recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**משען לחולה** (מכונה גם: **עמותת החסד הירושלמית**) היא עמותה לתמיכה בנזקקים בתחומים שונים.

אודות העמותה
------------

הארגון הוקם בשנת 1986, ובשנת 1990 נרשם כעמותה שעיקר פעילותה הוא תמיכה בנזקקים, לפי הצרכים והדרישות הנמצאות בשטח. צוות העמותה מעניק קשת רחבה של פתרונות לחולה, לגלמוד, ליולדת ולכל נזקק, מכל שכבות הגיל, העדות או המוצא, אשכנזים וספרדים (דבר שמקובל בכמה מוסדות חרדיים בעולם ובישראל).

כנהוג במוסדות חרדיים רבים, לעמותת משען לחולה ישנו פרנס היום האחראי על שירותי העמותה וצורת ההנהלה ואחזקתה.

פעילות העמותה
-------------

### חלוקת ארוחות חמות

חלק מרכזי בפעילות העמותה היא הכנת מאות ארוחות חמות ומזינות, במטבח הארגון, על ידי מתנדביו, אריזתן וחלוקתן עד לבית הנזקקים או החולים, והיולדות, בחינם, או במחיר סמלי, על פי נוהלי העמותה.

### פעילות בבתי חולים

פעילות נוספת מתבצעת, על ידי ביקור חולים בבתי החולים, במטרה לשמח חולים בבתי חולים שונים ברחבי ירושלים, וחלוקתם של מאות מאגדות של עוגות אישיות, ומיני מתיקה, לחולים, מבקריהם, ובני משפחותיהם.

### בתי תמחוי

העמותה מפעילה מספר בתי תמחוי בירושלים, מלבד הארוחות החמות הנשלחות, לבתיהם של יולדות, חולים, גלמודים, קשישים בודדים, נפגעי פעולות איבה, במחיר סמלי למנה.

### שיבה טובה

העמותה מפעילה שני מועדוני יום לאוכלוסייה הבוגרת בירושלים הקרויים – מועדוני שיבה טובה. פעילות המועדון מעודדת קשישים וקשישות מכלל הגילאים לעשות פעילות גופנית וכאלו שאינן גופניות, מטרת המועדונים העיקרית היא שהקשישים לא יישארו בבתיהם ללא כל תעסוקה.

קשישים וקשישות המרותקים לכיסא גלגלים, או קשישים שאין להם יכולת לבא בכוחות עצמם, מוסעים על ידי מערך הרכבים של העמותה.

במסגרת המועדון נערכים במקום הרצאות ושיעורי תורה, מסיבות חג, פעילות גופנית מותאמת, וקורסים לאומנות ומלאכות יד לנשים.

### ביקור חולים

אנשי העמותה מבקרים ילדים המאושפזים בבתי חולים שונים ברחבי העיר ירושלים, בבית החולים שערי צדק, ביקור חולים ובבית החולים הדסה עין כרם, ומחלקים להם מיני מתיקה. לעיתים נעשים מופעי בידור תוך כדי השתתפות בדרנים וליצנים מטעם העמותה.

### ניידות רפואה

העמותה מסייעת למוגבלים בניידות הנזקקים לנסיעה לביקור רופא, לצילום הרנטגן, ואף לצרכים אישיים. רכבי הרפואה מתואמים לנזקק, ובעלי ציוד נדרש לכל חולה.

קישורים חיצוניים
----------------

* משען לחולה, באתר "גיידסטאר ישראל"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285388305171

 |
חופמי ערבה בקיץ
חופמי ערבה מהצד
נקבת חופמי מקננת
**חופמי ערבה** (שם מדעי: ***Charadeius Morinellus*** ;בערבית : **قطقاط اعبر**-קטקאט אעבר) הוא מין עוף ממשפחת החופמיים. עוף מהסוג חופמי שבסדרת החופמאים, זהו מין לא חששן, ולכן משמש מטרה קלה לציידים.

פירוש השם
---------

השם המדעי הוא ״Charadeius Morinellus״, ופירושו : ״Charadrius״ - עוף צהבהב שהוזכר ב״וולגטה״, חלקו השני של השם המדעי Morinellus הוא טיפש.

בגלל אופייו הידידותי של החופמי הוא מכונה באנגלית ״Dotterel״ - שם שנושא עימו הקשר שלילי של ״שוטה זקן״ .

תיאור המין
----------

אורך גופו נע בין 20- 24 ס״מ. מוטת הכנפיים בין 56 -61 ס״מ, ומשקלו הוא בין 80 -110 גרם.

בקיץ חופמי הערבה בעל חזה כתום-חלודי ומעליו פס שחור-לבן נאה המשמש כמעין גבול לצווארו האפור. בטנו שחורה והאחוריים לבנבנים. גבתו לבנה - רחבה וכיפתו שחורה. פניו ייחודיות ודמויות- יונה.

בחורף חופמי הערבה משנה צבעיו. בטנו לבנבנה. חזהו וצווארו אפרפרים, ולצידי הבטן גוון "חם" יותר. החלקים העליונים וסוככות הכנף בגוון אפור חולי, מקושטים בדגם "קשקשים" והפס הלבן שעל החזה עדיין נמצא, אך הוא דק יותר. כיפתו כהה וגבתו רחבה וצהבהבה.

חופמי הערבה נאיבי במידה רבה, והוא אינו נוטה לעוף גם כאשר מתקרבים לכיוונו, ותכונה זו הובילה לכך שחופמי ערבה רבים שימשו כמטרה קלה עבור ציידים.

במהלך חיפושו אחר מזון, החופמי יודע להפוך אבנים וחפצים מהשטח, ולאתר חרקים וזוחלים קטנים אשר הסתתרו תחתם .

אזורי מחיה
----------

מקומות המחיה של ״חופמי הערבה״ הם שדות מעובדים ומקומות גבוהים, כגון: טונדרות, גבעות ופסגות הרים. בחורף מבלה בנופים מדבריים למחצה.

בחודשי הקיץ מצוי בטונדרות באזורי ״אירואסיה״ (אירופה-אסיה) מנורווגיה ועד למזרח סיביר, וגם ברמות הגבוהות של סקוטלנד ורכס הרי האלפים, ובסתיו כל האוכלוסייה נודדת מזרחה: ממרוקו ועד איראן .

בישראל הוא חולף וחורף לא שכיח, אך די קבוע בעיקר במישורים ובאזורי גבעות עם צמחייה דלילה. לעיתים נצפה בשטחים חקלאיים.

הנדידה מתרחשת במקומות שטוחים, ולעיתים נודדים בקבוצות קטנות.

שיטת החיזור
-----------

בניגוד לשיטת החיזור בקרב החופמאים, אצל חופמי הערבה הנקבות בוחרות בזכר. חופמאים רבים מתרכזים ב"לק" (זירת ראווה), והזכרים מציגים לראווה את נוצותיהם המקושטות, רוקדים, קוראים, ובעיקר מקווים שהנקבה שניצבת בצד וצופה בהם תבחר בהם. לאחר שהזכר נבחר, הנקבה תהיה נאמנה לו עד שתסתיים מלאכת הטלת הביצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופמי ערבה** בוויקישיתוף
* חופמי ערבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  ערד בן-דוד, חופמי ערבה, באתר אתר הצפרות הישראלי
2. 1 2  ליאור כסליו, חופמי ערבה, באתר תצפית
3. 1 2 3  חופמי ערבה, באתר Ebird

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560317405171
* LCCN: sh85039147

 |
**חופש העיסוק** הוא הזכות הטבעית של כל אדם לעסוק בכל עיסוק או מקצוע שיחפוץ בו. חשיבות זכות זו נובעת מההשלכה על רוב תחומי החיים, החל מקיום פיזי בסיסי, דרך מעמד בחברה וכלה באפשרות הפנאי להגשמת שאיפות.

הזכות נכללת בהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם שנתקבלה באו"ם בשנת 1948. בישראל נקבעה זכות זו בראשית ימי המדינה בפסיקה של בג"ץ, ובשנת 1992 נחקק חוק יסוד: חופש העיסוק המסדיר את מעמדו של חופש העיסוק כעיקרון על-חוקי, אולם מגביל את עיסוקיו של אדם לעיסוק שלא נאסר בחוק (לדוגמה איסור על עיסוק כעורך דין ללא רישיון לעריכת דין) ומסדיר את מעמד חופש העיסוק אם קיימת התנגשות עם חוקים אחרים.

חופש העיסוק במדינת ישראל
------------------------

כבר בימי ראשית המדינה קיבל חופש העיסוק ביטוי בבג"ץ בז'רנו נ' שר המשטרה:

> 
> כלל גדול הוא, כי לכל אדם קנויה זכות טבעית לעסוק בעבודה או במשלח-יד אשר יבחר לעצמו, כל זמן שההתעסקות בעבודה או במשלח-יד אינה אסורה מטעם החוק
> 
> 
> 
> — בג"ץ 1/49 בז'רנו נ' שר המשטרה
> 

בשנת 1992 נחקק חוק יסוד: חופש העיסוק, המעניק לחופש העיסוק מעמד עליון בחוק הישראלי. על פי רוב משתדל בית המשפט לצמצם פגיעה בחופש העיסוק כאשר הדבר אפשרי. פסקת ההגבלה הקיימת בחוק היסוד מאפשרת חריגים מצומצמים ופסקת ההתגברות שבו מאפשרת חריגים נוספים, הפוגעים באופן בוטה בחופש העיסוק. לחופש העיסוק יש השפעה נרחבת על חוקים אחרים כגון חוק שעות עבודה ומנוחה משנת 1951 וחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם משנת 1996.

