recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מחליקיים
**מחליקיים**, הנקראים גם **נעלי החלקה על הקרח**, הן נעליים מיוחדות עם להבים המיועדות לגלישה על משטחי קרח. ענפי ספורט המבוצעים באמצעות מחליקיים כוללים החלקה אמנותית, הוקי קרח, והחלקה מהירה.

  

**היסטוריה**

על פי מחקר שנעשה על ידי פדריקו פורמנטי מאוניברסיטת אוקספורד, ואלברטו מינטי מאוניברסיטת מילאנו, הפינים היו הראשונים שפיתחו את המחליקיים לפני כ-5,000 שנים מעצמות של בעלי חיים. המחליקיים היו בעלי חשיבות רבה לאוכלוסיה הפינית בעת שהפינים לקחו חלק בציד באגמים הפיניים במהלך עונות החורף הקשות. כמו כן, בפינלנד ישנם 187,888 אגמים, ובעת העתיקה במקרים רבים היו לא מעט אגמים שהפרידו בין הכפרים השונים, והפינים בחרו להשתמש במחליקיים על מנת לחצות את האגמים הקפואים במהלך עונות החורף. 

החל משנת 1976, במהלך חפירות שבוצעו בעיר יורק שבבריטניה, נמצאו בתחום העיר 42 זוגות מחליקיים מתקופת הוויקינגים. ברובן הלהב היה עשוי מעצמות רגלי סוס ובאחרים הלהב היה עשוי מעצמות רגלי בקר. הפלישה הוויקינגית ליורק התרחשה ב-1 בנובמבר 866 לספירה, ולכן סביר להניח שעוד במהלך המאה ה-9 והמאה ה-10 לספירה נעשה שימוש במחליקיים באנגליה.

במהלך המאה ה-17 החלו ליצור בהולנד מחליקיים עם להבים מעוקלים אשר איפשרו גלישה חלקה יותר ויכולת תמרון משופרת. החידושים הללו תרמו רבות לכך שהחלקה על הקרח הפכה נפוצה כפעילות פנאי באירופה, ובמיוחד בהולנד, שם התעלות הקפואות היוו מיקומים אידיאליים להחלקה על הקרח.

במהלך המאה ה-19 המהפכה התעשייתית תרמה לכך שהמיחלקיים, אשר נוצרו באותה העת בייצור המוני במפעלים, הפכו לזולים ונגישים יותר לכלל האוכלוסייה. בהמשך פותחו גם סוגים שונים של מחליקיים למטרות שונות, כמו בין היתר החלקה אמנותית, החלקה מהירה והוקי קרח.

  

  

  

  

  

 מחליקיים ממימי הביניים אשר עשויות מעצמות אשר מוצגות במוזיאון לונדון

גלריות
------

 מחליקיים מודרניים המשמשים להחלקה אמנותית
 מחליקיים מודרניים המשמשים להוקי קרח
**היינץ גינתר גודריאן** (בגרמנית: **Heinz Günther Guderian**;‏ 23 באוגוסט 1914 – 25 בספטמבר 2004) היה איש צבא גרמני, בנו של היינץ גודריאן. הוא היה אוברסט-לויטננט בוורמאכט ולאחר מכן גנרל-מיור בבונדסוור.

ביוגרפיה
--------

גודריאן נולד ב-23 באוגוסט 1914 בעיר גוסלאר. אביו היה הגנרל הנודע היינץ גודריאן. הוא למד בתיכון בצלנדורף והתגייס לרייכסווהר ב-1 באפריל 1933. הוא שירת בחיל השריון וכעבור שנתיים הועלה לדרגת לויטננט. הוא שירת כמפקד מחלקה, ולאחד מכן כמפקד פלוגה וכמפקד גדוד ברגימנט הפאנצר ה-1 וה-35. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939 הוא לחם במערכה בפולין והוענק לו צלב הברזל דרגה שנייה. שנה לאחר מכן הוא לחם במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה ונפצע פעמיים במהלכה. הוא למד במכללת המטכ"ל וסיים את לימודיו ב-1942. לאחר מכן הוצב ביחידות פאנצר שונות עד מאי 1944, עת הוצב במטה דיוויזיית הפאנצר ה-116, תפקיד אותו מילא עד תום המלחמה. ב-5 באוקטובר הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ולאחר מכן לחם בקרב על הבליטה ובקרב יער הירטגן, לפני שנלכד בכיס הרוהר ונפל בשבי בעלות הברית באפריל 1945.

הוא הוחזק כשבוי מלחמה עד 1947, ולאחר שחרורו היה חבר בארגון גהלן. בעקבות הקמת הבונדסוור הוא חזר לצבא ומונה למפקד גדוד הפאנצר ה-3, ואחר כך הועבר לפקד על בריגדת הפאנצר ה-14. הוא הגיע לדרגת גנרל-מיור ומילא משימות מטה וניהול, ובהמשך מונה למפקח הכללי של כוחות הפאנצר - אותו תפקיד אותו מילא אביו בזמנו. ב-1972 הוא עוטר בצלב הגדול של עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית ופרש מהצבא שנתיים לאחר מכן. לאחר פרישתו פרסם ספרי היסטוריה על מלחמת העולם השנייה. הוא נפטר בבון ב-25 בספטמבר 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינץ גינתר גודריאן** בוויקישיתוף
* היינץ גינתר גודריאן באתר הספרייה הלאומית הגרמנית (בגרמנית)
* היינץ גינתר גודריאן באתר linkfang (בגרמנית)
* היינץ גינתר גודריאן באתר juergenruwe (בגרמנית)

### מאמרים של גודריאן (הבן) שהתפרסמו במערכות

* נחל גועש השריון, **מערכות** 71, נובמבר 1951
* הסיור הגרמני, **מערכות** 201, אוגוסט 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 13961561X
* ISNI: 0000 0000 7148 8630
* LCCN: n97122141
* NKC: xx0097258
* VIAF: 70684674
* WorldCat: lccn-n97122141

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשחקן תיאטרון. אם התכוונתם לרב בישיבת חברון, ראו משה פינקל (רב).
**משה פינקל** (ביידיש: **משה פינקעל**; ידוע גם כ**מוריס**, ביידיש: מאָריס; 1850–7 ביוני 1904) היה דמות חשובה בראשית ימיו של תיאטרון יידיש. הוא היה שותף עסקי, בתחילה של אברהם גולדפדן ואחרי כן של זיגמונד מוגולסקו. במשך כמה שנים היה נשוי לפרימדונה אנטה שוורץ. ביחד הם שלטו בתיאטרון יידיש בבוקרשט בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19 ובניו יורק בסוף שנות ה-80 ובשנות ה-90 של אותה מאה. הרפרטואר שלהם התבסס על יצירותיהם של יוסף לטיינר ומשה הורביץ.

אחרי שהתגרש משוורץ שחזרה לאירופה התחתן פינקל, שהיה אז בשנות ה-40 שלו עם אֶמה טומשבסקי בת ה-16, אחותו של אחד מבעלי התפקידים רבי העוצמה בתיאטרון יידיש, בוריס טומשבסקי. נולדו להם שני ילדים אבל יחסיהם עלו על שרטון, ובסופו של דבר עזבה אמה את בעלה והתחילה בהליכי גירושים. התביעה שלה לגט הזכירה דוגמאות של התאכזרות כולל אלימות. היא התחילה ביחסים עם שחקן אחר, דוד לוינסון. באותו זמן השותפות העסקית של פינקל עם יעקב אדלר שניהל איתו יחד את הגרנד ת'יאטר (Grand Theatre) הסתיימה בריב קשה ובמאבק משפטי על שליטה בתיאטרון. המחלוקת יושבה לבסוף לטובתו של אדלר. אמה פינקל והמאהב שלה המשיכו לעבוד אצל אדלר. ב-7 ביוני 1904 כאשר שהו אמה, הילדים ולוינסון בבית נופש בניו ג'רזי הופיע פינקל בפתאומיות וירה באשתו, בלוינסון ובעצמו. הוא נהרג ואשתו נפצעה קשה. לוינסון לא נפגע.

יעקב אדלר כתב עליו שהוא מיעט לדבר וכאשר עשה זאת כולם פחדו ממנו. מה שהוא ציווה נעשה. אדם אחר שחי בתקופתו תיאר אותו כאדם בעל אישיות קשה. 

בנו של פינקל מנישואיו הראשונים, אייבם פינקל, נעשה תסריטאי בהוליווד. בנותיו מאמה, בלה ולוסי פינקל, היו שחקניות בתיאטרון יידיש.

אמה טומשבסקי חייתה משותקת חלקית כמה שנים לאחר האירוע והמשיכה לשחק בתפקידים אותם יכלה לבצע בישיבה. היא נפטרה מסיבוכים במצבה ב-1929 בגיל 46.

לקריאה נוספת
------------

* לעקסיקאן פון יידישן טעאטער, באנד 4.

