recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גירושין נוסח אמריקה** (באנגלית: **Strange Bedfellows**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1965, בבימויו של מלוין פרנק, עם רוק הדסון, ג'ינה לולובריג'ידה וגיג יאנג בתפקידים הראשיים.

זה סרטם השני של הדסון ולולובריג'ידה לאחר "בבוא ספטמבר" (1961).

תקציר העלילה
------------

קרטר הריסון (רוק הדסון) הוא מנהל בכיר בתאגיד נפט אמריקאי ענק. באחד מנסיעותיו ללונדון, הוא נפגש בטוני וינסנט (ג'ינה לולובריג'ידה), ציירת איטלקייה ופעילת ציבור. הם מתאהבים מיד ונישאים בנישואי בזק. האופי שלהם שונה, טוני היא אימפולסיבית ונוטה להתלהב וקרטר יותר סולידי ומנומס. הם רבים כל הזמן וטוני זורקת עליו חפצים עד שהוא נמלט מלונדון וממשיך את עיסוקיו בנפט בעיקר עם ערבים.

כעבור שבע שנים הם נפגשים שוב בלונדון במטרה לממש את הגירושין. לטוני יש כעת בן זוג, הארי ג'ונס (אדוארד ג'אד). קרטר מלווה במנהל יחסי הציבור של התאגיד, ריצ'רד ברומוול (גיג יאנג). בפגישה הראשונה שלהם אצל עורך הדין מתבונן קרטר בטוני ומתאהב בה מחדש ומתחיל לחזר אחריה והיא נענית לו לדאבונו של הארי.

מנהל התאגיד, ג'.ל. סטיבנס (הווארד סט. ג'ון) מתקשר לקרטר ומודיע לו על רצונו למנות אותו למנהל קשרי החוץ של התאגיד עם משכורת שמנה ורכב יוקרה. קרטר מופתע לטובה אבל ברומוול אומר לו כי הבוס לא מעוניין שבתפקיד זה יעמוד גרוש אלא אדם סולידי בעל משפחה וממריץ בו לבטל את תהליך הגירושין.

טוני ממשיכה בפעילות לזכויות האדם ומארגנת הפגנה גדולה בשגרירות ארצות הברית נגד הכוונה לאסור הצגת פסל של פסל איטלקי אינו "צנוע". טוני מתכוונת להגיע לשגרירות בבגד גוף חושפני על סוס לבן כמו ליידי גודייבה ולמסור שם איגרת תקיפה לשגריר.

הבעיה היא שבאותו הזמן יגיע למקום גם מנהל התאגיד ותפרוץ שערורייה. קרטר קונה פרחים ורוצה לשלוח לטוני. הוא נכנס לחנות "משלוחים" אך לא מבין שזה משרד לקברנים והקברן (טרי תומאס) משתתף בצערו ומציע לו ארונות...

קרטר וברומוול מכינים תוכנית בו נוסע קרטר למקום מסוכן ומבקש מטוני שתלווה אותו, כל זה כדי שלא תשתתף בהפגנה. הארי מטרפד את התכנית ומגלה לטוני את המזימה והיא רוכבת על הסוס לשגרירות ומחוללת מהומה בה היא נעצרת עם קרטר.

הם עומדים למשפט על הפרעה לציבור. קרטר מודה כי הוא אשם וכי הוא מתפטר מהתאגיד כי הוא אוהב את טוני. היא מתאהבת בו שוב והם חוזרים ביחד והבוס שהחליט בתחילה לפטר אותו, מקבל אותו שוב.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוק הדסון | קרטר הריסון |  |
| ג'ינה לולובריג'ידה | טוני וינסנט |  |
| גיג יאנג | ריצ'רד ברומוול |  |
| אדוארד ג'אד | הארי ג'ונס |  |
| טרי תומאס |  | קברן |
| הווארד סט. ג'ון | סטיבנס | בעל חברת נפט |

קישורים חיצוניים
----------------

* "גירושין נוסח אמריקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "גירושין נוסח אמריקה", באתר נטפליקס
* "גירושין נוסח אמריקה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "גירושין נוסח אמריקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "גירושין נוסח אמריקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לגירושין נוסח אמריקה, באתר יוטיוב
* גירושין נוסח אמריקה, באתר ארכיון המדינה
**לַטְהִי** (הינדית: **लाठी**, בנגלית: **লাঠি**) הוא כלי לחימה שעליו מבוססת מערכת תנועה ואמנות לחימה הודית. הלטהי ידוע כאחד מכלי הנשק העתיקים בעולם[דרוש מקור], אך זמן המצאתו המדויק אינו ידוע[דרוש מקור].

שוטרות הודיות חמושות בלטהי

כלי הנשק והשימוש בו
-------------------

לטהי פירושו בשפות צפון הודו "מקל". המקל בדרך כלל בעל אורך של 6 עד 8 רגל מגובה במחט עבה בצמרתו (לא תמיד). נהוג להשתמש בלטהי בצורה סיבובית כפי שמשתמשים בחרב.

בהודו המודרנית לטהי הוא נשק עיקרי של המשטרה ההודית לפיזור הפגנות, מהומות ופרעות. השוטרים ההודים מיומנים בהסתערות תוך כדי שימוש בלטהי ובתרגילים שמתבצעים בטורים. כיוון שתרגילים אלה פצעו ואף השאירו מפגינים במצב של נכות, שיטה זו נחשבה כאכזרית וכמפירה זכויות אדם. מסיבה זו השימוש בלטהי פחת אך לא נעלם, כיום השוטרים ההודים מעדיפים לשאת איתם נשק שיפגע פחות במפגינים. לטהי משמשת רק כאשר שימוש בנשק אחר אינו עוזר.

היסטוריה
--------

השימוש בלטהי היה נפוץ בעיקר בכפרים המזרחיים והדרומיים של האזור שבו קיימת כיום הודו. אך השימוש העיקרי בו היה לצורכי ביות חיות. מצביאים צבאיים ובעלי אחוזות מקומיים העסיקו צבאות של לוחמים על פי הלטהי כאמצעים לפתור סכסוכים ולצורכי בטיחות. צבאותיהם של לוחמי הלטהי גם שימשו פעמים רבות כצבאות עונשין כנגד הכפריים. במקביל באזורים הכפריים התפתח סוג ספורט הנעזר בלטהי כאשר הספורט התקיים בצורת טורנירים של דו-קרב.

בימי האימפריה המוגולית הופיע מערכת המיסים הזאמינדרית והמשיכה להתקיים גם בימי השלטון הבריטי. תפקידם של הצבאות אז היה לגבות מיסים. הבריטים בתורם הציגו להודים את הרעיון של השימוש בלטהי כאמצעי לפיזור מהומות וזהו מקור השימוש המשטרתי בלטהי.

לאחר שהודו הכריזה עצמאות ב-1947 מערכת הזאמינדרי חדלה להתקיים. וזה בתורו הוביל לירידה חדה בשימוש בלטהי כנשק וכאמנות לחימה. סיבה נוספת הייתה תהליך העיור שעבר על הודו אשר גרם לנטישת דרכי הכפר ובהם גם הלטהי. כיום בהודו המודרנית הלטהי נפוץ פחות ופחות בעיקר הודות לאימוץ שיטות מודרניות יותר. למרות זאת אנשים אמידים או עשירים עדיין שוכרים לוחמי לטהי בתור שומרי ראש וכסמל לכוחם. לטהי עדיין נחשב כספורט בכפרים.

לטהי כאמנות לחימה
-----------------

כאמנות לחימה, מקורו של הלטהי נמצא בתרגיל שהמציאו היוגים ההודיים. לוחם הלטהי נלחם בנשק זה באמצעות נתינת מכות מהירות וקטלניות ליריב ומגן על עצמו באמצעות נשק הלטהי מהתקפותיו. הלוחם צריך להיות מהיר ומדויק. מקובל שלוחם לטהי טוב צריך להיות מסוגל להילחם בנשק הלטהי עם אורכים וגדלים שונים.

ללטהי קיים גם פן רוחני כאשר זה בא בצורת תרגיל. התרגיל מתבצע באופן הבא: למתרגל ניתנת מנטרה שעליה עליו לחזור בקביעות. במקביל על המתרגל ללכת בצורת סימן האינסוף (סימן מתמטי הנראה כמו שמונה מאוזן) ולבצע את תנועות הלחימה. המתרגלים מאמינים שעל ידי ביצוע התרגיל יתעורר ויזרום כוח חיות בשם קונדליני בצ'קרות אשר בגופם. מאמינים שלתרגיל זה יש השפעה היפנוטית ומדיטטיבית מרפאת. התרגיל לא נחקר מפאת נדירותה של אמנות הלחימה ולכן אין להתייחס לנאמר לעיל כאל דבר אשר הוכח מדעית.
שוורים ועליהם עול
**עול** (בכתיב חסר: עֹל) הוא כלי רתמה לבקר עובד. העול עשוי על פי רוב משני מוטות, העליון הרחב מונח על עורף הבהמה, המוטות מחוברים ביתדות. לעול מחוברים מוסרות, מושכות ושאר אביזרי רתמה למשיכת עגלה, מחרשה וכדומה. כפי הנראה, היה העול עשוי מעץ, בגלל שעול ברזל היה גורם סבל רב לבהמה.

