recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יוסי גל** (נולד ב-1950) הוא דיפלומט ישראלי, כיהן כשגריר ישראל בצרפת ובהולנד ומנכ"ל משרד החוץ.

ביוגרפיה
--------

גל נולד וגדל בירושלים,. באוגוסט 1968 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים, לאחר קורס קצינים שירת בגדוד 403. הוא נפצע במלחמת ההתשה מפגיעת רסיסי פגז מצרי. לאחר החלמתו שימש קצין המודיעין וקצין המבצעים של הגדוד. בשירות המילואים השתתף במלחמת יום הכיפורים כקצין ביחידת הסיור של עוצבת כידון.

גל בוגר תואר ראשון בסטטיסטיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. החל את עבודתו בשירות החוץ בשנת 1975. תחילה שימש מנהל לשכת שגריר ישראל בארצות הברית עד 1981. בשנים 1985-1987 היה דובר שגרירות ישראל בוושינגטון. בראשית שנות התשעים היה יו"ר ועד עובדי משרד החוץ. לאורך השנים שימש בתפקידים דיפלומטיים שונים, בהם: מנהל לשכת שגריר ישראל בארצות הברית, סמנכ"ל הסברה במשרד החוץ (1993–1995), שגריר ישראל בהולנד בשנים 1995 עד 2000, ראש אגף עיתונות במשרד ראש הממשלה (עד 2001), סמנכ"ל לענייני כלכלה במשרד החוץ (2001–2006) ומשנה מדיני למנכ"ל (2006–2009). עד ינואר 2011 כמנכ"ל משרד החוץ בממשלה ה-32 ולאחר מכן התמנה לשגריר ישראל בצרפת. וכיהן בתפקיד עד 2015. הוא עוטר באות לגיון הכבוד בדרגת מפקד.

בתפקידיו כסמנכ"ל לענייני כלכלה וכמשנה מדיני למנכ"ל נשא גל באחריות בנושא המערכה המדינית מול הגרעין האיראני, בשדרוג יחסי ישראל והאיחוד האירופי, וריכז חלק מוועדות ההתדיינות בין ישראל לרשות הפלסטינית.

לאחר פרישתו ממשרד החוץ מונה לסגן נשיא האוניברסיטה העברית לקשרי חוץ ופיתוח משאבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסי גל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  חשוד בריגול, מעריב, 22 בנובמבר 1985
2. ↑  כסאות מוזיקליים, מעריב, 2 בספטמבר 1986  
לביבות מוסקאליות, מעריב, 1 בינואר 1987
3. ↑  רוני סופר, מנכ"ל משרד החוץ הבא: יוסי גל, באתר ynet, 19 באפריל 2009
4. ↑  גדעון קוץ פריז, ‏"עכשיו אנחנו יוצאים מהתקופה הקשה": שגריר ישראל בצרפת מסכם, באתר מעריב אונליין, 10 באוגוסט 2015

| מנכ"לי משרד החוץ |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ולטר איתן • יעקב צור (טשרנוביץ) • חיים יחיל • אריה לבבי • גדעון רפאל • מרדכי גזית • אברהם קדרון • שלמה אבינרי • אפרים עברון • יוסף צ'חנובר • דוד קמחי • אברהם טמיר • יוסי ביילין • ראובן מרחב • יוסף הדס • אורי סביר • איתן בנצור • אלון ליאל • אבי גיל • יואב בירן • רון פרושאור • אהרון אברמוביץ' • יוסי גל • רפאל ברק • ניסים בן שטרית • דורי גולד • יובל רותם • אלון אושפיז • רונן לוי |  |

 |

| שגרירי ישראל בצרפת ישראלישראל צרפתצרפת |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מוריס פישר • יעקב צור • ולטר איתן • אשר בן נתן • מרדכי גזית • מאיר רוזן • עובדיה סופר • יהודה לנקרי • אבי פזנר • אליהו בן-אלישר • אלי בר-נביא • נסים זווילי • דניאל שק • יוסי גל • עליזה בן-נון • דניאל סעדה (מ"מ) • יעל גרמן |

 |
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**רשת עולם קטן** היא סוג של גרף מתמטי מענף המתמטיקה של תורת הגרפים ומוגדרת כמקרה פרטי של רשת מורכבת. בו מרבית הצמתים אינם שכנים אך ניתן להגיע אליהם מכל אחד מהצמתים האחרים על ידי מספר מעברים קטן.
בהגדרה מתמטית רשת עולם קטן מוגדרת כרשת בה המרחק (L) בין שני צמתים שנבחרו באופן אקראי (המרחק בין הצמתים בכמות צעדים) גדל באופן פרופורציונלי כלוגריתם של מספר הצמתים ברשת (N) ומתקבל:
{\displaystyle L\propto \log N}

בהקשר של רשת חברתית, רשת עולם קטן מייצרת תופעה של עולם קטן בה זרים מקושרים באמצעות מכרים משותפים, נושא שזוכה להתייחסות מחקרית בעבר ואף הוגדר על ידי סטנלי מילגרם בשש דרגות של הפרדה.

כמו כן רשת עולם קטן נוטה להכיל תתי רשתות המכילות קשרים כמעט עם כל הצמתים שבהן. מבנה זה נגזר ממאפיין של רשתות עולם קטן שהוא מקדם התקבצות גבוה. בנוסף רוב זוגות הצמתים בתת-הרשת יהיו מקושרים באמצעות דרך קצרה אחת לפחות, מאפיין הנובע מההגדרה שהחציון של הדרכים הקצרות יהיה קצר בעצמו. 
לרוב ברשת עולם קטן ישנה רוויה של מרכזיות- צמתים ברשת בעלות מספר קשרים רב. המרכזיות הללו משרתות כקשר משותף המתווך כדי ליצור את הדרך הקצרה ביותר בין קצוות ברשת.
כתוצאה מתופעת המרכזיות ותתי הרשתות נוצרת חולשה מערכתית מסוימת ברשתות הללו שכאשר ישנה פגיעה או הסרה של אחת מהמרכזיות הללו נוצרת פגיעה משמעותית יותר ברשת מאשר הסרה אקראית של קשר מרשת אקראית שאיננה מאופיינת כרשת עולם קטן.

### דוגמאות לרשתות שאינן רשת עולם קטן

התיאוריה המפורסמת של "שש דרגות של הפרדה" בין אנשים מניחה בשתיקה שתחום השיח הוא קבוצת האנשים החיים בכל זמן נתון. מספר דרגות ההפרדה בין אלברט איינשטיין ואלכסנדר מוקדון גדול כמעט בוודאות מ-30 ולרשת הזו אין את המאפיינים של רשת עולם קטן. דוגמה נוספת תהיה רשת "הלכת לבית הספר עם": אם שני אנשים למדו באותה מכללה עשר שנים זה מזה, אין זה סביר שיש להם מכרים משותפים בקרב ציבור הסטודנטים.

באופן דומה, מספר תחנות הממסר שדרכן חייבת לעבור הודעה לא תמיד היה קטן. בימים שבהם ההודעה עברה ביד או רכוב על סוס, מספר הפעמים שמכתב החליף ידיים בין מקורו ליעד היה גדול בהרבה ממה שהוא היום. מספר הפעמים שהודעה החליפה ידיים בימי הטלגרף החזותי (בערך 1800–1850) נקבע על ידי הדרישה ששתי תחנות יחוברו בקו ראייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשת עולם קטן, באתר MathWorld (באנגלית)
**יוריס דלבינש** (בלטבית: **Juris Dalbiņš**; נולד ב-1 בינואר 1954) הוא איש צבא ופוליטיקאי לטבי. כיהן כמפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל) של לטביה בשנים 1994–1998. לאחר מכן שימש כחבר הסאימה בשנים 1998–2010.

ביוגרפיה
--------

דלבינש נולד בדובלה ב-1 בינואר 1954. לאחר סיום לימודיו עבד כמורה באיסליצה (ריטאוסמס (לטב')). ב-1992, לאחר התפרקות ברית המועצות והקמתו מחדש של הצבא הלטבי, הוא התגייס לצבא. הוא התקדם במהירות בסולם הדרגות, וב-25 באוקטובר 1994 מונה למפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל). ב-8 ביולי 1998 הוא נאלץ להתפטר לאחר שהשתתף בטקס להנצחת הלגיונרים הלטבים שלחמו עם הוואפן אס אס במלחמת העולם השנייה. מיד עם פרישתו מהצבא, הוא הצטרף למפלגת העם, וב-2 בנובמבר של אותה שנה נבחר לסאימה (הפרלמנט הלטבי). ב-2001 הוא התפטר מתפקידו ונבחר למועצת העיר ריגה. ב-5 בנובמבר 2002 הוא נבחר בשנית לסאימה. ב-7 בנובמבר 2006 הוא נבחר לסאימה בפעם השלישית. ב-2009 הוא ניסה להיבחר לפרלמנט האירופי אולם נכשל. בבחירות לסאימה ה-10 ב-2 באוקטובר 2010 הוא התמודד מטעם מפלגת לטובת לטביה, אולם לא נבחר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוריס דלבינש** בוויקישיתוף

* יוריס דלבינש באתר הסאימה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 2052151898611324190004
* WorldCat: viaf-2052151898611324190004

 |
בממלכה המאוחדת, **יועצי המדינה** (אנגלית: **Counsellors of State**) הם חברים בכירים במשפחת המלוכה הבריטית, שקיבלו מהמונרך (כיום צ'ארלס השלישי) את הסמכות לבצע תפקידים שלטוניים או להחזיק בסמכויות שלטוניות כאשר הוא נמצא מחוץ למדינה או חסר יכולת לבצע את תפקידו באופן זמני, כגון בתקופת מחלה. כל שניים מיועצי המדינה רשאים להשתתף בפגישות המועצה המלכותית, לחתום על מסמכים ממשלתיים או לקבל כתבי האמנה משגרירים חדשים לממלכה המאוחדת.

