recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**זן מקגראת'** (באנגלית: **Zen McGrath**; נולד ב-30 ביולי 2002) הוא שחקן אוסטרלי.

ביוגרפיה
--------

מקגראת' נולד וגדל במלבורן. הוא בנם של מדען מוח ורופא מרדים, האמצעי בין שלושה אחים. אחיו גוליבר (1998) ווינטה (2005) אף הם שחקנים. המשפחה עברה מאוחר יותר לברמינגהאם, בריטניה.

קריירה
------

לאחר שאחיו גוליבר התחיל כשחקן ילד בקולנוע ובטלוויזיה האוסטרלית בסוף שנות ה-2000, זן מקגראת' בן ה-11 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט מול אחיו וינטה בסרט העלילתי "Aloft" של קלאודיה יוסה משנת 2014. בדרמה המשפחתית עטורת הפרסים, הוא כיכב בתפקיד איוון, שנאבק עם אמו החד-הורית הקשה (בגילומה של ג'ניפר קונלי) ואחיו החולה הקשה (וינטה מקגראת'). את הדמות הבוגרת גילם קיליאן מרפי. המבקרים ערכו השוואות לתיאורו של האנטר מק'קרקן בסרט "עץ החיים" משנת 2011. שנה לאחר מכן, שיחק מקגראת' בתפקיד החוזר של ג'וש בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "דיג", בה שיחק לצד לורן אמברוז. ב-2016 לוהק יחד עם אחיו וינטה לתפקיד בסרט המשפחתי האוסטרלי של קריב סטנדרס "Red Dog", בכיכובם של ג'ייסון אייזקס ולוי מילר.

מקגראת' כיכב בסרטים הקצרים עטורי הפרסים של טוני רדבסקי האוסטרלי "Pilè" משת 2017 ו-"Risen" משנת 2020. על משחקו בסרט "Risen" הוא קיבל מועמדות לפרס מועמד החדש הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בסנט קילדה, פסטיבל הסרטים הקצרים הגדול באוסטרליה.

בשנת 2022, מקגראת' זכה לתהילה בינלאומית בזכות משחקו בסרט העלילתי של פלוריאן זלר "הבן", בו גילם את התפקיד הראשי לצד יו ג'קמן. המחזאי והבמאי הצרפתים חיפשו שחקן לא ידוע לתפקיד ילד בן ה-17 בליהוק עולמי לעיבוד התיאטרלי לסרט. זלר שיבח מאוחר יותר את מקגראת' על "עוצמתו" ו"כוחו הרגשי" שבאו לידי ביטוי במשחק.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | *Aloft* | איוון הצעיר |  |
| 2016 | *Red Dog: True Blue* | תיאו קרטר |  |
| 2023 | הבן (אנ') | ניקולאס מילר |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | דיג | ג'וש | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2019 | אוטופיה (אנ') | דניאל | פרק: "Working with Children" |

* 2014: Aloft
* 2015: דיג
* 2016: Red Dog: True Blue
* 2019: אוטופיה
* 2023: הבן

קישורים חיצוניים
----------------

* זן מקגראת', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Gulliver McGrath*. In: empireonline.com (abgerufen am 16. Juni 2022).
2. ↑  Lindsey Bahr: *Review: Melancholy ‘Aloft’ buckles under leaden themes*. In: apnews.com, 19. Mai 2015 (abgerufen am 16. Juni 2022).
3. ↑  *Zen McGrath – Awards*. In: imdb.com (abgerufen am 16. Juni 2022).
4. ↑  Scott Roxborough: *Anthony Hopkins Joins Cast of ‘The Father’ Follow-Up ‘The Son’*. In: hollywoodreporter.com, 11. Oktober 2021 (abgerufen am 16. Juni 2022).
**דגל גרינלנד** עוצב על ידי תושב האי, ת'ו כריסטיאנסן (Thue Christiansen). הדגל מורכב משני פסים אופקיים שווים בצבעים לבן (למעלה) ואדום, ודיסקה גדולה, במרכז הדגל עם סטייה קלה לצד התורן. המחצית העליונה של הדיסקה צבועה אדום, והתחתונה - לבן. יחס הממדים הוא 12:18. כל פס הוא בגובה של שישה חלקים. קוטר הדיסקה הוא שמונה חלקים, ומרכזה, בציר האופקי, נמצא שבעה חלקים מהתורן. בציר האנכי נמצא מרכז הדיסקה במרכז.

שמו של הדגל בגרינלנדית הוא "Erfalasorfut", שפירושו "דגלנו", אך משתמשים בשם "Aappalaartoq" ("האדום") כדי להתייחס גם לדגל זה וגם לדנבּרוֹוּ. בימינו מציגים הגרינלנדים את ה-Erfalasorfut והדנברוג גם יחד, בדרך כלל זה לצד זה.

תושבי גרינלנד החלו להשתעשע ברעיון יצירת הדגל בשנת 1973, כשחמישה תושבים הציעו דגל בצבעים ירוק, לבן וכחול. בשנה שלאחר מכן, אחד העיתונים הציע 11 דוגמאות עיצוביות (שבכולן פרט לאחת הופיע צלב נורדי) וערך סקר לבחירת הפופולרי מביניהם. אולם הדנברוג היה עדיין המועדף על הנשאלים ולא היה המשך למאמץ זה.

בשנת 1978 העניקה דנמרק לגרינלנד שלטון עצמי, והפכה אותה לחברה שוות זכויות בממלכה. תנועת השלטון העצמי פרסמה בקשה להצעות לדגל, וקיבלה 555 הצעות (מתוכן 293 היו מתושבי גרינלנד). ועדת הבחירה לא הצליחה להגיע להסכמה, ולכן פנתה לציבור בבקשה לעיצובים נוספים. לבסוף, העיצוב האדום-לבן הנוכחי זכה בהצבעה של 14:11 מול עיצוב ירוק-לבן שכלל צלב נורדי. העיצוב האדום-לבן של כריסטיאנסן אומץ רשמית ב-21 ביוני 1985.

לרגל עשור ל-Erfalasorfut, הוציאה רשות הדואר של גרינלנד בול לציון האירוע ועלון שחיבר היוצר. הוא תיאר את הלבן כמסמל את הקרחונים וכיפת הקרח; את הפס האדום כמסמל את הים; חצי העיגול האדום - הפיורדים; וחצי העיגול הלבן - הקרחונים בים.

ראו גם
------

* סמל גרינלנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל גרינלנד** בוויקישיתוף
* גרינלנד, באתר דגלי העולם (באנגלית)

| דגלי מדינות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ובאיים הקריביים |
| --- |
| מדינות | איי בהאמה • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מונטסראט • מרטיניק • סן ברתלמי • סן מרטן • סנט מארטן • סנט פייר ומיקלון • נבאסה • פוארטו ריקו • קוראסאו |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית |
**אלפא אפסילון פאי** (באנגלית: **Alpha Epsilon Pi**; בקיצור **ΑΕΠ** או **AEPi**) היא אחוות סטודנטים יהודית בין-אוניברסיטאית הפועלת בין היתר במדינות ארצות הברית, בבריטניה, באוסטריה, בקנדה, באוסטרליה ובישראל. האחווה הוקמה ב-7 בנובמבר 1913, בקמפוס של אוניברסיטת ניו יורק. האחווה פתוחה לכל סטודנט המזדהה עם ערכיה.

משימה ויעוד
-----------

על פי האתר הרשמי, "אלפא אפסילון פאי הוקמה כדי לאפשר לסטודנטים יהודים את החוויה המקסימלית בזמן שהותם באוניברסיטה ובאחווה. אלפא אפסילון פאי שמרה על יושרה הפנימי כדי לחזק את הקשר עם הקהילה היהודית וכדי להוות קישור נכון בין התיכון והקריירה. אלפא אפסילון פאי מפתחת מנהיגות לקהילה היהודית של צפון אמריקה בזמן קריטי בחיי הנערים." כמו כן האחווה מתהדרת בקשר רשתי חברתי ועסקי בין הבוגרים בארצות הברית ובקנדה. (וכמו כן, בעולם אחרי שהתפשטה משם)

היסטוריה
--------

האחווה הוקמה על ידי צ'ארלס מושקוביץ' ועשרה סטודנטים יהודים נוספים. מושקוביץ', שחקן כדורסל שעבר לאוניברסיטת ניו יורק מקולג' מקומי, התקבל לאחווה מסוימת (שמה לא ידוע), אך באחווה סירבו לקבל את חבריו היהודים. האחד-עשר (המכונים האחד-עשר בני האלמוות) החליטו להקים אחווה יהודית שתאפשר לסטודנטים יהודים בכל המדינה להיות חברים. בשנת 1917 הוכר הארגון רשמית על ידי האוניברסיטה כ"סניף אלפא", והסניף באוניברסיטת קורנל הוכר כ"סניף בטא".

