recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פפירוס מהמאה ה-2, הנושא את שמות שלוש היצירות האפיות של כוירילוס על המלחמה הפרסית: ברבריקה, מדיקה ופרסיקה (P.Oxy. XI 1399).
**כוירילוס מסאמוס** (ביוונית: **Χοιρίλος ὁ Σάμιος**) היה משורר אפי מהאי סאמוס, שיצר בסוף המאה ה-5 לפנה"ס.

לאחר תבוסת אתונה במלחמה הפלופונסית, כוירילוס התיישב בחצרו של ארכלאוס, מלך מוקדון, שם שימש כעמיתם של אגאתון (אנ'), מלניפידס (אנ'), ואפלטון (אנ') המשורר הקומי. 

היצירה היחידה שניתן לייחס לו בוודאות היא ה"פרסאיס" (Περσηίς) או "פרסיקה" (Περσικά), היסטוריה של המלחמה של היוונים נגד פרס, שהנקודה המרכזית בה הייתה קרב סלמיס.

חשיבותו של כוירילוס מבוססת על כך שהוא לקח כנושא אירועים לאומיים ואירועים של זמנו במקום את מעשיהם של גיבורים קדומים. על חריגה חדשה זו הוא מתנצל בשורות ההקדמה (נשמרו בסכוליה לאריסטו), שם הוא אומר שמכיוון שנושאי השירה האפית כולם מוצו, היה צורך לפנות לדרך חדשה. סיפור היכרותו הקרובה עם הרודוטוס נובע ככל הנראה מכיוון שהוא חיקה אותו ופנה להיסטוריה שלו עבור האירועים בשירו.

ה"פרסאיס" היה בהתחלה מצליח ביותר ונאמר שהוא נקרא, יחד עם השירים ההומריים, בפנאתניאה, אולם מבקרים מאוחרים יותר הפכו את שיקול הדעת החיובי הזה. אריסטו מתייחס אל ההשוואות של כוירילוס כמופרכות ומעורפלות, והאלכסנדרונים החליפו אותו באנטימכוס (אנ') בקאנון המשוררים האפיים.

יוסף בן מתתיהו מצטט בספרו "נגד אפיון" קטע משירו של כוירילוס המתאר את העמים שהשתתפו במסע המלחמה של כסרכסס נגד יוון. יוסף מזהה אחד מהם עם העם היהודי, מכיוון שהוא דובר פיניקית (עברית עתיקה) ויושב ב"הרים הסולימיים" (הרי ירושלים) שעל שפת אגם גדול (ים המלח), אולם לדברי מנחם שטרן, אין זה סביר שהמשורר בן המאה ה-5 לפנה"ס זיהה את "ההרים הסולימיים" הנזכרים אצל הומרוס, עם הרי יהודה.

קישורים חיצוניים
----------------

* כוירילוס מסאמוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Choerilus (2), המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, בויקיטקסט באנגלית
2. ↑  אריסטו, **רטוריקה**, ספר 3, פרק 14, בויקיטקסט באנגלית.
3. ↑  אריסטו, **טופיקה**, ספר 8, חלק 1.
4. ↑  יוסף בן מתתיהו, **נגד אפיון**, מאמר ראשון, פרק כב, סעיפים 172–173.
5. ↑  M. Stern, **Greek and Latin Authors on Jews and Judaism**, Vol. III: II. Choerilus of Samos, pp. 5-7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278480605171
* BIBSYS: 95000519
* BnF: cb120212924 (data)
* GND: 100980848
* ISNI: 0000 0003 7138 0496
* LCCN: n80137694
* NTA: 068855885
* RERO: 02-A000035705
* SUDOC: 028361989
* VcBA: 495/29515
* VIAF: 39389933
* WorldCat: lccn-n80137694

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"כוירילוס מסאמוס"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחומר בנייה. אם התכוונתם ליישוב בדואי בישראל, ראו כוחלה (כפר).
כוחלה ישרה, ממילא ירושלים
כוחלה בולטת, בית הנסן ירושלים
**כּוּחלֵה** (במקור מערבית) היא מלט המשמש למילוי מישקים בין אבנים בחיפוי קירות או בריצוף. הכוחלה מיוצרת במיוחד למטרה זו, בדרך כלל ממלט ומחול, וניתן לבצע אותה במגוון של צבעים וצורות, כאשר משתמשים בתוספים צבעוניים מיוחדים ובמלט לבן במקום במלט רגיל.

לכוחלה שתי מטרות עיקריות: אטימת החיפוי או הריצוף מפני חדירת מים, ושיפור מראה הריצוף או החיפוי. בגלל השימוש בצמנט פורטלנד על הכוחלה להיות בעלת רוחב מוגבל, מכיוון שצמנט פורטלנד מתכווץ בעת התקשותו. התקן הישראלי מגביל את רוחב הכוחלה ל-1 ס"מ.

במקרים מיוחדים בהם נדרש לבצע כוחלה ברוחב גדול ממה שמתיר התקן, ניתן להשתמש בתערובות על בסיס סיליקון שאינו מתכווץ, או לחלופין להשתמש בתערובות שהיו מקובלות בהיסטוריה לפני השימוש בצמנט פורטלנד, המבוססות על סיד וחול.

כיום מצויות בשוק חברות המייצרות תערובות מוכנות לכוחלה, שלעיתים מכילות חומרי איטום שונים, המונעים ממים לחלחל דרך הכוחלה אל הצד האחורי של אבן החיפוי.

אופן ביצוע הכוחלה
-----------------

לאחר הרכבת האבן שוטפים במים את המישקים כדי לנקות אותם מאבק, ואז מחדירים את הכוחלה באמצעות מזרק או כף בנאים. לאחר החדרת הכוחלה מנקים את השאריות הבולטות באמצעות מברשת ברזל מכנית.

סוגי כוחלה
----------

סוגי כוחלה
היום מקובלים בעבודות בניין מספר סוגי גימור של כוחלה, הנבחרים בדרך כלל על ידי המתכנן.
הסוגים המקובלים הם:

1. כוחלה ישרה - המישק מלא בכוחלה עד קצהו, וקו הכוחלה זהה לקו האבן.
2. כוחלה בולטת - הכוחלה בולטת מתוך המישק בצורה מעגלית ומכסה את שולי האבן
3. כוחלה שקועה - המישק אינו מלא עד לקצהו ונותר בו חלק חיצוני נקי מכוחלה, שבו צד האבן חשוף.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כוחלה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כוחלה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ת"י 2378 - חיפוי קירות באבן טבעית - חלק 2 הוצאת מכון התקנים הישראלי שנת 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543475205171
* LCCN: sh85057520

 |
תרשים הארמון
**גוזרה** (געז **ጉዛራ**), המכונה גם **גובה** (**ጉባኤ**), הוא אתר היסטורי השוכן כ-15 ק"מ ממזרח לאגם טאנה באזור אנפרז שבצפון אתיופיה, ואשר בו הקים הקיסר סרצה דנגל ארמון מלכותי קטן בשנת 1571 או 1572. גוזרה שוכן על גבעה בגובה של 2,005 מטר מעל פני הים, כחצי קילומטר ממזרח לכביש המחבר בין גונדר בצפון לבהר דר בדרום. 

איור של הארמון
הרקע לבחירה באתר למטרה זו נעוץ באגדה רווחת, לפיה נגלתה הבתולה לקיסר דווית השני (שלט 1507-1540), ובישרה לו כי בירתו המבורכת בידי שמיים תקום במקום ששמו מתחיל בצליל "ג", או ליתר דיוק, בהברה "גו". מסיבה זו הוקמו מעוזים מלכותיים גם בגורגורה ובגומנגה, וכן בפאסיל גמב שבגונדר, אשר הייתה לימים לבירת הקיסרות. גם הקיסרים יעקב וסוסניוס התגוררו תקופות זמן מסוימות בגוזרה, והקיסר פאסילידס ביקר בו ב-1617. לאחר מכן האתר נשכח. ייתכן שהשרידים הנראים כיום באתר הוקמו על ידי אחד הקיסרים שלאחר סרצה דנגל. 

אורכו של המבנה המרכזי שניצב באתר בהריסותיו, הוא 18 מטרים ורוחבו 12 מטרים, והוא דומה בסגנונו לטירות שהוקמו מאוחר יותר בגונדר. למבנה שתי קומות ובפינותיו הצפון-מזרחיות שני מגדלים עגולים הנושאים כיפות. בצידו הדרומי של המבנה הוקם מגדל מרובע שגובהו ארבע קומות, אך הוא התמוטט. סביב המבנה הוקמו מרפסות, והחלונות והדלתות נבנו בצורת קשתות מאבן לבנה שעוטרו בכותרות אדומות. גג המבנה שהתמוטט זה לא מכבר נשא שינות ונשקף ממנו מראה לעבר האגם. גרם מדרגות חיצוני קישר בין שתי הקומות בצידו הצפון-מערבי של המבנה. בקומה הראשונה היו חמישה חדרים והגדול שבהם היה באורך של 11 מטרים וברוחב של חמישה מטרים. סביב המבנה הוקמה חומה ובה שערים, ובשטח התחום היו מספר מבנים משניים שכיום לא נותר מהם דבר.