בשנת 1999 נתן בית הדין הארצי לעבודה פסק דין תקדימי המעדיף את חופש העיסוק של העובד על פני זכותו של המעביד להגנה על סודותיו המסחריים

לקריאה נוספת
------------

* ברק מדינה, **דיני זכויות האדם בישראל**, הוצאת נבו, 2017, פרק 6: חופש העיסוק, עמ' 833–918.

קישורים חיצוניים
----------------

* חופש העיסוק, באתר חילן
* ענבל בר-און, חופש העיסוק, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 5 באוגוסט 2009
* אייל גרוס, ‏כיצד הייתה "התחרות החופשית" לזכות חוקתית? - בנפתולי "הזכות לחופש העיסוק, '***עיוני משפט'***, כג, 2000, עמ' 229–261, באתר SSRN
* אתר למנויים בלבד  מנחם גולדברג, חופש העיסוק: מזכות יסוד לחוק יסוד, **הפרקליט** מא/3, תשנ"ג-תשנ"ד, עמ' 291–345

הערות שוליים
------------

1. ↑  ע"ע 164/99 פרומר וצ'ק פוינט נגד רדגארד בע"מ, ניתן ב-4 ביוני 1999
2. ↑  ד"ר שלומית יניסקי-רביד, חופש העיסוק, עבר הווה עתיד: כיצד עברנו מעידוד חופש העיסוק להגבלתו על ידי ניכוי עלות הכשרה לעובדים, באתר ביזפורטל, 17 בנובמבר 2010
תמונתו של גוטפריד וילהלם לייבניץ
במתמטיקה, **נוסחת לייבניץ ל-π**,ידוע גם כ**נוסחת לייבניץ גרגורי** על שם גוטפריד וילהלם לייבניץ וג'יימס גרגורי, היא הנוסחה:

{\displaystyle 1\,-\,{\frac {1}{3}}\,+\,{\frac {1}{5}}\,-\,{\frac {1}{7}}\,+\,{\frac {1}{9}}\,-\,\cdots \;=\;{\frac {\pi }{4}}.\!}
או ברישום מקוצר:

{\displaystyle \sum \_{n=0}^{\infty }\,{\frac {(-1)^{n}}{2n+1}}\;=\;{\frac {\pi }{4}}.\!}

הוכחה
-----

ניתן להוכיח טענה זו בקלות על ידי טור טיילור של פונקציה הופכית של טנגנס (נקראת טור גרגורי) שאומרת:

{\displaystyle \int \_{0}^{x}\,{\frac {du}{1+u^{2}}}=\arctan x=x-{\frac {x^{3}}{3}}+{\frac {x^{5}}{5}}-{\frac {x^{7}}{7}}+\cdots }
ולהציב *x* = 1 ונקבל בקלות את הנוסחה.
הנה הוכחה נוספת:

{\displaystyle {\begin{aligned}{\frac {\pi }{4}}&=\arctan(1)\;=\;\int \_{0}^{1}{\frac {1}{1+x^{2}}}\,dx\\[8pt]&=\int \_{0}^{1}\left(\sum \_{k=0}^{n}(-1)^{k}x^{2k}+{\frac {(-1)^{n+1}\,x^{2n+2}}{1+x^{2}}}\right)\,dx\\[8pt]&=\sum \_{k=0}^{n}{\frac {(-1)^{k}}{2k+1}}+(-1)^{n+1}\int \_{0}^{1}{\frac {x^{2n+2}}{1+x^{2}}}\,dx.\end{aligned}}}
ניתן להבין מהשורה האחרונה כי:

{\displaystyle 0<\int \_{0}^{1}{\frac {x^{2n+2}}{1+x^{2}}}\,dx\;<\;\int \_{0}^{1}x^{2n+2}\,dx\;=\;{\frac {1}{2n+3}}\;\rightarrow \;0{\text{ as }}n\rightarrow \infty .\!}
מכאן עבור *n* שואף לאינסוף, ניתן לראות כי:
{\displaystyle {\frac {\pi }{4}}\;=\;\sum \_{k=0}^{\infty }{\frac {(-1)^{k}}{2k+1}}.}

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסחת לייבניץ ל-π, באתר MathWorld (באנגלית)
**נוסטוצרס** (שם מדעי: *Nostoceras*) הוא סוג של רכיכה נכחדת מקבוצת האמוניטים אשר התקיים במימי האוקיינוסים של הקרטיקון העליון שבין הקמפן למאסטריכט, לפני 93.9 עד 70.6 מיליון שנה מזמננו. בסוג זה נכללים מינים רבים שממצאי הקונכיות שלהם התגלו ברחבי העולם.

סוג זה נקרא ב-1894 בידי החוקר האמריקאי אלפאוס היאט (אנ'), כשמשמעות שמו: "nostos" - חזרה ו-"ceros" - קרן. זאת עקב מבנה הקונכייה המזכירה ספירלה הפונה חזרה לתוך עצמה.

מבנה הקונכייה שלו הייתה בעלת מבנה סלילי מפותל בצורת האות U והפתח היה בקצה הקונכייה. בחלק העליון היו מכוסים קוצים עדינים שאולי שימשו להגנה. במראהו הוא הזכיר את הסוג *Bostrychoceras* ובאופן פחות את הסקפיטס והדיפלומוצרס. ככל הנראה התקיים בדומה לנאוטילוסיים המודרניים.

בין השאר סוג זה ידוע ממאובנים שהתגלו בין השאר באנגליה, אוסטרליה, מדגסקר, אנגולה, אוסטריה, בלגיה, דנמרק, צרפת, גרמניה, עיראק, איטליה, הולנד, ניגריה, עומאן, ספרד וארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נוסטוצרס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sepkoski, Jack (2002). "Sepkoski's Online Genus Database". Archived from the original on 2016-02-25. Retrieved 2014-05-28.
2. ↑  "Paleobiology Database - Pectinatites". Retrieved 17 December 2021.
Chlorzoxazone
**מוסקול** (muscol), נמכרת גם תחת השם Paraflex וגם כתרופה משולבת הנקראת Parafin Forte (זהו השילוב של chlorzoxazone עם acetaminophen פרצטמול) וידועה בשמה הגנרי-Chlorzoxazone. מטרת התרופה היא לפעול באופן מרכזי להרפיית השרירים ומשתמשים בו על מנת לטפל בעוויתות השרירים, בעקבות כאבים או אי נוחות בשרירים. התרופה פועלת על עמוד השדרה על ידי דיכוי הרפלקסים.

חומר פעיל
---------

* 500 מ"ג פרצטמול - משכך כאבים ומוריד חום
* 30 מ"ג אורפנדרין ציטראט - חומר אנטיכולינרגי המרפה את השרירים

מנגנון פעולה
------------

Chlorzoxazone מעכב את הדגרנולציה של תאי מאסט, ולאחר מכן מונע שחרור של היסטמין ושל ה-(slow-reacting substance of anaphylaxis (SRS-A), מתווכים של תגובה אלרגית מסוג ראשון. Chlorzoxazone יכול גם להפחית את השחרור של הלויקוטרינים הדלקתיים. ה-Chlorzoxazone פועל על ידי עיכוב זרם הסידן והאשלגן, שמוביל לעיכוב עצבי והרפיית השרירים. מידע מתוך ניסויים בבעלי חיים ובמחקרים קליניים בבני אדם, מצביעים שה-Chlorzoxazone פועל בעיקר ברמה של עמוד השדרה ובאזור התת-קליפתי של המוח, ששם מתבצע העיכוב של קשת הרפלקס המולטיסינפטית המשתתפות ביצירה ושמירה על עוויות שרירי השלד.

שימושים
-------

מוסקול מיועד לשיכוך כאבי שרירים והרפיית שרירים תפוסים.

תופעות לוואי
------------

* יובש בפה
* טשטוש ראייה
* בחילה/הקאות
* סחרחורת
* נמנום
* חולשת שרירים

תופעות נדירות
-------------

* כאבי בטן
* טשטוש ראייה או ראייה כפולה
* בלבול
* עצירות
* סחרחורת
* נמנום
* עצבנות
* אי שקט
* בחילה
* כאב ראש
* חולשת שרירים
* אישונים מורחבים מהרגיל

התוויות נגד
-----------

1. אין להשתמש בתרופה זו אם ידועה רגישות לאחד ממרכיביה.
2. בשל התכונות האנטיכולינרגיות של אורפנדרין, התרופה אסורה בחולים עם גלאוקומה, מחלה בוושט, חסימת מעיים, פגיעה בתנועת דרכי העיכול, חסימת דרכי השתן, כיב קיבה, בלוטת ערמונית מוגדלת או חולשת שרירים חמורה (מיאסטניה גראביס), פורפיריה.
3. אין לתת את התכשיר בשילוב עם תכשירים המכילים פרופוקסיפן.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
|  |
| --- |
| **דרגה טקסונומית (טקסונומיה)** |
| דרגות המיון המקובלות של עולם הטבע.בכתב ישר: דרגות ראשיות. בנטוי: דרגות משניות. |
| * על-ממלכה
* ממלכה
* *תת-ממלכה*
* *על-מערכה*
* מערכה
* *תת-מערכה*
* *על-מחלקה*
* מחלקה
* *תת-מחלקה*
* *אינפרא-מחלקה*
* *על-סדרה*
* סדרה
* *תת-סדרה*
* *אינפרא-סדרה*
* *על-משפחה*
* משפחה
* *תת-משפחה*
* *שבט*
* *תת-שבט*
* סוג
* *תת-סוג*
* *סקציה*
* מין
* *תת-מין*
* *זן/גזע*
 |

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

דרגות המיון המקובלות של עולם הטבע. לחץ על הדרגות השונות על מנת להגיע לערכים המורחבים עליהם.

