recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**זן באמנות הקשת** (מגרמנית: **Zen in der Kunst des Bogenschießens**) הוא ספר שכתב אויגן הריגל, פרופסור גרמני לפילוסופיה, שפורסם ב-1948. הספר עוסק בנסיונותיו להבין את תורת הזן על ידי תרגול קיודו, אמנות הקשת היפנית, המשמשת כתרגול מדיטטיבי עבור מתרגלי זן, ממורה בשם אווַה קֶנזוֹ. מיוחסת לספר הצגתו הראשונה של הזן לקהל המערבי בסוף שנות ה-40 וה-50.

בשנים מאז שיצא מבקרים רבים הטילו ספק באמינות הספר, וטענו שלא ניתן להגדיר את גישתו של קנזו כ"זן", ושקנזו עצמו מעולם לא טען ללמד זן אלא גישה רוחנית נפרדת שפיתח בשם "דאישא-דוֹקיוֹ". בנוסף נטען שהריגל הציג באופן מגמתי או המציא לחלוטין רבים מהמפגשים אותם תיעד בספרו. בנוסף טוענים אחרים שהרעיונות המוצגים בספר הושפעו או נועדו להצדיק את הפוליטיקה של המפלגה הנאצית אליה הריגל השתייך עד פירוקה, כשלוש שנים לפני פרסום הספר.

תהליך כתיבת הספר
----------------

הרריגל (1884–1955) היה פרופסור גרמני לפילוסופיה, עם עניין במיסטיקה. מ-1924 ועד 1929 לימד פילוסופיה ביפן, ולכאורה למד את קיודו אצל מאסטר בשם אווַה קֵנזוֹ. אווה לימד קיודו באופן שנחשב בעיני אחדים כדת מיסטית, הנקראת דאישא-דוֹקיוֹ. הייתה זו גישה לקיודו ששמה דגש רב על ההיבט הרוחני, בשונה מחלק ניכר משיטות התרגול הנפוצות באותה תקופה. ב-1936 כתב הרריגל חיבור בן 20 עמודים על חוויותיו, ולאחר מכן ב-1948 הרחיב את החיבור לספר קצר. הספר תורגם לאנגלית ב-1953 וליפנית ב-1955.

תוכן הספר
---------

הספר מציג תיאוריות על למידה מוטורית. הריגל מפגין פתיחות כלפי התיאוריה שחלק מהפעולות הפיזיות החצוניות של האדם נעשית באופן לא מודע, דעה שעד אז לא הייתה מקובלת במערב. לדוגמה, רעיון מרכזי בספר הוא כיצד במשך שנים של תרגול, פעילות גופנית הופכת ללא מאמץ פיזי או נפשי, כאילו הזיכרון הפיזי שלנו (המכונה לרוב "זיכרון שריר") מבצע תנועות מורכבות וקשות ללא שליטה מודעת מהגוף.

הריגל מתאר זאת בספרו כך:

> 
> "(.. . ) הקַשת מפסיק להיות מודע לעצמו כמי שעוסק בפגיעה במטרה המוצבת מולו. מצב זה של חוסר מודעות מתאפשר רק כאשר, בהיותו ריק לחלוטין ומשולל עצמי, הופך הקשת לאחד עם שלמות המיומנות הטכנית שלו, אף על פי שיש בו משהו בסדר שונה לגמרי שלא ניתן להגיע אליו בשום מחקר מתקדם של האמנות. (.. . )"
> 
> 
> 
>

ביקורת
------

גם ארתור קסטלר וגם גרשם שלום האשימו בנפרד את ספרו של הריגל בהיותו מושפע או נועד להצדיק את הפוליטיקה של המפלגה הנאצית על דפי מגזין Encounter. שלום גם מאשים את אלמנתו של הריגל בעריכת כתביו על מנת להסתיר את העובדה שהיה חבר פעיל במפלגה הנאצית ובארגון הנאצי "הליגה המיליטנטית לתרבות גרמנית", השקפות שהחזיק בהם עד יום מותו לפי התרשמותו של שלום מראיונות אותם ערך עם חבריו בגרמניה.

אחרים, כמו שוג'י יאמאדה בספרו "Shots in the Dark", טוענים שרבות מהשיחות בין הריגל לאווה קנזו שונו או הומצאו לחלוטין על ידי הריגל. בנוסף טוען שוג'י שגישתו של קנזו היא גישה רוחנית עצמאית ונפרדת לחלוטין מהזן, ולכן שגם המידע המדויק שמובע בספר אינו שייך לשדה הזן.

קישורים חיצוניים
----------------

* זן באמנות הקשת, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "The Myth of Zen in the Art of Archery" (PDF). נבדק ב-2016-04-28.
2. ↑  ארתור קסטלר, 'A Stink of Zen,' Encounter Vol.12 October 1960 p.31
3. ↑  גרשם שלום, 'Zen-Nazism?,' Encounter Vol.16 February 1961 p.96

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n88010410
* WorldCat (עם LCCN): n88-010410

 |
**אלנה סמוקיש-סודקובסקיה** (ברוסית: **Елена Самокиш-Судковская**;‏ 1863 – 1924), הייתה ציירת ומאיירת רוסית.

ביוגרפיה
--------

אביה היה מהנדס צבאי רוסי ממוצא צרפתי והיא קיבלה את השכלתה התיכונית במכון פאולין לנשים, בית ספר לנערות צעירות לבני האצולה. לאחר מכן, היא למדה רישום בהלסינקי ולקחה שיעורים פרטיים בציור. ב-1883 נישאה לצייר רופין סודקובסקי, אך הוא מת ממחלת הטיפוס שנתיים לאחר מכן. כדי לעזור לה להתמודד עם אבלה, היא עברה לפריז ולקחה שיעורים נוספים באקדמיה הפרטית של ז'ול בסטיאן-לפאג'.

הצאר ומשפחתו, 1902
ב-1889 היא נישאה לצייר אחר, ניקולאי סמוקיש, וחזרה לרוסיה, שם עבדה כמאיירת עבור "ניבה", המגזין הפופולרי ביותר באימפריה הרוסית באותה תקופה. היא נודעה במיוחד באיורים הצבעוניים שלה במוספים לחגי המולד פסחא בשאר ימות השנה. היא גם יצרה פוסטרים, פרסומות ותוכניות תיאטרון.

היא הפכה לחברה ב"המעגל האמנותי של הגברת הראשונה" (שהיה קיים מ-1882 עד 1918) והציגה לצד כמה מהציירים הבולטים של אותה תקופה, ביניהם איוואן שישקין ואיליה רפין. עיצוביה לאלבום ההכתרה של הצאר ניקולאי השני קיבלו פרס הצטיינות, עם מדליה וסרט כחול.

אף על פי שציירה דיוקנאות וסצנות ז'אנר רבות, היא כנראה זכורה בעיקר בזכות איורי הספרים שלה; במיוחד של "יבגני אונייגין" מאת פושקין, שנעשה ב-1911, ואלה עבור "הסוס הקטן מגבן" מאת ירשוב. מדי פעם היא שיתפה פעולה עם בעלה, והפיקה איורים ל"נשמות המתות" מאת ניקולאי גוגול (בהוצאת אדולף מרקס ב-1901) וכן ציורי קיר עבור תחנת הרכבת צארסקויה סלו, המתארים את ההיסטוריה של הרכבת.

היא ברחה לוויבורג במהלך המהפכה הקומוניסטית, ואז עזבה את בעלה והתגוררה בפריז במהלך מלחמת האזרחים.

נהוג לחשוב שהיא נשארה בפריז לאחר סיום המלחמה ומתה שם, אם כי כמה מקורות מצביעים על כך שהיא חזרה לוויבורג.

גלריה - איורים מיבגני אונייגין
------------------------------

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלנה סמוקיש-סודקובסקיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yandex, disk.yandex.com
2. 1 2  **Работы художника Е. Самокиш-Судковской**. (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007370383205171
* ISNI: 0000 0004 5806 5077
* LCCN: n97878868
* NKC: js2016936638
* SUDOC: 241307392
* VIAF: 74144648386418943922
* WorldCat: lccn-n97878868

 |
**שליו מהודר** (שם מדעי: *Callipepla douglasii*; מוכר גם בשמות: **שליו בנסון**, **שליו מצויץ**, **שליו דאגלס** ו**שליו יאקי**) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, בעל מזג לוחמני ביותר, ממשפחת השלווים האמריקניים, (סוג: *שליו מצויץ*), הנפוץ במיוחד בצפון מערב מקסיקו, מדרום סונורה ועד נאיאריט.

השליו המהודר חי בערבות צחיחות. צבעו העיקרי הוא צהוב זהבהב, ראשו של הזכר כהה מנומר בכתמים שחורים אפורים הנמשכים לעבר הגרון, החזה והבטן אפורים עם כתמים לבנים גדולים, הרגליים והמקור בצבע אפור כהה עד שחור. הנקבה דומה לזכר, אך צבעה עמום יותר, מגיעה לבגרות כבר בשנה הראשונה לחייה, ודוגרת בתקופת אפריל - יוני, משך הדגירה 22-23 יום.

