recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
רקדני ממבו
**ממבו** (בספרדית: **mambo**) הוא ריקוד וסגנון מוזיקלי אפרו-קובני. מקור הממבו בפולחנים של כתות, שמוצאן בממלכת קונגו.

הממבו פותח בקובה, בשנות ה-30 של המאה ה-20 בהשראת הדאנזון והסון. פירוש השם ממבו בשפה המדוברת בקונגו הוא "שיח עם האלים", ושמו מייצג את חופש התנועה ומורכבות הצעדים האופיינית לריקוד. בז'אנר זה לא נקבעה חוקיות של תנועות והוא דרש זריזות ומיומנות, על כן היה קשה מאוד ללימוד. הממבו תואר על ידי מעריציו כריקוד שבו התנועה היא חלק בלתי נפרד מהמלודיה.

יסודות הריקוד פותחו על ידי מהגרים מהאיטי, שהגיעו לקובה אחרי המהפכה בארצם, שילוב של מוזיקת הסווינג והמוזיקה הקובנית, הפיק קצב ייחודי ונוצר ריקוד חדש.

ריקוד הממבו משויך לפרץ פרדו, שהציג אותו לראשונה במועדון הלילה "לה טרופיקנה" בשנת 1943, בהוואנה, ומאז מנהלי להקות נוספים כמו טיטו רודריגז, פאפי קאמפו, טיטו פוואנטה, מחיטו וחוויאר פיתחו סגנון משלהם ונתנו תנופה למה שכונה "שיגעון הממבו". מוזיקת הממבו תפסה תאוצה ב-1947 והתחילה להתנגן בכל המועדונים. מדריכי ריקודים הסכימו שזה אחד מהריקודים היותר קשים מבין הסגנונות של הסלסה ומשום כך שיגעון הממבו לא החזיק זמן רב וריקוד הממבו הוגבל במידה רבה לרקדנים מתקדמים.

הממבו הוביל להתפתחות של הצ'ה צ'ה צ'ה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממבו** בוויקישיתוף
* Mambo Mania (באנגלית)
* סוגי ריקודים קלאסיים. סגנונות ריקוד: רשימה. סגנונות של ריקוד מודרני (אורכב 09.06.2020 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  D. F. Garcia, Going Primitive to the Movements and Sounds of Mambo, **The Musical Quarterly** 89, 2006-12-01, עמ' 505–523 doi: 10.1093/musqtl/gdm006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4208648-6
* NKC: ph224392

 |
**טבח כרנתינא** (בערבית: مجزرة الكرنتينا, מג'זרת כרנתינא) הוא טבח שהתרחש במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית ב-18 בינואר 1976.

כרנתינא הייתה שכונת עוני בביירות, הממוקמת מזרחית לנמל וחולשת על שני גשרים שחיברו בין מזרח הבירה הנוצרית לאזורים הנוצרים בהר הלבנון ובין מזרח ביירות לנמל ג'וניה, דרכו זרמה תחמושת לפלנגות. אש"ף הקים מחנה אימונים בשכונה, בה מרבית התושבים כלל לא היו פלסטינים - מרביתם היו עובדים זרים כורדים וארמנים שעבדו בנמל. ביולי 1975 התגוררו כ-3,000 איש בשכונה שהייתה אז חרבה, בגלל מלחמת האזרחים. בתחילת ינואר 1976 היו הכוחות המוסלמים במתקפה נגד הנוצרים ועלה חשש שחיבור בין הכוחות בכרנתינא ובנבעה יביא לכיתור הנוצרים בביירות.

במסגרת המגמה שרווחה במלחמת האזרחים בלבנון, של השתלטות על שטחים בעלי זהות עדתית וחיסול המובלעות העדתיות האחרות באותו השטח, תקפו מיליציות נוצריות, בתמיכה סורית את השכונה. ב-4 בינואר 1976 הטילו המיליציות הנוצריות יחד עם חיילי צבא לבנון נוצריים, מצור על השכונה. השכונה הופגזה במרגמות, אולם אנשי אש"ף סירבו לאפשר לתושבי השכונה לעזוב. 

במשך שלושה ימים נמשכו הקרבות, וגבו את חייהם של רבים. בסופו של דבר, השתלטו המיליציות הנוצריות על השכונה. הלחימה וההריגות גם התפשטו לרובע השכן מסלח', ומרבית בתי שתי השכונות שוטחו בדחפורים והועלו באש. לטענת הפלסטינים היו חלק מהפלנגיסטים מסוממים כשהם השליכו רימונים לתוך בתי מגורים, ירו בגברים שנקרו בדרכם, אנסו נערות ושדדו תכשיטים וזהב. בעקבות הפסקת אש פונו הכוחות הנוצרים מכרנתינא ב-1 בפברואר 1976.

מספר ההרוגים
------------

החוקר ויליאם האריס, העריך כי מספר הקורבנות עמד על 1,500 פלסטינים ושיעים. הנוצרים טוענים שמרבית ההרוגים בקרבות היו לוחמי אש"ף, שלעיתים מנעו מהאזרחים המבוהלים לעזוב את השכונה במהלך הלחימה.

השלכות
------

רבים טוענים כי טבח זה היה המניע לטבח הפלסטיני בדאמור, שהתרחש יומיים לאחר מכן. שני האירועים, בסופו של דבר, גרמו לעזיבתם של לבנונים מוסלמים ונוצרים רבים את מקום מגוריהם בביירות, ולעבור לאזורים שנשלטו על ידי המיליציות העדתיות שלהם. עזיבה זו, גרמה לפילוגה של ביירות לחלק מזרחי, בו חיו הנוצרים ולחלק המערבי, בו חיו המוסלמים.

זמן מה לאחר הטבח הוקמה בכרנתינא מפקדת המיליציה הנוצרית המאחדת הכוחות הלבנוניים. במקום ערכו לוחמי הכוחות חקירות אכזריות. כ-2,000 עד 3,000 איש ששרדו את החקירות נורו והושלכו לבורות קבורה גדולים בפאתי כרנתינא. בשנות ה-80 הועברו העצמות לוואדי בקרבת הכפר סכינתא, המקום כונה מאז "עמק הגולגולות".

לקריאה נוספת
------------

* **למות בבירות** - אדם ארנון, הוצאת אסטרולוג 2007. (ראו עמ' 57-58)

* William Harris, Faces of Lebanon. Sects, Wars, and Global Extensions (Markus Wiener Publishers, Princeton, USA 1996).

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוטפי קולונל מורגן נתנו ארכה, דבר, 11 ביולי 1975
2. ↑  קאהיר: נתערב מיד אם תתערב ישראל בלבנון, דבר, 13 בינואר 1976
3. ↑  כוחות השמאל בלבנון, דבר, 18 בינואר 1976
4. ↑  צבא לבנון נסוג, דבר, 21 בינואר 1976
5. ↑  ג'ונבלט מזהיר: הנוצרים יחדשו המלחמה בלבנון, דבר, 2 בפברואר 1976

| אירועים מרכזיים במלחמת האזרחים בלבנון |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| השבת השחורה • טבח כרנתינא • טבח דאמור • טבח שכא • טבח תל א-זעתר • טבח עישייה • טבח סברה ושתילה • יום הסכינים הארוכות • מלחמת ההרים • מלחמת המחנות |

 |
**מלכה לב אדום** הוא סרט סטודנטים ישראלי משנת 1996 שבויים על ידי אתגר קרת ורן טל, עם שי אביבי ודנה מודן בתפקידים הראשיים.

הסרט הוא הראשון בסדרת "סיפורים קצרים על אהבה" שהפיק חגי לוי ושודרו בטלוויזיה.

הסרט זכה בפרס דרמת הטלוויזיה של השנה בטקס פרסי אופיר לשנת 1996.

תקציר העלילה
------------

פיץ' (שי אביבי) הוא בעל מסגריה קטנה ברום תל אביב שם הוא עובד עם עוזרו העצלן מירון בנדימן (גל זייד).

לרגל יום הולדתה של חברתו מלכה, הוא קונה לה זר פרחים והולך למקעקע שבתוב (נח שלו) שמקעקע על זרועו לב אדום גדול והכתובת "מלכה לנצח".

כשהוא מגיע לדירתם הוא מוצא אותה מקיימת יחסים עם גבר. הוא זורק את הזר, מתחיל להסתובב ברחובות ונתקל בבעלת חנות פרחים בשם מלכה (דנה מודן). הם נפגשים שוב בפאב של דודי פולמן (משה פרסטר) ומתפתח ביניהם רומן קצר שכולל יחסים אינטימיים אבל מלכה מתנתקת בסוף לאחר שהיא מביטה בקעקוע וחושבת שפיץ' עדיין קשור ל"מלכה" הקודמת.