קשר עם ישראל
------------

במסגרת כינוס האחווה בחוף המערבי בפברואר 2008 בסן לואיס אוביספו קליפורניה, אלרן צבג, נציג הקונסוליה הישראלית בארצות הברית הכיר באלפא אפסילון פאי כאחווה היהודית היחידה, ושקשריה עם ישראל חשובים והדוקים.

ביוני 2009 הוקמה נציגות ראשונה לאחווה זו במדינת ישראל, במרכז הבינתחומי הרצליה, עם השבעתם של 15 אחים חדשים כאבות מייסדים. ביוני 2011 התקבלה בטקס במלון לאונרדו פלאזה הנציגות השנייה של האחווה באוניברסיטה העברית בירושלים, ומאז הוקמו הסניפים ב המכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה, באוניברסיטת תל אביב, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, אוניברסיטת בר-אילן, המסלול האקדמי המכללה למנהל, וכיום בהקמה נציגויות בשאר אוניברסיטאות ישראל.

באוגוסט 2010, חברי האחווה התחייבו לתרומה בסך 700,000 דולרים תוך חמש שנים לשבעה ארגונים שונים בישראל: קרן קיימת לישראל, ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית, עמותת עלם, עמותת קשת, לקט ישראל, הצל ליבו של ילד ועמותת שרשרת.

מגן האחווה
----------

מגן האחווה מכיל מספר חפצים סימבולים לאחווה. משמעותם נחשפת רק למצטרפים חדשים.

סניפי האחווה
------------

קישור לרשימת הסניפים באנגלית

סניפים חשובים בתרבות אמריקנית
-----------------------------

בבית האחווה באוניברסיטת אורגון שבעיר יוג'ין במדינת אורגון צולם סרט הקאלט "בית החיות" בכיכובו של ג'ון בלושי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפא אפסילון פאי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלפא אפסילון פאי (באנגלית)
* אלפא אפסילון פאי, ברשת החברתית פייסבוק
* אלפא אפסילון פאי ירושלים

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007409283205171
* LCCN: n80049530
* VIAF: 143063247
* WorldCat: lccn-n80049530

 |
**דגל צלב נורדי**, **צלב נורדי**, או **צלב סקנדינבי** הוא תבנית לדגל, בדרך כלל של אחת המדינות הסקנדינביות משם הגיע. כל המדינות הנורדיות אימצו דגל בתבנית זו. הצלב מסמל את הנצרות וקצהו המרוחק מהצד המונף ארוך יותר. הדגל הראשון עם העיצוב היה דגל דנמרק, אחריו אימצו אותו שוודיה, נורווגיה, פינלנד, איסלנד וחלק ממחוזותיהם אימצו אותו כהשראה לדגלם. דגל נורווגיה היה דגל הצלב הנורדי הראשון עם שלושה צבעים. אף על פי שהדגלים חולקים את אותה הצורה, לכל אחד מהם היסטוריה וסמליות שונה.

דגלים לאומיים של המדינות הנורדיות
---------------------------------

* דגל איסלנדדגל איסלנד
* דגל דנמרקדגל דנמרק
* דגל נורווגיהדגל נורווגיה
* דגל פינלנדדגל פינלנד
* דגל שוודיהדגל שוודיה

דגלי צלב נורדי של מחוזות אוטונומיים במדינות הנורדיות
----------------------------------------------------

* דגל איי פארודגל איי פארו
* דגל אולנדדגל אולנד

דגלי צלב נורדי נוספים במדינות הנורדיות
--------------------------------------

* דגל בורנהולם (לא רשמי)דגל בורנהולם (לא רשמי)
* דגל השוודים של פינלנדדגל השוודים של פינלנד
* דגל סקונהדגל סקונה
* דגל גוטלנד (לא רשמי)דגל גוטלנד (לא רשמי)
* דגל אלנד (לא רשמי)דגל אלנד (לא רשמי)

דגלי צלב נורדי נוספים
---------------------

* דגל איי שטלנד, הממלכה המאוחדתדגל איי שטלנד, הממלכה המאוחדת
* דגל איי אורקני, הממלכה המאוחדתדגל איי אורקני, הממלכה המאוחדת
* דגל טביליסי, גאורגיהדגל טביליסי, גאורגיה
* דגל סאו פאולו, ברזילדגל סאו פאולו, ברזיל
* דגל קאלה, צרפתדגל קאלה, צרפת

דגלים היסטוריים
---------------

* הצעה לדגל גרמניה - 1919 הצעה לדגל גרמניה - 1919
* הצעה לדגל גרמניה - 1944 הצעה לדגל גרמניה - 1944
* הצעה לדגל גרמניה - 1948 הצעה לדגל גרמניה - 1948
* דגל שטח החסות הצרפתי בחבל הסאר 1947 - 1956 דגל שטח החסות הצרפתי בחבל הסאר 1947 - 1956
* הדגל הצבאי של גרמניה הנאצית - 1935 - 1945 דגל צבאי, דגל הצי הצבאי  הדגל הצבאי של גרמניה הנאצית - 1935 - 1945

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל צלב נורדי** בוויקישיתוף
**יופי לי** (באנגלית: **Wouldn’t it be Loverly**) הוא שיר פופולרי מתוך המחזמר "גבירתי הנאווה" שהולחן בידי פרדריק לאו ונכתב על ידי אלן ג'יי לרנר,
והתפרסם בשנת 1956.

השיר מבוצע על ידי מוכרת הפרחים אלייזה דוליטל וחבריה לרחוב. השיר מביע את מאווייה של אלייזה לחיים יפים יותר.

השיר מבוצע בניב הקוקני שאותו פרופסור היגינס מנסה להעלים.

השיר בוצע לראשונה בידי ג'ולי אנדרוז בהפקה המקורית בברודוויי של "גבירתי הנאווה". בשנת 1964, בעיבוד הקולנועי, השיר בוצע על ידי מארני ניקסון אשר דיבבה את השחקנית אודרי הפבורן אשר גילמה את אלייזה דוליטל. גרסתה הגנוזה של אודרי הפבורן זמינה כתוספת בהפצות הביתיות של הסרט.

התרגום לעברית מנסה ליצור מקבילה לניב הקוקני. דן אלמגור מספר על הדרך שבה פתרו בעיות בתרגום סלנג: בעצתו של הבלשן חיים בלנק ובלשנים נוספים הם ביקרו בגני ילדים ושמעו את לשונם. התרגום של מילת הסלנג loverly לצירוף "יופי לי" יוצר דמיון צלילי למילת המקור וממשיך את הסלנג. בנוסף מופיעות בגרסה העברית של השיר מילים מן המשלב הנמוך וקיצורי שפה (כדוגמת "שוקולדים המון לזלול ופחם לחמם ת'כל", "מה חמים", "יופי-טופי", "לא אוציא ת'אף החוצה").

בישראל בוצע השיר על בימות התיאטרון בידי ארבע שחקניות. הראשונה הייתה רבקה רז בהפקה העברית המקורית משנת 1964 בתיאטרון גיורא גודיק ובהפקה משנת 1969. ב-1986 שרה את השיר הזמרת האלמונית לאותם ימים - ריטה. ב-2001 שרה את השיר מירה עוואד, ובשנת 2013 שרה את השיר השחקנית שני כהן, כאשר בתקופת הלידה שלה, חזרה ריטה לתפקיד אחרי 30 שנה מההפקה שבה הופיעה.
בכל ההפקות העברית של המחזה נעשה שימוש בתרגום העברי משנת 1964 של דן אלמגור ושרגא פרידמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "יופי לי" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "יופי לי" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  League, The Broadway. "My Fair Lady – Broadway Musical – Original - IBDB". *www.ibdb.com*.
2. ↑  "'My Fair Lady' (1964) - Soundtracks" Internet Movie Database, accessed August 23, 2011
3. 1 2  דן אלמגור, [עונג שבת אותה גברת בשינוי אדרת חמישים שנה ל"גבירתי הנאוה"], באתר

| **גבירתי הנאווה** |
| --- |
| מקורות | פיגמליון (1912) - מחזה מאת ג'ורג' ברנרד שו • פיגמליון (1938) - סרט קולנוע מאת אנתוני אסקווית' ולסלי הווארד |
| יצירות | גבירתי הנאווה (1956) - מחזמר מאת אלן ג'יי לרנר ופרדריק לאו • גבירתי הנאווה (1964) סרט מוזיקלי מאת ג'ורג' קיוקור |
| שירים | ברד ירד בדרום ספרד • הלילה טוב לרקוד • יופי לי |
| דמויות | אלייזה דוליטל |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: f0c0b7fe-86c0-3381-b6ca-7a21d4356253

 |
"**הבשורה עם מרגרט הקדושה ואנסאנוס הקדוש**" הוא ציור מאת סימונה מרטיני וליפו ממי, המתאר את הבשורה למרים, אם ישו. העבודה נוצרה עבור מזבח צדדי של קתדרלת סיינה, והיא נמצאת היום באוסף גלריה אופיצי בפירנצה, איטליה .

