recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מפרץ טייבל, הנמל וקייפטאון מפסגת הר טייבל.
**מפרץ טייבל** (באנגלית: **Table Bay**; באפריקאנס: **Tafelbaai**) הוא מפרץ המשקיף לאוקיינוס האטלנטי, ונמצא ליד קייפטאון. המפרץ נמצא בקצה הצפוני של חצי האי קייפ (אנ'), המשתרעת בדרום ועד לכף התקווה הטובה. שמו של המפרץ נקרא על שם הר השולחן.

היסטוריה
--------

מגלה הארצות הפורטוגזי, בארתולומיאו דיאש, היה האירופי הראשון שחקר את האזור הזה ב-1486. המפרץ, על אף שהיה מפורסם במשך מאות שנים כמקלט לאוניות, הוא למעשה נמל טבעי גרוע למדי והוא חשוף קשות לסופות חזקות ולגלים חזקים מדרום-מזרח המפרץ ומצפון-מערב המפרץ. ספינות מפרש רבות שחיפשו מקלט במפרץ במהלך המאות ה-17 וה-18 הונעו על ידי אותן סופות לחוף.

עם זאת, הקולוניסטים ההולנדים בכל זאת הצליחו להפוך את המפרץ לנמל. במפרץ סלדניה (אנ'), חסרו מים מתוקים, והחלופות המציאותיות היחידות (מפרץ סיימונס ומפרץ הוט (אנ')) היו, באותה תקופה, לא הייתה נגישות למפרץ ומזג האוויר באזור היה גרוע בחצי האי קייפ ורק מעט היה ידוע על מזג האוויר של האזור, שלעיתים קרובות גרוע בחצי האי קייפ. בסופו של דבר, נבנה נמל במפרץ טייבל באמצעות אחזור קרקע על ידי שוברי גלים, בשביל להגן על האוניות שבנמל. רובן איילנד, בו נכלא, למשך עשרות שנים, נלסון מנדלה, נמצא במפרץ זה.

בעקבות תאונה, בנובמבר 1953, בה היה מעורב האונייה ההולנדית, סלידרכט, חופי המפרץ שומנו. האונייה עברה 60 ק"מ מהחוף בשביל לשאוב 1,000 טון נפט שנשפכו לים לאחר התאונה.

גלריה
-----

* ספינות הולנדיות במפרץ טייבל, המאה ה-17ספינות הולנדיות במפרץ טייבל, המאה ה-17
* משקיף על ספינות מפרש במפרץ טייבל ב-1727, כשברקע הר השולחןמשקיף על ספינות מפרש במפרץ טייבל ב-1727, כשברקע הר השולחן
* מפת מפרץ טייבל, 1882מפת מפרץ טייבל, 1882
* מפת הרציפים והתשתיות שבמפרץ טייבל, 1884מפת הרציפים והתשתיות שבמפרץ טייבל, 1884
* קייפטאון מהחלל, מביטה דרומה מעל מפרץ פוסל עם נקודת האנגקליפ (למעלה משמאל), קייפ פוינט (אנ') (מימין למעלה) ומפרץ טייבל מדרום וממזרח לרובן איילנד, פברואר 1995קייפטאון מהחלל, מביטה דרומה מעל מפרץ פוסל עם נקודת האנגקליפ (למעלה משמאל), קייפ פוינט (אנ') (מימין למעלה) ומפרץ טייבל מדרום וממזרח לרובן איילנד, פברואר 1995
* קייפטאון מהחלל, מביטה מזרחה מעל חצי האי קייפ (אנ') ומפרץ פולס (מאחור) עם רובן איילנד (קדמית משמאל), הר השולחן (חזית מרכזית) וקייפ פוינט (אנ') (קדמית מימין). הנקודה הלבנה בצד שמאל במפרץ פולס היא סיל איילנד (אנ').קייפטאון מהחלל, מביטה מזרחה מעל חצי האי קייפ (אנ') ומפרץ פולס (מאחור) עם רובן איילנד (קדמית משמאל), הר השולחן (חזית מרכזית) וקייפ פוינט (אנ') (קדמית מימין). הנקודה הלבנה בצד שמאל במפרץ פולס היא סיל איילנד (אנ').

ראו גם
------

* מפרץ פולס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפרץ טייבל** בוויקישיתוף
* מפרץ טייבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ship Oil Kills Fish, Penguins". *Newcastle Sun (NSW : 1918 - 1954)*. 1953-11-03. p. 8. ארכיון מ-2021-03-21. נבדק ב-2020-04-22.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 244754965
* WorldCat (עם VIAF): 244754965

 |
**מארק קירק** (באנגלית: **Mark Kirk**; נולד ב-15 בספטמבר 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כסנאטור מטעם מדינת אילינוי וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

קירק נולד בשמפיין שבאילינוי וגדל בקנילוורת'. ב-1981 סיים תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת קורנל ב-1982 תואר שני מבית הספר לכלכלה של לונדון וב-1992 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת ג'ורג'טאון.

ב-1989 התנדב לכוחות המילואים של הצי האמריקאי ושירת כקצין מודיעין עד שחרורו בדרגת קומנדר ב-2013. הוא מילא משימות במבצע כוח מאוחד ביוגוסלביה, בשמירה על האזור אסור לטיסה בצפון עיראק ובמלחמת אפגניסטן.

השנים 1984 עד 1990 עבד במטהו של חבר הקונגרס ג'ון פורטר מאילינוי, לאחר מכן עבד כעוזר במחלקת המדינה של ארצות הברית, כעורך דין בפירמה פרטית וכיועץ של ועדת יחסי החוץ בבית הנבחרים האמריקאי.

בשנת 2000 נבחר לנציג המחוז העשירי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית והחל כהונתו בינואר 2001, מאז הוא נבחר לארבע כהונות נוספות. בנובמבר 2010 זכה בבחירות לסנאט, והושבע באותו החדש עקב מילוי כיסאו החסר של ברק אובמה, שמולא זמנית על ידי רולנד בריס. במהלך כהונתו, החזיק קירק בשולחן הממתקים של הסנאט.

קירק מכהן בסנאט כחבר בוועדת ההקצבות, בוועדת הבנקאות, ועדת הבריאות, חינוך ועבודה ובוועדה המיוחדת לענייני הזדקנות. יחד עם בוב מננדז מהמפלגה הדמוקרטית נמנה עם המובילים בסנאט לחקיקת העיצומים נגד איראן במטרה לפגוע בתוכנית הגרעין האיראנית.

בינואר 2012 סבל משבץ איסכמי, עבר שורת ניתוחי בראשו להקלת הנפיחות במוחו ונזקק לשנת שיקום והחלמה עד שובו לעבודה בינואר 2013, כך שנעדר מהסנאט במשך שנה. כתוצאה מכך משתמש קירק בכיסא גלגלים.

בבחירות בשנת 2016 הפסיד קירק לתמי דקוורת' מהמפלגה הדמוקרטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארק קירק** בוויקישיתוף
* מארק קירק, ברשת החברתית פייסבוק
* מארק קירק, ברשת החברתית טוויטר
* מארק קירק, ברשת החברתית אינסטגרם
* מארק קירק, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מארק קירק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מארק קירק באתר הסנאט
* אתר הבחירות של מארק קירק
* מארק קירק באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2008080486
* US Congress: K000360
* VIAF: 9657145
* WorldCat: lccn-no2008080486

 |
***Mimivirus*** הוא סוג של נגיף הכולל מין יחיד ***Acanthamoeba polyphaga mimivirus*** ‏(APMV). הקפסיד של נגיף זה הוא בעל הקוטר הגדול ביותר מבין כל הנגיפים המוכרים. לנגיף זה יש גנום גדול ומורכב ביחס לנגיפים אחרים. חרף הידע המוגבל אודות הנגיף, עורר גילויו עניין רב בשל ההשלכות של מבנהו המורכב שעשוי להתפרש כחוליה החסרה בין נגיפים לחיידקים, או אף כדומיין חדש.

גילוי הנגיף
-----------

APMV התגלה באופן מקרי באמבה *Acanthamoeba polyphaga*, שעל שמה הוא נקרא בשמו המדעי, במהלך מחקר שעסק במחלת הלגיונרים. הנגיף נצפה בצביעת גרם וזוהה בטעות כחיידק גרם חיובי. בעקבות זיהוי זה נקרא *Bradfordcoccus*, על שם האזור ממנו הגיעה האמבה, ברדפורד בבריטניה. ב-2003 חוקרים מהאוניברסיטה הים תיכונית במרסיי שבצרפת פרסמו מאמר בכתב העת המדעי Science שבו זיהו את המיקרו-אורגניזם כנגיף.

אותה קבוצת מחקר שגילתה את ה-Mimivirus, גילתה בהמשך נגיף גדול מעט ממנו הנקרא Mamavirus וכן את וירופאג' ספוטניק הפוגע בו.

מבנה
----

נגיף ה-*Mimivirus* גדול מכל נגיף שהיה ידוע קודם לגילויו, וקוטר הקפסיד שלו 400 ננומטר. סיבים חלבוניים מזדקרים מפני השטח של הקפסיד למרחק של 100 ננומטר, ובכך מגיע קוטרו הכולל של הנגיף לעד 600 ננומטר. בצפייה במיקרוסקופ אלקטרוני נראה הקפסיד בצורת משושה, לפיכך סימטריית הקפסיד היא איקוזהדרלית (icosahedral). לנגיף זה אין מעטפת חיצונית, עובדה המרמזת על כך שהנגיף לא יוצא מן התא המארח באמצעות אקסוציטוזה.