קובי קומבינה (גיל קופטש) מארגן בשכונה "ערב כישרונות אלטרנטיבית" שהזוכה בו יזכה בכרטיס טיסה לניו יורק. פיץ' שר בעברית את "המנון לאהבה" של אדית פיאף מלווה בשני גיטריסטים (בועז רימר ויוסף אל דרור), מירון יורק אש ממאתך, אברם קדבראם (גבי שושן) מפגין קסמים, דודי שובר בקבוקים על מצחו, בליין ( נמרוד קרת) "מנגן" בטפיחות על לחייו ועוד.

לבסוף נשאר פיץ' שוב בודד ובוהה על עתידו.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| שי אביבי | פיץ' |  |
| דנה מודן | מלכה |  |
| גל זייד | מירון בנזימן |  |
| משה פרסטר | דדי פולמן | בעל פאב |
| גיל קופטש | קובי קומבינה | בליין |
| גבי שושן | אברם קדאברם | קוסם |
| יוסף אל דרור | גיטריסט |  |
| בועז רימר | גיטריסט |  |
| נח שלו | שבתוב | מקעקע |
| שירה גפן | איזדורה | בליינית |
| נמרוד קרת | בליין |  |
| אפרים קרת | קבצן |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* "מלכה לב אדום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מלכה לב אדום", באתר אידיבי
* "מלכה לב אדום", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מלכה לב אדום, בארכיון הסרטים הישראלי
**פרנק פיטרסון** (באנגלית: **Frank Peterson**; נולד ב-29 בדצמבר 1963) הוא מפיק מוזיקלי גרמני הידוע בעבודתו עם אניגמה ואמנים כמו שרה ברייטמן, עפרה חזה, גרגוריאן, פרינססה ואנדראה בוצ'לי באלבומו הבין-לאומי הראשון, *Romanza*.

קריירה
------

פיטרסון נולד בהמבורג. כילד, הוא לימד את עצמו לנגן על פסנתר וכלי מקלדת, והמשיך לעבוד בחנות מוזיקה. כאן הוא פגש את מייקל קרטו והפך לקלידן הראשי של סנדרה, והופיע באופן בולט בלהיט שלה "(I'll Never Be) Maria Magdalena". הוא היה חבר בלהקה של סנדרה במשך מספר שנים נוספות, ואז עבר לאיביזה. בעודו שם, הוא הפך להיות מעורב בפרויקט החדש של קרטו, אניגמה, בשם הבדוי פ. גרגוריאן. פיטרסון תרם רבות להפקת ויצירת אלבום האולפן הראשון של הפרויקט, *MCMXC a.D.*, וכתב מספר רצועות.

הוא עזב את הפרויקט ב-1991 והמשיך לעבוד עם גרגוריאן, פרויקט מוזיקלי שייסדו במשותף תומאס שוורץ ומתיאס מייסנר. השירה הנשית לאלבום זה סופקה על ידי האחיות מארץ עוץ – צמד שהורכב מבריז'יט פרויד וסוזנה אספלטה, שהייתה נשואה לפיטרסון באותה תקופה. זמן קצר לאחר מכן, הוא פגש את הסופרן האנגלייה שרה ברייטמן ושיתף איתה פעולה באלבומי הסולו שלה מ-*Dive* ועד *Symphony*. פיטרסון הפיק לברייטמן שירים רבים כדוגמת "I Will Be with You (Where the Lost Ones Go)", "Pasión" ו-"Fly to Paradise".

פיטרסון שיתף פעולה עם גרגוריאן בשנית בהמשך הקריירה שלו, בעיקר ביצירת מזמורים גרגוריאניים. ההשראה של פיטרסון, כפי שהצהיר בריאיון, הייתה "המילניום החדש המתקרב וההיבט הרוחני שלו". בשנת 1997 שיתף פיטרסון פעולה עם הזמרת הישראלית עפרה חזה, בהפקת אלבומה האחרון, *Ofra Haza*.

אמנים אחרים שפיטרסון עבד איתם כוללים את פרינססה, קרולין פורטנבכר, ויולט וסינסואל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנק פיטרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פרנק פיטרסון, באתר AllMusic (באנגלית)
* פרנק פיטרסון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פרנק פיטרסון, באתר Discogs (באנגלית)
* פרנק פיטרסון, באתר SecondHandSongs
* פרנק פיטרסון, באתר DNCI

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Frank Peterson Biography - German music producer (born 1963), pantheon.world (באנגלית)
2. ↑  *Sandra - (I'll Never Be) Maria Magdalena* (באנגלית), 1985, נבדק ב-2023-08-10
3. ↑  *Enigma - MCMXC a.D.* (באנגלית), 1990, נבדק ב-2023-08-10
4. ↑  *Symphony*, 2008-01-01, נבדק ב-2023-08-10
5. ↑  Release group "I Will Be With You" by Sarah Brightman - MusicBrainz, musicbrainz.org
6. ↑  *Sarah Brightman & Fernando Lima - La Pasion REAL HD HIGH DEFINITION*, נבדק ב-2023-08-10
7. ↑  *Fly To Paradise*, נבדק ב-2023-08-10
8. ↑  Gregorian Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית)
9. ↑  *Ofra Haza - Ofra Haza* (באנגלית), 1997, נבדק ב-2023-08-10

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 4080751
* CiNii: DA14888425
* GND: 134483073
* ISNI: 0000 0000 8448 4057
* LCCN: nb99179416
* MusicBrainz: 459e2c67-58db-47a2-a085-c8bdc2c17a43
* NKC: xx0147643
* SNAC: w6sk7bw8
* VIAF: 43801126
* WorldCat: lccn-nb99179416

 |
**ח'אן ארנבה** (בערבית: **خان أرنبة**) היא עיירה בדרום סוריה, חלק מנהלית ממחוז קוניטרה בגולן הסורי. העיירה ממוקמת מחוץ לאזור בו יושב כוח הפיקוח על ההפרדה של האומות המאוחדות. היישובים הסמוכים כוללים את סאסא' מצפון מזרח, קוניטרה מדרום מערב, ג'ובטה אל-ח'שאב מצפון מערב, וכן הכפרים הצ'רקסים ביר אל-עג'ם ובריקה מדרום. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סוריה, חאן ארנבה מנתה כ-7,375 תושבים במפקד האוכלוסין של 2004 (טרום מלחמת האזרחים בסוריה).

היסטוריה
--------

### קרב ח'אן ארנבה במלחמת יום הכיפורים

ב-11 באוקטובר 1973, כחלק ממלחמת יום הכיפורים ולאחר בלימת הצבא הסורי ברמת הגולן, הוחלט בצה"ל להעביר את הלחימה לשטח סוריה. אוגדה 210, בפיקודו של אלוף דן לנר, תקפה מאזור קוניטרה מזרחה, ויועדה לכבוש את ח'אן ארנבה.

התכנית דרשה מאוגדה 210 לנוע במהירות ולפרוץ דרך ההגנות הסוריות. ההתקפה החלה בשעה 13:00, וכללה ריכוך ארטילרי מקדים. הכוחות הישראליים נתקלו בהתנגדות עזה באזור ח'אן ארנבה. הסורים הפעילו אש ארטילרית כבדה, טנקים שירו מעמדות חפורות וחוליות נ"ט ניידות, שהפכו את התקדמות צה"ל לאתגר גדול.

חטיבה 179 בפיקוד אל"ם רן שריג, שהובילה את ההתקפה, נתקלה במתחם מבוצר ומוכן היטב. החטיבה ספגה אש כבדה ואיבדה את מרבית הטנקים שלה, אך טנקים בודדים הצליחו להגיע לח'אן ארנבה. בשעה 15:00 הוטלה למערכה חטיבה 679 תחת פיקודו של אל"ם אורי אור. יחד עם חטיבה 679 הצליחו הכוחות להשתלט על אזור ח'אן ארנבה עד הערב ולכבוש אותו.

ב-12 במרץ 2024 כחלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל פרסם דובר צה"ל תקיפת אווירית של תשתיות צבאיות של צבא סוריה אשר היו בשימוש ארגון הטרור חזבאללה בח'אן ארנבה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרב ח'אן ארנבה, באתר yomkipurwar.mod.gov.il, ‏10 בנובמבר 1973
2. ↑  המאבק הנעלם: הקרב בחאן ארינבה שצמרת הצבא התאמצה להסתיר, באתר מעריב אונליין, 25 בפברואר 2017
3. ↑  צה"ל תקף תשתיות של צבא סוריה בהם פעל חיזבאללה, באתר מעריב אונליין, 12 במרץ 2024
**כריסטופר ג'ון "כריס" וייץ** (באנגלית: **Christopher John "Chris" Weitz**, נולד ב-30 בנובמבר 1969) הוא מפיק, תסריטאי, במאי ושחקן קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי. ידוע בעיקר בשל עבודתו עם אחיו, הבמאי פול וייץ, על סרטים כגון "אמריקן פאי", "רווק פלוס ילד" ו"חיים טובים יותר".