היסטוריה
--------

הציור נועד לעטר את מזבח אנסאנוס הקדוש בקתדרלת סיינה, הוא הוזמן כחלק מסדרה של ארבעה תיאורים של חיי מרים, ששובצו בארבעה מזבחות המוקדשות לקדושים פטרוני העיר. אלה כללו גם את הציור "לידת הבתולה" מאת אמברוג'ו לורנצטי. בנוסף כלל עיטור הכנסייה גם ציור לידה (1531), המפורק כיום ומיוחס לברטולומאו בולג'יני (אנ'), וכן ה"מאסטה" מאת דוצ'ו.

תאריך הציור מצוין בטקסט על גבי שבר מן המסגרת המקורית: "symon martini et lippvs memmi de senis me pinxervnt anno domini mcccxxxiii". חלק זה משובץ כיום במסגרת מן המאה ה-19. השערה היא שמרטיני צייר את הלוח המרכזי, בעוד שממי היה אחראי על ציור קדושים בצידי התיאור וארבעת הטונדו ובהם נביאים, המשובצים בחלק העליון

הציור נשאר בקתדרלה עד לשנת 1799, אז הועבר על ידי לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לפירנצה, בתמורה לשני בדים של לוקה ג'ורדאנו (אנ'). מסגרת העץ המקורית, שנוצרה על ידי פאולו די קמפורגיו (Paolo di Camporegio), עוטרה בעלי זהב על ידי ממי. היא שופצה בשנת 1420 והוחלפה, כאמור, במסגרת מודרנית במאה ה-19.

תיאור
-----

היצירה בנויה בתוך מסגרת בעלת מאפיינים אדריכליים-גותיים, היוצרת מתכונת של טריפטיכון. הפנל המרכזי מתאר את הבשורה למרים. המלאך גבריאל מופיע בצידו השמאלי של התיאור. הוא אוחז בידו ענף עץ זית ומצביע על יונה, המסמלת את רוח הקודש. מפיו של המלאך יוצאת הבשורה בצורה של טקסט בלטינית: ave" gratia plena dominvs tecvm" ("שמחי, ברוכת החסד. יהוה עמך"). מרים מתוארת יושבת על גבי כס מפואר, לובשת גלימה כחולה ועליה דגם עיטורי. היא מחזיקה בידה ספר פתוח. בינה לבין המלאך ניצב כד ובו חבצלות לבנות. מרים מתוארת כשהיא נבהלת מן הבשורה. הדבר מתבטא בתנוחת הגוף המעוקלת.

שני הלוחות הצדיים מתארים את אנסאנוס הקדוש (משמאל), ודמות נשית, המזוהה עם מקסימה הקדוש (St. Maxima)‏  או מרגרט הקדושה (St. Margaret), מימין. מעל תיאורים אלו ארבעה טונדו ועליהם דמויות של נביאים: ירמיהו, יחזקאל, ישעיהו ודניאל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבשורה עם מרגרט הקדושה ואנסאנוס הקדוש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cricco, Giorgio; Francesco Paolo Di Teodoro (2004). *Itinerario nell'arte*. Bologna: Zanichelli. ISBN 978-88-08-10877-7.
2. ↑  Page at Florence museums website
**מסלול בינה** הוא המסלול הצבאי ללימודי רפואת שיניים במסגרת העתודה האקדמית צה"ל והאוניברסיטה העברית בירושלים, שמטרתו הכשרת רופאי שיניים לשירות בצה"ל. בראש המסלול עומד רופא שיניים בדרגת רב-סרן.

הלימודים במסלול אורכים 6 שנים, ומתקיימים בפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית ובהדסה ובסיומו מוענקים למסיימים תואר דוקטור לרפואת שיניים (D.M.D). כמו כן, הבוגרים נבחנים בבחינות הרישוי של משרד הבריאות לשם קבלת רישיון לעסוק ברפואת שיניים בישראל.

מבנה הלימודים
-------------

הסטודנטים במסלול צריכים לעמוד בתנאי הקבלה של הפקולטה לרפואת שיניים, וכן לעבור בהצלחה ריאיון קבלה (בו נמצאים גם נציגים מסגל המסלול).

בשלוש השנים הפרה קליניות הסטודנטים לומדים קורסים בתחום הרפואה הצבאית יחד עם הסטודנטים במסלול 'צמרת'.
סטודנטים מצטיינים שמעוניינים לבצע מחקר ביולוגי, יכולים לקחת שנת הפסקה בין השנה השלישית לרביעית לשם ביצוע מחקר לתואר מוסמך במדעים ביו-רפואיים (M.Sc) וכן גם ללימודי המשך לתואר דוקטור PhD. לאחר השנים הפרה-קליניות וקבלת התואר הראשון הסטודנטים ילמדו 3 שנים נוספות במהלכן יתמקצעו קלינית ברפואת השיניים ולבסוף יקבלו את התואר D.M.D.

הכשרות צבאיות
-------------

בין השנה הראשונה לשנייה מבצעים הסטודנטים טירונות 02 בבה"ד 10 שבקריית ההדרכה. בין השנה השנייה לשלישית עוברים הסטודנטים קורס קצינים בבה"ד 1, בסיומו מקבלים סיכת מ"מ. עם החזרה לשירות מבצעים רופאי השיניים הצעירים השלמה חילית מסוג קורס קר"ש ומקבלים את דרגות הסגן.

בעבר נדרשו העתודאים במסלול נדרשים לחתום שנתיים קבע, נכון לשנת 2023, הסטודנטים נדרשים לחתום 3 שנות קבע ומשתחררים בדרגת סרן מצה"ל.

כמו כן, המסלול מציע אפשרויות קידום פיקודיות במערך רפואת השיניים בצה"ל, וכן מאפשר לצאת להתמחות באחת מתחומי ההתמחויות השונות במקצוע דרך הצבא ובמימון מלא שלו.

פיקוד
-----

פיקוד המסלול מורכב מ-2 קציני רפואת שיניים: מפקד המסלול האחראי על התכנים האקדמיים, וראש מדור הכשרות וקורסים של מחלקת רפואת שיניים במפקדת קצין הרפואה הראשי בבסיס תל השומר.

| מפקד המסלול |  | רמ"ד הכשרות וקורסים |
| --- | --- | --- |
| רס"ן ד"ר יהודה צדיק (2012–2019) | סרן ד"ר סשה גוריונוב (2012–2015) |
| רס"ן ד"ר אבי שמש (2019–2021) | סרן ד"ר עידן שביט (2015–2018) |
| סרן ד"ר לב וינוגרדסקי (2018–2020) |
| רס"ן ד"ר טליה בקר (2021-הווה) | סרן ד"ר שלומי ריץ (2020-2023) |
| סרן ד"ר שני גונן סולטן (2023-הווה) |

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של בינה
* בינה, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר "מתגייסים" של יחידת מיטב
* מידעון העתודה האקדמית
* אתר הפקולטה לרפואת שיניים

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגמות הרפואה בעתודה האקדמית, באתר מתגייסים
2. ↑  2.4. "דוקטור לרפואה" (M.D.) ו"דוקטור לרפואת שיניים" (D.M.D), באתר studentsadmin.huji.ac.il
**קדירת תפוחי אדמה** או **שכבות תפוחי אדמה** (בהונגרית: Rakott krumpli) הוא מנה הונגרית של "קערה אחת". 

מאפיינים

במנה זו יש הכל ביחד ועשויה עם תפוחי אדמה, נקניק, ביצים, שמנת חמוצה, אולי סאלו ונקניקיות. אפשר לפזר גבינה מעל לפני האפייה ו/או בין השכבות ויש רעיונות צמחוניים במקום בשר. היא גם יכולה להיות מנה כשרה ללא הבשר. 

קדירת תפוחי אדמה זו היא מנה מאוד נפוצה בהונגריה.

המנה הוזכרה לראשונה בהונגריה במהדורת 1840 של "ספר הבישול הלאומי ההונגרי" של אישטוואן ציפראי. קרוב משפחתו הקרוב ביותר של מאכל זה הוא הטרטיפלט הצרפתי.

הכנה
----

את תפוחי האדמה המבושלים פורסים ואז מניחים בשכבות בקערה חסינת אש מרוחה עם חמאה או משומנת. בשכבות תפוחי האדמה מניחים ביצים קשות פרוסות, נקניק מעושן ושמנת חמוצה כך שהשכבה התחתונה והעליון הן תפוחי אדמה, ומעליה מניחים את השמנת החמוצה שנותרה. אפשר לשים גם חמאה בין השכבות. אפשר להוסיף פיסות בייקון. אפשר להכין גם עם רוטב בשמל. התבשיל נאפה בתנור.