נגיף ה-*Mimivirus* הוא בעל תכונות משותפות לאלו של נגיפים מקבוצת נגיפי DNA נוקליאוציטופלסמיים גדולים (nucleocytoplasmic large DNA viruses; NCLDV). על פי M. Suzan-Monti, בדומה לנגיפים אלו, גם לנגיף זה יש שכבת ליפידים פנימית המקיפה את מרכזו. ליבתו המרכזית של הנגיף מופיעה כאזור כהה במיקרוסקופ אלקטרוני. הגנום הגדול של הנגיף מצוי באזור זה.

מספר תעתיקי mRNA ניתנים למיצוי מוויריונים. בדומה לנגיפי NCLDVs נמצאו תעתיקים ל-DNA פולימראז ולחלבון הקפסיד. כמו כן נמצאו תעתיקים לשלושה אנזימי אמינואציל tRNA סינתאז, וכן ארבע מולקולות mRNA הייחודיות לנגיף.

גנום
----

הגנום של נגיף ה-*Mimivirus* הוא מולקולת DNA דו-גדילית קווית באורך של 1,181,404 זוגות בסיסים. הודות לכך נחשב הגנום שלו כגנום הגדול ביותר של נגיף הידוע למדע, ואף גדול משל חלק מן התאים.

הגנום של הנגיף כולל כ-911 גנים המקודדים לחלבונים. ניתוח של הגנום שלו גילה את נוכחותם של גנים שלא נראו באף נגיף אחר, כדוגמת אמינואציל tRNA סינתאזות, וגנים נוספים שלפני כן סברו שמופיעים רק בגנומים של תאים. כנגיפי DNA גדולים אחרים, *Mimivirus* כולל מספר גנים האחראיים למטבוליזם של סוכר וחומצות אמינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Mimivirus** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

* הנגיף הגדול בעולם מגיש: הפלישה

הערות שוליים
------------

1. ↑  La Scola B, Audic S, Robert C, Jungang L, de Lamballerie X, Drancourt M, Birtles R, Claverie JM, Raoult D. (2003). "A giant virus in amoebae". *Science*. **299** (5615): 2033. doi:10.1126/science.1081867. PMID 12663918.`{{cite journal}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
**נועם יעקב** (בדנית: **Noam Yaacov**; נולד ב-20 באוקטובר 2004) הוא כדורסלן דני-ישראלי, המשחק בעמדות הרכז והקלע בקבוצת וילרבאן.

ביוגרפיה
--------

יעקוב נולד וגדל בווירום שבדנמרק, לאב יהודי-ישראלי (יונתן) ולאמא דנית-נוצרייה (סידסל).

אביו של יעקוב היה מאמן, כך שכבר מגיל 4 הוא החל להתאמן בכדורסל. יעקוב שיחק בקבוצות של שנתונים בוגרים ממנו והיה מרבה לצאת לטורנירים ברחבי אירופה. במקביל לאימונים במסגרת הקבוצה, יעקוב היה עושה אימונים אישיים עם אביו.

ביולי 2018, כשהיה בן 13, יעקוב עלה לישראל לבדו, והתגורר בחיק סבו וסבתו בקיבוץ העוגן.

יעקוב שיחק במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית, הפועל עמק חפר, שם התאמן תחת כדורסלן העבר הישראלי, יהוא אורלנד.

קריירת מועדונים
---------------

### הפועל עמק חפר

עונת 2020/2021 הייתה עונת הפריצה של יעקוב בנוער, כשבסופה הוא נבחר לשחקן המצטיין של העונה. ב-16 ביוני 2021, בגמר ליגת העל לנוער, יעקוב הוביל את קבוצתו עם 27 נקודות, 8 ריבאונדים ו-5 אסיסטים לזכייה באליפות המדינה, לאחר ניצחון 92–97 על הנוער של מכבי ראשון לציון. חמישה ימים לאחר מכן, יעקוב נפגש שוב מול מכבי ראשון לציון במעמד גמר גביע המדינה לנוער, בו זכתה עמק חפר והשלימה דאבל לאחר ניצחון 60–81, כשיעקוב קלע 10 נקודות. יעקוב התאמן ושיחק לסירוגין גם בקבוצה הבוגרת של עמק חפר אשר שיחקה בליגה הארצית.

### אסוול ליון-וילרבאן

ב-5 ביולי 2021, חתם יעקוב לשנתיים עם אופציה לשנתיים נוספות באסוול ליון-וילרבאן מהליגה הצרפתית והיורוליג. בינואר 2023 הושאל להפועל ירושלים עד לסיום העונה. במשחק חצי גמר גביע המדינה אותה שנה נגד הפועל חיפה הצטיין יעקוב כשקלע 11 נקודות, לרבות 9/9 מקו העונשין וסייע לקבוצתו להעפיל לגמר הגביע. ב-16 בפברואר 2023 זכה בתואר הראשון בקריירת הבוגרים שלו, לאחר שהפועל ירושלים גברה על מכבי תל אביב 67-61 בגמר גביע המדינה.

קריירת נבחרות
-------------

ב-2023 יעקוב זומן לסגל נבחרת ישראל בכדורסל במוקדמות גביע העולם בכדורסל 2023. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך ב-24 בפברואר 2023 במשחק נגד נבחרת פינלנד, שבו הוא קלע 12 נקודות ומסר 2 אסיסטים.. ב-16 ביולי 2023 הוביל את נבחרת ישראל עד גיל 20 להישג מרשים ביותר: משחק גמר אליפות אירופה מול צרפת, שבו נכנעה ישראל 89:79 לצרפת בהארכה וזכתה במדליית הכסף. יעקוב קלע במשחק הגמר 31 נקודות.

קישורים חיצוניים
----------------

* נועם יעקוב, ברשת החברתית טוויטר
* נועם יעקוב, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Rising star Noam Yaakov leads Emek Hefer to double titles". *The Jerusalem Post*.
2. ↑  אפרת עמורבן, ריאיון מיוחד | הכישרון הגדול של הכדורסל הישראלי: "המטרה שלי היא להגיע ל-NBA", באתר ynet, 14 באוגוסט 2022
3. ↑  עמורבן, אפרת (14 באוגוסט 2022). "ריאיון מיוחד | הכישרון הגדול של הכדורסל הישראלי: "המטרה שלי היא להגיע ל-NBA"" – via www.ynet.co.il. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Noam Yaacov".
5. ↑  הפועל עמק חפר זכתה באליפות ליגת העל לנוער, באתר איגוד הכדורסל בישראל, ‏16 ביוני 2021
6. ↑  השלימה דאבל: עמק חפר מחזיקת גביע המדינה לנוער, באתר ynet, ‏21 ביוני 2021
7. ↑  נציג חדש ביורוליג: נועם יעקוב חתם בווילרבאן, באתר ONE, ‏6 ביולי 2021
8. ↑  רשמי: נועם יעקב הושאל לירושלים עד סוף העונה, באתר ONE - מספר אחת בספורט, ‏2023-01-04
9. ↑  שכרון מעמקים: ישראל נכנעה לפינלנד בהארכה, באתר ערוץ הספורט, ‏24 בפברואר 2023
הדגל מעל עיריית סן פרנסיסקו.
**דגל העיר סן פרנסיסקו**, כמו גם סמל העיר מייצגים את בנייתה המחודשת של העיר לאחר שריפות שנגרמו כתוצאה של רעידות אדמה. הדגל מתאר את עוף החול האגדי הנולד מחדש מן הלהבות ששורפות את העיר.

הדגל מסמל את השתקמות העיר לאחר כל אחת משש השריפות שפקדו אותה בין השנים 1849–1852 ונבחר לסמל בנייתה המחודשת של העיר אחרי רעידת האדמה של 1906 והשריפה הגדולה בעקבותיה אשר כילתה באש את מרבית בתי העיר. הדגל הפך לדגלה הרשמי של העיר ב-16 בדצמבר 1940.

מתחת עוף החול מופיע המשפט בספרדית: 

> 
> "Oro en Paz–Fierro en Guerra"
> 
> 
> 
> 

שמשמעו: 

> 
> "זהב בעת שלום, ברזל בעת מלחמה"
> 
> 
> 
> 

בעת עיצוב הדגל היו אמורים להיות לו ציצות בצבע זהב המקיפים את הדגל. בשל טעות, בעת שהדגל נוצר, נתפר חלק זה מבד בצבע זהב, במקום בצורת ציצה, והמעטפת הפכה לחלק מהדגל. כיום, כאשר הדגל מוצג בתוך מבנים, נהוג להוסיף לו ציצה בצבע זהב המקיפה את המעטפת המוזהבת של הדגל.

היסטוריה
--------

ב-8 בינואר 1900 נשא ראש עיריית סן פרנסיסקו, ג'יימס ד. פלאן (James D. Phelan) נאום בפני מועצת העיר (S.F. Board of Supervisors) בו הוא הציע לחברי המועצה לבחור דגל לעיר ועליו מוטו העיר (Oro en paz fierro en guerra). לדברי ראש העיר, סן פרנסיסקו היא החשובה בערי קליפורניה, ועליה לסמל את העקרונות של המדינה, ולהזכיר את הלוחמים מקליפורניה אשר לחמו במלחמת ארצות הברית–ספרד. הזהב, לדבריו, מסמל את עושרה של קליפורניה ואת השפע שלה, והברזל מסמל את עוצמת הלוחמים של קליפורניה במלחמה.