העול נזכר כבר בתורה: "פרה תמימה אשר אין בה מום, אשר לא עלה עליה **עול**" (ספר במדבר, פרק י"ט, פסוק ב'). לפי ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק י', כשחורשים בשתי בהמות הרתומות לאותו עול, אסור לחרוש בשור ובחמור יחדיו, משום שכוחם שונה ורתימה משותפת עלולה להסב להם צער.

מסופר במשנה שבשעת הבצורת, כאשר סדקי העץ של העול התייבשו, השקיעו את כלי הבקר במים, כדי שהסדקים יתמלאו.

ספרות חז"ל מבחינה בין עול של בהמה יחידה לבין עול של שתי בהמות, הנקרא צמד: "מכר את הצמד, לא מכר את הבקר. מכר את הבקר, לא מכר את הצמד. רבי יהודה אומר: הדמים מודיעין" (מסכת בבא בתרא, פ"ה). כלומר, כשאדם מוכר לחברו בקר, אין משמעו שהוא מוכר לו בסכום כסף זה גם את הצמד, שהוא העול לשתי הבהמות. לפי ספרי פרשת האזינו, כבר שהיה הבקר עגל, הרגילו אותו בנשיאת עול קל. אף על פי משהתבגר ונעשה לשור, "קרטע ושבר את העול".

בשפה המודרנית, המילה עול משמשת כנטל או מטלה מעיקה וקשה.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עול** |

קישורים חיצוניים
----------------

* עול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531831405171
* BnF: cb11972032d (data)
* GND: 4157004-2
* LCCN: sh85149200

 |
**גוסטבו דניאל קברל** (בספרדית: **Gustavo Daniel Cabral**; נולד ב-14 באוקטובר 1985 באיסידרו קסנובה שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בשורות פצ'וקה.

קריירה
------

קברל החל לשחק בקבוצת ראסינג קלוב, במהרה הפך לשחקן הרכב ולאחד משחקניה החשובים של הקבוצה ולאחד מהבלמים הצעירים המבטיחים של ארגנטינה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב- 2003 ושיחק בשורותיה עד ינואר 2008. למרות התעניינות גוברת מצידן של קבוצות מאירופה, בחר קברל לעבור לריבר פלייט. מחצית מכרטיסו נרכש על ידי סוכן שחקנים. ביוני 2010 עבר לאסטודיאנטס טקוס המקסיקנית. לאחר שנה חזר לארגנטינה וחתם בארסנאל סארנדי. ב-10 באוגוסט 2011 הושאל לקבוצה הספרדית לבנטה, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-3 בדצמבר נגד ברצלונה. ב-12 ביוני 2012 הושאל שוב והפעם לקבוצה סלטה ויגו. בקיץ 2013 הפך לשחקן קבוע. ב-14 ביוני 2019 לאחר שבע שנים בויגו חתם בפצ'וקה המקסיקנית לשנתיים.

### בנבחרת

קברל נחשב לאחד השחקנים הצעירים המבטיחים של ארגנטינה. הוא היה מהשחקנים המובילים של ארגנטינה הצעירה אשר זכתה במונדיאל הנוער ב-2005.

תארים
-----

* **ארגנטינה הצעירה** - מונדיאל הנוער (2005)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוסטבו קברל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקן באתר הרשמי של ריבר פלייט
**דניאל "דני" פדרו קלבו סן רומן** (בספרדית: **Daniel "Dani" Pedro Calvo San Román**; נולד ב-1 באפריל 1994 בווסקה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ריאל אוביידו מהליגה הספרדית השנייה.

קריירת מועדונים
---------------

קלבו נולד בווסקה שבספרד, וגדל במחלקת הנוער של פניאס אוסקנסס. בשנת 2012 עבר למחלקת הנוער של נומנסיה, ובשנת 2013 החל לשחק בנומנסיה ב', קבוצת המילואים של המועדון.

ב-8 ביוני 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד אייבר במסגרת הליגה הספרדית השנייה לעונת 2013/2014. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל למשך עונה אחת ללבאנטה ב', קבוצת המילואים של לבאנטה.

לאחר חזרתו החל לשחק בנומנסיה באופן קבוע, וב-4 בפברואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו, בניצחון 3-2 על אלקורקון במסגרת הליגה לעונת 2016/2017. בסך הכל ערך 73 הופעות ליגה במדי נומנסיה, בהן הבקיע שלושה שערים. בעקבות הגעה של דריק אוסדה למועדון, קלבו איבד את מקומו בהרכב הראשון ובסוף הושאל.

ב-24 בדצמבר 2018 הושאל קלבו למשך חצי עונה לאלצ'ה מהליגה הספרדית השנייה. ב-4 בינואר 2019 ערך קלבו את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לטנריפה במסגרת הליגה לעונת 2018/2019. ב-9 במרץ 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על קדיס במסגרת המחזור ה-29 בליגה. בסך הכל ערך קלבו 20 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, והבקיע שער אחד.

בחודש מאי 2019 חתם על חוזה קבוע באלצ'ה. בעונת 2019/2020, שהסתיימה בהפעלה ללה ליגה, ערך קלבו 41 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. ב-26 בספטמבר 2020 ערך קלבו את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בהפסד 3-0 לריאל סוסיאדד במסגרת המחזור השלישי לעונת 2020/2021. ב-20 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בלה ליגה, בניצחון 1-0 על אייבר במסגרת המחזור ה-24. בסך הכל ערך 23 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שני שערים.

ב-27 ביולי 2021 חתם קלבו על חוזה לשתי עונות בריאל אוביידו מהליגה הספרדית השנייה. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד לוגו במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-26 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על פואנלברדה במסגרת המחזור ה-33 בליגה. בסך הכל ערך 41 הופעות ליגה בעונת 2021/2022, בהן הבקיע שער אחד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol

הערות שוליים
------------

1. ↑  El ex-jugador peñista Dani Calvo ficha por el Numancia B באתר הרשמי של פניאס אוסקנסס, 24 ביולי 2013 (בספרדית)
2. ↑  Daniel Calvo recala en el Atlético Levante UD cedido por el CD Numancia באתר הרשמי של לבאנטה, 31 באוגוסט 2015 (בספרדית)
3. ↑
4. ↑  Dani Calvo, refuerzo para la defensa del Elche באתר הרשמי של אלצ'ה, 24 בדצמבר 2018 (בספרדית)
5. ↑  Flores, Dani Calvo y Olmo renuevan con el Elche tras certificar la permanencia באתר Diario Información, ‏ 21 במאי 2019 (בספרדית)
6. ↑  Dani Calvo, nuevo jugador del Real Oviedo באתר הרשמי של ריאל אוביידו, 27 ביולי 2021 (בספרדית)
דני קארי בהופעה עם טול
**דניאל (דני) אדווין קארי** (Daniel Edwin "Danny" Carrey, נולד ב-10 במאי 1961) הוא מתופף אמריקאי חבר להקת המטאל טול.

ביוגרפיה
--------

קארי נולד בעיר פאולה שבקנזס, ארצות הברית. את אהבתו הראשונה לתופים גילה כבר בגיל 10, כאשר הצטרף אל מקהלת בית הספר בתור נגן סנר. את ימיו בתיכון העביר קארי בלימודי מוזיקת הג'אז אצל מורה מקצועי, דבר אשר יתאפיין מאוחר יותר בסגנון נגינתו. עם סיום התיכון הרחיב קארי את התעניינותו בכלי הקשה תוך כדי שהוא משלב את נושאי הגאומטריה, המדעים ותורת הנסתר.
לפני מעברו ללוס אנג'לס, התגורר תקופה קצרה בעיר פורטלנד שבאורגון, שם התנסה בכמה הופעות במועדוני מוזיקה. בקליפורניה החל קארי את הקריירה המקצועית שלו בתור מתופף ההקלטות של זמרת הפולק רוק - קרול קינג, עד שב-1990 חבר אל שכניו ג'יימס מיינארד קינן ואדם ג'ונס, ויחד הקימו את הלהקה טול.

מלבד טול, קארי שותף בפרויקטים נוספים. בהם: פיגמי לוב סרקס, וולטו!, זאום, גרין ג'ליי ודה ווילד בלו יונדר.