ההכרזה על הפעלת חוקי העוצרות גוררת את השעיית המונרך מיכולתו להאציל את התפקידים המלכותיים, אך כאשר ממונים יועצי מדינה חדשים הם יכולים ביחד עם הריבון להאציל את הסמכויות, לפי גבולות התפקיד שלהם: באופן זה יכול המונרך לתת הוראות ליועצי המדינה, או להאציל באופן אישי את אחת מהזכויות המלכותיות כאשר היועצים מכהנים בתפקידם. יועצי המדינה והעוצרים פועלים תמיד בשמו ולטובתו של הריבון.

יועצי המדינה הראשונים מונו ב-1911 באמצעות צו במועצה של ג'ורג' החמישי, והליך זה בוצע כל פעם מחדש במקביל להיעדרותו של המלך או לחוסר יכולתו למלא את התפקיד. בחוק העוצרות של 1937 נקבע כי רק בן/בת הזוג של המונרך וארבעת האנשים הראשונים בסדר הירושה לכתר הבריטי, העומדים בתנאי החוק, רשאים לכהן כיועצי המדינה. תנאים אלה זהים לאלו הנדרשים מעוצר: גילם חייב להיות 21 שנים או יותר (למעט יורש עצר או יורש מותנה, שצריך להיות מעל גיל 18), מקום מגוריהם הוא בממלכה המאוחדת, והם חייבים להחזיק באזרחות בריטית. חריג אחד לכללים נקבע עם מינויה של אליזבת בווס-ליון, המלכה האם. לאחר מותו של ג'ורג' השישי חדלה אליזבת מלשמש כמלכה, ואיבדה גם את תפקידה כיועצת המדינה. אולם, בחוק העוצרות של 1953 נקבע כלל חריג ולפיו היא המשיכה להיחשב כיועצת המדינה.

מאז קבלתו של חוק העוצרות ב-1937, האדם היחיד שמונה ליועץ המדינה ולא היה בן זוגו של המונרך או נסיך היה הרוזן מהארווד, אם כי הנסיכה מוד מפייף, שכיהנה בין 1942 ל-1945, כינתה את עצמה ליידי סאות'אסק. קודם לכן מינה ג'ורג' החמישי לתפקיד יועץ המדינה את הלורד צ'נסלור, הלורד נשיא המועצה, ראש ממשלת בריטניה והארכיבישוף מקנטרברי.

יועצי המדינה הנוכחיים הם:

* קמילה, מלכת הממלכה המאוחדת (מאז 2022)
* ויליאם, נסיך ויילס (מאז 2003)
* הנסיך הארי, דוכס סאסקס (מאז 2005)
* הנסיך אנדרו, דוכס יורק (מאז 1981)
* הנסיכה ביאטריס (מאז 2022)
* הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו (מאז 2022)
* אן, הנסיכה המלכותית (מאז 2022)

יועצי המדינה בעבר היו:

* צ'ארלס, נסיך ויילס
* אליזבת בווס-ליון, המלכה האם
* הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר
* הנסיך ג'ורג', דוכס קנט
* מרי, הנסיכה המלכותית
* הנסיכה אלכסנדרה, דוכסית פייף השנייה
* אלסטייר וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן
* הנסיכה מוד, רוזנת סאות'אסק (אנ')
* ג'ורג' לסלס, הרוזן השביעי מהארווד (אנ')
* הנסיכה אליזבת, דוכסית אדינבורו
* הנסיכה מרגרט, רוזנת סנודן
* הנסיך אדוארד, דוכס קנט
* הנסיכה אלכסנדרה מקנט
* הנסיך ויליאם מגלוסטר
* הנסיך ריצ'רד, דוכס גלוסטר
* אן, הנסיכה המלכותית
* הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו

קישורים חיצוניים
----------------

* יועצי המדינה באתר הרשמי של משפחת המלוכה הבריטית
**מורן לביא** (נולדה ב-3 בפברואר 1983) היא כדורגלנית עבר ישראלית ששיחקה כקשרית מרכזית בקבוצת אס"א תל אביב והייתה קפטנית נבחרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

מורן לביא נולדה בכפר סבא וגדלה ברעננה. עד גיל 15 שיחקה טניס מקצועי ברמת השרון. לביא דורגה בעשירייה הראשונה בטניס נשים. לאחר שהגיעה להשיגים בולטים בטניס החליטה לפרוש לטובת הכדורגל, מכיוון שחיפשה לעסוק בספורט קבוצתי. כאשר החלה ללמוד בחטיבת "יהונתן", פגשה במאמן אשר מסינג, שחקן עבר בקבוצת הכח עמידר רמת גן, לאחר שראה את יכולות המשחק שלה הפנה אותה למאמן אלון שרייר ומאז היא משחקת כדורגל.

### קריירה

לביא זכתה באליפות בתי הספר בקטרגל עם בית ספרה, תיכון "מור מטרו ווסט" רעננה. באותו העת היא שיחקה בקבוצת הפועל רעננה. ב-1998, שנה אחרי שהצטרפה לליגת הנערות בכדורגל, נפתחה ליגת הנשים הראשונה בישראל, מאז שיחקה בקבוצת אס"א תל אביב. למשך תקופה מסוימת הייתה שיאנית ההופעות בנבחרת ישראל והשחקנית הוותיקה ביותר בליגת הנשים בישראל.

בשנת 2002 נסעה לביא ללימודים ב- TCU Texas Christian University בטקסס שם למדה עד לשנת 2006. במסגרת לימודיה שיחקה במשך ארבע שנים בקבוצה המצטיינת של המכללה וסיימה את התואר שלה ביחסים בינלאומיים ואנתרופולוגיה בהצטיינות.

בתום לימודיה, בקיץ 2006, נסעה לביא לאיסלנד שם שיחקה במשך חודשיים בקבוצה Haukar המדורגת בליגה השנייה כדי לנסות ולהעלות את הקבוצה ליגה. 

לביא שיחקה ארבע עונות ברציפות במוקדמות ליגת האלופות לנשים. בעונת 2012 זכתה קבוצתה במקום הראשון במשחקי המוקדמות, שם הבקיעה לביא גול נגד קבוצה מפורטוגל. הנבחרת עלתה לאליפות והגיעה לאחת מ-32 הקבוצות הטובות באירופה, שם הפסידה לאלופת איטליה בשני המשחקים. זהו השלב הגבוה ביותר בליגה העולמית, אליו הגיעה קבוצת כדורגל לנשים ישראלית. 

שיחקה עד עונת עונת 2016/2017.

עבדה גם כרכזת פרויקטים באתנה באיגוד הטניס וכמאמנת כדורגל באתנה ג'וניור.

הכשרות
------

* מאמנת קבוצת הנערות של הפועל רעננה בליגת הנערות (2012)
* מדריכת מאמני כדורגל מטעם ההתאחדות לכדורגל בישראל
* מדריכת כושר מטעם שיאים של מכון וינגייט

הישגים
------

אס"א תל אביב
* אליפות המדינה: (7) - 1999/2000, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
* גביע המדינה: (4) - 2010/2011, 2011/2012, 2013/2014, 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* לי נוף, שפיגלר: אין סיבה שכדורגל הנשים לא יצליח בארץ, באתר Mako, ‏23 בפברואר 2010
* שלי ישראל, אס"א תל אביב - כתבה בערוץ הספורט, באתר YouTube, ‏28 בספטמבר 2011
* אסי ממן, אס"א ת"א זכתה באליפות בפעם הרביעית ברציפות, באתר One, ‏24 באפריל 2013
* מורן לביא: "אתן את הכל כדי להצליח בטורניר", באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, ‏27 באוקטובר 2013
* ספי פסטרנק, כדורגל נשים: אס"א ת"א זכתה בגביע, באתר ynet, ‏30 באפריל 2014
* אסי ממן, השתפרו: נב' ישראל בנשים הובסה 5:0 בידי דנמרק, באתר One, ‏19 ביוני 2014
**אהרן שֶׁפִי** (נולד ב-27 בספטמבר 1928) הוא מוזיקאי, מחבר, מתרגם, מעבד, מחנך, מלחין ומנצח ישראלי.

