recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שכבת הספינוסום** (או **שכבת השדרה/שכבת תאי העיקצוץ**) (בלטינית: **Stratum spinosum**) היא שכבה של האפידרמיס שנמצאת בין שכבת גרנולוסום לבין שכבת תאי הבסיס. שכבה זו מורכבת מקרטינוציטים פוליהדרלים. אלה מצטרפים לדסמוזומים. המראה הקוצני (בלטינית: spinosum) שלהם נובע מהתכווצות המיקרופילמנטים בין הדסמוזומים המתרחשת כאשר צובעים אותם בצביעת המטוקסילין-אאוזין. הקרטיניזציה מתחילה בשכבת הספינוסום, אם כי הקרטינוציטים בפועל מתחילים בשכבת תאי הבסיס. יש להם גרעינים גדולים מוכתמים חיוורים שכן הם פעילים בסינתזה של חלבונים פיברילרים, הידועים כציטוקרטין, אשר מצטברים בתוך התאים המתקבצים יחד ויוצרים טונופיברילים (מבני חלבון ציטופלזמיים ברקמות אפיתל. הטונופיברילים ממשיכים ליצור את הדסמוזומים, המאפשרים ליצור קשרים חזקים בין קרטינוציטים סמוכים. שכבת הספינוסום מכילה גם תאי לאנגרהנס, המתפקדים כמקרופאג על ידי בליעת חיידקים, חלקיקים זרים ותאים פגומים המתרחשים בשכבה זו.

משמעות קלינית
-------------

היפרפלזיה דיפוזית של שכבת ספינוסום מכונה אפידרמיס.

תמונות נוספות
-------------

* אפידרמיס ודרמיס של עור האדםאפידרמיס ודרמיס של עור האדם
* קטע של האפידרמיסקטע של האפידרמיס

ראו גם
------

תאי שדרה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rook, Arthur; Burns, Tony (2004). *Rook's textbook of dermatology*. Blackwell Science. pp. 3.7–3.8. ISBN 978-0-632-06429-8. OCLC 55097298.
2. ↑  James, William D; Berger, Timothy G; Elston, Dirk M; Odom, Richard B (2006). *Andrews' diseases of the skin: clinical dermatology*. Saunders Elsevier. p. 2. ISBN 978-0-7216-2921-6. OCLC 62736861.
3. ↑  Marks, James G; Lookingbill, Donald P (2006). *Lookingbill and Marks' principles of dermatology*. Saunders Elsevier. p. 6. ISBN 978-1-4160-3185-7. OCLC 70829704.
4. ↑  Di Meglio, Paola; Conrad, Curdin (2016). "Psoriasis, Cutaneous Lupus Erithematosus and Immunobiology of the Skin". *Encyclopedia of Immunobiology*. pp. 192–203. doi:10.1016/b978-0-12-374279-7.15008-8. ISBN 978-0-08-092152-5.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ח'אלד עאשור עלי אל-בַּטְשׁ** ובקיצור: **ח'אלד אל-בַּטְשׁ** (בערבית: **خالد البطش**; נולד ב-1961) הוא פוליטיקאי פלסטיני שנחשב לאחד מסמלי ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני וממנהיגיו. הוא היה כלוא בבתי כלא במצרים, בישראל וברשות הפלסטינית.

ביוגרפיה
--------

אל-בטש נולד בשנת 1961 בג'באליה. הוא גדל במשפחה חקלאית עזתית ותיקה. הוא למד בבתי הספר בג'באליה, וב-1980 עבר למצרים ולמד לתואר ראשון בכלכלה, באוניברסיטה הערבית של ביירות. ב-1986 קיבל תואר ולאחר יותר משני עשורים רכש תואר דוקטור מ"האוניברסיטה האמריקאית העולמית", מוסד לא מוכר שהוגדר כבית חרושת לתארים.

תפקיד
-----

אל-בטש החל את דרכו הפוליטית במהלך לימודיו האוניברסיטאיים במצרים, שם הצטרף לתנועת הג'יהאד האסלאמי, ושלטונות מצרים עצרו אותו בשנת 1986 על רקע פעילותו בתנועה.[דרוש מקור]

אל-בטש עבר לתחומי הרשות הפלסטינית, ולאחר מספר חודשים בסוף 1987 השתתף באינתיפאדה הראשונה, ונכלא בישראל מספר פעמים.[דרוש מקור]

אל-בטש הקים וניהל את "מרכז איליאא לעיתונאות", השתתף בהקמת מספר מוסדות אזרחיים וייצג את תנועת הג'יהאד האסלאמי ב"וועדת המעקב לכוחות הלאומיים והאסלאמיים" במשך שמונה שנים.[דרוש מקור]

היה חבר בוועדת ההתנגדות להתנחלויות ובוועדת מזכירות הכוחות הלאומיים והאסלאמיים בשנים 1997–2000, וייצג את תנועתו בכל שיחות שביתת הנשק עם ישראל, עם הפלסטינים ועם המצרים.

ברצועת עזה הוא היה אחראי מטעם הארגון על "צעדות השיבה" ב-2018.

המשטרה הפלסטינית ושירותי המודיעין הפלסטיניים עצרו אותו חמש פעמים לאחר הקמת הרשות הפלסטינית ב-1994.[דרוש מקור]

אל-בטש השתתף – כנציג של הג'יהאד האסלאמי – בכל פגישות המשא ומתן בין הארגונים הפלסטינים בעזה ובקהיר.[דרוש מקור]

ישראל הכניסה את שמו לרשימת אנשי הטרור הפלסטיני המיועדים לחיסול,[דרוש מקור] ובכל המבצעים ברצועת עזה, שמו של אל-בטש מופיע כאחד היעדים להתנקשות.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  "خالد البطش". נבדק ב-2019-12-19.
2. 1 2 3  "خالد البطش". נבדק ב-2019-12-19.
3. ↑  חלבי, עינב (2024-03-20). "דיווחים בעזה: בכיר הג'יהאד האיסלאמי חאלד אל-בטש נלכד בידי כוחות הביטחון". *Ynet*. נבדק ב-2024-03-20.
4. ↑  "مقربون: القيادي". נבדק ב-2019-12-19.
יהודה לייב לאופולד פליישר

**יהודה לייב לאופולד פליישר** (בהונגרית: **Lipót Fleischer**, בגרמנית: **Leopold Fleischer**, ‏ 26 בפברואר 1886, סקשפהרוואר, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 2 בדצמבר 1955, טימישוארה) היה פילולוג יהודי-רומני יליד הונגריה, רב בהכשרתו, חוקר הספרות העברית מימי הביניים, נחשב בר סמכא ביצירתו של אברהם אבן עזרא.

פליישר היה גם איש חינוך, מורה לעברית בעיר טימישוארה ברומניה, בה הקים וניהל בית ספר יסודי יהודי ולימד בתיכון היהודי בעיר.

קורות חיים
----------

יהודה (אריה) לייב לאופולד פליישר נולד בשנת 1886 בסקשפהרוואר כבן בין ששת ילדיהם של יעקב צבי פליישר ואשתו, מריה, בתו של הרב ברוך אקפלד. הוא למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט אותו סיים כרב.

בשנת 1918 הקים פליישר ברובע יוזפין בעיר טימישוארה, בחבל באנאט, שהפך אחרי מלחמת העולם הראשונה לחלק מרומניה, בית ספר יסודי יהודי, שבו פעל כמנהל ומורה לעברית. מאוחר יותר היה מורה לעברית גם בתיכון היהודי שקם בעיר.

פליישר כתב עבודות מחקר ומאמרים, בין השאר על יצירתו של אברהם אבן עזרא ופירושים למקרא, שפורסמו החל משנת 1912 בכתבי העת "הצופה לחכמת ישראל", "סיני" ואחרים. הרבה מכתביו נשארו בכתב יד.

בשנת 1948 נסגר בית הספר שבהנהלתו מכוח החלטה של הממשלה הקומוניסטית שאסרה על פעילותם של בתי ספר פרטיים, לרבות אלה שבבעלות קהילות דתיות.

פליישר התחתן עם צילה סרנה לבית ויטמן, שכיהנה גם כן כמורה בבית הספר היהודי. לזוג נולדו שלושה ילדים: ברוך טוביהו; עזרא פליישר, שנודע כחוקר השירה העברית מימי הביניים וכמשורר ואסיר ציון, שזכה בפרס ישראל בעת מאסרו ברומניה; ומרים שנברגר.

מחקריו
------

פליישר חקר והכין מהדורות של כתבי אברהם אבן עזרא בתחום האסטרולוגיה ופירושים למקרא.