סגנון וטכניקה
-------------

קארי ידוע בשל יכולתו הטכנית והדינמית על התופים. נגינתו מאופיינת בעושר של מקצבים יוצאי דופן ופוליריתמיקה מורכבת. כמו כן הוא מרבה בהוספת כלים אותנטים וייחודיים לשיריו כגון תופי הטאבלה, אשר אותם ניתן לשמוע באלבום 10,000 Days.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דני קארי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דני קארי

* דני קארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דני קארי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דני קארי, באתר Discogs (באנגלית)

* דני קארי, באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289906805171
* BIBSYS: 6080782
* BnF: cb14417328h (data)
* GND: 1255778377
* ISNI: 0000 0000 7692 0613
* LCCN: no2017073891
* MusicBrainz: b63a1df4-19dd-4cdb-a0f5-0e575d1f080f
* SUDOC: 06141655X
* VIAF: 446149294280480521385
* WorldCat (עם VIAF): 446149294280480521385

 |
**עוזיאל לב** (נולד ב-20 בינואר 1939) הוא איש חינוך, היסטוריון וסופר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

לב נולד בקיבוץ יגור, לשמואל (זיגפריד) בן דוד ולאה לב, וגדל בעפולה. ב-1957 החל את שירותו בצה"ל עד לשחרורו בדרגת סא"ל ב-1983. ב-1966 הוא נישא לרבקה, ולזוג ארבעה ילדים.

לב הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית ובספרות עברית מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ובעל תואר מוסמך בהיסטוריה במגמת היסטוריה צבאית מאוניברסיטת תל אביב.

שירותו הצבאי
------------

בשנת 1957 התגייס לצה"ל, שם מילא מספר תפקידים חינוכיים בתפקיד קצין חינוך במספר אוגדות ויחידות, כשהראשונה שבהן הוא בכח שהוצב במוצב "אל-קובה" ופרץ לרצועת עזה במלחמת ששת הימים, באוגדת 252 בזמן מלחמת סיני ובתעלת סואץ במלחמת ההתשה, באוגדה 143 במלחמת יום הכיפורים, קצין חינוך פיקוד דרום וראש ענף הדרכה והסברה במפקדת קצין חינוך ראשי. במסגרת תפקידו זה, יזם את תוכנית כתיבת מערכי מורשת קרב, בה הופקו כמאה מערכי שיעור שעניינם תיאורי לחימה, סיפורי קרב, איכויות ומצוינות הלחימה ביחידות צה"ל השונות.

בין השנים 1980–1983, במהלך מלחמת לבנון השנייה, שירת ביחידה לביטחון לאומי שהקים שר הביטחון, אריאל שרון, כשבראשה עמד האלוף אברהם טמיר. במסגרת תפקידו זה, היה שותף בצוות היגוי מצומצם שגיבש את התפיסה האסטרטגית של מערכת הביטחון לשנות ה-80, וכתב את המיתאר הדמוגרפי של מדינת ישראל, אזורה והתפוצה, לשנות ה-80. לב השתחרר מצה"ל בדרגת סא"ל בשנת 1983.

פעילות אזרחית
-------------

בין השנים 1983–1984 כיהן כמרכז המערכת בהוצאת הספרים "מסדה". בתפקידו ריכז את ועדת המו"לים האחראית על הוצאתן לאור של ספרים חדשים. שמש כעורך בכיר במספר תחומי ידע.

בין השנים 1984–2004 כיהן כמנהל אגף חינוך עירוני בעיריית בת ים, בציר הזמן בו נקלטו בעיר עשרות אלפי עולים חדשים מברית המועצות, ונדרשה לגשר על פערים תרבותיים.

בתקופת כהונתו פעל להקמת מסגרות שסיפקו תמיכה לימודית, סוציאלית ותזונתית לאלפי תלמידים בעיר בהן שכבות חלשות ונוער בסיכון. בנוסף, כ-3,300 תלמידי על יסודי, שנאלצו ללמוד מחוץ לבת-ים בשל מחסור במסגרות לימודיות מתאימות, בעיקר במקצועות הטכנולוגיים, חזרו ללמוד בעיר לאחר שהוקמו בה בתי ספר ייעודיים, עובדה שגרמה להכפלת מספר התלמידים בשכבת גיל זו. על פי תוכנית המיתאר שיזם לב, הוקמו מרכזי למידה, כיתות ואולפנים מיוחדים, שסיפקו כלים לקליטה ולשילוב בקהילה של העולים החדשים של 1990, אשר מספרם הגיע לכדי שליש מתושבי העיר. על פי הדיווחים, תוכנית זו הובילה לעלייה רציפה באחוזי זכאות לבגרות, ובשנת 2003 דורגה העיר בפסגת הרשויות המקומיות הגדולות בזכאות תלמידים לבגרות. על בסיס נורמות והישגים אלה, גובש בהמשך מודל בת-ים לחינוך אישי, שנלמד והוטמע ברשויות נוספות.

בשנת 1994 הוענק לו פרס "יקיר אורט" על פועלו החינוכי למען קידום וטיפוח בתי הספר של רשת אורט בעיר בת ים.

ספריו
-----

* **בר – גיורא" ו"השומר" מרעיון ביטחוני לארגון ביטחוני (1907-1914),** הוצאת "מערכות" צבא הגנה לישראל, 1985
* **שישה נושאים בציונות**, הוצאת "אוהבי ספר", 2015
* **משאלתו האחרונה: קריאתו של ברל כצנלסון לאיחוד התנועה הקיבוצית**, הוצאת "אוהבי ספר", 2017

קישורים חיצוניים
----------------

* עוזיאל לב, באתר סימניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007578978605171
* LCCN: no91016876
* VIAF: 21707097
* WorldCat: lccn-no91016876

 |
הסוליטון של משוואת KdV
**סוליטון** הוא גל ממוקם במרחב המתקדם ללא שינוי צורתו למרות קיומה של נפיצה. התנהגותו דומה לזו של חלקיק כיוון שהוא שומר על זהותו גם כאשר הוא מתנגש בסוליטונים אחרים. 

הסוליטון הוא אחד המאפיינים הבולטים של משוואות גלים לא-ליניאריות וצורתו נקבעת מתוך איזון בין נטיית הנפיצה להרחיב את חבילת הגלים לנטיית האפקטים הלא-ליניאריים לצמצמה. הסוליטון הראשון תועד על ידי המהנדס הסקוטי ג'ון סקוט רסל בשנת 1834. בזמן שרכב על סוסו הוא ראה זוג סוסים שגררו סירה בתעלת מים במהירות. הם יצרו גל שנע ללא שינוי צורתו לאורך מרחק רב. רסל, שטען לקיומם של גלים מסוג זה והמשיך לחקור אותם, טבע את המונח "גלים סוליטריים", אולם הקהילה המדעית לא האמינה בקיומם. 

בשנת 1895 פיתחו הפיזיקאי ההולנדי דיאדריק יוהנס קורטווג והסטודנט שלו גוסטב דה-וריס את משוואת KdV המתארת גלי פני שטח במים רדודים. הם הראו שלמשוואה זו אכן יש פתרונות המתארים גלים סוליטריים, ובכך הוכיחו את השערתו של רסל. למרות חשיבות התוצאה, היא לא זכתה להתייחסות הקהילה המדעית עד אמצע שנות השישים של המאה העשרים. התעניינות מחודשת במשוואה באה כאשר ניתן היה לחקור את התנהגות המשוואה בעזרת מחשבים. זבוסקי וקרוסקל שביצעו את החישובים הנומריים הראשונים של משוואת KdV טבעו את המושג סוליטון.

אחד התחומים בהם קרובים ליישום תעשייתי של סוליטונים הוא תקשורת בסיבים אופטיים. בעיצוב נכון של צורת הביטים בזמן וקביעת עוצמתם ניתן לקבל פיצוי מלא של הנפיצה בסיב על ידי אפקטים לא-ליניאריים. 

משוואות גלים לא-ליניאריות, וסוליטונים בפרט, נמצאים כיום בחזית המחקר של הפיזיקה במגוון רחב של תחומים, מאסטרופיזיקה דרך מדעי כדור הארץ, הפיזיקה של לייזרים ושל חומר מעובה, ועד תורת המיתרים.

ראו גם
------

* גל הלם
* משוואת סיין-גורדון
* משוואת בורגרס
* משוואת KP
* משוואת שרדינגר הלא-ליניארית

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סוליטון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סוליטון** |

קישורים חיצוניים
----------------

* סוליטונים, דף שער בספרייה הלאומית
* סוליטון, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556069305171
* BnF: cb121208158 (data)
* GND: 4135213-0
* LCCN: sh85124672
* NDL: 00576468
* NKC: ph161651

 |
**כריסטופר סאמבה** (נולד ב-28 במרץ 1984) הוא כדורגלן עבר קונגולזי-צרפתי המשחק בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

סאמבה נולד בקרטיי להורים מהגרים מהרפובליקה של קונגו, סאמבה התחיל את הקריירה שלו בסדאן מהליגה השנייה. למרות שרשם רק 3 הופעות, הוא חתם בקיץ 2004 בהרטה ברלין. 