חייו
----

נולד בירושלים וגדל בתל אביב. אביו, אברהם, היה בשנות ה-30 בעל בית מלאכה לתיקון כינורות ושאר כלי מיתר, ששפי הִרבה לשהות בו. מוזיקאים פקדו את המקום, והיו מנסים את כליהם, תוך כדי הפגנת כישוריהם. האב שלח את שפי ללמוד נגינה בכינור אצל מורה בשם רומן, שהיה נגן אורח בתזמורת הפילהרמונית הארץ ישראלית, בצימבלום. אולם שפי, שכבר בילדותו הוקסם מצלילי החצוצרה, המשיך לחלום על כלי זה. ב-1943 הצטרף להכשרה הצעירה באשדות יעקב ובאפיקים, הקיבוץ השכן, פגש במנצח ליובה רביץ, שנאות ללמדו נגינה בחצוצרה ואף השאיל לו את הכלי. בראשית 1946 כבר ניגן בתזמורת כלי הנשיפה של הפועל תל אביב, עם המנצח והמעבד אברהם זץ. במלחמת העצמאות שירת שפי בחי"ש פרברים, ומשם הועבר לחיל התותחנים. בהפוגה השנייה החליט מפקד החיל, שמואל אדמון-רפופורט, בשיתוף קצין התרבות הצה"לי עמנואל עמירן-פוגצ'וב, להקים תזמורת כלי נשיפה בת כשלושים נגנים. המשימה הוטלה על שפי, ששימש כמדריך ומנצח. עם הקמת תזמורת צה"ל, הצטרפו נגני-התותחנים, על מנצחם, לגרעין המייסד. בתזמורת צה"ל נתמנה שפי לחצוצרן ראשי, בניצוחו של שלום רונלי-ריקליס. 

בשנת 1954 ייסד ביחד עם הכנר-המנצח ד"ר גיורא ברנשטיין את המכון למוזיקה שליד המועצה המקומית גבעתיים (מאוחר יותר הוסב שמו ל-"הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים").
ראשוני המורים בקונסרבטוריון היו מתלמידיו של פרופ' ליאו קסטנברג.

באוגוסט 1963 נשלח על ידי המחלקה לשיתוף בינלאומי במשרד החוץ לליבריה שבמערב אפריקה, להקים תזמורת צבאית של הנשיא טבמן. התזמורת הופיעה בניצוחו ובעיבודיו של שפי, בטקס ההשבעה של הנשיא ב-1964, במִסקרים ומִסדרים צבאיים, ובאירועים ציבוריים. לאחר שנה חזר לתפקידו כמנהל קונסרבטוריון גבעתיים. בעבור פעילותו בליבריה, זכה בעיטור של ממשלתה. ב-1968, הוזמן למיניאפוליס מינסוטה בארצות הברית, כמנהל המוזיקלי של המרכז הקהילתי היהודי החדש. הוא הקים וניצח על תזמורת סימפונית, אנסמבל בארוק, וגופי ביצוע אחרים, וכן תשתית של חינוך מוזיקלי וערך אירועי תרבות יהודיים וישראליים. בתום שלוש שנים חזר לנהל את קונסרבטוריון גבעתיים. ב-1976 הוזמן שנית למיניאפוליס, לשנתיים. שפי ניצח על תזמורות כלי הנשיפה הבוגרות של גבעתיים ומועצת פועלי פ"ת, והצעירה של בני-הקיבוצים. ב-1993 פרש לגמלאות, וחזר לנגן בחצוצרה ובחליליות בארוק, לכתוב ולעבד מוזיקה.

בשנת 2022 הוענק לאהרן שפי **''אות יקיר העיר גבעתיים''**, על תרומתו לפיתוח וקידום החינוך המוזיקלי בעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אהרן שפי, באתר זמרשת
* אהרן שפי, דף שער בספרייה הלאומית
* Local רמת גן גבעתיים - שגרירי המוזיקה בברלין(הקישור אינו פעיל)
* אברהם רותם, בליבריה – המוסיקה היא בדם, מעריב, 8 בנובמבר 1964

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהרון שפי מגבעתיים ינצח על תזמורת ליבריה, מעריב, 8 ביולי 1963
2. ↑  אברהם רותם, בליבריה – המוסיקה היא בדם, מעריב, 8 בנובמבר 1964

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288992205171
* ISNI: 0000 0004 0201 1547
* VIAF: 297280715
* WorldCat (עם VIAF): 297280715

 |
**Executive Information Systems** או בראשי תיבות **EIS** הן מערכות תומכות החלטה המיועדות לשימושם של מנהלים.

כמערכות המיועדות לשימושם של מנהלים הן נבנו עם דגש על פשטות וקלות שימוש. כמות המידע בתוכן הייתה קטנה יחסית וכללה נתונים מסוכמים, לרוב מדובר בנתונים הנותנים תמונה כוללת ולא תמונה פרטנית. בדרך כלל הופקו הנתונים עבור המנהלים מתוך מחסן נתונים.

מערכות EIS הוגדרו כאוסף של כלי ניהול התומכים בצרכי המידע וצרכי קבלת ההחלטות של מנהלים על ידי שיתוף מידע פנים ארגוני ומידע חיצוני במסגרת אנליטית. הרעיון מאחרי מערכות מסוג זה היה הצגת מידע למשתמש ללא צורך בביצוע מניפולציות שלו, כך שהמערכות היו קלות ונוחות לשימוש. מערכות מסוג זה היו פופולריות בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

כתוצאה מהצלחתן הוגבר השימוש בהן למנהלים בדרגים נמוכים יותר ואחרי כן אף לעובדים שאינם מנהלים. בעקבות כך יש אנשים שהתייחסו לראשי התיבות EIS כאל **E**veryone **I**nformation **S**ystems במקום **E**xecutive **I**nformation **S**ystems.

כיוון שהמערכות נחשפו לשימוש אוכלוסיות שאינן מנהלים בדרג בכיר, נוצרו צרכים לכמויות מידע רב יותר ולעיבודים מורכבים יותר. כך מערכות אלה איבדו את ייחודן בהשוואה למערכות תומכות החלטה אחרות ומערכות בינה עסקית.
כתוצאה מכך פחתה הנטייה שהייתה שכיחה בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 לרכוש מוצרי EIS ולפתח מערכות כאלה.
התחליפים העכשוויים למערכות מסוג זה הם מוצרי EPM ושימוש ב-Dashboards ו-Scorecards.

ראו גם
------

* בינה עסקית
* מחסן נתונים
* מערכת תומכת החלטה
* EPM

הערות שוליים
------------

1. ↑  Executive Information Systems Explained, www.bestpricecomputers.co.uk
**חנן בר-און** (19 במאי 1924 - 6 באפריל 2003) היה דיפלומט ואיש קהילת המודיעין הישראלית. כיהן כשגריר ישראל בהולנד וכמשנה למנכ"ל משרד החוץ.

ביוגרפיה
--------

בר-און נולד בברלין. עלה בעליית הנוער ב-1938. בישראל למד בכפר ילדים ונוער אהבה בקריית ביאליק. במלחמת העולם השנייה התגייס לבריגדה היהודית ונלחם בקרבות באיטליה. שירת בצה"ל, התגייס לשירות הביטחון הכללי, ושימש בו מפקד נפת ירושלים. ב-1951 יצא לשליחות מטעם משרד ראש הממשלה כחבר במשלחת ישראל לאו"ם בארצות הברית. ב-1958 הושאל למשרד החוץ ומונה לקונסול כללי באדיס אבבה שבאתיופיה. במקביל מילא שליחות של המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. הוא היה ממייסדי הקשר הביטחוני בין המדינות. בכהונתו היה ליחיד בתולדות שירות החוץ הישראלי שמילא במקביל גם תפקיד של הממונה על היחסים וגם ראש שלוחת המוסד במדינה. ב-1960 הופרדו התפקידים כשנחום אדמוני מונה לראש שלוחת המוסד באתיופיה ובר-און הצטרף באופן קבע למשרד החוץ והמשיך לכהן כקונסול עד 1961.

ב-1961 מונה ליועץ בשגרירות ישראל בוושינגטון. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונה ב-1965 לדובר משרד החוץ. ב-1968 מונה למנהל מחלקת אפריקה במשרד וב-1969 למנהל לשכת מנכ"ל. בשנים 1972–1975 כיהן כשגריר ישראל בהולנד. לאחר מכן שימש ציר מדיני בשגרירות ישראל בוושינגטון. תפקידו האחרון במשרד החוץ היה משנה למנכ"ל, אותו מילא בשנים 1979–1989. במסגרת זו היה האחראי לצפון אמריקה ולפירוק נשק. במהלך תפקידו יזם את פריצת הדרך שהובילה לכינון יחסים דיפלומטיים עם סין, ולשליחת קונסול ישראלי להונג קונג.

לאחר שירותו במשרד החוץ מונה לסגן נשיא לקשרי חוץ של מכון ויצמן למדע. הוא שימש מומחה חבר בוועדה המייעצת של מזכ"ל האו"ם לפירוק נשק.

פרש לגמלאות בשנת 1987.