ראש העיר הכריז על תחרות לעיצוב הדגל העירוני, והפרס הראשון שהוצע היה 50 דולרים.

במרץ באותה שנה החלה הגשת העיצובים לדגל. בין העיצובים שהוגשו היו קביה, עכבר וקוף כדמות מרכזית בסמל, אולם ב-15 באפריל נבחר העיצוב של ג'ון מ. גאמבל (John M. Gamble), מבין 15 ההצעות שהוצעו. הצעה זו לא כללה את מעטפת הזהב המקיפה כיום את הדגל ולא כללה את המילים "סן פרנסיסקו".

ב-19 באפריל הוצג העיצוב הנבחר למועצת העיר, וב-20 באפריל נערך דיון בעיצוב.

הדגל עוצב לראשונה בתהלוכה העירונית לכבוד משטרת העיר שנערכה ב-1 במאי 1900.

הדגל המקורי של העיר הוחלף בשנת 1926 בשל בלאי שנגרם לו במהלך השנים. בדגל מחליף זה הופיעה לראשונה ציצת זהב.

רק ב-16 בדצמבר 1940 החליטה מועצת העיר על אימוץ הדגל באופן רשמי. דגל זה שאומץ כלל ציצת זהב, ובתיאור הדגל הרשמי נכתב כי הדגל "מוקף בזהב". בעקבות תיאור זה החלו חברות יצור הדגלים אמרסון (.The Emerson Flag Co) ופאראמונט (.The Paramount Flag Co) לייצר דגלים וסביבם פס מוזהב.

חברת פאראמונט הקפידה על העיצוב הרשמי, אולם חברת אמרסון הוסיפה עיטורים, צבעה את הלהבות בשלושה צבעים ושינתה את הגופנים לגופנים יותר מעוצבים. בשנת 1963 הכריז ראש העיר ג'ורג' כריסטופר כי הגרסה שיוצרה על ידי חברת פאראמונט היא עיצוב הרשמי של העיר, אולם שתי הגרסאות עדיין נמכרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* דגל סן פרנסיסקו, באתר דגלי העולם (באנגלית)
* דגל סן פרנסיסקו באתר מוזיאון סן פרנסיסקו
**גנדהארה** ( (סנסקריט: गन्धार, פשטו: ګندارا, אורדו: گندھارا) ) הייתה ממלכה קדומה שהשתרעה בעמקי הנהרות סוואט וקאבול ובמישור פוטהאר, בשטח שהיום נמצא בצפון פקיסטן ובצפון-מזרח אפגניסטן, הערים המרכזיות בממלכה היו פורושפורה (פשאוור המודרנית) והעיר טקששילה (טקסילה המודרנית).

השם גנדהארה מופיע לראשונה בשירה ההודית האפית ובטקסטים ריגוודה ואטהרוודה הם מוזכרים כשבט. הצורה הפרסית של השם, Gandara, מוזכרת על ידי הרודוטוס בהקשר הסיפור של סקילקס איש קריאנדה, מגלה ארצות יווני, אשר התחיל את הפלגתו בנהר האינדוס בעיר בגנהארה. השם Gandhara כנראה נובע מהמילה הסנסקריטית gandha, שפירושה "בושם".

הממלכה התקיימה בשנים 500-1500 לפני הספירה כמרכז תרבות בודהיסטי, העיר ידועה כמקום לידתו של פדמאסמבהאבה מייסד הבודהיזם הטיבטי, העיר ידועה בסגנון האמנות המיוחד לה, Gandhara style, אשר הוא זרם באמנות הבודהיסטית שהתפתח והושפע על ידי מיזוג בין אמנות יוונית פרסית סורית והודית, זרם זה באמנות הגיע לשיאו בתקופת שלטונה של אימפריית קושאן. 

הממלכה הפסיקה להתקיים כיישות עצמאית בשנת 520 לפני הספירה, כאשר היא נכבשה על ידי האימפריה הפרסית, אך תרבותה הגיעה לשיא בתקופת אימפריית קושאן, בשנים 75-230.

בסביבות שנת 450 שטחי הממלכה נכבשו על ידי ההונים הלבנים, אשר דגלו בהינדואיזם, ותושבי האזור המירו את דתם בהדרגתיות להינדואיזם. בשנים 400, 520 ו-644 האזור תועד על ידי עולי רגל ונזירים סינים (Fa-Xian, Song-Yun, Xuan-Zan) בהתאמה. בשנת 400 נאמר שהבודהיזם שגשג בו, בשנת 520 מתואר הרס שבוצע על ידי ההונים, ובשנת 644 מתואר שהבודהיזם היה בדעיכה, וההינדואיזם היה בעליה, כמו כן תואר שהמקדשים הבודהיסטים היו נטושים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גנדהארה** בוויקישיתוף
* גנדהארה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גנדהארה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541556905171
* BnF: cb11934197x (data)
* GND: 4019220-9
* LCCN: sh87001735
* NKC: ge117755
* SUDOC: 027261433
* VIAF: 235895968
* WorldCat (עם VIAF): 235895968

 |
הגנרל אקשי גידיו כותב את פואמת המוות שלו לפני ביצוע הספוקו (כיוון שהפסיד בקרב).
**פואמת מוות** (Jisei) היא סוג של פואמה שפותחה בתרבויות המזרח, בעיקר ביפן, סין ושושלת ג'וסון בקוריאה והיא מכונה גם פואמה של פרידה מן החיים. הפואמה נכתבת על ידי אדם העומד לפני מותו ומטרתה לשקף תובנות של לפני מוות ולסייע לקורא לחוות את מחשבותיו האחרונות של העומד למות.

פואמות מוות נכתבו באופן מסורתי על ידי כלל שכבות האוכלוסייה, ובתנאי שהכותב הוא בעל יכולת כתיבה וקריאה. בתחילת המאה ה-7 לספירה, אנשים שכתבו פואמות מוות כתבו אותן באופן חופשי ללא סגנון מוכתב מראש. עם הזמן, כתיבת פואמת מוות הפכה לנפוצה, ונכנסו כללי כתיבה מקובלים, ובהם:

* הימנעות מהתייחסות ישירה למוות. במקום זאת קיים שימוש בביטויים מעולם הטבע המרמזים על כך, כגון עלה נופל, פרח קמל, שקיעת שמש וכדומה.
* גישה נייטרלית ולא רגשית ביחס למוות
* אמנות כתיבת הפואמות היא חלק בלתי נפרד מהתרבות היפנית; הפואמות מתארות בדרך כלל תחושות והרמוניה עם הטבע בהתאם לדת הבודהיסטית ולדת השינטו היפנית.

היה מקובל להתייעץ עם משוררים לפני כתיבת הפואמה ולהכינה מראש, אך היה אפשר לשנותה לאור אירועים שהתרחשו אחרי כתיבת הפואמה.

כתיבת הפואמה מהווה חלק משמעותי בטקסי הספוקו היפנים. הפואמה נכתבת בסגנון וקה (5 שורות ובשורות יש 5 מילים,7,5,7, ו-7 לפי הסדר הזה).

ראו גם
------

* מכתב התאבדות

לקריאה נוספת
------------

* ספר: פואמות מוות יפניות

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jisei: the Japanese Death Poem, Japan Powered, ‏1 December 2013
2. ↑  Cezary Jan Strusiewicz, Jisei: The Art of Japanese Death Poems, Tokyo Weekender, ‏7 January 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01182376

 |
**גנבת דעת** בהלכה היהודית הוא האיסור להטעות את הזולת ולגרום לו לחשוב באופן מוטעה דבר מסוים, ובכללו לתת לזולת רושם מוטעה על כוונותיך האמיתיות כלפיו. איסור גנבת דעת הוא דווקא כאשר האדם גורם במעשיו לגנבת דעת ועושה מעשה מיוחד לשם כך, אבל אם השני טועה מדעתו וחושב שהלה עשה בשבילו מעשה מיוחד, ללא שהעושה עשה פעולה כדי שיחשוב כך, אין בכך איסור גנבת דעת.

גנבת דעת במקורות
----------------

המקור במקרא לדעת חז"ל הוא בפסוק "לא תגנבו" שכולל גם גנבת דעת בכלל שאר הגנבות.

בתנ"ך אנו מוצאים פעמיים גנבת דעת תוך שימוש בביטוי של "גנבת לב":

1. "**וַיִּגְנֹב** יַעֲקֹב, אֶת-**לֵב** לָבָן הָאֲרַמִּי, עַל-בְּלִי הִגִּיד לוֹ, כִּי בֹרֵחַ הוּא."
2. "וַיַּעַשׂ אַבְשָׁלוֹם כַּדָּבָר הַזֶּה, לְכָל-יִשְׂרָאֵל, אֲשֶׁר-יָבֹאוּ לַמִּשְׁפָּט, אֶל-הַמֶּלֶךְ; **וַיְגַנֵּב**, אַבְשָׁלוֹם, אֶת-**לֵב**, אַנְשֵׁי יִשְׂרָאֵל."

בתוספתא נכתב כי "שבעה גנבין הן: הראשון שבכולן גונב דעת הבריות. . ולא עוד אלא שמעלין עליו שאילו היה יכול לגנוב דעת העליונה היה גונב, שכל הגונב דעת הבריות - נקרא גנב".

בתוספתא שם נכתב עוד שישראל גנבו את הדעת העליונה של הקב"ה כאשר אמרו במעמד הר סיני "נעשה ונשמע", מפני שלא התכוונו להגשים את הדבר.