* **ספר הטעמים - נוסח ראשון מאת אברהם אבן עזרא** הוצא לאור בהוצאת מוסד הרב קוק לפי כתב יד, מחברות לספרות, ירושלים 1951
* **פירוש של אברהם אבן עזרא לספר שמות** בהוצאת ציון
* **פירוש של אברהם אבן עזרא לספר שמות** עם מבוא והערות - בדפוס מנורה, 1926
* **ספר המאורות**  לפי כתב יד של אברהם אבן עזרא שבספריית הוותיקן, עם מבוא והערות
* **ספר העולם** לפי כתב יד של אברהם אבן עזרא, שבספריית הוותיקן, דפוס HALADAS
* **קורות פירושי אבן עזרא לספר שמות**- בהוצאת קאטצנבורג 1924
* **ר' אברהם החוזה ור' אברהם אבן עזרא**
* **הנקבר ראב"ע בארץ־ישראל או לא?** - בלוח ירושלים, 1947-1946
* **לקורות יצחק אבן עזרא**
* השתתף בקובץ **אגרות אל ומאת רבני אנקונה**
* **על שני הורוסקופים המיוחסים לאברהם אבן עזרא** - עם נחמיה אלוני

מקורות מודפסים
--------------

* Baruch Tercatin, Lucian Zeev Herșcovici *Prezențe rabinice în perimetrul românesc* ,Hasefer, București ,2008
* Encyclopaedia Judaica 1971/72/Bd 6

קישורים חיצוניים
----------------

* Getta Neumann - Minienciclopedia evreilor din Timisoara
* הערך על יהדות טימישוארה בלקסיקון היהודי ההונגרי בעריכת פ. אויווארי, ע' 890

1929 Újvári Péter (szerk.)- *Magyar Zsidó Lexikon*

* באתר הגנאלוגי geni
* באתר הגנאלוגי geni
* יהודה ליב פליישר (1886-1955), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502405605171
* GND: 140199950
* ISNI: 0000 0000 7378 3764
* LCCN: no2002103334
* VIAF: 29209329
* WorldCat: lccn-no2002103334

 |
שרידי מבצר מונסל בנור
**נור** (באנגלית: **Nore**) הוא שמו של שרטון חול (sandbank) בשפך התמזה באנגליה. הוא מציין את נקודת המפגש בין נהר התמזה והים הצפוני, מחצית הדרך בערך בין מפרצון הֵייוֶונְגוֹר באֶסֶקְס לבין ווֹרְדֶן פּוֹינְט בקֶנְט.

עד 1964 הוא ציין את הגבול הפונה לים של נמל לונדון. מאחר ששרטון החול היה סכנה לכלי שיט הבאים אל לונדון ויוצאים ממנה, הוצבה בו ב-1732 אוניית מגדלור, הראשונה בעולם. המקום הפך לנקודת ציון מרכזית, ושימש כנקודת התכנסות לאוניות. כיום מסומן השרטון במצוף עזר לניווט.

במאי/יוני 1797 אירע מרד מלחים באוניות הצי המלכותי שעגנו אז בנור.

ב-1943 הוקם במקום אחד ממבצרי מונסל להגנה מפני מטוסי האויב. המבצר ניזוק קשות לאחר שאונייה התנגשה בו ב-1953 והוא פורק ב-1959-60.

אוניית המגדלור
--------------

אוניית המגדלור "נור"
שרטון החול בנור מהווה סכנה לשיט, ולכן נרתקה מעליו ב-1732 אוניית המגדלור הראשונה בעולם כחלק מניסוי שערך רוברט המבלין, מי שהגה את הרעיון. עדות להצלחתו של הניסוי היא העובדה כי ב-1819 היו בידי בריטניה כבר תשע אוניות מגדלור. אוניית המגדלור של נור הופעלה על ידי טריניטי האוז, רשות המגדלורים הבריטית.

אוניות המגדלור הראשונות בנור היו כלי שיט קטנים עשויים עץ, בדרך כלל גאליוטים ממסורת הבנייה ההולנדית. בסוף המאה ה-19 הוצבה במקום אונייה גדולה יותר, בעלת אור מסתובב. אחרי 1915 לערך פסק השימוש באוניית מגדלור ובמקומה נרתק מצוף. מאז 2006 נמצא מעל נקודת העגינה של אוניית המגדלור לשעבר מצוף מסוג Sea Reach No. 1, מחצית הדרך בערך בין שוברנס באסקס והאי שפי בקנט. המצוף מציין את הנקודה בה מסתיים נהר התמזה ומתחיל הים הצפוני.

מ-1899 עד 1955 החזיק הצי המלכותי קצין בכיר, המפקד העליון של נור, בידיו הופקדה האחריות על הגנת הכניסה לנמל לונדון ועל תנועת אוניות הסוחר לאורך חופה המזרחי של בריטניה.

לקריאה נוספת
------------

* "Trinity House: Lightvessels". In: PortCities London
* Shepherd, E. W. (1979). *The story of Southend Pier and its associations.* Letchworth: Egon Publishers Ltd

ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נור** בוויקישיתוף
* נור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**עיריית רחובות** היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר רחובות. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית רחובות בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה.

מבנה פוליטי
-----------

### מועצת העיר

מועצת עיר היא גוף פוליטי-ציבורי, הגוף העירוני הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות מקומיות על ידי תושבי העיר. בראש המועצה עומד ראש העיר, הנבחר בבחירה ישירה ואישית.

מועצת עיר, בדומה לכנסת, מורכבת מחברי-מועצה, המשתייכים לסיעות שונות, המרכיבות את הקואליציה והאופוזיציה. בראשית כהונתה בוחרת המועצה מקרב חבריה נציגים לוועדות העירוניות על פי מפתח סיעתי.

המועצה אחראית על ניהול העיר בתחומים שונים כגון: קביעת התקציב העירוני, חקיקת חוקי עזר, מתן היתרים שונים, פיתוח העיר וכדומה.

מועצת העיר שואבת את כוחה מ'פקודת העיריות', ומחויבת בדיווח לשר הפנים. ב'פקודת העיריות' אפשר למצוא פירוט באשר לתחומי הסמכות של המועצה וועדותיה השונות.

### ראש העירייה

בראש המבנה הפוליטי של עיריית רחובות עומד ראש העירייה, הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות אישיות. במקביל לבחירת ראש העירייה, נבחרים בפתק הצבעה נוסף ובמעטפה נפרדת חברי מועצת העיר, המתמודדים ברשימות שונות שאינן בהכרח מקבילות לרשימות המתמודדות בפוליטיקה הלאומית. ראש העירייה, בדומה לראש ממשלה, נזקק לתמיכת רוב של חברי המועצה שנבחרה, ועל כן ירכיב בדרך כלל קואליציה עירונית ליצירת רוב במועצת העיר, אשר יעניק לו גיבוי וחופש פעולה לניהול ענייני העיר. בכירי רשימות הקואליציה מתמנים על פי רוב לסגניו, אוחזים בתיקים נושאיים שונים של אחריות לניהול ענייני העיר, ומהווים יחד עם ראש העירייה את "הנהלת העירייה" – היא ה"קבינט" המוניציפלי. יתר חברי המועצה שאינם חברי הנהלה, פועלים בוועדות השונות, המורכבות מאנשי רשימות שונות מן הקואליציה והאופוזיציה.

ראשי העיר רחובות לדורותיהם| מספר | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| 1 | בן ציון הורוביץ | 1950–1955 |
| 2 | יצחק כ"ץ | 1955–1967 |
| 3 | משה ברזילי | 1967–1970 |
| 4 | שמואל רכטמן | 1970–1979 |
| 5 | יחזקאל הרמלך | 1978–1989 |
| 6 | מיכאל לפידות | 1989–1993 |
| 7 | יעקב סנדלר | 1993–1998 |
| 8 | יהושע (שוקי) פורר | 1998–2009 |
| 9 | רחמים מלול | 2009–2024 |
| 10 | מתן דיל | 2024-הווה |

חברות עירוניות
--------------

* החברה העירונית לתרבות ספורט ונופש
* ה.ל.ר – החברה לפיתוח רחובות
* תאגיד המים "הבאר השלישית"
* "בית העם" – היכל התרבות העירוני
* רשת חוויות

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של עיריית רחובות

| ראשי מועצת ועיריית רחובות |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בן ציון הורוביץ  (ר' מועצה ור' עירייה) | יצחק כ"ץ | משה ברזילי | שמואל רכטמן | יחזקאל הרמלך | מיכאל לפידות | יעקב סנדלר | שוקי פורר | רחמים מלול | מתן דיל |
| מ-1946 | מ-1955 | מ-1968 | מ-1969 | מ-1978 | מ-1989 | מ-1993 | מ-1998 | מ-2009 | מ-2024 |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשפט ראווה של רופאים בברית המועצות. אם התכוונתם למשפטם של רופאים נאצים, ראו משפט הרופאים בגרמניה.
צו סובייטי המודיע על הענקת עיטור לנין לד"ר לידיה טימשוק, כאות הוקרה על "חשיפת הקשר נגד סטלין"
**משפט הרופאים** (ברוסית: **Дело врачей**) היה עלילת דם כנגד רופאים יהודים בברית המועצות שהתרחשה בשנת 1953 בסוף ימיו של סטלין.

רקע
---

בסוף שנת 1952 נערכו בפראג בירת צ'כוסלובקיה, שהייתה מדינה גרורה של ברית המועצות, משפטי ראווה של קבוצה מאנשי השלטון ובראשם היהודי רודולף סלנסקי באשמת היותם "סוכני האימפריאליזם האמריקאי". במשפטים, שכונו משפטי פראג, הודגשה יהדותו של סלנסקי ורוב יתר הנאשמים. המשפטים נסתיימו בהרשעה וסלנסקי נידון למוות.

משפט הרופאים
------------

עוד לא גוועו הדי משפטי פראג וב-13 בינואר 1953 הודיעה ברית המועצות על העמדתם לדין של תשעה רופאים, שישה מהם יהודים, בראשם פרופסור מירון ופסי (רופאו האישי של סטלין) ובהם ד"ר פלדמן, ד"ר אטינגר, ד"ר מאירוב, ד"ר גרינשטיין ושני רופאים בשם קוגן. הרופאים הואשמו בחברות בארגון יהודי הקשור עם הג'וינט, שקשר קשר להמתת מנהיגי ברית המועצות באמצעים רפואיים ועל ידי הרעלה.