בר-און היה נשוי ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* חנן בר-און באתר משרד החוץ
* עקיבא אלדר, מת הדיפלומט חנן בר-און, חלוץ היחסים עם אתיופיה, באתר הארץ, 8 באפריל 2003
* דברים לזכרו של חנן בר-און- ג'רמי יששכרוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפרים לפיד, קשרים הדוקים וסודיים עם אתיופיה, ישראל דיפנס, 8 באוקטובר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007413335105171

 |
**עגמה**
(למפת אתיופיה מוגדלת)אדיס אבבהאדיס אבבה
דירה דאווהדירה דאווה
מקלהמקלה
גונדרגונדר
אווסהאווסה
ג'ימהג'ימה
ג'יג'יגהג'יג'יגה
**אריתריאה**
**סודאן**
**דרום  
סודאן**
**קניה**
**סומליה**
**ג'יבוטי**עגמה**עגמה**(למפת אתיופיה רגילה)אדיס אבבהאדיס אבבה
דירה דאווהדירה דאווה
מקלהמקלה
גונדרגונדר
אווסהאווסה
ג'ימהג'ימה
ג'יג'יגהג'יג'יגה
**אריתריאה**
**סודאן**
**דרום  
סודאן**
**קניה**
**סומליה**
**ג'יבוטי**עגמה**עגמה**
**עגמה** (בגעז: **ዓጋመ**, באמהרית: **ዓጋሜ**, תרגום: "פורה") הוא מחוז היסטורי בצפון אתיופיה וכיום חלק ממדינת תיגראי. על פי המסורת האתיופית, המחוז היה מקום לידתה של מלכת שבא. בירתו ההיסטורית של המחוז היא העיר אדיגרט. המחוז הוא גם מקום מושבם ההיסטורי של האירובים.

עגמה היה בעברו חלק מממלכת דעמת ויותר מאוחר חלק מממלכת אקסום. האזכור הכתוב הראשון של האזור הוא במונומנטום אדוליטנום שנכתב במאה ה-3. במהלך ימי הביניים המחוז נכלל בתוך ממחוז בור שכלל חלקים ממדינת עפר ומרכז אריתריאה.

עגמה היה גם מרכזה של שושלת השליטים אשר שלטו על האזור מתקופת השופטים עד למהפכה האתיופית ב-1974.

לקריאה נוספת
------------

* Tsegay Berhe G. Libanos, "ˁAgamä" in Siegbert Uhlig (Editor), **Encyclopaedia Aethiopica: A-C**, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, מסת"ב 3447047461, p. 137-138

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stuart Munro-Hay, Aksum: An African Civilization of Late Antiquity, page 36-37
2. ↑  Stuart Munro-Hay, Aksum: An African Civilization of Late Antiquity, page 186-187
3. ↑  "Bur" in von Uhlig, Siegbert, ed. Encylopaedia Aethiopica: A-C. Weissbaden: Otto Harrassowitz KG, 2003.
תרשים למוטיב ציפור ברקמת אסיזי
**רקמת אסיזי** (באנגלית: Assisi embroidery) היא צורה של רקמת צלבים המבוססת על מסורת רקמה איטלקית עתיקה שבה הרקע מלא בתפרי רקמה והמוטיבים העיקריים מתוארים אך לא תפורים. השם נגזר מהעיירה האיטלקית אסיזי שבה נוצרה הצורה המודרנית של המלאכה.

תיאור הטכניקה
-------------

ברקמת אסיזי משתמשים בשיטה הידועה בשם voiding שבה תך צולב ממלא את הרקע בעוד המוטיב עצמו נותר ריק. תפר הולביין, מויטב של עבודה שחורה קווית, משמש כדי לשרטט ולהדגיש את המוטיב. 

באופן מסורתי, ברקמת אסיזי לא משתמשים בדרך כלל בתך צולב, אלא בתך צולב בעל זרועות ארוכות. ידועות גם דוגמאות לשימוש בתכים אחרים, כגון תך צלב איטלקי ותך צמה אלג'יראי. צבעי החוט בהם השתמשו היו אדום, כחול, ירוק או זהב עבור הרקע ושחור או חום עבור קווי המתאר. מוטיבים מסורתיים היו ברובם הרלדיים, במיוחד חיות הרלדיות, ובדרך כלל הציגו זוגות מסודרים באופן סימטרי של בעלי חיים וציפורים המוקפים בגבולות מעוטרים.

ברקמות העתיקות ביותר, הדמויות צוירו ביד חופשית על הבד והוקפו בתפר הולביין. הרקע, לעיתים קרובות פשתן בצבע שמנת,  היה מלא ככל האפשר. עבור יצירות מודרניות יותר, התבנית נרשמה בדייקנות על נייר, בדומה ליצירת דפוסי תפרים צולבים שנספרו. כיום רקמת אסיזי נעשית כמעט תמיד כך.

היסטוריה
--------

מבחינה היסטורית, לאיטליה הייתה מסורת ארוכה של רקמה בהירה וצבעונית. במאות השלוש עשרה והארבע עשרה נזירות שרקמו פיתחו סגנון פשוט יותר שבו עיצובים ומוטיבים לא נרקמו על בד פשתן עדין אך קווי המתאר והרקע נרקמו במשי צבעוני. המוטיבים הושפעו מאוד מעיצובים מסורתיים של זוגות ציפורים או בעלי חיים המוקפים בעבודת גלילה משוכללת. פריטים מוקדמים אלה שימשו לרוב למטרות דתיות, למשל, בדי מזבח וגלימות כהונה.

עד המאה השש-עשרה הפכה רקמת אסיזי לפופולרית יותר ושילבה מגוון רחב יותר של מוטיבים, ביניהם כאלה המבוססים על דימויים של סאטירים, שדים ויצורים מיתיים עתיקים מתקופת הרנסאנס.

במאות השמונה-עשרה והתשע-עשרה, הפופולריות של צורת רקמה זו דעכה ורבים מהעיצובים והמוטיבים אבדו. רק בתחילת המאה העשרים התחדש המנהג בעיירה האיטלקית אסיזי. באוקטובר 1902 מנזר סנט אן ייסד את Laboratorio Ricreativo Festivo Femminile San Francesco di Assisi.  מטרת סדנת מלאכת יד זו הייתה להחיות את מלאכת היד המקומית המסורתית ולספק תעסוקה לנשים עניות כדי להשלים את הכנסתן. התעשייה הכפרית הזו פרחה ועיצובים אלה התפשטו במהירות ברחבי איטליה, אירופה ומחוצה לה.

רקמת אסיזי מודרנית
------------------

גרסה מודרנית של רקמת אסיזי התפתחה במאה העשרים ואחת. צבעים ודוגמאות רבים ושונים משמשים לרקע, והמוטיבים מגוונים ביותר. עם זאת, הגרסה המסורתית המתחדשת עדיין נהוגה בעיירה אסיזי שבה אפשר לראות את הנשים המקומיות יושבות מול בתיהן ורוקמות פריטים עבור חנות הרקמה השיתופית המקומית.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רקמת אסיזי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Catherine Amoroso Leslie, *Needlework Through History* (London and Westport, CT: Greenwood Publishing Group, 2007), pp. 19-22. מסת"ב 9780313335488
2. ↑  Mildred Graves Ryan, *The Complete Encyclopedia of Stitchery* (New York: Nelson Doubleday, 1979), p. 328. מסת"ב 0452252644
3. ↑  Eva Maria Leszner, *Assisi Embroidery: Old Italian Cross-stitch Designs* (London: B.T. Batsford Ltd.1988), p. 12. מסת"ב 0713455950
"**14 מילים**" הקרוי גם "**14/88**" (באנגלית: **Fourteen Words**) הוא שמו של המשפט "**We must secure the existence of our people and a future for White Children**" (תרגום לעברית: "אנו מחויבים להבטיח את המשך קיומו של עמנו, ועתיד עבור ילדים לבנים"), שזוכה לשימוש תדיר על ידי קבוצות גזעניות שונות הדוגלות בעליונות לבנה (white supremacy). השם ניתן למשפט משום שהוא מכיל 14 מילים. המונח עשוי להצביע גם על המשפט: "**Because the beauty of the White Aryan woman must not perish from the earth**" (תרגום לעברית: "כי אסור שהיופי של האישה הארית הלבנה ייעלם מהעולם"), שאף הוא כולל 14 מילים.

מקור המונח
----------

שני המונחים נטבעו לראשונה על ידי דייוויד ליין, טרוריסט מורשע ופעיל מרכזי בארגון העליונות הלבנה המכונה "המסדר" (**The Order**) שפעל בארצות הברית. המונח הראשון מבין השניים, שהוא המוכר יותר, מתבסס על הצהרה הכוללת 88 מילים, שנטבעה במקור על ידי אדולף היטלר בכרך הראשון, פרק השמיני, בחיבורו מיין קאמפף:

> 
> "What we must fight for is to safeguard the existence and reproduction of our race and our people, the sustenance of our children and the purity of our blood, the freedom and independence of the fatherland, so that our people may mature for the fulfillment of the mission allotted it by the creator of the universe. Every thought and every idea, every doctrine and all knowledge, must serve this purpose. And everything must be examined from this point of view and used or rejected according to its utility"
> 
> 
> 
> 

> 
> "הדבר שעלינו להילחם עבורו הוא ההגנה על הקיום ועל ההִתְרבות של הגזע שלנו ושל עמנו, על מזון לילדינו ועל טוהר דמנו, על החופש והעצמאות של מולדתנו, כך שעמנו יוכל להבשיל לצורך מילוי המשימה שהוקצתה לו על ידי בורא היקום. כל מחשבה וכל רעיון, כל תורה וכל ידע, חייבים לשרת מטרה זו. וכל דבר חייב להיבחן מנקודת מבט זו ולהתקבל או להידחות לפי התועלת שהוא מביא"
> 
> 
> 
> 

קבוצות נאו-נאציות שונות מרבות להשתמש בשילוב המספר 14 יחד עם המספר 88, וזאת בין היתר כ-14/88, או כ-1488. כמו כן, הספרה 8 מתייחסת גם לאות השמינית במסגרת האלפבית האנגלי (האות H), ומשכך השילוב 88 (HH) מתייחס גם למונח "Heil Hitler" (הייל היטלר). 

