסקר ה-91 שהתקיים בפברואר 2019. מספר הצפיות לקליפ עומד על מעל ל-6 מיליון (נכון למרץ 2023).

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "השמלה החדשה שלי" באתר יוטיוב
* מידע על השיר "השמלה החדשה שלי" באתר ספוטיפיי
* וואלה! תרבות‏, מבית משוגעים - לשמלה החדשה: קבלו את השיר החדש של רן דנקר, באתר וואלה!‏, 18 באוקטובר 2021
* מעריב, רן דנקר כובש את הקהל בשיר חדש: "והכל התחיל מרעיון הזוי בראש שלי", מעריב, 23 בנובמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  דור מאיר מועלם, ‏"השמלה החדשה שלי": רן דנקר רוצה שתרגישו בנוח עם עצמכם, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2021
2. ↑  עמית סלונים‏, הסינגל החדש של רן דנקר הוא פצצת פופ שלא נופלת מ"בית משוגעים", באתר וואלה!‏, 24 באוקטובר 2021
3. ↑   רן דנקר - השמלה החדשה שלי (Prod. by DEGO & May Sfadia), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:52)
4. ↑  דניאלה קפלוטו, "התמכרתי לאופנה": גילינו מאיפה השמלה של רן דנקר מוכרת לנו, באתר ישראל היום, 18 באוקטובר 2021
**אנדרטת גור אריה יהודה** היא אנדרטה השוכנת במרכז אדיס אבבה באתיופיה, כ-700 מטרים ממערב לכיכר מסקל. האנדרטה ניצבת בכיכר שלפני תחנה הרכבת של העיר (Lagaar), סמוך לתחילתן של שד' וינסטון צ'רצ'יל, אחת השדרות המרכזיות באדיס אבבה.

האנדרטה בדמות אריה מוזהב, סמלו של הקיסר היילה סלאסי ושל אתיופיה עד 1991. האנדרטה ניצבת על פודיום גבוה עשוי גרניט שחורה, שעליו פוסלו תבליטים של הקיסרים מנליק השני, היילה סלאסי וזאודיתו, וכן של ראס מקונן וולדה. האריה עצמו "פוסע" (Passant) והוא פונה שמאלה. לראשו כתר וברגלו הקדמית הימנית הוא אוחז במוט המסתיים בצלב.

האנדרטה הוקמה על ידי שליט אתיופיה היילה סלאסי בשנת 1930, סמוך לפני הכתרתו כקיסר. בשנת 1935 בזזו אותה האיטלקים והעבירוה לרומא, שם הוצבה סמוך לאנדרטת ויטוריו אמנואלה השני. במהלך החגיגות לציון ארבע שנים להכרזת האימפריה האיטלקית, בנוכחות בניטו מוסוליני, אדולף היטלר והמלך ויטוריו אמנואלה השלישי, נערך מצעד בו השתתף גם חייל מאריתראה בשם זראי דרס. כשהבחין דרס באנדרטה, התמלא רגשי פטריוטיות ודקר את החיילים הקולוניאליסטים שסביבו בחרב הטקסית שנשא. הוא הספיק להרוג חמישה חיילים ולפצוע אחרים, לפני שנהרג בעצמו על ידי הסובבים.
כיום זראיי דרס נחשב כגיבור פטריוטי באריתריאה ובאתיופיה.

האנדרטה הושבה לאתיופיה לאחר משא ומתן ממושך בשנות ה-60 של המאה ה-20 והוצבה במקומה בנוכחותו של הקיסר היילה סלאסי. לאחר ההפיכה באתיופיה בשנת 1974, החליטה החונטה הצבאית להעביר את האנדרטה ממקומה, בהיותה סמל לקיסרות. התנגדות של אנשי צבא משוחררים שהעלו על נס את תקרית דרס, הובילה לביטול ההחלטה, והאריה נותר במקומו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת גור אריה יהודה** בוויקישיתוף
* Selamta

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Global Security Architecture, Human Rights Violations and the UN in the 21st Century Part I". *Minister of information of Eritrea*. 2015-10-07.(הקישור אינו פעיל, 2.10.2021)
2. ↑  Alberto Sbacchi (1985). *Ethiopia under Mussolini: Fascism and the Colonial Experience*. London. p. 138. cited in Lionel Cliffe; Basil Davidson (1988). *The Long Struggle of Eritrea for Independence and Constructive Peace*. p. 71. ISBN 9780932415370.
3. ↑  Alessandro Triulzi (2015). Paolo Bertella Farnetti; Cecilia Dau Novelli (eds.). *Across the Mediterranean. Acknowledging Voices and Silences of (Post)Colonial Italy*. *Colonialism and National Identity*. Cambridge Scholars Publishing. pp. 161–176.
**ויטני** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שירי מימון. השיר יצא לאור ב-1 בינואר 2020, מתוך אלבומה החמישי של מימון, "נשימה", על ידי חברת התקליטים הליקון.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב והולחן על ידי חנן בן ארי ומורן דוד, הולחן על ידי מורן דוד ורונן רצבי והופק על ידי רובי פאייר, השיר הוא בסגנון מוזיקת נשמה.