לקריאה נוספת
------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוזרה** בוויקישיתוף
* Ethiopia, the unknown land, Stuart Munro-Hay, I.B.Tauris publishers, 2008 מסת"ב 9781860647444. עמ' 167-8.
**גוטייה ממץ** (גם גוטיה, גוסיון, או גויסיאן בצרפתית: **Gautier de Metz**;‏ היה משורר צרפתי. נודע בעיקר בכתיבת שיר אנציקלופדי בשם "תמונת העולם".

מהמהדורות הראשונות של יצירה זו עולה כי שמו האמיתי היה גוסוין ולא גוטייה כפי המקובל.

יצירתו "תמונת העולם"
--------------------

בינואר 1245 כתב גוטייה את חיבורו הנקרא בצרפתית "L'Image du monde" שפירושו "דימוי העולם" או "תמונת העולם". הוא כתוב בצורת שירה ומכיל תוכן אנציקלופדי על הבריאה, כדור הארץ והיקום. תוכן היצירה מערב עובדות ופנטזיה.

החיבור נכתב במקור במקור בלטינית והכיל 6594 קטעים מחורזים המחולקים לשלושה חלקים. חלקים מסוימים לוקטו ממקורות שונים לטיניים, במיוחד מחיבורו של ז'אק דה ויטרי, ועוד. אך בהשמטת אלמנטים שונים של היצירה, מכפי שהיו במקורותיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוטייה ממץ** בוויקישיתוף
* גרסת פרוזה של *L'image du monde* באתר Wikisource
* גוטייה ממץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Oliver H. Prior, ed. *Caxton's Mirrour of the World.* Early English Text Society, 1913.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307393605171
* BIBSYS: 90183503
* BNE: XX5621034
* BnF: cb153254274 (data)
* CiNii: DA10902794
* GND: 100943314
* ISNI: 0000 0001 0801 3293
* LCCN: n80150236
* SUDOC: 035592796
* VIAF: 250563750
* WorldCat (עם VIAF): 250563750

 |
**גוזל** הייתה אוניית משא, מהספינות הראשונות בצי העברי של היישוב היהודי בארץ ישראל. היא נרכשה על ידי "נשר", חברת המלט הארצישראלית בחיפה, ופעלה בין השנים 1927-1932. האונייה נרשמה באנגליה והפליגה תחת דגל בריטי. "גוזל" סימנה את ראשית המפנה לעצמאות ימית, להצלחת היישוב, גם בשיט מסחרי בנוסף על ראשיתן של הצלחות בדיג, ראשית כיבוש הימים.

מיכאל פולק בעל מפעלי המלט "נשר" רצה להיות גם בעלים של אמצעי תובלה ימית לתוצרתו, ולכן רכש באנגליה אונייה קטנה ששימשה קודם לכן להעברת בלוקים בין הולנד לבריטניה.

"גוזל" הייתה ספינת מנוע חופית דו-תורנית עם מפרשי עזר. צוותה של "גוזל" כלל שישה ימאים, מתוכם רב החובל והמכונאי אנגלים וארבעה ספנים ערביים. "גוזל" הגיעה לארץ ישראל לקראת חורף 1927, ונקראה בתחילה "נשר" אך זמן קצר הוחלף שמה ל"גוזל". בעלי המפעל חשבו כי גודלה של הספינה אינו הולם את מידותיו של המפעל הגדול, ולכן העניקו לה את השם "גוזל". הספינה הפליגה מבית החרושת "נשר" אל חופי הים התיכון משנת 1928 ועד שנת 1932. במחצית הראשונה של 1929 הייתה "גוזל" מושבתת לזמן מה, בגלל שבית החרושת לא הצליח לייצר מספיק מלט לייצוא. היא נמכרה עקב ירידה ביצוא המלט שלא הצדיק אחזקת האונייה. 

ב"גוזל" עבד מאז רכישתה מטעם ביח"ר נשר זאב הים כקצין סיפון מנוסה. עם עזיבתו של הקפטן האנגלי בשנת 1928, קיבל הים את הפיקוד על האונייה, ומאז הוא נחשב "רב החובל העברי הראשון" (הגם שהיה רק רב חובל של אוניות חופים). 

האנייה "גוזל" נמכרה לחברת ספנות איטלקית ובהמשך נמכרה לקניה. היא נגרטה ב-1997/8, לאחר 72 שנות שירות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "גוזל" במאגר המידע של הספנות העברית
* צדוק אשל, כאשר ה"גוזל" ייצאה מלט לסוריה, מעריב, 16 בדצמבר 1977

### לקריאה נוספת

* רב חובל זאב הים, **ספינות מספרות**. תל אביב, הוצאת אחיאסף, 1968. עמ' 66-62.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכלכלה העברית בארץ ישראל בתרצ"ב, דבר, 5 באוקטובר 1932
2. ↑  הלל ירקוני, פרשת שמות, 19 באוגוסט 2020. באתר עמותת ידידי המוזיאון הימי הלאומי.
3. ↑  לקראת התקופה החדשה בבנין הארץ, הצפירה, 13 במאי 1928
4. ↑  בנמל, דואר היום, 10 ביוני 1931  
עוד נסיון בעבודות ים, דבר, 1 במרץ 1933  
יש לנשר מלט למדי, דבר, 13 ביולי 1934
5. ↑  "נשר" מגביה עוף, דבר, 14 במאי 1929
**גווניון** (בצרפתית: **Football Club de Gueugnon**) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר גווניון, המשחק באליפות הלאומית 3, שהיא הליגה הצרפתית החמישית בחשיבותה.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם בשנת 1940. בשנת 1974 הגיע המועדון, בראשותו של קז'ימייז' נובוטארסקי, לפלייאוף ליגה 1 אך הפסיד לרואן. בעונת 1978/79 המועדון זכה בליגה 2 אך לא קיבל מקום בליגה 1 בשל מעמדם הלא מקצועני.

בשנת 2000 הגיע המועדון לרבע גמר הגביע הצרפתי, אך הפסיד לנאנט בפנדלים והיה הראשון בין מועדוני ליגה 2 שזכה בגביע הליגה הצרפתית זאת אחרי שגבר בגמר על פ.ס.ז' בסטאד דה פראנס והשתתפה לראשונה במוקדמות גביע אופ"א בעונת 2000/2001.

באפריל 2011 איבד המועדון את מעמדו כמועדון מקצועני והחל לשחק באליפות החובבים של בורגונדי.

אצטדיון הקבוצה
--------------

אצטדיון הקבוצה נקרא ז'אן לאוויל. נקרא על שם גיבור מלחמת העולם הראשונה, מדינאי צרפתי. נפתח ב-1919.

שיא הצופים למשחק נרשם ב-9 במאי 1979, כאשר 16,876 צופים הגיעו למשחק מול שטרסבורג ברבע גמר גביע צרפת. האצטדיון שופץ לאחרונה בשנת 2007 וכיום יש לו קיבולת של 13,800 מושבים. 

* אצטדיון ז'אן לאווילאצטדיון ז'אן לאוויל

תארים
-----

* גביע הליגה הצרפתית
	+ זכייה: 2000
* ליגה 2
	+ זכייה: 1978/79
* אליפות צרפת לחובבים
	+ זכייה: 1947, 1952

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גווניון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גווניון (בצרפתית)
* גווניון, ברשת החברתית פייסבוק

* גווניון, ברשת החברתית טוויטר

* גווניון, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  National. Le FC Gueugnon placé en liquidation judiciaire (בצרפתית)
2. ↑  "Стадион в Геньоне - Стадионы Франции - Каталог статей - Стадионные новости - Арены и стадионы мира". stadiums.at.ua. נבדק ב-2017-02-26.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13772315k (data)
* SUDOC: 027226247
* VIAF: 131451216
* WorldCat: viaf-131451216

 |
"**גבולות**" הייתה תערוכה שנפתחה ב-18 במרץ 1980 במוזיאון ישראל ועסקה בביטויים אמנותיים של מושג הגבול באמנות הישראלית.

תיאור
-----

התערוכה "גבולות" הוצגה בשנת 1980 במוזיאון ישראל. התערוכה הציגה יצירות אמנות שנוצרו בישראל בעיקר בשנות ה-70 של המאה ה-20 ועסקו בביטויים פוליטיים, חברתיים ופסיכולוגיים של מושג הגבול בישראל. על פי סטפני רחום, אוצרת התערוכה, ביטויים כאלו החלו להופיע ביתר שאת החל משנת 1967. רבות מן העבודות היו במדיה אוונגרדית כגון "פעולות" (לימים "מיצג"), מיצב ועוד. בנוסף, רבות מהן טיפלו במושגים פנים-אמנותיים באופן מקביל לעיסוקן בביטויים פוליטיים החברתיים. 