ביוגרפיה
--------

וייץ נולד בניו יורק שבארצות הברית למשפחה יהודית בעיקרה, אם כי סבתו מצד אמו קתולית. החל את הקריירה שלו כשותף לכתיבת הסרט עבודת נמלים. ב-1999 ביים והפיק יחד עם אחיו את הסרט אמריקן פאי אשר נחל הצלחה קופתית. כריס השתתף בתור מפיק שותף בשני סרטי ההמשך שיצאו לאחר מכן. ב-2002 עבד שוב עם אחיו על הסרט רווק פלוס ילד אותו כתב וביים. הסרט הניב לשניים מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. וייץ הפיק מספר סרטים אשר בוימו על ידי אחיו וביניהם בחברה טובה ואמריקן דרימז.

ב-2007 נבחר וייץ לביים את העיבוד לספר הראשון בסדרת חומריו האפלים של פיליפ פולמן. וייץ פרש במהלך העבודה על הסרט אך לאחר מכן החליט להמשיך לעבוד עליו. בסרט כיכבו ניקול קידמן וסם אליוט ולאחר יציאתו הוא קיבל ביקורות מעורבות למרות שהכניס למעלה מ-300 מיליון דולר ברחבי העולם. 

בדצמבר 2008 אושר כי וייץ החל לעבוד על הסרט דמדומים 2: ירח חדש אשר מבוסס על ספרה של סטפני מאייר. הסרט זכה להצלחה רבה ושבר שיאי הכנסות ביום הראשון ליציאתו. הסרט הכניס קרוב לשלוש מאות אלף דולר בשבוע הראשון ליציאתו.

בינואר 2011 יצא סרטו של וייץ אשר נקרא חיים טובים יותר בכיכובו של דמיאן ביצ'יר. בימים אלה עובד וייץ על עיבוד ספרי אלריק ממלניבונה של הסופר מייקל מורקוק.

חיים אישיים
-----------

וייץ נולד בניו יורק, בנה של השחקנית סוזן קוהנר ומעצב האופנה ג'ון וייץ. יש לו אח, פול וייץ, אשר גם הוא במאי במקצועו. וייץ למד בלונדון וסיים תואר בקיימברידג'. וייץ נשוי למרצדס מרטינז ולהם ילד אחד, סבסטיאן.

פילמוגרפיה
----------

**כריס ופול וייץ:**

* 1999: אמריקן פאי
* 2001: בחזרה לכדור הארץ
* 2002: רווק פלוס ילד
* 2023: אבי החתן (בתור מפיקים)

**כריס וייץ:**

* 2007: מצפן הזהב
* 2009: דמדומים 2: ירח חדש
* 2011: חיים טובים יותר

**משחק:**

* 1999: אמריקן פאי
* 2005: מר וגברת סמית'
* 2006: הרעיונות המגניבים של ביקפורד שמקלר

**כתיבה:**

* 1998: עבודת נמלים
* 2000: הפרופסור המטורף 2
* 2002: רווק פלוס ילד
* 2007: מצפן הזהב
* 2022: פינוקיו
* 2023: *The Creator*
* TBA:‏ *They Listen*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריס וייץ** בוויקישיתוף
* כריס וייץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* כריס וייץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* כריס וייץ, באתר AllMovie (באנגלית)
* כריס וייץ, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* כריס וייץ, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* כריס וייץ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450358305171
* BIBSYS: 3037683
* BNE: XX1452200
* BnF: cb14145309v (data)
* CANTIC: a11998155
* CiNii: DA14149920
* GND: 133562077
* ISNI: 0000 0001 0939 5457
* LCCN: no2003049131
* NDL: 001274673
* NKC: hka2010582682
* NLA: 53187843
* NLG: 314673
* NLK: KAC201314186
* NLP: a0000002128634
* NTA: 237271133
* RERO: 02-A009173099
* SNAC: w6pk1bpc
* SUDOC: 13213134X
* Trove: 1533848
* ULAN: 500470426
* VIAF: 119975667
* WorldCat: lccn-no2003049131

 |
**מנחם ינקוביץ** (23 באפריל 1932 - 6 ביוני 1967), היה חייל צבא הגנה לישראל, מקבל עיטור המופת.

נולד למשה ואיטה ביום י"ז בניסן ה'תרצ"ב (23 באפריל 1932) בעיר שטפנשטה ברומניה. המשפחה עלתה לארץ בשנת 1948. אחרי שעבר מנחם את מחנות המעצר בקפריסין הגיע לארץ שם התחיל ללמוד במשק הפועלות בחדרה. מנחם היה במסגרת עליית הנוער עבד כמחסנאי בבית האריזה של "תנובה אכספורט" שם.

בצה"ל
-----

גויס לצה"ל בחודש אפריל 1950 שם שירת בחיל ההנדסה. מדי פעם היה נקרא לשירות מילואים. 

ערב מלחמת ששת הימים נקרא לדגל ובקרב על ג'נין שימש כחובש פלוגתי. ביום השני לקרבות, כ"ז באייר ה'תשכ"ז (6 ביוני 1967), הוא פעל עם פלוגתו במשימת חילוץ צוותי טנקים שהיו נתונים להתקפות שריון וחיל רגלים ירדני. באותו קרב זינק פעמים מספר מהזחל"ם תחת אש מדויקת ויעילה ותוך חירוף נפש פנה לפצועים, חבש וטיפל בהם, והמשיך בפעולה זו עד שנפגע מטנק אויב - ונפל. 

הניח אשה וילד; בנפלו הייתה אשתו בהריון. 

הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בעפולה ולאחר זמן הועבר לבית הקברות הצבאי בנתניה. 

צוין לשבח על ידי אלוף פיקוד הצפון על אומץ לב ומסירות למופת. ב"ספר הגבורה" בהוצאת אגודת העיתונאים תל אביב וניצולי ברגן בלזן, תואר קרב הגבורה שלו. בחוברת "לזכרם" לזכר גיבורי עוצבת "ברק" בהוצאת חבריו לנשק ואף בחוברת "לוחמי ההנדסה בגבורתם" הונצח שמו. עמוד עליו ועל פרטים מחייו נמצא ב"תהילת נצח לבני נתניה שנפלו על משמרתם". כן הונצח שמו בספר "אנשי הפלדה".

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של ינקוביץ, מנחם ("מני"), באתר "יזכור" של משרד הביטחון
**עבדולקאדיר אומור** (בטורקית: **Abdülkadir Ömür**; נולד ב-25 ביוני 1999 בצ'ארשיבאשי שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת האל סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת טורקיה.

קריירת מועדונים
---------------

אומור גדל במחלקת הנוער של טרבזונספור. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הטורקית, ובסך הכל ערך 175 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 22 שערים. הוא זכה עם המועדון באליפות טורקיה, בגביע הטורקי ובסופר קאפ הטורקי.

ב-1 בפברואר 2024 חתם על חוזה לשלוש שנים וחצי בהאל סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-10 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לסוונסי סיטי במסגרת המחזור ה-31 בליגה לעונת 2023/2024.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-30 במאי 2019 ערך אומור את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בניצחון 2-1 על נבחרת יוון במשחק ידידות.

אומור נכלל בסגל נבחרת טורקיה לטורניר יורו 2020 בשנת 2021, אך לא שיחק בטורניר.

תארים
-----

טרבזונספור
* אליפות טורקיה (1): 2021/2022
* הגביע הטורקי (1): 2019/2020
* הסופר קאפ הטורקי (1): 2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ömür signs for Hull City באתר הרשמי של האל סיטי, 1 בפברואר 2024 (באנגלית)
2. ↑  A Millî Takımın nihai kadrosu açıklandı באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הטורקית, 1 ביוני 2021 (בטורקית)
**סרטי יאקוזה** (ביפנית: **ヤクザ映画**) הם סוגה קולנועית יפנית פופולרית שעוסקת בחייהם ומעשיהם של היאקוזה, המכונה גם המאפיה היפנית.

רקע וסגנון
----------

סרטי היאקוזה היו פופולרים במיוחד בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה שהתאפיינה בהתפתחות מרשימה של המודרניזציה כמו גם חדירתה של תרבות המערב וגם תקופת המיתון האחרונה, שהייתה תקופה של חששות לגבי עתידה של יפן. על המצע הלא-בטוח של שתי תקופות אלו צמחו סרטי היאקוזה אשר טיפחו מיתוס של אנשי המאפיה שהופכים מאנשי פשע לדמות הרואית, ממשיכת דרכם של הסמוראים, שריד אחרון מן המאמינים בערכי יפן הטהורים, החיה בהתרסה בשולי החברה ונאבקת בחברה המודרנית ביפן. הסרטים טיפחו מיתוס של דמות אידיאלית המגינה על החברה מנוכלים וזרים, זרים במקרה זה מתייחס בעיקר על חיילים אמריקאים המוצגים כפרועים במיוחד. למעשה, את המיתוס ההירואי הזה של גיבורי מאפיה בעלי ערכים ועקרונות, טיפחו אנשי המאפיה בעצמם, בעזרתם של סופרים פופולרים.