המונח זוכה לתפוצה רחבה ברשת האינטרנט, ובדגש על אתרי גזענות ועליונות לבנה למיניהם.

ראו גם
------

* המסדר (נאו-נאציזם)
* דייוויד ליין
* נאו-נאציזם
* גזענות
* גאווה לבנה
* תאורית הקשר על רצח עם של האדם הלבן
* הייל היטלר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **14 מילים** בוויקישיתוף
* תיאור המונח, באתר הליגה נגד השמצה
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**מאוריס ומידחאט בגיץ'** (בבוסנית: **Begić**) היו מחסידי אומות העולם שהצילו ילדה יהודיה בסרייבו בתקופת השואה.

**מידחאט בגיץ'** (בבוסנית: Midhat Begić;‏ 1911–1983) נולד בברצ'קו כיום עיר ורשות מקומית בצפון-מזרח בוסניה והרצגובינה, אז חלק מהאימפריה האוסטרו הונגרית. נפטר באלפים הצרפתים. היה חבר באקדמיה הבוסנית למדעים ואומנויות.

**מאוריס בגיץ'** (בבוסנית: Mauricette Begić; ‏(2009-1916); שם נעורים בצרפתית: Sullerot).

מידחאט סיים את לימודי הצרפתית והספרות היוגוסלבית, בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטה בבלגרד ב־1934. בשנת 1936, פגש באוניברסיטת הסורבון בפריז את מאוריס שהפכה לאשתו ב־1939, כשעברו לסרייבו בבוסניה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

בסרייבו, בני הזוג בגיץ' התגוררו בשכנות ללאון וג׳אורג׳ינה פאפו שחיו עם שתי בנותיהן בואנה וזלאטה. המשפחה היהודית התיידדה עם משפחת בגיץ'.

כשהכוחות הגרמנים פלשו באפריל 1941, מידחאט גויס לשורות הצבא היוגוסלבי. בתחילת 1942 לאון פאפו גורש על ידי האוסטאשה למחנה הריכוז יאסנובאץ, ממנו לא חזר. בהיעדר שני בעליהן, בין מאוריס וג׳אורג׳ינה התפתחה חברות טובה. כך למשל מאוריס בקביעות שמרה על זלאטה שנולדה בשנת 1942, בכל פעם שאמה ג׳אורג׳ינה יצאה מן הבית.

יום אחד, כשג׳אורג׳ינה לא חזרה לאסוף את זלאטה התינוקת, מאוריס נכנסה לדירת שכנתה, שם מצאה את ג׳אורג׳ינה מעולפת על הרצפה. מידחאט שבאותו זמן שהה בעיר, לקח את ג׳אורג׳ינה לבית החולים, שם סירבו לטפלה כי הייתה יהודייה. לאחר שמידחאט דיבר עם חבריו, העניין הוסדר וג׳אורג׳ינה פאפו זכתה לטיפול, אולם כעבור מספר ימים היא נפטרה. לפני מותה, מאוריס הבטיחה לג׳אורג׳ינה חברתה, שהיא תדאג לזלאטה. הזוג בגיץ׳ חזרו לדירה, אספו את דבריה של זלאטה ומאז טיפלו בה כבת משפחה.

ב־1944, הזוג בגיץ' הצטרפו לפרטיזנים, והותירו מאחוריהם את זלאטה, ושני ילדיהם מידו וסלמה עם בני משפחתם שטיפלו בהם.

לאחר המלחמה
-----------

לאחר המלחמה, הזוג אימץ באופן רשמי את זלאטה, וסיפרו לה על עברה ועל הוריה רק כשהגיעה לגיל 15. זלאטה בחרה לקרוא לעצמה בשם המשפחה בגיץ'-פאפו. מאוריס ומידחאט עברו לצרפת, שם גם זלאטה זכתה להקים משפחה.

הכרה והנצחה
-----------

ב־27 בפברואר 1991, הזוג הוכר על ידי יד ושם כחסידי אומות עולם בטקס שהתקיים בפריז.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mauricette Begitch (1916-2009), data.bnf.fr
2. 1 2 3 4  Begić Midhat & Mauricette (Sullerot), יד ושם
**איברוחימחליל יולדושב** (נולד ב-14 בפברואר 2001 ביאנגייר שבאוזבקיסטן) הוא כדורגלן אוזבקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית ובנבחרת אוזבקיסטן.

קריירת מועדונים
---------------

### פחטקור טשקנט

יולדושב גדל במחלקת הנוער של פחטקור טשקנט מליגת העל האוזבקית. ב-1 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על סוגדיאנה דז'יזק במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת 2019. זו הייתה הופעתו היחידה במועדון בעונה זו, בסופה זכה המועדון באליפות אוזבקיסטן.

### ההשאלה לבוניודקור

בעונת 2020 הושאל יולדושב לבוניודקור מליגת העל האוזבקית למשך עונה אחת. ב-25 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על לוקומוטיב טשקנט במסגרת הליגה. ב-22 באוקטובר הבקיע יולדושב את שער הבכורה שלו במועדון ובקריירה, בניצחון 2–6 על אנדיז'ן במסגרת המחזור ה-20 בליגה. בסך הכל ערך יולדושב 21 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, והבקיע שער אחד.

### החזרה לפחטקור טשקנט

לקראת תחילת עונת 2021 חזר יולדושב לפחטקור טשקנט. ב-10 במרץ 2021 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער הניצחון 2–3 על נסאף קארצ'י במסגרת המחזור הראשון בליגה. יולדושב ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון בעונה זו לפני שעזב, והבקיע שני שערים. הוא זכה עם המועדון בסופר קאפ האוזבקי.

### ניז'ני נובגורוד

ב-26 באוגוסט 2021 חתם יולדושב בניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית. יום לאחר מכן, ב-27 באוגוסט, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד חימקי במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-3 בספטמבר 2020 ערך יולדושב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוזבקיסטן, בניצחון 1–2 על נבחרת טג'יקיסטן במשחק ידידות.

תארים
-----

פחטקור טשקנט
* אליפות אוזבקיסטן (1): 2019
* הסופר קאפ האוזבקי (1): 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איברוחימחליל יולדושב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Юлдошев – в «Нижнем Новгороде» באתר הרשמי של ניז'ני נובגורוד, 26 באוגוסט 2021 (ברוסית)
**אורלנדו רובן יאנייס אלבארט** (בספרדית: **Orlando Rubén Yáñez Alabart**, נולד ב-12 באוקטובר 1993) הוא כדורגלן ספרדי המשחק כשוער בקבוצת הכדורגל קאדיס.

קריירה
------

רובן יאנייס נולד ביורט דה מאר בז'ירונה, קטלוניה. בגיל 12 החל לשחק כדורגל מקצועי במחלקת הנוער של יורט המקומית, לאחר שלוש שנים עבר למחלקת הנוער של ז'ירונה. בשנת 2010 בהיותו בן 17, הוא הצטרף לקבוצת הנוער של ריאל מדריד.

בעונת 2012/2013 הצטרף יאנייס לריאל מדריד C בליגה הספרדית השנייה, באותה עונה ערך 26 הופעות בליגה.

ביולי 2013, יאנייס הועלה לקבוצת ריאל מדריד קסטיליה, הליגה הספרדית השנייה בכדורגל.

ב-8 בספטמבר 2013 יאנייס ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בהפסד 1-0 למיראנדס.

במהלך עונת 2013/2014 רובן היה בעיקר כגיבוי לפרננדו פאצ'קו בליגה, הוא השתתף בארבעה משחקים לצידו בליגה בתור שוער שני. לאחר הקידום של פאצ'קו לסגל הקבוצה הבוגרת, יאנייס היה השוער הראשון של הקבוצה בעונת 2014/2015 עם 30 הופעות.

ב-5 באוגוסט 2015 הועלה יאנייס לקבוצה הבוגרת על ידי רפאל בניטס המאמן החדש וערך את הופעת הבכורה שלו כעבור ארבעה ימים, כשעלה כמחליף של קיקו קאסייה בתיקו 0-0 במשחק ידידות נגד ואלרנגה.

ב-17 באוגוסט 2017 חתם יאנייס בחטאפה והושאל לקאדיס.