בניגוד לשלווי מדבר אחרים, השליו המהודר אינו נפוץ כל כך בשבי, ועל כן מחירו יקר.

ראו גם
------

* שלווים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו מהודר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* Elegant Quail, gbwf
* Elegant Quail Callipepla douglasii, Birdlife international

הערות שוליים
------------

1. ↑  שליו מהודר באתר הרשימה האדומה של IUCN
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **שמעון אריה יוז'וק** (תרע"ו, 1916 - תשנ"ג, 1993) היה דיין ואב"ד וכן חבר מערכת "אוצר הפוסקים".

תולדותיו
--------

נולד בעיירה מוטלה שבמחוז פינסק לחיים חלוונה יוז'וק וללאה, בת משה אליעזר הכהן בייער ממוטלה. למד בישיבת נובהרדוק בפינסק, משם עבר לישיבת ברנוביץ' והיה מתלמידיו של הרב אלחנן וסרמן. זיכרונותיו משם מתוארים בביוגרפיה של הרב וסרמן, 'אור אלחנן', מאת אהרן סורסקי. בהמשך למד בישיבת מיר.

בשנת תרצ"ג (1933) עלה לארץ ישראל. למד בישיבת בית יוסף בבני ברק, שבראשה עמד דודו, הרב מתתיהו שצ'יגל. בשל התקרבותו ומגעו עם קבוצת חלוצים שהתיישבה בסמוך לישיבה בניגוד לעמדת ראשי הישיבה, סולק מהישיבה עם חברו שמואל בן ארצי. הוסמך לראשונה מרבה של בני ברק, הרב יוסף צבי קליש. בשנת תרצ"ח (1938) עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים.

נשא לאשה את צירה, בתו של הרב משה אריה לייב שפירא, ראש ישיבת תורת אמת. לאחר נישואיו למד בכולל "אוהל תורה" של הרב שמואל יצחק הילמן. בשנת תשי"ח (1958) קיבל "תעודת כושר" לדיינות. היה חבר בית הדין הרבני בפתח תקווה במשך שנים. אחר כך כיהן כאב בית הדין בנתניה. מסר שיעורי תורה בבית הכנסת "מקור חיים" ובבית הכנסת הגדול בפתח תקווה.

משפחתו
------

בניו הם: הרב מאיר בנימין - מחבר ספרי "אמרי בנימין" על מסכתות הש"ס, הרב חיים - מחבר ספרי "שמועת חיים" על מסכתות הש"ס (נשוי לנכדת הרב יעקב ישראל קניבסקי), הרב יוסף ישר - רבה הראשי האשכנזי של עכו.

אחיו הבכור הוא ד"ר דב ירדן. אחיו הצעיר, שמואל ירדן, תיעד את הווי עיירת מולדתם בספר "סיפורה של מוטלה". אחותם היא תמה (פרומה) אשת הרב יוסף רוזנטל ר"מ בישיבת נובהרדוק "בית יוסף" בפינסק, שניהם נרצחו בשואה.

דודותיו, אחיות אימו, שרה ומרים, היו נשואות בהתאמה לרב אברהם יצחק גרשונוביץ ולרב מתתיהו שטיגל (שצ'יגל).

יצירתו
------

עם ייסוד "אוצר הפוסקים" נבחר לחבר המערכת והטביע חותמו על סגנון וצורת העבודה. כמו כן הרבה לכתוב ולחדש בכל תחומי העניין היהודיים, ומאמרים תורניים וסקירות ספרים פרי-עטו ראו אור בכתבי עת תורניים כמו: המאור, תבונה (כתב עת).

בשנת תשנ"ד, לאחר מותו של הרב יוז'וק, הדפיס הרב מיכל יהודה ליפקוביץ מתוך כתביו את מהדורתו המוערת לספרו של רב האי גאון "משפטי שבועות". הספר נדפס כנספח לספרו הגדול של רב האי גאון "המקח והממכר" העוסק בדיני קניין במשפט העברי, ובדרכי הקניין.

ערך רשימת שמות אנשים ונשים מתוך אלפי גיטין שנכתבו בבתי-הדין הרבניים בארץ ישראל. רשימותיו נדפסו במהדורת סטנסיל, ואחר זמן הוקלדו ומופיעים במאגר שמות גיטין של הרבנות הראשית לישראל  וכן בתכנת המחשב אוצרות התורה.

לקריאה נוספת
------------

* אברהם בר-אוריין (עורך), **100 שנים רבנות ורבנים בפתח תקווה** (תרל"ח-תשל"ח), בהוצאת הרבנות הראשית לפתח תקווה, תשל"ח

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה טיקוצינסקי, שמואל בִּילְגוֹרַיֶיער, אתר 'מוסף שבת' של מקור ראשון, נובמבר 2011
2. ↑  אריה אביב"י (יוזוק), **ואני בגולת סיביר** עמ' 8-9.
3. ↑   מאגר שמות גיטין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438451305171
* VIAF: 87148874571949621573
* WorldCat (עם VIAF): 87148874571949621573

 |
שמעון הקנאי, בדיוקן של פטר פאול רובנס
**שמעון הקנאי** (ביוונית: **Σίμων ὁ Ζηλωτής**, זלוטס, או **Σίμων ὁ Κανανίτης**, קנאניטס) היה אחד משנים עשר השליחים של ישו.

זהותו
-----

מעט ידוע על זהותו ועל חייו והמידע עליו הוא המעורפל ביותר מבין כל השליחים. שמו מופיע בשלוש הבשורות הסינופטיות ובספר מעשי השליחים ללא פרטים נוספים אודותיו מלבד תוארו - "הקנאי", כנראה כדי להבדילו מפטרוס שנקרא אף הוא שמעון. פרשנים קדומים כגון הירונימוס טעו לפרש את תוארו ("קנאניטס"), כמי שבא מקנה, כפר כנא של ימינו. ניתן להניח שיש קשר בין קנאותו של שמעון לקבוצות הקנאים בימי בית שני ("זלוטס"), אלא שאלה החלו לפעול בעיקר בתקופה מאוחרת ביותר מעשר שנים מהתקופה שבה עוסקים הסיפורים בברית החדשה. קיימות גם פרשנויות שטוענות שהוא שמעון אחיו של ישו (אנ') המוזכר בבשורה על פי מרקוס או בן דודו. מסורות אחרות מזהות אותו כשמעון מירושלים (אנ').

שליחותו ומותו
-------------

איזידורוס מסביליה קיבץ את כל המידע והמסורות אודותיו בספרו *החיים והמוות*. כמו כן, המעשים והניסים שהוא ביצע מתוארים במקראת הזהב. קיימות גרסאות שונות אודות שליחותו כשעל פי המרכזיות שבהן, הוא ביצע אותה במצרים ולאחר מכן חבר אל תדיאוס הקדוש במסופוטמיה. גם באשר למקום ולצורת מותו חלוקות הגרסאות: הוא נצלב בשומרון, נוסר לשניים בפרס, הומת באיבריה הקווקזית או בארמניה או אף שהוא הגיע לבריטניה והומת בלינקולנשייר. על פי המסורת הוא קבור יחד עם תדיאוס הקדוש בבזיליקת פטרוס הקדוש שברומא.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמעון הקנאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שמעון הקנאי** |

1. ↑  "**זלוטס**" במעשי השליחים א, 13; ובלוקאס ו, 15. "**קנאניטס**" במתי י, 4; ובמרקוס ג, 18.
2. ↑  לוקס ו, 15; מתי י, 4; מרקוס ג, 18
3. ↑  פרק א, 13
4. ↑  באנציקלופדיה הקתולית
5. ↑  פרק ו, 3
6. ↑  שמעון הקנאי באנציקלופדיה הקתולית
7. ↑  שמעון ויהודה במקראות הזהב
8. ↑  אתר על קדושי הנצרות

| השליחים |
| --- |
| 12 השליחים | פטרוס הקדוש • אנדראס הקדוש • יעקב בן זבדי • יוחנן בן זבדי • פיליפוס הקדוש • ברתולומאוס הקדוש • 
מתי (לוי) • תומאס הקדוש • יעקב בן חלפי • תדיאוס הקדוש (מזוהה גם עם יהודה, אחי ישו) • שמעון הקנאי • יהודה איש קריות ומחליפו מתיאס הקדוש |
| שליחים נוספים | פאולוס • סילא • ברנבא • יעקב הצדיק |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129724106
* ISNI: 0000 0004 4887 5068
* LCCN: no2009158140
* VIAF: 57699747
* WorldCat: lccn-no2009158140

 |
ליברטריאנים-אזרחיים מגינים על שריפת דגל כצורת ביטוי ומחאה לגיטימית
**ליברטריאניזם אזרחי** (בעברית ידוע גם כ**ליברליזם אזרחי**) הוא סט עקרונות מגוונים מתוך התפיסה הליברטריאנית המקדשים את זכויות הפרט, זכויות פוליטיות, והחופש האזרחי בכללותו אל מול גופי סמכות כגון מדינה, תאגיד, או נורמות חברתיות. בניגוד לתפיסות שונות במדע המדינה, ליברטריאניזם אזרחי אינה השקפה פוליטית שלמה, אלא אוסף של עקרונות משותפים כלפי מימוש זכויות הפרט והאזרח. על כן ניתן למצוא מוטיבים "ליברטריאנים אזרחיים" במספר פילוסופיות פוליטיות, הן בימין והן בשמאל המפה הפוליטית.