בשיר מספרת מימון על געגועיה לתקופה בה הייתה ילדה ששמעה בחדרה שירים של הזמרת ויטני יוסטון וחלמה להיות ולשיר כמוה, לה היא עושה מחווה בשיר.

הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר ציין את השיר בחיוב והעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי קובי פלשמן והועלה לערוץ היוטיוב של שירי מימון ב-1 בינואר 2020, בקליפ ניתן לראות את מימון בחדר שחקנים מטיילת לבושה בפאה ובחצאית כמו יוסטון ויושבת מול מראה תוך כדי שהיא שרה את מילות השיר.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (2020)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "ויטני" באתר יוטיוב
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירי מימון - ויטני, באתר ‏מאקו‏, 1 בינואר 2020
2. ↑  ויטני, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-01-12
3. ↑  *ויטני*, נבדק ב-2020-02-26
4. ↑   ויטני, בביצוע שירי מימון, סרטון באתר יוטיוב
"**יום כיפור**" הוא שיר של הזמרת-יוצרת הישראלית יסמין מועלם. השיר נכתב והולחן על ידי יסמין מועלם, הופק בידי ישי סוויסה ויצא לאור כסינגל ב-8 בפברואר 2024.

רקע
---

השיר נכתב והולחן על ידי מועלם ובוצע על ידה במספר הופעות בשנים שלפני צאתו כסינגל. "יום כיפור" יצא לאור בהפקתו של ישי סוויסה כסינגל ב-8 בפברואר 2024, וביום יציאתו כתבה מועלם:

> 
> את השיר הבא לא תכננתי להוציא, לא תכננתי להקליט גם האמת. הוא נכתב לפני כמה שנים בבוקר של יום כיפור, והפך להיות שיר שכיף לי לשיר בהופעות. אבל כמות ההודעות שהציפו אותי למה אני לא מוציאה ותוציאי את יום כיפור כבר! פשוט הכריעו את זה.
> בתקופה הזאת עוד יותר נשאלת השאלה מה קשור עכשיו שיר מפעם על חיים רגילים, אבל אני באמת רואה את זה כמתנה ממני לקהל שלי.
> 
> 
> 
> — יסמין מועלם, את השיר הבא לא תכננתי להוציא, אינסטגרם, 8 בפברואר 2024
>

ניתוח מוזיקלי
-------------

השיר הוא שיר בלדה אשר מילותיו עוסקות בפרידה מעוררת רגשות כואבים אצל הצד הנפרד, שמתגלמים בפנטזיות נקמה אלימות, ונחמתה היא באהבה עצמית ובשירים. ברדיו "כאן 88" צוין כי מועלם בביצוע השיר משלבת בין שירה דיבורית לבין פריייזינג שמזכיר זמרות נאו-סול כמו סולאנג' נואלס ו-syd.

בן שלו מ"הארץ" ציין כי התו הראשון של המנגינה נופל אחרי הביט באופן שמערער את הקצב המרובע וכן המעבר בין הבית לפזמון לא שגרתי, מה שמטשטש את החציצה בין שני חלקי השיר. הוא ציין כי הכותבת מפרה לא מעט חוקים בלחן השיר כגון ההיזרקות של המנגינה למקום לא צפוי ממש לפני סוף הפזמון. כמו כן הוא כתב כי הלחן הזעיר והלא שגרתי מחייב את מועלם להיות גמישה מבחינה ווקאלית באופן שדומה לשירה "כמה מתוק".

קבלה
----

בן שלו מ"הארץ" כתב כי השיר פורט באופן עדין ומדויק על המיתר הרגשי של הישראלים בתקופה של מלחמת חרבות ברזל. וכן גם שמו של השיר מרמז על זיקה לאסון הלאומי הקודם שפקד את מדינת ישראל, מלחמת יום כיפור, או גם לעובדה שאסון השביעי באוקטובר התרחש בחג שמחת תורה, לכאורה היפוכו של כיפור.

על פי יוסי חרסונסקי המנגינה והטון מגיעים ממקום עמוק, כשיסמין משדרת אמת ומבליטה את עוצמת הכאב. ברדיו "כאן 88" נאמר כי אף שעל פניו נראה השיר כבלדה טיפוסית, ככל שמתעמקים במרכיבים שלה מגלים יצירה שמצליחה לחדש בכמעט בכל אספקט.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2024)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 9 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2   יסמין מועלם - יום כיפור, סרטון בערוץ "Jasmin Moallem", באתר יוטיוב (אורך: 03:14)
2. ↑  וואלה! תרבות‏, "באה כמו כלי שבור": יסמין מועלם מוציאה שיר חדש ואינטימי, באתר וואלה!‏, 8 בפברואר 2024
3. 1 2 3 4  יסמין מועלם יום כיפור, באתר יוסמיוסיק, ‏8 בפברואר 2024
4. ↑  יסמין מועלם, את השיר הבא לא תכננתי להוציא, אינסטגרם, 8 בפברואר 2024
5. ↑   יסמין מועלם - יום כיפור הופעה, סרטון בערוץ "Davina Messi", באתר יוטיוב (אורך: 02:16)
6. ↑  יסמין מועלם / יום כיפור | הליקון ארומה מיוזיק גרופ, באתר הליקון ארומה מיוזיק גרופ, ‏8 בפברואר 2024
7. 1 2 3 4 5  בחירות העורכים - כאן 88 | 13.2.2024, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בפברואר 2024
8. 1 2  אתר למנויים בלבד בן שלו, "יום כיפור" של יסמין מועלם תופס חזק את התחושה הקיומית העכשווית, באתר הארץ, 24 בפברואר 2024
9. ↑  המצעד הישראלי: 29-07/03/2024, באתר גלגלצ