הסרטים היו נפוצים במיוחד בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, כשסרטי הסמוראים החלו להראות מיושנים ורשמיים מדי, והיוו תחליף מודרני לדמות הסמוראי מן העבר.

נינקיו אייגה
------------

נינקיו אייגה, או "סרטי אבירים" היו הסוג הראשון של סרטי היאקוזה. רובם הופקו על ידי טואי, בשנות ה-60. גיבור הסרט, לבוש תמיד קימונו, מוצג כדמות נערצת החיה שלא במסגרת החוק וקרועה בין הערכים הסותרים של חובתה ורגשותיה האישיים.

Jitsuroku eiga
--------------

בשנות ה-70, זן חדש של סרטי יאזוקה הופיע: סדרות ה-Jitsuroku, או דוקודרמה. סרטים אלו התבססו על סיפורים אמיתיים, וצולמו בסגנון דקומנטרי, עם מצלמת וידאו ידנית. הסגנון הזה היה פופולרי למדי.

אחריתו של הז'אנר
----------------

בשנות ה-90 ירדה הפופולריות של ז'אנר זה. נכון לתחילתם של שנות האלפיים, רובם מיוצרים בסגנון סרטי ניצול - תקציב נמוך ודגש על מהירות ההפקה. יוצא מן הכלל הם סרטיו המוערכים של טקאשי קיטאנו, אשר סרטי היאזוקה שלו מוכרים ברחבי תבל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  jingai
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
פרמטרים [ שם בשפת המקור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

תחנת האוטובוסים ברח' סולטאן סולימאן בירושלים המזרחית**חברת הנסיעות המאוחדת** (בערבית: **شركة السفريات الموحدة**; שרכת א-ספריאת אל-מווחדה) הוא איחוד של שבעת חברות תחבורה ציבורית של מזרח ירושלים.

היסטוריה
--------

עד שנת 2004 שררה אנדרלמוסיה בקוי התחבורה הציבורית בשכונות הערביות במזרח העיר. עשרות חברות פרטיות ומשפחתיות הפעילו קווים בלתי סדירים או סדרים למחצה, בלא פיקוח נאות ובכלי רכב מיושנים. בשנת 2004 הגדירו עיריית ירושלים, משרד התחבורה ותוכנית אב לתחבורה ירושלים פרויקט לאיחוד של החברות למסגרת של חברה מאוחדת (شركة السفريات الموحدة, שרכת א-ספריאת אל-מווחדה, "חברת הנסיעות המאוחדת") ובה חמש חברות-בנות, המופעלות לפי זיכיון. יחד עם נציגי האוכלוסייה תוכננו ונקבעו מסלולים קבועים. כן נקבעו מספרי קווים ותדירות (גבוהה יחסית) וניתנו זיכיונות הפעלה לפי מכרז. החברה מפעילה צי של מיניבוסים שנרכשו בסיוע משרד התחבורה. המיניבוסים צבועים באופן אחיד בתבנית פסים ירוק-לבן (לקווים פנים-עירוניים) או כחול-לבן (לקווים כפריים/פריפריאליים) ונקראים בעגה המקומית "זברות" או "אוטובוס ערבי". קווי הנסיעה של מזרח ירושלים נמצאים תחת פיקוח משרד התחבורה, ונעשה בהם שימוש ברב קו. 

מרכז ההפעלה הוא התחנה המרכזית של מזרח ירושלים שלה שני מסופים סמוכים: האחד ברחוב סולטאן סולימאן, ממזרח לגן הקבר, בין שער שכם ושער הפרחים המיועד בעיקר לקווים הבין-עירוניים, והשני בדרך שכם ממערב לגן הקבר המשמש את הקווים העירוניים. בנוסף פרושות ברחבי מזרח העיר עשרות תחנות אוטובוס תקניות, חלקן משותפות עם קווים של חברות אחרות כמו "אגד" ו"סופרבוס". הקווים נוסעים בעיקר בכבישים העירוניים והכפריים של מזרח ירושלים, אך גם בדרך חברון וכביש מספר 1 (שדרות בר-לב) וכן בשכונות "קו תפר" כמו גבעה הצרפתית ותלפיות מזרח. הקווים נחשבים לנוחים ויעילים ורוב תושבי האזור מעדיפים אותם על פני הסעות פיראטיות , שנתח השימוש בה ירד מאוד. גם ציבור קטן של יהודים משתמש בתחבורה ציבורית זו, בעיקר בשבת

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של חברת הסעות ירושלים-רמאללה
* אתר האינטרנט הרשמי של חברת הסעות ירושלים-אבו-תור-ענאתא
* אתר האינטרנט הרשמי של חברת הסעות ירושלים-המרכזי
* אתר האינטרנט הרשמי של חברת הסעות ירושלים-הר הזיתים
* אתר האינטרנט הרשמי של חברת הסעות ירושלים - עיסאוויה מחנה שעפאט
* אתר האינטרנט הרשמי של חברת הסעות ירושלים-דרום
* אתר האינטרנט הרשמי של חברת הסעות ירושלים-צור באהר

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיה חושן, מערכת התחבורה הציבורית במזרח ירושלים באתר מכון ירושלים למחקרי מדיניות – ירושלים במספרים
2. ↑  אלי אושרוב, קווי 67': כך התייעלה התחבורה הציבורית במזרח ירושלים, באתר nrg‏, 17 בפברואר 2010
3. ↑  Coexistence Training, jerusalempeaceseeker, ‏29 באוגוסט 2011
גנרל **היינריך קרייפה** (בגרמנית: **Heinrich Kreipe**) ‏ (5 ביוני 1895 – 14 ביוני 1976), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונחטף על ידי סוכני SOE בריטיים ופרטיזנים יווניים בעת שירותו בכרתים.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

קרייפה נולד ב-5 ביוני 1895 בנידרשפייר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס קרייפה לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט המילואים ה-237, עמו לחם בקרבות השונים, ובכלל זה בקרב ורדן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קרייפה לפרייקור, ולאחר מכן לוורמאכט, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1938 הועלה קרייפה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-909.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה על צרפת לחם קרייפה עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-58, ולאחר מכן לחם עמו במהלך מבצע ברברוסה והשתתף עמו בקרב על לנינגרד. ב-13 באוקטובר 1941 קיבל קרייפה על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובמאי 1942 חזר לגרמניה, שם מילא תפקידי הדרכה. ב-3 ביוני 1943 מונה קרייפה למפקד הדיוויזיה ה-79, עליה פיקד עד ה24 באוקטובר אותה שנה. ב-1 בספטמבר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור וב-15 בפברואר 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-22 בכרתים.

באביב 1944 תכננו בעלות הברית לחטוף את הגנרל פרידריך-וילהלם מילר, אשר אמצעי הדיכוי הקשים שלו זיכו אותו בכינוי "הקצב מכרתים". המבצע הובל על ידי מייג'ור פטריק לי פרמור וקפטן ביל סטנלי מוס, סוכני SOE, אשר לוו בפרטיזנים יווניים תושבי כרתים. מכיוון שגנרל מילר עזב את האי לפני ביצוע התוכנית, החליט מייג'ור לי פרמור לחטוף את קרייפה במקומו.

מכוניתו של קרייפה
בליל 26 באפריל יצא הגנרל קרייפה ממפקדה בארכאנס, לעבר מעונו ב"וילה אריאדני", כ-25 ק"מ מחוץ להרקליון. מייג'ור לי פרמור וקפטן מוס, לבושים כשוטרים צבאיים גרמנים, חיכו לו במרחק קילומטר אחד לפני ביתו, וכשהגיעה אליהם המכונית הם ביקשו מהנהג לעצור וביקשו את הניירות. ברגע שהמכונית עצרה, פתח לי פרמור את דלתו של קרייפה, קפץ פנימה ואיים עליו באקדחו, ומוס התיישב על מושב הנהג. מוס נהג במכונית כשעה וחצי, תוך שהוא עובר 22 מחסומי דרכים בהרקליון, ולאחר מכן הם נטשו את המכונית ופנו לעבר ההרים. קרייפה יחד עם חוטפיו שהו בהרים כשבועיים וחצי, תוך שהם נמלטים מכוחות הוורמאכט שחיפשו אחריהם, וב-14 במאי, הם נלקחו מחוף פריסטרס ליד רודקינו על ידי צוללת והובלו למצרים. קרייפה נחקר, ולאחר מכן נשלח למחנה שבויים בקנדה, ממנו הועבר מאוחר יותר למחנה מיוחד בוויילס.

### לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר קרייפה מהשבי, ועבר להתגורר בנורטהיים. בשנת 1972 נפגש קרייפה עם חוטפיו בתוכנית טלוויזיה יוונית, וב-14 ביוני 1976 הוא מת בביתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* היינריך קרייפה

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285164305171
* BNE: XX5548125
* GND: 132309556
* ISNI: 0000 0004 4460 1721
* LCCN: n98006987
* NTA: 152121625
* VIAF: 41149380
* WorldCat: lccn-n98006987

 |
**כריתנית ונדט** *(שם מדעי: **Ophiocoma wendtii***) הוא מין במחלקת נחשוני ים השוכן בשוניות אלמוגים של ברמודה עד ברזיל. המין ידועה ביכולות הראיה המתקדמות של עיניו המרוכבות.

