**שי עבאדי** (נולד ב-24 בספטמבר 1965) הוא אמן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

עבאדי נולד וגדל בירושלים. למד ציור כנער במשך שלוש שנים אצל האמן אשר רודניצקי. ב-1987 השתתף בקורס רישום ב"בצלאל" בהדרכת יורם רוזוב, וב-1989 החל בלימודי האמנות במדרשה לאמנות ברמת השרון ולמד אצל רפי לביא, דגנית ברסט, ישראל הירשברג ואחרים. בין השנים 2012–2014 השלים את לימודי התואר השני בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב.

עבאדי הוא בן זוגו של פרופ' שי לביא.

יצירתו
------

 פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא פירוט יתר חמור, היעדר מקורות.
במשך השנים יצר סדרות בעלות אופי ביוגרפי העוקבות אחר דמויות שונות (כגון ואצלב ניז'ינסקי, חנה ארנדט, ראדו קלפר ופאול צלאן) וסדרות בעלות אופי היסטורי-פוליטי ("גרמניה האחרת שלי", "אוגוסטה ויקטוריה", "בחזרה ללבנט", "בומרנג בדרכי הנשימה"). בסדרות נוספות ("איקונה-תור הזהב", "מרקוזה, פונטורמו ואני"), בוחן עבאדי את שפת האמנות עצמה, ואת מורשתה האסתטית של האמנות המערבית-נוצרית לעומת זאת היהודית –ישראלית.

עבודותיו משלבות לרוב רישום וטכניקה מעורבת[דרוש מקור], כאשר בשנים האחרונות אף יצר בטכניקה של צריבה חשמלית על עץ, בה חורך האמן את העץ ותוך כדי כך יוצר סימן או דימוי. עבודותיו הוצגו בישראל ומחוצה לה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות.

ב-1995 הציג את תערוכת היחיד הראשונה, "ממציאות למיתוס – ניז'ינסקי", שעסקה בדמותו ובחייו של הרקדן והכוריאוגרף הרוסי ואצלב ניז'ינסקי, שיצר את מהפכת המחול המודרני, וחי את רוב חייו הבוגרים כחולה נפש. בדמותו ותנועתו של ניז'ינסקי המשיך לעסוק גם בתערוכתו הבאה, "אנטומיה של מיתוס". בהמשך יצר שתי סדרות נוספות שעסקו בגוף ובתנועה: "מתגפף" שפירקה את הגוף הגברי לחלקיו, ו"לרגליך בלבד" שהתמקדה בהתבוננות בכפות רגליים ותנועתם ושילבה גם וידאו ופיסול.

בשנת 2000 במהלך מלגת-שהות במרכז האמנים "הסיטה" בפריז, יצר את הסדרה "איקונה – תור הזהב", שהוצגה בבית האמנים בתל אביב והשתמשה בשפה ובטכניקה של איקונות נוצריות ליצירת אמירה יהודית-ישראלית עכשווית, זאת באמצעות דיוקנאות עצמיים ודיוקנאות דמויי אייקונה של מכרים.

 "Smoke", מתוך "פרויקט ארנדט", 2004, טכניקה מעורבת על נייר, על עץ
ב-2005 הציג במוזיאון היהודי בפרנקפורט את הסדרה "פרויקט-ארנדט", שעסקה בדמותה המורכבת והשנויה במחלוקת ובהגותה של התאורטיקנית הפוליטית היהודייה-גרמנית חנה ארנדט. הסדרה הבנויה מדיוקנאות של ארנדט ודימויים קונספטואליים מעולמה והגותה, הוצגה במקומות נוספים בגרמניה ובבית-האמנים בירושלים, וזכתה להדים רבים.

ב-2010 הוצגו שבע עבודות מן הסדרה בתערוכה, "גיבורי תרבות יהודים – אנדי וורהול ואמנים ישראלים" במוזיאון בית התפוצות בתל אביב. באותה שנה הופיע מאמר שכתב עבאדי על עבודתו על הסדרה באנתולוגיה: "Thinking in Dark Times - Hannah Arendt on Ethics and Politics" בהוצאת "פורדהם" (Fordham University Press) בניו יורק, ותמונה מן הסדרה שימשה ככריכת התרגום העברי לביוגרפיה של ארנדט מאת אליזבט יאנג-ברוהל בהוצאת "רסלינג".

ב-2006 החל ליצור את הסדרה "ראדו" העוקבת אחר דמותו של המשורר והסופר הישראלי-רומני, ראדו קלפר. הסדרה הוצגה לראשונה כגוף עבודות שלם ב-2012 ב-"גלריה צדיק" ביפו.