בין העבודות הפוליטיות שהוצגו נמנו יצירות כגון "נגיעה בגבול" (1974) מאת פנחס כהן גן, "יריות ירושלים" (1976) מאת ז'ררד מרקס ו"שטח חיוני" (1976) מאת יהושע נוישטיין. לצידן עסקו אמנים כאברהם אילת, מיכאל דרוקס ומשה גרשוני בהיבטים אישיים יותר של מושג זה.

### רשימת משתתפים

מיכה אולמן, גד אולמן, אברהם אילת, ז'ורז'ט בלייה, צבי בן ארץ, ציבי גבע, צבי גולדשטיין, יאיר גרבוז, משה גרשוני, מיכאל דרוקס, פנחס כהן-גן, דליה מאירי, מוטי מזרחי, ז'ררד מרקס, מיכל נאמן, יהושע נוישטיין, יצחק עדי, מנשה קדישמן, עמי שביט, שולי שדה גושן, סרז' שפיצר, יגאל תומרקין

קישורים חיצוניים
----------------

* יגאל צלמונה, גבולותיה של "גבולות", מעריב, 4 באפריל 1980
* קטלוג התערוכה "גבולות" באתר "מארב", 5 ביוני 2007
השוואה של אטלסקופקוזאורוס (בכתום) לצד דינוזאורים דומים לאדם.
**אטלסקופקוזאורוס** (שם מדעי: *Atlascopcosaurus*) הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האלסמריה אשר חי בקרטיקון התחתון, לפני 114 מיליון שנה. מאובניו נמצאו ב-1984 בדרום ויקטוריה שבאוסטרליה. הדינוזאור נקרא על שם חברת "אטלס קופקו", אשר סיפקה את ציוד החפירה של המגלים.

מאובני האטלסקופקוזאורוס הראשונים נתגלו במכרה בקרבת חוף הים של דרום ויקטוריה, ובהמשך נחפרו עצמות רבות בחפירות בעומק של עד עשרה מטרים. עיקר השרידים שנתגלו היו עצמות לסת עליונה ועצמות דומות.

משחזור השלד נראה שהגיע לאורך 2–3 מטרים ולמשקל 125 ק"ג. הוא היה דו-רגלי בעל מקור קרני ושיניים ארוכות אשר הותאמו ללעיסת צמחייה כמו עלים ושורשים. האטלסקופקוזאורוס היה קשור לאבות האיגואנודוניים אך היה קטן יותר ודמה במראהו להיפסילופודון או ללילינזאורה, שנתגלה בסמוך אליו.

דינוזאור זה חי ביערות אוסטרליה ושם ניזון מצמחיית קרקע ונמלט מטורפים כמו האוסטרלונטור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטלסקופקוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

**אקרוקס** או **α בצלב הדרומי** הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים הצלב הדרומי (Crux) והכוכב ה-12 בבהירותו בשמי הלילה. כוכב זה הוא אחד מששת הכוכבים שמופיעים על דגל אוסטרליה. פרוש השם הוא קיצור של אלפא - קרוקס, כלומר של אלפא בצלב הדרומי.

מאפיינים
--------

אקרוקס הוא למעשה מערכת בעלת שלושה כוכבים במרחק של 320 שנות אור ממערכת השמש. בטלסקופ ניתן להבחין רק בשני כוכבים שמרחקם זה מזה הוא 4 שניות קשת. אחד מהכוכבים הוא בעצמו כוכב כפול, אך בכך ניתן להבחין רק באמצעות מדידות ספקטרוסקופיות.

### מאפייני אקרוקס α1.1 ו-α1.2

הכוכב הבהיר מבין השניים הוא למעשה זוג כוכבים מסיווג ספקטרלי B0 IV המקיפים זה את זה במרחק של יחידה אסטרונומית ובזמן הקפה של 76 יום בלבד. בשל המרחק הקטן ביניהם לא ניתן להפריד אותם באמצעי תצפית אופטיים. הבהירות נראית הכוללת של הזוג היא מדרגה 1.33 ומסותיהם הן 14 מסות שמש ו-10 מסות שמש. הכוכב הכבד מבין השניים נמצא כנראה בסוף שלב התכת המימן שבליבתו להליום והוא עתיד להתנפח ולהפוך לענק כחול ולאחר מכן לענק אדום בתוך פחות ממיליון שנים, ולהפוך בסוף התהליך לסופרנובה. בן הזוג הפחות כבד עשוי לסיים את התפתחותו כננס לבן. הטמפרטורה של זוג הכוכבים היא גבוהה ביותר - כ-28,000 קלווין ועוצמת ההארה שלהם היא פי 25,000 משל השמש.

### מאפייני אקרוקס α2

הכוכב הפחות בהיר הוא כוכב הסדרה הראשית - כחול מסיווג ספקטרלי B1 V עם בהירות מדרגה 1.73. הוא מקיף את זוג הכוכבים במרחק של כ-430 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של לפחות 1,500 שנים. מסתו כ-13 מסות שמש וגם הוא צפוי להפוך לענק כחול, ענק אדום ובסוף להתפוצץ בסופרנובה.

בסמוך למערכת אקרוקס ניתן להבחין בכוכב כחול נוסף, אך הוא ככל הנראה אינו חלק מהמערכת ונמצא למעשה במרחק גדול בהרבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקרוקס** בוויקישיתוף
* אקרוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אקרוקס בכוכבים גדולים
* אקרוקס באנציקלופדיית המדע
* אקרוקס, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑

| הכוכבים הבהירים בקבוצת הצלב הדרומי |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| α (אקרוקס) • β (מימוזה) • γ (גקרוקס) • δ |  |

 |
עדר של פילים בורנאים.
**פיל ננסי** (באנגלית: **Pygmy elephants**), הוא כינוי לפרטים של פיליים מהסוג פיל אפריקני ופיל אסייתי אשר קטנים מהגדר הרגיל. בעבר, פילים כאלו שנראו לראשונה באפריקה נחשבו כתת-מין נפרד תחת השם המדעי "Loxodonta pumilio", אולם לבסוף הגיעו למסקנה שמדובר בפילים קטנים מהרגיל של המין פיל יער אפריקני. באסיה לעומת זאת, פרטים אלו מהווים תת-מין נפרד על פי בדיקות גנטיות שנעשו בשנת 2003.

באפריקה
-------

הפיל האפריקני "הננסי" תואר מדעית לראשונה על ידי הזואולוג הגרמני תיאודור נואק לאחר שהלה בחן זכר שנתפס בחיים בקונגו הבלגית. אותו פרט שככל הנראה היה בצבע אדמדם, זכה לכינוי "קונגו" ועבר לגן החיות בניו יורק שם הוא שהה עד מותו בשנת 1916. גודלו של הפרט היה 2 מטר בלבד - פחות אף מפיל סומטרי. 

חוקרים אחדים היו סבורים למרות זאת שמדובר בתת-מין נפרד, והם ציינו את העובדה שעמי הילידים באזור דיברו על 3 סוגים שונים של פילים ולא על 2, כשהשלישי לטענתם היה קטן ואגרסיבי. הם גם ציטטו את הזואולוגים וולפאנג בוהם ומרטין איסנטרוט מסרט ווידאו משנת 1989 שבה הם טוענים שראו עדר של נקבות צעירות ובוגרות שגודלם לא עלה על מטר וחצי. 

לעומתם, רוב הקהילה המדעית סבורה כי אין מספיק ראיות כדי להקצות לפילים אלו מעמד נפרד של תת-מין, שכן רבים מהסממנים שלו זהים לפיל היער האפריקני והם מניחים שמדובר רק בתופעה ננסית המתרחשת אצל מין זה (ההבדל בין פרטים רגילים של פיל יער לפרטים הננסיים הוא חצי מטר בסך הכול). בנוסף הם טוענים שייתכן ופילים כאלו מהווים למעשה פרטים צעירים ומתבגרים שנותנים מצג שווא של מבוגרים מיניאטוריים.

באסיה
-----

פיל בורנאי (*Elephas maximus borneensis*) הוא כינוי לאוכלוסייה של פיל אסייתי המוגבלת לאי בורנאו, והפרטים שבה מתאפיינים בננסיות יחסית עד שלעיתים התואר "פיל ננסי" מתייחס אליהם. פילים אלו מאכלסים בעיקר יערות גשם טרופיים בצפון בורנאו (מזרח סבח וצפון קלימנטן), ובעבר היה נהוג לחשוב שהוא אוכלוסייה שבויה של פיל הודי ששוחררה ליערות. בשנת 2003, בעקבות ניתוחי DNA נחשף כי הפיל הבורנאי הוא תת-מין חדש. למרות הרושם הננסי שלהם, מדידות שנעשו במקביל לפיל הבורנאי ולפיל הסומטרי הראו כי אין שוני רב בין השניים. 