קישורים חיצוניים
----------------

* רובן יאנייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* רובן יאנייס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**וסילי יוסיפוביץ' גורקו** (ברוסית: **Василий Иосифович Гурко**; 20 במאי 1864 - 11 בפברואר 1937) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על ארמיות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

גורקו נולד בצארסקויה סלו ב-20 במאי 1864, כבן למשפחת אצילים חזקה. אביו היה הפילדמרשל יוסיף גורקו, ואחיו היה המדינאי ולדימיר גורקו. מגיל צעיר הוא יועד לשירות צבאי, ולפיכך עד 1885 למד בבית ספר צבאי מן השורה הראשונה, ולאחר מכן התגייס לצבא האימפריה הרוסית והוצב ברגימנט ההוסרים של המשמר הקיסרי. בין השנים 1899-1892 למד באקדמיה של המטה הכללי והועלה לדרגת קפיטן. ב-1 בנובמבר 1893 קיבל פיקוד על אסקדרון במסגרת רגימנט ההוסרים של המשמר. ב-9 באוגוסט 1896 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק ומונה לקמ"ט למשימות מיוחדות במחוז הצבאי ורשה. במהלך מלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1902 הוא שימש כנספח צבאי בצבא הרפובליקה הדרום-אפריקאית, וצפה בקרבות מהצד הבורי. במהלך תקופה זו, הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ולאחר מכן כיהן לזמן קצר כנספח הצבאי בברלין. עם פרוץ מלחמת רוסיה–יפן ב-1904, הוצב גורקו כקצין אפסנאות בארמייה המנצ'ורית של אלכסיי קורופטקין. עד סוף הלחמה הוא מילא תפקידי ניהול ומטה ולחם במספר קרבות. בין השנים 1906–1911 שימש כיו"ר הוועדה להיסטוריה צבאית. ב-12 במרץ 1911 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-1.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, נכללה הדיוויזיה של גורקו במסגרת הארמייה הראשונה של פאול פון רננקמפף. הוא לחם עם הדיוויזיה במסגרת הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית וקרב לודז'. ב-9 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד הקורפוס ה-6, ולחם עמו במסגרת הארמייה השנייה והארמייה ה-11, בקרב גליציה, הקרב על הוויסלה וקרב בולימוב. ב-21 בפברואר 1916 הוא מונה למפקד הארמייה החמישית ולחם עמה במתקפת אגם נארוץ' הכושלת. ב-15 באוגוסט הוא הועבר לפקד על הארמייה המיוחדת, עד 10 בנובמבר עת מונה לראש מטה החזית הדרום-מערבית. ב-31 במרץ 1917 הוא מונה למפקד החזית המערבית, אולם כבר ב-23 במאי סולק מהתפקיד ומהצבא בכלל, כיוון שנותר מלוכני מובהק אף לאחר מהפכת פברואר. הוא נכלא במבצר פטרופבלובסקיה, ובספטמבר 1917 גלה מרצון לבריטניה ולאחר מכן לממלכת איטליה. ב-1919 הוא סירב להצעה להצטרף לצבא הלבן, אולם היה חבר בארגון הצבאי הכלל רוסי אשר הקים פיוטר וראנגל, ונועד לאחד את כל מתנגדי הקומוניזם ברחבי אירופה. הוא נפטר ברומא ב-11 בפברואר 1937 ונקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסילי גורקו** בוויקישיתוף
* וסילי גורקו באתר "המלחמה הגדולה" (באנגלית)
* ספרו "מלחמה ומהפכה ברוסיה" בתרגום לאנגלית
* וסילי גורקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007321443905171
* BnF: cb16585892d (data)
* GND: 12645552X
* ISNI: 0000 0000 8412 1088
* LCCN: n92109951
* NLA: 35863044
* NTA: 163347271
* VIAF: 115090209
* WorldCat: lccn-n92109951

 |
**אוסקר פוטיורק** (בגרמנית: **Oskar Potiorek**;‏ 20 בנובמבר 1853 – 17 בדצמבר 1933), היה פילדמרשל אוסטרו-הונגרי, מושל בוסניה והרצגובינה בעת רציחתו של פרנץ פרדיננד ובהמשך כיהן כמפקד קבוצת ארמיות בראשית המערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פוטיורק נולד בחבל קרינתיה למשפחה מהמעמד הבינוני. אביו היה פקיד ממשל וממונה על פרויקט כרייה באזור. ב-1879 סיים פוטיורק את לימודיו באקדמיה הצבאית בווינה והוצב לשורת תפקידי מטה והדרכה וב-1902 מונה לסגן ראש המטה הכללי האוסטרו-הונגרי. ב-1906 היה מועמד לראש המטה הכללי האוסטרו-הונגרי, אך קונרד פון הצנדורף נבחר לתפקיד. ב-1907 מונה למפקד הקורפוס ה-3, וב-1911 מונה למושל בוסניה והרצגובינה. בשלהי 1913 הזמין פוטיורק את הארכידוכס פרנץ פרדיננד לבקר בחבל ולצפות בתמרוני הצבא וב-28 ביוני 1914 הגיעו פרדיננד ורעייתו לחבל.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

 ערך מורחב – **רצח פרנץ פרדיננד**  

כמושל צבאי אחראי היה פוטיורק לביטחונו של פרדיננד ולאחר ניסיון ההתנקשות הכושל הראשון, היה הגנרל פוטיורק זה שתמך בבקשתו של פרדיננד להגיע לבית החולים ולבקר את פצועי ההתקפה, למרות הסתייגותם של שאר מלוויו. פוטיורק נלווה למכוניתו של פרנץ פרדיננד והנחה את הנהג בנסיעתו. מטח היריות הקטלני שהרג את הארכידוכס ורעייתו סופי, לא פגע בפוטיורק והרכב הגיע בנסיעה מהירה למעונו בניסיון להציל את בני הזוג, אך הם נפחו את נשמתם.

ב-28 ביולי 1914 לאחר שסרביה לא נענתה לאולטימטום האוסטרו-הונגרי, הכריזה האימפריה מלחמה על הסרבים ופוטיורק מונה לפקד על כוח החוד האוסטרו-הונגרי בפלישה לסרביה. פוטיורק פיקד על הארמייה השישית, ובנוסף גם פיקד על קבוצת ארמיות שהכילה את הארמיות החמישית והשישית. ניסיון הפלישה הראשון לסרביה ביולי - אוגוסט 1914 נהדף לחלוטין, כמו כן אף ניסיון הפלישה השני לסרביה בראשית ספטמבר נהדף, בנובמבר 1914 זכו כוחותיו במספר ניצחונות והתקדמו לעומק סרביה, אך הצבא הסרבי הצליח לבלום את המתקפה ואף להודפה, וב-15 בדצמבר הסתיים קרב קולובארה בו הביסו הסרבים את כוחותיו של פוטיורק ופגעו או שבו בלמעלה ממחצית הכח הלוחם האוסטרו-הונגרי. תוצאות הקרב הובילו לנסיגה רחבה של האוסטרו-הונגרים אל מחוץ לגבולות סרביה. ב-22 בדצמבר 1914 הודח פוטיורק מתפקידו ובמקומו מונה אויגן, הארכידוכס מאוסטריה למפקד הכוחות בבלקן, ואילו סטפן סרקוטיץ' פון לובצ'ן החליפו בתפקידו כמושל בוסניה. ב-1 בינואר 1915 שוחרר פוטיורק רשמית מהצבא האוסטרו-הונגרי. אוסקר פוטיורק הלך לעולמו בקלגנפורט ב-1933 והוא בן 80 שנים.

ראו גם
------

* האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסקר פוטיורק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "אוסקר פוטיורק-ביוגרפיה", באתרfirstworldwar.com (באנגלית).
2. 1 2  "אוסקר פוטיורק-ביוגרפיה", באתר www.spartacus.schoolnet.co.uk (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007324971505171
* BnF: cb12293780s (data)
* GND: 119044749
* ISNI: 0000 0000 5537 510X
* LCCN: n92070827
* NKC: jn20000701436
* VIAF: 25404096
* WorldCat: lccn-n92070827

 |
**יאן פטרוביץ' טבצ'ניק** (באוקראינית: **Ян Петрович Табачник**;‏ 31 ביולי 1945 – 11 בספטמבר 2023) היה נגן אקורדיון אסטרדה יהודי סובייטי ואוקראיני, מלחין, אמן העם של אוקראינה (1994), חבר הראדה העליונה של אוקראינה של הכינוס החמישי, השישי והשביעי (מפלגת האזורים).

ביוגרפיה
--------

יאן טבצ'ניק נולד ב-31 ביולי 1945 למשפחה יהודית בצ'רניבצי. טבצ'ניק התחיל ללמוד לנגן באקורדיון בגיל 10, מגיל 13 כבר הופיע בהזמנה. בגיל 16 הוא הפך לאמן של התזמורת של הקרקס הממלכתי של קייב על הבמה, בגיל 18, בשנת 1964, הוא הופיע על הבמה כאמן של הפילהרמוניה המחוזית של אסטרחן.

בסוף שנות ה-60 חזר לצ'רניבצי, שם עבד בין השנים 1970–1978 כמנהל בית התרבות של רובע פרבומאיסק.

בשנת 1979, בהזמנת הפילהרמונית המחוזית של זפורוז'יה, הוא עבר לזפורוז'יה ועד 1994 ניהל את האנסמבל ווקאלי ואינסטרומנטלי שיצר.

ב-1995 עבר לאודסה, שם פתח את "התיאטרון העירוני למוזיקה של יאן טבצ'ניק".

בשנים 1997–1998 היה פרופסור במחלקה לכלי עם באוניברסיטה הלאומית לתרבות ואמנויות בקייב (אנ').