בתלמוד גנבת דעת מוזכרת בהקשר של אדם שתובע חוב שלא קיים באמת, וגורם לציבור לחשוב שקיים חוב שכזה. "'ובאה אל בית הגנב' - זה הגונב דעת הבריות, שאין לו ממון אצל חבירו וטוענו ומשביעו".

הלכה
----

הרמב"ם פוסק:

> 
> אסור לאדם להנהיג עצמו בדברי חלקות ופיתוי. ולא תהיה אחת בפה ואחת בלב, אלא תוכו כברו; והעניין שבלב, הוא הדבר שבפה. ואסור לגנוב דעת הבריות, ואפילו דעת הגוי.  
> כיצד? לא ימכור לגוי בשר נבלה בכלל שחוטה, ולא מנעל של מתה במקום מנעל של שחוטה. ולא יסרב [יפציר] בחברו שיאכל אצלו, והוא יודע שאינו אוכל, וירבה לו בתקרובת, והוא יודע שאינו מקבל; ויפתח לו חביות שהוא צריך לפתוח אותן למוכרן, כדי לפתותו שבשביל כבודו פתח. וכן כל כיוצא בזה. אפילו מילה אחת של פיתוי ושל גנבת הדעת, אסורה; אלא שפת אמת ורוח נכון, ולב טהור מכל עמל והוות.
> 
> 
> 
> — משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ב'
>

דוגמאות
-------

איסור העתקה בבחינות נובע מאיסור זה של גנבת דעת, מפני שמטעה אחרים וגורם להם לחשוב שהישגיו טובים מכפי שהם באמת.

בתנ"ך יש מספר מקרים שבהם נעשה גנבת דעת שלכאורה מוצדקים, כאשר אברהם מבקש משרה לטעון שהיא אחותו ולא אשתו, כאשר יעקב מקבל את הברכות בטענה שהוא עשו, וכאשר משה מבקש מפרעה לצאת למדבר לשלשה ימים של הקרבה, כאשר הוא מתכוון לעזוב לגמרי.

ראו גם
------

* גנבה (משפט עברי)
* איסור הכשלת עיוור
* הונאה
* התחזות
* חנופה

קישורים חיצוניים
----------------

* גנבת דעת בקיצור שולחן ערוך
* הרב אליעזר מלמד, הלכות גניבת דעת, אתר ישיבה
* הרב יובל שרלו, מדבר שקר תרחק - קונטרס הלכות שקר (אורכב 24.09.2017 בארכיון Wayback Machine), אתר ישיבת אורות שאול
* אסופת מאמרים בנושא גניבת דעת, באתר ספריית אסיף
* הרב אליעזר אלטשולר, גניבת דעת בהעתקה בבחינות, אתר כיפה
* הרב בראלי, אישור הזמנה לחתונה, כאשר המאשר אינו מתכוון הגיע, אתר כיפה
* הערך "גנבת דעת", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויקרא יט, יא.
2. ↑  בראשית ל"א כ.
3. ↑  שמואל ב', ט"ו ו'.
4. ↑  מסכת בבא קמא, פרק ז, משנה ג
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף ל"ט, עמוד א'.
6. ↑  יט - העתקה בבחינה, באתר פניני הלכה, ‏2000-08-02

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**דגל פרובינציית ניופאונדלנד ולברדור** הנוכחי עוצב בשנת 1980 על ידי האמן הניופאונדלנדי כריסטופר פראט.
העיצוב אושר על ידי בית המחוקקים של ניופאונדלנד ב-28 במאי 1980 והוצג לראשונה ב-24 ביוני 1980.

הצבע הכחול מסמל את הים, הלבן את השלג והקרח, האדום מסמל את המאמץ והמאבק של תושבי ניופאונדלנד ולברדור, וצבע הזהב מסמל את הביטחון העצמי של תושבי הפרובינציה.
המשולש הכחול נותן אזכור של כבוד לדגל בריטניה, ומזכיר את המסורת הבריטית של ניופאונדלנד ולברדור.
שני המשולשים האדומים מסמלים את שני אזורי הפרובינציה - היבשה והאי,
והחץ המוזהב מסמל עתיד טוב יותר.

הטריקולור של ניופאונדלנד
------------------------

הטריקולור של ניופאונדלנד
בין השנים 1840 ו-1931 דגל ניופאונדלנד היה טריקולור בצבעים ירוק, לבן וורוד. מקורו בעיר סיינט ג'ונס בשנת 1840 והוא עוצב על ידי הבישוף הקתולי של ניופאונדלנד - מיקל אנתוני פלמינג. הדגל מסמל את המסורות של הקהילות הקתולית והפרוטסטנטית להתחרות אחת לשנה במשיכת גזרי עצים - הפרוטסטנטים סימנו את העצים שלהם בצבע ורוד, בעוד שהאירים הקתולים סימנו את העצים שהם משכו בירוק.

על מנת למנוע חיכוכים בין הקהילות התערב הבישוף והציע שלפרובינציה יהיה דגל אחד משותף בו הוורוד והירוק מופרדים על ידי צבע לבן שמסמל את השלום.
הוורוד מסמל את בית טיודור הבריטי, והירוק את פטריק הקדוש, הקדוש המגן על אירלנד. הלבן מסמל את אנדרו הקדוש - הקדוש המגן על סקוטלנד.

דגל הממלכה המאוחדת
------------------

דגל הממלכה המאוחדת
בשנת 1931 אימצה פרובינציית ניופאונדלנד את דגל הממלכה המאוחדת.

דגל ניופאונדלנד הצרפתית (דגל טֶרְנֶב)
-------------------------------------

דגל ניופאונדלנד הצרפתית
דגל הפדרציה של דוברי הצרפתית של ניופאונדלנד (טרנב - Terre-Neuve) מתבסס על דגל שלושת הצבעים של צרפת, ובו שלושה צבעים:
כחול לבן ואדום. על הדגל שני מפרשים כאשר על העליון זרד ועל התחתון פרח המצוירים בשחור.
המפרשים מייצגים את ארץ הבסקים ואת חבל ברטאן שבצרפת ואת הדייגים הצרפתיים שהגיעו לאזור זה בשנת 1504 והתיישבו בו.
הצהוב לקוח מהכוכב של דגל אקדיה והזרד הוא סמל לברדור.

דגל לברדור
----------

דגל לברדור
דגל זה אומץ בשנת 1949. הלבן מסמל את השלג, הכחול מסמל את הים, הנהרות והאוקיינוס, שהדייג בהם מהווה את עיקר כלכלתה של לברדור.
הירוק מסמל את היבשה. 
הזרד מסמל את העבר והעתיק. הענפים הקצרים מסמלים את קשיי העבר והענפים הארוכים מסמלים את התקווה לעתיד. שלושת הענפים הנמצאים בקצה הזרד מסמלים את שלושת העמים שמתגוררים בלברדור: האינו, האינואיט והלבנים. שלושתם יוצאים מענף אחד - המסמל שכל בני האדם שווים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל ניופאונדלנד ולברדור** בוויקישיתוף
* דגל ניופאונדלנד ולברדור, באתר דגלי העולם (באנגלית)
* סמלי ניו ניופאונדלנד ולברדור באתר למורשת קנדה (באנגלית)
* אליסטר ב. פרייזר, **דגלי קנדה** - פרק 19. ניופאונדלנד‏, 1997 (באנגלית)
* דגל ניופאונדלנד ולברדור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  דגלי קנדה |
| --- |
| דגלים לאומיים | **דגל קנדה** • הנס המלכותי • דגל האיחוד המלכותי • נס קנדה האדום |  |
| דגלי ממשל | דגל המושל הכללי • דגלי המשנים למושל קנדה |
| פרובינציות | אונטריו • אי הנסיך אדוארד • אלברטה • מניטובה • נובה סקוטיה • ניו ברנזוויק • ניופאונדלאנד ולברדור • ססקצ'ואן • קוויבק • קולומביה הבריטית |
| טריטוריות | הטריטוריות הצפון-מערביות • נונאווט • יוקון |
| דגלי ערים מרכזיות | אדמונטון • אוטווה • ויניפג • ונקובר • טורונטו • מונטריאול • קלגרי • ת'אנדר ביי |
**התפוצצות מכלית הדלק בטסאג'רה** היא אסון שאירע ב-6 ביולי 2020 בטסאג'רה שבמחוז מגדלנה שבקולומביה. פיצוץ מכלית דלק והשרפה שפרצה בעקבותיו הרגו לפחות 45 אנשים, ופצעו רבים נוספים.

האירוע
------

הכפר טסאג'רה (Tasajera) הוא כפר דייגים עני הבנוי על רצועת אדמה צרה בין הים הקריבי לביצה. רבים מתושבי הכפר גרים בסוכות שנבנו על ערמות אשפה. היו מקרים בעבר שבהם תושבי הכפר שדדו משאיות תקועות ולקחו את הסחורות שהיו עליהן.

ב-6 ביולי 2020, מכלית דלק העבירה בנזין לאורך הכביש המהיר הקריבי (ספ'). בסביבות השעה 08:30, חצה תנין את הכביש, ובניסיון להתחמק ממנו איבד הנהג את השליטה על המשאית והתהפך. הנהג הצליח לחלץ את עצמו מהמכלית ההפוכה, ולמשמע הידיעה על התאונה התאספו תושבים מהעיירות הסמוכות עם דליים ריקים כדי לגנוב את הבנזין מהמשאית. בשל הקהל הרב שהגיע, השוטרים שהיו במקום לא הצליחו לעצור את הביזה.