* Adler, Jacob, *A Life on the Stage: A Memoir*, translated and with commentary by Lulla Rosenfeld, Knopf, New York, 1999, ISBN 0-679-41351-0. Especially p. 86.
* Jones, Faith. "Stage Killing: Solving an Attempted Murder-Suicide." The Forward, Oct. 13, 2006.
* Lawrence, Jerome. *Actor: The Life and Times of Paul Muni.* New York: Putnam, 1974. ISBN 0-39911-341-X

הערות שוליים
------------

1. ↑  Faith Jones, Stage Killing: Solving an Attempted Murder
2. ↑  Jones
3. ↑  Adler, p. 113
"**היום יום חמישי**" הוא שיר ילדים שבוצע בערוץ הופ! בשנת 2016 והפך בישראל ללהיט ויראלי.

רקע
---

היום יום חמישי הוא שיר מתוך סדרת סרטונים שהחלו להיות משודרים בערוץ הופ בשנת 2016. השיר נכתב על ידי רני מגר והולחן עלי ידי אמיר לקנר עבור הערוץ, כחלק מסדרת סרטוני איזה יום היום, שנועדו ללמד פעוטות וילדים את ימי השבוע. במסגרת הסדרה שודר בכל יום סרטון המתאים ליום בשבוע בו הוא שודר, מתוך שבעת ימי השבוע. במסגרת הסרטונים שרה ורוקדת קבוצה של ילדים בפארק, המחזיקים את האותיות בהן נכתבים ימי השבוע. מתוך סדרה זו בלט השיר המיועד ליום חמישי שהפך ללהיט ויראלי שמשותף רבות ברשתות החברתיות כאות שמחה לרגל סיום שבוע העבודה.

לשיר נוצרו גרסאות רבות שהופצו באמצעות האינטרנט והרשתות החברתיות בהן נראות דמויות שונות המרקדות בעליצות לצלילי הביצוע המקורי של השיר. השיר גם זכה לגרסה בתוכנית ארץ נהדרת.

באפריל 2016 רכשה חברת האופנה דלתא את הזכויות לשימוש בשיר עבור מסע הפרסום הקיצי של המותג, בעלות של כ-50 אלף שקל.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "היום יום חמישי" באתר יוטיוב
* "היום יום חמישי" באתר של אקו"ם
* איזה יום היום, באתר ערוץ הופ
* "היום יום חמישי": הטרנד שכבש את האינטרנט מגיע גם למגזר החרדי באתר כיכר השבת, 31 במרץ 2016
* ערוץ 20, כמה עולה השיר "היום יום חמישי"?, באתר ערוץ 7, 24 באפריל 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד נווית זומר ודני ספקטור, יום חמישי הגדול, באתר "ידיעות אחרונות", 20 באפריל 2016
2. ↑  משה בנימין, השיר ששיגע אתכם הופך לקמפיין: דלתא רכשה את הזכויות של "היום יום חמישי", באתר אייס, 20 באפריל 2016
**מתהאוס הצנהאור** (בגרמנית: **Matthäus Hetzenauer**;‏ 23 בדצמבר 1924 – 3 באוקטובר 2004), היה צלף אוסטרי ששירת בוורמאכט בעת מלחמת העולם השנייה. הוא שירת בדיוויזיה ההררית השלישית בחזית המזרחית, ולזכותו נזקפה הריגת 345 חיילי אויב. הצליפה המרוחקת ביותר אותה ביצע, נערכה ממרחק 1,100 מטרים. בעת המלחמה ולאחריה זכה בעיטורים רבים, ביניהם צלב האבירים של צלב הברזל.

שירות צבאי
----------

בחודשים של שנת 1943 התאמן באימונים רגילים וכלליים, אך בחודשים מרץ-יולי 1944 התאמן בירי ובצליפה בשטיריה ולאחר מכן הוצב בדיוויזיה ההררית השלישית של הוורמאכט. כלי הנשק העיקרים שלו היו מאוזר K98 עם כוונת טלסקופית המגדילה פי 6, ורובה Gewehr 43 בעל כוונת המגדילה פי 4. שטח הפעילות שלו כלל את הרי הקרפטים, הונגריה וסלובקיה. 

ב-6 בנובמבר 1944 נפצע קשה בקרב, ועל כן הוענק לו אות הפציעה לאחר שלושה ימים.

גפרייטר (דרגה שהייתה נהוגה בוורמאכט) הצנהאור קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-17 באפריל 1945. מפקד הדיוויזיה שלו המליץ עליו בגין מספר ההריגות הגבוה שלו, השקול כמעט לשתי פלוגות, וכן בגין הפגנת אומץ יוצאת דופן בשדה הקרב תוך כדי סיכון עצמי גבוה. ולטר נהרינג וקצין בכיר נוסף בוורמאכט אישרו את הענקת העיטור.

עם נפילת ברלין וגרמניה הנאצית, הצנהאור נפל בשבי הצבא האדום והיה כלוא במחנה שבויים סובייטי במשך חמש שנים.

לאחר המלחמה חזר הצנהאור להתגורר בבריקסן אים טאלה, שם הוא מת ב-3 באוקטובר 2004.

אותות ועיטורים
--------------

* עיטור צלב הברזל מדרגה שנייה (1 בספטמבר 1944) ומדרגה ראשונה (25 בנובמבר 1944).
* אות הפציעה בשחור (דרגה שלישית, 9 בנובמבר 1944).
* אות הסער של חיל הרגלים בכסף (13 בנובמבר 1944).
* אות הצלפים בזהב (3 בדצמבר 1944, אחד משלושה חיילים בלבד שזכו באות)
* "צלב האבירים" של צלב הברזל (17 באפריל 1945).

ראו גם
------

* איוון סידורנקו
* סימו האוהא
* וסילי קווחנטירזדה

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1081028416
* ISNI: 0000 0004 5611 7654
* LCCN: nb2018015549
* NKC: osa2016936847
* VIAF: 31145304772778610041
* WorldCat: lccn-nb2018015549

 |
**ההצהרה על חירות האינטרנט** (אנגלית: Declaration of Internet Freedom) היא הצהרה להגנת החירויות ברשת האינטרנט שנחתמה על ידי עשרות ארגונים אזרחיים, אנשי אקדמיה, יזמים טכנולוגיים ופעילי רשת ביוני 2012. בין החותמים אמנסטי אינטרנשיונל, קרן החזית האלקטרונית, ארגון "עיתונאים ללא גבולות" וקרן מוזילה.

ההצהרה תומכת בביסוס חמישה עקרונות למדיניות האינטרנט:

> 
> **ביטוי**: אל תצנזרו את האינטרנט.  
> 
> **נגישות**: קדמו נגישות אוניברסלית לרשתות מהירות ובעלות סבירה.  
> 
> **פתיחות**: שמרו על האינטרנט כרשת פתוחה, בה לכל אחד ישנה החירות להתחבר, לתקשר, לכתוב, לקרוא, לצפות, לדבר, להקשיב, ללמוד, ליצור ולחדש.  
> 
> **חדשנות**: הגנו על החירות להמציא וליצור ללא צורך בקבלת רשות. אל תחסמו טכנולוגיות חדשות ואל תענישו ממציאים על פעולות של המשתמשים שלהם.  
> 
> **פרטיות**: הגנו על פרטיות ושמרו על היכולת של כל אחד לשלוט בדרך בה ייעשה שימוש במידע ובהתקנים שלו.
> 
> 
> 
> — ההצהרה על חירות האינטרנט
>

רקע
---

ההצהרה הייתה אחד מצעדי המחאה נגד הצעת חוק SOPA שהוגשה לקונגרס האמריקאי למנוע הפרת זכויות יוצרים ולמניעת פיראטיות ברשת. הצעת החוק נמשכה בסופו של דבר. עד למשיכת הצעת החוק, קואליציה של ארגונים ופעילי זכויות דיגיטליות החלו לעבוד על מה שבסופו של דבר התגבש להצהרה על החירות באינטרנט. הקואליציה כללה ארגונים מגוונים ועל מנת להגיע להסכמה ההצהרה כללה את עקרונות הליבה של החופש באינטרנט. הגרסה הסופית של ההכרזה כוללת רק חמישה עקרונות ו-104 מילים באנגלית. ביטויים כמו "נייטרליות הרשת" ו"רפורמה בתחום הפטנטים" נעדרים מהמסמך. ההצהרה פורסמה ונחתמה ב-2 ביוני 2012 ותורגמה במאמץ משותף של כותבים, בלוגרים ופעילים דיגיטליים החברים בקהילה הבינלאומית Global Voices Online. עד סוף השבוע הראשון של אוגוסט 2012, ההצהרה תורגמה ל-70 שפות על ידי מתנדבים מתרגמים.