נטען כי רופאה רוסיה בשם ד"ר לידיה טימשוק חשפה את הקשר וכי נתברר שבעבר גרמו הרופאים למותם של שני מנהיגים סובייטיים שאחד מהם היה אנדריי ז'דאנוב ועתה התכוונו לגרום למותם של חמישה מפקדי צבא בכירים ועטורי תהילה ובהם מרשלים: איבן קונייב, אלכסנדר ואסילבסקי וסמיון טימושנקו.
הרופאים כונו על ידי אמצעי התקשורת הסובייטיים "הרוצחים בחלוקים לבנים".

כן הוכפש בהודעה הסובייטית זכרו של שלמה מיכאלס, שהיה מנהל התיאטרון היהודי ונרצח בפקודת סטלין, כמי שיצר את הקשר בין ארגון הג'וינט לנאשמים. בה בעת הגיעו שמועות על גירוש המוני הצפוי ליהודי ברית המועצות.

ב-5 במרץ 1953 מת יוסיף סטלין, וכחודש בלבד לאחר מכן, ב-4 באפריל, פורסמה הודעה רשמית במוסקבה כי הרופאים שוחררו מאחר שנמצא כי הם חפים מפשע והודאותיהם נתקבלו באמצעי לחץ. בהמשך נאמר כי האחראים לעלילה נאסרו ונענשו.

### היחס בישראל

דבר המשפט גרם לזעזוע בישראל. מחד יצא דוד בן-גוריון למסע שנועד להוציא את המפלגה הקומוניסטית הישראלית (מק"י) מחוץ לחוק ולשלוח את ראשיה לכלא. מאידך גרם המשפט להתפלגותה ממפ"ם של סיעת שמאל בראשות משה סנה, שהצהירה על אמונתה באשמתם של נאשמי פראג ושל הרופאים.

שחרור הרופאים היה הסנונית הראשונה של תקופת "ההפשרה" שלאחר מות סטלין וזמן לא רב לאחר מכן, ב-20 ביולי 1953, נמסרה הודעה על חידוש היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות למדינת ישראל, שנותקו על ידי הסובייטים ב-11 בפברואר 1953, לאחר שאנשי מחתרת צריפין הטמינו פצצה בשטח הצירות הסובייטית בתל אביב.

ראו גם
------

* הטיהורים הגדולים
* הרוגי המלכות בברית המועצות (1952)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משפט הרופאים** בוויקישיתוף
* משפט הרופאים, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* משפט הרופאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מרינה קיגל, 70 שנה למשפט הרופאים, 75 שנה להירצחו של שלמה מיכאלס, באתר אנו, 16 בינואר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה נקדימון, אם יהיה צורך לירות - נירה!, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2011
מושב אסלה דקורטיבי בהשראת אוקיינוס
אסלה מ-1913 עם מושב העשוי עץ
מושב אסלה פתוח מלפנים בשירותי מטוס
**מושב אסלה** היא יחידה תלויה המורכבת ממושב ומכסה, המקובעת על אסלת בית השימוש לצורכי נוחות והיגיינה. 

מושב האסלה מורכב מהמושב עצמו, עליו מתיישב המשתמש, והמכסה – המשתרע על האסלה כאשר היא לא בשימוש, בין היתר על מנת למנוע סירקולציה של ריחות לא נעימים של צואה. המושב בדרך כלל מורם במהלך השתנה של גבר, או במהלך ניקיון השירותים.

מאז השליש האחרון של המאה ה-20 רוב מושבי האסלה עשויים מפלסטיק. במאות השנים שלפני כן היה המושב עשוי עץ וזכה לכינוי "קרש".

סוגיה הומוריסטית ביחס למיקום מושב האסלה בקרב זוגות נוגעת לעובדה שגברים רגילים להרמת המושב בזמן ההשתנה, על מנת למנוע כתמי שתן על המושב, אולם לנשים אין צורך בכך ולרוב הן אינן מרימות את מושב האסלה, ואף מצפות מהגברים להשיבו למקומו למטה. סוגיה זו זכתה למגוון בדיחות במדיומים שונים. 

התאחדות השרברבים הבינלאומית קבעה כתקן לבתי-שימוש בשירות הציבור מושבי אסלה בעלי פתח מלפנים. לתקן זה אין משמעות חוקית. מטרת הפתח היא להקל על נשים בפעולת הניגוב.

ראו גם
------

* אסלנית
* מושב אסלה היגייני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מושבי אסלה** בוויקישיתוף
* nrg סגנון, אתם יושבים על האסלה בשירותים ציבוריים?, באתר nrg‏, 15 בדצמבר 2014
* סיוון אייזנברג, ‏להתפנות בלי לחלות: ממה צריך להיזהר בשירותים הציבוריים?, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2015

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Vanhoenacker, Mark (23 באפריל 2013). "What's That Thing? U-Shaped Toilet Seat Edition". *Slate magazine*. נבדק ב-26 באפריל 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
בתורת החוגים, **תחום הערכה** הוא תחום שלמות המכיל, לכל איבר בשדה השברים שלו, את האיבר או את ההפכי שלו. חוגי הערכה הם המסגרת האלגברית לטיפול בהערכות של שדות.

הקשר להערכות
------------

אם {\displaystyle \nu :F^{\times }\rightarrow \Gamma } הערכה לא ארכימדית (כאשר {\displaystyle \Gamma } חבורה אבלית סדורה ליניארית), אז אוסף האיברים {\displaystyle {\mathcal {O}}\_{\nu }=\{x\in F:\nu (x)\geq 0\}} הוא תחום הערכה; ולהפך, כל תחום הערכה הוא בעל מבנה כזה, והוא אף קובע את ההערכה המתאימה לו (עד כדי איזומורפיזם של חבורת הערכים).

אם ההערכה לעיל דיסקרטית, חוג ההערכה המתאים לה הוא תחום הערכה דיסקרטית. מבחינה אלגברית, האחרונים מתאפיינים בכך שהם נותריים.

כל תת-חוג נורמלי (כלומר, שלם אלגברית) של שדה הוא חיתוך חוגי ההערכה המכילים אותו. לכן, לכל איבר של שדה השברים הנמצא מחוץ לחוג כזה {\displaystyle D}, יש הערכה של השדה המזהה את אברי {\displaystyle D} כשלמים, ואת האיבר כלא-שלם.

מבנה אלגברי
-----------

כל תחום הערכה הוא תחום בזו מקומי, ולהפך: תחום בזו מקומי הוא תחום הערכה. תחומי הערכה מתאפיינים גם בכך שקבוצת האידיאלים שלהם סדורה ליניארית (וגם בכך שקבוצת האידיאלים הראשיים שלהם סדורה ליניארית).

מן ההגדרה ברור שהתכונה להיות תחום הערכה סגורה להגדלת החוג בתוך שדה השברים שלו. בפרט, כל מיקום של חוג הערכה הוא בעצמו חוג הערכה. למעשה, אם {\displaystyle R} תחום הערכה ו-{\displaystyle F} שדה השברים שלו, אז יש התאמה בין תת-החוגים של {\displaystyle F} המכילים את {\displaystyle R} לבין האידיאלים הראשוניים של {\displaystyle R}, המשייכת חוג לאידיאל המקסימלי שלו, ואידיאל {\displaystyle P} למיקום {\displaystyle A\_{P}}. כל מנה ראשונית של תחום הערכה היא תחום הערכה.

בתחום הערכה, כל רדיקל הוא אידיאל ראשוני.

תחום שלמות {\displaystyle R} הוא סגור בשלמות (integrally closed) אם ורק אם הוא חיתוך של תחומי הערכה.

חוגי הערכה
----------

כל חוג קומוטטיבי (עם יחידה) שקבוצת האידיאלים שלו סדורה ליניארית, נקרא **חוג הערכה** (כך, תחום הערכה אינו אלא חוג הערכה שהוא תחום שלמות). מחלקה זו של חוגים סגורה לתמונות הומומורפיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* תחום הערכה, באתר MathWorld (באנגלית)
**אושרית סרוסי** (נולדה ב-1 באוקטובר 1989) היא קומיקאית ושחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

סרוסי נולדה וגדלה בבאר שבע. בעלת תואר ראשון בבית הספר לאמנויות הקול והמסך במכללת ספיר.

קריירה
------

בשנת 2016 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה הקומית "מסובך" שיצר וכיכב בו רן שריג בערוץ עשר.

ב-2017 השתתפה בתוכנית המערכונים "טלוויזיה מהעתיד", ובמספר פרקים בסדרה "רון" ב-Yes.

ב-2018 הייתה אחת מכותבי הסדרה "ויקי ואני" בערוץ עשר, שם גם גילמה את דמותה של טובה. התארחה גם בסדרה "עיר מקלט" ב-Yes. באותה שנה הגישה פינה בתוכנית האקטואליה של ערוץ עשר "היום שהיה" בהנחייתו של גיא זהר.

ביחד עם חן רוטמן היא יצרה את סדרת הרשת "מכבית וחנאל". השניים גם מגלמים את הדמויות הראשיות, זוג דתי פרוד. 