מהות התפיסה הליברטריאנית-אזרחית היא בהצרת ההגבלות על חופש הפרט מצד בעלי סמכות: המדינה, אוניברסיטה, מעסיק וכו' - אל המינימום האפשרי. בפרט, שמירה נרחבת על חופש הביטוי כחלק מהתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, אף כלפי שריפת דגל, דברי תועבה והסתה. אלמנטים נוספים של התפיסה הליברטריאנית-אזרחית הם הגנה על זכויות דיגיטליות ושמירה על פרטיות ברשת, הפרדת הדת מהמדינה ושמירה על חופש דת וחופש מדת, והתנגדות לצמצום והתעלמות מזכויות אדם בשם "ביטחון לאומי" או המלחמה בטרור.

בארצות הברית, שתיים מהתנועות המרכזיות הדוגלות בתפיסה זאת הן האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות וקרן החזית האלקטרונית.

ראו גם
------

* ליברליזם
* ליברטריאניזם
* זכויות הפרט
* פשע ללא קורבן
* לגליזציה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Transforming Free Speech; the Ambiguous Legacy of Civil Libertarianism, מתוך ספרו של מרק גרבר
2. ↑  רמי לבני, הארץ‏, אל תמהרו לקבור את השמאל הישראלי. בארה"ב ובדרום אמריקה הצליחו הסוציאליסטים להמציא עצמם מחדש, באתר וואלה!‏, 20 בפברואר 2009,
3. ↑  Civil Libertarians and Academics Who Support Censors , מאמר דעה של אלן דרשוביץ, בהפינגטון פוסט
**החתרן: סוף המלחמה** (ברוסית: «**Диверса́нт. Коне́ц войны́**») היא סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2007, מהווה המשך לסדרות **"החתרן"** (2004) ו**"החתרן: קרים"** (2020), המבוסס על הרומן "החתרן" מאת אנטולי אזולסקי. הסדרה מתרחשת בשנים 1943–1947 כשהדמויות הראשיות הן חיילי מינהל המודיעין הראשי של ברית המועצות, המבצעים משימות מעבר לקווי האויב. בשנים האחרונות של המלחמה ניתק הקשר עמם והם יוצאים לביצוע פעולות מוצלחות באופן עצמאי. שידור פרק הבכורה התקיים ב-14 בנובמבר 2007 בשעה 21:30 בערוץ הראשון. הפרק האחרון שודר ב-29 בנובמבר 2007.

צילומי הסרט נערכו ברוסיה ובורוצלב, שגילמה את תפקיד ברלין בסדרה. בטקס פרסי נשר הזהב 2008 הסדרה הייתה מועמדת בקטגוריית "סרט הטלוויזיה הטוב ביותר או מיני-סדרה (עד 10 פרקים)".

עלילה
-----

על פי מידע שהתקבל ממקורות אמינים, הגרמנים מכינים קבוצת חבלה, שתצנח בחצי האי קרים למטרה לא ידועה כדי להתחבר ליחידה נאצית, הפועלת במסווה של פרטיזנים סובייטים. תפקידם של גיבורי הסדרה הוא להשמיד את הקבוצה באתר הנחיתה, ובמסווה של חבלנים גרמנים נטושים, להסתנן לחוליה הנאצית, ולברר גם את משימות החוליה וקבוצת החבלה. אף על פי שהמבצע לא היה מושלם, הצליחו החיילים הסובייטים ליירט את הגרמנים באתר הצניחה, להשמיד חלק מהחיילים הנאצים. הסובייטים הצליחו להסתנן לחוליה הגרמנית ולברר כי המשימה העיקרית שלה היא למצוא מטמון בו מסתתרים מסמכים וסוד דגימות של התפתחויות מדעיות סובייטיות, שהופכות מטוסים לבלתי נראים לאויב. בעזרתו של פרופסור סרגייב, הצליחו הסובייטים לפוצץ את המטמון, להימלט מהמרדף ואחרי שהחרימו מטוס גרמני, לטוס מעל קו החזית.

בזמן חופשה בחוף הים השחור בקווקז, הקבוצה חושפת סוכן אויב אחר. היחידה חוגגת את הניצחון בברלין ומתפזרת. סרן אלכסיי בובריקוב מצליח להגשים את חלומו - לפגוש את משפחתה של האישה שבגדה בהוריו. עם זאת, הימצאותו באזור הכיבוש הסמוך עם מסמכי אנשים אחרים מסתיימת במעצרו. גורלם של עמיתיו במשך זמן מה נותר בלתי ידוע - קפטן קלטיגין מגיע לבית החולים בהתמוטטות עצבים ולאוניד פילאטוב מנסה להסדיר את חייו החדשים כאזרח. אך לאחר זמן מה הם מתאספים יחד ומופקדת עליהם משימה חדשה לנטרל את הפעולות העוינות של חבורת פושעים ברוסטוב על-דון. הסדרה מסתיימת בכך שבמהלך המבצע ברוסטוב הם נשלחים לבצע משימה נוספת באמריקה הלטינית.

שחקנים ודמויות
--------------

* ולדיסלב גלקין — קפטן גריגורי קלטיגין
* קיריל פלטניוב — לוטננט בכיר אלכסיי בובריקוב
* אלכסיי בארדוקוב — לאוניד פילאטוב
* ולדימיר מנשוב — קליאזין
* אלכסנדר ליקוב — צ'ך
* מיכאיל יפרמוב — קוסטנצקי
* איגור בוצ'קין — מייגור סמוחוואלוב
* אלכסיי גוסקוב — אולג סטניסלבוביץ'
* ולדימיר זאיצב — מיולר
* אנה סנאטקינה — אנה
* אולג טבקוב — ארטיומנקו
* אווה שיקולסקאיה — פראו פוגל
* יוליה פרסילד — סבטלנה
* אלכסנדר רובאק — שאווירין

קישורים חיצוניים
----------------

* "החתרן: סוף המלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "החתרן: סוף המלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "החתרן: סוף המלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים Kinopoisk.ru
* עמוד הסדרה באתר הערוץ הראשון

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Золотой Орёл 2008". אורכב מ-המקור ב-2013-05-01. נבדק ב-2013-05-13.
**Baba O'Riley** הוא שיר להקת הרוק הבריטית המי, והוא שיר הפתיחה של אלבום האולפן החמישי של הלהקה, Who's Next, ויצא באירופה כסינגל ב-23 באוקטובר 1971, יחד עם "My Wife".

רוג'ר דלטרי שר את מרבית השיר, כשפיט טאונסנד שר את הגשר: "Don't cry/don't raise your eye/it's only teenage wasteland". שם השיר הוא שילוב של שמות שניים מההשפעות הפילוסופיות והמוזיקליות של טאונסנד: מהר באבא וטרי ריילי.

"Baba O'Riley" מופיע ברשימת 100 השירים של כל הזמנים של מגזין טיים, ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון, וכאחד מ-500 השירים שעיצבו את הרוק אנד רול של היכל התהילה של הרוק אנד רול.

השיר גם מופיע באלבומי ההופעות החיות: Who's Last, Live from Royal Albert Hall, Live from Toronto ו-Greatest Hits Live. בהופעות דלטרי מנגן את סולו הכינור על מפוחית.

קרדיטים
-------

* רוג'ר דלטרי - שירה, מפוחית (בהופעות חיות)
* פיט טאונסנד - אורגן Lowrey, פסנתר, גיטרה, שירה משנית
* ג'ון אנטוויסל - בס
* קית' מון - תופים
* דייב ארבוס - כינור

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Baba O'Riley" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Baba O'Riley" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"Baba O'Riley" באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 0acde909-3956-3a20-890a-5afccff15fd7

 |
**החתול והשטן** (אנגלית: **The Cat and the Devil**) הוא ספר ילדים פרי-עטו של הסופר ג'יימס ג'ויס.

עלילה
-----

הסיפור הוא למעשה מכתב מאת חבר לחבר. במכתב זה סיפר השולח נונו לחברו סטיב את הסיפור מאחורי הכינוי "חתולי בוז'נסי" (כינוים של התושבים שם).

לפני הקמת הגשר:
נהר הלואר הגביל את תושבי בוז'נסי עקב אורכו ורוחבו הגדולים. מוטב היה להם לו היה גשר למעבר מצד אל צד. העניין הטריד אותם ונראה היה שלא יהיה גואל. השטן קרא בעיתונים על המצב הזה וביוזמתו הלך לבקר את ראש-העיר של בוז'נסי, איש שמן העונה לשם "מסייה (אדון) אלפרד בורן". השטן לא דרש כסף מזומן תמורת הקמת הגשר אבל הציב תנאי: הראשון שיחצה את הגשר יהיה שלו לעד.