בשנים האחרונות, היו דיווחים בהודו על אוכלוסייה של פילים ננסיים מתת-המין ההודי באזור הרי גהט המערביים, אך מומחים עדיין לא מצאו ראיות לפילים אלו.

פיל גמדי
--------

המונח פיל ננסי מתייחס למין שהיה קטן מאז ומתמיד, ולעיתים קרובות מבלבלים אותו עם המונח פיל גמדי (אנ') אשר משמש ככינוי למספר מינים נכחדים של פילים שעברו תהליך של גמדות איים (כמו מספר מיני ממותות למשל).

ראו גם
------

* פיל בורנאי

קישורים חיצוניים
----------------

* Borneo's pygmy elephants
* WWF - Borneo Pygmy Elephant
* Status of the so-called African pygmy elephant
* "Are there Pygmy Elephants?"
* A Day in the Life of the Playful Pygmy Elephant
**רובין "באבה" ראנד** (באנגלית: **Robin "Baba" Rand**) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

ראנד סיים ב-1979 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר. שירת כמדריך טיסה וכטייס F-16 פייטינג פלקון. 

פיקד על טייסת הקרב 36 המוצבת בקוריאה הדרומית, בשנים 2003–2004 פיקד על כנף הקרב 8 בקוריאה הדרומית, בשנים 2004–2006 פיקד על כנף הקרב 56 בבסיס לוק שבאריזונה העוסקת בהכשרת טייסי קרב. בשנים 2006–2007 פיקד על כנף המשלוח 332 שהוצבה בעיראק. ב-2007 מונה למנהל תחום המזרח התיכון בלשכת מזכיר ההגנה של ארצות הברית. ב-2009 מונה לראש הלשכה המשפטית במשרד מזכיר חיל האוויר וב-2010 לעוזרו של סגן ראש מטה חיל האוויר. 

בדצמבר 2011 מונה למפקד חיל האוויר ה-12 ומפקד כוחות האוויר של פיקוד דרום של ארצות הברית. באוקטובר 2013 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר עד שהוחלף על ידי דריל רוברסון. במרץ 2015 מונה למפקד פיקוד התקיפה הגלובלית, האחראי על כוחות המפציצים האסטרטגיים של החיל ומערך הטילים הבין-יבשתיים. הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018.

במהלך שירותו צבר מעל 5,000 שעות טיסה רובם על מטוסי T-38 טאלון, ססנה T-37 טוויט ומטוסי F-16. מתוכם מעל 470 שעות טיסה מבצעיות. 

לראנד תואר שני בביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי, תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל, ותואר ראשון בלימודי תעופה מאקדמיית חיל האוויר. 

נשוי לקים ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רובין ראנד** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית
* 4-Star General Takes Command of Air Force Global Strike Command (אורכב 01.03.2016 בארכיון Wayback Machine), ‏kgwn.tv
* Lt.Gen. Robin "Baba" Rand

הערות שוליים
------------

1. ↑  CONGRESSIONAL RECORD, ‏29 בספטמבר 2010
**weshoes** היא רשת שיווק ישראלית למכירת מוצרי הנעלה.

רקע
---

בשנת 1983 הוקמה חברת "קולנוע חדש", בבעלות עמוס הורוביץ, שבראשיתה עסקה בהפצת סרטי קולנוע ובניהול בתי קולנוע. הורוביץ שייבא את מותג הנעליים בלנדסטון, החל לייבא בשנת 2005 את המותג קרוקס, ושיווק אותו באופן סיטונאי, כזכיין של המותג בישראל. בשנת 2008 פתח רשת קמעונאית בישראל למכירת מוצרי קרוקס, כשהסניף הראשון נפתח בנמל תל אביב. בתוך שנתיים היו לרשת 34 סניפים בישראל.

בשנת 2017 הוחלט לשנות את שם חנויות הרשת ל"קרוקס אנד מור" ובהמשך ל-Weshoes.

החברה משמשת מיבאת כמה מותגי נעליים מלבד קרוקס. נכון לאפריל 2021 מנתה הרשת 58 סניפים ברחבי ישראל. מלבד מוצרי קרוקס ובלנדסטון נמכרים בה מותגים נוספים, באמצעות הסניפים ואתר הרשת.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Weshoes

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  ספיר פרץ, ‏"אני צופה לקרוקס צמיחה של 30% ב-2011", באתר גלובס, 30 ביוני 2010
2. ↑  אורנה יפת, יבואנית קרוקס השקיעה 60 מיליון שקל בבניית מרכז לוגיסטי ושינתה את השם ל-WeShoes, באתר כלכליסט, 22 ביוני 2017
3. ↑  בשיתוף קרוקס אנד מור, ‏רשת חנויות קרוקס אנד מור תעבור מיתוג מחדש ותיקרא WeShoes, באתר "סרוגים", 26 באפריל 2017
**סטנלי ג'רלד תומפסון** (באנגלית: **Stanley Gerald Thompson**;‏ 9 במרץ 1912 - 16 ביולי 1976) היה פיזיקאי גרעין אמריקאי. מ-1946 ועד מותו עבד במעבדה הלאומית לורנס ברקלי והיה חבר הצוותים שגילו את היסודות הטרנס-אורניים ברקליום, קליפורניום, אמריציום, קוריום, איינשטייניום ומנדלביום.

תולדות חייו
-----------

תומפסון למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). ב-1942 הזמין אותו גלן תיאודור סיבורג לעבוד במעבדת המטלורגיה באוניברסיטת שיקגו (Met Lab), שם פותחה שיטה להפקה תעשייתית של פלוטוניום. בשיטה נעשה שימוש באתר הנפורד שסיפק חומרים לפרויקט מנהטן לייצור פצצות האטום של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, שם שימש תומפסון כמפקח על הייצור ומדריך ראשי.

ב-1946 החל לעבוד תחת סיבורג במעבדה הלאומית לורנס ברקלי. ניתוח מאפייניהם של אמריציום וקוריום היה נושא עבודת הדוקטור שלו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (Nuclear and Chemical Properties of Americium and Curium) אותה השלים ב-1948. ב-1950 הוביל את הצוות שהפיק את היסודות ברקליום וקליפורניום (בעלי המספר האטומי 97 ו-98).

ב-1952 עבד בצוותו של אלברט גיורסו לזיהוי איזוטופי איינשטייניום ופרמיום (בעלי המספר האטומי 99 ו-100) משרידי פיצוץ פצצת המימן קיסוס מייק.

בשנות השישים עסק בחקר אי של יציבות משוער סביב המספר האטומי 114. ב-1966 היה עמית במכון נילס בוהר בקופנהגן. בראשית שנות השבעים עבד במאיץ היונים הסופר-כבדים בברקלי (super HILAC). 

תומפסון נפטר מסרטן, אשר ייתכן שהיה קשור לתחום עיסוקו.

הערכה והוקרה
------------

תומפסון זכה בשתי מלגות גוגנהיים (ב-1954 וב-1965) ובפרס החברה האמריקאית לכימיה בשנת 1965.

קיימת טענה לפיה זכייתו של גלן תיאודור סיבורג בפרס נובל התאפשרה רק בזכות הישגיו של תומפסון, ושהעובדה שהוא עצמו לא זכה בפרס היא עוול היסטורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטנלי ג'רלד תומפסון** בוויקישיתוף

* Stanley G. Thompson, National Museum of Nuclear Science & History
* Stanley G. Thompson, **Physics Today** 29, 12, 59 (1976) - נקרולוג
* Stanley G. Thompson: The man who delivered berkelium and californium (and won the Nobel Prize for Glenn Seaborg)
* Glenn T. Seaborg, "Stanley G. Thompson--a chemist's chemist", CHEMTECH 1978 The American Chemical Society

*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stanley Gerald Thompson, Chemical Properties of Elements 99 and 100
2. ↑  הדף שלו באתר מלגות גוגנהיים
3. ↑  Stanley G. Thompson: The man who delivered berkelium and californium (and won the Nobel Prize for Glenn Seaborg)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 9013 6325
* LCCN: no2012142698
* SNAC: w6qc3gzm
* VIAF: 283648502
* WorldCat: lccn-no2012142698

 |
סטניסלבה פּשיבּישֶבסקה
**סטניסלבה פּשיבּישֶבסקה** (בפולנית: **Stanisława Przybyszewska**;‏ 1 באוקטובר 1901, קרקוב, פולין - 15 באוגוסט 1935, העיר החופשית דנציג) הייתה מחזאית פולנייה שכתבה כמעט אך ורק על המהפכה הצרפתית. המחזה "מקרה דנטון" שפרסמה בשנת 1929, אשר בוחן את המתח בין רובספייר לבין ז'ורז' דנטון, נחשב לאחת מיצירות המופת על המהפכה הצרפתית, ועובד (אמנם בשינויים אידאולוגיים ניכרים) בידי הבמאי הפולני אנדז'יי ויידה לסרט "דנטון" בשנת 1983.