"הארמון", 2008 מתוך "גרמניה האחרת שלי", צריבה חשמלית ושמן על o.s.b
בין השנים 2007–2008 שהה עבאדי בברלין ושם יצר את הסדרה "גרמניה האחרת שלי", סדרה העוקבת באמצעות פסלים ומונומנטים לרוב ברלינאים, אחר היסטוריה ומיתוסים גרמנים וגרמנים-יהודיים. הסדרה, העשויה בטכניקה של צריבה חשמלית, יוצרת בעזרת מוטיבים של סיפור אגדה אלגוריה לאירועי המאה העשרים ומלחמת העולם השנייה. חמש עבודות מן הסדרה הוצגו ב-2014 בתערוכה "בחזרה לברלין" ב-מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.

ב-2009 הציג במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב את התערוכה "המהפכה שרקדה", תערוכה שהיוותה מחווה לניז'ינסקי ולבלט רוס של סרגיי דיאגילב במלאת 100 שנה להופעתם הראשונה בפריז. התערוכה שילבה עבודות מסדרות קודמות שעסקו בדמותו של ניז'ינסקי ועבודה חדשה.

ב-2010 החל ליצור בישראל את הסדרה "אוגוסטה ויקטוריה", שמהווה המשך לסדרה שיצר בברלין אך הפעם משלבת נקודת מבט ישראלית-מקומית. הסדרה בוחנת את הדיאלוג והמגעים בין הרצל לקיסר הגרמני וילהלם השני, גורל שתי משפחותיהם כאלגוריה לגורל שני העמים, וגורל עם שלישי, הפלסטיני. הסדרה שהוצגה לראשונה ב-2012 בגלריה "דן" בתל אביב, משלבת בין דיוקנאות של בני שתי המשפחות ובין מבנים ארכיטקטוניים הקשורים לסיפורם וגורלם. ב-2014 הוצגה עבודה מן הסדרה בתערוכה "העץ הנדיב" בגלריה לאמנות אום אל-פחם. עבודה נוספת מן הסדרה דיוקן הקיסר הגרמני וילהלם השני הוצגה באותה שנה בתערוכה הפוליטית-היסטורית "נקודות מפנה "בגלריה הלאומית של הונגריה בבודפשט. באותה תערוכה בהונגריה אף הוצגו שני דיוקנאות מתוך הסדרה "פרויקט ארנדט".

בין השנים 2012- 2022, יצר עבאדי את הסדרה "מרקוזה, פונטורמו ואני" הסדרה מנהלת דיאלוג עם שני ציירים ויצירתם, האחד האמן היהודי אליהו צבי מרקוזה (Marcuse) בן המאה ה-19 ויצירתו התנכית, האפית והסנסואלית, "מות שאול בגלבוע" והשני הצייר המנייריסטי האיטלקי יאקופו דה פונטורמו (Pontormo) בן המאה ה-16. בסדרה מבודד עבאדי דמויות ומרכיבים שונים מתוך יצירותיהם של השניים תוך ניהול דיאלוג חומרי ורעיוני ביניהם. דרך יצירותיהם של פונטורמו ומרקוזה בוחן עבאדי את היחסים המורכבים בין האמנות והמסורת הציורית המערבית - נוצרית לבין זאת היהודית– ישראלית. הסדרה נוגעת באפשרויות בהן יכלו לכאורה להתפתח האמנות היהודית- ישראלית וההיבטים החושניים והאסתטיים שבהן ביחס לאופן בו התפתחו אלו הנוצריים-מערביים. בדצמבר 2022 הוצגה הסדרה ב-"גלריית המדרשה הירקון 19 באוצרותו של אבי לובין.