בזמן שמספר אנשים שאבו בנזין, התפוצצה לפתע המכלית ועלתה בלהבות. שבעה אנשים נהרגו במקום, ויותר מחמישים בני אדם נוספים נפצעו, כאשר רובם מתו במהלך השבועיים העוקבים. גופותיהם של השבעה נשרפו כליל, והקורבנות זוהו באמצעות שימוש בבדיקות DNA. כל הקורבנות היו גברים ורובם היו מתחת לגיל 30, כאשר חלקם אף היו קטינים. כמו כן, כמה מהקורבנות היו בני אותן המשפחות. בסרטון שצילם אחד מעדי הראייה בטלפון הסלולרי נתפס הרגע המדויק של הפיצוץ, אך לא מובן ממנו מה גרם לפיצוץ. לפי עדי הראייה, הדליקה נוצרה כאשר שניים מהאנשים ניסו לנתק את המצבר של המכלית. מומחים טוענים, לעומת זאת, כי ייתכן שחשמל סטטי היה זה שיצר את הפיצוץ, כפי שמשוער שקרה במקרים נוספים.

ב-6 באוגוסט 2020, חודש לאחר הטרגדיה, מאות קרובי משפחה וחברים של הקורבנות וחנכו ציור קיר במקום בו אירע הפיצוץ, עם תמונות ושמות הנפטרים.

הערות שוליים
------------
כרזת המעודדת גיוס לקורפוס. הכרזה מכריזה "הבעיה הפינית היא שלך!"
מפקד הקורפוס גנרל ארנסט לינדר (ימין), בשיחה עם הרמטכ"ל השוודי.
**קורפוס המתנדבים השוודי** (בשוודית: **Svenska frivilligkåren**) היה קורפוס שלחם לצד צבא פינלנד במהלך מלחמת החורף. הקורפוס כלל ברובו מתנדבים משוודיה, אך גם מנורווגיה ודנמרק.

היסטוריה
--------

ב-30 בנובמבר 1940 תקפה ברית המועצות את כוחותיה שלה כחלק מהפגזת מיינילה, והאשימה בהפגזה את פינלנד וזאת כדי לספק לעצמה עילה למלחמה ועילה לביטול הסכם אי-תוקפנות הסובייטי–פיני. עוד באותו היום מטוסים רוסיים הפציצו את הלסינקי, בירת פינלנד ללא הכרזת מלחמה. בתגובה לכך סולקה ברית המועצות מחבר הלאומים. נפתחה מלחמת החורף.

לשוודיה היו קשרים מצוינים עם פינלנד עוד לפני פרוץ המלחמה. היו תוכניות בקרב מפקדי הצבא השוודי לשלוח גייסות שוודיים ללחום נגד הרוסים בפינלנד, אולם הצרה הייתה שלברית המועצות היה חוזה שלום עם גרמניה הנאצית, שהייתה הקונה העיקרי של תעשיית הברזל השוודית, והממשלה השוודית חששה שבמקרה של ניתוק יחסים עם ברית המועצות ינותקו גם היחסים עם גרמניה. למרות זאת שוודיה לא מנעה את גיוסם של מתנדבים שוודים לצבא הפיני, ואף אפשרה את פתיחתן של סוכנויות גיוס בכל רחבי הארץ. הסיסמה בשוודיה באותם ימים הייתה: "Finlands sak är vår" ו-"Ett folk är i fara - Du kan hjälpa" ("הקונפליקט הפיני הוא גם הבעיה שלנו"; "העם בסכנה - ואת/ה יכול לעזור"). החיילים השוודים הראשונים הגיעו לפינלנד בתחילת דצמבר 1939. הם אומנו במחנה אימונים מיוחד בקאמי, לפני שנשלחו לחזית. עד ינואר הגיעו לפינלנד יותר מ-8,000 מתנדבים שוודיים. בהמשך הצטרפו אל היחידה עוד 1,010 מתנדבים מדנמרק, ו-895 מנורווגיה. כמפקד הקורפוס מונה הגנרל ארנסט לינדר. כסמל היחידה נבחר איור המתאר ארבע ידיים אוחזות זו בזו, סמל המתאר את אחדותה של סקנדינביה.

ב-3 בפברואר נשלחה קבוצת המתנדבים הראשונה לחזית. היא כללה 1,500 מתנדבים שיצאו במגלשי סקי מקאמי לרובניימי, ופיקד עליה אובר-לויטננט מגנוס דירזן (Magnus Dyrssen). במהלך הצעדה נחשפו ליקויים חמורים באימונים, ויותר ממאה לוחמים חלו ונשלחו חזרה למחנה. מספר ימים לאחר מכן נשלחה הקבוצה השנייה ברכבת לקאמיג'ארבי, עליה פיקד אובר-לויטננט ויקינג תם (Viking Tamm). שתי הקבוצות נפגשו ב-24 בפברואר. קבוצות נוספות יצאו בהדרגה ונשלחו לחזית באזור סאלה. המתנדבים נודעו באומץ לבם, וחלקם שרתו כטייסים בחיל אוויר מאולתר.

ראו גם
------

* הבריגדה השוודית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורפוס המתנדבים השוודי** בוויקישיתוף
* Finland, landet som kämpade: den första sammanfattande skildringen i ord och bild av det finska kriget 1939-1940
* Swedish language site of the Swedish Volunteer organization
* Volunteers in the Winter War
* Voluntary Swedish aviators in Finland

הערות שוליים
------------

1. ↑  החלטת חבר הלאומים
**מגנוס הראשון** (בשוודית ובדנית: **Magnus I**; ‏1106 לערך – 4 ביוני 1134) היה דוכס דני שמשל ביטאלנד שבדרום שוודיה בין השנים 1125 – 1130. מעמדו כריבון השוודי היה שנוי במחלוקת בתקופתו, אך כיום הוא מוכר כאחד ממלכי שוודיה. ההיסטוריון סנורי סטורלוסון העניק לו את הכינוי "מגנוס החזק". מגנוס היה בנם של נילס, מלך דנמרק ושל מרגרטה, בתו של אינגה הזקן, מלך שוודיה.

ביוגרפיה
--------

ב-1125, כאשר מת אינגה הצעיר, אחיינה של מרגרטה, טען מגנוס לכתר השוודי בתוקף היותו נכדו הבכור של אינגה הזקן. הוא הוכר על ידי היטים, אך על פי החוק השוודי של אז (Västgötalagen) היה עליו גם לקבל את הכרתם של השוודים, שבט ששכן מצפון ליטים. השוודים מצדם בחרו בראגנוולד. על פי ההיסטוריון סקסו גרמטיקוס, הפגין ראגנוולד חוסר כבוד כלפי היטים וזמן קצר לאחר מכן הוא נרצח על ידי תומכיו של מגנוס.

בשנת 1127 לערך, נשא מגנוס לאישה את ריצ'זה, בתו של בולסלאב השלישי, דוכס פולין. ב-1130 גיבה מגנוס את חותנו בכיבוש ריגן. כוחות הצבא הפולני יחד עם הצי הדני אילצו את תושבי האי להכיר בשלטון הפולני בו.

מגנוס לא מוזכר כמלך בקובץ החוקים של וסטרייטלנד וככל הנראה הוא הודח מהכתר הדני על ידי יורשו, סוורקר הזקן בשנת 1130 לערך.

מותו
----

ב-1131 רצח מגנוס את בן דודו ויריבו הפוטנציאלי לכתר הדני, קנוט לאברד, כדי להבטיח את מעמדו כיורש בכוח של אביו, נילס. אף על פי שבסופו של דבר הוא זכה לגיבויו של אביו, מגנוס מצא עצמו במלחמת אזרחים כנגד אחיו למחצה של קנוט, אריק. מגנוס הראשון נהרג ב-4 ביוני 1134 בקרב פוטביק בסקונה, שם אביו נחל תבוסה מוחלטת. שלושה שבועות לאחר מכן נרצח אביו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגנוס הראשון, מלך שוודיה** בוויקישיתוף
* מגנוס הראשון, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
**אנקרה ארנה** (בטורקית: **Ankara Spor Salonu**) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי שנבנה בשנת 2010 בבירת טורקיה, אנקרה, במיוחד לקראת אליפות העולם בכדורסל 2010 שנערכה במדינה (אירח את שלב הבתים הראשון - בית ג'). לאולם קיבולת מושבים של 10,400 איש במשחקי כדורסל, והוא החליף את אולם אטאטורק (אנ') הישן בעל תכולה של 4,500 מושבים, בקרבתו, כמגרש הביתי של
טורק טלקום המשחקת בליגת הבקו. האולם משמש גם כאולמה הביתי של מועדון הספורט אוניברסיטת הג'טפה (אנ') המשחקת מאז 2011 בליגת הבקו.

המתקן משמש כמו כן לאירועי ספורט מקומיים ובינלאומיים שונים: כדורעף, אגרוף, וכו'; וכן כאולם הקונצרטים. הוא אירח, בין השאר, את אליפות העולם בכדורעף לנערות [עד גיל 18] 2011 (ביחד עם היכל באשקנט לכדורעף באנקרה); ואת אליפות העולם בוו-שו (אמנויות הלחימה הסיניות, "קונג-פו") בשנת 2011.