ביוגרפיה
--------

פשיבישבסקה נולדה בקרקוב בשם סטניסלבה פאיונק, כבתם מחוץ לנישואין של האמנית אניאלה פאיונק ושל הסופר סטניסלב פשיבישבסקי. פשיבישבסקי היה מודרניסט בולט והולל ידוע, והיה ממייסדי תנועת פולין הצעירה (Młoda Polska). בילדותה נדדה פשיבישבסקה עם אמהּ ברחבי אירופה, וגרה לפרקים בלבוב, בפריז, בציריך, ובווינה. לאחר מות אמה בשנת 1912, חיה פשיבישבסקה אצל דודתה, ובשנת 1919 עברה לגור אצל אביה. תקופה קצרה למדה פילוסופיה באוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן, ובמהלכה חשף אותה אביה למורפין, והיא החלה להשתמש בסם באופן אינטנסיבי.

בשנת 1921 נישאה ליאן פאניינסקי, אמן ומכור למורפין כמותה, שפגשה בקרקוב. לאחר שמת ממנת יתר בשנת 1924, שקעה פשיבישבסקה בבדידות ובאובססיה למהפכה הצרפתית. היא החלה לתארך את מכתביה (שכתבה למגוון אנשים, החל מאביה וכלה בתומאס מאן) על פי לוח השנה המהפכני בצרפת. את שנותיה האחרונות בילתה בעליית גג זעירה, ללא חימום, בדנציג, בעוני מרוד ובמצב נפשי מעורער. היא נאלצה למרוח את מזונה בליזול כדי לשמר אותו, והקדישה את זמנה להמחזה של המהפכה הצרפתית.

פשיבישבסקה העריצה את רובספייר עד כדי קיבעון, וייחסה לו בכתיבתה גאונות בלתי-רגילה ויכולת חיזוי העתיד. "אני סמוכה ובטוחה," כתבה לחברה, "שאני מבינה את רובספייר טוב יותר מכל אדם אחר שידוע לי." פשיבישבסקה ייחסה את עמדותיה הקומוניסטיות לרובספייר, והציגה אותו כמי שחזה את אסון עליית הקפיטליזם. רובספייר הוא הדמות הראשית בשני מחזותיה ששרדו, "מקרה דנטון", שהושלם בשנת 1929, ומחזה מוקדם יותר, "תרמידור", שנותר בלתי-גמור בעת מותה.

פשיבישבסקה מתה ב-15 באוגוסט 1935 בדנציג. בעת מותה עדיין הייתה לגמרי בלתי-ידועה, ומבודדת לחלוטין מן העולם המודרני, בשל השתקעותה בעיסוק במהפכה הצרפתית. הסופרת הבריטית הילרי מנטל העירה על פשיבישבסקה כי "שחפת, מורפין, ותת-תזונה נקבעו כסיבות מותה, אבל נכון יותר היה לאבחן אותה כאישה שמתה בגלל רובספייר."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטניסלבה פשיבישבסקה** בוויקישיתוף
* "איזה גבר זה, עם קהל הנשים שלו סביבו!" - מסה מאת הילרי מנטל, בכתב העת London Review of Books (באנגלית).
* "חיים של בדידות" - מחקר ביוגרפי המבוסס על מקבץ מכתבים של סטניסלבה פשיבישבסקה, מאת ג'נט ג'. טאקר, בכתב העת The Sarmatian Review (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך מסה מאת מנטל (אנגלית), בכתב העת London Review of Books.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007347147405171
* BIBSYS: 90401098
* BNE: XX5478759
* BnF: cb12044606z (data)
* CiNii: DA10908837
* GND: 119258110
* ICCU: CFIV005614
* ISNI: 0000 0001 0887 8844
* LCCN: n84045311
* NKC: ola2003198035
* NLA: 35902106
* NLK: KAC201012688
* NTA: 069947376
* RERO: 02-A027770717
* SUDOC: 034849726
* Trove: 1138463
* VIAF: 36936362
* WorldCat: lccn-n84045311

 |
**סטניסלב מנולב** (בבולגרית: **Станислав Манолев**; ‏‏נולד ב־16 בדצמבר 1985) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בפירין בלגואבגרד בעמדת המגן.

קריירה
------

מנולב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פירין 1912 ובשנת 2002 עלה לקבוצה הבוגרת. בינואר 2005 הוא עבר לליטקס לובץ'. ב-21 במאי 2008 הבקיע מנולב את שער הניצחון בגמר הגביע הבולגרי נגד צ'רנו מורה וארנה. ב-25 ביולי 2009 חתם בפ.ס.ו. איינדהובן ל-3 שנים, והעסקה יצאה לפועל בתחילת עונת 2009/2010. ב-6 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במוקדמות הליגה האירופית נגד צ'רנו מורה וארנה, בדקה ה-44 של אותו משחק הורחק. ב-9 באוגוסט 2009 מנולב ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה. אחרי שרשם מאזן של 4 בישולים ב-3 משחקים, הבקי ב-12 בספטמבר 2009, את השער הראשון שלו בניצחון 0–3 בבית נגד רודה. בעונת 2011/2012 האריך את חוזהו במועדון עד 2014. בקיץ 2012 הביעו שטוטגרט ובנפיקה ליסבון. ב-31 בינואר 2013 הושאל לפולהאם האנגלית עד לסיום העונה. ב-9 בפברואר 2013, מנולב ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד נוריץ' סיטי. ב-20 באפריל 2013 הורחק בדקה ה-85 בהפסד 0–1 נגד ארסנל לאחר עבירה חמורה על אוליבייה ז'ירו. לאחר שחזר לפ.ס.ו. הוא איבד את מקומו בהרכב לסנטיאגו אריאס וג'ושוע בארנט. בקיץ 2013 חתם מנולב בקובאן קרסנודאר. מנולב ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד דינמו מוסקבה. הוא הבקיע את השער הראשון שלו במועדון בניצחון 0–4 נגד קריליה סובייטוב סמרה. ב-18 ביוני 2014 עבר לדינמו מוסקבה בהעברה חופשית ובפברואר 2015 שב לקדנציה נוספת בקובאן קרסנודאר.

באוגוסט 2008 זומן מנולב לראשונה בקריירה לנבחרת בולגריה לקראת המשחק נגד בוסניה והרצגובינה. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד איטליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

תארים
-----

ליטקס לובץ'
* הגביע הבולגרי: 2008, 2009

פ.ס.ו. איינדהובן
* הגביע ההולנדי: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטניסלב מנולב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סטניסלב מנולב (באנגלית ובבולגרית)

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סטניסלב מנולב"**.
**השתלת יד** היא הליך ניתוחי, שבו מחובר חלקה של יד (בדרך כלל כף יד), הנלקח מתורם מת, אל גופו של אדם אשר איבד את ידו. ניתוח זה הוא מן המסובכים בניתוחי השתלות האיברים ונערך במקרים מעטים יחסית ובמרכזים רפואיים מעטים בעולם בלבד.

הניתוח
------

ניתוח השתלת יד נחשב לאחד המורכבים בתחום השתלות האיברים משום שהוא מערב חיבור של מבנים אנטומיים רבים ורקמות מסוגים רבים. חיבור הרקמות נעשה בסדר הבא: קיבוע העצמות, תפירת גידים ורצועות, חיבור העורקים, איחוי עצבים וחיבור הוורידים. משך הניתוח הוא 12 עד 16 שעות (לשם השוואה, השתלת לב אורכת שש עד שמונה שעות).

לאחר ההתאוששות מהניתוח על המנותח לעבור טיפול פיזיותרפי אינטנסיבי על מנת לרכוש תפקוד מוטורי ותחושתי ביד המושתלת. כמו כן עליו ליטול למשך כל חייו תרופות המדכאות את מערכת החיסון על מנת למנוע את דחיית היד המושתלת. 

ניתוחי השתלת יד נערכים במקרים מעטים יחסית, מן הסיבות הבאות:

* מורכבותו של הניתוח, כמתואר לעיל, המביאה לכך שמרכזים רפואיים מעטים בעולם עורכים אותו ;
* היות ההשתלה והטיפול מדכא החיסון שאחריה טיפולים הכרוכים בסיכון מחד, שמאידך אינם נדרשים לשם הצלת חיים (כהשתלת איברים פנימיים), אלא לשם הטבת איכות החיים בלבד ;
* התוצאות המוגבלות יחסית המושגות מבחינת השגת תפקוד ותחושה ביד המושתלת.

תולדות השתלות היד
-----------------

השתלת היד הראשונה בעולם נערכה באקוודור בדרום אמריקה בשנת 1964, אך האיבר המושתל נדחה לאחר שבועיים.

בראשית שנות השמונים חלה התקדמות בעולם בתחום השתלות האיברים בעקבות הכנסתה לשימוש של התרופה מדכאת מערכת החיסון ציקלוספורין, אך במשך שנים לאחר מכן לא חלה התקדמות בהשתלות ידיים.