אטימולוגיה
----------

שם המין wendtii נקרא על שם אלברט ונדט (1887 - 1958). בוטניקאי גרמני, חובב צמחי אקווריומים שכתבת את כתב הספר "צמחי אקווריום בתיאורים וציורים".
השם כריתנית נגזר מהמילה כְּרִית-האזור הרדוד בחוף הים (הנחשף בעת השפל)

מערכת הראייה
------------

זרועותיי הכריתנית מכוסות גבישי קלציט המשמשים גם כשריון, המעניקים חוזק מבני, וגם כעדשות של מערכת ראיה ייחודית. העדשות מסוגלות לזהות את כיוון האור תוך כדי מזעור האברציה הכדורית. הן עושות זאת על ידי סינון ומיקוד האור אל תא קולט אור המשמש כעינית. העדשות דומות בתכונותיהן לזכוכית מחוסמת אך בניגוד לחומרים מחוסמים הנוצרים על ידי בני האדם בעזרת חום ולחץ העדשות נוצרות בסביבה טבעית מתחת למים.

הכריתנית מסוגלת לשנות את צבעה בעזרת תאים כרומטופורים וכך גם לווסת את כמות האור שמגיעה לקולטנים. היצור היחיד שידוע כי היה בעל מערכת ראיה דומה הם הטרילוביטים שנכחדו לפי כ-250 מיליון שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריתנית ונדט** בוויקישיתוף
* כריתנית ונדט, באתר ITIS (באנגלית)
* כריתנית ונדט, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* כריתנית ונדט, באתר GBIF (באנגלית)
* פוענח כיצד נחשון הים מייצר חומרים מחושלים באתר ynet.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לא קיים שם עברי רשמי, שם המין על פי תרגום השם המדעי wendtii
2. ↑  Wendt, A. 1952. Die Aquarienpflanzen in Wort und Bild. Alfred Kernen Verlag, Stuttgart
**ז'אן לואיז גאליס** (בצרפתית: **Jeanne Louise Galice**), הידועה בשם הבמה **ג'יין** (**Jain**) היא זמרת וכותבת שירים צרפתייה. אלבומה הראשון, *Zanaka* (אנ'), יצא בנובמבר 2015, ולאחר 3 חודשים קיבל מעמד זהב.

ביוגרפיה
--------

ג'יין נולדה ב-7 בפברואר 1992 בטולוז, צרפת. עקב דרישות עבודותיו של אביה, היא בילתה בצעירותה בקונגו, שם, לדבריה, פיתחה טעם במוזיקת ריקודים. היא חייתה גם בדובאי ואבו דאבי לפני שעברה לפריז, שם החלה בלימודי אומנות מקדימים. טיולים אלו השפיעו על סגנונה המוזיקלי. היא גם למדה תיפוף בפו, דרבוקות במזרח התיכון ותכנות מוזיקלי בקונגו.

היא החלה להקליט מוזיקה בפונט נואר (אנ') בקונגו. שם היא פגשה במיסטר פלאש, מפיק מוזיקלי שהציג בפניה תכנות מוזיקלי, והמשיכה להקליט רצועות באתר MySpace. המפיק דרדי (Dready) הכיר אותה דרך האתר ונשאר מנהלה האישי עד היום. גם המפיק יודליס (אנ') גילה את הרצועות הללו והזמין את ג'יין לפגוש אותו בפריז, שם החלו לעבוד יחדיו והוא עזר לה להזניק את הקריירה המוזיקלית שלה. היא הופיעה לצידו במסע הופעות שלו ואף ביצעו קאבר לשירו של בוב מארלי. יולדיס נעשה למפיקהּ והם עבדו על מיני אלבום ראשון בשם Hope. בשנת 2015 יצא הסינגל הראשון, **Come**. אלבומה הראשון, **Zanaka**, יצא בסוף שנה זו. פירוש שמו של האלבום הוא "ילד" בשפה המלגשית ומהווה מחווה לאמהּ, שמוצאה הוא צרפתי-מלגשי. האלבום זכה למעמד זהב בפברואר 2016, לאחר שמכר יותר מ-50 אלף עותקים בצרפת. הסינגל **Makeba** יצא בסוף 2016, ומהווה מחווה לזמרת מרים מקבה, ואף הגיע למקומות גבוהים.

שפה עיצובית
-----------

* בקליפים שונים של הזמרת ניתן למצוא אלמנטים עיצוביים וציוריים בהשראת ציירים ואמנים שונים:

תעתועים ואשליות - מאוריץ קורנליס אשר: שימוש בעדשה. מחווה לציור יחסות. ידיים על שולחן כמו הציור ידיים רושמות.
גרפיטים - קית' הרינג.
סוריאליזם - מגריט: הציור "קארט בלאנש (החתימה הריקה)" בו רואים אישה רוכבת ביער על סוס.
* שימוש באלמנטים אוריינטליים: רקדניות כמו האלה ההודית דורגה רבת הזרועות.
* כמה סיומות של קליפים, מהווים פתיחה של הקליפ הבא: הראשון **Come** לאחריו **Makeba** ולאחריו **Dynabeat**.
* משחקי ממדים ופרספקטיבה.
* ניגודי שחור לבן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יין** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'יין
* ג'יין, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'יין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'יין, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'יין, ברשת החברתית טיקטוק

* ג'יין, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'יין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'יין, באתר אייטונס (באנגלית)

* ג'יין, באתר ספוטיפיי

* ג'יין, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* ג'יין, באתר Last.fm (באנגלית)

* ג'יין, באתר AllMusic (באנגלית)

* ג'יין, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ג'יין, באתר דיזר

* ג'יין, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* ג'יין, באתר Discogs (באנגלית)

* ג'יין, באתר Songkick (באנגלית)

* ג'יין, באתר Genius

* ג'יין, באתר בילבורד (באנגלית)

* ג'יין, באתר טיידל (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16994680h (data)
* GND: 1084603535
* ISNI: 0000 0004 0721 2487
* MusicBrainz: 0e6dffeb-bda0-4eb1-9567-2ac9306a516d
* VIAF: 11144782696228636461
* WorldCat: viaf-11144782696228636461

 |
מדשאה באנגליה
מדשאה מכוסה שלג באוניברסיטת וירג'יניה בארצות הברית
**מדשאה** היא משטח אדמה ששתול בו דשא או דשא מלאכותי. לעיתים מעורבים בדשא צמחים אחרים. המדשאה מאופיינת בכך שהטיפול בה כרוך בכיסוח: גיזום קצר מאוד באמצעות כלי ייעודי - מכסחת הדשא, אשר הומצאה בשנת 1830. הכיסוח מדכא את צמיחתם של צמחים הזקוקים לגובה, ובכך מעניק יתרון לצמחי כיסוי נמוכים.

מדשאות הן מאפיין נפוץ בגינות פרטיות וציבוריות וכן בעיצוב נוף ברוב העולם כיום. תפקידן אסתטי או פונקציונלי.

מכיוון שהמדשאה מהווה משטח שניתן בדרך כלל להפעיל עליו לחץ בלי לפגוע בו, היא משמשת לכיסוי שטחים המיועדים לישיבה או הליכה. היא לוקחת חלק משמעותי בעיצוב הנוף בסגנון הגן האנגלי.

משחקי ספורט רבים משוחקים באופן מסורתי על מדשאות: כדורגל, גולף וקריקט.

מדשאה צורכת מים רבים. בארצות חמות ודלות מים כישראל קיימת מגמה של החלפת מדשאות באופן חלקי או מלא בכיסוי הקרקע באבנים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מדשאות** |

* מדשאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  


| אדריכלות נוף וגינון |
| --- |
| סוגי גנים | איטלקי • אנגלי • יפני • מוסלמי • פרסי • צרפתי |  |
| אלמנטים בגינון ואדריכלות נוף |
| אלמנטי מבניים | בלוודרה • גזיבו • פולי • פטיו • שער ירח |
| אלמנטי מים | בריכת השתקפות • בריכת נוי • גשר אבני מדרך • גשר זיגזג • גשר סהר • מפל מים מלאכותי |
| אלמנטי צומח | גינון יובשני • לבירינת • מדשאה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558153705171
* GND: 4048425-7
* LCCN: sh85075339
* NARA: 10637041
* NDL: 00570873
* NKC: ph116496

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכלי חקלאי. אם התכוונתם לכלי שהיה בשימוש בבית המקדש, ראו המגרפה (בית המקדש).
שימוש במגרפה לעיבוד האדמה
**מַגְרֵפָה** היא כלי חקלאי לעיבוד אדמה וניקוי עלים, דשא, חציר ועוד מן הקרקע. הכלי בנוי מידית ארוכה לאחיזה ובקצה מוט רוחבי בעל שיניים, המשמש לגריפה ולאיסוף עצמים שונים.