מנות דומות
----------

* טרטיפלט (Tartiflette) (בצרפתית)
* מוסקה

לקריאה נוספת
------------

תבנית:Ismert magyar ételek

1. ↑  Fehér Béla (2006-12-02). "A tokányrejtély". MNO. אורכב מ-המקור ב-2015-04-19. נבדק ב-2015-06-21.
2. ↑  "Gourmet Fesztivál: fókuszban a rakott krumpli". NL Cafe. 2014-05-15. אורכב מ-המקור ב-2015-06-21. נבדק ב-2015-06-21.
3. ↑  "A frankó rakott krumpli 5+2 pontja". Origo. 2014-01-22. אורכב מ-המקור ב-2015-06-21. נבדק ב-2015-06-21.
**דניס סוארס פרננדס** (בספרדית: **Denis Suárez Fernández**, נולד ב-6 בינואר 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בויאריאל.

קריירה
------

סוארס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של סלטה ויגו. הוא חתם במנצ'סטר סיטי ב-23 במאי 2011, שם שיחק בקבוצת הנוער ושותף במספר משחקים מועט גם בבוגרים.

המשחק הראשון שלו בבוגרים של מנצ'סטר סיטי הוא ערך בסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג, כאשר נכנס כמחליף של סמיר נאסרי בדקה ה-67 בניצחון 5–2 נגד וולברהמפטון ב-17 במאי 2012. בשנת 2012, הוענק לו פרס השחקן הצעיר של מנצ'סטר סיטי על ידי אוהדי הקבוצה.

ב-22 באוגוסט 2013, סוארס עבר לברצלונה לארבע שנים. במהלך העונה 14–2013 הוא שיחק בעיקר בברצלונה אתלטיק וכבש בה 7 שערים.

ביולי 2014, הושאל סוארס לסביליה למשך שתי עונות במסגרת עסקת מכירתו של איוואן רקיטיץ' לברצלונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-12 באוגוסט 2014 במסגרת הסופר קאפ האירופי באצטדיון קארדיף סיטי, במשחק זה שיחק 78 דקות לפני שהוחלף בהפסד 0–2 לריאל מדריד. ב-11 בדצמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק של סביליה בליגה האירופית נגד הקבוצה הקרואטית רייקה. סביליה זכתה בסיום העונה בליגה האירופית, אך סוארס לא שותף במשחק הגמר בו ניצחה הקבוצה 2–3 את דניפרו, ונותר על הספסל לאורך כל המשחק.

ב-29 באוגוסט 2015 חתם לארבע שנים בוויאריאל.

ב-23 ביוני 2016 חתם לארבע שנים בברצלונה.

ב-1 ביולי 2019 חתם לארבע שנים בסלטה ויגו, כאשר ברצלונה קיבלה תמורתו כ-13 מיליון אירו.

ב-30 בינואר 2023 הושאל לאספניול עד לסוף העונה.

ב-27 ביוני 2023 חזר לאחר שבע שנים לויאריאל.

### נבחרת

במקביל לתחילת הקריירה הוא שותף בקבוצות ספרד בגילאים השונים. הוא שותף בזכיית נבחרת ספרד עד גיל 19 באליפות אירופה ב-2012. ב-29 במאי 2016 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד הבוגרת, במשחק ידידות נגד בוסניה והרצגובינה לקראת יורו 2016.

תארים
-----

סביליה
* הליגה האירופית: 2014/15

ברצלונה
* אליפות ספרד (2): 2017/18, 2018/19
* גביע המלך הספרדי (2): 2016/17, 2017/18
* הסופר קאפ הספרדי: 2016

ספרד עד גיל 19
* אליפות אירופה עד גיל 19: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניס סוארס** בוויקישיתוף
* דניס סוארס, ברשת החברתית פייסבוק
* דניס סוארס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דניס סוארס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Official: Denis Suarez signs for Celta Vigo. *Marca*. June 30, 2019
**גרלין גילכריסט** (באנגלית: **Garlin Gilchrist**‏; נולד ב-25 בספטמבר 1982) הוא פוליטיקאי ופעיל פוליטי אמריקאי המכהן כסגן מושלת מישיגן מטעם המפלגה הדמוקרטית.

ביוגרפיה
--------

גילכריסט נולד בדטרויט. ב-1989 עברה משפחתו לפארמינגטון שבדרום מישיגן. הוא למד באוניברסיטת מישיגן וסיים את לימודיו שם כבוגר בהנדסת מחשבים ובמדעי המחשב. עם תום לימודיו האקדמיים, עבר גילכריסט לרדמונד שבמדינת וושינגטון, ושם עבד במשך ארבע שנים בחברת מיקרוסופט. שם סייע בבניית סדרת המוצרים "SharePoint". לאחר מכן, גילכריסט עבד עבור חברת "MoveOn.org" בוושינגטון הבירה, כמארגן קמפיין לאומי.

ביולי 2014, שב גילכריסט לעיר הולדתו דטרויט, והצטרף לממשלו של ראש העירייה מייק דוגן, ועבד תחת קצינת המידע הראשית בת' ניבלוק כמנהל חדשנות וטכנולוגיה מתעוררת. הוא יצר את האפליקציה "לשפר את דטרויט" (Improve Detroit) המאפשרת לתושבי דטרויט לדווח על בעיות שונות אל העירייה ולגורמים הנחוצים. נוסף על כך, הוא הוביל את המרכז לאחריות חברתית במדיה חברתית בבית הספר למידע של אוניברסיטת מישיגן. ב-2017, התמודד גילכריסט על תפקיד מזכיר עיריית דטרויט נגד ג'ניס ווינפרי המכהנת. הוא הפסיד לה בהפרש של 1,482 קולות.

ב-2018 בחרה בו גרטשן ויטמר, מועמדת המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל מישיגן, כעמיתה למרוץ בבחירות למושלות שייערכו בנובמבר אותה השנה. עם ניצחונה של ויטמר, גילכריסט נהפך לאפרו-אמריקאי הראשון לכהן כסגן מושל מישיגן. הוא נכנס לתפקידו ב-1 בינואר 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרלין גילכריסט** בוויקישיתוף
* פרופיל רשמי, באתר מושלת מישיגן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צ'אד ליווינגוד, A true Detroit comeback story, באתר Crain's Detroit Business‏, 22 באפריל 2018 (באנגלית)
2. ↑  אמילי לולר, 5 things to know about Garlin Gilchrist II, Democratic Lt. Gov. candidate, באתר Mlive.com‏, 21 באוגוסט 2018 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1214845851
* LCCN: no2019083305
* VIAF: 95156133183458430005
* WorldCat: lccn-no2019083305

 |
**דורון מייזל** (12 בפברואר 1945 - 28 בנובמבר 1991) היה קצין בחיל השריון הישראלי, רופא, מפקד בית הספר לרפואה צבאית והקצין הבכיר הראשון שצה"ל התיר לו להמשיך ולשרת למרות שהיה הומוסקסואל. לאחר מותו של מייזל ממחלת הסרטן הכיר משרד הביטחון באדיר שטיינר, בן זוגו, כאלמן של חייל צה"ל שנפטר במהלך שירותו, והעניק לו את הזכויות הנובעות מכך.

ביוגרפיה
--------

מייזל נולד בחיפה ב-1945, למד בבית הספר הריאלי העברי בחיפה, התגייס לחיל השריון ונשלח לקורס קצינים. שירת כקצין שריון עד לשחרורו מצה"ל. יצא ללימודי רפואה בשווייץ. במהלך הלימודים חזר לישראל ונלחם כשריונאי במלחמת ששת הימים. המשיך בלימודי הרפואה בשווייץ וסיים אותם באוניברסיטת תל אביב. באוקטובר 1968 התגייס לשירות קבע בחיל הרפואה, במקביל להתמחותו בכירורגיה בבית חולים תל השומר. במלחמת יום הכיפורים שירת כרופא חטיבתי של חטיבה 14. השתתף במבצע אנטבה כרופא מוטס, ונבחר כרופא צבאי לכמה משלחות ממלכתיות. מילא שורת תפקידים כקצין רפואה בכיר, בהם מפקד מרפאות חוץ ומפקד בית הספר לרפואה צבאית.

מייזל נישא לאישה, הוליד שלוש בנות, התגרש ולאחר מכן חי במשך שבע שנים עם שטיינר. במהלך חייו המשותפים עם שטיינר התגלה לצה"ל שמייזל הוא הומוסקסואל. מייזל לא הכחיש את נטייתו המינית, ונאבק כדי שזו לא תפגע בקידומו הצבאי, בניגוד לנורמות המקובלות באותם ימים. באותם הימים התפיסה הביטחונית הייתה שהומוסקסואליות היא בושה ושהומוסקסואל היודע סודות מדינה הוא אדם קל לסחיטה (דבר דומה קרה בארצות הברית כחלק מבהלת הלבנדר בימי המלחמה הקרה). בשל מדיניות זו, שנשענה על הנחות שאינן תואמות את התקופה נפגעו קצינים הומוסקסואלים אחרים כגון עוזי אבן שהורד (עד לשינוי המדיניות) מדרגת רב-סרן לדרגת סמל והופסק שירותו בקריה למחקר גרעיני - נגב. בחינתו של חברו לחיים של מייזל, אדיר שטיינר במבחנים הביטחוניים המיועדים לבן זוג של קצין בכיר הייתה שינוי במדיניות זו, אולם לא שמה קץ למלחמתו של מייזל למימוש זכותו לשרת למרות היותו הומוסקסואל.