בספטמבר 1998 הושתלה יד בגבר בבית חולים בעיר ליון שבצרפת. בינואר 1999 הושתלה לראשונה יד בארצות הברית, בניתוח שנערך בבית החולים היהודי (Jewish Hospital) בעיר לואיוויל שבקנטקי. היה זה לאחר שלוש שנים של הכנות שנערכו בבית החולים בשיתוף עם אוניברסיטת לואיוויל, שכללו מחקר בסיסי, ניסויים בבעלי חיים, דיונים אתיים ועריכת פרוטוקול טיפול מפורט. המושתל והיד המושתלת שרדו מאז ועד כה.

ב-1999 נערכו שתי השתלות ידיים בסין. בינואר 2000 נערך לראשונה בליון שבצרפת ניתוח להשתלת שתי ידיים במטופל אחד. באותה שנה נערך ניתוח דומה באינסברוק שבאוסטריה ובמלזיה הושתלו לראשונה בעולם אמה ויד בתינוקת בת חודש (האיבר נלקח מאחותה התאומה, שנפטרה). 

עד לסתיו 2008 נערכו בעולם 44 השתלות ידיים, ועד למרץ 2011 נערכו בסך הכל 70 השתלות ב-52 מטופלים במדינות שונות ברחבי העולם, ובהן (מלבד צרפת, ארצות הברית, סין, אוסטריה ומלזיה שנמנו לעיל) גם איטליה, בלגיה, גרמניה, אוסטרליה ומקסיקו. רוב ההשתלות בארצות הברית נערכו בבית החולים היהודי בלואיוויל והיתר נערכו בשבעה מרכזים רפואיים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר Handtransplant של בית החולים היהודי בלואיוויל ואוניברסיטת לואיוויל
* היסטוריה של השתלות הידיים באתר Handtransplant
* דיאגרמה של השתלת יד באתר Handtransplant
* אנימציה של השתלת יד באתר Handtransplant
* תוכנית השתלת היד של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
* Richard Knox,‏ After Hand Transplant, Patient's Brain Adapts, באתר NPR, ‏12 באוקטובר 2008.
* אתר למנויים בלבד עידו אפרתי, יד שנייה מרופא | כירורגים מחפשים את הישראלי הראשון שיעבור ניתוח להשתלת גפיים, באתר הארץ, 13 במרץ 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: אתר Handtransplant.
**סנטיאגו גארסיה** (בספרדית: **Santiago García**, נולד ב-8 ביולי 1988 ברוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם באוניון לה קלרה מליגת העל הצ'יליאנית.

קריירת מועדונים
---------------

גארסיה החל את הקריירה במועדון רוסאריו סנטראל מעיר הולדתו. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ערך בהפסד 1-0 לחימנסיה לה פלאטה בשנת 2008. בשנת 2010 השתלב גארסיה בהרכב הראשון של הקבוצה הבוגרת, והציג יכולת טובה שגרמה למועדונים באירופה להתעניין בו. ביולי 2010 חתם גארסיה בפלרמו האיטלקית, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה האירופית מול לוזאן באוגוסט 2010. גארסיה לא הצליח להשתלב בפאלרמו, וערך רק שלוש הופעות בעונת 2010/11. בקיץ 2011 הושאל גארסיה לנובארה, העולה החדשה לסרייה א' האיטלקית, עם אופציה לרכישת מחצית מכרטיס השחקן שלו בתום העונה. גארסיה רשם עונה טובה מבחינה אישית עם נובארה, שהצליחה את אינטר מילאנו פעמיים, אך ירדה ליגה בתום אותה עונה. את שערו היחיד בקבוצה הבקיע גארסיה במאי 2012 מול מילאן. בקיץ 2012 חזר גארסיה לפאלרמו בתום ההשאלה, במטרה להחליף את פדריקו בלצארטי שעזב לרומא. גארסיה שיחק בפאלרמו עונה מלאה בה רשם 32 הופעות, אך גם רשם ירידת ליגה שנייה ברציפות, וזכה לביקורות צוננות מאוהדי הקבוצה על יכולתו. גארסיה לא התייצב לאימוני פתיחת עונת 2013/14 של פאלרמו, ואמר כי אינו מעוניין לשחק עוד במועדון זה.

בקיץ 2013 הושאל גארסיה לורדר ברמן מהבונדסליגה עם אופציה לרכישה. כבר באוקטובר 2013 הודיעה ורדר ברמן על כוונתה לרכוש את גארסיה מפאלרמו. בעונת 2013/14 גארסיה וברמן ספגו 66 שערי ליגה, אך נשארו בטווח ביטחון מהקו האדום. בעונת 2014/15, כאשר גארסיה כבר היה שחקן חתום בורדר ברמן, סיימה הקבוצה שוב במרכז הטבלה, ושוב ספגה מספר שערים גבוה, 65 שערים. בעונת 2015/2016 גארסיה המשיך להיות שחקן הרכב קבוע בקבוצה, ששוב ספגה 65 שערים וניצלה בעור שיניה ממבחני הירידה. גארסיה שיתף פעולה בהגנה בעונה זו עם אסאני לוקימיה, תאודור גברה סלאסי, קלמנס פריץ ופאפי ג'ילובוג'י. האחרון היה זה שהציל את ברמן מהמבחנים עם שער בדקה ה-90 במחזור האחרון. את עונת 2016/2017 גארסיה וברמן פתחו בצורה חלשה ואף היו במקום האחרון עד אחרי פגרת החורף. לאחר מכן הקבוצה החלה להתאושש והגנתה התייצבה, והיא סיימה את העונה בחלק העליון של הטבלה. במהלך העונה גארסיה והקבוצה לא הגיעו להסכמות בנוגע להמשך החוזה של גארסיה במועדון, והוא שוחרר מהקבוצה בתום העונה.

ביולי 2017 חתם גארסיה על חוזה בטולוקה מליגת העל המקסיקנית. לאחר שתי עונות עבר לקבוצת אוניון לה קלרה מליגת העל הצ'יליאנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטיאגו גארסיה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**השתקת כרומוזום המין X** (באנגלית: **X-inactivation**) הוא מנגנון המתרחש בתא המכיל שני כרומוזומי X (לרוב, בתאים נקביים נורמליים (XX), וכן במקרי מוטציות כרומוזומליות כגון תסמונת קליינפלטר (XXY) ותסמונת X משולש (XXX)). 

בשלב עוברי של התפתחות הנקבה (ביונקים), כאשר כבר יש כמה מאות תאים בעובר, מתרחש תהליך מתילציה (נוספות קבוצות מתיל ל-DNA). התהליך הוא אקראי ובלתי הפיך, ובמהלכו הכרומוזום נדחס ומנוטרל. התהליך קורה בכל תא בנפרד, ולכן בכל תא ישותק X אחד בצורה אקראית. שני הכרומוזומים עוברים את תהליך השכפול, מתבצעת פתיחת הדחיסה, ולאחר המיטוזה, הכרומוזום המושתק נדחס שוב. כיוון שהתהליך אקראי לחלוטין, בחלק מן התאים כרומוזום המין שהועבר מהאב יתבטא (וכרומוזום ה- X שהועבר מהאם יושתק), ובחלק מן התאים הכרומוזום שהועבר מהאם יתבטא (וכרומוזום ה- X שהועבר מהאב יושתק). 

חלק מהזרוע הקצרה של כרומוזום X אינו עובר השתקה וקרוי האזור הפסבדו-אוטוזומלי (PAR). זהו האזור הדומה במטענו הגנטי לאזור מקביל בזרוע הקצרה של כרומוזום Y של הזכר, והדמיון מאפשר את הצמדות כרומוזום ה-X לכרומוזום ה-Y בתהליך המיוזה.

בתאי גזע לא מתרחש תהליך ההשתקה, כיוון שמשם נוצרות בסופו של דבר הגמטות.

מנגנון
------

גן RNA שאינו מקודד לחלבון (גן המקודד לncRNA) על כרומוזום X בשם X inactivation specific transcript) Xist) הוא גורם מרכזי בתהליך ההשתקה. Xist הוא גן גדול יחסית (17Kbp) המתבטא רק בכרומוזום ה-X המושתק. עותקים של Xist מכסים את הכרומוזום ומובילים להשתקתו. 

כרומוזום X שחסר את Xist לא יהיה מושתק וייווצר עודף בחומר הגנטי. לחלופין, כרומוזום אחר שיקבל את Xist בעקבות טרנסלוקציה עם כרומוזום X יהיה מושתק במקומו ועלול להיוצר חוסר בחומר הגנטי.