**משפחה** (בלטינית: **familia**) היא אחת הקבוצות הטקסונומיות הבסיסיות במיון עולם הטבע. לעיתים באות לידי שימוש גם קבוצות משנה: **על-משפחה** ו**תת-משפחה**.

בהיררכיה של מיון עולם הטבע, נמצאת המשפחה מתחת לסדרה, ומעל הסוג.

שמה של המשפחה, נקבע בהתאם לחוקים המקובלים בקהילות הזואולוגים והבוטניקאים בכל העולם. בזואולוגיה, נוצר שם המשפחה משם הסוג האופייני, בתוספת הסיומת idae. בבוטניקה, נוצר שם המשפחה משם הסוג האופייני בתוספת aceae.

לדוגמה, בזואולוגיה, שם המשפחה Canidae (כלביים) נוצר על ידי תחילת שמו - Can מן הסוג *Canis* (כלב) והסיומת idae. בבוטניקה, שם המשפחה Liliaceae (שושניים) נוצר על ידי תחילת שמו - Lili מן הסוג *Lilium* (שושן) והסיומת aceae.

בעברית נהוג להוסיף את הסיומת **יים** לשם המשפחה כגון חתוליים, דוביים או שושניים. ו-**ים** לתת-משפחה כגון יעלים, ערפדים. לעיתים בוועדה למונחי זואולוגיה נוהגים לתת צירוף של 'משפחת + שם מיודע' ('משפחת אוזן-הים').

ההיסטוריה של המונח
------------------

השימוש בביטוי 'משפחה' לציון קבוצה טקסונומית הנמצאת בין סדרה לסוג, נקבע רק בתחילת המאה ה-20.

לראשונה השתמש הבוטניקאי הצרפתי פייר מַניוֹל (אנ') במונח משפחה (famille בצרפתית) לציון קבוצה בשנת 1689.
אחריו נעשה השימוש במילה לציון קבוצות שונות. קארולוס ליניאוס בחיבורו Philosophia botanica בשנת 1751 כינה קבוצות גדולות בשם 'משפחה', להן הוא שייך צמחים שונים כדי לדון ביתר נוחות במורפולוגיה שלהם, אך לא השתמש בשם זה לצורך המיון שלו. רק במחצית השנייה של המאה ה-18 החלו להשתמש בביטוי משפחה לציון קבוצה בוטנית מוגדרת. זה נעשה כתרגום למילה הלטינית Ordo (כיום סדרה). השימוש בשיטה זו נפסק עם כניסת המוסכמות הבינלאומיות למיון עולם הטבע בשנת 1906. בזואולוגיה, נעשה שימוש במונח במשמעותו העדכנית כבר על ידי פייר אנדרה לטרייל בשנת 1796, והוא נכנס לשימוש קבוע במהלך המאה ה-19.

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| לילית אפורה וינשוף שדות, שני מינים ממשפחת הינשופיים. |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4291109-6

 |
מחול הילדוּת
**נוסטלגיה** הוא מונח שמשמעותו געגועים והתרפקות על העבר, על פי רוב תוך אידיאליזציה שלו.

מאפייני נוסטלגיה
----------------

ילדים משחקים במשחקים נוסטלגיים
אישה אירית טווה באמצעות כישור, תמונת פוטוכרום, בין 1890 ל-1900. זוהי תמונה מבוימת המשלבת יסוד של נוסטלגיה, מאחר שבעת צילום התמונה, חלפה כמחצית המאה מאז היה הכישור בשימוש יומיומי.
את המושג **נוסטלגיה** טבע בשנת 1688 יוהנס הופר, רופא שווייצרי, לתיאור תופעה אצל חיילים שווייצרים שנשלחו אל שדה הקרב רחוק מביתם. המונח הורכב משתי מילים יווניות: נוסטוס (νόστος), שמשמעותה שיבה הביתה, בעיקר ביצירות ההומריות, ואלגוס (ἄλγος), שפירושה כאב. הופר הגדיר נוסטלגיה כמחלה המתאפיינת בתשוקתו של אדם לחזור למולדתו. במרוצת המאה ה-19 השתנתה משמעות המושג, וכיום אין מתייחסים עוד לנוסטלגיה כאל מחלה. מתקנים חברתיים שונים ביקרו את הנוסטלגיה כמנוגדת להיסטוריה, כריאקציונית וכאסקפיסטית. אחרים ראו בה תופעה חיובית, המאפשרת דיאלוג בין העבר להווה.

על פי רוב קשורה הנוסטלגיה לזיכרונות ילדות. כאשר אדם בוגר מבקר במחוזות ילדותו, הוא נזכר בעברו. התחושות המלוות זיכרונות אלה עשויות להיות נעימות ולעורר געגוע. חוויית הנוסטלגיה מרמזת כאילו השתבש עניין יסודי כלשהו מאז תקופת הילדות וכי יש צורך לחזור ולהתחיל הכול מחדש. נוסטלגיה (לטינית) פירושה - הבט לאחור בכאב. על כך כתב הסופר דייוויד סלע בספרו "בשבוע הבא - אמריקה": "...מאז עברו שנים רבות. מקצתן טובות, מקצתן פחות, אך תמיד הסיעו אותי מחשבותיי אל נוף ילדותי, כנווט הטועה בדרך וחוזר למקום האחרון שבו היה הכול ברור, ידוע ומסומן..." מנגנוני הזיכרון ההפכפכים מסננים את הזיכרונות הבלתי נעימים, מצרפים זיכרונות חיוביים זה לזה, מתבלים בקורט גוזמה ומשאלות לב, ויוצרים תודעת עבר נוכחת המגינה מפני אימי ההווה.

לנוסטלגיה גם היבט תרבותי. אופנות רטרו מכתיבות חזרה לסגנונות העבר. אפשר לאתר זאת בתחומים שונים, החל בעיצוב המוצר ואופנה ועד סגנונות מוזיקה וספרות. טיפוח העבר מתבטא גם בחזרה אל השורשים המשפחתיים באמצעות טיולים, כתיבה ובניית עץ יוחסין, כמו גם חיטוט בארכיונים. הנוסטלגיה ואופנות הרטרו הן אבן שואבת עבור צעירים החותרים לייחד עצמם מסביבתם או המתגעגעים לדבר מה שמעולם לא חוו, אלא רק שמעו על אודותיו מהוריהם ומבני משפחתם המורחבת. העבר הערטילאי הופך בעקבות מעורבותם הרגשית לישות חיה ואהובה.

הסופר עלי מוהר עשה שימוש רב בנוסטלגיה. בטורו "מהנעשה בעירנו" הרבה לעסוק בעיר תל אביב וגייס לצורך טיעוניו את זיכרונותיו מן העיר בתקופות מוקדמות יותר (בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20) ואת המשורר האהוב עליו, נתן אלתרמן. הוא התרפק על העבר מתוך גישה של עצב נוסטלגי, שהיה מהול בהומור רך וסרקסטי.

ראו גם
------

* פרזנטיזם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **נוסטלגיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נוסטלגיה** |

* דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "נוסטלגיה", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות
* גלי וינרב, ‏נוסטלגיה, למען העתיד: יתרונותיה של ההתרפקות על העבר, באתר גלובס, 2 במרץ 2018
* נוסטלגיה, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leo Spitzer, **Hotel Bolivia: The Culture of Memory in a Refuge from Nazism**, (New York: Hill and Wang, 1998), 143
2. ↑  מהנעשה בעירנו, באתר www.am-oved.co.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536211205171
* BnF: cb122410794 (data)
* GND: 4131814-6
* LCCN: sh85092773
* NKC: ph804329

 |
**סולוטבין** (באוקראינית: **Солотвин**; בפולנית: **Sołotwina**; ביידיש: **סעלאָטווינע**) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, למרגלות הקרפטים ועל גדות נהר ביסטריציה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-12, ובמאה ה-17 הוענקו לו זכויות עיר. בתקופה זו סבל היישוב מפשיטות הטטרים. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכלל היישוב בתחום ממלכת הבסבורג.

בשנת 1888 פגעה בעיירה שרפה קשה, וכך גם במהלך הכיבוש הרוסי שלה בתחילת מלחמת העולם הראשונה, לאחר שהחיילים הרוסים בזזו את רכוש תושביה, והעלו את בתיה באש.