| יסמין מועלם |
| --- |
| אלבומי אולפן | אריה • אין עולם |
| סינגלים | "מסיבה" • "מחילה" • "יחפים" • "לא היה מעולם" • "סהרה" • "צונאמי" • "יהיה טוב" • "יום כיפור" |
תמונת תקריב
**אנדרטת האריה הגוסס** (בגרמנית: **Löwendenkmal**) הוקמה בעיר לוצרן שבשווייץ בשנת 1821 לזכר מאות חיילי המשמר השווייצרי, שנהרגו ב-10 באוגוסט 1792, במהלך המהפכה הצרפתית, כאשר הגנו על ארמון הטווילרי בפריז.

רקע
---

מתחילת המאה ה-17 שירתה חטיבה של שכירי חרב שווייצריים במסגרת אנשי משק הבית של המלוכה הצרפתית. בשנת 1789 אולץ המלך לואי השישה עשר לעקור מארמון ורסאי למגורים בארמון הטווילרי. ב-10 באוגוסט 1792 הסתערו המוני מהפכנים על הארמון. המשפחה המלכותית נמלטה ממנו ומצאה מקלט בבניין האספה המחוקקת. אנשי המשמר השווייצריים לחמו בתוקפים אך הוכרעו על ידי מספרם העדיף. למעלה משש מאות מהם נהרגו בלחימה או נטבחו לאחריה. עוד כמאתיים מתו מפצעיהם לאחר שנכלאו, או שהומתו בטבח חודש ספטמבר שלאחר מכן. כמאה שווייצרים נמלטו מהארמון וניצלו, כמו גם פלוגה של 300 מהם שנשלחה לנורמנדי מספר ימים לפני הקרב. רוב קציני החיל נהרגו בקרב. מפקד הארמון, מיור קארל יוזף פון באכמן (Karl Josef von Bachmann), נשאר בחיים, נשפט והוצא להורג בספטמבר בעריפת ראש, כשהוא לובש עדיין את מעיל המדים האדום שלו. שני קצינים שווייצרים הגיעו לימים לדרגות קצונה בכירות בצבאו של נפוליאון בונפרטה.

היוזמה להקמת האנדרטה הייתה של קארל פייפר פון אלטישופן (Karl Pfyffer von Altishofen), קצין במשמר השווייצרי, שנמצא בחופשה בלוצרן בעת הקרב. בשנת 1818 הוא החל לאסוף כסף להקמתה, והיא הוקמה לבסוף במהלך השנים 1820–1821.

האנדרטה
-------

האנדרטה היא פסל תבליט וכיתוב חצובים בסלע באורך של עשרה מטרים ובגובה של ששה מטרים, אשר סותתו בדופנה של מחצבת אבן חול לשעבר ליד העיר לוצרן (האתר נמצא כיום בתוך גבולות העיר). הפסל מתאר אריה הפצוע פצעי מוות, אשר נדקר על ידי חנית, רובץ במאורתו. הוא נשען על גבי מגן הנושא את סמל הפלר דה ליס של בית המלוכה הצרפתי. לצידו מונח מגן נוסף הנושא את סמל שווייץ. בקיר הסלע מעל האריה נחרתה הכתובת **Helvetiorum Fidei ac Virtuti** (**לנאמנות ולגבורה של השווייצרים**). הכתובת החקוקה בסלע מתחת לאריה מונה את שמות הקצינים שנהרגו ומציינת את מספר החיילים שנהרגו (DCCLX = 760) וששרדו (CCCL = 350). לפני הפסל מצויה בריכת מים ובה מזרקה והם מוקפים על ידי צמחייה.

האנדרטה עוצבה על ידי הפסל הדני ברטל תורוואלסן ונחצבה בקיר המחצבה על ידי לוקאס אהורן (Lukas Ahorn).

הסופר האמריקאי מארק טוויין ביקר באנדרטה במהלך מסעו לאירופה ב-1867 ותיאר את התרשמותו העזה ממנה בספרו A Tramp Abroad.

דמות האריה באנדרטה הועתקה ב-1894 על ידי תומאס בריידי (1849–‏1907) לפסלו **האריה מאטלנטה**, הניצב בבית הקברות אוקלנד בעיר אטלנטה שבארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת האריה** בוויקישיתוף
* על האנדרטה, באתר All about Switzerland

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4336849-9
* VIAF: 237426380
* WorldCat (עם VIAF): 237426380

 |