כדי להבטיח את קידומו נאלץ, למשל, לכתוב לרמטכ"ל משה לוי כדי שיופסק עיכוב העלאתו לדרגת אלוף-משנה. הוא אף דיבר אל לבה של מרים איתן, אשתו של הרמטכ"ל רפאל איתן, כדי שזו תשכנע את בעלה לא להדיחו מצה"ל. שטיינר טוען שהגורם המרכזי שסייע למייזל במאבקו היה הדוגמה האישית שנתן לטיפול בבעיותיהם האישיות של אנשי צבא רבים כמפקד מרפאות המומחים של צה"ל וכמתנדב בארגונים רפואיים.

גם לאחר שנודע כי הוא הומוסקסואל הוא מונה לתפקידים בכירים ואף הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לקצין רפואה פיקודי בפיקוד הדרום. תפקיד אחד נמנע ממנו - הרופא הראשי של חיל הים, לאחר שבעת בחינת מועמדותו התגלתה עובדת היותו הומוסקסואל, דבר שהביא לדיון מחודש בהתייחסות הצבא אליו.

מייזל נפטר בשנת 1991 ממחלת המלנומה. בסיפור חייו באתר "יזכור" נאמר: "הותיר אחריו אם, שלוש בנות, אח ובן-זוג".

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל להט"ב** |
|  | **פורטל חוק ומשפט** |

* להט"ב בישראל: כרונולוגיה
* בג"ץ 539896 אדיר שטיינר נ' שר הביטחון

לקריאה נוספת
------------

* קורות החיים של דורון מייזל, באתר "יזכור" של משרד הביטחון

הערות שוליים
------------

1. ↑  ורד לוביץ', הומוסקסואל דורש להכיר בו כבן זוג לצורכי מס, באתר ynet, 16 באוגוסט 2000

| מפקדי בה"ד 10  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אברהם גורפינקל • אברהם תדמור • שלום חכמון • רימון חייק • שמואל צין • שלמה לוי • יחזקאל בסר • דורון לוי • שמעון אלנברג • משה רכס • דורון מייזל • שמואל הר נוי • עמיר שלמה • אבישי גולדברג • קובי פלג • יוסי וייס • רפי גולני • מוטי חג'בי • דני מושיוב • יעקב מנדלוביץ' • משה מיוחס • דודי צוקרמן • מיקי אלמקיאס |

 |
**אדולף פגו** (13 ביוני 1889 – 31 באוגוסט 1915) היה מדריך טיס וטייס צרפתי, אלוף ההפלות הראשון בהיסטוריה הודות להישגיו במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

גלויה גרמנית מלפני המלחמה בה מוצג פגו מבצע את תמרון הלולאה שלו
אדולף סלסט פגו נולד ב-13 ביוני 1889 במונטפרט צרפת. שירת בצבא צרפת משנת 1907 עד 1913. תאריך השחרור שלו היה 13 בפברואר 1913, מיד לאחריו השתלם בשיעורי טיס והוציא רישיון טיס ב-1 במרץ 1913. פגו הוא הטייס הראשון שביצע צניחה ממטוס. במהלך הצניחה, הוא צפה במסלול הטיסה של המטוס שנטש, ראה שהמטוס ביצע לולאה, וכך עלה לראשו הרעיון לבצע תמרון לולאה בטיסתו הבאה. לאחר צניחתו אמר לעיתונאים: "ראיתי אותו, לבדו, טס בלולאה. כך שאתם רואים שזה אפשרי. בנוסף, אנסה זאת בעצמי!".

בתור טייס ניסוי בחברת המטוסים של לואי בלריו, הקדיש את כל מאמציו כדי להשיג את מטרתו והתאמן עד קצה גבול היכולת במטוס מדגם בלריו XI. מטוסו האישי עבר מקצה שינויים, והוא התאמן על הקרקע בשהייה במהופך - כל אלה על מנת לטוס במהופך ב-1 בספטמבר 1913.

ב-21 בספטמבר ביצע תמרון לולאה באוויר, בהאמינו כי הוא הטייס הראשון שעושה זאת. פגו ואנשים רבים האמינו שהוא הטייס הראשון בהיסטוריה שביצע את התמרון הקשה, אך למעשה היה זה הטייס הרוסי פיוטר נסטרוב שביצע תמרון לולאה מעל בסיס חיל אוויר בקייב ב-9 בספטמבר 1913. פגו היה הטייס הראשון שהתמחה בביצוע תמרוני לולאה. זמן קצר לאחר טיסתו ב-21 בספטמבר, הוא הוזמן על ידי הצאר הרוסי להפגין את יכולתיו בפני טייסי חיל האוויר הרוסי.

פגו נהפך למדריך טיס אהוד בקרב טייסים צרפתיים ואירופאים.

פגו מקבל את עיטור "צלב המלחמה" הצרפתי
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פגו התנדב לשרת בחיל האוויר הצרפתי, ובמהרה שובץ בתור טייס סיור. ב-5 בפברואר 1915, הוא והרובאי שלו הפילו שני מטוסים גרמנים ואילצו מטוס גרמני שלישי לנחות. פגו החל להטיס מטוסים חד-מושביים במהרה ובאפריל השיג שתי הפלות נוספות. הפלתו השישית הושגה ביולי.

לא ידוע בוודאות כמה מטוסי אויב פגו הצליח ל"השמיד" לחלוטין, מאחר שקרבות האוויר הראשונים היו נדירים והחוזר מהם קיבל קרדיט על אילוץ היריב לנחות. עם זאת, זוהי עובדה ודאית שפגו, ולא רולאן גארוס (שהפיל "רק" ארבעה מטוסי אויב), הוא הטייס הצרפתי הראשון שהיה זכאי לקבל תואר של אלוף הפלות.

ב-31 באוגוסט 1915, פגו הופל על ידי אחד מחניכיו לשעבר, הגרמני וולטר קנדולסקי, בעודו מנסה ליירט מטוס סיור גרמני. במותו היה בן 26. הצוות של מטוס סיור זה הטיל זרי קבורה מעבר לקווי צרפת. במהלך המלחמה קמה שמועה שקרית שוולטר יורט על ידי טייס צרפתי אחר, אך בפועל וולטר קנדולסקי שרד את המלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדולף פגו** בוויקישיתוף
* אדולף פגו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11941546m (data)
* GND: 1135963711
* ISNI: 0000 0000 3472 0779
* LCCN: n82083424
* Léonore: 288525
* NKC: xx0211338
* SUDOC: 027355551
* VIAF: 6279606
* WorldCat: lccn-n82083424

 |
**הפייטן** הייתה תוכנית מציאות ישראלית, ששודרה במהלך קיץ 2015 בערוץ 20. במרכז התוכנית תחרות שירת פיוטים בין גברים. התוכנית תוארה בעיתונות כתוכנית המציאות המסורתית הראשונה בישראל.

רקע
---

בערוץ 20 שהוא ערוץ מורשת, החליטו לבסס תוכנית מציאות מוזיקלית המיועדת לפייטני בית הכנסת ושירת הפיוטים בלבד. לשירה זו יש מאפיינים בפני עצמה.

את התוכנית הגה ויצר עודד מנשה ששימש אף כמנחה התוכנית.

עונה ראשונה
-----------

32 מתמודדים התמודדו על התואר הפייטן של המדינה, בשיטת הדו-קרב, מול השופטים. כשתוכניות רבע הגמר, חצי הגמר והגמר היו מול קהל רב.

לגמר עלו ארבעה מתמודדים: למקום השלישי והרביעי הגיעו אחיעד חודפי ואופיר סולמון, למקום השני הגיע גיל ישראלוב, ולמקום הראשון הגיע המנצח שזכה בתואר "הפייטן של המדינה" - אליה והב.

התוכנית זכתה לרייטניג גבוה יחסית ושודרה גם באתרים; ynet, ערוץ 7. באתרי החדשות זכתה התוכנית לביקורות חיוביות. קובי אפללו אמר בריאיון עיתונאי שהוא הרגיש כמו שיר שעלה לגל"צ, כל מקום שאליו בא דיברו איתו על התוכנית.

השופטים
-------

לשופטים נבחרו פייטנים וזמרים בעלי שם:

* אביהו מדינה
* יחיאל נהרי
* דוד ד'אור
* קובי אפללו

שופטים אורחים:

* חיים ישראל
* גיא זו-ארץ
* עופר לוי
* יהורם גאון

המנחה:

* עודד מנשה

קישורים חיצוניים
----------------

* "הפייטן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דף התוכנית באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתי טוקר פייטן נולד: ערוץ 20 משיק את הריאלטי המסורתי הראשון דה מרקר
2. ↑  אבי שושן ווינט התוכנית שלא מתנשאת על מזרחים
3. ↑  אבי שושן ווינט התוכנית שלא מתנשאת על מזרחים
**מארק רוקה חונקה** (בספרדית: **Marc Roca Junqué**; נולד ב-26 בנובמבר 1996 בווילפרנקה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בריאל בטיס מהלה ליגה, בהשאלה מלידס יונייטד.