דוגמאות
-------

חתולה בעלת פרווה בצבע ג'ינג'י ושחור
* התבטאות צבע פרווה בחתולים: לחתול זכר (XY) יש רק כרומוזום X אחד, ולכן יהיה לו רק צבע אחד. לחתולה (XX) יש שני כרומוזומי X. במצב עוברי נקבע באקראי בכל תא איזה כרומוזום X מתבטא ואיזה מושתק ולכן בחלק מהתאים מתבטא צבע אחד, ובחלק מתבטא צבע אחר. במהלך ההתפתחות העוברית כל תא מכפיל את עצמו, ונוצרים צברים של תאים. כך נוצרות רקמות שלמות בצבע מסוים, ופרוות החתולה תיראה כבעלת טלאים.
* תסמונת שבה בלוטות הזיעה לא מתפקדות היא תסמונת תורשתית, אך אצל האישה יתבטא רק בחלק מהאזורים בגוף. כיוון שזוהי התפתחות אקראית, האזורים בגוף בהם תתבטא התסמונת יהיו אקראיים אף הם.
* עוורון צבעים: מחלה רציסיבית המתבטאת על ידי גן הנמצא על כרומוזום X. אצל גבר המחלה תתבטא לחלוטין. אצל אישה, בחלק מתאי העין יושתק הכרומוזום הנושא את המחלה, ובחלק הכרומוזום הבריא. כיוון שרק חלק מהתאים יבטאו את הפנוטיפ של עוורון צבעים, אישה הנושאת את המחלה תוכל לראות צבעים (בין אם בצורה חלקית או מלאה).

ראו גם
------

* אינטראקציות בין גנים
* החתמה גנומית
* מארי פרנסס לאיון (הגנטיקאית שגילתה את מנגנון ההשתקה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השתקה של כרומוזום X** בוויקישיתוף
**סְבִילֶנְגְרָאד** (בבולגרית: **Свиленград**) היא עיר בדרום בולגריה, הרביעית בגודלה במחוז חאסקובו, סמוכה לגבולות יוון וטורקיה, שוכנת לגדות הנהר מריצה וממוקמת 258 קילומטרים דרומית מזרחית לבירה סופיה ו-56 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו.

היסטוריה
--------

התיישבות מאורגנת של שבטים תראקים באזור העיר מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת. בשטח הרשות המקומית קיימות עדויות ארכאולוגיות ליישובים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 עבר השטח לשליטת האימפריה הרומית ובאזור הוקמו מספר מצודות. בתקופה זו הוקם בשטחי העיר המודרנית כפר בשם בורדיפטו. בהמשך עברה החזקה על השטח לידי האימפריה הבולגרית הראשונה והחל מהמאה ה-11 לפרקים גם לידי האימפריה הבולגרית השנייה. ב-1205 נערך סמוך למיקומה של העיר המודרנית, קרב בין הצבא הבולגרי בפיקודו של הצאר קאלויאן לבין צבא האימפריה הלטינית, שהסתיים בניצחון הבולגרים.

במחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית ומיקומו בצומת דרכים בין אסיה הקטנה לבלקן הקנה לו חשיבות אסטרטגית עבור העות'מאנים. ב-1529 בצו הסולטאן סולימאן הראשון, נבנה גשר מעל הנהר מריצה אשר נועד להקל על תעבורת כוחות הצבא באזור. מסביב לגשר שתוכנן על ידי סינאן התפתח היישוב המודרני על שתי גדות הנהר. החל ממחצית המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית, החלה תנופת פיתוח ביישוב שכללה הקמת בית ספר, כנסייה וספרייה. ב-1874 הוענק לו שמו המודרני סבילנגראד. ב-8 בינואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב בידי צבא האימפריה הרוסית, אך הוחזר לעות'אמנים מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

סבילנגראד הייתה לעיר גבול עות'מאנית, אשר גבלה במחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-5 באוקטובר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבש היישוב על ידי צבא ממלכת בולגריה. במהלך מלחמת הבלקן השנייה נכבשה מחדש סבילנגראד על ידי העות'מאנים, אך מתוקף הסכם בוקרשט (1913) שסיים את המלחמה, הוחזרה שוב לחזקת הבולגרים ומאז נותרה בחזקתם.

כלכלה ותחבורה
-------------

תעסוקת בני העיר נסמכת על היותה של סבילנגראד עיר גבול ותחנת מעבר מיוון וטורקיה לבולגריה. רבים מתושבי העיר מוצאים את פרנסתם בשירותי תחבורה, מלונאות, פקידות מכס ומשטרת הגבולות. התחבורה הציבורית בעיר נסמכת על קווי אוטובוס. בסמוך לעיר עובר נתיבו של הכביש המהיר "תראקיה" אשר חוצה את בולגריה מהגבול הסרבי במערב ועד לבורגס שלחופי הים השחור, תוך הסתעפות דרומה אל הגבול הטורקי. עוד עובר בסמוך לעיר נתיבו של הכביש המהיר "חוצה אירופה" E-85, אשר נתיבו מתחיל מליטא, עובר דרך בלארוס, אוקראינה, רומניה בולגריה ומסתיים באלכסנדרופולי שביוון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר סבילנגראד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סבילנגראד

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקציר ההיסטוריה של סבילנגראד, באתר הרשות המקומית סבילנגראד (בבולגרית) .

| **רשויות מקומיות וערי מחוז חאסקובו שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| חאסקובו • דימיטרובגראד • חארמאנלי • סבילנגראד • ליובימץ • איבאיילובגראד • מאדז'ארובו • מינראלני באני • סימיונובגראד • סטאמבולובו • טופולובגראד • | מחוז חאסקובו |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562069605171
* LCCN: n80142220
* MusicBrainz: 0a6c3636-e322-4c44-b0bc-7545d0d3ee21
* NKC: xx0073385
* VIAF: 134869926
* WorldCat (עם VIAF): 134869926

 |
**אייפקס מוטורס** (באנגלית: **Apex Motors**) היא יצרנית רכב בריטית-הונג קונגית שנוסדה על ידי האחים ג'ייסון וגארי לאונג. החברה הוקמה בשנת 2018, לאחר שהשניים היו חלק מפרויקט Elemental RP-1. בשנת 2019 הציגה החברה את הדגם AP-1, מכונית ספורט המתאימה למסלול ולכביש, המונעת במנוע בנפח 2.3 ליטר מתוצרת פורד, בעל הספק של 400 כוח סוס. משקלה הנמוך של המכונית, רק 1,200 ק"ג, איפשר לה להגיע לביצועים גבוהים. המכונית יוצרה בייצור מוגבל. במרוץ 2020 הציגה החברה את הדגם השני שלה, אייפקס AP-0, מכונית ספורט חשמלית במרכב קופה. המכונית צפויה להיכנס לייצור סדרתי במהלך שנת 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אייפקס מוטורס
* אייפקס מוטורס, ברשת החברתית פייסבוק

* אייפקס מוטורס, ברשת החברתית טוויטר

* אייפקס מוטורס, ברשת החברתית אינסטגרם

* אייפקס מוטורס, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Apex AP-0 is a 649-hp EV that weighs 2,645 pounds, Autoblog.com, 14 March 2020
2. ↑  The Apex AP-0 Will Be A Surprisingly Lightweight EV Sports Car, Car Throottle, 10 March 2020
3. ↑  The Apex AP-0 was designed to be a cyber dragon, Top Gear, 20 March 2020
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יעקב מצנר** (17 ביוני 1947 - 24 בנובמבר 2001) היה רופא המטולוג ישראלי, פרופסור לרפואה, אשר כיהן כדיקן בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.

מצנר, יליד צ'כוסלובקיה, עלה לישראל בגיל שנתיים. לאחר שירותו הצבאי למד רפואה באוניברסיטה העברית והשלים את לימודיו ב-1973. הוא התמחה בהמטולוגיה במרכז הרפואי הדסה, ולאחר מכן עשה שנתיים באוניברסיטת טאפטס בבוסטון, במעבדתו של פרופסור ברנרד בביור. לאחר שובו לישראל ב-1982 היה לרופא בכיר במחלקה ההמטולוגית בהדסה.

מצנר עסק במחקר והרצה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית ובשנת 1994 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. אז היה לראש השירות ההמטולוגי בבית החולים הדסה הר הצופים. מצנר רכש מוניטין בינלאומיים בזכות מחקרו אודות מחלת הקדחת הים תיכונית המשפחתית. ב-1995 הוציא לאור את ספרו "דם ומחלות דם". בשנת 2000 נכנס לתפקיד דיקן בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית.

מצנר נהרג בהתרסקות מטוס נוסעים בשווייץ בעת שהיה בדרכו חזרה מכנס מדעי בברלין. באותה תאונה אווירית נספו 24 אנשים וביניהם פרופ עמירם אלדור שחזר יחד עם מצנר מהכנס.

מצנר היה נשוי ואב לשניים.

לאחר מותו של מצנר ייסדו הדסה והאוניברסיטה העברית מלגה ופרסים המוענקים לזכרו.