ב-25 בינואר 2007 חתם בבלקברן רוברס ל-3 וחצי שנים תמורת 450,000 פאונד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הסיבוב הרביעי של הגביע האנגלי נגד לוטון טאון. ב-31 בינואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 3-0 נגד צ'לסי. ב-17 במרץ 2008, סאמבה הבקיע את השער הראשון שלו בבלקבורן בהפסד 2-1 נגד וסטהאם יונייטד. את עונתו הראשונה בבלקבורן הוא סיים עם 19 הופעות בכל המסגרות ו-2 שערים. ב-22 באוקטובר 2007, האריך את חוזהו עד קיץ 2012. בעונת 2008/2009 שיחק לסירוגין גם בעמדת החלוץ. בנובמבר 2009 חתם ל-5 שנים נוספות במועדון. ב-13 במרץ 2010 ערך את ההופעה ה-100 שלו בה הוא גם הבקיע בניצחון 0-2 נגד פולהאם. ב-3 במאי 2010, סאמבה כבש את שער הניצחון בניצחון 1-2 נגד ארסנל. את עונת 2010/2011 התחיל סאמבה כקפטן המועדון, אך לאחר 4 חודשים סרט הקפטן נלקח ממנו לאחר שהביע את רצונו לעזוב את המועדון.

ב-24 בפברואר 2012, סאמבה חתם באנז'י מחצ'קלה ל-4 שנים. ב-5 במרץ 2012 הוא ערך את הופע הבכורה שלו באנז'י ניצחון 0-1 נגד דינמו מוסקבה. ב-6 במאי 2012 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-3 בבית נגד רובין קאזאן.

ב-13 בינואר 2013, סאמבה חתם ל-4 וחצי שנים בקווינס פארק ריינג'רס תמורת 12.5 מיליון פאונד.

ב-2 ביולי 2013 חזר סאמבה לאנז'י מחצ'קלה.

ב-29 באוגוסט 2013 סאמבה חתם בדינמו מוסקבה.

קריירה בינלאומית
----------------

סאמבה החל לשחק בנבחרת קונגו בשנת 2004, והוא היה אף הקפטן שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטופר סאמבה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**לגואה** (בפורטוגזית: **Lagoa**; מילולית, אגם) היא עיר השוכנת על חופו הדרום-מערבי של האי סאו מיגל בחבל האוטונומי של האיים האזוריים בפורטוגל. העיר שוכנת ממזרח לעיר פונטה דלגדה.

היסטוריה
--------

היישוב הוקם זמן קצר לאחר הגעתם של המתיישבים הראשונים לאי סאו מיגל. נראה שמקום נבחר בשל המפרץ המוגן שבו. הבתים הראשונים נבנו סביב לכנסייה. במאה ה-15 המשיך האי לקלוט מתיישבים, לגואה התפתחה לכיוון מערב וענף הדיג החל להיות חלק חשוב בכלכלתה. ממזרח לעיירה הוקמו חוות חקלאיות.

ב-1515 קיבלה לגואה מעמד של עיר. היא נחשבה למרכזו של אחד האזורים באי שבהם הייתה החקלאות מפותחת מאוד. הגידולים במקום כללו חיטה, גפנים ואיסטיס הצבעים. נמלה של לגואה היה פעיל מאוד ביבוא וביצוא של סחורות ומרכז של פעילות הדיג.

שגשוגן של היישובים בסביבה המשיך במאה ה-19 כאשר היישוב היה מרכזה של תעשיית קרמיקה מצליחה ושל תעשיית זיקוק משקאות אלכוהוליים. במאה ה-20 התפתחו בנוסף מפעלי ייצור לשמן צמחי, סבון ומזון לבעלי חיים, בעוד שענפי החקלאות והדיג המשיכו לשגשג. בסוף המאה ה-20 חלה בעיר התפתחות של מגזר השירותים שמעסיק כיום כמעט 60% של כוח העבודה. כמו כן מהווים לגואה והאזור סביבה כמוקד משיכה לתיירים, בעיקר עקב החופים שלה.

ערים תאומות
-----------

* ארצות הבריתארצות הברית טאונטון (אנ'), מסצ'וסטס, ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לגואה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפקד 2011 (יש להקיש בתיבת החיפוש את שם העיר)
**נייג'ל ספינק** (באנגלית: **Nigel Spink**;‏ 8 באוגוסט 1958 בצ'למספורד שבאנגליה) הוא כדורגלן ומאמן עבר אנגלי, ששיחק בעמדת השוער.

ביוגרפיה
--------

ספינק נולד בצ'למספורד שבאנגליה בשנת 1958 והחל כנער לשחק עבור וסטהאם יונייטד. בקריירה המקצועית שיחק בצ'למספורד סיטי לפני שעבר לאסטון וילה כשהוא בן 18 בלבד. ספינק עשה את הפריצה בגמר גביע אירופה לאלופות 1982 נגד באיירן מינכן הפייבוריטית. השוער הראשון של וילה, ג'ימי רימר, נפצע כבר בדקה ה-9' ומי שנכנס לשער היה ספינק בן ה-24, בהופעתו השנייה בלבד בקבוצה הראשונה, ושלוש שנים לאחר הופעתו הקודמת (הפסד 2–1 לנוטינגהאם פורסט ב-1979).
עם הצלות נהדרות ושמירה על שער נקי מצידו הם גברו עליה 0–1 משער של פיטר ווית'. משם ואילך ספינק זכה עימה גם בסופר קאפ האירופי ב-1982 ובגביע הפוטבול ליג ב-1994. הוא ערך במדיה 460 הופעות המציבים אותו במקום ה-6 בטבלת ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים.

ב-1996, לאחר כמעט שני עשורים באסטון וילה, עבר לשכנה וסט ברומיץ' אלביון בה ערך 24 הופעות. ספינק הפך לשוער הוותיק ביותר שהיה אי פעם בקבוצה כשבגיל 39 ו-19 ימים שמר על שער נקי בתיקו נגד קיימברידג' יונייטד במשחק גביע. מאז שיאו נשבר על ידי דין קיילי ששיחק בה בגיל 39 ו-189 ימים.

ספינק עבר למילוול מהליגה השנייה בספטמבר 1997 תמורת סכום של 50,000 ליש"ט, ושיחק בה במשך שלוש עונות עד שלבסוף פרש מכדורגל ביוני 2000, רגע לפני יום הולדתו ה-42.

#### קריירת אימון

לאחר שפרש ספינק היה במשך שנתיים מנהל פורסט גרין רוברס בוועידה הלאומית. הוא הוביל אותה לגמר גביע ה-FA ב-2001 אך הם הפסידו 1–0 לאי קנווי בוילה פארק. בסופו של דבר פוטר בספטמבר 2002.

בהמשך עבד בתפקיד מאמן שוערים תחת סטיב ברוס במועדונים ברמינגהאם סיטי, וויגאן את'לטיק וסנדרלנד. ספינק עזב את סנדרלנד ב-6 בדצמבר 2011 לאחר פיטוריו של ברוס כמה ימים קודם לכן. גם בבריסטול סיטי היה מאמן שוערים מפברואר 2012 ועד תום עונת 2012/13, ולאחר מכן פתח עסק בשליחויות.

תארים
-----

אסטון וילה
* גביע הפוטבול ליג: 1994
* גביע אירופה לאלופות: 1981/82
* הסופר קאפ האירופי: 1982

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נייג'ל ספינק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
הצגת הסידור הראשוני של המשחק סוליטר עכביש (הסידור של הקלפים המוצגים הוא סידור אקראי שנוצר מערבוב החפיסה)
**סוליטר עכביש** הוא משחק מקבוצת משחקי הסוליטר, משחקי קלפים ליחיד. סוליטר עכביש הוא וריאציה פופולרית של סוליטר המשתמשת בשתי חפיסות קלפים.
מטרת המשחק היא להסיר את כל הקלפים מהשולחן במספר המהלכים הקטן ביותר.

המשחק נקרא כך בשל העובדה שמאחר והוא משוחק עם שתי חפיסות קלפים, נוצרים 8 רצפים של סדרות, כמספר רגלי העכביש (בנוסף, בגרסת המחשב, בדרך כלל יש עכביש מאחורי כל קלף).

השולחן (סידור ראשוני)
---------------------

סוליטר עכביש משחקים עם שתי חפיסות קלפים. בהתאם לרמת הקושי, החפיסות מורכבות מסדרה אחת, שתי סדרות או ארבע סדרות שונות.

הקלפים מסודרים בעשר עמודות. הקלף העליון בכל עמודה פונה כלפי מעלה; שאר הקלפים פונים כלפי מטה. יתר הקלפים נמצאים בערימה בפינה השמאלית התחתונה של השולחן.

אופן המשחק
----------

כדי לנצח, על השחקן להסיר את כל הקלפים מהשולחן על ידי בניית עמודות המסודרות בסדר יורד, ממלך לאס. יש שלוש דרגות קושי: מתחיל (סדרה אחת), מתקדם (שתי סדרות) וקשה (ארבע סדרות). ברמות קושי בינונית ומתקדמת, על הקלפים גם להתאים מבחינת צבע ובדרגת קושי יותר גבוהה גם לפי סידרה.

לאחר השלמת הבנייה של עמודה המסודרת בסדר רציף בהצלחה, העמודה תוסר מן השולחן.