בשנת 2000 עבר לקייב, שם הקים את "מרכז היצירה הבינלאומי של יאן טבצ'ניק".

בתקופת ברית המועצות טבצ'ניק הוציא 5 אלבומים. בתקופת אוקראינה העצמאית הוא הוציא 11 אלבומים כאשר חלק מהם כללו רק שירים שנכתבו על ידו.

על פעילותו לקידום התרבות הוענקו ליאן טבצ'ניק מספר עיטורים אוקראינים.

בשנים 2011 ו-2015 יצאו לאור ספרים ביוגרפיים שטבצ'ניק השתתף בכתיבתם[דרושה הבהרה].

נפטר ב-11 בספטמבר 2023 בתל אביב לאחר מאבק של שנתיים בסרטן ריאות.[דרושה הבהרה].

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן טבצ'ניק** בוויקישיתוף
* יאן טבצ'ניק, סרטונים בערוץ היוטיוב
* יאן טבצ'ניק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יאן טבצ'ניק, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Табачник Ян, LIGA (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 0b19ebe4-a413-4fc0-a365-ba919851b818

 |
חסם הולכה עלייתי-חדרי מדרגה ראשונה שבו מרווח PR ארוך מ-300 מילישניות
**חסם הולכה עלייתי-חדרי מדרגה ראשונה**, המכונה גם **הארכת מרווח PR**, הוא הפרעה במערכת ההפעלה וההולכה החשמלית של הלב, שבמהלכה מתרחש עיכוב מסוים בהעברת הזרם החשמלי בין עליות הלב וחדריו, לפרק זמן העולה על 0.20 שניות. על פי רוב, הביטוי של חסם הולכה מדרגה זו הוא באק"ג בלבד, ואינו גורר תסמינים או סימנים כלשהם. מכאן, שכאשר מדובר בהפרעה מבודדת, היא אינה מצריכה טיפול.

אפידמיולוגיה
------------

הפרעה זו שכיחה יחסית בקרב האוכלוסייה הכללית, ושיעורה עומד על 0.65%–1.1%.

אטיולוגיה
---------

הגורמים הנפוצים לחסם הולכה מדרגה ראשונה הם מחלות של הקשר העלייתי-חדרי, עלייה בהשפעה וגאלית (למשל אצל ספורטאים או במצבים של גירוי וגאלי), מיוקרדיטיס, אוטם שריר הלב (בייחוד אוטם בקיר התחתון), הפרעות אלקטרוליטריות והשפעה של תרופות. התרופות הגורמות לרוב לחסם הולכה מדרגה ראשונה הן תרופות המאריכות את התקופה הרפרקטורית של הקשר העלייתי-חדרי, ובכך מאטות את ההולכה בקוצב. תרופות אלו כוללות חוסמי תעלות סידן, חוסמי בטא, דיגוקסין ועוד.

אבחנה
-----

באנשים בריאים מעכב הקשר העלייתי-חדרי את ההולכה החשמלית בין העליות לחדרים לפרק זמן מסוים. מטרתו של עיכוב זה היא לגרום לכך שהחדרים יתכווצו זמן קצר לאחר כיווצן של העליות, ובכך יתאפשר לחדרים להתמלא בדם בטרם יתבצע כיווצם. פרק הזמן הקצר בו מושהה הזרם בקשר העלייתי-חדרי, מתבטא בתרשים האק"ג כמרחק שבין תחילת גל P לבין תחילת מכלול QRS. מרווח זה נקרא "מרווח PR", ואורכו התקין הוא 120–200 מילישניות. בחסם הולכה מדרגה ראשונה, הקשר העלייתי-חדרי מוליך את הזרם החשמלי באופן איטי יותר, מה שמתבטא בתרשים האק"ג כמרווח PR מוארך מעל ל-200 מילישניות. חסם הולכה מדרגה ראשונה לרוב אינו מתבטא בתסמינים כלשהם, והאבחנה מתבצעת בבדיקת אק"ג, לרבות בדיקה שגרתית.

טיפול
-----

ככלל, חסם עלייתי-חדרי מדרגה ראשונה כשלעצמו אינו מצריך טיפול, אך נהוג לעקוב אחר תרשים האק"ג תקופתית, בפרט אם הוא מלווה בהפרעות הולכה נוספות, כדוגמת חסם צרור הולכה ימני או שמאלי. במקרה של סיבה הפיכה, אזי טיפול בגורם, כגון תיקון של הפרעות אלקטרוליטריות או הפסקת טיפול תרופתי, עשוי לפתור את ההפרעה. קיום של חסם הולכה מדרגה ראשונה אינו התוויית נגד לתרופות המאטות את ההולכה החשמלית בקשר העלייתי-חדרי, כגון חוסמי בטא, חוסמי תעלות סידן ודיגוקסין, אולם רופאים נוקטים משנה זהירות בעת רישום תרופות אלה לאנשים המציגים חסם הולכה זה.

פרוגנוזה
--------

כאשר הוא אינו מלווה בהפרעות נוספות, חסם הולכה מדרגה ראשונה הוא לרוב חסר משמעות קלינית. עם זאת, מחקרים מראים כי קיומו של חסם הולכה מדרגה ראשונה מכפיל את הסיכון להתפתחותה של הפרעת קצב מסוג פרפור עליות, משלש את הסיכוי של החולה להזדקק בהמשך להשתלת קוצב לב ומקושר לעלייה קטנה בתמותה. הסיכון עולה ככל שעיכוב הזרם בקשר העלייתי-חדרי הוא משמעותי יותר, כלומר ככל שמרווח PR ארוך יותר. השילוב של חסם הולכה מדרגה ראשונה עם חסם צרור הולכה ימני וחסם צרור הולכה שמאלי קדמי או אחורי (שילוב הידוע גם בשם "trifascicular block" – חסם תלת-צרורי), מעלה באופן משמעותי את הסיכון להתפתחות של חסם הולכה מלא של הלב.

ראו גם
------

* חסם הולכה עלייתי-חדרי
* הפרעות קצב
* חסם הולכה עלייתי-חדרי מדרגה שנייה
* חסם הולכה עלייתי-חדרי מדרגה שלישית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חסם הולכה עלייתי-חדרי מדרגה ראשונה** בוויקישיתוף
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**פלטפורמת ביקוש** (באנגלית: **Demand Side Platform**, בראשי תיבות **DSP**) היא מערכת המאפשרת למפרסמים, הקונים שטחי פרסום דיגיטליים ממו"לים של תוכן (אתרי אינטרנט) לנהל את פעילותם מול בורסות פרסום (ad exchanges) ובורסות נתונים (data exchanges) דרך ממשק יחיד.

ההחלטה איזו פרסומת תוצג למשתמש באתרים שבהם מוצגות הפרסומות מתקבלת בבורסות הפרסום, על פי רוב בזמן אמת, בתהליך של בידינג בזמן אמת (Real Time Bidding). באמצעות פלטפורמות ביקוש יכולים המפרסמים לנהל את הצעותיהם במכרזים אלה, כלומר לקבוע את המחיר שהם מוכנים לשלם על חשיפות או על אינטראקציה מסוגים אחרים על הפרסומות, וכן לפרט את הפרמטרים שלפיהם יוצג הפרסום, הנוגעים בדרך כלל למשתמשים ולהתנהגותם, כדי למקד את הפרסום בקהל היעד הרצוי.

פלטפורמות הביקוש מקנות למפרסמים גישה לאפשרויות פרסום רבות שעליהן הם יכולים להתמודד, וכן למידע על החשיפה לפרסום בפועל ועל ביצועיו, מידע היכול להיות בסיס לאופטימיזציה של הפרמטרים כדי להשיג אפקטיביות משופרת של הפרסום.

ראו גם
------

* פלטפורמת היצע
* בורסת פרסום
* פרסום באינטרנט
* פרסום בזמן אמת
* פאבלישר (פרסום)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Douglas Karr, מהי פלטפורמת צד ביקוש (DSP)?, באתר Martech Zone, ‏28.3.2023
פירוש נוסף ערך זה עוסק באקסיומה בתורת הקבוצות האקסיומטית. אם התכוונתם לתכונות של מרחבים טופולוגיים, ראו אקסיומות ההפרדה.
בתורת הקבוצות האקסיומטית, **אקסיומת ההפרדה** היא סכימת אקסיומות שמבטיחה שכל תת קבוצה ניתנת להגדרה של קבוצה היא גם קבוצה. 

באופן פורמלי, סכימת האקסיומות מורכבת מאקסיומה אחת עבור כל נוסחה עם פרמטרים בשפה מסדר ראשון של תורת הקבוצות שמבטיחה כי לכל קבוצה A יש קבוצה B שאיבריה הם בדיוק כל איברי A שמקיימים את הנוסחה:

{\displaystyle \forall A\exists B((x\in B)\iff ((x\in A)\land \varphi (x,u\_{1},\dots ,u\_{n})))}
כאשר u\_{i} הוא פרמטר של הנוסחה.

כלומר אקסיומת ההפרדה מורכבת מקבוצה רקורסיבית אינסופית של אקסיומות.

האינטואיציה מאחורי סכימת האקסיומות היא שמחלקה (כלומר אוסף גדיר של איברים) היא גדולה ולכן לא יכולה להיות מוכלת בקבוצה. 