ניסוח
-----

ההצהרה כתובה בגוף ראשון יחיד רבים ומתחילה במשפט "*אנו מאמינים שאינטרנט חופשי ופתוח יכול להביא לעולם טוב יותר.*" השאלה העולה היא מי הם "*אנו*"? בשם מי חתמו חותמי ההצהרה? אחד ההסברים לניסוח הוא שההצהרה היא נורמות שצריך לשאוף אליהם ואם הן מופרות הן פוגעות ב"כולנו" ועלינו להתנגד להפרות. הסבר נוסף הוא שההצהרה צריכה להיות "מצפן" לפעילים באינטרנט, לחברות מסחריות ומדינות להתנהלות במרחב הווירטואלי שלא מפסיק להתרחב ולגדול.

ראו גם
------

* הצהרת העצמאות של הסייברספייס

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הצהרה על חירות האינטרנט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נוסח ההצהרה על חירות האינטרנט
2. 1 2  Scola, Nancy. "Defining the 'We' in the Declaration of Internet Freedom". *The Atlantic* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-08-17.
3. ↑  ענבל אורפז, פיראטים תחת מתקפה, באתר TheMarker‏, 27 בדצמבר 2011
4. 1 2  Paula Goes (26 ביולי 2012). "Global: A Marathon to Translate the Declaration of Internet Freedom". *Global Voices Online*. נבדק ב-10 באוגוסט 2012. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  T. C. Sottek, The Declaration of Internet Freedom: how the net’s minutemen plan to protect the future, The Verge, ‏2012-07-02
**והרי החדשות** הייתה מהדורת חדשות יומית ששודרה בערוץ כאן 11 מ-16:30 עד 17:00 בהגשת רינת ספיבק. המהדורה הושקה בתחילה כמהדורה המקדימה לחדשות הערב, המהדורה המרכזית של הערוץ, אך בחודש יולי 2018 בוצעו בה כמה שינויים והיא הועברה לשעה 16:30. ב-10 בינואר 2019 הופסק שידור התוכנית.

היסטוריה
--------

התוכנית הושקה ב-31 בדצמבר 2017 כמהדורה המקדימה של חדשות הערב, והחליפה עם העולם היום את התוכנית שבע אקטואלי. היא שודרה מדי ערב בשעות 19:30 עד 19:58 בכאן 11 בטלוויזיה וברדיו ברשת כאן ב'. את המהדורה הגישה מגישת המהדורה המרכזית גאולה אבן-סער ובימי חמישי החליפה אותה מיכל רבינוביץ'. 

ב-8 ביולי 2018 עברה התוכנית כמה שינויים: שעת השידור הוקדמה ל-16:30, החלה להגיש אותה רינת ספיבק, והמהדורה החדשה מסכמת את כל אירועי היום. במקומה הוארכה התוכנית "העולם היום" עד 19:58, ולפניה שודרה "מהדורת שבע".

ב-10 בינואר 2019 הופסק שידור התוכנית בעקבות שינויים בלוח השידורים ועלייתה לאוויר של התוכנית "קלמן וסג"ל".

מבנה המהדורה
------------

המהדורה נשאה אופי קליל, ובמהלכה דווחו אירועי היום בשיחות וידאו עם כתבי התאגיד וכמו כן שודרו קטעים מכותרות חדשות הערב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המהדורה
**מעברים** היא סדרה תיעודית בת שלושה פרקים ששודרה בכאן 11 בסוף שנת 2019 וסיקרה את מערך המעברים שבחיל המשטרה הצבאית. נכון לספטמבר 2023, הסדרה זכתה כמעט לשני מיליון צפיות באתר יוטיוב.

לאורכה, הסדרה עוקבת אחר מספר טירונים מרקעים שונים במערך המעברים. בתחילה, הסדרה סוקרת את הטירונות של הלוחמים בעיר הבה"דים, ולאחר מכן את השירות במחסומים במהלך חודש הרמדאן.

ארגון מחסום Watch ביקר את הסדרה גם בבחירת המילה "מעברים" (במקום "מחסומים"), וגם בהדרת מתנדבות הארגון מהסדרה. גם אריאל גרייזס מכלכליסט ביקר לטענתו את היעדר "חשיפה של הכיבוש במלוא כיעורו". גם נדב מנוחים מאתר וואלה! ביקר את הסדרה בחוסר האמירה המשמעותית כלשונו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מעברים באתר תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  הנשים בולטות בהיעדרן בסדרה "מעברים", באתר מחסוםווטש
2. ↑  אריאל גרייזס, תרבות חיים: למה הכפילים השתלטו על המסכים?, באתר כלכליסט, 7 בנובמבר 2019
3. ↑  נדב מנוחין‏, "מעברים" באה להרים לצה"ל, ועל הדרך מראה את היומיום המדכא של הכיבוש, באתר וואלה!‏, 30 באוקטובר 2019
באבטחת מידע, **חטיפת דפדפן** (באנגלית: **Browser Hijacking**) היא מצב בו תוכנה לא רצויה משנה את הגדרות דפדפן האינטרנט של המשתמש ללא רצונו. לרוב, תוכנה זו מפנה אותו לעמודים ספציפיים, במטרה להגדיל הכנסות פרסום, או במטרה לגנוב נתונים ולפגוע במכשיר של הקורבן. לרוב, הם מותקנים על ידי המשתמש בחוסר תשומת לב, תחת מעטה הסוואה של תוספים תקינים.

סקירה כללית
-----------

חוטף דפדפנים הוא סוג של תוכנה לא רצויה המשנה את הגדרות דפדפן האינטרנט ללא אישור המשתמש, כדי להפנותו לדפים לא רצויים. חוטף דפדפנים עשוי להחליף את דף הבית, אותו המשתמש הגדיר, או את מנוע החיפוש בדפדפן וכן לגרום לחלונות קופצים רבים שיופיעו בדפדפן. לרוב, התוקפים משתמשים בחטיפת דפדפן כדי לכפות על הגולש להיכנס לאתר מסוים, מה שיגדיל את הכנסות הפרסום של האתר.

כמה מחוטפי הדפדפנים מכילים גם רוגלות. למשל, חלקם מכילים רישום הקשות, או תוכנה לאיסוף מידע כמו פרטי גישה לחשבון הבנק, פרטי דואר אלקטרוני ופרטי רשתות חברתיות. חוטפי דפדפנים יכולים גם לגרום פעמים רבות להורדה אוטומטית של תוכנות זדוניות מהדפדפן למחשב הקורבן ובכך להשתלט על המחשב, לגנוב ממנו נתונים, או לפגוע בו.

תוכניות רבות של חטיפת דפדפנים כלולות בתוספים שונים אותם המשתמש מוריד, ונכללות בשירותים אותן התוסף מספק. אלא שלרוב שירותים אלו מופיעים ללא תיעוד ברור ומוצגים על ידי התוסף בנוסח "עקיף", שמערים על המשתמש וגורם לו שלא להבין לעומק את משמעות שירותים אלו אלא לחשוב שהוא מתקין תוסף בעל תכונה ספציפית. לדוגמה, התוסף יציע למשתמש להוריד שירות נוסף, כחלק מהתוסף, אשר ייעל את חוויות הגלישה שלו. המשתמש בטוח כי השירות אשר הסכים להורדתו ייעל לו את חוויית הגלישה בצורה כלשהי, אלא שבפועל מאחורי המילים "ייעול חוויית הגלישה" מסתתרת חטיפת הדפדפן והצגת דפים ספציפיים למשתמש. תוקפים יכולים לגרום משתמש להוריד חוטף דפדפנים גם בעזרת פישינג ודרכים נוספים.

זיהוי חטיפת דפדפן
-----------------

ניתן לזהות חטיפת דפדפן במידה ואחד מהמקרים הבאים מתממש:

1. עמוד הבית/מנוע החיפוש השתנה ללא ידיעתו ואישורו של המשתמש .
2. תוספים שלא הותקנו על ידי המשתמש התווספו לסרגל הכלים בראש הדפדפן.
3. הדפדפן מתריע פעמים רבות על חלונות קופצים/חלונות קופצים מופיעים פעמים רבות, באתרים בהם אין פרסומות וחלונות קופצים.
4. הדפדפן נטען באיטיות, יותר מהרגיל.

הגנה מפני חטיפת דפדפן
---------------------

על מנת להבטיח בסבירות גבוהה את אי-הידבקות הדפדפן בנוזקות שכאלו, יש להקפיד על הכללים הבאים:

1. לקרוא היטב את תנאי השימוש של כל תוסף שמורידים לדפדפן, ולוודא שזהו תוסף מוכר ונפוץ, שזכה לביקורות חיוביות.
2. בכל פעם שיוצא עדכון חדש לדפדפן, יש לעדכנו באופן מיידי.
3. הימנעות מלחיצה על קישורים חשודים.
4. הימנעות מכניסה לאתרים חשודים.
5. התקנת תוכנת אנטי-וירוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* רויטל סלומון, פלישת חוטף הדפדפנים המעצבן, באתר הארץ, 23 במאי 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  Browser Hijacking: What Is It and How Can You Prevent It?, Pixel Privacy (באנגלית)
2. ↑  What Is Browser Hijacking?, www.kaspersky.com, ‏2019-07-11
3. ↑  What Are Browser Hijackers?, us.norton.com (באנגלית)
4. ↑  What is browser hijacker (browser hijacking)? - Definition from WhatIs.com, SearchSecurity (באנגלית)
**נפת אֲבָּאֲשָׁהּ** (בגאורגית: **აბაშის მუნიციპალიტეტი**; מילולית: אֲבָּאֲשִׁיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה, במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו.