אם אזלו לשחקן המהלכים, עליו לחלק שורה חדשה של קלפים.

השחקן אינו מוגבל להזזת קלף אחת בלבד בו זמנית. אם רצף קלפים הוא מאותה סידרה והם מסודרים לפי סדר מספרי, באפשרותו להזיז אותם כאילו היו קלף אחד.

ישנו מקש הנותן טיפים בנוגע למהלכים. לחיצה על מקש העזרה תציג מהלך אפשרי על ידי הארה של הקלף המועבר ולאחר מכן הארה של המקום אליו יועבר הקלף. כאשר לא נשארו מהלכים אפשריים, יש באפשרות השחקן לבחור אם לסיים את המשחק או לבטל מהלכים קודמים ולנסות לשחק בדרך אחרת עד לניצחון.

ספיידר סוליטר מאפשר לבטל מהלכים ("רוורס") ללא הגבלה, ולחזור על המהלכים עד לנקודה בה בוצע המהלך החדש ביותר. בצורה זו, אסטרטגיה מרכזית היא לחשוף כמה שיותר קלפים, לבטל את המהלכים ולבחור דרך פעולה בה ייחשפו כמה שיותר קלפים מלפני ביטול המהלכים. הגרסה של המשחק הכלולה בחלונות ויסטה ובחלונות 7 אף מאפשרת לבטל מילוי של טור ולהחזיר את הקלפים הכלולים בו ללוח המשחק. בנוסף לכך, בגרסה זו, עודכן מראה לוח המשחק והקלפים, ונוספו אפקטי סאונד, וכמו כן, באפשרות המשתמש לבחור מראה לוח וקלפים שונה מתוך רשימה או לתת להם להיבחר לבד בצורה אקראית. מגרסת חלונות 7, המשחק אף "מודיע" כאשר בוצעו כל המהלכים האפשריים ואין דרך להמשיך ולנצח. במצב כזה, המשתמש צריך לבחור אם להפסיד במשחק או לנסות ולבטל מהלכים ולשחק בדרך אחרת.

ניקוד
-----

בתחילת המשחק לרשות השחקן 500 נקודות. מסכום זה, מחסירים את מספר המהלכים שנדרש לסיום משחק. לאחר מכן מוסיפים לסכום זה את מספר הרצפים שהוסרו מן השולחן המוכפל פי 100.

הניקוד הגבוה ביותר אליו אפשרי להגיע בספיידר סוליטר הוא 1276. על מנת לעשות את זה, כל המלכים צריכים להופיע על הלוח הראשוני בתחילת המשחק והשחקן לא יכול לבטל מהלכים (חובה לשחק את המשחק ללא שינויים).

ידוע שישנו באג בחלונות 7 המאפשר לקבל 100 נקודות בונוס ובכך ניתן להעלות את הניקוד.

הערות שוליים
------------

המידע לקוח מחוקי המשחק המצורפים למשחק סוליטר עכביש ב- Windows.
**פייטרו גאזרה** (באיטלקית: **Pietro Gazzera**;‏ 11 בדצמבר 1879 - 30 ביוני 1956) היה פוליטיקאי איטלקי ששימש גם כקצין בכיר בצבא איטליה הפשיסטית בזמן מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

גאזרה נולד באיטליה, התגייס לצבא האיטלקי ובמסגרתו לחם במלחמה האיטלקית עות'מאנית ובמלחמת העולם הראשונה.

ב-1928 מונה לתת שר המלחמה, ומ-1929 עד 1933 שימש כשר המלחמה, בדרגת גנרל. ביולי 1933 התפטר, ומסר את תפקידו למוסוליני ששימש במקומו כשר המלחמה.

לאחר כיבוש אתיופיה במסגרת המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה שימש גאזרה, החל מ-1 באוגוסט 1938 ועד 6 ביולי 1941 כמושל מחוז גאלה סידאמו באתיופיה שהייתה חלק מהמושבה מזרח אפריקה האיטלקית.

גאזרה פיקד על הכוחות האיטלקים בגזרה הדרומית במערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה. לאחר פלישת הכוחות הבריטים למזרח אפריקה האיטלקית התבצר בראש אנשיו בעיר ג'ימה שבדרום מזרח אתיופיה. לאחר כניעת המשנה למלך האיטלקי במזרח אפריקה, הדוכס מאאוסטה, שנכנע לבריטים לאחר קרב אמבה אלגי במאי 1941, היה גזארה הקצין האיטלקי הבכיר במזרח אפריקה, והוכרז כמשנה למלך במקומו של הדוכס מאאוסטה. 

בג'ימה עמד גאזרה בפני איום המתקפה של כוחותיו הסדירים של הגנרל אלן קנינגהם שפרצו לאתיופיה מדרום, וגם כנגד מתקפות של לוחמים אתיופים בלתי סדירים שמרדו בשלטון האיטלקי. ב-21 ביוני 1941 נסוג מג'ימה בראש 7,000 מחייליו, כשהוא מותיר מאחוריו 15,000 לוחמים שנכנעו. בדרך נסיגתו עמדה חטיבתו של הגנרל אוחוסט אדוארד חיליארט, מצבא בלגיה החופשית. ב-3 ביוני נכנע גאזרה לחיליארט.

בין 1941 ל-1943 היה שבוי מלחמה בתחילה בקניה ולאחר מכן בהודו ובארצות הברית. ב-1943 לאחר נפילת המשטר הפשיסטי באיטליה והסכם הכניעה האיטלקי לבעלות הברית, שימש כאחראי על שבויי המלחמה מטעם ממשלתו של פייטרו באדוליו עד לשנת 1945.

גאזרה מת ב-1956.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייטרו גאזרה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Italian war minister resigns, פלסטיין פוסט, 28 ביולי 1933

| ממלכת איטליהממלכת איטליה המשנה למלך במזרח אפריקה האיטלקית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פייטרו באדוליו • רודולפו גרציאני • הנסיך אמדאו הדוכס השלישי מאאוסטה • פייטרו גאזרה • גוליילמו נאסי • |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16257429w (data)
* GND: 124327710
* ICCU: RAVV076879
* ISNI: 0000 0001 1468 8115
* LCCN: no2009097610
* VIAF: 20612011
* WorldCat: lccn-no2009097610

 |
**גבול לאוס–מיאנמר** הוא הגבול הבין-לאומי המפריד בין לאוס למיאנמר (בעבר בורמה). אורך הגבול הוא 238 ק"מ, והוא עובר כולו לאורך הנהר מקונג ממשולש הגבולות עם סין בצפון ועד למשולש הגבולות עם תאילנד בדרום.

תיאור
-----

הגבול מתחיל בצפון, במשולש הגבולות עם סין, במפגש של נהר ננלה (Nanla river) עם הנהר מקונג, ואז ממשיך בכיוון דרום-מערב עד למשולש הגבולות עם תאילנד במפגש עם הנהר קוק, למעט בליטה מזרחה של המקונג באמצע הגבול.

היסטוריה
--------

הנהר מקונג שימש היסטורית כגבול טבעי בין ממלכות וקבוצות עם שונות באזור. השימוש בו כגבול המודרני בין לאוס למיאנמר נובע מהתקופה הקולוניאלית במאה ה-19. משנות ה-60 של המאה ה-19, צרפת החלה לבסס נוכחות באזור, בתחילה בקמבודיה המודרנית ובווייטנאם, ולאחר מכן בהודו-סין הצרפתית, שנוצרה ב-1887. לאוס נוספה אז למושבה ב-1893, בעקבות מלחמת סיאם–צרפת. בינתיים בריטניה החלה לכבוש את מיאנמר (אנ'), ולשלב אותה בהדרגה כחלק מהודו הבריטית. ב-15 בינואר 1896, בריטניה וצרפת סיכמו כי הגבול בין שתי מושבותיהן יעבור לאורך הנהר מקונג.

ב-1941, לאחר הכיבוש היפני של בורמה (אנ'), הועברו חלקים מבורמה לסיאם כשטח סוהרט תאילן דום (אנ'), ובכך הסתיים קיומו של גבול לאוס–מיאנמר. ב-1946, לאחר כניעת האימפריה היפנית, אזורים אלו, והגבול הוחזרו לבורמה. ב-1937, בורמה הופרדה מהודו והפכה למושבה נפרדת. בורמה קיבלה את עצמאותה רק ב-1948. לאוס השיגה עצמאות חלקית מצרפת ב-1949, וקיבלה את עצמאותה סופית ב-1953, כאשר הגבול נהיה הגבול המפריד סופית בין שתי מדינות ריבונויות. בעשורים שלאחר מכן, אזור הגבול היה לא יציב, עם קבוצות חמושות שונות שפעלו כאן, כמו קוומינטנג הסינית, פאת'ט לאו (אנ') ומיליציות שאן (אנ') שונות. כיום, הגבול אינו מסוכן יותר, לאחר שנחתם חוזה חיתום משותף של הגבול בין שתי המדינות ביוני 1993, והקמת גשר ידידות לרוחבו ב-2015.