קריירת מועדונים
---------------

### אספניול

רוקה שיחק כילד במועדון אתלטיק וילפרנקה בעיר הולדתו, ובגיל 11 החל לשחק באספניול. עם השנים התקדם בקבוצות הנוער השונות, ובשנת 2014, כאשר היה בן 18, החל לשחק בקבוצת המילואים. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 מול ליידה, במשחק במסגרת הליגה הספרדית השלישית בכדורגל באוגוסט 2014. באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של אספניול, בתיקו 2-2 מול מלאגה במסגרת הלה ליגה. במקביל, הוא האריך את חוזהו במועדון עד לתום עונת 2021/22. בעונת 2016/17 ערך 25 הופעות במדי אספניול וסיים עמה במקום השמיני. בעונת 2017/18 ערך שמונה הופעות ליגה בלבד בגין פציעה, אך חזר להיות שחקן הרכב קבוע בעונת 2018/19, בה הציג יכולת מצוינת, וסיים עם הקבוצה במקום השביעי בליגה. בעונת 2019/20 השתתפו רוקה ואספניול במשחקי הליגה האירופית, וצלחו את שלב הבתים, אך הודחו בשלב הנוק-אאוט הראשון על ידי וולברהמפטון וונדררס. עם זאת, בעונה זו סיימה אספניול במקום האחרון בלה ליגה, ונשרה לליגת המשנה לראשונה מזה 27 שנים.

### באיירן מינכן

את עונת 2020/21 פתח רוקה באספניול ושותף עמה בשני משחקים במסגרת ליגת המשנה הספרדית. בתחילת אוקטובר 2020 חתם על חוזה לחמש עונות בבאיירן מינכן, תמורת דמי ההעברה של כ-15 מיליון אירו.

### לידס יונייטד

ב-17 ביוני 2022 הודיעה לידס יונייטד מהפרמייר ליג שרוקה יצטרף למועדון ב-1 ביולי 2022, לאחר שהושג הסכם עם באיירן מינכן. הוא חתם על חוזה לארבע שנים עד קיץ 2026 תמורת עשרה מיליון ליש"ט (12 מיליון אירו), שבתוספת סעיפים שונים בו עשוי להגיע ל-17 מיליון אירו.

רוקה ערך את הופעת הבכורה שלו בלידס יונייטד ב-6 באוגוסט 2022, במשחק הראשון של עונת 2022/2023, בו ניצחה לידס את וולברהמפטון וונדררס בתוצאה 1–2. ב-3 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במדי לידס, בהפסד 2–5 מול ברנטפורד.

ב-17 ביולי 2023 הושאל לריאל בטיס לעונה אחת.

קריירה בינלאומית
----------------

בסוף דצמבר 2016 ערך רוקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטלוניה, בתיקו 3-3 מול נבחרת תוניסיה, כאשר תוניסיה ניצחה לבסוף 2–4 בפנדלים. לרוקה שבע הופעות ושני שערים במדי נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21. הוא זומן עם נבחרת זו לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2019, והיה שותף מלא לזכייתה בטורניר, לאחר ניצחון 1–2 בגמר על הנבחרת המקבילה של גרמניה. הוא אף הבקיע את השער הראשון לספרד בניצחון 1–4 על צרפת בחצי הגמר.

תארים
-----

#### באיירן מינכן

* אליפות גרמניה: 2020/2021,2021/2022
* גביע העולם למועדונים: 2020
* הסופר קאפ הגרמני: 2021

#### עם נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21

* אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2019

קישורים חיצוניים
----------------

* מארק רוקה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bayern Munich midfielder Marc Roca to join Leeds United, www.leedsunited.com, ‏17 ביוני 2022 (באנגלית)
2. ↑  Leeds United 2 Wolverhampton Wanderers 1, *BBC Sport*. 6 August 2022
3. ↑  Ben Miller, Brentford 5 Leeds United 2, *BBC Sport*. 3 September 2022
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**גיורא (ז'ורה) שנאן** (5 במאי 1908 - 9 בנובמבר 2001) היה ציוני, פעיל בארגוני המחתרות, ממייסדי "הנודדת", סגנו של יצחק שדה בפלמ"ח.

חייו
----

נולד בשם **גיורא שיננסקי** בשנת 1908 לז'ניה ואברהם בעיירה הניצ'סק, על שפת הים השחור בקרים שבאימפריה הרוסית, הבן השלישי במשפחה בת 6 נפשות. בגיל 13 התייתם מאמו, שנפטרה ממחלת הטיפוס.
כבר בגיל 13 וחצי נכנס למחתרת נגד הבולשביקים, במסגרת פעילותו נשלח לחבל במערכות קשר צבאיות, במוסדות שלטון ובטלפונים. בשנת 1921 הוציא הצבא האדום גזר דין מוות על אנשי המחתרת, עובדת היותו של ז'ורה נער צעיר גרמה לביטול גזר הדין נגדו וקבלת חנינה. שחרורו נעשה לאחר כיבוש חצי האי קרים. בזיכרונותיו סיפר שמתנת הבר מצווה שלו הייתה בית הסוהר שבו ישב.

בגיל 17 עלה לארץ ישראל והתיישב בחצר כנרת, במסגרת הגרעין שהקים את קיבוץ אפיקים (גרעין השומר הצעיר מברית המועצות). משנותיו הראשונות בארץ עסק בביטחון בעמק הירדן עד שהפך למפקד הגוש בשנת 1934. חמש שנים תפקד כמפקד גוש עמק הירדן עד לשנת 1939. לאחר מכן עבר לתפקידים שונים ב"הגנה", סייע ליצחק שדה בהקמת הפלמ"ח, פיקד על פלוגה ב' של הפלמ"ח, ומונה לאחר מכן לסגנו יחד עם דוד (דוידקה) נמרי.

בזמן כהונתו בפלמ"ח, בשנת 1942, היה שותף לתוכנית מצדה על הכרמל, היה אחראי על הקמת מערך ההגנה הראשון ברכס רמות מנשה. 

לאחר סיום שירותו בפלמ"ח עבר לפקד על נפת הגליל העליון, במסגרת זו סייע רבות ליישוב עין זיתים בעלייתו על הקרקע.

בזמן מלחמת העצמאות היה מפקד היישובים דגניה א' ודגניה ב' ונלחם נגד הצבא הסורי שפלש לעמק הירדן. כן פיקד על גדוד חי"ם 103.

לאחר המלחמה עסק בהקמת חיל הספר. בשנת 1951 החל קורס מג"דים אותו סיים בהצלחה והיה מפקד גדוד 21 בחטיבת גולני, כמו כן השתתף בקורס הקומנדו הראשון בצה"ל ("בית הספר ללוחמה זעירה"), והיה לחניך מצטיין בקורס. באמצע שנות ה-50 השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף.

במלחמת ההתשה ירד לעזור לכוחות הלוחמים בסיני במסגרת פלוגת הנמרים (פלוגה של מפקדים יוצאי פלמ"ח ההגנה שעברו את גיל 55) והוא בן 61.

היה פעיל בספורט העממי של עמק הירדן, השתתף בצליחת הכנרת מהצליחה הראשונה בשנת 1939 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20. היה לו קיאק משלו בימיה של עמק הירדן ואתו חתר רבות מסביב לכנרת. פעילות הספורט הייתה חשובה לו והוא לא החסיר אף אירוע ספורט עממי במסגרת העמק.

היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה, תמרה, נולדו הבן עוזי והבת אריאלה. עוזי, נהרג בעת שירותו הצבאי בדצמבר 1950.
לזכרו של עוזי שנאן ניטעה חלקת כרם ונקראה על שמו (כיום חלקת בננות) בשדות אפיקים. 
מרעייתו השנייה, פוליה, נולדו לו בן ובת. הוא אימץ את הבת של רעייתו מנישואים קודמים.

גיורא שנאן נפטר בקיבוץ אפיקים בנובמבר 2001, בגיל 93.

קישורים חיצוניים
----------------

* גיורא שנאן בדף ההנצחה של קיבוץ אפיקים
* גיורא שנאן, באתר הפלמ"ח

לקריאה נוספת
------------

* אסף ענברי, **הביתה**, הוצאת ידיעות ספרים, 2009
| Ͳ ϡ סאמפי |
| --- |
|  |
| אלפבית יווני |
| Α α אלפא | Β β בטא |
| Γ γ גמא | Δ δ דלתא |
| Ε ε אפסילון | Ζ ζ זטא |
| Η η אטא | Θ θ תטא |
| Ι ι יוטא | Κ κ קפא |
| Λ λ למדא | Μ μ מו |
| Ν ν נו | Ξ ξ קסי |
| Ο ο אומיקרון | Π π פאי |
| Ρ ρ רו | Σ σ ς סיגמא |
| Τ τ טאו | Υ υ אופסילון |
| Φ φ פי | Χ χ כי |
| Ψ ψ פסי | Ω ω אומגה |
| אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש |
|  דיגמא |  סטיגמא |
|  הטא |  סאן |
|  קופא |  סאמפי |
|  שו |  |

**סאמפי** (דיסיגמא) (אות גדולה: Ͳ או Ϡ, אות קטנה: ͳ או ϡ) הייתה אות באלפבית היווני ששימשה לייצג את הצליל "סס" או "טס". כאשר האות מופיעה בהקשר אלפביתי, לדוגמה כתיעתוק של ß הגרמנית, היא מופיעה בצורה המזכירה יותר T, כך: .