אחרי הקמת הגשר:
התושבים שמחו מאוד כשהבחינו בגשר החדש, הרי הודות לגשר זה הם יוכלו לעבור בקלות לצידו השני של הלואר. אבל שמחתם הייתה רק עד לאחר שהבחינו בשטן שעמד בצידו השני של הגשר. לאכזבתו של השטן לא חצה את הגשר איש עקב הפחד הגדול ממנו. בהמשך בא ראש-העיר אל הגשר החדש כשבידיו שני דברים: דלי מלא מים והחתול שלו. לבסוף הוא הניח את חתולו על הקרקע ושפך עליו את המים. החתול, בבהלתו הרבה, רץ אל קצה הגשר ללא ידיעה לנוכחות השטן. גם השטן לא חזה את העניין מראש. השטן התרגז על העניין והודיע בקול רם, כולו זועם, שתושבי בוז'נסי הם חתולים, לא יותר מזה. ובטון דיבור רגוע הוא פנה בנחמדות אל החתול ו"הזמין" אותו אליו, להתחמם ביחד כאשר למעשה החתול לא ישוב אל הבעלים.
"**בואו לפלשתינה**" (במקור באנגלית: **Come to Palestine**)‏ (1929) היא כרזה לעידוד התיירות שעוצבה על ידי זאב רבן עבור "החברה לקידום תיירות בארץ הקודש".

תיאור
-----

הכרזה "Come to Palestine" הודפסה בטכניקה של הדפס אבן (ליתוגרפיה) בשנת 1929. היא הודפסה בבית הדפוס "שולץ" בפראג, כיוון שבאותה עת לא הייתה אפשרות להדפיס גיליון שלם בטכניקה זו בארץ-ישראל. היא מעוצבת כמבנה של חלון דרכו נשקף נוף. חלון זה מורכב ממבנה של קשת מחודדת בסגנון מוסלמי, הנשענת על גבי זוגות עמודים מפותלים. מעל הקשת קבועים שני מדליונים. באחד מופיע דימוי של מגדל דוד ואילו באחר דימוי של מסגד אל-אקצא. מבנה החלון, המהווה שילוב של אלמנטים אדריכליים זרים. רבן עשה שימוש במבנה זהה בכמה מן היצירות שעיצב עבור "בצלאל" קודם לכן.

דרך החלון נשקף נוף אידיאלי של הכנרת, המעוצב בכמה מישורים. במישור הקדמי כר דשא ובו צומח עץ תמר, מעיין נובע ותיאור של רועים בביגוד ערבי-תנ"כי. מאחוריהם מתוארת עיר מזרחית בנויה אבן השוכנת לחופו של האגם. מתחת לחלון קבועה כתובת ובה ציטוט מתוך הפרק השני של שיר השירים בשפה האנגלית: ""כִּי-הִנֵּה הַסְּתָו עָבָר הַגֶּשֶׁם חָלַף הָלַךְ לוֹ : הַנִּצָּנִים נִרְאוּ בָאָרֶץ עֵת הַזָּמִיר הִגִּיעַ וְקוֹל הַתּוֹר נִשְׁמַע בְּאַרְצֵנוּ"". ציטוט זה מציע לצופה לפרש את ההווה של פלשתינה עם ארץ-ישראל המקראית. התיאור, המשלב בין אלמנטים מן האר נובו האירופי לבין תיאור פנטאסטי, משקף את התפיסה האוריינטלית של המזרח הקרוב בכלל ושל פלשתינה בפרט.

קישורים חיצוניים
----------------

* בואו לפלשתינה, באתר מוזיאון ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: עפרת, גדעון, **אופקים רחבים: 120 שנות אמנות ישראלית**, קרן וינה-ירושלים לאמנות ישראלית, 2012, עמ' 24
2. ↑  ראו: עפרת, גדעון, **100 שנות אמנות הדפס בישראל**, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 5-14
3. ↑  ראו: צלמונה, יגאל, **קדימה: המזרח באמנות ישראל**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1998, עמ' 52.
4. ↑  ראו: עפרת, גדעון, **100 שנות אמנות הדפס בישראל**, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 15-14
היידן ב-2016, שנה לפני מותו
היידן במרוץ בפורטוגל, 2011, על גבי דוקאטי
**ניקולס "ניקי" פטריק היידן** (באנגלית: **Nicholas Patrick Hayden**‏; 30 ביולי 1981 – 22 במאי 2017), המכונה **קנטקי קיד** ("The Kentucky Kid" - "ילד קנטקי"), היה רוכב אופנועי מרוץ אמריקני שהיה אלוף MotoGP ב-2006.

קריירה מוקדמת
-------------

היידן נולד בקנטקי. הוא התחיל להתחרות במרוצי כביש כבר כילד ולעיתים אף התחרה כנגד מבוגרים. בשנת 1999 הוא זכה בקטגוריית סופרספורט של אליפות AMA האמריקנית. בשנת 2001 הוא רכב בעונתו הראשונה ב-AMA סופרבייק וסיים שלישי. בעונת 2002 הוא כבר זכה באליפות תוך ניצחון בדייטונה 200 והפך לרוכב הצעיר ביותר אי פעם שזכה באליפות זו. חלק ניכר מניסיונו נצבר בתחרויות דירט-טראק, על מסלולי עפר מעגליים.

קריירת MotoGP
-------------

ב-2003 הצטרף היידן לסדרת ה-MotoGP, בקבוצת רפסול הונדה, לצידו של האלוף ולנטינו רוסי. הוא סיים חמישי באליפות, אך בשנת 2004 הוא השיג תוצאות טובות פחות. ב-2005 הוא השיג ניצחון ראשון במרוץ, בלגונה-סקה. הוא סיים את העונה במקום השלישי.

ב-2006 היה היידן הרוכב המוביל של קבוצת רפסול הונדה. הוא הוביל את אליפות מהמרוץ השלישי והוא נראה מוכן כדי לשבור את רצף הניצחונות של רוסי. חולשה יחסית של רוסי עזרה לו לשמור על סיכויי האליפות, אך במרוץ הלפני אחרון התנגש בו חברו לקבוצה, דני פדרוסה. עקב כך הוא נותר בפיגור של שמונה נקודות אחרי רוסי. עם זאת, במרוץ האחרון של העונה ב-29 באוקטובר 2006, התרסק רוסי והיידן זכה באליפות.

עונת 2007 הייתה גרועה עבור היידן. הוא לא הצליח לנצח באף מרוץ ועלה רק שלוש פעמים למקום שלישי בפודיום. הוא סיים את העונה במקום השמיני. ב-2008 הוא הפגין שיפור קל והצליח לסיים מרוץ אחד במקום השני ואת העונה במקום השישי.

לקראת עונת 2009 עבר היידן לרכוב עבור קבוצת דוקאטי למשך כמה עונות, אך הוא לא זכה לנצח באף מרוץ מאז עונת האליפות. העונה הטובה ביותר שלו על הדוקאטי הייתה ב-2010 כשסיים שביעי. בעונת 2014 ו-2015 הוא עבר לרכוב עבור קבוצת אספאר הפרטית, על גבי אופנועי הונדה, והפגין ביצועים חלשים.

אליפות הסופרבייק העולמית
------------------------

ב-2016 חזר היידן לרכב באליפות הסופרבייק העולמית עבור קבוצת טן-קאטה הפרטית. הוא עלה לפודיום במרוץ הרביעי ובמרוץ השישי, במלזיה, הוא השיג את ניצחונו היחיד בסופרבייק העולמי.

מותו
----

ב-17 במאי 2017, נפגע היידן בתאונת דרכים בעת שרכב על אופניים ליד רימיני, איטליה ונפגע ממכונית. הוא פונה במצב קריטי לבית החולים וב-22 במאי נקבע מותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקי היידן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקי היידן
* ניקי היידן, ברשת החברתית פייסבוק

* ניקי היידן, ברשת החברתית טוויטר

* ניקי היידן, ברשת החברתית אינסטגרם

* ניקי היידן, באתר מרוצי אופנועי גרנד פרי
* פרופיל WorldSBK.com
* ניקי היידן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוף עצוב: ניקי היידן מת בגיל 35, באתר ynet, 22 במאי 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1160528217
* LCCN: no2007124921
* VIAF: 73644631
* WorldCat: lccn-no2007124921

 |
**צ'לסי סמית'** (באנגלית: **Chelsi Smith**; נולדה ב-23 באוגוסט 1973 – 8 בספטמבר 2018) הייתה שחקנית, דוגמנית וזמרת אמריקאית. נבחרה למיס תבל 1995.

ביוגרפיה
--------

סמית' נולדה בקליפורניה להורים בני תשע עשרה, אביה איש תחזוקה אפרו אמריקאי ואמה מזכירה לבנה.

הוריה התגרשו לפני שמלאו לה שנתיים ואמה שהייתה אלכוהוליסטית באותו זמן העניקה להוריה את המשמורת על צ'לסי וכך היא גדלה עם סביה, בהיותה בת שבע היא עברה עם סביה לטקסס, לאחר מכן סביה אף הם התגרשו.

היא למדה חינוך בסן ג'קינטו קולג (San Jacinto College).

ב-1994 התמודדה לראשונה במיס טקסס ארצות הברית, שנה לאחר מכן התמודדה שוב פעם בתחרות כנציגת אזור אחר בטקסס, היא זכתה בתחרות וגם קיבלה פרס על הסימפתיות שלה (Miss Congeniality), היא הייתה למיס טקסס ארצות הברית השחורה הראשונה.