גאוגרפיה
--------

הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת מרטווילי ונפת חוני, ממזרח ודרום-מזרח בנפת סמטרדיה, מדרום ודרום-מערב בנפת לנצ'חותי וממערב וצפון-מערב בנפת סנקי.

הנפה מאוכלסת ב-22,341 תושבים בצפיפות אוכלוסין של כ-69,3 איש לקמ"ר. העיר אבאשה מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. כמו כן ישנן 13 תמי: גַזַאתִי, זַאנַאתִי, קֵתִילַארִי, מַארַאנִי, סַאֵסַאקוֹבוֹ, נוֹרִיוֹ, אוֹנטוֹפּוֹ, פּירווַלִי מַאִיסִי (ה-1 במאי), סַאמִיכַּאוֹ, סוג'ונה, טקווִירִי, כּוֹלוֹבַּאנִי וצקֵמִי.

עד שנת 1917 נכללה הנפה באוייזד סנקי, פלך כותאיסי. בין השנים 1917-1930 באוייזד סנקי ומשנת 1930 נפה נפרדת, כאשר בשנים 1963-1966 נכללה בנפת גגצ'קורי (כיום נפת מרטווילי).

הנפה ממוקמת במישור קולכתי בגובה 20-25 מטר מעל פני הים. שטח הנפה כולל 320.8 קמ"ר מתוכם 210 קמ"ר אדמה חקלאית. 

בשטח הנפה זורמים הנהרות: ריוני, צחניסצקאלי, אבאשה ונוֹרְ'לָה (גאו').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפת אבאשה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נפת אבאשה

הערות שוליים
------------

1. ↑  www.abasha.ge
2. 1 2  תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת.
3. 1 2   אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge

| נפות סמגרלו וסוואנתי עילית |
| --- |
| נפות | נפת אבאשה • נפת זוגדידי • נפת מרטווילי • נפת מסטיה • נפת סנקי • נפת צ'חורוצקו • נפת צאלנג'יחה • נפת חובי | גאורגיה |
| עיר במעמד נפה | פותי |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפוליטיקאי ישראלי. אם התכוונתם לשחיין ישראלי, ראו אברהם מלמד (שחיין).

**אברהם מלמד** (7 באוקטובר 1921 – 12 בדצמבר 2005) היה פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת מטעם המפד"ל.

קורות חיים
----------

מלמד נולד בעיר קובנה שבליטא ולמד בישיבת טלז. בשנות מלחמת העולם השנייה היה פעיל במחתרת הציונית בגטו קובנה, ובתום המלחמה עסק בהעלאת פליטי השואה ארצה. עלה לישראל ב-1948 ושירת בחטיבת הנגב של הפלמ"ח במלחמת העצמאות.

היה ממייסדי המושב השיתופי ניר עציון, שם גם נקבר.

למד משפטים וכלכלה בבית הספר הגבוה למשפט וולכלכלה. הוא היה ממקימי התנועה הדתית הפועל המזרחי. נחשב ליוֹנִי בהשקפותיו המדיניות. יחד עם רפאל בן-נתן, מזכ"ל המפד"ל, בנה ושמר את הקשר בין המפד"ל לתנועת העבודה. היה מראשי סיעת "למפנה" במפד"ל.

כיהן כחבר הכנסת מטעם המפד"ל מהכנסת השביעית ועד העשירית. בכנסת העשירית היה חבר בועדת הכספים, ועדת החוץ והביטחון, ועדת החוקה, חוק ומשפט והוועדה לענייני ביקורת המדינה. בכנסת התשיעית היה חבר בוועדת הכספים ובוועדה לענייני ביקורת המדינה.

בין תפקידיו: המבקר הכללי של ועידת התביעות העולמית, יו"ר מועצת המנהלים של חברת דובק, חבר מועצת יד ושם. בתפקידו הציבורי האחרון היה ממלא-מקום יו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת בר-אילן.

אלמנתו יעל טאוב היא אמנית ילידת צרפת.

אברהם מלמד הוא היוזם הראשון של 10 הצעות חוק פרטיות שנכנסו לספר החוקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אברהם מלמד, באתר הכנסת

* אברהם מלמד, באתר כנסת פתוחה
* אברהם מלמד, באתר הפלמ"ח
* יצחק לאור, ריאיון עם ח"כ אברהם מלמד, עתה, 1, נובמבר 1977
* אבי בטלהיים, אברה'מלה מלמד, מעריב, 13 בינואר 1984, המשך, המשך
* מת הח"כ לשעבר אברהם מלמד, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצעות חוק פרטיות של ח"כ אברהם מלמד, באתר מאגר החקיקה הלאומי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007344003105171
* VIAF: 9269149368818685980009
* WorldCat: viaf-9269149368818685980009

 |
**צבא הרפובליקה האסלאמית של איראן** (בפרסית: ارتش جمهوری اسلامی ایران), ידוע גם בשם "**ארטש**" ("צבא" בפרסית), הוא צבאה הסדיר של איראן ומהווה חלק מהכוחות המזוינים של המדינה. מטרתו היא להגן על שלמותה הטריטוריאלית של המדינה מפני איומים חיצוניים ופנימיים.

הצבא בנוי מארבע זרועות: כוחות היבשה, חיל האוויר, חיל הים, וחיל ההגנה האווירית.

רקע
---

הצבא הוקם ב-1921 ומאז 1979 פועל במקביל לכוחות הצבאיים של משמרות המהפכה. בשנת 2019 עמד תקציב הצבא על 2.4 מיליארד דולר בהשוואה ל-6 מיליארד דולר למשמרות המהפכה, וזאת על אף שהצבא גדול יותר מכוחות משמרות המהפכה. מפקד הצבא מדווח למפקד המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן. טרם המהפכה הצבא היה הכוח הצבאי הבלעדי שפעל מטעם השאה. מנהיגי המהפכה אשר חשדו בנאמנותו של הצבא, הקימו את כוחות משמרות המהפכה כמענה נגדי לצבא. בשנים שלאחר המהפכה החל המשטר בטיהור שורות הצבא ועצר קרוב ל-4,500 אנשי צבא. בעקבות המהפכה, הטיהור, האמברגו שהוטל על המדינה, מחסור בציוד ובחלקי חילוף, איבד הצבא בהערכה כ-40%-60% מכוח האדם שלו באותה תקופה. מאז סובל הצבא מנחיתות תקציבית וטכנולוגית בהשוואה למשמרות המהפכה ועל אף שיתוף הפעולה ביניהם קיים מתח קבוע. על אף שהצבא נחשב לפחות אידאולוגי ממשמרות המהפכה הוא שומר על נאמנות למנהיג העליון.

### סמל הצבא

הסמל כמעט ולא השתנה מאז הקמת הצבא, אולם לאחר המהפכה נוסף לו פסוק מהקוראן. החרבות מייצגות את כוחות היבשה, העוגן את חיל הים, והנשר את חיל האוויר. סמל הצבא הנוכחי קיים משנת 2021, לו נוספו שני טילים, המייצגים את זרוע ההגנה האווירית של הצבא.

כוח אדם
-------

נחתים איראנים באימון תקיפה אמפיבי, 2022.
קורבטה, פריגטה וזוג מטוסי פוקר F27 של חיל הים האיראני, 2016.
כוח האדם של הצבא (ארטש) נכון ל-2019:

| זרוע | כוח אדם |
| --- | --- |
| כוחות היבשה | 350,000 |
| חיל הים | 18,000 |
| חיל האוויר | 37,000 |
| חיל ההגנה האווירית | 15,000 |

מפקדים
------

| תמונה | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  | עלי שהבאזי | 8 באוקטובר 1998 | 1 ביוני 2000 |
|  | מוחמד סלימי | 1 ביוני 2000 | 15 בספטמבר 2005 |
|  | עטאללה סאלחי | 15 בספטמבר 2005 | 21 באפריל 2017 |
|  | עבדולרחים מוסאווי | 21 באפריל 2017 | מכהן |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבא איראן** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד הניו יורק טיימס, מאגר הטילים של איראן הוא מהגדולים בעולם, אך הצבא שלה מיושן, באתר הארץ, 14 באפריל 2024

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Iran Military Power, ‏2019
2. 1 2  שינוי בסמל הצבא האיראני בעקבות הקמת כוח הגנה אווירית, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
**קספרסקי אינטרנט סקיורטי** (נקרא גם: **קספרסקי שירותי אבטחת אינטרנט**, אנגלית: **Kaspersky Internet Security**, ובראשי תיבות: **KIS**) היא חבילת אבטחה לגלישה באינטרנט יחד עם אנטי-וירוס שפותחה על ידי החברה הרוסית מעבדות קספרסקי, ומיועדת עבור מחשבים בעלי מערכת הפעלה מסוג חלונות.