מעברי גבול
----------

יש מעבר עיקרי אחד בגשר הידידות בוואן פונג-קייאנגלאפ, המקשר בין שיאנג קוק (Xieng Kok) בלאוס לקייאנגלאפ (Kyainglap) במיאנמר, שנפתח ב-20 בנובמבר 2018.

ראו גם
------

* גבול לאוס–קמבודיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבול לאוס–מיאנמר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Burma". CIA World Factbook. ארכיון מ-2018-01-17. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "International Boundary Study No. 33 – Burma – Laos Boundary" (PDF). US Department of State. 18 ביוני 1964. ארכיון (PDF) מ-2020-01-31. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Donald M. Seekins, *Historical Dictionary of Burma (Myanmar)*, p. 251
4. ↑  "A Forgotten Invasion: Thailand in Shan State, 1941–45" (ארכיון)
5. ↑  "The Friendship Bridge between Laos and Myanmar is officially opened". *Investlaos.gov.la*. ארכיון מ-2017-09-06. נבדק ב-17 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  St John, Ronald Bruce. "The Land Boundaries of Indochina: Cambodia, Laos and Vietnam" (PDF). International Boundaries Research Unit, Department of Geography, University of Durham. ארכיון (PDF) מ-2020-11-13. נבדק ב-17 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  Thu, Ei Ei (8 בנובמבר 2018). "Myanmar-Laos border gate receives international status". Myanmar Times. ארכיון מ-2021-01-23. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  "Laos - Myanmar Border Status". *Asian Tour*. 14 באוקטובר 2019. ארכיון מ-2020-11-26. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
מפת ארמניה, עם איראן בדרום
**גבול איראן–ארמניה** (בפרסית: **مرز ارمنستان-ایران**; בארמנית: **Հայաստան–Իրան սահման**) הוא גבול באורך 44 קילומטרים בין איראן לארמניה, העובר ממשולש הגבולות עם אזור נחצ'יבאן של אזרבייג'ן במערב ועד למשולש עם אזרבייג'ן עצמה במזרח.

תיאור
-----

הגבול מתחיל במערב במשולש הגבולות המערבי עם נחצ'יבאן, אזרבייג'ן, ועובר לאורך נהר אראס אל הגבול המשולש המזרחי עם אזרבייג'ן. מזרחה לנקודה זו הגבול ממשיך לאורך האראס מזרחה.

היסטוריה
--------

במהלך המאה ה-19 היה הקווקז נתון במחלוקת בין האימפריה העות'מאנית, פרס ורוסיה, שהתרחבה דרומה. עד מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813) והסכם גוליסטן שאחריה רכשה רוסיה את עיקר אזרבייג'ן של ימינו וחלקים מארמניה. הגבול המודרני בין איראן ואזרבייג'ן נמשך (למעט קטע נחצ'יבאן) לבין איראן וארמניה. בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828) והסכם טורקמנצ'אי נאלצה פרס לוותר על נחצ'יבאן ושאר חלקי ארמניה לרוסיה. האראס הוארך כגבול עד למשולש הגבולות עם האימפריה העות'מאנית, ובכך השלים את מה שיהפוך לגבול אזרבייג'ן–איראן.

במהלך מלחמת העולם הראשונה ערכו הקומוניסטים הרוסים מהפכה מוצלחת ב-1917, בעוד שעמי דרום הקווקז הכריזו על הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של עבר הקווקז ב-1918. חילוקי דעות פנימיים הובילו לעזיבה של גאורגיה את הפדרציה במאי 1918, ואחריה זמן קצר לאחר מכן פרשו גם ארמניה ואזרבייג'ן. מעצם שמה גרמה אזרבייג'ן העצמאית החדשה למתיחות עם פרס, שכן נראה היה שהיא מרמזת על תביעה לאזור אזרבייג'ן באיראן. בשנת 1920 פלש הצבא האדום הרוסי לאזרבייג'ן וארמניה וסיים את עצמאותן. שתי המדינות, יחד עם גאורגיה, שולבו ברפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז בתוך ברית המועצות, לפני שהופרדו ב-1936.

ועידת גבול בין איראן לברית המועצות ב-1954 ערכה כמה התאמות קטנות לאורך הגבול, לטובת איראן. לאחר מכן החל תיחום השטח, כאשר הסכם סופי נחתם ב-1957.

לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991 קיבלה ארמניה עצמאות וירשה את החלק שלה בגבול איראן–ברית המועצות.

מעברי גבול
----------

מעבר הגבול המרכזי נמצא בנורדוז-אגאראק.

ראו גם
------

* יחסי איראן–ארמניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבול איראן–ארמניה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *CIA World Factbook – Iran*, נבדק ב-6 באפריל 2020 `{{citation}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3  *International Boundary Study No. 25 – Iran-USSR Boundary* (PDF), 28 בפברואר 1978, נבדק ב-9 באפריל 2020 `{{citation}}`:  (עזרה)
3. ↑  John F. Baddeley, "The Russian Conquest of the Caucasus", Longman, Green and Co. London: 1908, p. 90
4. ↑  Gavin R.G. Hambly, in *The Cambridge History of Iran*, ed. William Bayne Fisher (Cambridge University Press, 1991), pp. 145-146
5. ↑  *USSR-Iran Boundary* (PDF), בפברואר 1951, אורכב מ-המקור (PDF) ב-23 בינואר 2017, נבדק ב-9 באפריל 2020 `{{citation}}`:  (עזרה)
6. ↑  *Caravanistan – Armenia-Iran border crossings*, נבדק ב-9 באפריל 2020 `{{citation}}`:  (עזרה)
**סולימאן עבדולהי** (באנגלית: **Suleiman Abdullahi**; נולד ב-10 בדצמבר 1996 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת גטבורג.

קריירת מועדונים
---------------

### ויקינג

עבדולהי נולד בניגריה. בשנת 2015 חתם על חוזה בוויקינג מליגת העל הנורווגית. ב-6 באפריל 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-78 בהפסד 0–1 למיונדאלן במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-25 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-77 בהפסד 1–4 לרוזנבורג במסגרת המחזור הרביעי בליגה. הוא שיחק במועדון במשך עונה וחצי, בהן ערך 40 הופעות ליגה והבקיע 13 שערים.

### איינטרכט בראונשווייג

ב-17 ביוני 2016 חתם עבדולהי על חוזה ל-4 עונות באיינטרכט בראונשווייג מהבונדסליגה השנייה. ביולי 2018 הושאל לאוניון ברלין. בסיום העונה, רשם עם אוניון עליה לבונדסליגה. בתום העונה, חתם בקבוצה עד לשלוש שנים.

קריירה בין-לאומית
-----------------

ב-13 בנובמבר 2015 ערך עבדולהי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד נבחרת סווזילנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. במהלך המשחק השני הוא הוחלף על ידי אזקיאל בייזי ולא עלה יותר למגרש במדי הנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולימאן עבדולהי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**פייטרו פראריס** (באיטלקית: **Pietro Ferraris**; ‏15 בפברואר 1912 – 11 באוקטובר 1991) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת החלוץ. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.

ביוגרפיה
--------

פראריס נולד ב-15 בפברואר 1912 בורסלי שבממלכת איטליה של אותם הימים. את הקריירה התחיל בגיל 17 בפרו ורסלי מעיר הולדתו, ועשה את הופעת הבכורה שלו ב-10 בנובמבר 1929 נגד טריאסטינה בליגה האיטלקית. ב-1932 עבר לנאפולי שם שיחק ארבע שנים עד שעבר לאמברוסיאנה. פראריס שיתף שם פעולה עם ג'וזפה מאצה בהתקפה וזכה עימה בשני תוארי אליפות ובגביע איטלקי אחד. ב-139 הופעות ליגה במדיה כבש 43 שערים. ב-1941 פראריס שיחק בטורינו למשך כמעט כל אותו עשור והיה חלק מהקבוצה שזכתה ארבע פעמים באליפות וכונתה בשם "גרנדה טורינו". בקיץ 1948 פראריס עבר לנובארה עד 1950 אז סיים את הקריירה שלו, ובמעבר זה הציל את סיכויי חייו כאשר צוות טורינו נמחק לחלוטין בהתרסקות המטוס שקרתה ב-4 במאי 1949. בסך כבש 123 שערי ליגה ב-469 הופעות.

כשחקן פראריס היה מסוגל לשחק הן כחלוץ והן בעמדות הקיצוני והכנף. הוא היה שחקן מהיר, יעיל, אינטואיטיבי וחכם, בעל כישורים טכניים מצוינים ויצירתיות. כחלוץ היה מדויק ליד שער היריב מטווח קרוב או אמצע וידע למקם את עצמו טוב במהלך התקפה. בנוסף לכך גם שמר על מקצועיות ואורך חיים בריא במהלך הקריירה.