* אנקרה ארנה (2010)אנקרה ארנה (2010)
* אנקרה ארנה (2010)אנקרה ארנה (2010)
* אנקרה ארנה (2010)אנקרה ארנה (2010)
* אנקרה ארנה מבחוץ (2011)אנקרה ארנה מבחוץ (2011)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנקרה ארנה** בוויקישיתוף
* טורקיה 2010 באתר פיב"א - אנקרה ארנה (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:גוף פלנטרי   
פרמטרים [ פריהליון יחידות אסטרונומיות, אפהליון יחידות אסטרונומיות ] לא מופיעים בהגדרת התבנית  
פרמטרי חובה [ שם כוכב, סוג ] חסרים 

**HD 189733 b** הוא כוכב לכת בקבוצת הכוכבים Vulpecula באורך של כ 64.5 שנות אור (19.8 פארסק) שנות אור (19.8 pc ) הרחק  ממערכת השמש שלנו. אסטרונומים בצרפת גילו את כוכב הלכת המקיף את הכוכב HD 189733 ב-5 באוקטובר 2005, על ידי התבוננות במעבר שלו על פני הכוכב.  עם מסה גבוהה ב-16.2% מזו של צדק ורדיוס גדול ב-13.8%, HD 189733 b מקיף את הכוכב המארח שלו אחת ל-2.2 ימים במהירות מסלולית של 152.5 קילומטר לשנייה (152,500 מטר לשנייה; 341,000 מייל לשעה) זה צדק חם עם סיכויים גרועים לחיים מחוץ לכדור הארץ .

צדק החם העובר הקרוב ביותר לכדור הארץ, HD 189733 b, היה נושא לתצפית אטמוספרית קרובה.מדענים חקרו אותו עם מכשירים ברזולוציה גבוהה ונמוכה, הן מהקרקע והן מהחלל.  חוקרים מצאו שמזג האוויר של כדור הארץ כולל גשם של זכוכית מותכת.HD 189733 b היה גם כוכב הלכת האקסו-פלנט הראשון שהמפה התרמית שלו נבנתה (ייתכן שתתגלה באמצעות קוטבימטריה ),  צבעו הכללי נקבע (כחול עמוק),  מעברו במבט בספקטרום קרני הרנטגן, ושהפחמן הדו חמצני יאושר כקיים באטמוספירה שלו.

ביולי 2014, נאס"א הודיעה על גילוי של אטמוספרות יבשות מאוד בשלושה כוכבי לכת חיצוניים שהקיפו כוכבים דמויי שמש: HD 189733b, HD 209458b ו- WASP-12b .

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. 1 2
**סיקסטן ארלינג** (בשוודית: **Sixten Ehrling**‏; 3 באפריל 1918 – 13 בפברואר 2005) היה מנצח שוודי. הוא היה, בין היתר, המנהל המוזיקלי של האופרה השוודית המלכותית והמנצח הראשי של תזמורת דטרויט.

ביוגרפיה
--------

ארלינג נולד במאלמה, שוודיה, בן לאב בנקאי. מגיל 18 למד באקדמיה המלכותית למוזיקה בסטוקהולם. באקדמיה למד כינור, עוגב ופסנתר לצד ניצוח. בתקופת מלחמת העולם השנייה למד אצל קרל בהם ואצל אלברט וולף.

הופעתו הפומבית הראשונה כמנצח הייתה עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם בשנת 1950, אז ניצח על פולחן האביב של סטרווינסקי. בשנת 1953 התמנה כמנהלה המוזיקלי של האופרה השוודית המלכותית, משרה בה התמיד עד 1960. במהלך השנים האלה עבד בצמוד למנצחים ידועי שם כמו הטנור יוסי ביירלינג והסופרן בירגיט נילסון. בראשית שנות ה-50 הקליט ארלינג את המכלול הראשון השלם של הסימפוניות של סיבליוס עם תזמורת סטוקהולם. בשנת 1959 הוא הביא את ההפקה של "אניארה", יצירתו של קרל-בירגר בלומדאהל, אל פסטיבל אדינבורו הבינלאומי.

תקופת כהונתו של ארלינג עם האופרה המלכותית הסתיימה במרירות. הוא התפטר ויצא לארצות הברית לאחר שהתבקש לעדן את סגנון מנהיגותו הבוטה, שעליו אף התנצל. בשנת 1963 החליף ארלינג את פול פאריי בתפקיד המנצח הראשי של תזמורת דטרויט. בתקופת שהותו בדטרויט היה לוצ'אנו בריו מלחין הבית שם, לתקופה קצרה. ארלינג נודע ברבגוניות בניצוחו ושלח את ידו בכל סוגי המוזיקה. הוא נודע גם בהזדהות מלאה עם הסגנון והתקופה של כל יצירה שעליה ניצח. עם זאת, לא הצטיין בחדשנות על דוכן המנצחים, שלא כברנשטיין או סטוקובסקי.

ארלינג גם לימד בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, בין 1973 ל-1987. הוא מת בניו יורק, שם התגורר מאז שנות ה-70.

לקריאה נוספת
------------

* ארה, לייף (1995), "מאסטרו: Sixten Ehrling, en Dirigent och Hans Epok" סטוקהולם, פישר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיקסטן ארלינג** בוויקישיתוף

* סיקסטן ארלינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סיקסטן ארלינג, באתר ספוטיפיי
* סיקסטן ארלינג, באתר AllMusic (באנגלית)
* סיקסטן ארלינג, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סיקסטן ארלינג, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פול פאריי** | **מנהלים מוזיקליים, תזמורת דטרויט**
1963 - 1973 | **הבא**:**אלדו צ'קאטו** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סרג'יו קומיסיונה** | **מנצחים ראשיים, התזמורת הסימפונית של גוטנבורג**
1974 - 1986 | **הבא**:**שארל דיטואה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007324759005171
* BIBSYS: 2104790
* BNE: XX1265619
* BnF: cb13893607m (data)
* GND: 119424843
* ISNI: 0000 0000 8377 9849
* LCCN: n81146903
* LNB: 000114722
* MusicBrainz: 659a6e4e-8415-4787-b3c9-d665d3f07401
* NKC: xx0157790
* NLA: 35805533
* NTA: 071027238
* SELIBR: 250895
* SNAC: w6668gb2
* SUDOC: 084271159
* Trove: 1095509
* VIAF: 44484929
* WorldCat: lccn-n81146903

 |
רבי שרגא פייבוש הגר, עם אחיו רבי ישראל האדמו"ר מוויז'ניץ
הרב **שרגא פייבוש הגר** (ה'תרל"ה - י"ג בטבת ה'תרח"ץ, דצמבר 1937) כיהן כאדמו"ר בזלישטשיק ואחר כך בטשרנוביץ.

תולדותיו
--------

נולד ב-1875 בערך, לרבי ברוך הגר מויז'ניץ. בנערותו התפרסם כמתמיד, בשעה שלוש לפנות בוקר כבר היה יושב רכון על ספריו. ב-1892, עם פטירת אביו, הוכתר לאדמו"ר בזלישטשיק, והוא בן שמונה עשרה שנים בלבד.

התפרסם כפועל ישועות, ומאות היו מגיעים לשבות אצלו. בימים הנוראים היו בונים אוהל גדול לקליטת כל המתפללים.

היה מפורסם כ"בעל צדקה". היה שולח את בנו בעודו בן עשר לאסוף כספים לצדקה מתושבי הסביבה. גם חסידיו שהיגרו לאמריקה היו משגרים לו כספים ששימשו אותו לתמיכה במשפחות נצרכות.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה התגורר אצל חותנו רבי משה הגר האדמו"ר מקוסוב, בגרוסוורדיין. בתקופה זו הסתופף בצילו של אחיו הגדול רבי ישראל הגר מויז'ניץ, אותו החזיק לרבו. אחר המלחמה קבע את מושבו בטשרנוביץ, שם הקים מחדש את חצרו.

בתקופת מגוריו בטשרנוביץ היה מנהל דיני תורה, לעיתים היה מצרף אליו את אחיינו השארית מנחם מווישווא.

נפטר בתרח"ץ (1937) ונקבר באוהל של אביו וסבו בעיירה ויז'ניצא.

יחסו לציונות
------------

היה מתנגד חריף לתנועה הציונית. נהג לומר: "קיים חוק בינלאומי, כי מי שיש לו פטנט על איזה דבר, אסור לשני לחקותו - לעשות כמוהו, לו היה לי כח, הייתי תובע את התנועות הציוניות למשפט, על כי גונבים הם פטנט של אחרים - הם לקחו את המלה הקדושה "ציון" שלנו, וחיללוה בתור מושג חילוני שלהם".

משפחתו
------

בזיווג ראשון היה חתנו של רבי חיים מנחם מזינקוב[דרושה הבהרה], בזיווג שני חתנו של רבי משה הגר מקוסוב[דרושה הבהרה], בעל לקט עני.
צאצאיו:

* בנו רבי אברהם יהושע העשיל הגר. כנצר יחיד לחסידות קוסוב הוכתר על ידי בן דודו רבי חיים מאיר הגר לממשיך אדמו"רי קוסוב. התגורר בבורו פארק וכונה האדמו"ר מקוסוב-זלישטשיק. אחר פטירתו הוכתר בנו רבי שרגא לאדמו"ר מקוסוב, ובנו השני רבי חיים יחזקאל, הוכתר לאדמו"ר מזלישטשיק.
* בנו חיים ברוך, נרצח בשואה.
* בתו מרים אשת הרב ברוך הגר, בן דודה רבי יחיאל מיכל מהורודנקה, בן רבי ברוך מויז'ניץ וחתן אחיו רבי חיים מאנטניא. בנם הרב משה הגר, כיהן כאדמו"ר מאנטניא בבני ברק.
* בתו רייזל אשת הרב דוד משה שפירא האדמו"ר מגוודזיץ, בן הרב יצחק מרדכי שפירא מגוואדזיץ.
* בתו חוה אשת הרב יעקב לאו מלבוב אחי הרב משה חיים לאו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מצגת תמונות מהרה"ק רבי שרגא פייביש מזלישטשיק זי"ע באתר יהודי בוקובינה
* תולדות חייו באתר יהודי בוקובינה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נתן אליהו רוט, **קדוש וברוך**, בני ברק: מכון להפצת תורת החסידות - נחלת צבי, תשס"ב, עמ' 408
2. ↑  **קדוש וברוך** - נתן אליהו רוט, בני ברק, תשס"ב, עמ' 413
**הינדרק אויאמה** (נולד ב-12 ביוני 1995; טאלין, אסטוניה) הוא כדורגלן אסטוני המשחק בקבוצת פאידה לינאצסקונד ובנבחרת אסטוניה בעמדת הבלם. אחיו של הנריק אויאמה הוא גם כדורגלן מקצועי.