ב-2019 כתבה, יחד עם גיתית פישר וחן רוטמן את הסדרה הקומית "זאת וזאתי" ברשת 13, ושיחקה בתפקיד הראשי את דמותה של מילעל.

בשנת 2021 יצאה הסדרה "האחיין שלי בנץ" בערוץ כאן חינוכית, בה היא מגלמת את המורה שיא-גל. 

בשנת 2022 השתתפה בסדרה "העיר הטובה", ששודרה בחברת התקשורת והכבלים "HOT", בתפקיד עובדת רווחה. בנוסף השתתפה בתוכנית הקומדיה "זה לא אולפן שישי" שמשודרת בקשת 12 ומונחה על ידי ישראל קטורזה וארז טל. כמו כן, החלה לבצע מערכונים שונים בתכנית הרדיו של שרון טייכר וערן זרחוביץ' ברדיו תל אביב.

בשנת 2023 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "השגרירות".

הצטלמה לסדרה "ממושטרות", בה היא תגלם פעם נוספת את דמותה של מילעל.

חיים אישיים
-----------

סרוסי מתגוררת ברמת גן עם בעלה.

לקריאה נוספת
------------

* עידו רוזן, Independent Content Creators Online: A Paradigm Shift in Film Aesthetic and Production, the Case of Israel, **אוניברסיטת קיימברידג'**, 2023

קישורים חיצוניים
----------------

* אושרית סרוסי, ברשת החברתית פייסבוק
* אושרית סרוסי, ברשת החברתית אינסטגרם
* אושרית סרוסי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אושרית סרוסי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אושרית סרוסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אושרית סרוסי, באתר ספוטיפיי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ido Rosen, Independent Content Creators Online: A Paradigm Shift in Film Aesthetic and Production, the Case of Israel, 2023-10-12 doi: 10.17863/cam.101964
2. ↑  סמדר שילוני, אושרית סרוסי: "אנשים רוצים לצחוק, אבל צריך להיזהר עם העיתוי", באתר ynet, 12 במאי 2023
**עוגיות יין** נאפות מקמח מצה מחמשת מיני דגן שעורבב ב"מי פירות", ולכן לא נחשבות לחמץ על פי פוסקים מסוימים.

ככלל קמח מחמשת מיני דגן שהתערבב במים במשך למעלה מ-18 דקות, מבלי שלשו אותו, נחשב חמץ. לעומת זאת, אם עורבב הקמח מצות במי פירות הבצק אינו נחשב חמץ, גם אם הוא תופח וטעמו כטעם בצק חמץ. לצורך זה "מי פירות" כוללים: יין, דבש, שמן, חלב, מיץ פירות טבעי ועל פי פוסקים מסוימים גם ביצים.[דרוש מקור]

בצק שהוכן בדרך זאת יכול לשמש להכנת מצה עשירה ובכלל זה גם עוגיות יין.

עוגיות יין מסחריות נמכרות תחת השמות עוגיות פפושדו, עוגיות גטניו, עוגיות יין, או עוגיות מצה עשירה ונושאות חותמת "כשר לפסח" של גופים שונים. עוגיות יין מסחריות עשויות מקמח כשר לפסח ויין או מיץ ענבים.

עוגיות יין ביתיות עשויות להכיל קמח רגיל, קמח מצה או קמח תפוחי אדמה  ותוספות שונות כגון פתיתי קוקוס, שקדים טחונים, אגוזים ואף ביצים.

ראו גם
------

המטבח היהודי

המטבח היהודי בפסח

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנן גרינוולד, אחת ולתמיד: מותר לאכול עוגיות יין בפסח?, באתר www.israelhayom.co.il
2. ↑  נועם זיגדון, עוגיות יין לבן מעולות, באתר imaot.co.il (באנגלית)
3. ↑  מתכון לעוגיות יין כשרות לפסח, באתר בחדרי חרדים
4. ↑  עוגיות יין מדהימות, באתר בישולים מבית אסם
**פטרו (פיוטר) סנייביץ'** (בלועזית: **Petro Sanevich**; נולד ב-16 ביוני 1924 נפטר ב-19 בדצמבר 2018), בנאי גגות אוקראיני, מחסידי אומות העולם, שהציל יהודים במלחמת העולם השנייה וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

פטרו סנייביץ' גר עם אימו, אנה, אביו, איוואן, ואחיותיו טטיאנה, דריה וסטפאניה. הם היו נוצרים אוונגליסטים והתגוררו בכפר יורובקה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה. ב-22 ביוני 1941 במסגרת מבצע ברברוסה הנאצים פלשו לתחומי ברית המועצות. פטרו היה עד לטבח של יהודים על ידי נאצים בקרבת ביתו. בנובמבר 1941, מצאה אימו, אנה סנייביץ', שני ילדים יהודים, אח ואחות, בוז'יה ופישל שמייגר. שברחו מגטו ליובר. הילדים היו מורעבים ובגדיהם מלאים כינים. אנה לקחה את הילדים לביתה שם המשפחה הסתירה אותם במשך שלושה חודשים. בזמנם הפנוי פטרו לימד את פישל טכניקות חקלאיות. בפברואר 1942 הצליח אביו של פטרו, איוואן להשיג עבור שני הילדים מסמכי זהות אוקראיניים. ולמחרת בוז'יה ופישל עזבו (תחת השמות הבדויים אנה ודימיטרי) את בית משפחת סנייביץ'.

לאחר המלחמה
-----------

בסוף מלחמת העולם השנייה, בוז'יה ופישל שמייגר התאחדו מחדש וגרו יחד בליובר. בוז'יה ואחיה פישל שרדו את המלחמה ובשנות ה-90 עלו עם ילדיהם ונכדיהם לישראל. הקשר ביניהם לבין פטרו נותק לאחר עזיבתם. במשך כ-50 שנה פטרו לא ידע מה עלה בגורלם. הקשר חודש ב-1993 בעזרת שגריר ישראל באוקראינה. בשנת 2003 עלה פטרו עם משפחתו לישראל. פטרו, אשתו אולגה ובתם רוזה התגוררו בבאר שבע, סמוך לביתו של בוז'יה שמייגר. פטרו נפטר ב-17 בדצמבר 2018, ונקבר בבית העלמין הישן בבאר שבע.

הכרה והנצחה
-----------

ב-19 ביולי 1994 הכיר יד ושם בפטרו סנייביץ' ובאחיותיו טטאינה ודריה כחסידי אומות העולם. הטקס התקיים בקייב אוקראינה. הוריו, איוואן ואנה סנייביץ', הוכרו קודם לכן ב-28 בפברואר 1993. שמות כל חברי המשפחה מונצחים בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורו של פטרו סנייביץ', ואותר קברו בבית העלמין בבאר שבע.

לקריאה נוספת
------------

* פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמוד 189
* תיק ארכיון יד ושם מספר 5585/M.31 של פטרו סנייביץ'

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך "חסד אחרון" - סיפורם של חסידי אומות העולם שחיו ונקברו במדינת ישראל, פטרו (פיוטר) סנייביץ' | Petro Sanevich, באתר יד ושם
2. ↑  יואב קרקובסקי, "מחבל שהורג יהודים יכול להיות כאן ואנחנו לא?": המאבק בגירוש בני משפחת חסיד אומות עולם, באתר יוטיוב, ‏9.7.2021
3. ↑  Petro Sanevich, יד ושם, The Righteous Among the Nations Database
4. ↑  אור הלר, "חסד אחרון", המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר רשת 13, ‏7.4.2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פטרו סנייביץ'"**.
**דרור שור** (נולד ב-23 במאי 1954) הוא ראש המועצה האזורית באר טוביה לשעבר.

קורות חיים
----------

שור נולד במושב ביצרון למשפחת חקלאים. למד בתיכון באר טוביה. שירת בחיל השריון ומשרת כיום כסגן-אלוף במילואים בפיקוד העורף. בעל השכלה אקדמאית לתואר בוגר במדעי החקלאות מהפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ותואר ראשון בחינוך קהילתי.

במהלך השנים שימש בתפקידים ציבוריים שונים ובהם מרכז משק מושב בצרון, יו"ר ועד מושב בצרון וחבר מליאת והנהלת המועצה האזורית באר טוביה. בשנת 2004 החל לשמש כראש המועצה האזורית באר טוביה, עד הבחירות ב-2018 אז לא השיג את רוב הקולות מול קובי אביבי.

בין תפקידיו הציבוריים משמש כיום גם בתפקידים הבאים:

* יו"ר איגוד מנהלי התרבות ברשויות המקומיות
* יו"ר חברת המושבים בדרום
* חבר הנהלת מפעל הפיס במועצה לתרבות ואומנות
* מ"מ נציג הרשויות בוועדה ארצית לשמירת קרקע חקלאית ושטחים פתוחים
* יו"ר העמותות לחינוך ולספורט במועצה האזורית.

בבחירות 2024 התמודד שור פעם נוספת לראשות המועצה. שור קיבל 23.1% מהקולות, שהיו מספיקים כדי שיעלה לסיבוב השני מול בן כהן, לאחר שאף מועמד לא עבר את ה־40% הנדרשים, אך שור הודיע על פרישה מהתמודדות בסיבוב שני.