אקסיומת ההפרדה נובעת מאקסיומת ההחלפה יחד עם אקסיומת הקבוצה הריקה (ראו שם). למרות זאת יש שכוללים את אקסיומת ההפרדה ברשימת האקסיומות של ZFC משיקולים היסטוריים, או משיקולי נוחות. 

שיקול נוסף להכללת אקסיומת ההפרדה הוא שבבניות של מודלים של תורת הקבוצות לעיתים אם נגדיר את אקסיומות האחרות באופן רחב (למשל את אקסיומת האיחוד נגדיר רק כקיום קבוצה שמכילה לפחות את האיחוד וכו'), נקבל כי כל האקסיומות למעט אקסיומת ההפרדה נובעות מ*תכונת אוניברסליות* של המודל שנבנה - לכל קבוצה בעולם יש קבוצה במודל שמכילה אותה, ורק הוכחת אקסיומת ההפרדה דורשת עבודה.

בתורת הקבוצות הנאיבית, לכל נוסחה שהיא אוסף כל הקבוצות שמקיימות את הנוסחה הוא קבוצה. הגדרה זו מובילה לפרדוקסים רבים, למשל הפרדוקס של ראסל, כיוון שהיא מאפשרת קיום של קבוצות מאוד גדולות (למשל קבוצת כל הקבוצות). 

אקסיומת ההפרדה (בדומה למקבילתה החזקה יותר - אקסיומת ההחלפה), היא הגבלה של ההגדרה של תורת הקבוצות הנאיבית: אוסף האיברים שמקיים תכונה מסוימת הוא קבוצה רק במקרים בהם הוא כבר מוכל בקבוצה אחרת. באופן הזה אנחנו מונעים את היווצרותן של הקבוצות הפרדוקסליות, אך מאבדים גם את רוב היכולת של בניית האובייקטים שהתאפשרה לפני כן. קבלת אקסיומת ההפרדה במקום האקסיומה הנאיבית היוותה את תחילת הפיתוח של תורת הקבוצות האקסיומטית. למעשה רוב האקסיומות האחרות במערכת ZF נועדו להתמודד עם ההגבלה של אקסיומת ההפרדה.

באותו הקשר, אקסיומת ההפרדה יכולה לשמש כדי להוכיח כי אוספים מסוימים אינם קבוצות. כך למשל אוסף כל הקבוצות איננו קבוצה, כי אילו היא היתה קבוצה הרי שהקבוצה של ראסל (קבוצת כל הקבוצות שאינן מכילות את עצמן) גם כן הייתה קבוצה לפי אקסיומת ההפרדה.
הרויאל פסטיבל הול
**הרויאל פסטיבל הול** (באנגלית: **Royal Festival Hall**, בתרגום לעברית: אולם הפסטיבל המלכותי) הוא אולם קונצרטים ומופעי מחול שהוא חלק מסאות'בנק סנטר. האולם ממוקם באזור סאות' בנק על הגדה הדרומית של נהר התמזה בלונדון. המבנה נחשב לבעל חשיבות ארכיטקטונית, והוא הראשון שנבנה לאחר מלחמת העולם השנייה שמוגדר כ"מבנה מוגן".

הקמת המבנה
----------

את אבן הפינה של המבנה הניח בשנת 1949 קלמנט אטלי, ראש ממשלת בריטניה דאז. המבנה הוקם כתרומת מועצת מחוז לונדון עבור פסטיבל בריטניה ופתיחתו הרשמית נערכה ב-3 במאי 1951.

המבנה תוכנן בסגנון מודרני מובהק על ידי האדריכל יו קאסון בן ה-39 שנבחר על ידי הנהלת פסטיבל בריטניה כחלק ממדיניות ההנהלה לבחור אך ורק אדריכלים צעירים.

המבנה שונה באופן משמעותי ב-1964, אז נוסף לו אולם כניסה הפונה לעבר הנהר, ונבנו חדרי הלבשה נוספים. שינויים אלה שינו את מראהו החיצוני של הבניין. שינויים נוספים נערכו במבנה בשנים 1967 - 1968, אז נבנו אולם המלכה אליזבת, חדר פורסל וגלריית הייוורד כחלק ממרכז סאות' בנק.

בסוף שנות ה-80 החלו להציג באולם המבואה של הבניין הצגות לציבור הרחב בלא תשלום - מנהג שהפך לפופולרי. המבואה עצמה משמשת כיום כאחד מאתרי המופעים העיקריים בלונדון.

לאחר שנת 2000 הוחלט לשפץ את הבניין ולשפר את האקוסטיקה בו. שיפוצים אלה צפויים להסתיים באמצע שנת 2007, בעלות של 75 מיליון ליש"ט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רויאל פסטיבל הול** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של רויאל פסטיבל הול
* מאמר בעיתון הגארדיאן מ-13 באוקטובר 1949 המתאר את טקס הנחת אבן הפינה

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604145305171
* BnF: cb13511147t (data)
* GND: 2162260-7
* ISNI: 0000 0001 2235 8909
* LCCN: n91064299
* MusicBrainz: 4a82f57b-cc34-47bb-9628-daa43ceef45a
* NKC: xx0068204
* VIAF: 168331121
* WorldCat: lccn-n91064299

 |
**טליה אילן** (נולדה ב-19 באוקטובר 1971) היא מנצחת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

טליה אילן נולדה בתל אביב ולמדה בבית הספר לאמנויות ע"ש תלמה ילין. היא התחילה את דרכה כפסנתרנית, אך במהרה עברה לניצוח. כצעד להכרה מקרוב של התזמורת החלה לנגן בקלרינט. בנעוריה הרבתה לבקר בחזרות של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, שם ישבה עם פרטיטורות ולמדה מן המנצחים. אחרי השירות הצבאי למדה כלכלה באוניברסיטת תל אביב ובמקביל למדה ניצוח אצל מנדי רודן, באקדמיה למוזיקה בירושלים וסיימה תואר שני ותעודת אמן בניצוח תזמורת.

לאחר שירותה הצבאי נסעה ללונדון, שם השתלמה אצל מייקל טילסון תומאס, אצלו למדה את כל הסימפוניות של גוסטב מאהלר.

בנוסף, השתלמה אצל המנצחים דניאל בארנבוים בגרמניה, וכן אצל ז'ולט נאג', ובכיתות אמן בינלאומיות באירופה ובארצות הברית.

הקונצרט הראשון שעליו ניצחה אילן היה במשכנות שאננים, על הרכב של מוזיקה חדשה. בהמשך ניגשה לתחרות ניצוח בצ'כיה וזכתה בפרס הראשון, שהיה ניצוח על התזמורת הפילהרמונית יאנאצ'ק מאוסטרבה. לאחר סיום לימודיה החלה לנצח על "תזמורת הקמפוס" ברמת השרון ובמקביל עבדה גם עם תזמורת הבמה הישראלית, בניהולו של רוני פורת. מאז 2006, אז עזב פורת את התזמורת, כיהנה אילן כמנצחת הראשית שלה. כעזר לעבודתה העבירה אילן השתלמות למורים למוזיקה מטעם משרד החינוך. היא סיימה את תפקידה כמנהלת שתי התזמורות באוגוסט 2019.

ב-2017 ניצחה לראשונה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בנוסף ניצחה בישראל על התזמורת הסימפונית חיפה, תזמורת האופרה הקאמרית הישראלית אשדוד, התזמורת הקאמרית הישראלית, סימפונט רעננה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת האנדלוסית הישראלית, תזמורת הבמה הישראלית ותזמורת הקמפוס.

מתחילת 2019 משמשת אילן כעורכת מוזיקלית בתחנת הרדיו כאן קול המוסיקה.

טליה אילן נשואה למנצח הסיני אי-אן שו והם הורים לשתי בנות. שוּ ואילן מחליפים זה את זה על דוכן המנצחים במקרה הצורך. לפני נישואיהם נסעה לסין, שם ניצחה על "מעשה בחייל" של איגור סטרווינסקי בכנסייה המרכזית של מקאו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טליה אילן
* טליה אילן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* יעל עופר, זוג מנצח: סיפור אהבתם של שני מנצחים, באתר nrg‏, 22 במרץ 2009
* אתר למנויים בלבד נרי ליבנה, המנצחת טליה אילן בלב המקצוע הגברי, באתר הארץ, 21 באפריל 2013
* טל גורדון, ריאיון: סוד מכחול הצלילים של מוריס ראוול, באתר הבמה, 24 באפריל 2013
* טליה אילן, הסימפוניה השלישית של רוברט שומאן, "הריינית", התזמורת הסימפונית צ'ינגדאו, סין, 2015
* טליה אילן, צ'ייקובסקי - פרנצ'סקה דה רימיני, התזמורת הסימפונית צ'ינגדאו, סין, 2015
* ורדה רזיאל-ז'קונט מראיינת את טליה אילן 103FM, ‏7 במרץ 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעל עופר, זוג מנצח: סיפור אהבתם של שני מנצחים, באתר nrg‏, 22 במרץ 2009
2. 1 2  אתר למנויים בלבד נרי ליבנה, המנצחת טליה אילן בלב המקצוע הגברי, באתר הארץ, 21 באפריל 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012449261305171

 |