במבחני שנת 2018 של AV-Comparatives קיבלה התוכנה ציונים שנעו בין טוב למעולה.

בעשור השני של המאה ה-21, עם עליית תופעות בינלאומיות של לוחמת רשת, מעבדות קספרסקי הפכו לאחד המקורות המרכזיים לפרסום תחקירים במתקפות רשת רבות, כך שבמקרים רבים קספרסקי הם הגורם שמזהה את המדינה התוקפת. למרות היותם גורם מוביל בתחום לוחמת רשת, חברת קספרסקי עצמה נוצלה בשנת 2014, כאשר גורמי ביון מרוסיה השתמשו באנטי-וירוס של החברה כדי לבצע גנבת מידע רגיש מהסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית.

מאפיינים
--------

התוכנה מכילה את כל המרכיבים שיש בתוכנת אנטי-וירוס: הגנה בזמן אמת, גילוי והסרה של וירוסים, סוסים טרויאנים, תולעת מחשב, רוגלות, תוכנות פרסום, ותוכנות רישום הקשות, ובנוסף על כך איתור והסרה של Rootkit-ים. התוכנה מכילה גם חומת אש משלה, בקרת הורים (Parental control), אנטי-ספאם לדואר האלקטרוני והגנה מפני דיוג (phishing) ונזילת מידע.

לתוכנה ישנה גם "מערכת למניעת זיהום" (Intrusion-prevention system) לאִתּוּר קבצים חשודים ותוכניות מחשב דחוסות חשודות הניתנות להרצה (packers). התוכנה משמשת גם כאמצעי מתקדם לגילוי ופתרון של בעיות צפויות ותוכנות זדוניות. התוכנה מכילה אפשרות לעדכונים אוטומטיים וכלי ליצירת דיסק הצלה.

דרישות מערכת
------------

|  | Windows XP SP2 או יותר | Windows Vista‏ / Windows 7‏ / windows 8 (32/64-ביט) |
| --- | --- | --- |
| מעבד | מעבד במהירות 800 MHz ומעלה | מעבד במהירות 1 GHz ומעלה |
| RAM | 512 MB | 1.5 GB |
| זיכרון פנוי בדיסק הקשיח | 5 GB | 7.5 GB |

DVD-ROM או CD-ROM,אינטרנט ו-Windows Installer

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קספרסקי אינטרנט סקיוריטי
* הניו יורק טיימס, ישראל תפסה בזמן אמת האקרים מרוסיה שריגלו אחר ארה"ב, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ישראל חשפה האקרים רוסים שגנבו מידע מה-NSA", באתר וואלה!‏, 11 באוקטובר 2017
גנרל **הנס צורן** (בגרמנית: **Hans Zorn**;‏ 27 באוקטובר 1891 – 2 באוגוסט 1943) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

צורן נולד ב-27 באוקטובר 1891 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-2 (נסיך הכתר), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף צורן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בקיץ 1931 הועלה צורן לדרגת מיור, וב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 במאי 1938 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-19.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה צורן לראש מטה הקורפוס ה-27, שהיה חלק מפלגת הארמייה A במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת לחם צורן עם הקורפוס ה-27 כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, וב-1 ביולי 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-10 בנובמבר 1940 מונה צורן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-20, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית. ב-27 ביולי 1941 קיבל צורן את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, על הצלחתו בכיבוש הגשר האחרון על נהר הדווינה ליד ויטבסק, ובספטמבר 1941 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו יחד עם הקורפוס הממונע ה-39 תחת פיקוד הארמייה ה-16. ב-15 בינואר 1942 הועלה צורן לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הקורפוס הממונע ה-40, שהיה חלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 במרץ 1942 נשלח צורן לסייע בשחרור הנצורים בכיס דמיאנסק, וב-1 ביוני 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-11 ביוני 1942 מונה צורן למפקד קורפוס הפאנצר ה-46, שהיה חלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרבות באזור רז'ב. בקיץ 1943 לחם צורן עם הקורפוס שבפיקודו במהלך קרב קורסק, וב-2 באוגוסט 1943 נהרג במהלך הפצצה אווירית ליד קרומי. לאחר מותו הוענק לצורן תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס צורן** בוויקישיתוף
* הנס צורן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1321210914

 |
שלט ליד המחסן של איילת השחר תחתיו נבנה הסליק
**סליק המחסן באיילת השחר** היה סליק בנוי, שהוקם בקיבוץ איילת השחר והיה אחד מארבעת הסליקים הארציים שהקים ארגון ההגנה לאחר הקמתו. הסליק נבנה מתחת למחסן התבואות ופתחו הוסתר בשקי חיטה. לאחר קום המדינה הועברה תכולת הסליק לרשויות והוא נסגר. בכוונת הקיבוץ להקים במקום מוזיאון שיספר את תולדות הסליק.

רקע
---

עם תום מלחמת העולם הראשונה החל היישוב בארץ לאגור נשק לא חוקי (קנוי וגנוב) בסליקים ישוביים רבים (חלקם הגדול מאולתר) מתוך הבנה שהשלטון הבריטי לא תמיד ייתן מענה במקרים של סיכון ביטחוני. מגמה זו התחזקה ב-1925 כשארגון ההגנה הוקם והחל לבנות סליקים מרכזיים ברחבי הארץ. בשלב ראשון הוביל שאול אביגור בניית 4 סליקים מרכזיים כשאחד מהם נבחר להיבנות בקיבוץ איילת השחר. שאר שלושת הסליקים המרכזיים נבנו בגבעתיים (סליק אלדמע), בקבוצת גבע ובקבוצת כנרת.

ההיסטוריה של הסליק
------------------

בבניית הסליק היו מעורבים מספר מצומצם של בעלי סוד בקיבוץ. המקום שנבחר לבניית הסליק היה מחסן תבואות שנבנה ב-1924 ושימש לאחסון תבואה וכן להכנת תערובות עבור הרפת והאורווה. המחסן כלל 4 חדרים. בניית הסליק נעשתה במהלך המרד הערבי הגדול (1936-1939). חפירת פיר הירידה נעשתה דרך רצפת הבטון ובסופו של תהליך נבנה סליק בגודל של 3 מטר על 3 מטר. כדי להסוות את הפתח הוערמו עליו שקי חיטה. לאחר כ-3 שנים נבנה לסליק פתח נוסף לחדר אחר במבנה המחסן. פתח זה הוכן כדי להגביר את בטיחות השימוש בסליק. מאחר שהחדר אליו הגיע הפתח הנוסף היה נמוך נבנה הפתח בקיר החדר ולא ברצפתו ולכן היה צורך לטייח את הפתח לאחר כל שימוש.

לאחר סיום בנייתו מונה חבר הקיבוץ יעקב שגב לשמש כמחסנאי של הסליק. בסליק, ששימש כסליק המרכזי של הגליל העליון, אוחסן נשק של הקיבוץ אך גם נשק שהועבר לארגון "ההגנה" מסוריה ולבנון ונשלח ליישובים אחרי בארץ.

ב-1 ביולי 1946, מייד לאחר השבת השחורה החלו הבריטים לחפש סליקים באיילת השחר. על אף המאמצים לא נמצא אף אחד מהסליקים של הקיבוץ.

לאחר קום המדינה
---------------

לאחר תום מלחמת העצמאות נפתח הסליק לעיני כל ותכולתו נמסרה לרשויות המדינה. מאז הסליק עומד ריק כשמטרת הקיבוץ להשיג תקציב על מנת להפוך את המקום למוזיאון לתולדות הסליק והגנת הקיבוץ ולהציג בו, בין השאר, גם כלי נשק מאותה תקופה.