בעבר יצרו את המגרפה מחומרים כגון עץ או ברזל, אך ברבות השנים המגרפה הפכה להיות מיוצרת מחומרים קלים יותר כמו פלסטיק, פלדה ובמבוק, ולכן היא נוחה יותר לנשיאה ולשימוש. ההבדל בין המגרפות השונות הוא במשקלן, החומרים מהם הן עשויות, מספר השיניים ואורך המרווח בין השיניים.

סוגים
-----

מגרפה ארוכה לאיסוף עלים.
קיימים שלושה סוגים עיקריים של מגרפות משק הבית:

* **מגרפה קלה** – מגרפה בעלת מספר רב של שיניים, בדרך כלל גמישה מאוד ומותאמת לעבודה חלקה על אדמה רכה. מאופיינת ברווח קטן בין שיני הלהב שלה. שינייה ארוכות, ויוצאות מנקודת ציר שבקצה המקל.

מגרפה לגירוף עצמים גדולים מהאדמה
* **מגרפה כבדה** – מגרפה בעלת מספר מועט של שיניים, בעלת מוט ולהב חזקים וקשיחים המותאמים לעבודה חזקה ויציבה על אדמה יבשה. מאופיינת ברווח גדול בין שיני הלהב שלה. שיניה קצרות ויוצאות על פני ציר אחד ישר שצדדיו מחוברים לנקודת הציר שבקצה המקל.
* **מגרפת דו צדדית** – בעלת שיניים קשיחות וקצרות היוצאות משני כיווני הציר.

תפקידים
-------

תפקיד המגרפות נחלק לשני תחומים עיקריים:

* מגרפות לתחום הביתי – מגרפות קטנות העשויות מחומר פלסטיק גמיש או מתכת גמישה. תפקידן לעזור בטיפוח ובניקיון של גינות וחצרות הבית.
* מגרפות לתחום התעשייתי – אלה הן מגרפות ענק עשויות פלדה והן מופעלות בשדות ובשטחים הגדולים מקנה המידה הביתי (משמשות לעיתים אף לגרוף חציר וחמרים דומים). בעבר הן נרתמו לסוסים, אך תודות לפיתוחים מכניים, הן מונעות על ידי גלגלים או באמצעות כלי רכב חקלאים,

תרבות
-----

כשאדם דורך על שיני מגרפה, השוכבת על הקרקע כששיניה כלפי מעלה, מקל האחיזה עולה למעלה עד למצב מאונך ופוגע בפרצוף האדם. פעולה זו משמשת כאמצעי הומוריסטי בקומדיות שונות ואף בקריקטורות. פעולה זו "מושרשת" בתרבויות שונות בעולם ואף בפתגמים. לדוגמה, פתגם ברוסית:
("наступить дважды на одни и те же грабли") **"לדרוך פעמיים על אותה מגרפה"** - שמשמעותו: "אין לחזור על טעות בשנית".

גלריית תמונות
-------------

* מגרפת עלים מודרנית (ימין) לצד מטאטא זרדים (שמאל)מגרפת עלים מודרנית (ימין) לצד מטאטא זרדים (שמאל)
* מגרפת עץ ישנהמגרפת עץ ישנה
* מגרפה הקשורה לטרקטורמגרפה הקשורה לטרקטור
* מגרפה רתומה לסוסמגרפה רתומה לסוס
* מגרפה דו צדדיתמגרפה דו צדדית

ראו גם
------

* מטאטא
* משדדה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מגרפה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מגרפה** |
**סולומון סניילביץ'** (במקור: **Solomon Sanielevici**‏; 1878–1917) נולד בעיר בּוטושַנִי ברומניה למשפחה יהודית בת תשע נפשות.

סניילביץ' למד אומנות באקדמיה המלכותית במינכן, גרמניה והתפרסם כצייר אימפרסיוניסטי. עבודותיו כללו ציורי נוף, פורטרטים ותחריטי עץ.

בתחילת דרכו, סניילביץ עבד כמאייר עבור הירחון Ilustraţiunea Română ועבור אגודת הסופרים של רומניה.

הוא היה חבר בחוג "הנוער האמנותי" (ברומנית: Tinerimea Artistica), שהוקם בשנת 1901, והציג ציורי נוף בתערוכות שאורגנו על ידו בין השנים 1910 – 1914. עבודותיו זכו לביקורות טובות מצד הסופר טודור ארגזי ומצד מבקרי אומנות שכתבו במוסף לספרות "אוּניבֶרְסוּל לִיטֵרַאר" של העיתון היומי "אוּניבֶרְסוּל". בשנת 1916 נערכה תערוכה מעבודותיו ביוזמת החוג "לִיבּרְטַטֶאָה" (ברומנית: Cercul Libertatea), ארגון שהוקם בשנת 1915 "על ידי היהודים בני הארץ במטרה להפיץ את התרבות הרומנית ולהדק את הקשר בין היהודים לרומנים באמצעות התרבות".

ב-14 באוגוסט 1916 גויס לצבא הרומני, על אף שמעולם לא הוענקה לו אזרחות רומנית. הוא שירת ברגימנט 46 רגלים כחובש ונפטר ב-15 במרץ 1917 לאחר שחלה בטיפוס.

סניילביץ נקבר בבית הקברות היהודי בעיר הולדתו בוטושני.

הוא השאיר אחריו אישה ושלושה ילדים.

ציוריו המשיכו להתפרסם גם לאחר מותו, לדוגמה פורטרט של המשורר מיחאי אמינסקו פורסם בכתב העת וָאטְרָה שיצא בקראיובה בשנת 1939 ופורטרט נוסף של המשורר הופיע בשנת 1987 על שער כתב העת לספרות מַנוּסְקְרִיפְּטוּם, כתב עת רבעוני של מוזיאון הספרות הרומנית ביאשי.

עבודותיו נמכרות עדיין במכירות פומביות בגלריות שונות בעולם.

גלריית תמונות
-------------

* סולומון סניילביץ', נוף עם עץסולומון סניילביץ', נוף עם עץ
* סולומון סניילביץ', נוף קייציסולומון סניילביץ', נוף קייצי
* סולומון סניילביץ, קרני שמשסולומון סניילביץ, קרני שמש

ראו גם
------

* יוסף סניילביץ'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולומון סניילביץ'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Radio Romania International - Print, www.rri.ro
2. ↑  פדרציית הקהילות היהודיות ברומניה, תרומת יהודי רומניה לתרבות ולציוויליזציה (ברומנית), ‏בוקרשט, 1996
3. ↑  Henric Sanielevici, Military Wiki
4. ↑  Realitatea Evreiasca, Infiintarea Cercului Libertatea
5. ↑  Solomon Sanielevici, Portrete (ברומנית)
6. ↑  Pietre funerare, pagini de istorie evreiască, adevarul.ro (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1079150951
* VIAF: 149144898769850291083
* WorldCat: viaf-149144898769850291083

 |
חזית "כנסיית כל העמים" בגת שמנים
גן עצי הזית בגת שמנים
**גת שמנים** (ביוונית: **Γεθσημανή**, גֶתְסֵמַנֵה; בסורית: **ܓ݁ܶܕ݁ܣܺܡܰܢ**, גֶּדּ־סִמַן) הוא הגן בו, על פי המסורת הנוצרית והמתואר בברית החדשה, התפלל ישו בלילה שלפני צליבתו את תפילתו האחרונה והתייסר, קודם להסגרתו לידי הרומאים על ידי יהודה איש קריות. הגן נמצא במורדות הר הזיתים בירושלים, ומשקיף על נחל קדרון שלמרגלותיו ועל הר הבית שלמולו. במקורות המקראיים היהודיים מזוהה המקום כעמק יהושפט.

שם האתר
-------

שם האתר מוכר מהברית החדשה:

> 
> וַיָּבֹאוּ [ישו ותלמידיו] אֶל־חָצֵר אַחַת, וּשְׁמָהּ **גַּת־שְׁמָנֵי**, וַיֹּאמֶר [ישו] אֶל־תַּלְמִידָיו: "שְׁבוּ־לָכֶם פֹּה, עַד אֲשֶׁר אֶתְפַּלָּל."
> 
> 
> 
> 
> המקור ביוונית קוינה
> Καὶ ἔρχονται εἰς χωρίον οὗ τὸ ὄνομα **Γεθσημανῆ**· καὶ λέγει τοῖς μαθηταῖς αὐτοῦ, Καθίσατε ὧδε, ἕως προσεύξωμαι.
> — הבשורה על פי מרקוס, פרק י"ד, פסוק ל"ב
> 

השם גת שמנים רומז על האפשרות שבתקופת בית שני פעלה במקום גת לייצור יין ובעיקר בית בד לייצור שמן זית. גם היום עתיר הגן וסביבתו עצי זית. על פי הסבר אחר, השם גת שמנים הוא שיבוש של השם "גד שמני" שמשמעו הוא מדרון, והכוונה היא למדרונו של נחל קדרון או לעליותיו של הר הזיתים.