קריירת מועדונים
---------------

הינדרק אויאמה התאמן עם קבוצת הנוער של לבדיה טאלין החל משנת 2006. בשנת 2011 הוא הועלה לראשונה במשחק של ליגת העל האסטונית וכעבור שלושה ימים הבקיע את שערו הראשון במשחקים הליגה. במהלך העונה הוא שיחק לסירוגין בקבוצה הבוגרת ובקבוצת הנוער של המועדון. בעונת 2013/2014 הוא עבר לנומה קאליו. בעונת 2015/16 הוא חזר ללבדיה ושיחק במהלך העונה 38 משחקים בקבוצה הבוגרת ו-24 בקבוצת נוער.

בשנת 2017 הינדרק אויאמה עבר לקבוצת JJK מליגת העל הפינית בכדורגל. הינדרק אויאמה שיחק בפינלנד מספר עונות ובשנת 2021 חזר לאסטוניה.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו הוא שיחק בנבחרת אסטוניה לנוער החל מגיל 16 ועד 23.

ב-6 בינואר 2016 אויאמה שיחק לראשונה עבור הנבחרת הבוגרת במשחק ידידותי נגד שוודיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הינדרק אויאמה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**הינקו פון ליטוויץ** (בגרמנית: **Hinko von Lüttwitz**;‏ 20 באוקטובר 1855 – 16 ביוני 1928) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון ליטוויץ נולד ב-20 באוקטובר 1855 לארנסט פרייהר פון ליטוויץ, שהיה יערן ראשי והמפקח על הסוללות, ואשתו ססיליה, הרוזנת סטראשוויץ פון גרושה-זאושה וקמינץ, והיה אחיו של הגנרל ולטר פון ליטוויץ. בשנת 1873 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-11 (שלזיה ה-2). בשנת 1875 הוא עבר לגדוד ההנדסה ה-6 (שלזיה), ובשנת 1876 עבר לגדוד היגרים ה-6 (שלזיה ה-2). לאחר מכן חזר לרגימנט הגרנדירים ה-11,ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנים 1893–1895 שירת כקצין מטה בקורפוס ה-6, ובשנת 1896 מונה לקצין מטה בקורפוס ה-11. ב-30 במאי 1896 הועלה לדרגת מיור וקיבל תפקיד ברגימנט הרגלים ה-83 (הסן ה-11 - פון ויטיך). ב-3 ביולי 1899 הוא הועבר לקובורג, שם פיקד על הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-95 (תורינגיה ה-6). ב-19 ביוני 1902 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט והועבר לפוזן למטה רגימנט הגרנדירים ה-6 (פרוסיה המערבית ה-1 - "גראף קלייסט פון נולנדורף"). במסגרת תפקידו זה, ב-15 בספטמבר 1905 הועלה לדרגת אוברסט, וב-19 בנובמבר 1905 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-53 (וסטפאליה ה-5) בקלן. ב-20 בדצמבר 1909 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבת הרגלים ה-33 באלטונה. ב-22 באפריל 1912 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-18 בפלנסבורג, וב-30 בדצמבר 1913 פרש מהצבא.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון ליטוויץ למפקד דיוויזיית המילואים ה-12 ולחם עמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-6, שהיה חלק מהארמייה החמישית בקרבות המערכה על הגבולות, לרבות קרב הארדנים. ב-12 באוקטובר 1916 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-6, וב-25 באוקטובר 1916 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-203 בחזית המזרחית ופיקד עליה עד ה-30 בספטמבר 1917. לאחר מכן הוא פרש לביתו, וב-16 ביוני 1928 הוא מת בגיל 73.

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 137879326
* VIAF: 86050457
* WorldCat (עם VIAF): 86050457

 |
**האירוע** (ברוסית: **Событие**) הוא סרט תיעודי בשחור-לבן משנת 2015 של הבמאי האוקראיני סרגיי לוזניצה, שנערך מתוך דיווחי החדשות על אירועי הפוטש של אוגוסט בלנינגרד. הקרנת הבכורה העולמית התקיימה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-72 ב-5 בספטמבר 2015.

עלילה
-----

הסרט מתאר שלושה ימים בלנינגרד באוגוסט 1991, כאשר אלפי תושבי העיר הגיעו לכיכר הארמון בתמיכה בכוחות הדמוקרטיים.

ביום הראשון, 19 באוגוסט, היו מעט אנשים, אך למחרת היה קהל עצום, כמה מאות אלפי אנשים. המפגינים בונים בריקדות בפאתי בניין מועצת העיר לנינגרד, עלונים עם הלוגו של עיתון האופוזיציוני "שעת העומס" מופצים, אנטולי סובצ'אק מהחלון מעודד אנשים בכיכר, משוררים מדקלמים שירים מהפכניים. סובצ'אק פונה שוב לאנשים, ולצדו עוזרו ולדימיר פוטין.

ביום השלישי הוועדה הממלכתית למצב חירום נופלת במוסקבה, ואנטולי סובצ'אק בלנינגרד מכריז על ניצחון ומכריז שדגלי ברית המועצות יוחלפו בטריקולור הרוסי. בסוף הנאום הוא אומר: "תודה רבה על התמיכה, ועכשיו חזרו למלאכתכם." הצעיר מוריד את הכרזה האדומה, בעוד שאחרים אוטמים את הבניין של סמולני, שם שכנה הוועדה המחוזית של המפלגה הקומוניסטית.

לקריאה נוספת
------------

* Гусятинский Евгений. Сквозняк. «Событие», режиссёр Сергей Лозница // Искусство кино : журнал. – 2015. – Октябрь (№ 10). — ISSN 0130-6405.

קישורים חיצוניים
----------------

* "האירוע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האירוע", באתר AllMovie (באנגלית)
* "האירוע", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מיפוי עצמות הגוף לפי מקומות השכיחים להופעת הגידול ושכיחים פחות
**סרקומה על שם יואינג** הוא סוג של סרטן המופיע בעצם או ברקמות הרכות. המוקדים הראשוניים הנפוצים בו מופיע הגידול הם הרגליים, האגן ובית החזה. ב-25% מהמקרים הסרטן כבר גרורתי בעת האבחון. האבחנה מתרחשת בדרך כלל לאחר הופעת תלונות, כשהשכיחות - הופעת גוש, כאבים, תפקוד לקוי של הגפה, שבר פתולוגי ופקקת ורידים. התסמינים משתנים בהתאם למיקום הגידול ולשלב בו הוא נמצא. הטיפול כולל בדרך כלל ניתוח, כימותרפיה, הקרנות ולעיתים נדירות גם השתלת מח עצם. סדר הטיפולים ומישכם משתנה ממטופל למטופל. 

הגידול סווג על ידי ג'יימס יואינג בשנת 1920. השכיחות היא 1 למיליון בארצות הברית. הגידול שכיח יותר בקרב בנים (1.6 מקרים על כל 1 בקרב בנות), והוא מופיע בדרך כלל בילדות או במבוגרים צעירים, כשהשיא הוא בגילאי 10-20 והוא מהווה כ-2% מגידולי סרטן בקרב ילדים. 

הגידול יכול להופיע בכל מקום בגוף, אך שכיח יותר באגן ובעצמות הגפיים הפרוקסימליות.

סימנים וסימפטומים
-----------------

המיקום השכיח של סרקומה ע"ש יואינג הוא בעצמות הארוכות ובאגן, בייחוד באזורי פלטות הגדילה. הוא שכיח יותר בקרב גברים ביחס של 1.6:1, ובדרך כלל מופיע בשנות הילדות או הבגרות המוקדמת, כשהשיא הוא בגילאי 10-20. הדיאפיזה (גוף העצם) של הירך היא המקום הנפוץ ביותר, כשלאחריה הטיביה וההומרוס. גרורות מופיעות בקרב 30% מהחולים בעת האבחנה. 

התסמין השכיח הוא כאב בעצמות. תיתכן נפיחות במקרה והגידול ממוקם באזור חיצוני יחסית. תסמינים נפוצים שכיחים הם חומים, אנמיה, לויקוציטוזיס, שקיעת דם מוחשת ותסמינים דלקתיים נפוצים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרקומה על שם יואינג** בוויקישיתוף
* סרקומה על שם יואינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**יָפִיעַ** היה מלך לכיש הכנענית נמנה עם חמשת מלכי האמורי שהביס יהושע בן נון כשנחלץ לעזרתם של תושבי העיר גבעון בני בריתו, כפי שכתוב: "וַיִּשְׁלַח אֲדֹנִי צֶדֶק מֶלֶךְ יְרוּשָׁלַ‍ִם אֶל הוֹהָם מֶלֶךְ חֶבְרוֹן וְאֶל פִּרְאָם מֶלֶךְ יַרְמוּת וְאֶל יָפִיעַ מֶלֶךְ לָכִישׁ וְאֶל דְּבִיר מֶלֶךְ עֶגְלוֹן לֵאמֹר. עֲלוּ אֵלַי וְעִזְרֻנִי וְנַכֶּה אֶת גִּבְעוֹן..."(ספר יהושע, פרק י', פסוקים ג'–ה').