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר רפי קיטרון, **ארץ ישראל הנסתרת**, הוצאת אריאל, 2010, עמוד 98

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סליק המחסן באיילת השחר** בוויקישיתוף
* סיפור הסליקים באיילת-השחר - תקופת המנדט הבריטי (1995), סרטון באתר יוטיוב, 24 באוגוסט 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  נכון ל-2020 משמש חדר זה כאיטליז
2. ↑  בנוסף לסליק תחת המחסן היו עוד מספר סליקים בקיבוץ
3. ↑  זהר בר-נץ, "השבת השחורה" באיילת השחר, באתר קיבוץ "איילת השחר"

| סליקים בארץ ישראל |
| --- |
| כללי | סליק • פורטל:אתרי מורשת בישראל/סליקים | סליק "השומר" בקיבוץ כפר גלעדיסליק "השומר" בקיבוץ כפר גלעדי |
| אתרי סליקים | 

|  |  |
| --- | --- |
| צפון הארץ | הסליק במזרע • הסליק במרחביה • סליק אבידוב בנהלל • הסליק בעין השופט • הסליק ברמת יוחנן • הסליק בטירת צבי • הסליק בעין המפרץ • הסליק בגבת (תחנת שרה) • הסליקים בבית הספר תל-חי בחיפה • סליק המחסן באיילת השחר • סליק "השומר" בכפר גלעדי • סליק "ההגנה" בכפר גלעדי • הסליק ביגור |
| מרכז הארץ | סליק אלדמע (גבעתיים) • סליק ועדי (גבעתיים) • הסליק במשמר השרון • סליק בית החמרה בנען • הסליק ברשפון |

 |
| אירועים | השבת השחורה |
| אישים | משה אגוזי • יקותיאל שבח • צבי בן-יעקב |
גנרל **רודולף פון רומן** (בגרמנית: **Rudolf von Roman**;‏ 19 בנובמבר 1893 – 18 בפברואר 1970) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון רומן נולד ב-19 בנובמבר 1893 בביירוית, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-6 (הנסיך פרדיננדו פיו, דוכס קלבריה), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, ואף נפצע כמה פעמים במהלך הקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בכסף, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון רומן לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה פון רומן לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1939 הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה מונה פון רומן למפקד רגימנט הארטילריה ה-10, ולחם עמו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהדיוויזיה ה-10 במסגרת הקורפוס ה-13. ב-17 בנובמבר 1939 מונה פון רומן למפקד רגימנט הארטילריה ה-17, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-17 במסגרת הקורפוס ה-13. ב-15 בנובמבר 1940 מונה פון רומן למפקד אגד הארטילריה ה-3, ופיקד עליו במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-3 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. ב-1 בספטמבר 1941 הועלה פון רומן לדרגת גנרל מיור, וב-24 בנובמבר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-35, שהייתה חלק מהקורפוס ה-5 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. ב-14 בפברואר 1942 מונה פון רומן למפקד הקורפוס ה-55, שהיה חלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-19 בפברואר 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 במרץ 1942 מונה פון רומן למפקד הקורפוס ה-20, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן חלק מארמיית הפאנצר השלישית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-1 באוקטובר 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה פון רומן לדרגת גנרל חיל התותחנים, ובקיץ 1943 לחם עם הקורפוס שבפיקודו במהלך קרב קורסק כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-28 באוקטובר 1943 קיבל פון רומן על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-16 באפריל 1945 מונה למפקד הקורפוס ה-64 שהיה חלק מהארמייה ה-19 במסגרת קבוצת ארמיות G, ופיקד עליו עד סוף המלחמה, ואז נכנע לכוחות האמריקניים.

### לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר פון רומן מהשבי. לאחר שחרורו התגורר פון רומן בעיר שרנאו, עד למותו ב-18 בפברואר 1970, והוא בן 76 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף פון רומן** בוויקישיתוף
* רודולף פון רומן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**הרמן פרייס** (בגרמנית: **Hermann Priess**,‏ 27 במאי 1901 – 2 בפברואר 1985), היה פושע מלחמה, קצין בכיר בוואפן אס אס בדרגת גרופנפיהרר אשר פיקד בין היתר על דיוויזיית האס אס ה-3, ועל קורפוס הפאנצר אס אס הראשון במהלך הקרב על הבליטה שם בצעו חייליו פשעי מלחמה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

הרמן פרייס נולד ב-24 במאי 1901 במארניץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1919 הצטרף לצבא הגרמני הקיסרי, ולאחר מכן הצטרף לפרייקור, וחזר והתגייס לרייכסווהר. בשנת 1934 הצטרף פרייס למפלגה הנאצית והצטרף לאס אס, והתקדם בסולם הפיקוד.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה פיקד פרייס על רגימנט ארטילריה בדיוויזיית האס אס ה-3, וב-6 בינואר 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב.

ב-26 בפברואר 1943 מונה פרייס למפקד דיוויזיית האס אס ה-3, ופיקד עליה במהלך קרב חרקוב השלישי ובקרב קורסק. ב-28 באפריל 1943 קיבל פרייס על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-9 בספטמבר 1943 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-24 באפריל 1944 קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-7 באוגוסט 1944 מונה פרייס למפקד קורפוס האס אס ה-13, שהיה חלק מהארמייה הראשונה, ולחם עמו בקרב מץ. ב-30 באוקטובר 1944 מונה למפקד קורפוס הפאנצר אס אס ה-1, ובדצמבר 1944 לחם עמו בקרב על הבליטה כחלק מארמיית הפאנצר השישית.

בפברואר 1945, הועבר הקורפוס להונגריה במטרה להשתתף במתקפת אגם בלטון שנועדה לשחרר את בודפשט ושדות הנפט ההונגריים. ההתקפה הושקה ב-6 במרץ 1945, בתנאים נוראיים נגד התנגדות סובייטית עזה, הקורפוס הצליח להתקדם רק כמה קילומטרים. לאחר כישלון המתקפה, הקורפוס היה מעורב בקרבות הגנה שונים לצד יחידות פאנצר אס אס נוספות וביצע נסיגה לכיוון וינה. לאחר שהסובייטים כבשו את העיר, הקורפוס התפרק, ואנשיו החלו נמלטים בהמוניהם מאימת הסובייטים בניסיון להיכנע לאמריקנים.

### אחרי מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה נשפט פרייס על חלקו בטבח מלמדי, ונידון ל-20 שנות מאסר, אולם בשנת 1954 שוחרר מהכלא. לאחר שחרורו התגורר פרייס בעיר ארנסבורג, עד למותו ב-2 בפברואר 1985, והוא בן 84 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמן פרייס** בוויקישיתוף
* הרמן פרייס באתר lexikon-der-wehrmacht
**שלדג האמזונאס** (שם מדעי: *Chloroceryle amazona*) הוא מין של שלדג החי בטבע ביערות הגשם של האמזונאס ובנהרות סביבם ומוצא בהם את מזונו. הוא נפוץ גם צפונה משם עד מקסיקו ודרומה עד ארגנטינה. הוא קרוב משפחה רחוק של הפרפור הנפוץ בישראל.

אורכו של השלדג 29–30 ס"מ ומשקלו עד 110 גרם. הוא בעל נוצות ירוקות ומקור ארוך כיאה לשלדגים וכן ציצה על ראשו הירוק. החזה לעומת זאת צבוע בכתום בהיר. הבטן והצוואר לבנים והמקור הארוך שחור. לשלדג ראייה מצוינת המסוגלת למקם דברים מתחת למים בדיוק מרשים. הוא מזכיר מאוד את קרוב משפחתו הקטן יותר שלדג ירוק (Chloroceryle americana), אך כבד ממנו בהרבה. בנוסף לשלדג הירוק סימנים לבנים על כנפיו, החסרים אצל שלדג האמזונאס. 

הוא מתמקם על ענפים הסמוכים לנהר וצופה על סביבתו. טרפו הוא בעיקר דגים, חרקי מים או דו-חיים החיים מתחת לפני המים, לעיתים בעומק של כמה מטרים. כשהשלדג מזהה טרף, הוא ממריא, צובר גובה, צולל כברק ושולה את הטרף שעשוי להיות בעומק מטר מתחת לפני המים. הוא עף איתו אל הענף הקרוב והורגו בחבטות כנגד העץ או בולע אותו כמות שהוא.

הזכרים צבעוניים מהנקבות והציצה שלהם משמשת לחיזורים. כמו כן הם בעלי קול חזק ומרשים והם משמיעים אותו מהענפים הגבוהים ביער הגשם. הנקבות בוחרות לקינון חפירים בגדת הנהר שהזוג מעמיק עד עומק של 10 מטר. שם מוטלות 3–4 ביצים. הגוזלים הבוקעים נראים דומים מאוד להוריהם.

השלדג יוצא לציד לבד בדרך כלל אך הוא אינו טריטוריאלי ואם המקום מכיל מספיק דגים הוא מקבל נוכחות של שלדגים אחרים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלדג האמזונאס** בוויקישיתוף
* שלדג האמזונאס, באתר ITIS (באנגלית)
* שלדג האמזונאס, באתר NCBI (באנגלית)
* שלדג האמזונאס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* שלדג האמזונאס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* שלדג האמזונאס, באתר GBIF (באנגלית)
* שלדג האמזונאס באתר beautyofbirds (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלדג האמזונאס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**בנימין** (**בני**) **טמקין** (נולד ב-7 במרץ 1945) הוא פרופסור למדע המדינה, חבר הכנסת בכנסת ה-13.