יהודי סולוטבין
--------------

יהודים התיישבו בעיירה מהיווסדה, ובמהלך המאה ה-19 גדל מספרם בה, עד שבראשית המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,948 יהודים, רוב תושביה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פרעו הרוסים ביהודי העיירה, ואף שרפו את חלקם בחיים. לאחר המלחמה עזבו את העיירה רוב יהודיה, ונותרו בה 610 יהודים בלבד, כשליש מתושביה. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ויהודיה סבלו מתקיפות אנטישמיות, תוך רצח של מספר יהודים מהעיירה.

בספטמבר 1942, תחת הכיבוש הגרמני, גורשו יהודי העיירה למחנה "טחנת רודולף" שבסטניסלבוב, וממנו שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ או נרצחו במקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולוטבין** בוויקישיתוף
* סולוטבינה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "סולוטבין", באתר השטעטל הווירטואלי
* "סולוטבין", באתר JewishGen (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009349748105171

 |
"שמשון ודלילה", 1887, מהנודעים שבציוריו (גלריית ווקר, ליברפול)
**סולומון ג'וזף סולומון** (באנגלית: **Solomon Joseph Solomon**; ‏16 בספטמבר 1860 – 27 ביולי 1927) היה צייר יהודי-בריטי, התמחה בציור דיוקנאות ומעמדים דרמטיים מן המיתולוגיה והתנ"ך והיה אחד מחלוצי ההסוואה במלחמת העולם הראשונה.

תולדות חייו
-----------

נולד בלונדון למשפחה יהודית. אחותו היא הציירת לילי דליסה ג'וזף ואחיינו היה המחזאי מוס הארט, אחות נוספת, שושנה, נישאה להרברט בנטוויץ' והיא אמה של תלמה ילין. למד במגוון בתי ספר לאמנות בהם האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון ובית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז. ב-1881 הציג לראשונה בגלריית האקדמיה המלכותית. ב-1896 היה לעמית האקדמיה המלכותית וכעשר שנים מאוחר יותר נבחר לחבר מלא בה, אחד היהודים הבודדים שהגיעו למעמד זה. 

סגנונו של סולומון הושפע ממורו, אלכסנדר קבנל ומן הצייר לורנס אלמה-טדמה. דיוקנאותיו והמעמדים הדרמטיים הגדולים שצייר ניחנו בחיות, ריאליזם וצבעים עזים. 

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס סולומון כטוראי לכוחות ההגנה על המולדת. באותה עת פיתח רעיונות לגבי הסוואה צבאית, העבירם לקצינים בכירים ופרסמם בעיתונות. בדצמבר 1915 הזמין אותו הגנרל הרברט פלומר להצטרף לקווי החזית בצרפת ורעיונותיו התקבלו. ב-31 בדצמבר הנחה דאגלס הייג, מפקד הכוחות הבריטים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה להעניק לסולומון דרגת ייצוג של לוטננט קולונל על מנת שיוכל לפקד על יחידת הסוואה. משימתו הראשונה הייתה הסוואת עמדות תצפית חודרות כעצים, יחד עם הצייר הצרפתי לוסיאן-ויקטור גירונד דה סבולה (Lucien-Victor Guirand de Scévola). במרץ 1916 קיבל מעמד של יועץ טכני, במסגרת זו תכנן וביצע רשתות הסוואה והציע שינויים בקווי המתאר של כלי הרכב וקסדות החיילים. במאי אותה שנה נקרא חזרה לאנגליה על מנת לתכנן את הסוואת הטנק. בשנת 1920 פרסם את ספרו "הסוואה אסטרטגית" (Strategic Camouflage).

בתו איריס נישאה ליואן מונטגיו.

מ-1904 ועד מותו ב-1927 כיהן כנשיא מועדון המכבים הציוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולומון ג'וזף סולומון** בוויקישיתוף
* דף אמן באתר גלריית הדיוקנאות הלאומית
* ביוגרפיה
* Cubist Slugs, כולל פסקה ארוכה על פעילותו של סולומון בנושא ההסוואה
* סולומון ג'וזף סולומון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* סולומון ג'וזף סולומון (1860-1927), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290241805171
* GND: 1128626802
* ISNI: 0000 0003 6962 0323
* LCCN: nr95046189
* NGV: 4351
* NKC: zmp20231175326
* RKD: 73843
* SNAC: w6pz5dgt
* SUDOC: 244876630
* ULAN: 500001056
* VIAF: 243910181
* WorldCat: lccn-nr95046189

 |
שמחת תורה בבית הכנסת העתיק בליבורנו.
**סולומון אלכסנדר הארט** (באנגלית: **Salomon Alexander Hart**; אפריל 1806 – 11 ביוני 1881) היה צייר וחרט יהודי-בריטי. הוא היה החבר היהודי הראשון באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון והיה ככל הנראה האמן היהודי החשוב ביותר שעבד באנגליה במאה ה-19.

קורות חיים
----------

הארט נולד בפלימות', בנו של סמואל הארט (פל' 1785–1830), חרט ומורה לעברית יהודי. לאחר שהשלים את לימודיו הבסיסיים, התמחה אצל חרט מקומי אחר. מאוחר יותר הוא היה היהודי הראשון שנרשם לאקדמיה המלכותית. בעודו שם עבד במגוון סגנונות מז'אנר לסצינות היסטוריות ותרגל כמה טכניקות חריטה ורישום. במיוחד הצטיין במיניאטורות.

בשנת 1826 הוא הופיע לראשונה באחת מתערוכות האקדמיה עם דיוקן של אביו. ב-1840 הוא הצליח מספיק כדי להתקבל כחבר באקדמיה. בשנה שלאחר מכן הוא יצא למסע לימוד באיטליה ובילה זמן רב בפירנצה. ב-1854 מונה לפרופסור באקדמיה וספרן בשנים 1864–1881.

אף על פי שעבודותיו המוקדמות היו בעיקרו נושא יהודי, חשיפתו לאמנות איטלקית (במיוחד יצירותיו של דומניקו גירלנדיו) הוסיפה לציוריו מוטיבים מציורי כנסיות ומנזר. הוא גם סיפק בקביעות איורים לכתבי עת כגון "האתנאום" והג'ואיש כרוניקל.

הוא מעולם לא התחתן ובשנותיו המאוחרות יותר איבד את ראייתו, אם כי המשיך לצייר.

מילטון בביקור אצל גלילאו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולומון הארט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Solomon Alexander Hart, R.A." Royal Academy of Arts.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007422365605171
* BnF: cb14975588j (data)
* GND: 117498688
* ISNI: 0000 0000 6660 8749
* LCCN: no2006059678
* RKD: 36211
* SNAC: w6m91psg
* ULAN: 500013553
* VIAF: 19954526
* WorldCat: lccn-no2006059678

 |
**פאבלו מרטין לדסמה** (בספרדית: **Pablo Martín Ledesma**; נולד ב-2 באפריל 1984 בלה פלדה שבפרובינציית קורדובה, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי-איטלקי המשחק בעמדת הקשר בפטרונטו. לזכותו שתי הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.

לדסמה החל לשחק בטאז'רס, מהקבוצות הבכירות של העיר קורדובה. אחרי עונה אחת בה שיחק שני משחקים, עבר לדסמה לבוקה ג'וניורס, מקבוצות הפאר של דרום אמריקה. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-12 ביולי 2003.

בוקה, בהשתתפותו של לדסמה זכתה בשלוש אליפויות, בגביע ליברטדורס, שני גביעי סודאמריקנה ובשני גביעי רקופה סודאמריקנה. ב-15 באפריל 2007 כבש לדסמה בדרבי מול ריבר פלייט שער לאחר 50 שניות מהפתיחה, שער שנחשב למהיר בתולדות משחקי הדרבי בין שתי הקבוצות.

ב-1 ביולי 2008 פרסמה קטניה מהסרייה א' על כך שהיא רכשה את כרטיסו של לדסמה.

בשנת 2012 חזר לדסמה לבוקה ג'וניורס. בינואר 2015 עבר לאתלטיקו קולון.

לדסמה הופיע במדי נבחרת ארגנטינה באפריל 2007 במשחק ההכנה לקראת הקופה אמריקה מול צ'ילה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
**נמרוד שפרוני** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שירת כטייס מסוקים וכמפקד בסיס פלמחים של חיל האוויר.

ביוגרפיה
--------

גדל בקיבוץ יפתח. למד בבית הספר "עמק החולה" שבקיבוץ כפר בלום. 

שפרוני התגייס לצה"ל ב-1988 וסיים קורס טיס מס' 123 במגמת מסוקים. לאחר קורס אימון מתקדם על מסוקי MD 500 דיפנדר "להטוט" בטייסת 190 (אז נקראה "הטייסת הלהטוט") נשלח לארצות הברית, הוכשר כטייס AH-64 אפאצ'י ושירת בטייסת 113 ("הצרעה"). הוא שימש סגן מפקד טייסת 190, סגן מפקד טייסת 113 וסגן מפקד טייסת 193 ("מגיני המערב"), טייסת מסוקי יורוקופטר AS-565 פנתר, "עטלף".