"הכלה הסורית (אמא)", 2016, טכניקה מעורבת על עץ לבוד, קוטר 110 ס"מ, מתוך הסדרה "בחזרה ללבנט"
ב-2016, לאחר שנים בהן עסק בנושאים "מערביים-אירופאים", החל עבאדי ליצור את הסדרה "בחזרה ללבנט", סדרה עוסקת במרחב הלבנטיני וקורותיו ומפגישה בין ההיסטוריה האזורית המורכבת והטעונה לבין ההיסטוריה המשפחתית האישית של האמן. הסדרה מערבת את האישי עם הציבורי והפוליטי, ומטשטשת את הגבולות בין הזהות היהודית והערבית. עבאדי מצייר דיוקנאות של אישים פוליטיים ערביים ממרחב המזרח התיכון הנתפסים בעין הישראלית כדמויות עוינות (כמו גמאל עבד אל נאצר וחאג' אמין אל-חוסייני) לצד בני משפחתו, כולם ילידי האזור שחיו שנים רבות בקרב ערבים במזרח התיכון ובירושלים. כמו כן לצד כיתוב בערבית מופיעים גם בסדרה אתרים ומקומות קדושים וטעונים (כמו כיפת הסלע, קברי שייחים וקברי צדיקים). במקביל נוגעת הסדרה בנקודת המפגש בין המערב למזרח כחלק מזהות טעונה בתוך השיח הישראלי ובזהותו של האמן עצמו. מספר דימויים מוגדלים של העבודות מן הסדרה הוצגו באוקטובר 2016 בתערוכות החוצות בירושלים, "קופסה שחורה" ונתלשו תוך זמן קצר. באוקטובר 2017 הוצגו שתי עבודות נוספות מהסדרה במסגרת הביאנלה של ירושלים.

ב-2017 עלתה ב"גלריה שכטר" בנווה שכטר בתל אביב התערוכה "חסרי מנוח" של עבאדי. בתערוכה הוצגו דיוקנאות מסדרות שונות שיצר במהלך השנים בניהן דיוקנאות מתוך הסדרות, "שובה של התשוקה" ו"בחזרה ללבנט". התערוכה זכתה להדים רבים. היצירה "הכלה הסורית (אמא)", שהייתה לאחת מן עבודות המפתח בתערוכה, הוצגה בפברואר 2019 ב"מוזיאון ארץ ישראל" בתערוכה, "ז'קלין כהנוב: הלבנט כמשל".

באפריל 2021 חמש עבודות נוספות מהסדרה "בחזרה ללבנט" הוצגו בתערוכה "סברה" ב"גלריה שכטר". הפעם אלו הבוחנות את מיתוס "הצבר" כפי שהוא מופיע אצל יהודים וערבים בארץ. עבאדי השתמש בדמותם של גיבורי הסרט "הוא הלך בשדות (סרט)" אורי ומיקה (אסי דיין ואיריס יוטבת) ושיבש את המערך האיקוני המוכר של זהויותיהם תוך שימוש ברקעים מוזהבים, כיתוב בשפה העברית והערבית ועוד.

ב-2018 החל עבאדי ליצור את הסדרה "פאול צלאן-להט חום וצעקת החמור", סדרה שנולדה בעקבות יוזמה של אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת סטנפורד לציון יובל לביקורו ההיסטורי של המשורר היהודי פאול צלאן בישראל (אוקטובר 1969). בסדרה שיצר כרך עבאדי בין דמותו, שירתו וחייו הדרמטיים של צלאן לבין חוויית ביקורו בירושלים המזרחית ובסביבתה. עבאדי דולה מילים ומשפטים מתוך שיר אחד ממחזור שירי ירושלים שכתב צלאן בהשראת הביקור ("לַהַט חוֹם מֵחָבֵּר אֶת שְׁנֵינוּ יַחְדָּו לְצַעֲקַת הַחֲמוֹר מוּל יַד-אַבְשָׁלוֹם,...") ומשלב אותם ביצירתו בערבית ובשפות נוספות. הכיתוב ביצירות מופיע על רקע אתרים היסטוריים במזרח ירושלים, דימויי החמור, דיוקנאות של צלאן ושל אילנה שמואלי חברת נעוריו מ-צ'רנוביץ שליוותה אותו בעת טיולו בארץ ועוד. עבאדי בוחר דווקא להדגיש את הצד הלבנטיני/ערבי של הביקור[דרוש מקור], צד שכמעט לא בא לביטוי ברשמיו של צלאן עצמו ובהתייחסות לביקורו לארך השנים. העבודות יוצרות זיקה בין הסדרות הגרמניות של עבאדי ("פרויקט ארנדט", "גרמניה האחרת שלי", "אוגוסטה ויקטוריה") לבין הסדרה ב"חזרה ללבנט". ביוני 2022, תשע יצירות מתוך הסדרה "פאול צלאן- להט חום וצעקת החמור", הוצגו בתערוכה, "פאול צלאן/69/ביקור", במוזיאון נחום גוטמן לאמנות בתל אביב באוצרותה של שלומית ברויר.