ביוגרפיה
--------

טמקין נולד במונטריי שבמקסיקו ועלה ארצה בשנת 1971. הוסמך לתואר שני במדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ולדוקטור באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. לאחר עלייתו ארצה שירת תקופה קצרה בצה"ל.

פעילותו הפוליטית בישראל החלה בקבוצת השמאל הסטודנטיאלית שפעלה באוניברסיטה העברית. מאוחר יותר היה פעיל במוקד ושל"י. פעילותו המפלגתית ברצ החלה בשנת 1983 שעה ששל"י חברה לרצ-התנועה לזכויות האזרח ולשלום. בשנת 1985 נבחר ליו"ר מועצת המפלגה ובשנת 1989 נבחר למזכ"ל רצ. בתפקיד זה החזיק עד בחירתו לכנסת השלוש עשרה, בה כיהן בשנים 1992–1996. כחבר הכנסת טמקין היה יו"ר ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא אלימות בקרב בני נוער ויו"ר ועדת המשנה לנוער במצוקה, מלבד חברותו בוועדת העבודה והרווחה וועדת הפנים ואיכות הסביבה.

בתום כהונתו בכנסת היה למנכ"ל משותף של מפלגת מרצ ואחד מחברי הסיעה. לאחר שב-1999 לא הצליח להיבחר לכנסת, חזר טמקין לעיסוקיו באקדמיה ובשנת 2000 שב לחיות במקסיקו ושימש יועץ אסטרטגי לאוניברסיטת סידה. עקב כך טמקין סירב בשנת 2002 לתפוס את מקומו של אמנון רובינשטיין בכנסת ובמקומו הושבע עוזי אבן. בשנת 2003 הצטרף לסגל המכון הדרום-אמריקאי למדעי החברה (FLACSO) בדרג פרופסור.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* בנימין טמקין, באתר הכנסת

* בנימין טמקין, באתר כנסת פתוחה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007401319005171
* VIAF: 2936153239460829450000
* WorldCat: viaf-2936153239460829450000

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעוגייה ממולאת. אם התכוונתם לסדרה בשם זה, ראו מעמול (סדרה).

**מַעֲמוּל** (בערבית : **معمول**, שפירושו "עשוי") הן עוגיות מבצק פריך הממולאות בתמרים, אגוזים, פיסטוקים, שקדים או תאנים. הן פופולריות בעיקר במטבח הלבנטיני, במדינות המפרץ ובצפון אפריקה. הן עשויות להיות בצורת כדורים או כיפות שטוחות. חלקן מעוטרות ביד או באמצעות תבניות עץ או סיליקון שבעזרתן לוחצים את בצק המעמול וכך נוצרת דוגמה מחורצת. לעיתים במקום כדורים מרדדים את בצק המעמול לעלה דק, מורחים מילוי ומגלגלים לרולדה, מסמנים חריצים וחותכים את המעמול ליחידות בודדות לאחר אפייתו.

על אף שנוהגים להכינן בכל ימות השנה, הן משמשות בעיקר בחגים דתיים. מוסלמים נוהגים לאכול אותן בלילה במהלך חודש הרמדאן וגם בחגים הגדולים עיד אל פיטר וחג הקורבן, נוצרים דוברי ערבית אוכלים אותן בימים לפני התענית, בחג הפסחא ובחג ההתגלות כשהן ספוגות בשמן, ובקהילות יהודיות הן נאכלות בחג הפורים כשהן ממולאות בתמרים ואגוזים, וכן בראש השנה ובחנוכה.

הגרסה היהודית נבדלת מהגרסאות האחרות בכך שהבצק עשוי רק מקמח לבן ואין בו סולת. קיימות גרסאות בהן הכדורים מגולגלים לעוגיות מוארכות, ובחלק מהמתכונים נוהגים להוסיף לבצק מי ורדים או מי זהר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מעמול** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מעמול** |

* Sarah Melamed, Ma’amouls-A Cross Cultural Cookie, September 23, 2010
* Maamoul: A sweet celebration for Christians and Muslims - מאתר ה-BBC
**המרדימנים** (בהולנדית: **De verdovers**) הוא הרומן החמישי של הסופרת ההולנדית אנה אנקוויסט, אשר יצא לאור בשנת 2011 ותורגם לעברית במרץ 2021 על ידי רן הכהן לספריה החדשה. 

זירת התרחשות העלילה במותחן הפסיכולוגי הזה היא מחלקת ההרדמה של בית־חולים המתוארת ברזולוציה הכוללת תיאורים של פרוצדורות רפואיות. לצורך התחקיר המקיף לספר נכחה אנקוויסט במשך כמה חודשים במחלקת ההרדמה של בית החולים VUmc‏ (אנ') באמסטרדם.

תקציר העלילה
------------

הדמויות הראשיות ברומן זה הם אח ואחות ובעלי מקצועות מנוגדים: הפסיכואנליטיקאי דְרִיק דה־יוֹנג ואחותו, סוזן, רופאה מרדימה. הפרקים בספר מקדמים את העלילה לסירוגין כל פעם מהפרספקטיבה של אחד משניהם. לשניהם יש לא מעט קשיים להתמודד. אמם נהרגה בתאונה כשסוזן הייתה תינוקת ודריק פעוט בן 4. אביהם, הנדריק, כעת דייר בבית אבות, הפקיד את גידול ילדיו בידי אחותו התאומה ליידה, שהפסיקה קריירה כאחות בבית חולים כדי לטפל באחיין והאחיינית שלה.
דְרִיק דה־יוֹנג חוזר לקבל מטופלים בתום הפסקה ארוכה: אשתו המתינה למותה כמה חודשים בביתם. אחותו סוזן, הנשואה לעמיתו למקצוע והחבר הטוב ביותר שלו, פטר, באה כל הימים ללוות את אשתו במסעה האחרון, וגם כעת אוחזת סוזן במושכות, והוא נעשה תלוי בה. ניכור גדול שורר בין סוזן לבתה רוֹז בת ה־19, האדם הקרוב ביותר לדְריק מכל המשפחה שאף היא דמות חשובה בעלילה.

הטיפול במטופל הראשון שלו, אָלַרְד סְכוּרמן – במסגרת טיפול-לימודי של מתמחים בבית־החולים הפסיכיאטרי – מקרטע, אך דווקא כשנדמה שהמטופל מתחיל להיות שבע-רצון הופכים יחסי השניים לפקעת סבוכה: סכוּרמן משתף את המטפל שלו בפרטים שהיה מעדיף לא לדעת, פרטים הנוגעים לבני משפחתו-שלו. הצטלבות הקשרים המקצועיים והאישיים נעשית בלתי-אפשרית.

תחקיר
-----

באביב 2010 נשאלה אנה אנקוויסט אם ברצונה להשתתף בפרויקט "סופר במחלקה" של ה- VUmc‏ (אנ'). היא הורשתה לעשות מחקר עבור ספר במחלקה על פי בחירתה. 

> 
> בחרתי בהרדמה ללא היסוס. במקצוע שלי, הפסיכואנליזה, אנו מניחים שברוב המקרים מועיל למטופל להרגיש את המתרחש בו.
> 
> 
> 
>

שם הספר
-------

כל הדמויות המרכזיות הן "מרדימנים" שהיא מילה שאנה אנקוויסט המציאה. אנקוויסט מציבה משני צדי המתרס – הפסיכולוגים מול הרופאים המרדימים – שינה עמוקה (הרדמה) מול תודעה עמוקה (פסיכואנליזה). בספר "ניצבים" רבים עוברים את הניתוח שלהם ללא כאב אבל יש רק דמות אחת שנכנסת לניתוח: אָלַרְד סְכוּרמן. והניתוח הזה אף הוא מתואר בפירוט. הרדמה על פי אנקוויסט פירושה עבודת צוות וביצוע פעולות בלחץ בזמן מוגבל מאוד וניתוח פירושו הרבה מפגשים אישיים שנפרשים על פני שנים, ללא לחץ זמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* עופרה עופר אורן, "המרדימנים": ספר מעורר מחשבות ומושך לקריאה, בבלוג "סופרת ספרים", 21 באפריל 2022
* אורית נוימאיר פוטשניק, מלחמתה של אנקוויסט בהרדמה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 21/10/21
**הסנאט הצ'כי** (בצ'כית: **Senát Parlamentu České republiky**) הבית העליון בפרלמנט הצ'כי אשר יושב בבירת המדינה- פראג. הוא מכיל 81 נציגים נבחרים, והמפלגה הגדולה ביותר בו היא המפלגה הדמוקרטית האזרחית שמונה מטעמה 23 נציגים.

שיטת הבחירות דומה לזו הנהוגה בסנאט של ארצות הברית - הנציגים נבחרים לשש שנים, ובכל שנתיים שליש מהם נבחרים מחדש. הבחירות מתקיימות במחוזות בחירה כאשר כל מחוז שולח נציג. נציג זה נבחר ברוב מוחלט (50%+1). במקרה שאף אחד מהמועמדים אינו משיג רוב שכזה, מתקיים סבוב שני עם שני המועמדים המובילים מהסיבוב הראשון.