לאחר סיום לימודים בפו"ם מונה למפקד טייסת 160 ("המסק"ר הראשונה"), שהפעילה מסוקי AH-1 קוברה, "צפע". בתקופת פיקודו קלטה הטייסת את מסוקים וכוח אדם מטייסת 161 שנסגרה והיא השתתפה במלחמת לבנון השנייה. הוא שימש ראש ענף השתתפות במטה חיל האוויר. פיקד על טייסת 113 במהלך מבצע עופרת יצוקה. בשנים 2010–2012 שימש מפקד יחידת השליטה המרכזית של חיל האוויר (יש"מ קרב), במהלך כהונתו התרחשו התרסקות היסעור ברומניה, השרפה בכרמל ומתקפת הטרור בדרום ישראל, אירועים מרכזיים שלהם נדרשה היחידה לספק מענה. בתפקידו הבא שימש קצין פרויקט "מטה המנצח", ארגונו מחדש של מטה המבצעים בחיל האוויר.

בדצמבר 2014 מונה למפקד בסיס פלמחים ושירת בתפקיד עד אוקטובר 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמרוד שפרוני** בוויקישיתוף
* יעל פוקס, ‏אומר שלום, באתר חיל האוויר הישראלי, דצמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעל בר, ‏הלב הפועם של החיל: הצצה ליחידת השליטה, באתר חיל האוויר הישראלי, 31 באוקטובר 2012
2. ↑  יעל פוקס, ‏מפקד בסיס פלמחים: תא"ל יואב עמירם, באתר חיל האוויר הישראלי, אוקטובר 2018

| מפקדי בסיס פלמחים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בני פלד • אורי טלמור • עודד ארז • עוזי גרנות • נחמיה דגן • שאול שפי • ישראל יהלום • מוטי רגב • אפרים סגולי • שמואל אלדר • מיקי בר • אילן הרשקוביץ • שמעיה אביאלי • גבריאל שחור • איתי רייס • יואב לאור • נמרוד שפרוני • יואב עמירם • עומרי דור |

 |
רֻבּיעה של עומר ח'יאם על רצפת הכניסה בחנות הקרמיקה "פרי האדמה" בשוק מחנה יהודה, ירושלים
**מרובע** (בפרסית: رباعی; תעתיק מדויק: רבאעי) הוא צורה שירית בת ארבע שורות, שמקורה, כנראה, בפרס הקדומה.

מקור הצורה
----------

מקורו של המרובע אינו ידוע, אך ככל הנראה הוא מבוסס על שירה פרסית (ואולי גם טורקית) עממית. השימוש הידוע ביותר בצורה בתקופה הקדומה הוא של המשורר והפילוסוף הפרסי עומר ח'יאם (1048 - 1123). יצירתו "רבאעיאת" ('המרובעים')(אנ') תורגמה פעמים רבות לאנגלית (לראשונה בידי אדוארד פיצג'רלד) וכן לשפות רבות אחרות, והפופולריות העצומה לה זכתה עוררה שימוש במרובעים בשפות אירופיות שונות, וכן בשירה הערבית הקלאסית. דוגמה ידועה אחרת היא "מרובעים", יצירתו של יעקב ישראל דה האן, שבה מסופר סיפור בואו של דה האן לארץ בשירים נפרדים לכאורה, שהקשר ביניהם מתחוור לאיטו רק לאורך זמן.

מבנה ומשמעות
------------

מרובע הוא טקסט שירי בן ארבע שורות. משקל קבוע אינו חיוני למרובע, אך השורות בדרך כלל דומות באורכן.

בשירה הפרסית המקורית השורות מתחרזות א א ב א או (גרסה פחות נפוצה) א א א א. 

המרובע הוא בדרך כלל שיר מתומצת ומכתמי, הממצה בארבע שורות תובנה פילוסופית (על אהבה, שירה, החיים וכו') או אמירה שנונה והומוריסטית. השורה האחרונה במרובע, הנחרזת עם שתי הראשונות, משמשת בדרך כלל כמוסר השכל או כשורת מחץ (פואנטה) מפתיעה, המשנה את התמונה שנוצרה בשורות הקודמות. לדוגמה, להלן אחד המרובעים של ח'יאם, בתרגומו של פיצג'רלד:

Myself when young did eagerly frequent  

Doctor and Saint, and heard great Argument  

About it and about: but evermore  

Came out by the same Door as in I went.  

לעיתים נעשה שימוש בצורת המרובע ביצירות ארוכות יותר, המחולקות למרובעים, כאשר השורה הבלתי-נחרזת בכל בית הופכת לבסיס החריזה בבית הבא (דהיינו, סכמת החריזה היא א א ב א/ ב ב ג ב/ ג ג ד ג וכן הלאה). צורה זו נקראת 'שרשרת מרובעים' ושירו של רוברט פרוסט Stopping by Woods on a Snowy Evening הוא דוגמה קלאסית לשימוש בה. ביצירות מסוימות המהלך מתבצע באופן מעגלי, כאשר הבית האחרון חוזר לחרוז של הבית הראשון (דהיינו נחרז ת ת א ת).

מרובעים בעברית
--------------

דוגמה בולטת למשורר עברי שעשה שימוש בצורה זו היא שמואל הנגיד (בעיקר בקובץ "בן משלי").
מבין המשוררים בני זמננו בולט יהודה עמיחי (שהעיד על עצמו כי ינק אותה משמואל הנגיד). עמיחי, שעסק בשירתו בפירוק והרכבה של פתגמים וניסוחים מקובלים, נמשך למבנה המתומצת של המרובע ולאופיו הפילוסופי אך שנון, התעמק בצורה זו ויצר גרסאות שונות שלה בחלק מספריו.

ראו גם
------

* עומר ח'יאם

קישורים חיצוניים
----------------

* רויאל נץ, ‏שנים-עשר מרובעים, **הו!** 4, ספטמבר 2006, עמ' 207–209
* תירגם והעיר: דן דאור, ‏במקום שנולדים עננים לבנים - תשעה מרובעים סיניים, **הו!** 4, ספטמבר 2006, עמ' 213–217
* מרובע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טובה רוזן, "'כמו בשיר של שמואל הנגיד' — בין שמואל הנגיד ליהודה עמיחי", **מחקרי ירושלים בספרות עברית** טו, תשנ"ה, עמ' 106-83 (**המאמר זמין לצפייה** במאגר JSTOR לאחר הרשמה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: rubai

 |
הרב **סולומון (שלמה) גאון** (באנגלית: **Solomon Gaon**, בחלק מהתעודות והמסמכים גם: **Salamon Gaon**;‏ 15 בדצמבר 1912, טראווניק, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 22 בדצמבר 1994, ניו יורק, ארצות הברית) היה הרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות בחבר העמים הבריטי, וממנהיגיה הבולטים של יהדות ספרד בעולם. גאון כיהן גם כפרופסור בישיבה יוניברסיטי.

קורות חייו
----------

סולומון גאון נולד בטראווניק לרחלה ויצחק. בין השנים 1928-1932 למד בסמינר התאולוגי היהודי של קהילת סרייבו בהנהלת הרב ד"ר מוריץ לוי. ב-1934 היגר לבריטניה והשתקע בלונדון. הוריו נרצחו בשואה.

ב-1939 רכש גאון תואר דוקטור באוניברסיטת לונדון ובהמשך, הוסמך לרבנות בבית הספר ללימודי יהדות של לונדון. ב-1949 מונה לרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות בחבר העמים הבריטי שמרכזו שכן בבית הכנסת בוויס-מרקס. מ-1963 היה שותף לכתיבת תוכנית לימודי יהדות ספרד של ישיבה יוניברסיטי. סולומון גאון כיהן כנשיא הפדרציה הספרדית העולמית. ב-1977 סיים את כהונתו בבריטניה והיגר לארצות הברית, שם כיהן כמרצה בישיבה יוניברסיטי והקים בה את המכון ללימוד יהדות ספרד על שם יעקב א. ספרא(אנ') (אביו של אדמונד ספרא). בהמשך כיהן כפרופסור בישיבה יוניברסיטי. כן היה פעיל בקהילת שארית ישראל.

ב-1990 הוענק לקהילות יהדות ספרד פרס נסיך אסטוריאס וסולומון גאון קיבל אותו בטקס חגיגי. גאון ערך וכתב מספר רב של מאמרים, ספרים ודרשות.