ב-2023 החל עבאדי ליצור את הסדרה, "בומרנג בדרכי הנשימה" המהווה מעין המשך לסדרה "גרמניה האחרת שלי" ומתכתבת עם ההיסטוריה היהודית-גרמנית ועם הוויית הקיום הישראלי. הפעם דרך הטקסט המכונן של ולטר בנימין: "מלאך ההיסטוריה" (אנגלוס נובוס)". הסדרה בוחשת בעבר ומעלה דמויות כחנה ארנדט, ולטר בנימין, פאול צלאן, יעקב שבתאי, גל גדות וכוכבה לוי, דמויות הטומנות בחובן יסוד של קטסטרופה וכח לצד כאוס ותקווה. לצידן מופיעים אתרים מדומיינים וסמלים בעלי מטען היסטורי רב כמו, "עיט הרייך" מגדל מים ו"מגן דוד". הסדרה נוצרה בשנה שבה המציאות הישראלית הפכה לכאוטית ותחושת המתח באוויר הפכה מאוד סמיכה. הסדרה הוצגה במרץ 2024 בגלריה ביתא ירושלים באוצרותה של שירה פרידמן.

תערוכות יחיד
------------

* 1995 – "ממציאות למיתוס ניז'ינסקי", בית-אריאלה, תל אביב
* 1998 – "אנטומיה של מיתוס", תיאטרון ירושלים
* 1998 – "מתגפף", גלריית בית-העם, תל אביב
* 1999 – "לרגליך בלבד", משכן-אמנים, הרצליה
* 2005 – "פרויקט ארנדט", המוזיאון היהודי בפרנקפורט
* 2005 – "פרויקט ארנדט", בית האמנים בירושלים ירושלים
* 2006 – "איקונה תור-הזהב", בית האמנים ע"ש זריצקי, תל אביב
* 2009 – "המהפכה שרקדה", המשכן לאמנויות הבמה, תל אביב
* 2012 – "ראדו", גלריה צדיק, יפו
* 2012 – "אוגוסטה ויקטוריה", גלריה דן, תל אביב
* 2017 – "חסרי מנוח", גלריה שכטר, נווה שכטר, תל אביב
* 2021 – "סברה", גלריה שכטר, נווה שכטר, תל אביב
* 2022 – "מרקוזה, פונטורמו ואני",גלריית המדרשה הירקון 19, תל אביב
* 2024 – "בומרנג בדרכי-הנשימה, גלריה ביתא ירושלים