כשהתמודדה בתחרות מיס ארצות הברית כבר מהסיבובים הראשונים בתחרות קיבלה ניקוד גבוה מהשופטים, מה שהוביל לזכייתה.

בתחרות מיס תבל 1995 נבחרה למקום הראשון, היא האמריקאית השישית שזכתה בתואר ומיס תבל הראשונה מטקסס.

היא השתתפה כידוענית בפרק של גלגל המזל והגישה פרס בפרס בחירת הקהל.

היא עבדה כדוגמנית למספר חברות, היא גם התארחה במספר סדרות טלוויזיה.

היא לקחה חלק בכתיבה ובהקלטה של השיר "Dom Da Da" שהיה חלק מפסקול הסרט הכי מתוק שיש.

ב-2003 שיחקה בסרט העצמאי "Playas Ball".

נפטרה מסרטן הכבד ב-8 בספטמבר 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'לסי סמית'
* צ'לסי סמית', ברשת החברתית פייסבוק

* צ'לסי סמית', ברשת החברתית טוויטר

* צ'לסי סמית', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* צ'לסי סמית', באתר AllMovie (באנגלית)

* צ'לסי סמית', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* כתבה על צ'לסי סמית' באתר People
* כתבה על צ'לסי סמית' באתר Sun Herald

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chelsi Smith, Miss Universe 1995 from Texas, dies at age 45, KPRC, ‏9 בספטמבר 2018 (באנגלית)
**לאונטיון** (בלטינית: **Leontium**; ביוונית: **Λεόντιον**) הייתה פילוסופית יוונית מהמאה ה-4 לפנה"ס שהשתייכה לאסכולה האפיקוראית.

ביוגרפיה
--------

לאונטיון הייתה תלמידתו של אפיקורוס ודבקה בפילוסופיה שפיתח. אומרים שהייתה מאהבתו של מטרודורוס מלמפסקוס. המידע שיש לנו עליה כיום הוא מועט. נאמר עליה שהיא הייתה הטאירה - המעמד הגבוה ביותר של זונות ביוון העתיקה. יש שרצו לטעון שהאמירה הזאת נועדה להקטין את לאונטיון, ולמעשה אורח חיים של זנות נגד את דרך החיים אליה חינך אפיקורוס, אולם אין לטענה הזו על מה להתבסס. מצד שני, הטאירות נהנו לעיתים קרובות מעצמאות שנשללה מרוב הנשים האחרות בחברה הגברית של יוון העתיקה, ונחשבו לנשים משכילות שעסקו גם בפילוסופיה. בניגוד לשאר מוסדות הפילוסופיה ביוון העתיקה, בית הספר של אפיקורוס היה יוצא דופן בכך שהוא איפשר לנשים ואפילו לעבדים להשתתף בשיעוריו.

הביוגרף דיוגנס לארטיוס שימר בכתביו שורה ממכתב שאפיקורוס כתב ללאונטיון, שבו אפיקורוס משבח אותה על טיעוניה הכתובים היטב נגד השקפות פילוסופיות מסוימות (שאינן מוזכרות בציטוטיו של דיוגנס). לדברי פליניוס הזקן, הצייר היווני אריסטידים של תיבס צייר את לאונטיון בעבודה בשם: "לאונטיון חושבת על אפיקורוס".

לדברי המדינאי והסופר מרקוס טוליוס קיקרו, לאונטיון פרסמה טיעוני ביקורת על הפילוסוף המפורסם תאופרסטוס מהאסכולה הפריפטטית, וכך כתב: "לאונטיון, אותה יצאנית פשוטה, שהייתה בעלת החוצפה להעיר את הערותיה על דברי תאופרסטוס - תדע לך, היא כתבה באלגנטיות ובעידון טוב, אך אף על פי כן, זו הייתה המתירנות שרווחה בגינתו של אפיקורוס".
גם פליניוס הזקן תהה איך אישה יכולה לכתוב נגד תאופרסטוס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Diogenes Laertius, x. 23
2. ↑  Athenaeus, *Deipnosophistae*, xiii. 588, 593
3. ↑  Diogenes Laertius, x. 5
4. ↑  Pliny, *Nat. Hist.*, 35.99(הקישור אינו פעיל)
5. ↑  Cicero, *De Natura Deorum* i. 33/93.
6. ↑  Pliny, *Nat. Hist.*, praefatio, 29(הקישור אינו פעיל)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשיר שנכתב על ידי טרנט רזנור. אם התכוונתם לסינגל של כריסטינה אגילרה, ראו Back to Basics.

**Hurt** הוא שיר שנכתב על ידי טרנט רזנור, ושיצא לראשונה ב-1994 כסינגל של להקת "Nine Inch Nails". ב-2002 הוציא ג'וני קאש גרסת כיסוי לשיר, שזכתה לביקורות מהללות.

לחן השיר היווה את ההשראה לפזמון השיר "עולה ויורד" של נעם רותם, שיצא ב-2007. כמו כן, פזמון השיר מצוטט בעמודיו הראשונים של ספרו של סטיבן קינג, "המגדל האפל". השיר הגיע למקום השמיני במצעד של נורווגיה.

תיאור השיר
----------

השיר הוא הקינה המסיימת את אלבום הקונספט "The Downward Spiral" של "Nine Inch Nails". זהו השיר השקט ביותר באלבום, לצד "A Warm Place".
השירה השקטה מלווה בפריטת ארפג'ו, אליה מצטרפים במהלך הפזמון גם פסנתר ותופים. מילות השיר עוסקות בתובנה אליה מגיע המספר כי לו הייתה ניתנת לו הזדמנות נוספת, היה עולה בידו לתקן את דרכיו ולהימנע מהסבל אותו עבר. למרבה הטרגדיה, תובנה זו מגיעה מאוחר מדי - לאחר שהשיר הקודם, הנושא את שם האלבום, מתאר את התאבדותו של המספר. הפזמון השני נקטע בפתאומיות על ידי רעש אלקטרוני חזק הדועך לאיטו במשך יותר מדקה, וכך מסיים את השיר והאלבום.

הביצוע של ג'וני קאש
-------------------

עטיפת הסינגל בביצועו של ג'וני קאש
הביצוע של קאש לשיר היה הלהיט האחרון שלו לפני מותו ב-2003. הוא נכלל באלבום "American IV" מ-2002, ונחשב לביצוע מרגש במיוחד. הביצוע זכה בפרס "סינגל השנה" מטעם פרס מוזיקת הקאנטרי.

הרעיון לביצוע השיר הגיע מריק רובין, מפיק האלבום וחברו של רזנור. בביצוע של קאש שונתה השורה "Crown of shit" (כתר מחורבן) ל-"Crown of thorns" (כתר קוצים), ובכך לא רק שאיבדה את גסותה, אלא גם הוסיפה אזכור מרומז ליסוריו של ישו - אזכור שגם מופיע באופן ויזואלי בקליפ לשיר. הקליפ צולם בביתו של קאש, ושילב בתוכו צילומים ממהלך חייו, עד לימיו האחרונים. הקליפ זכה בפרס גראמי ובפרס מוזיקת הקאנטרי כקליפ הטוב ביותר של אותה שנה. בגלגלצ שודר השיר כל שבוע ביום שישי כמה דקות לפני השעה 18:00, ב-11 בספטמבר 2020 הופסק השיר להתנגן כמסורת.

### תגובתו של רזנור

בריאיון למגזין **Alternative Press** סיפר רזנור כי כשרובין פנה אליו בבקשה להתיר את חידוש השיר הוא הוחמא, אך חשש כי מדובר בלא יותר מגימיק שיווקי. עוצמתו המלאה של ביצועו של קאש הכתה בו רק כשראה את הקליפ. לדבריו, בזמן הצפייה הוא נתקף אלם, קיבל "עור ברווז", ודמעות נקוו בעיניו. כמו כן החוויה גרמה לו להרהר בכוחה של המוזיקה כמדיום אמנותי.

> 
> זה כאילו איבדתי את החברה שלי, כי השיר הזה כבר לא שלי... כתבתי את השיר על המצב הנואש וחסר התקווה שהייתי בו, לחלוטין מבודד ובודד, כדרך לשמור על השפיות... איכשהו, הפירוש המחודש שנעשה על ידי אגדת רוק מתקופה וז'אנר שונים לחלוטין עדיין משמרת בתוכה את הכנות והמשמעות של השיר, באופן שונה אמנם, אך טהור לחלוטין.
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Hurt" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "Hurt" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  norwegiancharts.com - Johnny Cash - Hurt, norwegiancharts.com
2. ↑  Alternative Press #194. September, 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: ca56bd56-0e88-35f3-aec2-12eb8e9c739e

 |
קפיטול מדינת טנסי
**קפיטול מדינת טנסי** (באנגלית: **Tennessee State Capitol**) הוא מבנה המשמש את אספת המחוקקים, ואת משרד המושל של מדינת טנסי שבארצות הברית. כמו כן נמצאים במבנה ארכיב המדינה, משרדי מזכיר מדינת טנסי, משרדי גזבר המדינה, בית המשפט העליון של טנסי, בית המשפט המחוזי הפדרלי, ומשרד המידות והמשקלות המדינתי.