בעבר סימלה האות את המספר 900 בספרות יווניות. כיום האות נראית לעיתים בכתיבת מספרים באותיות יווניות, ואז היא נראית יותר כמו Π, כך: .

מקור השם
--------

מקור שמה של האות בביטוי היווני "אוסאן פאי" (דומה לאות פאי). שם נוסף שהיה לאות היה "**דיסיגמא**" בשל הצליל של האות "סס" - פעמיים האות סיגמא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאמפי** בוויקישיתוף
* סַמְפִּי (דיסיגמא) (באנגלית)
* האות היוונית סאמפי
בית הכנסת הגדול בקונסטנצה
בית הכנסת הספרדי בקונסטנצה
בקונסטנצה, עיר הנמל הראשית של רומניה על חוף הים השחור, ישבו יהודים עוד במאה השנייה או השלישית לספירה, כשהעיר עדיין נשאה את השם הרומי "טומיס". ההיסטוריון היהודי קארול בלום, שניהל את המוזאון של קונסטנצה, גילה בו שלוש מצבות של יהודים מהמאה השלישית לספירה. בימי הביניים הגיעו לקונסטנצה יהודים יחד עם בני גנואה, שיזמו יישובים על חוף הים.

הקהילה האשכנזית של קונסטנצה קיימת משנת 1828, כשהגיעו לקונסטנצה סוחרים יהודים יחד עם הצבא הרוסי והתיישבו בעיר. בהמשך, כשהגיעו לקונסטנצה יהודים מהאימפריה העות'מאנית נוסדה גם הקהילה הספרדית. בעיר יש בית קברות יהודי משנת 1854. בשנת 1899 היו בעיר כאלף יהודים שהיוו 6,5% מאוכלוסיית העיר. במקום היו שני בתי ספר יהודיים, אחד אשכנזי ואחד ספרדי. בשנת 1930 היו במקום כאלפים יהודים והקהילה שימשה כמרכז גם עבור אלפים יהודים נוספים שחיו בחבל דוברוג'ה.

ביום 13 בדצמבר 1940 הלגיונרים המקומיים התקיפו את הקהילה היהודית במטרה לשדוד את רכושה במסגרת הרומניזציה. הלגיונרים נכנסו לחנויות היהודיות באקדחים שלופים ואילצו את בעליהן לחתום על מסמכי מכירה באפס מחיר של רכושם. המעשים התרחשו בעת שבמקום שהה סגן ראש ממשלת רומניה, הוריה סימה. תלונה ישירה, שהוגשה לידי הוריה סימה, כעבור יומיים, על ידי פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, מתנה את המתקפה והשיבה את רכושם של חלק מהיהודים, אלה שלא הספיקו לחתום על מסמכי ה"מכירה".

ביוני 1941 רוכזו מרבית יהודי המקום במחנה צבאי ומשם נשלחו לעבודות כפייה. קונסטנצה נשארה הנמל היחיד שדרכו יכלו יהודי אירופה לברוח מהשואה. אלפי יהודים יצאו דרך קונסטנצה, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, לא רק יהודים רומנים, גם פליטים יהודים מיהדות פולין, יהדות הונגריה ויתר המדינות בהן נרדפו באירופה. שתי אוניות מעפילים, סטרומה ומפקורה, טבעו או הוטבעו בים השחור. בחודש מאי 1946 יצאה מנמל קונסטנצה ספינת המעפילים "מקס נורדאו", שנשאה יותר מ-1,600 פליטי שואה, בדרכה לארץ ישראל, אולם בשל מדיניות ממשלת רומניה, הייתה זו ספינת המעפילים האחרונה שיצאה מנמלי המדינה.

בשנת 1956 חיו בעיר כ-600 יהודים, אך כיום נותרו בעיר עשרות בודדות של יהודים, רובם בגילאי ה-70+. בשנים האחרונות הצטרפו לקהילה היהודית המקומית סטודנטים ישראלים אשר לומדים רפואה כללית ורפואת שיניים באוניברסיטת "אובידיוס".

דמוגרפיה יהודית בקונסטנצה
-------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **השנים** | **מספר היהודים בבראילה** | **אחוז מתוך האוכלוסייה** |
| 1880 | 344 |  |
| 1887 | 542 |  |
| 1899 | 957 | 6,5 |  |
| 1910 | 1,200 |  |
| 1930 | 1,821 | 2,0 |  |
| 1941 | 2,067 | 2,5 |  |
| 1942 | 1,532 |  |
| 1947 | 2,400 |  |
| 1956 | 586 |  |
| 1969 | 300 |  |
| 2003 | 104 |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* THE ARCHITECTURALHERITAGEOF THEJEWS IN CONSTANŢA (באנגלית)
* ISTORII APROAPE UITATE (ep.1) (ברומנית)
* ISTORII APROAPE UITATE (ep.2) (ברומנית)
* Steaua lui David va lumina din nou în templul israelit. Istoria celor două sinagogi ale Constanţei (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פנקס הקהילות רומניה, כרך א', עמוד 232, הוצאת יד ושם, ירושלים תש"ל
יפןיפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא מינאמוטו. 
**מינאמוטו נו יושיטומו** (ביפנית: 源 義朝; ‏1123 - 11 בפברואר 1160) היה ראש שבט מינאמוטו וגנרל בשלהי תקופת הייאן. בנו, מינאמוטו נו יוריטומו הפך לשוגון הראשון בהיסטוריה של יפן.

מרד הוגן
--------

עם פרוץ מרד הוגן בשנת 1156 בני שבט מינאמוטו ובני שבט טאירה תפסו עמדות מפתח בעימות. יושיטומו, יחד עם טאירה נו קיומורי, צידד בקיסר גו-שירקאווה, בעוד אביו, מינאמוטו נו טמיושי, אז ראש שבט מינאמוטו, אחיו הצעיר מינאמוטו נו טָמֵטוֹמו וטאירה נו טָדַמאסָה צידדו בקיסר לשעבר סוטוקו.
יושיטומו הביס את אביו ואת כוחותיו של סוטוקו, ובכך הפך לראש שבט מינאמוטו, בעודו מבסס את מעמדו כגורם פוליטי בעל השפעה בבירה קיוטו. אולם, על אף נסיונותיו לחנון את אביו, טמיושי הוצא להורג. בנוסף, תוצאות מרד הוגן ביססו את מעמדם של שבט מינאמוטו ושבט טאירה כיריבים הפוליטיים החזקים ביותר במדינה.

מרד הייג'י
----------

שלוש שנים מאוחר, בשנת 1159, יושיטומו ופוֹג'יוַוארה נו נוֹבּוּיוֹרי שמו את גו-שירקאווה במעצר בית והרגו את נושא כליו, המלומד פוג'יווארה נו מיצ'ינורי, במה שנודע כמרד הייג'י. לאחר המרד עלתה קרנו של שבט טאירה בחצר הקיסר, זאת למרות ההקרבה של שבט מינאמוטו במהלך המרד, והדבר העלה את חמתו של יושיטומו. לבסוף, קיומורי שחרר את גו-שירקאווה, ובסיועו הכניע את יושיטומו והרג את שני בניו הבוגרים ואת נובויורי.
בעת מנוסתו מהבירה, יושיטומו נבגד ונרצח בידי נושא כליו באוֹוַוארי. בניו הנותרים יוריטומו, מינאמוטו נו יושיצוּנֵה ומינאמוטו נו נוריורי נותרו בחיים והוגלו למזרח יפן.
לפי המסורת היפנית, יושיטומו נרצח כשהיה לא חמוש, בעודו טובל במעיין חם. מילותיו האחרונות היו "לו אך היה לי בוקן (חרב עץ המשמשת לאימונים)." קברו ממוקם במחוז אַאִיצ'י, והוא מוקף בחרבות עץ.

לקריאה נוספת
------------

* Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press. pp256-258.
* Turnbull, Stephen (1998). 'The Samurai Sourcebook'. London: Cassell & Co. p60.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מינאמוטו נו יושיטומו** בוויקישיתוף
* מינאמוטו נו יושיטומו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 001098521
* VIAF: 261037371
* WorldCat: viaf-261037371

 |
**כָּלֵף** (געז: "ካሌፍ", גם "כלב") היה מצביא יהודי-אתיופי שחי במאה ה-16.