אתרים
-----

בגת שמנים שוכנת כנסיית כל העמים (הידועה גם ככנסיית היגון או ככנסיית הייסורים), פרי תכנונו של האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי אשר בנה כנסיות רבות בירושלים וארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20. בסמוך לכנסייה נמצא קבר מרים ובו מזהה אחת המסורת הנוצריות את מערת הקבורה של מרים, אם ישו. ליד קבר מרים נמצאת מערת הבגידה הנקראת גם מערת השליחים או מערת היגון, והנמצאת בחזקת המסדר הפרנציסקני. האתר מקודש לנצרות, ופוקדים אותו מדי שנה מאות אלפי צליינים נוצרים מרחבי העולם.

בעקבות פיתוח תיירותי באזור, החלה חפירה ארכאולוגית שבמסגרתה נמצאו מקווה טהרה מתקופת בית שני ושרידי כנסיות מהתקופות הביזנטית והצלבנית. עמית ראם, ארכאולוג רשות העתיקות, טוען שהימצאות מקווה הטהרה בשטח פתוח ולא בסמוך למבני ציבור, מעידה בסבירות גבוהה על קיום תעשייה חקלאית במקום לפני כאלפיים שנה, ובכך מאששת את שם המקום העתיק, גת שמנים. דיני הטהרה ביהדות חייבו את העוסקים במלאכת ייצור השמן והיין להטהר.

לקריאה נוספת
------------

* מיכל ביטון, "הגן כטבע מקודש וככנסייה: שינויי עיצוב ותפקוד בגן של גת שמנים 1959-1800", קתדרה 146, תשע"ג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גת שמנים** בוויקישיתוף
* גת שמנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דוד רוזנטל, ‏גת שמנים, גד שמנים; גד יון, **קתדרה** 67, מרץ 1993, 11-3
* גת שמנים, גינה (ירושלים, ישראל), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסוק מקביל, זהה כמעט, קיים גם בבשורה על פי מתי (פרק כ"ו, פסוק ל"ו). על פי הגישה המקובלת כיום בחקר הברית החדשה, בשורה זו היא מאוחרת יותר, ונחשבת "סינופטית" למרקוס, כלומר שפסוקים רבים בה (לרבות פסוק זה) נלקחו ממרקוס.
2. ↑  מקווה טהרה בן 2,000 שנה נחשף מתחת לכנסייה בירושלים, באתר ynet, 21 בדצמבר 2020
3. ↑  אתר "הידען": בגת שמנים נחשפה עדות ארכיאולוגית לתקופת הבית השני וימיו של ישו

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

---



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007493933705171
* GND: 4093450-0
* VIAF: 131141799
* WorldCat: viaf-131141799

 |
**עידו כהן** הוא נהג מרוצים ישראלי שהתחרה באליפות הפורמולה 3.

קריירת מרוצים
-------------

כהן החל להתחרות בתחרויות בינלאומיות בקארטינג בגיל 13. בשנת 2018 עבר להתחרות באליפויות הפורמולה 4 האיטלקית והגרמנית, במקביל. באליפות האיטלקית דורג במקום התשיעי מבין הרוקיז ובמקום ה-30 בדירוג הכולל. באליפות הגרמנית דורג במקום ה-19. שנה לאחר מכן התחרה שוב בשתי האליפויות ושיפר את הישגיו בצורה ניכרת: דורג שישי באליפות האיטלקית ו-13 במקבילה הגרמנית.

בשנת 2019 התחרה בשני הסבבים האחרונים של אליפות היורופורמולה, כנהג אורח של קבוצת Carlin. בעונת 2020 התחרה באליפות באופן מלא ודורג במקום השביעי.

כהן ייצג את נבחרת ישראל במשחקי הספורט המוטורי, שהתקיימו בנובמבר 2019 באיטליה. הוא התחרה בקטגוריית הפורמולה 4, ניצח את מרוץ הדרוג וסיים במקום ה-13 במרוץ עצמו.

### אליפות הפורמולה 3

בתחילת אוקטובר 2020 השתתף כהן, עם קבוצת Carlin, במבחני תום-עונה של אליפות הפורמולה 3 שנערכו בברצלונה. בהמשך החודש השתתף בסבב המשבחנים השנים שהתקיים בחרס. לקראת פתיחת עונת 2021 הוחתם בקבוצה. את העונה סיים במקום ה-24, ללא נקודות.

לקראת עונת 2022 עזב את קבוצת Carlin וחתם בקבוצת Jenzer Motorsport.

חיים אישיים
-----------

עידו הוא בנו של עמיחי (עמי) כהן, מבעלי חברת התעופה היוונית "בלו בירד איירווייז".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עידו כהן** בוויקישיתוף

* עידו כהן, באתר DriverDB לנהגי מרוצים

הערות שוליים
------------

1. ↑  ADAC F4 racer Ido Cohen joins Carlin for last two EF Open rounds, FormulaScout.com, 16 September 2019
2. ↑  Carlin signs Ido Cohen as first 2020 Euroformula Open driver, FormulaScout.com, 14 January 2020
3. ↑  Updated: Cohen inherits F4 Cup Qualifying Race victory from penalised Rosso, FIA MotorSport Games, 2 November 2019
4. ↑  Full entry list revealed for post-season FIA F3 test at Barcelona, FormulaScout.com, 4 October 2020
5. ↑  Vesti to drive with ART in second FIA F3 post-season test, FormulaScout.com, 26 October 2020
6. ↑  Carlin sign Cohen for 2021 campaign, FIAFormula3.com, 4 February 2021
7. ↑  Cohen switches from Carlin to Jenzer for second F3 season, The Checkerd Flag, 12 February 2022
המונח "ת"ו" מפנה לכאן. לערך העוסק בשנה העברית ה'ת"ו (1645–1646), ראו ה'ת"ו.
 המונח "ת"ו" מפנה לכאן. לערך העוסק בשנה העברית ד'ת"ו (645–646), ראו ד'ת"ו.

| ת |
| --- |
|  |
| אלפבית עברי |
| א | ב | ג | ד | ה | ו |
| ז | ח | ט | י | כ | ל |
| מ | נ | ס | ע | פ | צ |
| ק | ר | ש | ת |
| אותיות סופיות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ך | ם | ן | ף | ץ |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | ﭏ | ׆ |  |

 |
| ניקוד ופיסוק |
| קמץ • פתח • צירי • סגול |
| חיריק • חולם • קובוץ ושורוק |
| שווא • חטף |
| דגש: קל • חזק • מפיק • רפה |
| קו מפריד • מקף |
| טעמי המקרא |

**ת** היא האות ה-22 והאחרונה באלפבית העברי, שמה **תי"ו** (**תָּיו**) ומקורה כשמה מלשון תו - צורה וסימן, כנאמר בספר יחזקאל, פרק ט', פסוק ד': "וַיֹּאמֶר ה' אֵלָיו, עֲבֹר בְּתוֹךְ הָעִיר בְּתוֹךְ יְרוּשָׁלִָם, וְהִתְוִיתָ **תָּו** עַל מִצְחוֹת הָאֲנָשִׁים הַנֶּאֱנָחִים וְהַנֶּאֱנָקִים, עַל כָּל הַתּוֹעֵבוֹת הַנַּעֲשׂוֹת בְּתוֹכָהּ:"

האות ת' היא אחת משש אותיות בג"ד כפ"ת המקבלות דגש קל בראש מילה ולאחר שווא נח.

בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, נמנית ת' עם חמש האותיות הלשוניות דטלנ"ת. מבחינה פונולוגית מייצגת תּ' דגושה עיצור מכתשי, סותם, אטום (/t/ ‏:IPA). ת' רפה ייצגה במקור עיצור שיני, חוכך, אטום (/θ/ ‏:IPA) - כמו Th במילה האנגלית Think או כת'א (ث) הערבית, ומצויה בהגייה התימנית, ובהגייה האשכנזית הגייתה התרופפה לסמ"ך (/s/ ‏:IPA), אולם בפי רוב הדוברים היא מבוטאת כדגושה. כיום, כשרוצים לתעתק שמות אנגליים המכילים Th, נוהגים להצמיד לת"ו גרש, אם כי הדבר לא חובה כיוון ש/θ/ איננו עיצור מובחן בעברית מודרנית. חשוב לשים לב שלא כל th הוא /θ/ ולפעמים הוא קולי ונהגה /ð/ שראוי לתעתקו כדל"ת. בעבר, היה הבדל בהגייה בין תּ' דגושה לבין טי"ת, שנהגתה כעיצור מכתשי מלועלע, סותם, אטום (/tˤ/ ‏:IPA) - או עיצור נחצי. 

בכתיבה ביידיש נהוג לסמן את הדגש בתי"ו בשביל למנוע קריאה כסמ"ך. 