היסטוריה
--------

המבנה תוכנן על ידי האדריכל ויליאם סטריקלנד מפילדלפיה בסגנון הסדר היוני. המבנה נבנה בין השנים 1845–1859. סטריקלנד נפטר קודם להשלמת המבנה, ונקבר באגף הצפון מזרחי של המבנה. בנו פיקח על השלמת עבודות הבנייה. קירות המבנה ותקרתו הושלמו קודם לפרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, אולם בשל פרוץ מלחמת האזרחים לא הושלמו חלקים מהמבנה (גרמי מדרגות מתוכננים, ועיטורים של המבנה).

תיאור המבנה
-----------

בקומת הקרקע של המבנה נמצאים אולמות בית הנבחרים (הבית התחתון) ואולם הסנאט, חדרי הוועדות של בית הנבחרים, ספריית המדינה - בה מדפי ברזל מעוטרים שנבנו על ידי חברת ווד פרוט. בספריית המדינה הוחזקו, עד ראשית המאה ה-20, אוספי האגודה ההיסטורית של טנסי.

* אולם בית המחוקקים (מבט מהגלריה)אולם בית המחוקקים (מבט מהגלריה)
* אולם בית המחוקקים (מבט מהקומה התחתונה)אולם בית המחוקקים (מבט מהקומה התחתונה)
* פסלו של אנדרו ג'קסון, בגן המבנהפסלו של אנדרו ג'קסון, בגן המבנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפיטול מדינת טנסי** בוויקישיתוף
* מוזיאון מדינת טנסי
* תיאור המבנה באתר "האנציקלופדיה של טנסי"

| בנייני בתי המחוקקים של מדינות ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • קרוליינה הדרומית • הוואי • ויומינג • וושינגטון • ויסקונסין • וירג'יניה • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • וירג'יניה המערבית • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • צפון קרוליינה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • רוד איילנד |

 |
**ולדיסלב ויקטורוביץ' ואשצ'וק** (באוקראינית: **Владислав Вікторович Ващук**; נולד ב-2 בינואר 1975 בקייב) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדות המגן בקבוצות דינמו קייב וצ'רנומורץ אודסה מהליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.

קריירה
------

ואשצ'וק החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת נוער של מועדון הכדורגל דינמו קייב. בגיל 17 עלה לקבוצה הבוגרת, אך בשנה הראשונה שותף במשחקים מעטים. בעונת 1993/1994 עלה להרכב הקבוע של הקבוצה. היה שותף להצלחמות דינמו קייב באליפות אוקראינה ובמפעלים אירופיים - בעונת 1998/1999 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר ליגת האלופות. בעונת 2002/2003 הציג ואשצ'וק רמת משחק חלשה והנהלת המועדן רמזה לו לחפש קבוצה אחרת. ואשצ'וק חתם לעונה אחת בספרטק מוסקבה הרוסית. דווקא בשורות ספרטק הציג ואשצ'וק רמת משחק גבוהה. בתום העונה שב לאוקראינה וחתם בקבוצת צ'רנומורץ אודסה.

בשנת 2005 שב ואשצ'וק לדינמו קייב וחתם ל-3 שנים. לאחר סיום החוזה, עבר ואשצ'וק לקבוצת לבוב שזה עתה עלתה לליגת העל האוקראינית. הוא שיחק במדיה חצי שנה - הקבוצה נקלעה לקשיים כלכליים ונאלצה למכור את כרטיס השחקן שלו. ואשצ'וק חזר לצ'רנומורץ אודסה למשך עונה אחת. בתום עונת 2009/2010 ירדה צ'רנומורץ מליגת העל לליגת המשנה. ואשצ'וק לא רצה לשחק בליגה הנמוכה ועבר לקבוצה מהליגה העליונה - ווהלין לוצק.
בשנת 2011 הודיע על פרישתו ממשחק פעיל.

נבחרת
-----

וואשצ'וק שיחק 22 משחקים בשורות  הנבחרת הצעירה של אוקראינה. בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק ואשצ'וק מאז אפריל 1996. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול מולדובה.
ואשצ'וק היה בסגל הנבחרת למונדיאל 2006. במשחק הראשון בטורניר מול נבחרת ספרד ספג כרטיס אדום על הכשלה ברחבת העונשין.לא השתתף במשחקים הבאים בשלב הבתים, בעקבות ההרחקה. בהמשך לקח חלק במשחק שמינית הגמר מול נבחרת שווייץ. במשחק רבע הגמר מול נבחרת איטליה נכנס ואשצ'וק כמחליף במחצית השנייה.

תארים
-----

* אליפות אוקראינה (9): 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2007
* הגביע האוקראיני (6): 1996, 1998, 1999, 2000, 2006, 2007.
* הגביע הרוסי - 2003

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדיסלב ואשצ'וק** בוויקישיתוף
* ולדיסלב ואשצ'וק, ברשת החברתית פייסבוק
* ולדיסלב ואשצ'וק, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת אוקראינה – מונדיאל 2006** |
| --- |
| 1 שובקובסקי • 
2 נסמצ'ני • 
3 יצנקו • 
4 טימושצ'וק • 
5 יזרסקי • 
6 רוסול • 
7 שבצ'נקו • 
8 שלאייב • 
9 גוסב • 
10 וורונין • 
11 רברוב • 
12 פיאטוב •
13 צ'יהרינסקי • 
14 גוסין •
15 מילבסקי •
16 וורוביי •
17 ואשצ'וק •
18 נזרנקו •
19 קליניצ'נקו •
20 בייליק •
21 רוטאן •
22 סבידרסקי •
23 שוסט •
מאמן: בלוחין | אוקראינהאוקראינה |
הורות, שמן על קנבס של אדוארד פוינטר, 1984
ה**הורות** (ביוונית: **Ὧραι**) היו שלוש אלות, בנותיהן של זאוס ותמיס, כמו המוירות והחאריטות.  

בתקופה מוקדמת שויך תפקידן לטבע ושמותיהן היו "תאלו", "אוקו" ו"קארפו" דהיינו נביטה, צמיחה ובשלות. הן היו אחראיות על התפתחות הצומח במהלך עונות השנה ונעבדו בצורה זו בעיקר באתונה, ארגוס ואולימפיה. 

מאוחר יותר, השתנה ייצוגן לאלות החוק והצדק [דרוש מקור] כבנותיה של תמיס אלת הצדק והן נקראו אונומיה, דיקי (צדק) ואירנה.  

תפקידן באולימפוס היה לשמור על השערים למגורי האלים בנוסף, הן שירתו את הרה ומתוארות כמפתחות את סוסיה, כמו גם את סוסיו של הליוס אל השמש. במקורות אחרים הן מוזכרות כבנות לווייתה של אפרודיטה, דיוניסוס, פרספונה והאל פאן.  

תיאורן הוא בדרך כלל של נשים חינניות שמחוללות כשהן מוקפות פרחים. כך, בפואמה עבודות וימים של הסיודוס, ההורה בהירת השיער מכתירה יחד עם החאריטות שפייתו את פנדורה בזר פרחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הורה (מיתולוגיה)** בוויקישיתוף
* הערך על ההורות במילון המיתולוגיה הקלאסית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסיודוס, תאוגוניה, 901-906
2. ↑  איליאדה, שיר חמישי, שורה 749
3. ↑  הסיודוס, עבודות וימים, שורות 74-75

| **המיתולוגיה היוונית** - **האנשת מושגים** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מוזות • נמסיס • מוירה • כרטוס • זלוס  ניקה • מטיס • קריטס • אדרסטאה • ההורות • ביה  ארוס • אפטה • תמיס • הרמוניה • אריס • תנטוס • אתר • נומוס |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14484471n (data)
* SUDOC: 078604362
* VIAF: 193866988
* WorldCat (עם VIAF): 193866988

 |
**ברברית** (שם מדעי: ***Berberis***, שם נרדף: **ברבריס**, שם בערבית: אמירבאריס) היא סוג של שיחים קוצניים במשפחת הערטניתיים. בסוג נמנים בין 400 ל-600 מינים והוא נחשב לאחד הענפים ביותר בין סוגי השיחים. תפוצת הסוג משתרעת על אזורים קרירים ממזרח אסיה ועד אמריקה הדרומית.

מאפיינים
--------

הברברית היא שיח בעל עלים פשוטים, מסורגים או ערוכים בקבוצות בחיק הקוצים. הצמח נשיר בחורף. הפרחים נישאים באשכולות והם בעלי סימטריה משושה. הפרי הוא ענבה מאורכת שצבעה סגול-שחור לעת הבשלה.
כל חלקי הצמח (למעט הפרי הבשל) מכילים את האלקלואיד ברברין ונחשבים במידה מסוימת לרעילים.

שימושים
-------

בימי הביניים הובא הצמח מלבנון ונפוץ ברחבי המזרח התיכון. הצמח שימש לחיזוק הקיבה והכבד, לריפוי דלקות קיבה, לגרימת עצירות, להפסקת שטפי דם, לריפוי צהבת, וכן שימש סם משלשל. בקרב בני העדה הפרסית בימינו משמשים פירות הצמח לצורך הכנת תכשיר לניקוי הדם ולטיפול בפצעי בגרות.