בין אוקטובר 1579 למרץ 1580 הנהיג יחד עם אחיו רדאית מערכה צבאית כנגד צבאו של הקיסר סרצה דנגל. כלף עמד בראש הגדוד שהיה אחראי על שרפת השדות כדי שהללו יהיו למכשול לצבא האתיופי "וכלב אחי רדאי החל להבעיר באש את הבתים עם כל אשר בם, וגם את התבואות אשר בשדות, כי בשלה הקמה". מאוחר יותר גדודו של כלף ניצל את העבודה כי להם יתרון גובה ואלו השתמשו וגוללו סלעים על האתיופים "וזה היה מנהג אנשי כלב להילחם: גללו אבנים על אויביהם וימועו לעלות ממטה למעלה", בתגובה לכך האתיופים השתמשו בתותחים שאחד מפגזיו פגע באישה.

בעקבות ההפגזות, נכתב בכרוניקה המלכותית שכלף השתגע "וכלב נטרפה רוחו, מרוב פחד, נסוג לאחור, ויעל על צוק סלע גדול, ולפניו לא עלה איש על הצוק הרם ההוא, ורק הפחד העלה שם את גבה-הלב הזה, והנשארים מחילו ברחו (...) בפעם הזאת נפל חצי מחנה הפלשים בחזית ומחציתם השליכו את עצמם אל תוך הגיא בנוסם, וגם הבהמות נהרגו. כי אבא-נואי הכריז בחמתו, לבלתי ישאירו איש ואישה, וזקן ונער ובהמה." במערכה הזו גם כלף עצמו נהרג.

לקריאה נוספת
------------

* אהרון זאב אשכולי, **ספר הפלשים - יהודי חבש תרבותם ומסורותיהם**, מוסד הרב קוק וראובן מס, תשל"ג

* James Quirin, "Kalef" in Siegbert Uhlig (Editor), **Encyclopaedia Aethiopica: He-N**, Otto Harrassowitz Verlag, 2007, מסת"ב 344705607X, p. 332-333
* James Arthur Quirin, **The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920**, University of Pennsylvania, 1992, מסת"ב 9780812231168
* Steven Kaplan, **The Beta Israel (Falasha) in Ethiopia: From Earliest Times to the Twentieth Century**, New York University Press, 1992, מסת"ב 9780814746257

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אהרון זאב אשכולי, **ספר הפלשים - יהודי חבש תרבותם ומסורותיהם**, מוסד הרב קוק וראובן מס, תשל"ג, עמ' 151
2. ↑  James Arthur Quirin, **The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920**, University of Pennsylvania, 1992, מסת"ב 9780812231168, 79
**דביון ד'מונטה ארל מיטשל** (באנגלית: **Davion De'Monte Earl Mitchell**; נולד ב-5 בספטמבר 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בסקרמנטו קינגס בליגת ה-NBA. הוא שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת ביילור.

ביוגרפיה
--------

### קריירה בתיכון

מיטשל למד בתיכון ליברטי קאונטי בהיינסוויל, ג'ורג'יה. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון, העמיד מיטשל ממוצעים של 23.8 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-5.2 אסיסטים למשחק.

### קריירה בקולג'

בשנתו הראשונה כסטודנט באוניברסיטת אובורן, מיטשל העמיד ממוצעים של 3.7 נקודות ו-1.9 אסיסטים למשחק כרכז מחליף לג'ארד הרפר. לאחר העונה, הוא עבר לאוניברסיטת ביילור. בעונת 2020/2021 רשם מיטשל ממוצעים של 14.1 נקודות ו-5.5 אסיסטים למשחק, ועזר לביילור לזכות באליפות ליגת המכללות, עם 15 נקודות, 6 ריבאונדים ו-5 אסיסטים במשחק הגמר מול אוניברסיטת גונזגה.

ב-13 באפריל, הוא הכריז על כניסתו לדראפט ה-NBA לשנת 2021.

### קריירה מקצועית

מיטשל נבחר עם הבחירה התשיעית בדראפט ה-NBA‏ 2021, על ידי סקרמנטו קינגס.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | סקרמנטו | 75 | 19 | 27.7 | 0.418 | 0.316 | 0.659 | 2.2 | 4.2 | 0.7 | 0.3 | 11.5 |
| 2022/2023 | סקרמנטו | 79 | 8 | 18.0 | 0.464 | 0.325 | 0.806 | 1.3 | 2.3 | 0.5 | 0.2 | 5.6 |
| **קריירה** |  | 154 | 27 | 22.7 | 0.432 | 0.319 | 0.698 | 1.7 | 3.2 | 0.6 | 0.3 | 8.5 |
|

### בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | סקרמנטו | 7 | 0 | 20.0 | 0.413 | 0.259 | 0.833 | 1.3 | 1.7 | 0.9 | 0.1 | 7.1 |
| **קריירה** |  | 7 | 0 | 20.0 | 0.413 | 0.259 | 0.833 | 1.3 | 1.7 | 0.9 | 0.1 | 7.1 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דביון מיטשל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסטטיסטיקות של מיטשל בילגת המכללות, באתר sports-reference.com
**אגם המלח זוני** (באנגלית: **Zuni Salt Lake** או גם **Zuñi Salt Lake**, בנאוואחו: Áshįįh) הוא אגם מלח מדברי גבוה נדיר השוכן בתוך מאר במכתש שתחתיתו שטוחה, שקוטרו כ-2,000 מטרים ועומקו 120 מטרים. שוליו הנמוכים בנויים משברים חופשיים של לבה בזלתית וסלעים מקירות הדיאטרם (אבן חול, צפחה ואבן גיר), כמו גם גושים אקראיים של סלעים שהועפו מעומק רב. האגם שוכן במחוז קטרון, כ-100 קילומטרים דרומית לפואבלו זוני בניו מקסיקו. אגם המלח זוני רדוד במיוחד, ועומקו המקסימלי הוא קצת מעל מטר בעונה הגשומה. בתקופה היבשה, מרבית המים מתאדים ומשאירים מאחוריהם מדבר מלח. האגם נוסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places). האגם הוא חלק מהשדה הגעשי רד היל (Red Hill volcanic field).

היסטוריה
--------

במשך מאות השנים האחרונות נוהגים אנשי הפואבלו של דרום-מערב ארצות הברית, כולל הפואבלו של שבטי זוני, אקומה, לגונה, הופי וטאוס, לערוך עלייה לרגל שנתית לאגם המלח זוני לקצור מלח, הן מסיבות טקסיות והן למטרת תזונה. מהאגם מובילות דרכים עתיקות לכל הכיוונים אל הפואבלו השונים ואתרי הפואבלו העתיקים, כדוגמת הפארק הלאומי ההיסטורי של תרבות צ'אקו. האגם עצמו נחשב קדוש, ביתה של האלה אמא מלח, הקרויה בפי הזוני Ma'l Okyattsik'i. המתיישבים הספרדים הראשונים באזור כינו את האגם לאס סלינס (Las Salinas).

ג'רונימו, מנהיג לוחמי אפאצ'י ידוע דיווח על האגם בסיפור חייו כפי שנרשם על ידי המפקח בארט: "אספנו מלח מאגם קטן בהרי חילה... כאשר ביקרנו באגם לא הורשנו לאנשינו לצוד או לתקוף את האויב. כל היצורים היו יכולים לנוע בלא הפרעה מצדנו".

אגם המלח זוני לא היה חלק משמורת זוני כשהוכרזה לראשונה רשמית על ידי ממשלת ארצות הברית, אבל ארצות הברית החזירה את האגם ושטח של 20 קמ"ר סביבו לשליטת הזוני ב-1985.

מחלוקת
------

בין 1994 ל-2003 הייתה הצעה לפתח מכרה פחם בכרייה פתוחה בסמוך לאגם המלח זוני. התוכנית כללה שאיבת מים מהאקווה שמתחת לאגם במטרה להתמודד עם אבק הכרייה, כמו גם סלילת כביש בין האגם לפואבלו זוני. התוכנית לפתח את המכרה ננטשה ב-2003 לאחר שהוגשו נגדה תביעות משפטיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגם המלח זוני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  National Register of Historic Places – Catron County, New Mexico
2. ↑  "Mining Plan Pits Tribe Against Power Industry"
3. ↑  LaDuke, Winona (2002) "The Salt Woman and the Coal Mine" *Sierra Magazine*
4. ↑  Legard, Carol (August 15, 2003) "New Mexico and Arizona: Construction of Fence Lake Mine" U.S. Advisory Council on Historic Preservation
5. ↑  *Zuni Salt Lake* Earth Island Institute (2004)
6. ↑  *Testimony of Malcolm B. Bowekaty, Governor of the Zuni Tribe* before the United States Senate, Committee on Indian Affairs, July 17, 2002, Washington, D.C.
7. ↑  "Utility Drops Plans for Coal Mine"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537494205171
* LCCN: sh2008008645
* VIAF: 315531140
* WorldCat (עם VIAF): 315531140

 |