הרב סולומון גאון הלך לעולמו ב-1994 בבית החולים מאונט סיני בניו יורק לאחר שלקה בדלקת ריאות. הוא הובא לקבורה בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולומון גאון** בוויקישיתוף
* כתבי סולומון גאון, באתר WorldCat (באנגלית)
* נאומו של סולומון גאון בעת קבלת פרס נסיך אסטוריאס  (בספרדית)
* ידיעה על מותו של הרב סולומון גאון, באתר הוושינגטון פוסט (באנגלית)
* מרדכי אבישי, הספרדים הם באופנה, מעריב, 29 במאי 1977
* סולומון גאון, באתר "החכם היומי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jevrejski Srednji Teoloski Seminar U Sarajevu 1928 1941, באתר elmundosefarad (בסרבו-קרואטית).
2. ↑  ויליאם ד. רובינשטיין (עורך), סולומון גאון, בתוך:The Palgrave Dictionary of Anglo-Jewish History, ‏2011 (באנגלית).
3. ↑  סולומון גאון, באתר קהילת שארית ישראל (באנגלית).
4. ↑  פרס "קונקורד" של נסיך אסטוריאס 1990, באתר fpa.es (באנגלית).
5. ↑  הרב ד"ר סולומון גאון - כרטיס קבר, באתר בית הקברות היהודי בהר הזיתים.
6. ↑  Solomon Gaon, 82, A Rabbi Who Led Sephardim in Britain, באתר הניו יורק טיימס (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261685805171
* GND: 1091074615
* ISNI: 0000 0000 3093 8922
* LCCN: n88074571
* NTA: 156529904
* SUDOC: 230961428
* VIAF: 33544394
* WorldCat: lccn-n88074571

 |
**פאבלו אסקיאל דה בלאסיס** (בספרדית: **Pablo Ezequiel De Blasis**, נולד ב-4 בפברואר 1988 בלה פלאטה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר באייבר מהלה ליגה.

על אף קומתו הנמוכה, דה בלאסיס ניחן בכוח רב, במהירות רבה, בראיית משחק טובה וביכולת לשחק בשתי הכנפיים.

קריירת מועדונים
---------------

דה בלאסיס החל את הקריירה כנער בחימנסיה לה פלאטה, ואת הבכורה בבוגרים ערך במאי 2008, במשחק של חימנסיה לה פלאטה נגד ולס סארספילד. בינואר 2010 הושאל דה בלאסיס לפרו קאריל אואסטה מליגת המשנה הארגנטינאית לתקופה של שנה וחצי. בפרו קאריל דה בלאסיס הצטיין במיוחד בבישולי שערים, ובתום תקופת ההשאלה חזר לחימנסיה לה פלאטה, ששיחקה אף היא בליגת המשנה הארגנטינאית, והפך לשחקן הרכב קבוע. ביולי 2012 הסתיים חוזהו של דה בלאסיס בחימנסיה לה פלאטה, והוא חתם באסטרס טריפוליס מליגת העל היוונית, ובעונת 2012/13 סיים עם המועדון במקום השלישי והגיע לגמר הגביע היווני. בעונת 2013/14 סיימו אסטרס טריפוליס ודה בלאסיס במקום החמישי.

באוגוסט 2014 במסגרת הליגה האירופית, נפגשה אסטרס טריפוליס עם מיינץ 05 מהבונדסליגה, בפלייאוף העלייה לשלב הבתים. אסטרס טריפוליס הפתיעה והדיחה את מיינץ, כאשר דה בלאסיס הצטיין בצמד המשחקים, הבקיע את אחד השערים והרשים מאוד את מיינץ, שהחתימה אותו על חוזה לשלוש שנים עוד לפני תום חלון ההעברות שהיה אז בעיצומו, תמורת סכום של כמיליון אירו. דה בלאסיס נשאר באסטרס טריפוליס גם לשלב הפלייאוף הבא, בו הדיחה אסטרס טריפוליס את מכבי תל אביב בשערי חוץ והעפילה לשלב הבתים. לאחר הפלייאוף עבר סופית למיינץ, ובספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה במדי מיינץ בבונדסליגה נגד הופנהיים. ב-30 באוגוסט 2018 חתם לשנתיים באייבר הספרדית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבלו דה בלאסיס** בוויקישיתוף
* פאבלו דה בלאסיס, ברשת החברתית פייסבוק
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**וולגטיטאן** (שם מדעי: ***Volgatitan***) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד גדול בן קבוצת הטיטאנוזאורים אשר התקיים במשך הקרטיקון התחתון של מזרח אירופה והוא נחשב לטיטאנוזאור הקדום ביותר שחי בחצי הכדור הצפוני, כאשר מרבית המינים הקרובים לו חיו באמריקה הדרומית באותו הזמן. הוא התגלה במחוז אוליאנובסק שברוסיה משרידים של 7 חוליות צוואר בודדות שהשתייכו לפרט בודד.

סוג זה כלל מין יחיד - *Volgatitan simbirskiensis*, שתואר בשנת 2018 בידי החוקרים הרוסים אלכסנדר אבריאנוב וולדימיר אפימוב. משמעות שמו היא: "הטיטאן של נהר הוולגה", לידו נמצאו המאובנים. שם המין נקרא על שם העיר הרוסית אוליאנובסק, שבעבר נקראה סימבירסק.

דינוזאור זה נחשב למאובן אמצעי בין קבוצת הטיטאנוזאורים "Lognkosauria", שכללה את המינים הגדולים כמו הארגנטינוזאורוס והפטגוזאורוס לבין קבוצת הסלטזאוריים, הקטנים יותר שהיו משוריינים לאורך גופם. הוא קרוב בעיקר לרפטוזאורוס ולמיני משפחת הנמגטוזאוריים שהזכירו מעט את הדיפלודוקיים במבנה צווארם.

גודלו של היצור ניתן למדידה באמצעות השוואת החוליות לחוליות של דינוזאורים קרובים כמו הפטגוטיטאן והדרדנוטוס, מהם משוער שמשקלו של היצור הגיע ל-17.3 טון בממוצע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולגטיטאן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Paleontologists Discover A New Giant Dinosaur, The Volgatitan
**סולומון לזרוב גולדשטיין** (בבולגרית: **Соломон Лазаров Голдщайн**;‏ 25 במאי 1884 – 14 במאי 1968) היה פוליטיקאי בולגרי ממוצא יהודי.

ביוגרפיה
--------

גולדשטיין נולד בעיר שומן, עיר בחלקה המזרחי של נסיכות בולגריה למשפחה יהודית. הוא היה חבר במפלגת הפועלים הבולגרית הסוציאל-דמוקרטית (סוציאליסטים צרים) (אנ') בין השנים 1906–1913. בזמן מלחמת הבלקן הראשונה הוא התנדב למיליציה מקדונית. לאחר המלחמה הוא היגר לצרפת, שם הוא הצטרף אל המחלקה הצרפתית של אינטרנציונל הפועלים. בצרפת הוא עבד במפעל רנו ושם התוודע למשנת הבולשביזם. ב-1915 הוא עבר מצרפת לציריך. בציריך הוא הכיר והתיידד עם ולדימיר לנין, מנהיגה העתידי של מהפכת אוקטובר ב-1917. בתקופת שהותו בשווייץ הוא היה בין המשתתפים הראשיים בייסודה של המפלגה הקומוניסטית השווייצרית (אנ')‏.

לזמן מה הוא שהה במוסקבה, ממאי 1919 עד פברואר 1920 הוא היה נציגה של המפלגה הבולשביקית בבולגריה. בתפקיד זה הוא מתח ביקורת על ה"פסיביות" של הקומוניסטים הבולגרים תחת דימיטר בלגואב, ותמך במאמצים של מספר פלגים מן השמאל הקיצוני לאלץ את המפלגה הבולגרית לפעול באמצעות פעולות טרור, כגון רצח שר הפנים מיכאיל טאקב בינואר 1920. בבולגריה, גולדשטיין פעל גם כעיתונאי בעיתונות שמאל. בעלון אשר הוא חתם בשם "סלבי זידרוב", גולדשטיין מתח ביקורת על המפלגה הקומוניסטית הבולגרית על אי-יכולתה להפוך את מרד החיילים ברדומיר ב-1918 למהפכה קומוניסטית כלל-ארצית.

ב-1920 שב לברית המועצות והיה פעיל בקומינטרן עד 1921. בין השנים 1922–1924 עבד גולדשטיין בצירות הסובייטית בבירת אוסטריה, וינה. לטענתו של אאורל פלסרי, היסטוריון ומנהל של הספרייה הלאומית של אלבניה גולדשטיין היה המוח מאחורי מהפכת יוני של 1924 באלבניה. ב-1924 הארגון המהפכני הפנים-מקדוני נכנס למשא ומתן עם הקומינטרן לגבי שיתוף פעולה עם קומוניסטים בדבר ייסוד תנועה מקדונית מאוחדת. גולדשטיין היה פעיל בחתימת מניפסט מאי, אשר נחתם בווינה, במניפסט זה הוצגו מטרותיה של תנועת השחרור המקדונית המאוחדת.

לאחר מותו של לנין ב-1924 צידד גולדשטיין באופוזיציה השמאלית של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, אולי בהשפעתו של אדולף יופה. כתוצאה מכך, הפך גולדשטיין היה ליעד לטיהורי יוזף סטלין ונרדף פוליטית מ-1936 ועד שיקומו ב-1956. הוא נפטר במוסקבה ב-14 במאי 1968.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Международная деятельность В.И. Ленина: Защита завоеваний социалистической революции 1919-1920, Автор Михаил Иванович Труш, Издател Политиздат, 1988, מסת"ב 5-250-00115-7, стр. 368.
2. 1 2  Troebst, Stefan (2007). *Das makedonische Jahrhundert: von den Anfängen der nationalrevolutionären Bewegung zum Abkommen von Ohrid 1893-2001; ausgewählte Aufsätze*. Oldenbourg Wissenschaftsverlag. pp. 78–83.
**נחשיל ברהמיני** (שם מדעי: *Indotyphlops braminus*) הוא מין של נחש ממשפחת הנחשיליים, המצוי לאורך אזורים רבים בעולם, לרוב באסיה ובאפריקה מתחת לאדמה, אך הופץ גם לאוסטרליה, איי אוקיאניה ואמריקה, כך שתפוצתו גלובלית. שמו ניתן על שם הברהמין (Brahmin), סוג כת בהינדואיזם.