במדינות הקווקז השתמשו בצמח כתבלין בישול ובמאה העשרים הוא הפך לתבלין נפוץ בכל מדינות ברית המועצות.

מינים בולטים
------------

* **ברברית הלבנון** (*Berberis libanotica*) - נפוצה בחרמון ובלבנון
* **ברברית מצויה** (*Berberis vulgaris*) - נפוצה באירופה ובאסיה הקטנה, צמח תרבות באמריקה הצפונית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברברית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* Tropicos
 |

* ברברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפרים לב וזהר עמר, **סממני המרפא המסורתיים בארץ ישראל**, ירושלים, תשס"ב, עמ' 90.
**ולדיסלב ואנקי** (בפולנית: **Władysław Wankie**;‏ 1860 – 1925) היה צייר ומבקר אמנות פולני. הוא צייר נופים מציאותיים, ז'אנרים, סצינות דתיות וסמליות.

קורות חיים
----------

בשנים 1875–1880 למד בכיתת רישום בוורשה בהדרכתו של וויצ'ך גרסון, ובילה זמן קצר בבית הספר לאמנויות יפות בקרקוב. הוא לא הצליח להתקבל באקדמיה באוניברסיטה בקרקוב, בשנת 1882 נסע למינכן, שם שהה במשך 20 השנים הבאות. ואנקי כנראה למד ציור במינכן, הוא היה קשור לקבוצת ציירים פולנים שהתקבצה סביב יוזף ברנדט.

הוא היה בקשר מתמיד עם פולין, ושלח את ציוריו לתערוכות בוורשה ושיתף פעולה עם כתבי עת פולניים.

בשנת 1903 שב לפולין והתיישב בוורשה. ב-1905 הוא נעשה חבר באגודה לעידוד אומנויות יפות, בשנים 1906–1924 ערך את מחלקת האמנות של מגזין Świat, הוא שיתף פעולה גם עם מגזינים פולנים אחרים. הוא היה אחד המייסדים ונשיא של עמותת פרו ארטה השמרנית.

יצירה
-----

בתחילה צייר האמן סצינות ז'אנריות סנטימנטליות ונאיביות המתארות נשים יפות בחברת גברים בגנים מלאי פרחים. ציורים אלה, שנוצרו לצורכי השוק הגרמני, התאפיינו בצבעים מעודנים ועשירים.

לאחר 1887 הוא פנה לעבר סימבוליזם, אולי בהשפעתו של אלכסנדר גיירימסקי. הוא התעניין בחייהם ובפעילותם של אנשים רגילים, לרוב דייגים, ובנוף החוף הפשוט והמחוספס.

השלב הבא בעבודתו של ואנקי היה מה שנקרא "התקופה הברטונית", בשנים 1893–1894 הוא ביקר בהולנד ובבריטאני. בהשפעת מסע זה הוא צייר נופי חוף ים עד סוף ימיו, עם הדמויות הנמצאות שם תמיד - נשים בתלבושות ברטוניות. עבודות אלה מאופיינות בעושר של אפקטים של תאורה ובאווירה שקטה.

ואנקי הבוגר פנה לעיצוב רומנטי, ציוריו מתקופה זו מלאים במסתורין ונוסטלגיה. אלה נופים קטנים ומראות סמליים ודתיים. מאפיין אופייני של עבודתו הוא השימוש בצבעים עמוקים ורוויים, כמו גם מניפולציה מדויקת של האור.

גלריה
-----

* דייגים בברטון דייגים בברטון
* לבד בפארקלבד בפארק
* נשים בגדת הנהר נשים בגדת הנהר
* סרנדה סרנדה
* דייגים בחוף דייגים בחוף
* ים ומפרשית ים ומפרשית
* ישו על הצלב ישו על הצלב
* במרפסת במרפסת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדיסלב ואנקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Władysław Wankie - malarz barwnych tonacji, RadioMaryja.pl, ‏2009-09-20 (ב־)
2. ↑  "Władysław Wankie Paintings" (ארכיון)
3. ↑  Władysław Wankie | Życie i twórczość | Artysta, Culture.pl (בפולנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb122484924 (data)
* GND: 118997807
* ISNI: 0000 0001 1041 1020
* LCCN: n90617867
* RKD: 206511
* SUDOC: 031228836
* ULAN: 500407547
* VIAF: 15570283
* WorldCat: lccn-n90617867

 |
**ציד איומי סייבר** (באנגלית: **Cyber Threat Hunting**) היא פעולת חיפוש יזומה של התקפות סייבר ברשתות מחשבים. מדובר בטכניקה אקטיבית ומחזורית המשמשת להגנה על רשת מחשבים ארגונית, הננקטת על ידי ארגונים שונים במטרה לצמצם את הנזק הפוטנציאלי מחדירה לרשת על ידי גורם עוין. שיטה זו מתבצעת בנוסף לפתרונות אבטחה הקיימים ברשת, דוגמת אנטי-וירוס, חומת אש ו-IDS, במטרה לאתר התקפות שלא נתפסות על ידי אמצעים אלו.

סקירת התהליך
------------

במסגרת ציד איומי סייבר, מתבצע מעבר יזום על מקורות מידע שונים ברשת המחשבים אשר עשויים להעיד על פעילות חריגה, דוגמת תיעוד התחברות משתמשים לרכיבי רשת ולמאגרי מידע, או שימוש בפרוטוקולי תקשורת שונים וכמויות תעבורת רשת חריגות. השלב הראשון בשיטה הוא איסוף המידע מנקודות הרשת השונות למקום אחד, דוגמת SIEM. ברשתות תקשורת גדולות מדובר בהרבה מידע מרכיבי תקשורת שונים, ועל כן מתבצע לרוב שימוש בשיטות ופלטפורמות Big data שונות לטובת ניתוחו ביעילות, דוגמת Kibana או Splunk.

פעולה מחקרית זו מתבצעת לרוב על ידי איש מקצוע שמכיר היטב את מבנה הרשת עליה הוא מנסה להגן, במטרה לאתר פעילות חריגה בכמה מרכיבי הרשת ו/או תנועת תוקף רשת בין רכיבי הרשת. מדובר בתהליך מחזורי, במסגרתו מנסה המגונן לאתר שיטות תקיפת רשת שונות במידע שנמצא לרשותו ו/או ישויות המנסות לחדור לרשת. שדרוג לשיטת איתור האיומים המדוברת מתבצע באופן אוטומטי - במקום שאדם יעבור בעצמו על החומרים, ניתן לכתוב תוכנה אשר תבצע לוגיקות לחיפוש פעילות חריגה והתרעתה בפני מרכז אבטחת מידע (אנ'). בתחום עיסוק זה ישנו לרוב שימוש בבינה מלאכותית.

בסוף תהליך המחקר והחיפוש, במידה ונמצאו איומי סייבר מתבצעים צעדי מנע במטרה לעצור איומים אלה הנמצאים ברשת, באופן נקודתי וכן במטרה שלא יחזרו בעתיד. בנוסף מתבצעים מאמצים למצוא ולחשוף את האדם/גוף האחראי על התקיפה וכן את הנכסים בהם השתמש במהלך עבודתו.

כלל התהליך, במידה והצליח, מתועד ע״י ציידי הסייבר במסמכים ודוחות, ולעיתים מפורסמים בפלטפורמות שיתוף מידע בקהילת הסייבר העולמית.

שיטות ציד
---------

קיימות מספר שיטות בהן משתמש צייד איומי הסייבר במהלך עבודתו.

1. שיטת האינדיקטורים (Indicators-Driven) - חיפוש אינדיקציות לחריגה רשתית ו/או התנהגותית ברכיבי ומשתמשי הרשת. ישנן אינדיקציות חשיפה (אנ'), בהן ישנה התנהגות חריגה בכמות/סוג התעבורה ברשת או במכונה קונקרטית. ישנן גם אינדיקציות התנהגותיות(אנ'), דוגמת דיוג.
2. שיטת ההתרעה (Intelligence-Driven) - מקרה בו יש התרעה חיצונית על תקיפת הרשת, שלא עלתה ממעקב שוטף אודות המתרחש ברשת. מדובר לרוב על אינדיקציה מסוימת למקום/היקף התקיפה, ובהתאם ניתן לבצע חקירה מעמיקה יזומה באזור זה. למשל - בקשת כופר מחברה לאחר שנפרצה, או היעלמות מידע או גישה ממסד נתונים ברשת.
3. שיטת האנליזה (Analytics-Driven) - ביצוע ניתוח אלגוריתמי ו/או היוריסטי של המידע הגולמי תוך אפיון תקיפת רשת. בשיטה זו ישנו שימוש לרוב בבינה מלאכותית ולמידת מכונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Peter H. Gregory, Threat Hunting For Dummies, *John Wiley & Sons, Inc.*, 2017
* Michael Kassner, Cyber threat hunting: How this vulnerability detection strategy gives analysts an edge. *TechRepublic.com*. April 29, 2016
* Siri Bromander, Audun Jøsang, Martin Eian. Semantic Cyberthreat Modelling. *11th International Conference on Semantic Technologies in Intelligence, Defense, and Security*. November 2016
* Dan Gunter, Marc Seitz, A Practical Model for Conducting Cyber Threat Hunting, *sans.org*. November 29, 2018
**ולדיסלב צ'חורסקי** (בפולנית: **Władysław Czachórski**‏; 22 בספטמבר 1850 – 13 בינואר 1911) היה צייר פולני בסגנון אקדמי (אנ').