הנשיא של הסנאט הוא אחד התפקידים הייצוגיים ביותר במדינה.

הסנאט יכול לעכב הצעת חוק אחרי שאושרה על ידי בית הנבחרים אך בית הנבחרים יכול לעקוף את הסנאט על ידי רוב מוחלט (כלומר ברוב של 101 חברי בית הנבחרים). בהצבעה חוזרת. בית הנבחרים לא יכול לעשות זאת כשמדובר באמנות בינלאומיות, בחוק בחירות או בחוק יסודי („חוקתי").

הסנאט מחליט על מינוי שופטי בית המשפט החוקתי שמוצעים על ידי נשיא המדינה ויכול להציע חוקים חדשים. עם זאת, הסנאט לא יכול להצביע על תקציב המדינה ועל אמון בממשלה, בניגוד לבית הנבחרים.

ראו גם
------

* הפרלמנט הצ'כי
* בית הנבחרים הצ'כי
* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסנאט של צ'כיה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
*
**גזוז** הוא אלבום הבכורה של להקת גזוז. עם שני יוצאי להקת כוורת, דני סנדרסון וגידי גוב, האלבום נשמע כהמשך ישיר של הקו המוזיקלי של הלהקה. את כל שירי האלבום כתב, הלחין ועיבד סנדרסון, ורובם הפכו ללהיטים גדולים. האלבום היה להצלחה גדולה, ונמכר ביותר מ-70,000 עותקים. אף על פי שמעולם לא יצא על גבי דיסק, כל שירי האלבום מופיעים באוסף של הלהקה 20 הלהיטים, שיצא בשנת 1990.

הצלחה במצעדים
-------------

באוקטובר 1978 יצא הסינגל "תשע בכיכר", שבשיאו הגיע למקום השלישי במצעד השבועי של רשת ג' ולמקום ה-12 במצעד הפזמונים התשל"ט (1979) של התחנה. שלושה חודשים לאחר מכן יצא "היא לא תדע" שהגיע בשיאו למקום ה-8 במצעדים השבועיים ברשת ג'. אחריו יצא "אמא ודני" שהגיע גם הוא בשיאו למקום ה-8 במצעדים השבועיים ברשת ג'. הסינגל האחרון שיצא היה "לכבוד הקיץ" שצעד בראש המצעד של רשת ג' במשך שבועיים ולאחר מכן הגיע למקום ה-23 במצעד הפזמונים התשל"ט של התחנה. בעקבות הצלחת האלבום, נבחרה גזוז ללהקת השנה של המצעד.

רשימת רצועות
------------

1. תשע בכיכר
2. היא לא תדע
3. לכבוד הקיץ
4. גוביינא
5. תקלה מהתחלה
6. אמא ודני
7. ציפי פרימו
8. שיר עבודה
9. תה עושה סחרחורת
10. קפה בתחתית
11. חללית

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום גזוז באתר MusicBrainz
* יואב קוטנר, תקליטים חדשים: להקת גזוז (הד ארצי), מעריב, 17 במאי 1979
* האלבום באתר במומה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: e6cbc040-c81b-40ba-a3e3-fd0f424e3c44

 |
תבנית {{אישיות}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**יוהאן מרטין זכריאס דאזה** (בגרמנית: **Johann Martin Zacharias Dase**; ‏23 ביוני 1824 – 11 בספטמבר 1861) היה גאון חישוב גרמני.

הוא החל את לימודיו בבתי ספר בהמבורג בגיל צעיר למדי, אך סיפר כי הייתה לכך השפעה מעטה ביותר עליו. בילדותו הרבה לשחק באבני דומינו והציע שעיסוק זה הוא שפיתח את יכולות החישוב שלו. דאזה היה חולה אפילפסיה מגיל צעיר ולאורך כל חייו.

בגיל 15 יצא ל"סבב הופעות" ברחבי גרמניה, אוסטריה ואנגליה. בין יכולותיו הגדולות ביותר, הוא הצליח לחשב את המכפלה של 79,532,853 ב-93,758,479 בתוך 54 שניות. הוא כפל שני מספרים בני 20 ספרות כל אחד בשש דקות, ושני מספרים בני 40 ספרות ב-40 דקות. הוא אף ביצע מכפלה של שני מספרים בני 100 ספרות, חישוב שארך 8 שעות ו-45 דקות. קרל פרידריך גאוס העיר שאדם המכיר את לוח הכפל היה יכול לבצע חישוב זה במחצית מהזמן באמצעות עפרון ונייר בלבד.

הוא לא הרוויח הרבה מהופעותיו בציבור ולכן פנה לחפש עיסוקים אחרים. בשנת 1844 החל לעבוד עבור חברת הרכבות של וינה, אך לא הצליח לשמור על מקום עבודה זה במשך זמן רב.

באותה השנה הוא חישב את המספר פאי לרמת דיוק של 200 מקומות אחרי הנקודה העשרונית, חישוב שארך כחודשיים, נחשב להישג שיא בזמנו והתבסס על המשוואה:

{\displaystyle {\frac {\pi }{4}}=\arctan {\frac {1}{2}}+\arctan {\frac {1}{5}}+\arctan {\frac {1}{8}}}

הוא כתב ספר של לוח לוגריתמים בן 7 ספרות, ופירט פירוק לגורמים של מספרים מ-7,000,000 עד 10,000,000.

לדאזה היה ידע מועט ביותר בנוגע לתאוריות מתמטיות. המתמטיקאי יוליוס פטרסן ניסה ללמדו מספר משפטים של אוקלידס, אך הוא פרש מתפקידו לאחר שהבין שלא יצלח במשימתו. למרות זאת, גאוס הציע שהאקדמיה למדעים של המבורג תאפשר לדאזה לחקור וללמוד מתמטיקה על בסיס יומיומי, אך זמן קצר לאחר מכן דאזה נפטר.

הספר 'גדל, אשר, באך' מאת דאגלס הופשטטר מכיל תיאור על יכולות החישוב של דאזה: "...היה לו גם חוש מסתורי לכמויות. כלומר, הוא היה יכול פשוט 'לומר', מבלי לספור, כמות כבשים בעדר למשל, או את מספר המילים במשפט וכדומה עד לסדר גודל של כ-30 פרטים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צכריאס דאזה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
מעיל ספורט
**מעיל ספורט** הוא מקטורן דמוי חליפה. הוא פחות רשמי מהבלייזר, ונבדל ממנו בכך שיכולים להיות לו דפוסים יצירתיים. הוא נועד להילבש לבד ללא מכנסיים תואמים, ומשמש באופן מסורתי לתחרויות ספורט. במקור, נועדו מעילי הספורט להילבש לאירועי ספורט תחת כיפת השמיים, אבל עברו עם הזמן גם לאירועים רשמיים יותר, ואפילו לתלבושות בתי ספר.

סוגים
-----

מקטורן ירי הוא סוג שנלבש כפי שמו במקור לציד הוא מיוצר בדרך כלל עם טלאי עור על הכתף, להגנה מקת הרובה. ובדרך כלל גם עם טלאים תואמים על המרפקים.

חליפה עם כיס הנתפר מחוץ לגוף החליפה.
מקטורן פריצה הוא מקטורן ספורטיבי לרכיבה על סוסים, ובדרך כלל עשוי מאריג טוויד עם שלושה כפתורים ופתח אוורור אחד באמצע.
בלייזר דומה למעיל ספורט ועשוי מבד בצבע אחיד, שני צבעים בעלי ניגודיות גבוהה או דפוס שמרני (כמו פסים). לבלייזרים יש גם בדרך כלל כפתורי מתכת בגלל מקורם בצי הבריטי, ובספורט השייט. לבלייזרים יש הרבה פעמים כיסים הנתפרים מחוץ לגוף החליפה.

בד
--

מעילי ספורט מיוצרים ממגוון של בדים כמו:צמר, טוויד, פשתן, קטיפת תלמים וכותנה. הסוג הקלאסי מיוצר מצמר, לרוב מאריג טוויד. באירלנד הסוג "טוויד דונגל" פופולרי למדי.

ראו גם
------

* בלייזר
* חליפה
* ז'קט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעיל ספורט** בוויקישיתוף
* איך לקנות בלייזר וההבדלים בין בלייזר מעיל ספורט ומקטורן חליפה.
* ההבדלים בין בלייזר מעיל ספורט וחליפה.
* 5 יתרונות של מעילי ספורט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Suit Jackets, Sport Coats, And Blazers: What's The Difference?, ‏2020-02-02 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  The Traditional Shooting Jacket, www.michaelandrews.com (באנגלית)
3. ↑  How to Buy a Blazer the Right Way, Esquire, ‏2015-03-18 (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7555932-8

 |