הנחשיל הברהמיני הוא מין הנחש היחיד שמתרבה באמצעות רביית בתולים בלבד, וכל הפרטים שזוהו ממין זה הן נקבות.

תיאור
-----

נחשיל זה מזכיר במראהו מעט שלשול, אך בעל קשקשים ועמוד שמתגלים ברגע שאוחזים בו. הוא לרוב רירי עם קשקשים ורודים, אפורים ועד לבז' או אף שחור לגמרי והוא עיוור כמעט לגמרי, מתבסס על חוש הריח למציאת מזונו. הנחש מגיע לאורך של 5.1 עד 10.2 ס"מ, לעיתים נדירות עד 15 ס"מ, מה שהופך אותו לאחד מהקטנים שבנחשים.

הנחש מתחפר ביעילות מתחת לאדמה, תוך שימוש בראשו ובגופו הגמיש כדי להתפתל במהירות מתחת אדמה או פסולת עלים. הוא יכול לחיות במגוון סביבות מתחת לקרקע, במחילות של חיות, קני נמלים וטרמיטים, במבנים נטושים ואף בגינות עירוניות. הנחש חייב תנאים לחים וטמפרטורה חמימה כדי לשרוד.

מרבית המזון של הנחשיל מורכב מביצי וצאצאי נמלים וטרמיטים לא מפותחים. אצל מין זה ישנה רביית בתולים, בה כל הצאצאים זהים גנטית לאימם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחשיל ברהמיני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* GBIF
 |
**פאבלו קרמינה מפאו בסרה** (בספרדית: **Pablo Carmine Maffeo Becerra**; נולד ב-12 ביולי 1997 בסנט חואן דספי שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת מיורקה.

קריירת מועדונים
---------------

מפאו החל את קריירת הנוער שלו בשנת 2003 במחלקת הנוער של אספניול. ב-7 באפריל 2013, כשהוא בן 15 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו באספניול B כחילוף מאוחר בניצחון 0–1 על קונסטנסיה בליגה הספרדית השלישית.

ב-3 ביולי 2013 חתם מפאו במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג יחד עם הקשר ההתקפי הצעיר מאנו גרסיה, והשניים החלו להתאמן במחלקת הנוער של המועדון.

ב-29 באוגוסט 2015 נקרא לראשונה מפאו לסגל הקבוצה הבוגרת על ידי המאמן מנואל פלגריני לקראת משחק מול ווטפורד, אך ישב על הספסל לאורך כל המשחק וצפה בקבוצתו מנצחת 2-0.

ב-13 בינואר 2016 הושאל מפאו לז'ירונה מהליגה הספרדית השנייה למשך חצי עונה. ב-7 בפברואר ערך מפאו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בתיקו 1-1 נגד ז'ימנסטיק טרגונה במסגרת המחזור ה-24 בליגה. בסך הכל ערך מפאו במועדון 13 הופעות ליגה, וסייע לז'ירונה לסיים במקום הרביעי בליגה.

לקראת עונת 2016/2017 חזר מפאו למנצ'סטר סיטי. ב-24 באוגוסט 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–1 על סטיאווה בוקרשט במסגרת פלייאוף ההעפלה לליגת האלופות לעונת 2016/2017.

ב-27 בדצמבר 2016 הושאל מפאו לז'ירונה מהליגה הספרדית השנייה למשך עונה וחצי.

ב-14 במאי 2018 שטוטגרט מהבונדסליגה הודיעה שמפאו סיכם בקבוצה ויחתום רשמית במועדון ב-1 ביולי 2018 על חוזה לחמש שנים. מפאו שיחק בשטוטגרט עונה אחת בה ערך שמונה הופעות ליגה בלבד. בסיום עונה זו, נשר מפאו עם שטוטגרט לבונדסליגה השנייה. לאחר עונה אחת בשטוטגרט, הושאל מפאו לז'ירונה בפעם השלישית בקריירה, לעונה אחת.

ב-8 בספטמבר 2020 הצטרף מפאו לוסקה בהשאלה לעונה אחת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבלו מפאו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  El Constancia da un paso atrás ante el Espanyol B - Espanyol B1 Constancia0 באתר Diario de Mallorca, ‏ 8 באפריל 2013 (בספרדית)
2. ↑  EL MANCHESTER CITY ‘PESCA’ A OTROS DOS CADETES ESPAÑOLES באתר Cuentaconlacantera, ‏ 3 ביולי 2013 (בספרדית)
3. ↑  Manchester City v Watford: Pellegrini sticks with unchanged side, Maffeo and Roberts on the bench באתר Manchester Evening News, ‏ 29 באוגוסט 2015 (באנגלית)
4. ↑  Man City 2–0 Watford באתר BBC, ‏ 29 באוגוסט 2015 (באנגלית)
5. ↑  El Girona incorpora el defensa Pablo Maffeo באתר הרשמי של ז'ירונה, 13 בינואר 2016 (בספרדית)
6. ↑  Manchester City's Angelino and Pablo Maffeo join Girona on loan באתר ESPN, ‏ 27 בדצמבר 2016 (באנגלית)
טספאי טאזז **וולדה גיורגיס וולדה יוהנס** (1901–1976) היה פוליטיקאי אתיופי והאיש המשפיע ביותר בתקופת הקיסר היילה סלאסי.

ביוגרפיה
--------

גיורגיס נולד במחוז שאווה ונהפך לאחד מהחברים הטובים ביותר של הקיסר היילה סלאסי לפני המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ולאחר מכן גלה עם הקיסר לירושלים ולבריטניה. לאחר מלחמת השחרור האתיופית גיורגיס נהפך לאחד מהאנשים המשפיעים ביותר באימפריה האתיופית ולא רק שכיהן בתור שר העט אלא במקביל כיהן גם כשר הפנים (1943–1949) ושר המשפטים (1949–1955) גיורגיס היה אחד מהאנשים שלחצו על הבריטים לסגת מאתיופיה מה שהוביל להסכם הריבונות האתיופית ולאחר מכן לפנוי כוחותיהם מאוגדן והאאד למרות שבתקופתו כיהן גם ראש ממשלה מעמדו של גיורגיס היה רם יותר ולמעשה היה ראש הממשלה בפועל. 

לאחר שחלה בתחילת 1955 הוא פרש מהחיים הפוליטיים וסמכויותיו פוזרו בקרב פוליטיקאים אחרים, גיורגיס המנשיך לכהן בתפקידים פוליטיים זוטרים כמו מושל מחוז ארסי (1955–1960) ומושל מחוז גמו גופה (1960–1961). במהלך המהפכה האתיופית גיורגיס עזב את אתיופיה מחשש לחייו לבריטניה וב-1976 נפטר.

לקריאה נוספת
------------

* Bahru Zewde, **A history of modern Ethiopia, 1855-1974**, J. Currey, 1991.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**-** | **טספאי טאזז · שר העט** 1941–1955 | **הבא**:**אקלילו הבט-וולד** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010362844405171
* GND: 1129880303
* VIAF: 3629149235095476690007
* WorldCat (עם VIAF): 3629149235095476690007

 |
**עודד ניר (מרקוספלד)** (16 באפריל 1936 – 26 בינואר 2023) היה וטרינר, תת-אלוף בצה"ל ומומחה ישראלי ברפואה וטרינרית, זוכה פרס קפלן. שימש כרופא ראשי מטעם אגודת "החקלאית" ומנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות.

ביוגרפיה
--------

ניר נולד בחיפה. התגייס לשירות סדיר בחטיבת הצנחנים לגדוד 890, במסגרתו השתתף בצניחה המבצעית בקרב המיתלה במהלך מלחמת סיני. ב-1963 סיים את לימודיו בבית הספר לרפואה וטרינרית באוניברסיטת ליברפול, אנגליה, והחל לעבוד כרופא שדה בגליל המערבי באגודה "החקלאית". ניר שימש כרופא קליני מטעמהּ למעלה מ-30 שנה ואף כיהן כרופא וטרינר הראשי של האגודה.

ניר פיתח וייסד את תוכנית רפואת העדר המתקדמת, אשר החליפה את שיטת רפואת הפרה הבודדת שהונהגה עד אז בחקלאות הבקר בארץ. החידוש שהנהיג התבסס על איסוף נתונים של הרפתנים בשטח, הזנתם במסד נתונים אלקטרוני ולאחר מכן בתכנה לניהול העדר, דבר שאיפשר ניתוח רב משתני באופן שגרתי בנתוני רפתות מסחריות. עד אז, נתוני בריאות ותחלואה של פרות לא היו זמינים, וניהול העדר התבצע על סמך הערכות פרטניות של וטרינרים. באותן שנים תכנן וניהל סדנאות בינלאומיות להכשרת וטרינרים.