תערוכות קבוצתיות נבחרות
-----------------------

* 2001 – "רשמים", ביאנלה לרישום בית-האמנים ירושלים
* 2008 – "השמרו מתופעות לוואי", Infernoesque, ברלין
* 2010 – "גיבורי תרבות יהודים", אנדי וורהול ואמנים ישראלים, מוזיאון בית התפוצות, תל אביב
* 2011 – "מקום שאול", גלריה צדיק, יפו
* 2014 – "העץ הנדיב", הגלריה לאמנות אום אל-פחם
* 2014 – "בחזרה לברלין", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
* 2014 – "נקודות מפנה", הגלריה הלאומית של הונגריה, בודפשט
* 2015 – "מאזניים", נווה שכטר, תל אביב.
* 2019 – "ז'קלין כהנוב : הלבנט כמשל", מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב
* 2019 – "אנוכי במזרח:ספרד וירושלים", גלריה דואק, משכנות שאננים, ירושלים
* 2019 – "אמ;לק- התערוכות שלא תהיינה", גלריה צדיק, יפו
* 2022 – "פאול צלאן/69/ביקור, מוזיאון נחום גוטמן לאמנות, תל אביב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שי עבאדי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שי עבאדי
* כתבת טלוויזיה של סיגלית בנאי על התערוכה "אנטומיה של מיתוס", ערוץ 1, 1998
* אבנר שפירא, סוד חנה של חנה ארנדט, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2005
* רוני דורי, שי עבאדי מחולל את המהפכה, באתר הארץ, 1 באפריל 2009
* לאתר התערוכה "ראדו" בגלריה צדיק (אורכב 20.06.2020 בארכיון Wayback Machine)
* "שריטה נצחית בזיכרון", כתבה של איתי אילנאי ב"ידיעות תל אביב" על התערוכה "ראדו"
* לתערוכה "אוגוסטה ויקטוריה" באתר גלריה דן
* "נוסטלגיה מעורערת", טקסט ומצגת עבודות של שי עבאדי בכתב העת "היסטוריה ותאוריה" של בצלאל
* היסטוריה צרובה על דיקט גרמני, טלי תמיר, כתב העת לאמנות, ערב רב
* כתבת טלוויזיה של חזי מכלף על הסדרה "אוגוסטה ויקטוריה" בתוכנית "מהיום למחר" בערוץ 1
* מאמר מאת זוהר כוכבי על הסדרה "אוגוסטה ויקטוריה" בכתב העת ללימודי הלבנט של מכון ון ליר בירושלים, יולי 2013, (אנגלית)
* אתר למנויים בלבד שי עבאדי, "נגעתי במלה העברית כמי שנוגע בגופו של בחור", באתר הארץ, 9 במאי 2014
* שי עבאדי בתערוכה "בחזרה לברלין"  באתר של מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
* רישום של חנה ארנדט מאת שי עבאדי על החזית של "כתב העת הקנדי להיסטוריה", אפריל 2017
* "עבודת הצֶלֶם", טקסט של גלילי שחר מתוך קטלוג התערוכה "חסרי מנוח" בכתב העת לאמנות ערב רב, מאי 2017
* רעות ברנע, יהודים חסרי מנוח: על התערוכה החדשה של האמן שי עבאדי, באתר כלכליסט, 28 במאי 2017
* מידע על התערוכה "חסרי מנוח" וקטלוג התערוכה באתר הבית של נווה שכטר
* "מי שמביט מי מאחור", חגית פלג רותם על התערוכה "חסרי מנוח" במגזין "פורטפוליו", מאי 2017
* "סרטה של רוני קאופמן על עבודתו ויצירתו של שי עבאדי, בעקבות הצגת התערוכה "חסרי מנוח" ב"נווה שכטר". מאי 2017
* אתר למנויים בלבד שאול סתר, בין חנה ארנדט לבן של הרצל: האמן שי עבאדי מערבל את ההיסטוריה היהודית, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2017
* "ז'קלין כהנוב: הלבנט כמשל", תערוכה בהשתתפות שי עבאדי במוזיאון ארץ ישראל, פברואר 2019
* שני דיוקנאות של חנה ארנדט של שי עבאדי בכתב העת האמריקאי לתרבות, פמניזים ומדיה, "קמרה אובסקורה, ספטמבר 2019
* קבורת חמור, מאמר של שי עבאדי בכתב העת לאמנות, ערב רב על סגירתו של מרכז מאירהוף לחינוך לאמנות של מוזיאון תל אביב, אוקטובר 2020
* שי עבאדי משוחח עם גואל פינטו על סגירת מרכז מאירהוף לחינוך לאמנות ופיטורי עובדיו, בתוכנית הרדיו, "גם כן תרבות". פברואר 2021, (דקה 5:00)
* על התערוכה "סברה" באתר "גלריית שכטר", מרץ 2021
* קטלוג מקוון של התערוכה "סברה" של שי עבאדי. אפריל 2021
* קטלוג מקוון של התערוכה, "פאול צלאן/69/ביקור" שהוצגה ביוני 2022 בתל אביב במוזיאון נחום גוטמן לאמנות
* אתר למנויים בלבד אבי פיטשון, התערוכה המוקדשת לפאול צלאן משונה. משונה מאוד. יש בה חן של שמורת טבע, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2022
* על הסדרה, "פאול צלאן- להט חום וצעקת החמור" בכתב העת לספרות גרנטה בעברית יוני 2022
* אתר למנויים בלבד נעמה ריבה, הציירים האלה מעולם לא נפגשו. האמן שי עבאדי יצר ביניהם חיבור הומו-אירוטי, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2022
* חוקרת האמנות זיוה קורט, על "מרקוזה פונטורמו ואני", בבלוג "מעבר למראה", דצמבר 2022
* קטלוג מקוון של התערוכה, "מרקוזה, פונטורמו ואני", שהוצגה בדצמבר 2022 בתל אביב, בגלריית המדרשה הירקון 19
* "שי והדמויות - ציור היסטורי עכשווי", הרצאה מאת טלי תמיר על יצירתו של שי עבאדי במסגרת התערוכה, "מרקוזה, פונטורמו ואני", גלריית המדרשה, ינואר 2023
* על התערוכה "בומרנג בדרכי-הנשימה" באתר "גלריית ביתא"
* שי עבאדי מציג: גל גדות לצד חנה ארנדט, נעמה ריבה, עיתון "הארץ", מרץ 2024
* קטלוג מקוון של התערוכה, "בומרנג בדרכי-הנשימה", שהוצגה במרץ 2024 בגלריה ביתא בירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 275638
* NLI: 987007283502205171
* GND: 13783375X
* ISNI: 0000 0000 5906 0981
* LCCN: no2012131119
* VIAF: 86010464
* WorldCat: lccn-no2012131119

 |