כשחקן נאפולי מונה פראריס לנבחרת איטליה על ידי מאמנה ויטוריו פוצו. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-17 בפברואר 1935 בניצחון 1–2 על צרפת. במונדיאל 1938 הופיע רק במשחק שמינית הגמר נגד נורווגיה וגם כבש את שער הפתיחה במשחק כעבור שתי דקות בלבד. שער זה, בנוסף לזה של ברונו מורה נגד שווייץ במונדיאל 1962, היה למהיר ביותר שאיטליה כבשה בהיסטוריה שלה במונדיאל. משם נבחרתו המשיכה עד לזכייה בטורניר. ב-11 במאי 1947 שיחק בפעם האחרונה במדיה, הפעם נגד הונגריה, וזאת הייתה הופעתו ה-14 בסך הכל.

תארים
-----

אמברוסיאנה
* אליפות איטליה (2): 1937/38, 1939/40
* הגביע האיטלקי: 1938/39

טורינו
* אליפות איטליה (4): 1942/43, 1945/46, 1946/47, 1947/48
* הגביע האיטלקי: 1942/43

נבחרת איטליה
* גביע העולם: 1938

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams


| **נבחרת איטליה – מונדיאל 1938 (מקום ראשון)** |
| --- |
| 1 אנדראולו • 
2 ברטוני • 
3 ביאבאטי • 
4 סרסולי • 
5 צ'יזו • 
6 קולאוסי • 
7 דונאטי • 
8 פרארי • 
9 פראריס • 
10 פוני • 
11 ג'נטה • 
12 לוקאטלי •
13 מסטי • 
14 מאצה •
15 מונצליו •
16 אוליביירי •
17 אולמי •
18 פסינאטי •
19 פיזיאולו •
20 פיולה •
21 ראבה •
22 סרנטוני •
מאמן: פוצו | איטליהאיטליה |
זכר ונקבת לגהורנים בגוונים דומים לזה של תרנגול בנקיבה.
**לגהורן** הוא גזע של תרנגול שמוצאו בעיר האיטלקית ליבורנו, וממנה גם נגזר שמו (זו צורת ההגייה האנגלית של שם העיר). זהו הגזע הנפוץ ביותר בשימוש תעשיית הביצים בעולם המערבי, בשל תנובת הביצים הגבוהה שלו, העשויה להגיע עד ל-300 ביצים בשנה.

עקב קצב ההטלה הגבוה שלהן, נהוג להשתמש בגזע זה במעבדות הבודקות תהליכי רבייה וגידול עוברים.

תוחלת החיים של גזע הלגהורן היא כ-5 שנים, אולם לאחר כשלוש שנים ישנה ירידה ניכרת בקצב וגודל התטולה. מאחר שבשרן אינו ראוי למאכל, בתעשיית הביצים נהוג להמיתן עם הירידה בתטולה, וזאת משיקולים כלכליים.

היסטוריה
--------

הגזע הובא לארץ ישראל על ידי הטמפלרים בסוף המאה ה-19, והוא החליף עד מהרה את הגזעים המקומיים, בעלי תנובת הביצים הנמוכה יותר.

בישראל כיום
-----------

הלגהורן נחשב לגזע התרנגולת הנפוץ והפופולרי בקרב המשקים של לולי המטילות בישראל. בשיאה מגיעה התרנגולת להטלה של 95 אחוזים. משמע, 19 ביצים בכל 20 ימים. לתרנגולת במקור יש עונת הטלה מסוימת, וזאת בניגוד לתהליך שמתרחש בלולים שקיימים כיום בתעשייה, שם ההטלות הן של ביצים שכלל לא הופרו ותחת מקור תאורה, ובכך מתבטלת תקופת ההטלה הטבעית.

מראה
----

נוצותיהן של התרנגולות הן בדרך כלל לבנות. עם זאת, יש תרנגולות גם בצבעים אחרים: אדום, שחור עם פסים אדומים, חום בהיר, חום כהה, שחור, צהוב בהיר וכסף. אפרוחים עשויים להיות מנומרים. הגזע ידוע ברגישותו לרעש.

ראו גם
------

* כלוב סוללה
* ביצי חופש

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לגהורן** |

* לגהורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| גזעי תרנגולים נפוצים בישראל |
| --- |
| במשקים תעשייתיים | ברוילר • לגהורן • הייליין • לוהמן • י.ס.א. בראון • קורניש • שייבר |
| במשקים ביתיים | אמראקונה • אורפינגטון • ברהמה • ברנבלדר • משי • סאסקס • סולטאן • פולני • פליימות' רוק • בראקל • פקין • קוצ'ין • רוד איילנד אדום • שבו • שחף כרונינגן • תרנגול קרב תאילנדי |
| ראו גם | ביצי חופש • בנטם • לול • תרנגולות כחיות מחמד |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560401005171
* GND: 4248908-8
* LCCN: sh85075797

 |
**ויסקאש המחילות**, המכונה בקיצור **ויסקאש** (שם מדעי: *Lagostomus maximus*), הוא מין מכרסם הררי ממשפחת הצ'ינצ'יליים שבתת-סדרת דמויי קביה. הוויסקאש חי במחילות בערבות העשב ההרריות של ארגנטינה, בוליביה ופרגוואי. זהו המין היחיד בסוגו החי כיום. מין נוסף בסוג, *Lagostomus crassus*, נכחד.

הוויסקאש מזכיר במקצת אוגר, מפני שהוא בעל לסת גדולה, שפתו התחתונה שחורה והעליונה לבנה, ויש לו שפם ארוך. עיניו קטנות וגופו שעיר. הוא שוקל עד 9 ק"ג ואורכו בערך 500 מ"מ. צבע פרוותו הסמיכה אפור-חום (הצבע שונה בין אזור לאזור בגופו), וברגליים הקדמיות יש ארבע אצבעות, לעומת שלוש אצבעות ברגליים האחוריות. זנבו של הוויסקאש גם הוא קטן.

הוויסקאשים טובים בחפירת מנהרות ונעזרים בכך על מנת לשרוד. בלילות הם יוצאים ללקט מזון מעל פני השטח. מזונם העיקרי הוא עשבים ושיחים צעירים.

הוויסקאשים חיים בחבורות קטנות החיות מתחת לקרקע הפמפס. החבורות מחולקות לקבוצות של זכרים ושל נקבות וזכרים מתבגרים עוזבים את להקות הנקבות, אך בעונת הרבייה שוהים חלקם עם הנקבות.

הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה כלשהי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויסקאש המחילות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויסקאש המחילות באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558941605171
* LCCN: sh2001009746

 |
**חברת קבוצת השומרים שמירה וביטחון בע"מ** המוכרת השם המקוצר "**שמירה וביטחון**" היא חברה פרטית, משפחתית, ישראלית שנוסדה בשנת 1938 על ידי דוד לוי ועוסקת באספקת שירותי אבטחה.

היסטוריה
--------

בשנת 1905 מייסד החברה, דוד לוי, עלה לארץ ישראל מבולגריה.
במלחמת העולם הראשונה הוא לחם במסגרת לגיון הזרים של הצבא הבולגרי, ובסיומה חזר לארץ ישראל.
בשנת 1920 התגייס למשטרת תל אביב והיה לבין השוטרים העבריים הראשונים של העיר.
בשנת 1938 דוד לוי, שהיה בדרגת סמל, פרש משורות משטרת המנדט הבריטי.
לאחר שצבר ידע רב וניסיון ביטחוני עשיר במסגרת שירותו בצבא הבולגרי ובמשטרה הבריטית החליט להקים את חברת "שמירה וביטחון".
בתחילת דרכה סייעה החברה ליישוב היהודי בארץ ישראל להתמודד אל מול ההתקפות הערבים, וגייסה שוטרים יהודים שהשתחררו מהמשטרה הבריטית.
כמו כן סיפקה החברה שירותי אבטחה לגופים שונים.

נכון לשנת 2021 החברה מנוהלת על ידי בני הדור הרביעי של המשפחה. יושב ראש דירקטוריון החברה הוא דוד לוי, ומנכל החברה הוא שחר. משרדי החברה שוכנים בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של שמירה וביטחון
* שמירה וביטחון בע"מ, באתר דנסגייד

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שמירה וביטחון"**.
חיילי או"ם הולנדיים בגבול אריתריאה-אתיופיה
**שמירה על השלום** מתייחסת לפעולות הננקטות במטרה ליצור תנאים לשלום בר-קיימא.

בין המדינות החברות באו"ם ישנה הבנה כללית כי כוח לשמירה על השלום, שנמצא באזורים בהם הלחימה הסתיימה, יכול לסייע לצדדים ליישם את ההתחייבויות עליהם חתמו בהסכמי השלום. סיוע שכזה יכול לבוא לידי ביטוי בדרכים שונות וכולל: צעדים בוני אמון, תמיכה אלקטורלית, חיזוק שלטון החוק, ופיתוח כלכלי וחברתי. בהתאם לכך, כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות (ידועים גם בכינוי "הקסדות הכחולות" או "הכומתות הכחולות") יכולים לכלול חיילים, שוטרים ואנשי צוות אזרחיים.