ביוגרפיה
--------

בשנת 1866 למד צ'חורסקי בבית הספר לאמנויות יפות בוורשה והמורה שלו היה רפאל הדז'ביץ. לאחר מכן בילה שנה באקדמיית דרזדן, ומשם עבר לאקדמיה במינכן (1869–1873) במקביל אליו למדו שם: הרמן אנשוץ, קרל פון פילוטי ואלכסנדר וגנר. הוא קיבל את Magna Cum Laude (מדליית הכסף הגדולה) ממינכן והמשיך לנסוע לצרפת, איטליה ופולין לאחר סיום לימודיו.

הוא החזיק בחברות באקדמיה בברלין והיה גם מארגן ושופט תערוכות בינלאומיות. ביתו במינכן הוענק למסדר מיכאל הקדוש בשנת 1893. בנוסף, היו לו תערוכות אמנות רבות בפולין, שהתקיימו בקרקוב, בוורשה ובלודז'. הוא הציג גם בלמברג, בירת גליציה האוסטרית.

לאחר מותו בשנת 1911 התקיימה תערוכה בחברה לאמנות לאומיות "זצ'טה" בוורשה.

כמה מיצירותיו המצוירות של צ'חורסקי היו: טבע דומם, דיוקנאות מצוירים וסצינות שייקספיריות. מבין אלה, הלווייתה של ג'ולייט (1873), המלט (1873), ובעיקר המלט מקבל את השחקנים (1875), זכו להכרה נרחבת כיצירותיו הגדולות ביותר.

"עם זאת, סימן ההיכר של סגנונו של צ'חורסקי, ובסיס תהילתו, הם דימוייו של צעירות יפהפיות בחללי פנים עשירים, צבועים בריאליזם חזק. הוא נחשב כמוכשר בעיבוד בדים, תכשיטים ופרטים אחרים כדי ליצור אווירה של יוקרה ואלגנטיות."

את ציוריו ניתן למצוא בכל המוזיאונים המפורסמים והגדולים יותר בפולין. עבודותיו מופיעות גם באוספים פרטיים במדינות רבות, כולל: גרמניה (ברמן), אנגליה וארצות הברית.

ניתן למצוא אותם גם במוזיאונים זרים כמו לבוב, אוקראינה, והאקדמיה לסן קרלוס במקסיקו סיטי.

גלריה
-----

* המלט פוגש את השחקניםהמלט פוגש את השחקנים
* בן הציירבן הצייר
* המכתבהמכתב
* אשה עם פרחיםאשה עם פרחים
* ורד ורד
* מול המראה מול המראה
* מפגש נשים מפגש נשים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדיסלב צ'חורסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Feliks Kopera, *Władysław Czachórski*, w: *Polski Słownik Biograficzny*, tom IV, 1938
2. ↑  "The Kosciuszko Foundation", ww7.kosciuszkofoundation.org (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116776293
* ISNI: 0000 0001 0878 8830
* LCCN: n2002014458
* RKD: 19520
* ULAN: 500119798
* VIAF: 22902180
* WorldCat: lccn-n2002014458

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ולדיסלב צ'חורסקי"**.
**אלברט פיץ' בלוהוס** (באנגלית: **Albert Fitch Bellows**‏;  20 בנובמבר 1829 – 24 בנובמבר 1883) היה צייר נוף אמריקאי מאסכולת נהר ההדסון.

ביוגרפיה
--------

### שנים מוקדמות

בלוהוס נולד במילפורד, מסצ'וסטס. הוא למד לראשונה אדריכלות, ובשנת 1849 הפך לשותפו של אדריכל מבוסטון ג'ון טוול בחברת Towle & Bellows. עם זאת, הוא פנה במהירות לציור. בין השנים 1850 עד 1856 למד בבית הספר לעיצוב של ניו אינגלנד בבוסטון. הוא התפטר מתפקידו ונסע ללמוד באירופה ובילה בפריז ובאקדמיה המלכותית באנטוורפן וכן באנגליה. הוא הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה הלאומית לעיצוב [1] בשנת 1857, והיה חבר מלא בשנת 1861.

### חזרה לניו יורק

בלוהוס התיישב בעיר ניו יורק בשנת 1858 בשובו לאמריקה. את רוב הקריירה שנותרה בילה בניו יורק, אם כי עבר לזמן קצר לבוסטון. בשנת 1859, הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כעמית, והפך לחבר מן המניין בשנת 1861. הוא ביקר שוב באירופה בשנת 1867. בניו יורק החזיק סטודיו באותו בניין כמו רבים מציירי אסכולת נהר ההדסון, אמני בית הספר של אותה תקופה.

אסכולת נהר הדסון
----------------

עבודתו הנופית בשנות ה -60 של המאה ה-19 היא כולה במסורת אסכולת נהר ההדסון המאוחרת, אם כי הוא תיאר אנשים בצורה בולטת יותר בנופיו מאשר רוב האמנים האחרים. הוא הצטיין בסצנות פיגורטיביות.

בלוהוס היה שונה גם מרוב אמני האסכולה בכך שהוא התמחה בצבעי מים, וחיבר ספר בנושא, ״ציור בצבעי מים: כמה עובדות ביחס לעמידותם״. בסופו של דבר הוא שמר על שני אולפנים. אחד לציורי שמן ואחד לצבעי מים. הוא היה חבר באגודת צבעי המים האמריקאית, וחבר כבוד בחברה המלכותית הבלגית לצבעי מים.

בלוהוס שלט גם בליתוגרפיה - יחד עם סמואל קולמן, הוא היה אולי האמן היחיד האחר שעשה זאת - והפך לחבר במועדון התחריטים בניו יורק, באגודת פילצ'רדס בפילדלפיה ובחברה המלכותית של הציירים-תחריטים וחרטים בלונדון, אנגליה, ארגון מקצועי מוערך שבין חבריו היו ג'יימס אבוט מקניל ויסלר ופרנסיס סימור האדן.

הוא לימד אמנות ובין תלמידיו הייתה וירג'יניה גרנברי.

מוות
----

הוא נפטר באוברנדייל, מסצ'וסטס, ב־24 בנובמבר 1883.

גלריה
-----

* חזרת הבן האובדחזרת הבן האובד
* מרכבה בניו-אינגלנדמרכבה בניו-אינגלנד
* מסיבת חתונהמסיבת חתונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט פיץ' בלוהוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Bellows, Albert F.". Encyclopædia Britannica. 3 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 705.
2. ↑  Virginia Granbery (1831-1921) | White Mountain Art & Artists (ב־American English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007509868505171
* DSI: 305
* GND: 1178486184
* ISNI: 0000 0000 6706 8553
* LCCN: n86825123
* RKD: 6296
* SNAC: w6dz2cjp
* ULAN: 500016334
* VIAF: 50722121
* WorldCat: lccn-n86825123

 |
**אלברט פוקס** (באנגלית: **Albert Whiting Fox**‏; 29 באפריל 1881, בוסטון – 29 באפריל 1964, וושינגטון) היה שחמטאי אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

פוקס שהה מספר שנים בגרמניה ולמד שם מתמטיקה. לקראת סוף שהותו באירופה ניצח מספר משחקים מבריקים בקפה דה לה רז'אנס בפריז, וכן באנטוורפן והיידלברג.

פוקס חזר לארצות הברית בשנת 1901. חלק מקום 10–11 בתחרות קיימברידג' ספרינגס בשנת 1904 (ניצח: פרנק מרשל) בין ניצחונותיו בתחרות זו ניצח את דוד ינובסקי, קרל שלכטר, ריצ'רד טייכמן ומיכאל צ'יגורין, פוקס ניצח באליפות מועדון מנהטן בשנת 1905, חלק מקום 2–3 עם פרנק מרשל בתחרות ניו יורק 1906 (ניצח: אז'ן דלמאר), הגיע למקום השלישי בתחרות טרנטון פולס בשנת 1906 (ניצח: עמנואל לסקר) וחלק מקום 7–8 בתחרות ניו יורק 1916 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה).

פוקס שיחק במועדון מנהטן בתחרויות באמצעות כבלים נגד מועדון פרנקלין מפילדלפיה, ומול מועדון שיקגו בשנים 1906-1904, וכן פעמיים בתחרויות ארצות הברית מול אנגליה, בשנים 1907 ו-1911.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלברט פוקס, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* האניגמה של פוקס- משחקי שחמט יוצאי דופן
* משחקי השחמט של אלברט פוקס
* כתבה על אלברט פוקס (אורכב 30.08.2008 בארכיון Wayback Machine)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no95037859
* VIAF: 2052426
* WorldCat: lccn-no95037859

 |