בגימטריה ערכה 400. בערכה זה היא מופיעה במושגים כגון תרי"ג מצוות, ת"ק פרסה.

בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות **ת** היא כ־5.32% מכלל אותיות האלפבית העברי.

הביטוי "מאלף ועד תו" בא לציין דבר כוללני, שמקיף מקצה אחד עד הקצה השני.

ייצוג האות ת'
-------------

האות ת' מוצגת בגופנים הבאים (מימין לשמאל):  
פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב, חיים
בקוד ASCII מיוצגת האות ת' בערך FA, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05EA.

בקוד מורס מיוצגת האות ת' באמצעות: **-** (קו).

 הוא ייצוגה של האות ת' בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות ת' באמצעות המילה "תלם".

באיתות בדגלי סמפור ת' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה דרום-מזרחה ודגל שני הפונה צפון-מערבה.

התפתחות האות ת'
---------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| פרוטו כנעני | פיניקי | ארמי |
| ת' (תַּו=סימן, תו) באלפבית הפרוטו כנעני | ת' באלפבית הפיניקי | ת' באלפבית הארמי |

ראו גם
------

* ت – האות **תא** בערבית
* ث – האות **תַ'א** בערבית
* ﺓ – הסימן **תא מרבוטה** בערבית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ת** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ת** |
**נמייה ננסית מצויה** (שם מדעי: *Helogale parvula*) היא מין של נמייה קטנה ממשפחת הנמייתיים החיה באזור אפריקה שמדרום לסהרה. היא המין הקטן ביותר במשפחת הנמייתיים.

מאפיינים
--------

לנמייה זו ראש מחודד וטיפוסי לנמייה, אוזניים קטנות, זנב ארוך ורגליים קצרות עם טפרים חדים. זוהי הנמייה הקטנה ביותר בעולם וגם הטורף הקטן ביותר באפריקה. משקלה מגיע רק ל-210–350 גרם ואורכה 18–28 ס"מ. הפרווה אדמדמה-בהירה עד חומה-כהה.

נמייה זו חיה בטבע בערבות וסוואנות אפריקה, ביערות פתוחים ובאזורי שיחים. הם יימצאו באזורים עד גובה 2,000 מ'. הם מורגלים גם לאזורים אנושיים אך מתרחקים מיערות עבותים או מדבריות.
תפוצתם בטבע היא ממזרח אפריקה עד מרכז אפריקה ומאריתריאה ואתיופיה בצפון עד לטרנסוואל שבדרום אפריקה.

הרגלים
------

נמייה זו חיה בקבוצות גדולות בטבע (2 עד 30 פרטים) והם חיים יחדיו באותה מאורה ולעיתים קרובות גם בקן גדול של טרמיטים וגם בין אבנים או גזעי עצים. הקבוצה בנויה על היררכיה שבראשה זוג בכיר ושאר הפרטים עוזרים לטפל בגוריהם ולשמור על הלהקה מטורפים. לעיתים הנחלות חופפות לנחלות של נמיות אחרות ואז מתנהלת קטטה רצינית בין שתי הקבוצות. המפסידים עשויים להתרחק כמה קילומטרים מהאזור של המנצחים.

הנמיות מתרבות בעונה הגשומה, בין אוקטובר לאפריל. רק הזוג הבכיר מתרבה והם ממליטים 4–6 גורים שמגיעים לבגרות אחרי 10 שבועות. עד אז הם נשארים במאורה הקרקעית שלהם ובני הקהילה שומרים עליהם מטורפים ומשיגים להם מזון.

ישנו קשר בין הנמיות הללו לעופות הקלאו ששני המינים אוכלים יחדיו בערבה וכשאחד מוצא טורף הוא משמיע קריאה וכולם בורחים.

כמו רוב הנמיות הם אוכלים בשר, בעיקר של חרקים שונים, בעיקר שוכני אדמה, עכבישים, עקרבים, עופות קטנים, מכרסמים קטנים ולטאות ונחשים קטנים. הם יאכלו גם פירות יער שהם ימצאו.

הם עצמם נטרפים על ידי חתולים גדולים, עופות דורסים, נחשים ולטאות כמו הכוח וגם קרוב משפחה רחוק שלהם - צבוע מנומר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמייה ננסית מצויה** בוויקישיתוף
* נמייה ננסית מצויה, באתר ITIS (באנגלית)
* נמייה ננסית מצויה, באתר NCBI (באנגלית)
* נמייה ננסית מצויה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* נמייה ננסית מצויה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* נמייה ננסית מצויה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* נמייה ננסית מצויה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נמייה ננסית מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN

| נמייתיים |
| --- |
| נמיית מרש (סוג ומין יחיד) | נמיית מרש | 

 |
| נמייה עבת-זנב | נמייה עבת-זנב • נמיית ג'קסון • נמייה שחורת-כפות |
| קוסימן | קוסימן אלכסנדר • קוסימן אנגולי • קוסימן מצוי • קוסימן שטוח-ראש |
| נמייה צהובה (סוג ומין יחיד) | נמייה צהובה |
| דולוגל הסוואנה (סוג ומין יחיד) | דולוגל הסוואנה |
| נמייה דקה | נמייה דקה אנגולית • נמייה דקה סומאלית • נמייה דקה אפורה • נמייה דקה שחורת-זנב |
| נמייה ננסית | נמייה ננסית אתיופית • נמייה ננסית מצויה |
| נמייה | נמייה קצרת-זנב • נמייה הודית אפורה • נמייה הודית חומה • נמייה מצויה • נמייה אסייתית קטנה • נמייה הודית קטנה • נמיית הצווארון • נמיית רודי • נמייה מפוספסת-צוואר • נמיית הסרטנים |
| נמייה לבנת-זנב (סוג ומין יחיד) | נמייה לבנת-זנב |
| נמייה ליבראית (סוג ומין יחיד) | נמייה ליבראית |
| נמייה ארוכת-אף (סוג ומין יחיד) | נמייה ארוכת-אף |
| נמייה מפוספסת | נמייה מפוספסת גמביאנית • נמייה מפוספסת מצויה |
| נמיית סלווס (סוג ומין יחיד) | נמיית סלווס |
| נמיית מלר (סוג ומין יחיד) | נמיית מלר |
| סוריקטה (סוג ומין יחיד) | סוריקטה |
**ויקטור פטרוביץ' סביניך** (ברוסית: **Виктор Петрович Савиных**; ‏‏נולד ב־7 במרץ 1940) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס ב-2 משימות חלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6 וסאליוט 7.

ביוגרפיה
--------

ויקטור סביניך נולד בכפר במחוז קירוב. הוא סיים בית הספר בשנת 1957 והתחיל ללמוד בעיר פרם לטכנאי רכבות. לאחר סיום בית הספר לטכנאים הוא עבר תקופה קצרה וגויס לצבא. בצבא הוא שירת ביחידת מודדים. בשנת 1963 הוא החל ללמוד המכון למיפוי ומדידות וסיים אותו בהצטיינות בשנת 1969 תוך הסמכה למהנדס מכונות בהתמחות לאופטיקה. ויקטור סביניך החל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

בשנת 1978 ויקטור סביניך נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. 

בשנת 1981 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז T-4 (ולדימיר קובליונוק היה מפקד צוות). החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 6 ומשלחת מס' 5 החלה לפעול.סביניך היה האדם ה-100 בחלל. המשלחת חזרה לכדור הארץ לאחר 74 ימים פעילות.

בשנת 1984 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז T-13 (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות). במהלך טיסה זו הם ביצעו עגינה ידנית לתחנת החלל סליוט 7 וביצעו בה מספר תיקונים חשובים. הצוות הצליח לבצע את המשימות הנדרשות ובהמשך החל לפעול כמשלחת מס' 4 לתחנת החלל. סביניך ביצע פעילות חוץ רכבית להרחבת פאנל סולארי שנמשכה כ-5 שעות. לאחר סיום פעילות המשלחת הוא המשיך לפעול במשלחת מס' 5 לתחנת החלל. סביניך חזר לכדור הארץ בחללית סויוז T-14 לאחר 168 ימים בחלל.

בשנת 1988 נערכה הטיסה השלישית בחללית סויוז TM-5 (אנטולי סולוביובהיה מפקד צוות) ואלכסנדר אלכסנדרוב (בולגריה). החללית התחברה לתחנת החלל מיר. בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 3 בפיקוד ולדימיר טיטוב. הם חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז TM-4 לאחר סיום תוכנית ניסויים.

בשנת 1988 ויקטור סביניך מונה לרקטור של מכון למיפוי ומדידות בו למד. הוא השלים דוקטורט וכתב מספר ספרים בנושא חקר החלל. בשנת 2007 ויקטור סביניך סיים את כהונתו ותוך זמן קצר נבחר לנשיא המכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטור סביניך** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417695905171
* ISNI: 0000 0000 3366 7320
* LCCN: n84045443
* NKC: js20201073357
* VIAF: 48159414
* WorldCat: lccn-n84045443

 |