האו"ם אינו הגורם היחיד המשתתף במשימות לשמירה על השלום. כוחות לשמירה על השלום שאינם מקרב האו"ם כוללים את כוח קוסובו של נאט"ו ואת כוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני וכוחות נוספים מטעם האיחוד האירופי כדוגמת EUFOR RCA ברפובליקה המרכז-אפריקאית.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **היסטוריה של כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות**  

### הקמה

לאחר שמצרים הלאימה את תעלת סואץ, ניסו בריטניה, צרפת וישראל לפתור את הנושא ללא הצלחה. הדבר הוביל למלחמת סיני ב-1956. במהלך פגישה באו"ם ב-4 בנובמבר 1956, הציע הדיפלומט הקנדי לסטר פירסון את הרעיון בשימוש בכוח שמירת השלום החובש קסדות כחולות לזיהוי. מטרת הכוח הייתה לשמור על השלום באזורי סכסוך ולפקח על ההתרחשויות. פירסון הציע כי כל מדינה תקצה חיילים לכוח שמירת השלום של האומות המאוחדות. זו הייתה המשימה הראשונה של כוח שמירת השלום של האו"ם, וכך נולד רעיון שמירת השלום.

### כוחות שמירת השלום שלא מהאומות המאוחדות

לא כל הכוחות הבינלאומיים לשמירה על השלום הם מטעם האומות המאוחדות. ב-1981 הוקם כוח המשקיפים הרב-לאומי במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים, כוח זה פועל עד היום בסיני.

האיחוד האפריקאי פועל על מנת לבנות כוח שמירת שלום אפריקאי במטרה לאכוף את השלום ביבשת. במקרה של רצח עם או הפרת זכויות אדם חמורה, ניתן יהיה לשגר את הכוח אפילו אם הממשלה של המדינה שבשטחה מבוצעות ההפרות תתנגד לכך.

השתתפות בשמירת השלום
--------------------

מגילת האומות המאוחדות קובעת כי על מנת לסייע בשמירה על שלום וביטחון בעולם, כל המדינות החברות באו"ם נדרשות להקצות כוחות מזוינים למועצת הביטחון. מאז 1948 כ-130 מדינות תרמו כוחות צבא ומשטרה לפעולות שמירת השלום. ההערכה היא כי מיליון חיילים ואזרחים שירתו תחת דגל האו"ם ב-56 השנים האחרונות. נכון ל-2008, 113 מדינות הקצו כ-88,862 חיילים ושוטרים למשימות האו"ם.

נכון לדצמבר 2021, 4,173 אנשים ממעל 100 מדינות נהרגו בעת ביצוע תפקידם במשימות שמירת השלום.

ראו גם
------

* פעולות צבאיות לא-מלחמתיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמירה על השלום** בוויקישיתוף
* כוחות שמירת שלום, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530374005171
* BnF: cb119746107 (data)
* LCCN: sh99002546

 |
**שְׂמָמִית הַחֶרְמוֹן** (שם מדעי: *Mediodactylus amictopholis*) הוא מין של לטאה ממשפחת השממיות המצוי בלבנון, סוריה וישראל. המין התגלה לראשונה בחרמון ב-1967 והוגדר על ידי יעקב חיים הופיין. שממית החרמון חיה באזורים הרריים סלעיים – ככל הידוע אנדמית לאזור החרמון ולהרי לבנון שם היא שוכנת בגבהים של 1,300 מטר ומעלה.

שממית החרמון היא האחת מהשממיות הזעירות ביותר המצויות בישראל. אורכה כולל הזנב כ-7 ס"מ, צבעה בגון הנחושת ועל גבה פסים רוחביים שחורים עקלקלים. לאורך הזנב נמשכות טבעות צהובות. הגב כולו מכוסה קשקשים זעירים אחידים. השממית פעילה בשעות היום כשהיא מגיחה ממקומות מסתור בין סלעים ואבנים. תוחלת חייה כשנתיים.

שממית החרמון מצויה בסכנת הכחדה חמורה כאשר גודל אוכלוסייתה אינו ידוע והיא מצויה בסיכון עקב פיתוח תיירותי וצבאי באזור ואיסוף בלתי חוקי.

לקריאה נוספת
------------

* אנציקלופדיה **החי והצומח של ארץ ישראל** בהוצאת החברה להגנת הטבע ומשרד הביטחון, כרך 5.
* \* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022. מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמודים: 58-59

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שממית החרמון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* GBIF
 |

* שממית החרמון בספר האדום של החולייתנים בישראל באתר החברה להגנת הטבע
* צילום של שממית החרמון באתר תצפית
* שממית חרמון, באתר הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  שממית החרמון באתר הרשימה האדומה של IUCN
שמלת מעטפת של דיאן פון פירסטנברג אביב-קיץ 2014
**שמלת מעטפת** היא שמלה עם חזית שנסגרת על ידי עטיפת צד אחד של החלק העליון של השמלה על פני השני, ונקשרת מסביב למותניים. כך נוצר מחשוף בצורת V וחלק עליון החובק את מותני הלובשת.

שמלת מעטפת מלאכותית דומה לעיצוב זה, פרט לכך שפתח ה-V סגור והשמלה נלבשת דרך הראש.

יש גם חולצות מעטפת הדומות לחלק העליון של שמלת מעטפת.

היסטוריה
--------

דיאן פון פירסטנברג נחשבת לממציאת שמלת המעטפת בשנות ה-70, אך שמלות מעטפות עוצבו כבר על ידי אלזה סקפרלי (Elsa Schiaparelli) ב-1930 ועל ידי קלייר מקרדל בשנות ה-40.

מישל אובמה לובשת שמלת מעטפת של דיאן פון פירסטנברג ב-2010
שמלת המעטפת שעיצבה דיאן פון פירסטנברג הייתה מסריג ג'רזי, אורכה הגיע עד הברך והיו לה שרוולים ארוכים. פון פירסטנברג הצהירה כי עיצוב זה נעשה בעקבות גירושיה והוא סמל לאישה משוחררת הנהנית מחופש מיני. פון פירסטנברג המשיכה לעצב שמלות מעטפת והן חדרו לתרבות האמריקאית והעולמית.

שמלת המעטפת הראשונה שעיצבה פון פירסטנברג מוצגת במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

שמלת המעטפת פופולרית עד היום ונחשבת לבגד נשי אייקוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמלת מעטפת** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Erin McKean, **The Hundred Dresses: The Most Iconic Styles of Our Time**, Bloomsbury Publishing USA, 2013-06-11. (באנגלית)
**לורי א. לורירו טראהן** (באנגלית: **Lori A. Loureiro Trahan**; נולדה ב-27 באוקטובר 1973) היא פוליטיקאית ואשת עסקים אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מסצ'וסטס.

ביוגרפיה
--------

טראהן נולדה בלוול שבמסצ'וסטס. אביה, טוני לורירו, היה בן להורים פורטוגלים. אביו היה יליד פורטו שבצפון פורטוגל, ואמו נולדה בברזיל להורים פורטוגלים, עקב מות אמה עברה לחיות עם קרובי משפחה באיים האזוריים. אמא גם היא ממוצא פורטוגזי חלקי.

טראהן למדה בתיכון לוול, שם מאוחר יותר נכנסה להיכל התהילה של הספורט בבית הספר התיכון. בתיכון לוול זכתה במלגת כדורעף למימון לימודיה האקדמיים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. לטראהן תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ובלימודים מקומיים ואזוריים.

אחרי לימודיה הגבוהים, טרהאן עבדה בסגל של מרטי מיהאן, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מסצ'וסטס, ובסופו של דבר התמנתה לראשת הסגל. ב-2005 עזבה טרהאן את המגזר הציבורי כדי לעבוד בחברת "צ'ויס-סטרים", חברת תוכנה שיווקית בקיימברידג'. בהמשך התמנתה למנכ"ל מכון קונקיר למנהיגות, חברת נשים וייעוץ קטנה.

באוקטובר 2017 הודיעה טרהאן על מועמדותה לבית הנבחרים בבחירות 2018 לקונגרס. היא התמודדה על מושבה של ניקי צונגס, שייצגה את מחוזות הקונגרס ה-3 וה-5 של מסצ'וסטס בשנים 2007–2019. בספטמבר 2018 זכתה טרהאן בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית כאשר גברה על ראש הסגל של ראש עיריית בוסטון מרטי וולש. בבחירות הכלליות בנובמבר, הביסה טרהאן בקלות את מועמד המפלגה הרפובליקנית ריק גרין, וסחפה 62% מקולות הבוחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורי טראהן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לורי טרהאן (באנגלית)
* לורי טראהן, ברשת החברתית פייסבוק

* לורי טראהן, ברשת החברתית טוויטר

* לורי טראהן, ברשת החברתית אינסטגרם

* לורי טראהן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* לורי טראהן באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוצאות הבחירות במסצ'וסטס, באתר הניו יורק טיימס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6c64bdb
* US Congress: T000482

 |