הסיפור המקראי
-------------

 ערך מורחב – **מלחמת מלכי הדרום**  

לפי המסופר בספר יהושע, עלה יפיע עם יתר מלכי האמורי על העיר גבעון, בה חנה ונלחם בתושבים המקומיים שכרתו ברית עם עם ישראל המתכוונים לכבוש את כנען כדי למנוע את השמדתם, לאחר התערבות הצבא הישראלי שעלה מן הגלגל בהנהגת יהושע חולל ה' נס לשבטי ישראל כאשר הכה את מלכי האמורי וצבאותיהם במפולת ברד של אבנים מן השמים שלפי המתואר במקרא הרגו יותר חיילים כנעניים מאשר הרגו בני ישראל בחרב, לאחר המפלה האדירה שכללה את נס שמש בגבעון דום יפיע ברח ביחד עם 4 מלכי האמורי הנותרים אל בית חורון, משם אל עזקה ולבסוף למקדה בה הם התחבאו מהעברים במערה.

בהוראת יהושע בני ישראל אטמו את המערה בעזרת גלילת אבנים על פתחה, והציבו על המשמר חיילים מבני ישראל לוודא שאין יוצא ממנה בזמן ששאר הצבא יצא למרדף אחר צבאות כנעניים שנמלטו לעריהם ובמטרה לכבוש ערים אלו. לאחר סיום המערכה הזו, חזרו הלוחמים אל המערה במקדה, יהושע ציווה להוציא את יפיע ואת שאר המלכים האמורים אליו, הוא קרא לקצינים הבכירים שלו להניח את רגליהם על צוואר המלכים האמורים המובסים, ולאחר הוראה לבני ישראל כי כך ייעשו לכל אויב הנלחם בהם, חיסל יהושע את יפיע ואת 4 עמיתיו המלכים והורה לבני ישראל לתלות את גופותיהם על עצים סמוכים עד הערב, טרם הזריחה ציווה יהושע להוריד את גופותיהם של המלכים המובסים (ובהם יפיע) ולזרוק אותם אל תוך המערה בה התחבאו, ולאטום אותה שוב באבנים גדולות שנשארו במקום "עד עצם היום הזה" - בעצם אמירה של סיפור אטיולוגי שמתאר את המצב בשטח בעת כתיבת הסיפור.

יש המשערים כי שמו של המלך מבטא את האמונה שהאל יופיע וימזל מזלו של האדם הנושא את שמו. בשפה האוגריתית ישנו דמיון לשם יפעבעל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרשון גליל, **עולם התנ"ך: יהושע**, תל אביב, דודזון-עתי, 1996, עמ' 96.

| ספר יהושע |
| --- |
| הכניסה לארץ | שליחת המרגלים ליריחו • מעבר הירדן • ברית המילה בגלגל • מפגש יהושע עם המלאך |  |
| כיבוש הארץ | מלחמת יריחו • מעשה עכן ולכידתו • כיבוש העי • מעמד הר גריזים והר עיבל • ברית הגבעונים • מלחמת מלכי הדרום • שמש בגבעון דום • מלחמת מלכי הצפון |
| חלוקת הארץ לשבטים | נחלת שבט ראובן • נחלת שבט גד • נחלת שבט יהודה (רשימת ערי יהודה) • נחלת שבט מנשה • נחלת שבט אפרים • נחלת שבט בנימין • נחלת שבט שמעון • נחלת שבט זבולון • נחלת שבט יששכר • נחלת שבט אשר • נחלת שבט נפתלי • נחלת שבט דן • ערי הלויים • ערי המקלט |
| סיום ספר יהושע | מזבח שניים וחצי השבטים • נאום יהושע • הברית בשכם |
| דמויות בספר יהושע | יהושע בן נון • רחב • עכן בן כרמי • אדני צדק • הוהם מלך חברון • דביר מלך עגלון • יפיע מלך לכיש • פראם מלך ירמות • הורם מלך גזר • יבין מלך חצור • כלב בן יפונה • אלעזר הכהן • עתניאל בן קנז • עכסה |
**ינשוף צוחק** (שם מדעי: ***Sceloglaux albifacies***) הוא מין של דורס לילה נכחד אשר חי בניו זילנד והתגלה למדע רק ב-1845. הינשוף האחרון הידוע ממין זה נראה ב-1914 ומאז לא נראה עוד. ינשוף זה קיבל את שמו מקריאות ששמעו חוקרים באי ונשמעו כיללות צחוק. 

הינשוף הצוחק הוא סוג בעל מין יחיד שהיה אנדמי לניו זילנד. הסוג הקרוב אליו ביותר הוא ינשוף נצי (*Ninox*), אשר חלק ממיניו חיים כיום באי. בעבר גם שייכו אותו לסוג זה. היו לו 2 תת-מינים (משוער על פי עצמות): *Sceloglaux albifacies rufifacies*, אשר חי באי הצפוני ו-*Sceloglaux albifacies albifacies*, אשר חי באי הדרומי והיה גדול יותר מקרובו.

ינשוף זה הגיע לאורך 35.5-40 ס"מ ולוטת כנפיים של 26.5 ס"מ. המשקל הממוצע שלו הגיע ל-600 גרם והנקבות היו גדולות מהזכרים. ינשוף זה היה בעל נוצות חומות-צהבהבות מפוספסות בפסים חומים כהים כשהפנים היו לבנות יותר. הוא היה בעל מקור דק ומעוקל וטפרים גדולים בכפותיו. 

מזונו של ינשוף זה שחי באי נקי יחסית מיונקים הכיל בעיקר עופות קטנים יותר וזוחלים כמו שממיות וטואטרה ובניגוד לרוב הינשופים ניזון מטרפו מהקרקע ולא מהשמיים. הוא ניזון גם מצפרדעים, חגבי ווטה גדולים, עטלפים מקומיים ודגים וכאשר פלשו חולדות לאיים הוא ניזון גם מהם. עם זאת לאי הגיעו גם טורפים כמו חתולים וסמוריים שהיו טורפים את הינשוף ואת גוזליו ואולי תרמו להכחדתו. 

תמונה של הינשוף שצולמה בטבע לפני שנכחד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינשוף צוחק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ינשוף צוחק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ינשוף צוחק באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אַבּי-אֶשוּח** היה מלך אמורי, המלך השמיני בשושלת הראשונה של מלכי בבל. הוא מלך כ-28 שנים, בין השנים 1711–1684 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה או 1620-1648 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה הנמוכה. הוא ירש את אביו שמשו-אילונה. את אבי-אשוח ירש בנו עמי-דיתנה.

מלוכה
-----

תאריו בטקסטים שנשארו מתקופתו היו: "יורשו של שומו-ל-אל, יורש נסיכי של שמשו-אילונה, זרע נצחי של מלכות, מלך אדיר, מלך בבל, מלך ארץ שומר ואכד, המלך שהביא את ארבעת הרבעים לחיות בשלום. הנחת החוקרים שתארים האלה הושגו בעקבות מסעות המלחמה האגרסיביים שלו. שם השנה הרביעית שלו התייחס לכך שהוא הכניע את הצבא של הכשים, עמים נוודים שפלשו ממזרח לבבל כבר בתקופת אביו. בכרונולוגיה של מלכי השושלת הראשונה מצוין שהוא בנה סכר על החידקל בניסיון ללכוד את אילום-מה-אילי, המייסד של שושלת ארץ-הים (Sealand Dynasty) ששלטה בהמשך בבבל, לאחר שהשושלת הראשונה נפלה בתחילת המאה ה-16 לפנה"ס. מאבקו בשושלת הים היה המשך למאבקים שניהל אביו שימשו-אילונה באותו מלך, ללא הצלחה.

שבר של גליל מחרס מהעיר כיש, מיוחס לעיתים למלך זה בגלל שהוא מציין שלושה אירועים התואמים שלוש משנות השם שלו: השנה בה הקים סכר על החידקל, השנה בה הקים שער לעיר על גדת החידקל, השנה בה הוא חפר את תעלת זובי. בכתובת של בנו עמי-דיתנה ובשושלת היוחסין של נכדו עמי-צדוקה, הוא מתואר "המנצח הגדול".

שני עותקים של כתובות על מבנים מציינות את פעילות הבנייה שלו בעיר Luḫaia, עיר שנוסדה על ידי חמורבי על גדת תעלה מצפון לבבל. כתובת המציינת את שמו נמצאה על עין מאבן שוהם שהוקדשה לאלה ניגאל, אשתו של אל הירח נאננה במיתולוגיה השומרית. שמו מופיע בטביעות חותם רבות של חותמי גליל.

בתקופת שלטונו פלשה עילם עם מלכה כותורנחונתא הראשון והרסה שלושים ערים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פירוט האירועים לפי שנים, שנות מלכותו של אבי-אשוח

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**שמשו-אילונה 1750-1712 לפנה"ס** | **מלך ממלכי בבל  1711–1684 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה** | **הבא**:**עמי-דיתנה1683–1647 לפנה"ס** |