במקביל לעבודתו החקלאית, מילא תפקידים שונים בצה"ל. בשירות מילואים הגיע לתפקיד מג"ד בדרגת סא"ל. ב-1977 מונה למפקד חטמ"ר 228 (צמח). ב-1978 מונה למפקד חטיבת אלכסנדרוני (820) ופעל בתפקיד זה במשך שנתיים. בהמשך מונה למפקד אוגדה 85, אוגדת מילואים מרחבית. סיים את שירותו במילואים בדרגת תת-אלוף.

ב-1999 מונה למנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות ומילא תפקיד זה במשך כ-5 שנים. בתקופתו כמנהל השירותים התמודד עם מגפת הפרה המשוגעת שפגעה בבקר וגרמה להתפתחות מחלת קרויצפלד-יעקב באנשים צעירים. משבר נוסף עמו התמודד היה "משבר הדגים".

מאז פרישתו לגמלאות ב-2004 שימש כיועץ לאגודה החקלאית ולחברת אפימילק.

פרסים
-----

* פרס האגודה הבריטית לאפידמיולוגיה ווטרינרית על פרסום אפידמיולוגי מצטיין בעיתונות הבריטית 1985
* פרס קפלן מהמכון לפריון העבודה והייצור, 1994

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עודד ניר** בוויקישיתוף
* What are Production Diseases, and How do We Manage Them?, "What are Production Diseases, and How do We Manage Them?" By Oded Nir Markusfeld", 2003
* עודד ניר, באתר אפימילק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר אריה גילאי, אתר הצנחנים
2. ↑  משק הבקר והחלב
3. ↑  מיכאל ואן סטרטן, מחלקת רפואת עדר ואפידימיולוגיה
4. ↑  פיתוח מודל סימולציה סטוכסטי לאומדן נזק כלכלי ברפת החלב הישראלית
5. ↑  Eliezer Aizinbud, D.V.M, Ph.D, THE PRACTICE OF BODY CONDITION SCORES OF DAIRY COWS IN ISRAEL, afimilk
6. 1 2 3  רונית ורדי, ‏המדינה משוגעת, הפרה לא, באתר גלובס, 13 ביוני 2002
7. ↑  ד"ר עודד ניר, סיום תפקידי כמנהל השירותים הווטרינריים
8. ↑  יהודית יהב, חוזרים לדגים, באתר ynet, 22 בדצמבר 2003
9. ↑  עודד ניר, גיל כץ ולירון ראובני, חיזוי מוקדם של תחלובות שלמות בעזרת אפילאב
10. ↑  Lecture giving by Dr. Oded Nir (Markusfeld), Youtube
11. 1 2  Demeter, Dairy and Beef
**וולגה גא"ז 21** (ברוסית: **Во́лга ГАЗ-21**) היא מכונית נוסעים סובייטית שיוצרה במפעל גא"ז בעיר ניז'ני נובגורוד במהלך השנים 1956-1970. במהלך תקופה זו יצאו מקו הייצור כ-640 אלף מכוניות. בשנות ה-60 היא הייתה מכונית הנוסעים היוקרתית בברית המועצות ועליה נסעו מנהלי מפעלים, פקידי ממשל בכירים, אנשי תרבות ידועים ועוד. דגם זה היה הראשון בסדרה של מכוניות שנקראו כולן **וולגה**, ויוצרו עד 2010.

רקע
---

החל משנת 1946 מפעל גא"ז החל בייצור מכוניות מדגם פובדה. בתחילת הייצור זו הייתה מכונית מתקדמת לתקופתה, אך בשנות ה-50 התכנון היה מיושן. לכן הוחלט על מעבר לדגם מתקדם.

עבודות תכנון הדגם החדש החלו בשנת 1951. כבר מהתחלה הוחלט להקטין את קוטר הגלגלים מ-16 ל-15 אינץ' ועל ידי כך להגדיל את הנפח הפנימי. המכונית הייתה צריכה להתמודד עם מצב הכבישים הירוד בברית המועצות והעדר רשת מוסכים רחבה עם כוח אדם מנוסה. כתוצאה מכך בתכנון שולבו פתרונות טכניים מיושנים אף לתקופה של שנות ה-50 לצד פתרונות מתקדמים. עיצוב הדגם היה מתקדם לשנים 1953-54, כאשר המכונית תוכננה, אך לקראת שנת 1958, כאשר יצאה לשוק, העיצוב כבר היה מיושן. לקראת סוף תקופת ייצורה, בסוף שנות ה-60 העיצוב לא ענה לסטנדרט המקובל.

התכנון מבוסס בעיקר על ניסיון אמריקאי ולכן המכונית תוכננה כמכונית כבדה יחסית אך אמינה.

למכונית תוכנן מנוע חדש. לראשונה בברית המועצות, הותקנה במכונית זו תיבת הילוכים אוטומטית, אולם בעקבות תרבות תחזוקה ירודה ייצור מכוניות עם תיבה זו הופסק בשנת 1962.

סימן היכר של הדגם - צבי על מכסה המנוע - החל להופיע רק בשנת 1962 והותקן על כרבע מכלל המכוניות שנבנו. המכונית צרכה כ-13.5 ליטר בנזין ל-100 ק"מ, ובנסיעה עירונית אף יותר מכך. צריכה זו אומנם גבוהה אך לא חריגה למכוניות בנפח מנוע דומה שתוכננו בשנות ה-50. למנוע היו 75 כוח סוס בלבד ובהתחשב במשקל המכונית היא יכלה להגיע ל-130 קמ"ש בלבד. לצורכי שרותי הביטחון הסובייטיים נבנו מכוניות עם מנוע 8 צילינדרים והם היו מסוגלים להגיע למהירות של 170 קמ"ש.

המכונית הייתה מכונית הנוסעים הסובייטית הראשונה שהגיעה לרמה משמעותית של מכירות לאירופה ובמיוחד בבלגיה. חלק מהמכוניות הורכבו במפעל באנטוורפן. מכוניות אלו השתמשו בחלקן במנוע דיזל.

היסטוריית ייצור
---------------

המכוניות הראשונות נבנו בשנת 1955. הייצור הסדרתי החל ב-10 באוקטובר 1956 אך עד לסוף שנה נבנו 5 מכוניות בלבד. מעשית הייצור הסדרתי החל בשנת 1957.

* הסדרה הראשונה הייתה בייצור עד לשנת 1959 ובסך הכול נבנו כ-30 אלף מכוניות.
* הסדרה השנייה הייתה בייצור עד לשנת 1962 ובסך הכול נבנו כ-140 אלף מכוניות.
* הסדרה השלישית הייתה בייצור עד לשנת 1970 ובסך הכול נבנו כ-470 אלף מכוניות.

ההבדלים בין הסדרות היו בעיקר בעיצוב אך גם בשיפורים טכניים שונים. במחצית שנות ה-60 נשקלה תחילת ייצור של הסדרה הרביעית, אך התוכניות לא מומשו.

ראו גם
------

* וולגה שחורה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולגה גא"ז 21** בוויקישיתוף
* מידע על המכונית
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**עמית גילוץ** (נולד ב-25 ביולי 1983 בבאר שבע) הוא מלחין ופסנתרן ישראלי.

קריירה
------

גילוץ החל את לימודי הפסנתר בגיל 12 אצל מינה עוז. גילוץ הוא בוגר התיכון למדעים ואומנויות בירושלים, שם למד קומפוזיציה אצל אנדרה היידו, מיכאל וולפה ובת-שבע רובינשטיין. למד פסנתר בכיתת הפרופסור ואדים מונסטירסקי, ושירת כמוזיקאי מצטיין בצה"ל. את לימודי התואר הראשון בקומפוזיציה החל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל ינעם ליף, ואצל מרק קופיטמן. במקביל, עושה עמית תואר בניצוח אצל יבגני צירלין.

השתתף בכיתות אמן בקומפוזיציה בביירוית, גרמניה (פרופסור פיטר מיכאל האמל, המבורג) בבראזה, רומניה (פרופסור דואינה רוטרו, בוקרשט), וברואיומו, צרפת (פרופסור בריאן פרניהו, סטנפורד, פרופסור מיכאל ז`ארל, ז`נבה).

יצירותיו בוצעו על ידי גופים רבים בארץ ומחוצה לה, והן מוקלטות ומשודרות בקול המוסיקה. בשנת 2005 הוזמן לכתוב יצירה לתזמורת קאמרית על ידי אנסמבל סולני תל אביב ומנצחם ברק טל. על ביצוע היצירה, "חושך לבן", זכו מבצעיה בפרס שר החינוך והתרבות לביצוע יצירה ישראלית לשנת 2005.

זכה בפרסים הבאים: פרס ראשון בתחרות הקומפוזיציה הבינלאומית שעורך המרכז למוזיקה בלמיה, יוון (2004), פרס ראשון בתחרות למלחינים ע"ש חנה ידור-אבני שערכה האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (2006), וכן בפרס ראש האקדמיה לשנת 2005.

זוכה במלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל בקומפוזיציה ברציפות מאז 1999.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד אמיר מנדל, הוא עזב את המוזיקה כדי להיות דובר "בצלם". כעת הוא חוזר ליצירה שלו, באתר הארץ, 13 במרץ 2019