חיים אישיים
-----------

שור נשוי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרור שור** בוויקישיתוף
* דרור שור - דף אישי(הקישור אינו פעיל) באתר המועצה

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרמה בבאר טוביה: דרור שור פרש, בן כהן הוא ראש המועצה הבא, באתר כאן דרום - אשדוד, ‏7 במרץ 2024

| ראשי המועצה האזורית באר טוביה ‏  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מרדכי גובר • אברהם הלפון • חנן חסיד • דרור שור • קובי אביבי • בן כהן |

 |
מגדל מצור
**מגדל מצור** הוא סוג של כלי מצור ששימש בתקופות עתיקות. מגדל זה היה עשוי מעץ ונגרר אל מול חומות העיר הנצורה. בדרך כלל המגדלים כללו גלגלים כדי שיהיה קל לניידם. גובהו של המגדל היה רב ואיפשר לתוקף להנחית לוחמים על חומות, לירות על העיר חצים ולצפות על המתרחש בה.

בזמן מצור על עיר הובאו מגדלי מצור כדי לפרוץ אליה. בראשי המגדלים היו גשרים נפתחים עליהם עברו החיילים אל חומות העיר. בתוך המגדל היו חרכי ירי מהם יכולים היו הקשתים המוגנים לירות על האנשים שעל החומות ואל תוך העיר.

לפעמים בתחתית המגדל היו איילי ניגוח בשביל למוטט את החומות. על ראשי המגדלים הוצבו לפעמים בליסטראות, טרבושות או קטפולטות כדי לשפר את הטווח שלהן.

החסרון העיקרי במגדלי המצור היה הקושי להעלותם על הרים או גבעות. בסיפור מצדה הרומאים נדרשו לבנות סוללה כדי שיוכלו להעלות את מגדל המצור על ההר, וכך הצליחו להחריב את החומות. אמנם באזורים הרריים וקשים למעבר לא היו המגדלים שימושיים כל כך, אך מצד שני הרבה ערים גדולות ומבצרים היו מוקפים בנהרות, ובמקומות כאלה המגדל עזר לפרוץ אל העיר.

עובדת היותו של המגדל עשוי עץ הובילה פעמים רבות לניסיונות לשרפו על ידי הנצורים, ולכן לעיתים צופו מגדלי המצור במקומות מסוימים בברזל או בבדים ספוגי מים כדי להגן עליו מהאש.

מגדלי המצור הידועים הראשונים היו בשימוש צבאות האימפריה האשורית החדשה במאה התשיעית לפני הספירה. מאות שנים אחר כך כבר התפשט השימוש במגדלי המצור ברחבי הים התיכון.

עם התפרקות האימפריה הרומית למדינות עצמאיות במערב ולאימפריה הביזנטית המתגוננת במזרח, הגיע השימוש במגדלי מצור לשיאו בתקופת ימי הביניים. מגדלי מצור היו בשימוש כאשר האוארס הטילו מצור באופן כושל על קונסטנטינופול ב-626 כפי שהצ'רוניכון פאסצ'אל מספר:

> 
> ובחלק מהשער של פוליאנדריון כמה עד שהשער של רחוב רומאנאס שהוא התכונן להציב שנים עשר מגדלי מצור אציליים, שהיו מקודם כמעט כמה עד שהעבודות יותר מאשר, והוא כיסו אותם עם מתחבאים.
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל מצור** בוויקישיתוף

| כלי מצור |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קטפולטה • בליסטרה • טרבושה • איל ניגוח • מגדל מצור • סוללת מצור |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph493953

 |
**אימפרובטור** (שם מדעי: *Imperobator*; מילולית: "לוחם עוצמתי") הוא סוג של דינוזאור תרופוד שהתקיים במשך הקרטיקון העליון באנטארקטיקה שלפני 71 מיליון שנה מזמננו, במשך המאסטריכט. סוג זה הכיל מין יחיד - *Imperobator antarcticus*.

מאפיינים
--------

האימפרובטור ידוע מממצאי מאובנים שהתגלו בתצורות איי סנואו היל (אנ') שבאי ג'יימס רוס (אנ'), מצפון לחצי האי האנטארקטי. הממצאים התגלו ב-2003 בידי משלחת אנטארקטית שחשפה מספר עצמות רגליים ושוקה שדמו לאלה של תרופוד קדום. הוא הוצג בתחילה כדרומזאור אנטארקטי, אם כי לא היה לו מאפיין דמוי-טופר כשל שאר קרוביו.

למרות שאין מספיק שרידים לאפיין את מראהו, נראה שלמרות שלא היה דרומזאור מובהק עדיין השתייך לקבוצה הקרובה פאראווס (או לחלופין לדיינוניכוזאוריה). הוא תואר בידי Ely ו-Case ב-2019 ונקרא עקב מבנהו החזק יחסית. גודלו דמה לזה של יוטרפטור, בהתבסס על אורך שוקה של 45 ס"מ, והוא היה מהגדולים שבדינוזאורים באזור בו חי, אם כי לא לה על אורך של 2 מטרים. כמו כן נראה שהיה מכוסה בנוצות.

דינוזאור זה היה כנראה טורף-על בחצי האי האנטארקטי, אף שאולי היה אוכל נבלות. לצידו התגלו דינוזאורים שכנראה צד את חלקם כמו: טריניזאורה, מורוזאורוס, אנטארקטופלטה וכמה טיטאנוזאורים, פטרוזאורים ובאוקיינוס לצידו חיו זוחלים ימיים וכרישים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אימפרובטור** בוויקישיתוף
**אמא גלוריה** הוא סרט דרמה צרפתי בבימויה של מארי אמשוקלי שיצא לאקרנים בשנת 2023. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הקולנוע בקאן וזכה גם בתחרות הבינלאומית בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

עלילה
-----

קליאו היא ילדה בת שש המתגוררת בפריז עם אביה. קלואי קשורה מאוד למטפלת שלה גלוריה, ומבלה איתה שעות רבות וחלק ניכר מהיום. כבר בתחילת הסרט הצופה מתוודע לגלוריה וקליאו בביקור אצל אופטומטריסט להתאמת משקפיים, בדרך הלוך ושוב מגן הילדים ועוד. בהמשך הסרט מתברר שאמא של קליאו נפטרה ממחלת הסרטן.

גלוריה היא זו שדואגת לצרכיה של קליאו: מאכילה אותה, מטפלת בה, מחבקת אותה כשהיא עצובה. יום אחד גלוריה מקבלת בשורות בשיחת טלפון בעקבותיהן היא מחליטה לשוב למולדתה, האי סנטיאגו שבכף ורדה, ולמשפחתה. בעקבות כך היא מודיעה לקליאו שהיא נפרדת ממנה, אבל מבטיחה לה שהן ייפגשו בקרוב ומבקשת במעמד הפרידה מאביה של קליאו שישלח אותה בחופשת הקיץ לאי מגוריה כדי לבלות את החופשה ביחד. כשקליאו מגיעה לביקור היא מכירה גם את סזאר, בנה המתבגר של גלוריה, ופרננדה, ביתה של גלוריה שעומדת ללדת את התינוק שיהיה לנכד הראשון של גלוריה. במקביל גלוריה גם מפקחת על השלמת פרויקט בניה באי, שעתיד להיות המלון שהיא מקווה לפתוח לקראת תחילת עונת התיירות.

הפקה
----

* בימוי: מארי אמשוקלי
* עוזרת במאי: קרוליין רונזון
* תסריט: מארי אמשוקלי, בשיתוף עם פאולין גואנה
* פסקול: פאני מרטין
* תפאורה: זואי קארה
* הלבשה:אגטה מינמר
* צילום: אינס טבארין
* אנימציה: מארי אמשוקלי, מארי לייט ופייר-עמנואל לייט
* חברת הפקה: Lilies Films, בשיתוף עם ארטה
* חברת הפצה: פירמיד הפצה
* שפת מקור: צרפתית, קריאולית

הסרט יצא לאקרנים בצרפת ב 17 במאי 2023 (הבכורה בפסטיבל קאן).

אמשקולי הבמאית כתבה את התסריט בהתבסס על נסיבות חייה. לטענתה הנושא נבחר כדי להדגיש את ה"משולש" ילד-אמא-מטפלת, ולהעלות על גבי המסך נושאים הנחשבים טאבו בחברה שלנו. אמשקולי אומרת כי לעיתים הילדים אוהבים את המטפלת יותר מאשר את אמא אבל לא יאמרו 'אמא, אני אוהבת את האישה הזו יותר ממך כי היא מטפלת בי טוב יותר'. כל זה קורה בעקבות מערכת היחסים ילד-מטפלת, כאשר האימהות הביולוגיות נוטות להדחיק את העובדה שהמטפלת השאירה את כל החיים שלה מאחור בשביל לטפל בילדם.

שחקנים
------

* לואיז מאורוי-פנזאני: **קליאו**
* אילסה מורנו-זגו: **גלוריה**
* ארנו רבוטיני: **ארנו**
* אבנארה גומס וארלה: **פרננדה, ביתה של גלוריה**
* פרדי גומס טבארס: **סזאר, בנה של גלוריה**
* דומינגוס בורחס אלמיידה: **יואכים**

קישורים חיצוניים
----------------

* "אמא גלוריה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמא גלוריה | LEV, ‏2024-02-20
2. ↑  "ילדים אוהבים את המטפלת יותר מאשר את אימא שלהם, אבל לא יכולים להגיד את זה" - וואלה! תרבות, באתר וואלה!, ‏2024-03-14

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אמא גלוריה"**.
הרב **יצחק הכהן הוברמן** (ו' בסיוון תרנ"ו, מאי 1896 - י"ג בטבת תשל"ז, ינואר 1977) היה מקובל חסידי, ואב"ד ורב מחנה העקורים וצלר. התפרסם בשם "הצדיק מרעננה".

ביוגרפיה
--------

נולד בבילגוריי, לזלאטה אסתר ולרבי אשר אנשיל. בילדותו היה מתמיד גדול ובגיל 10 כבר למד עם הבחורים המבוגרים אצל רבי יעקב מרדכי זילברמן, רב העיר ותלמידו של רבי יעקב אריה מטריסק. בשנת תרע"א (1911) נסע ללמוד בישיבתו של רבי שמואל בורנשטיין, ה"שם משמואל" מסוכטשוב. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה נסע לוורשה שם הסתובב בחצרות אדמו"רים, בעיקר אצל האמרי אמת מגור. למד שם אצל רבי מנחם שכנא רוטשבול, בעל שו"ת "שם עולם". לאחר פטירת זה האחרון, למד אצל רבי צבי הירש גליקסון, חתנו של רבי חיים מבריסק. בשנת תרפ"ז חיבר חיבור על התורה ועל הש"ס. בשנות השואה הוגלה לסיביר והופקד שם לנסר עצים. לאחר שהכריחוהו לעבוד בשבת חתך בגרזן את קצה אצבעו. לאחר המלחמה עבר לווצלר שבגרמניה וכיהן שם ברבנות שש שנים. בכהונתו ברבנות דאג לחיזוק הדת בעיר, בין השאר עסק בהתרת עגונות ניצולות שואה. 

עלה לארץ ישראל בשנת תש"י והתיישב ברעננה. עם השנים התפרסם שמו כמקובל ואיש מופת ורבים נהרו אליו לקבל את ברכתו. היה מתפלל רבות על האנשים שהוזכרו אצלו ולפעמים היה מתפלל ובוכה מספר שעות על חולה. היה ממעט בשינה ומתמיד בלימוד, הן תורת הנגלה והן תורת הסוד. היה נוהג לפרש את מאורעות העולם על פי הקבלה. חיבר ספרים בכל מקצועות התורה, תורה, תלמוד, שו"ת הלכה למעשה, מדרשים וספרי קבלה. רבי יצחק הדפיס שני כרכים מספרו על התורה "בן לאשרי - ברכה משולשת". ספר זה נקרא על שם שחובר בשלושה מקומות, פולין, סיביר וישראל. רבי יצחק ערך את ספרו עוד בפולין ובהקדמת הספר יש הסכמות מרבנים שנפטרו שנים רבות לפני הדפסתו. לאחר פטירתו יצא כרך שלישי.

היה מקורב לחסידות גור והיה מעריצו של האדמו"ר רבי ישראל אלתר ה"בית ישראל" שהיה מכנהו "הרב מרעננה" ("דער רעננע'ר רוב") והיה מגיע לרעננה לצפות בו בהחבא.[דרוש מקור]

נפטר בשנת תשל"ז ונקבר בהר המנוחות. לא הותיר אחריו ילדים. ישיבת ברכת יצחק ברעננה קרויה על שמו וכן שמו הונצח בישיבת "נר ישראל" של חסידות גור בירושלים.

חיבוריו
-------

* בן לאשרי ברכה משולשת באוצר החכמה. חידושים ופירושים על התורה, ג' חלקים. בהקדמת הספר ביוגרפיה שלו. יצא לאור בשנית בשנת תשס"א.
* בן לאשרי שו"ת, באתר הספרייה הלאומית. מכיל מאות התכתבויות בהלכה בין הרב הוברמן לרבנים אחרים, בהם הרב שלמה דוד כהנא, הרב נפתלי הניג (מחבר שו"ת תפארת נפתלי), ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר אודות קשריו עם אדמורי חב"ד הכולל סיפורים נדירים בשמו


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520857905171
* ISNI: 0000 0000 4658 5578
* LCCN: nr90017142
* VIAF: 44147376
* WorldCat (עם VIAF): 44147376

 |
**ארז בן הרוש** (נולד ב-28 בנובמבר 1970) הוא איש תקשורת, קומיקאי, במאי, שחקן, תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי. החל משנת 2011 עד 2018 שימש כסמנכ"ל התוכן של חברת רשת, בעבר מזכייניות ערוץ 2 וכיום מפעילת ערוץ רשת 13.

ביוגרפיה
--------

ארז בן הרוש נולד בראשון לציון ומתגורר כיום בתל אביב. נשוי ואב לשלושה.

קריירת המשחק
------------

בין השנים 1999-1992, שיחק בתיאטרון הקאמרי. במקביל, השתתף בעונה הראשונה של "הקומדי סטור" ששודרה ב-1994, וכן שימש כמנחה בערוץ הילדים בין השנים 1999-1996. בשנת 1998, השתתף בפסטיגל עם השיר "חברים טובים" שזכה במקום השמיניבאותה שנה גילם את אוגוסטוס אגדתי בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" שכתבה שרון קנטור וביים נתן גור לוי. בשנת 1999, שיחק במחזמר "בת הים הקטנה" לצידם של אפרת רייטן, ונתי רביץ.באותה שנה שיחק בתפקיד פרופסור דע-מדע בסדרה פרופסור דע-מדע.

בין השנים 2003-2002, שיחק בסדרות הקומיות "שוטטות", ו"אחד העם 1".

בשנת 2005 הוא גם השתתף בספיישל הפרידה "לעודד באהבה" בערוץ הילדים.

בשנת 2006, החל להנחות את השעשועון "פפראצי" לצד מיכאל הנגבי, ב-יס. ב-2007, שיחק בסדרה "מסכים" ואת "אחיקם צוקר" בעונה הרביעית של הסדרה "ראש גדול" ששודרו גם הן ב-יס. ב-2008 שיחק בסדרת הדרמה "חמישה גברים וחתונה", ששודרה בערוץ 10.

בשנת 2010, בן הרוש יצר, ביים ושיחק ב"אחד העם 101", סדרת הספין אוף ל"אחד העם 1".

בשנת 2019 ביים ושיחק בסדרה ״הנוכלות״ המובוססת על ״אחד העם 1״ ו ״אחד העם 101״.

ניהול
-----

בשנת 2002, יצר בן הרוש את תוכנית הנוער "אקזיט" ששודרה בערוץ 10. בין השנים 2005-2003 הקים את ערוץ ניקלודיאון, ושימש כעורך הראשי של הערוץ ויצר את הסדרה הקומית "בצפר" ששודרה בערוץ. ויצר את סדרת ההמשך של ״בצפר״ ששודרה בשנת 2019 בערוץ TeenNick. 

במרץ 2005, הצטרף למחלקת התוכניות של ערוץ 10, כמנהל פיתוח. בשביל התפקיד בערוץ 10 פרש מערוץ ניקלודיאון. 

בשנת 2011, מונה בן הרוש לתפקיד סמנכ"ל התוכן של זכיינית ערוץ 2, "רשת". במסגרת תפקידו זה, הוביל את תהליכי הפיתוח של הגרסאות הישראליות למותגי הריאליטי הבינלאומיים "The Voice", "אקס פקטור" ו"המירוץ למיליון".

בן הרוש עמד בראש תהליך הפיתוח של "משחקי השף", פורמט ריאליטי בישול, אשר משודר ב"רשת" החל משנת 2014 ופותח על ידי "רשת" ו-ITV הבריטית.

באפריל 2018 הודיע בן הרוש על פרישתו מתפקיד סמנכ"ל התוכן, ובנוסף ימשיך לנהל את פרויקט "האח הגדול" של רשת.

בעתיד צפויה לעלות הסדרה "ממושטרות", הסדרה הראשונה של חברת ההפקות שלו NODRAMA studio שהקים יחד עם בני מנשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארז בן הרוש, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ארז בן הרוש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ארז בן הרוש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ארז בן הרוש, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* הדס בשן, יחידה 101, באתר ynet, 7 ביולי 2010
* רז שכניק, אחד העם, באתר ynet, 8 ביולי 2016
**אמירה** הוא סרט דרמה ערבי שיצא בשנת 2021 בבימויו של הבמאי המצרי מוחמד דיאב, והופק על ידי מוחמד חפזי. הסרט נקרא בשמה של נערה פלסטינית בת 17, אמירה, בתו של אסיר פלסטיני, המשוכנעת שנולדה מזרע שהבריח אביה אל מחוץ לכלא, אך מגלה במהלך הסרט כי אביה הביולוגי הוא קצין שב"ס.

הסרט הוקרן לראשונה ב-3 בספטמבר 2021 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ונציה וזכה בפסטיבל בשני פרסים. הסרט היה מועמד מטעם ירדן לאוסקר בקטגוריית הסרט הבין-לאומי הטוב ביותר.

הסרט הוא אחד הסרטים הראשונים שעוסקים בתופעת הברחות הזרע של אסירים פלסטינים. ובעקבות כך הוא הוליד מחאה וגרר ביקורות רבות מגורמים פלסטינים רבים, כולל מוסדות רשמיים של הרשות הפלסטינית, מארגוני אסירים ביטחוניים ומארגון חמאס הביקורות האשימו את היוצרים בביזוי של האסירים הביטחוניים. בתגובה הודיע הבמאי, מוחמד דיאב, הפסקת הקרנותיו של הסרט וירדן הודיעה כי לא תשלח את הסרט לאוסקר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אמירה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אמירה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  ירדן: הסרט שנוי המחלוקת על הברחת זרע מבית הכלא לא ייצג אותנו באוסקר, באתר כאן
2. ↑  Egypt’s ‘Amira’ receives two prestigious awards at the 2021 Venice International Film Festival, EgyptToday, ‏2021-09-12
3. ↑  בוגן, אמיר (2021-12-09). "בגלל "זרע ישראלי": הפלסטינים מוחים נגד נציג ירדן לאוסקר". *Ynet*. נבדק ב-2024-03-27.
4. ↑  בגלל "פגיעה ברגשות האסירים הפלסטיניים": ירדן משכה את מועמדות הסרט "אמירה" מהאוסקר, באתר וואלה
***כדור הארץ***
===============

כדור הארץ הוא מקום בו כול דבר יכול לקרות הלביאים הם אלה שגילו אותו בשנת 80 לפנהס בשנת 2012 מישהי בשם דקלה הזונה אמרה שכדור הארץ עומד להחרב ואפילו בלונדון שמו שעון של זמן החיים שנותר בסוף לביא דואני האמיץ הרג את דקלה הזונה וככה היא לא הצליחה להרוג אותנו(אמא שלה נראה לי מה זה זונה)

עובדות מענינות על כדור הארץ
---------------------------

1. קודם כל, הוא לא עגול. כדור הארץ איננו עיגול מושלם, אלא אליפטי. כוח צנטריפוגלי דוחף אותו הכדור כל הזמן כלפי חוץ ובאזור קו המשווה יש לו למשל "מותניים" צרים ובקטבים הוא שטוח.

2. והוא גם זקן מאד. איש לא גילה עדיין את גילו המדויק של הכדור, אולם מחקרים מראים גילו הוא לפחות 4,540,000,000 (!!) שנים. במחקרים אלו נבדקו למשל כמה מהסלעים העתיקים ביותר, שנחתו כל פני כדור הארץ כמטאוריטים.

3. רוב הסלעים שאנחנו מכירים על פני הכדור הינם חומר ממוחזר. הרי הגעש יורקים אותם החוצה בצורת מאגמה, הם מתייבשים ומקשיחים, ולאחר תקופה ארוכה מאוד עלולים להישאב למטה שוב על ידי לוחות טקטוניים או לקבל דחיפה לכיוון ליבת הכדור על ידי שכבה חדשה של סלעים.

4. ואם כבר מדברים על מאגמה, הטמפרטורה החמה ביותר שנרשמה אי פעם (מעל לפני השטח) של כדור הארץ הייתה 136 מעלות פרנהייט, שהן  57.8מעלות צלזיוס. זה קרה בשנת 1922, על יד אל-עזיזיה שבלוב.

5. המקום בו נרשמה הטמפרטורה הקרה ביותר אי פעם הוא אנטארקטיקה, שם נמדדה בתחנת הקוטב "וסטוק" טמפרטורה של מינוס 128.6 מעלות פרנהייט, שהן מינוס 89.2 בצלזיוס.

6. אגב, אנטארקטיקה מכילה כ-70 אחוזים מהמים המתוקים של כדור הארץ וכ-90 אחוזים מהקרח שלו.

7. ישנה סברה הגורסת כי לכדור הארץ היו בעבר שני ירחים בנקודה אחת בזמן. ישנם מדענים הטוענים כי עדיין יש לנו שני ירחים. אחרים אומרים כי מדובר באחיזת עיניים, או באסטרואידים העלולים להישאב לתוך מסלולו של כדור הארץ ולהישאר בסביבה לתקופה של עד 9 חודשים.

8. יש אומרים שבעוד שנה כדור הארץ יעבור שיוני משמעותי ואפילו אולי ימחק את כול היבשות סופות ענקיות עומדות לקרות בכול רחבי העולם הנשיא פוטין אומר:"אנחנו נעצור את זה יש לנו את הצבא ומפקדות תת קרקעיות ואת לביא דואני הסקסי אנחנו נתחיל מבצע סגירת המדינה עכשיו אין נכנס ואין יוצא יהיה מאוד כיף מתחת לאדמה אנחנו נשתה המון וודקה" ריצר אל תדאגו חברה שנה הבאה כולנו הולכין למות תאמרו שלום ליקירכם בפעם האחרונה כי לא תראו אותם יותר אפוקליפסה נעימה
פירוש נוסף ערך זה עוסק בראש העיר הראשון של נצרת עילית. אם התכוונתם לרב ציוני-דתי, ראו מרדכי אלון.

**מרדכי (מוטק'ה) אלון** (23 בדצמבר 1923 - 30 ביולי 1993) היה איש ההגנה, דיפלומט, ממייסדי נצרת עילית וראש העיר הראשון שלה.

חייו
----

אלון נולד בשכונת נוה צדק בתל אביב ולמד בגימנסיה הרצליה ובבית הספר מונטיפיורי. בנעוריו הצטרף להגנה והחל לפעול במסגרת ש"י. במקביל, למד באוניברסיטה העברית. במהלך לימודיו הכיר את אשתו לעתיד, שושנה לבית מזור. החל מ-1944 נשלח מטעם ש"י לבריטניה ולארצות הברית, ופעל בהן עם טדי קולק. 

עם קום המדינה, הצטרף אלון לחיל המודיעין, וקיבל דרגת רב-סרן. ב-1951 השתחרר, והחל לעבוד במחלקת המחקר של משרד החוץ, ובהמשך במשרד הביטחון. בשנת 1956 מינה אותו מנכ"ל המשרד, שמעון פרס, לעמוד בראש ועדה בין-משרדית, שמטרתה לפעול לשם הקמתה של עיר יהודית באזור העיר נצרת. הוועדה עסקה בתכנונה של העיר, ברכישת קרקעות או הפקעתן, ובהקמת המבנים הראשונים - יחידות דיור קטנות ומבני ציבור. בנוסף, פעלה הוועדה לשם מציאת מקורות תעסוקה, ובין היתר הוקם במקום מפעל עלית. באותה תקופה נקבע האופי של העיר שעיר קולטת עלייה. כבר באותה שנה הוחל בבנייתה של העיר, שנקראה בתחילה "קריית נצרת", ובסופה עברו להתגורר בה 13 המשפחות הראשונות, ובהן משפחתו של אלון. אלון ניצח על הפעילות בעיר וקלט באופן אישי את העולים שהגיעו לעיר. בדבר נכתב שהוא זכה לתשבחות רבות מתושבי המקום על מסירותו.

ב-1963 הוכרזה נצרת עילית כמועצה מקומית ואלון היה לראש המועצה. ב-1974 קיבלה מעמד של עיר, ותוארו של אלון השתנה בהתאם. 

בשנת 1973 הגיע להסכם עם מנחם אריאב שהלה ימונה לסגנו ובהמשך תמצא המפלגה תפקיד במישור הארצי לאחד מהם והשני יכהן כראש העיר. בספטמבר 1976 החליטה מועצת הסניף של מפלגת העבודה בנצרת עלית שאריאב יהיה מועמד המפלגה בבחירות הקרובות לראשות העיר, במה שאלון ראה כהדחה. בתגובה, אלון הדיח את אריאב מתפקיד סגן ראש העיר והודיע על כוונתו לרוץ באופן עצמאי לראשות העיר, מה שאילץ אותו לפרוש מהמפלגה. אריאב בתגובה ארגן קואליציה של חברי מפלגת העבודה שהיו נאמנים לו עם הליכוד בכוונה להדיח את אלון, שהקדים להתפטר במקום להיות מודח. 

לאחר שעזב את תפקידו בנצרת עילית, שב לעבודה במשרד החוץ. עד 1982 מילא תפקיד במזרח הרחוק, ולאחר מכן התגורר בירושלים ועבד במטה המשרד. 
מרדכי אלון נפטר ב-1993 ונטמן בבית העלמין בנצרת עילית. הותיר אחריו את אשתו ושתי בנות.

על שמו של אלון נקראה מכללה שנפתחה בנצרת עילית בשנת 2008, וכיכר באחת מיציאות העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי אלון באתר עיריית נצרת עילית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל שגב, יום הולדת לקריית נצרת, מעריב, 20 בינואר 1960
2. ↑  ק. שבתאי, יהודים בנצרת, דבר, 13 בספטמבר 1957
3. ↑  יואל דר, אש מחלוקת בנצרת עלית, דבר, 7 בינואר 1977
4. ↑  מ. אריאב המועמד לראש העיריה בנצרת עלית, דבר, 17 בספטמבר 1976
5. ↑  יואל דר, מ. אלון הביא להדחת אריאב, דבר, 23 בספטמבר 1976
6. ↑  ראש עיריית נצרת עלית פרש מהעבודה, דבר, 10 בינואר 1977
7. ↑  קואליציה עבודה ליכוד בנצרת עלית, דבר, 12 באוגוסט 1977
8. ↑  מרדכי אלון התפטר מראשות עיריית נצרת עילית, דבר, 23 באוגוסט 1977
9. ↑  יואל דר, אחד:אפס לטובת מנחם אריאב, דבר, 4 בספטמבר 1977

| ראשי עיריית נוף הגליל  |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מוטקה אלון | מנחם אריאב | שמעון גפסו | אלכס גדלקין (מ"מ) | נתנאל טוויטו (מ"מ) | רונן פלוט |
| 1963–1977 | 1977–2008 | 2008–2015 | 2013–2015 | 2015–2016 | מ-2016 |

 |
| בעבר נקראה העיר נצרת עילית ובשנת 2019 שמה שונה לנוף הגליל |
**חוק המאבק בארגוני פשיעה** נחקק בעקבות הצורך להילחם בפשע המאורגן בישראל. את הצעת החוק הניע משרד המשפטים והחוק נחקק באופן רשמי בשנת 2003, כאשר מאיר שטרית היה שר המשפטים.

ארגון פשיעה הוא קבוצה של בני אדם מאוחדים או לא מאוחדים שפועלים בתוכנית מאורגנת שנמשכת לאורך זמן ועוברת על עבירות בישראל כגון פשע.

הענישה בארץ שונה בין אדם לאדם לפי תפקידו בארגון: אדם העומד בראש ארגון הפשיעה או פועל כחלק מהארגון כגון: מנהל, מארגן וממן יקבל עונש מאסר של כ-10 שנים, אדם שמנצל את מעמדו בחברה למען פעילויות בארגון יקבל עונש מאסר של כ-10 שנים, אדם שעבר על כל העבירות הקיימות והוא חלק מהארגון יקבל עונש מאסר של כ-20 שנים.

מטרת החוק
---------

מטרת החוק, להילחם בצורה יעילה בפשע המאורגן. בנוסף חוק זה הקל על בית המשפט בהחלטות על רכוש שהושג באופן לא חוקי ונתינת עונשים שונים. החוק בא להתמודד עם התופעות של פשיעה מאורגנת ועם המבנה של ארגוני פשיעה, הגורם לעיתים קרובות קושי בהוכחת הקשר בין ראש הארגון לבין ביצוען של עבירות שנעברו על ידי אחרים.

השפעת החוק
----------

בישראל גאתה בעיית הפשיעה בעקבות כוחן הגובר של משפחות פשע כגון: רוזנשטיין, אבוטבול ויצחק אברג׳יל כמו גם בחברה הערבית ובתפוצת הנשק החם (תקני ולא תקני). הגורם האחראי המרכזי להתמודדות עם הנגע הזה הוא המדינה והמשטרה.

למשטרה אין אמצעים וגיבוי מדיני לבצע מעשים כדי לתפוס ולהרתיע את העבריינים כדוגמה פשיטה על מקומות בהם נמצא הארגון, לעצור את העבריין מעצם זה שהוא עשה עברות לאו דווקא באותו הרגע. בנוסף במקרים רבים אנשי המשטרה חוששים להתעסק עם העבריינים בעקבות איומים על חייהם ועל חיי משפחתם.

לעיתים קרובות העבריינים משחדים את אנשי החוק בכסף, רכוש ועברות נוספות כדי שהעבריינים יוכלו להמשיך לבצע פשע ללא חשש.

פעולות ארגוני הפשיעה
--------------------

ארגוני הפשיעה עוסקים בעברות על החוק במטרת רווח כספי כגון הברחת סמים מסוכנים והפצתם, זנות, הלוואות ב"שוק אפור" וגביית החובות, ניהול בתי קזינו, הימורים, ניהול משחטות רכב והפצת ומכירת החלקים למדינות שונות, גביית דמי הגנה והלבנת הון.

ארגוני פשע שומרים על חשאיות פעילותיהם האסורות אך ארגוני פשע רבים מחזיקים במקביל גם עסקים חוקיים, כגון הימורים מורשים, בנייה והובלת אשפה, שפועלים במקביל ומספקים כיסוי לסחר בסמים, הלבנת כספים, זנות, סחיטה וסחר במידע פנים.

ההיסטוריה של החוק
-----------------

עד שהחוק יצא לפועל היו מספר גדול של הצבעות בעד ונגד החוק. בהצבעה העשירית הצביעו 4 חברי הכנסת בעד החוק ו-33 הצביעו נגד החוק ו-6 נמנעו מהצבעה.

בהצבעה האחרונה לחוק חל מהפך, ו-43 חברי הכנסת הצביעו בעד החוק, ולא היו מתנגדים, וכך החוק יצא לפועל.

קישורים חיצוניים
----------------

* **חוק מאבק בארגוני פשיעה, התשס"ג-2003**, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
* היסטוריית החקיקה של חוק מאבק בארגוני פשיעה, התשס"ג-2003, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shachar Eldar, על היקפו של המונח 'ארגון פשיעה' בחוק מאבק בארגוני פשיעה, תשס, 2014-02-11
2. 1 2  עבריינות ואכיפת חוק: תיאוריה, מדיניות, ביקורת, באתר kotar.cet.ac.il
3. ↑  החרפת נגע הפשיעה והאלימות כבבואה למשבר רב מימדי בחברה הערבית בישראל | 18-1-21, באתר www.idc.ac.il
4. ↑  חוק מאבק בארגוני פשיעה – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
**דורון תמיר** (נולד ב-1950) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. כיהן כקצין מודיעין ראשי.

ביוגרפיה
--------

תמיר נולד ברחובות, כבנם היחיד של אידה ויוסף. אביו היה קצין בצבא האדום שכל משפחתו, אשתו וילדיו נספו בשואה ועלה לישראל ב-1948. למד בתיכון הימלפרב בירושלים והיה חניך בתנועת הנוער בני עקיבא. 

ב-1968 התגייס לצה"ל, שירת בחיל הרגלים ופיקד על מחלקה בפלוגת סיור. לאחר שנפצע עבר לשרת בתפקידי מודיעין. שימש קצין פענוח, קצין מודיעין חטיבה, ומפקד קורס קציני מודיעין. בפברואר 1981 מונה לקצין מודיעין של אוגדה 162, תפקיד בו שירת במהלך ההכנות ובלחימה במלחמת לבנון הראשונה. ב-1982 מונה לראש ענף 20 בחטיבת המחקר, בהמשך פיקד על המרכז למודיעין וסיור ושירת כקצין מודיעין של פיקוד המרכז. ב-1990 מונה לסגן ראש חטיבת המחקר ושימש בתפקיד במהלך מלחמת המפרץ ובמבצע לחיסולו של מנהיג ארגון חזבאללה עבאס מוסאווי. בשנים 1992 עד 1995 כיהן כקצין מודיעין ראשי. 

לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל חברת JFJ וחברת STA בתחום הייעוץ הביטחוני, מייסד ומנהל בחברת קורנרשוט, מנהל בחברת SILVER SHADOW ויועץ לתעשייה האווירית. כיהן כסגן נשיא בתחום התעשיות הביטחוניות בחברת נס טכנולוגיות. כמו כן כיהן כראש אגף במטה הסייבר הלאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירות גלובס, ‏תא"ל במיל' דורון תמיר מונה לסגן נשיא בתחום התעשיות הביטחוניות בנס טכנולוגיות, באתר גלובס, 3 במרץ 2002
* דורון תמיר באתר סדנת יובל נאמן למדע טכנולוגיה וביטחון באוניברסיטת תל אביב

| קציני מודיעין ראשיים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דב תמרי • חיים בנימיני • צבי שילר • אריה בנטוב • גיורא זורע • אורן שחור • דורון תמיר • חיים יפרח • דודו צור • משה שחורי • יובל חלמיש • אריאל קארו • אלי בן-מאיר • משה שנייד • יובל שמעוני • אבי קינן |

 |
**אלכסנדר פבלוביץ' אלכסנדרוב** (ברוסית: **Александр Павлович Александров**; ‏נולד ב־20 בפברואר 1943) הוא קוסמונאוט סובייטי-רוסי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7 ותחנת החלל מיר.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר אלכסנדרוב נולד במוסקבה. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל לימודים בבית הספר הטכני של חיל האוויר הסובייטי. עם סיומו אלכסנדרוב החל את השרות. הוא השתחרר מהצבא כעבור שנה בעקבות פטירת אביו. בשנת 1969 הוא סיים לימודי הנדסה.

בשנת 1964 הוא התחיל לעבוד במחלקת תכנון מס' 1 תחילה כטכנאי ולאחר סיום הלימודים כמהנדס.

בשנת 1978 אלכסנדר אלכסנדרוב התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל.

בשנת 1983 אלכסנדר אלכסנדרוב שוגר לחלל בחללית סויוז T-9 לצד ולדימיר ליאחוב כמפקד צוות. הם עברו לתחנת החלל ובכך החלה לפעול משלחת מס' 2. במהלך טיסה זו הם ביצעו מספר רב של מחקרים ופעילויות תחזוקה לרבות פעילות חוץ רכבית.

בשנים 1987 אלכסנדר אלכסנדרוב שוגר לחלל בחללית סויוז TM-3 לצד אלכסנדר ויקטורנקו ומוחמד פאריס. החללית התחברה לתחנת החלל מיר ואלכסנדר אלכסנדרוב חזר לכדור הארץ כעבור 160 ימים במהלכם פעל כחבר משלחת מס' 2 לתחנת החלל מיר.

בשנת 1993 אלכסנדר אלכסנדרוב עזב את יחידת הקוסמונאוטים אך המשיך לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. הוא מתגורר במוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר אלכסנדרוב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1092231358
* ISNI: 0000 0004 5661 1679
* VIAF: 381144647693271270418
* WorldCat: viaf-381144647693271270418

 |