לקריאה נוספת
------------

* עמוס יובל (עורך), **יעקב מצנר: כ"ט בסיון תש"ז - י' בכסלו תשס"א**, ירושלים: הפקולטה לרפואה, האוניברסיטה העברית והדסה, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* יעקב מצנר באתר מרכז רפואי הדסה
* נמצאו גופות שלושת הישראלים שנהרגו בהתרסקות בשוויץ, באתר ynet, 26 בנובמבר 2001

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב מצנר באתר GRAVEZ  
הקבר של יעקב מצנר בהר המנוחות, באתר BillionGraves
**השתק** הוא כלל משפטי הקובע שאדם מנוע מלטעון טענה בבית המשפט. קיימים השתקים דיוניים, החוסמים טיעון, ולעומתם השתקים מהותיים, העשויים לבסס זכות או היעדר זכות במשפט. תורת ההשתק והמניעות מושתתת על אדניהם של עקרונות היושר והצדק והורתה בדיני היושר של האקוויטי במשפט האנגלי. ההשתק מן היושר נועד למנוע אי צדק במקום בו כללי המשפט עלולים להוביל לתוצאה בלתי צודקת.

ברבות הימים, הורחבה דוקטרינת ההשתק והמניעות למצבים המעוררים תחושת חוסר צדק, הגם שהתנאים המרכזיים להשתכללות השתק מן היושר אינם מתקיימים.

קיימים סוגים שונים של השתק. בין סוגי ההשתק הדיוני המוכרים במשפט הישראלי ניתן למנות את אלה:

1. השתק עילה והשתק פלוגתא - המעוגנים במסגרת כלל מעשה-בית-דין;
2. השתק שיפוטי;
3. הכלל האוסר על שינוי או הרחבת חזית הטיעון.

בין סוגי ההשתק המהותי ניתן למנות במיוחד את אלה:

1. השתק מחמת התנהגות/מצג;
2. השתק הבטחה.

השתקי דיני היושר נקלטו במשפט הישראלי באמצעות חובת תום הלב (ס' 39 ו- 61(ב) לחוק החוזים (חלק כללי), תשל"ג- 1973) או החוזה מכללא או חוזה בהתנהגות, בעוד ההשתקים האחרים נקלטו בהלכה הפסוקה על אימוץ רציונליים דומים וכן קידום של יעילות והגינות דיונית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבישי אדד, **טיעון בלתי-עקיב: סופיות, מניעות והשתק (2021)**, 7-2021
2. ↑  נינה זלצמן, **מעשה-בית דין בהליך אזרחי**, 1991
הביתן הצבעוני של חברת קודאק
מן הביתן הקוריאני, אולם הקונצרטים הכדורי של שטוקהאוזן בביתן מערב גרמניה (מימין) ו"מגדל השמש" ברקע מאחור
ארכיטקטורה מסורתית ומודרניסטית, תמונה מהכיכר המרכזית
**אקספו 70'** (ביפנית: 日本万国博覧会) הייתה תערוכה עולמית שנערכה באוסקה, יפן בין 15 במרץ ל-13 בספטמבר 1970. הייתה זו התערוכה העולמית הראשונה שהתקיימה ביבשת אסיה. נושא התערוכה הוגדר כ"קדמה והרמוניה למין האנושי". המתכנן הראשי של התערוכה, שנודעה בעיקר בזכות האדריכלות המודרניסטית שלה, היה האדריכל הנודע קנזו טנגה. 77 מדינות הציגו בתערוכה וביקרו בה 64,218,770 מבקרים.

התערוכה
-------

הלשכה לתערוכות בינלאומיות בפריז החליטה על קיום תערוכה באוסקה ב-1965. קנזו טנגה הזמין 12 מעמיתיו על מנת לתכנן את המתחם ששטחו היה 3,300 דונם בפרברי אוסקה. המארגנים שמו דגש על הפיכת התערוכה למקום מפגש הדדי של אנשים מתרבויות שונות, למטרת הפריה הדדית, שיתוף ברעיונות והעשרה תרבותית ומחשבתית. זאת בניגוד לתמה השלטת בתערוכות העולמיות בדרך כלל, שבהן נהוג לשים דגש על כך שכל מדינה תציג לראווה את הישגיה.

לב התערוכה היה בנוי משדרה מרכזית רחבה בכיוון מדרום (מיקום השער הראשי) לצפון (מקומה של הכיכר המרכזית ששימשה אתר רב-תכליתי להופעות מוזיקה ותיאטרון). את השדרה חצו "רחובות" ממזרח למערב, בהם מוקמו ביתני המדינות והחברות העסקיות השונות. במרכז השדרה המרכזית הוקם "אזור הנושא", מבנה מקורה בן שלוש קומות (שייצגו את העבר, ההווה והעתיד). בפתחו, נשקף אל שער הכניסה הראשי, ניצב אחד מסמליה הבולטים של התערוכה, "מגדל השמש" אותו עיצב האמן טרו אוקמוטו. המגדל, המתנשא לגובה 65 מטרים, זכה לתגובות מעורבות שנעו בין התלהבות לתיעוב. רוב אורך השדרה המרכזית היה מקורה בגג ענק, שאיפשר תנועה רגלית חופשית ומפגשים אנושיים גם במהלך ימי הגשם הרבים בתקופת התערוכה.

מצפון למרכז התערוכה השתרע גן יפני בגודל 260 דונם, ששימש כתצוגה בוטנית ותצוגה היסטורית של תכנון נוף של ממשלת יפן. מדרום נמצא פארק שעשועים שזכה לשם "אקספולנד" (Expoland), הפארק המשיך להתקיים עד 2007, אז נסגר עקב תקלה קטלנית בה נהרג אדם ו-31 אחרים נפצעו עקב מצבם המוזנח של המתקנים. סביב שטח לב התערוכה השתרעו מתקני ספורט, בהם אצטדיון אקספו 70' אוסקה ופתרונות תחבורתיים כמגרשי חנייה, תחנות אוטובוס ורכבת. עד לשנת 2004 פעל גם המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה במבנה ששימש כמוזיאון לאמנות של התערוכה.

כיום נמצא במקום "פארק הזיכרון לתערוכה", המשמר מספר מונומנטים, בהם "מגדל השמש" והגן היפני.

אטרקציות מרכזיות
----------------

בתערוכה הוצג לראשונה סרט קולנוע בטכנולוגיית IMAX, הסרט הקנדי "Tiger Child" שהוצג בביתן חברת פוג'י.

בביתן ארצות הברית הוצג סלע ירח גדול שהובא בטיסת אפולו 12. 

הביתן של מערב גרמניה הציג אולם קונצרטים בצורת כדור, לפי תכנונו של קרלהיינץ שטוקהאוזן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אקספו 70'** |

* אתר יפני המוקדש לתערוכה (באנגלית)
* מידע על התערוכה (באנגלית)
* מפת התערוכה(הקישור אינו פעיל) (באנגלית)
* ריכוז מידע על התערוכה ב"מוזאון אקספו" (באנגלית)
* אתר אדריכלי על התערוכה, אוניברסיטת מרילנד (באנגלית)
* אולם הקונצרטים של שטוקהאוזן בביתן מערב גרמניה

הערות שוליים
------------

1. ↑  בפרסום הרשמי נאמר 76 מדינות+הונג קונג
2. ↑  אתר יפני המוקדש לתערוכה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 3025827-3
* LCCN: n50077231
* NDL: 00955416
* NKC: kn20051121008
* SNAC: w6tj9dhw
* SUDOC: 200633775
* VIAF: 168513939
* WorldCat: lccn-n50077231

 |
**אופיאקודונטיים** (שם מדעי: *Ophiacodontidae*; מילולית: "שיני נחש") היא משפחה של חולייתן מקבוצת הסינאפסידים, אשר היו מראשוני הסינאפסידים שהתפתחו אולי מדמויי-זוחלים קדומים במשך הקרבון הפנסילבני עד לתחילת הפרם בטווח של 308 עד 280 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלהם התגלו באמריקה הצפונית ובאירופה.

הגדול שבבני המשפחה היה האופיאקודון באורך של 1.6 עד 3 מטרים ומשקל של 26 עד 230 ק"ג בקירוב. הם היו בעלי רגליים קצרות, זנב ארוך ודמו במראם ללטאות בינוניות עד גדולות, אם כי מבנה שיניהם היה שונה. הגולגולת שלהם הייתה ארוכה, בעלת שיניים דקות מותאמות לציד ומצידי ראשם היו פתחי שמע קטנים. לא ברור לחלוטין אם חיו ביבשה, במים מתוקים או שהיו אמפיביים ולפי מספר חוקרים הם התנהלו כלטאות כוח מודרניות.

מיון
----

* סוג ארכאותיריס (Archaeothyris)
* Baldwinonus
* Clepsydrops
* אכינרפטון (Echinerpeton)
* אופיאקודון (Ophiacodon)
* פרוטוקלפסידרופס (Protoclepsydrops)?
* Stereophallodon
* Stereorhachis
* ואראנוזאורוס (Varanosaurus)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופיאקודונטיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |