recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ארנולד רוטשטיין** (באנגלית: **Arnold Rothstein**;‏ 17 בינואר 1882 - 4 בנובמבר 1928) היה עבריין, מהמר ואיש עסקים יהודי מניו יורק אשר כונה "**המוח**", נחשב לאבי הפשע המאורגן בארצות הברית. רוטשטיין נחשד כי הטה את משחקי אליפות הבייסבול ב-1919 לטובת עסקי ההימורים שלו, במה שכונה "שערוריית בלאק סוקס" (Black Sox Scandal).

ביוגרפיה
--------

נולד לאברהם רוטשטיין, יהודי דתי ובעל קשרים רבים במערכת המשפט והפוליטיקה בניו יורק, שהחזיק ברשותו חנות טקסטיל ומפעל לעיבוד כותנה, בגיל 15 החל להתרחק מאורח החיים הדתי ושומר החוק של אביו והסתובב באזורי הפשע, כשהוא מתעסק בעיקר בהימורים. 

בהמשך דרכו התיידד עם טים סאליבן, מנהיג הארגון הפוליטי טמאני הול בלואר איסט סייד. חסותו של סאליבן העניקה לארנולד הגנה, הן משוטרים והן מגנגסטרים, והוא ניצל זאת כדי לפתוח קזינו עצמאי משלו. הקזינו הכניס לכיסו סכומי עתק ובכך הפך רוטשטיין לאיש הכספים של העולם התחתון, כשהוא מממן עסקאות פשע מכל הסוגים.

ב-1920 לאחר חקיקת חוקי היובש היה מהראשונים שזיהו את ההזדמנות העבריינית-מסחרית הטמונה באיסור זה, והקים מערכת להברחת משקאות אלכוהוליים מבריטניה לארצות הברית. במשך הזמן החלו עבריינים אחרים לשדוד את המבריחים, כשהם מנצלים את העובדה שהמבריחים אינם יכולים להתלונן במשטרה, מצב זה הוביל לכך שרוטשטיין הוכרח לגייס כנופיה משלו כדי להגן על שיירות ההברחה. חברי הכנופיה גויסו מצעירים בני מהגרים בניו יורק, איטלקים ויהודים, ועליהם נמנו מאיר לנסקי, באגסי סיגל, לאקי לוצ'יאנו, פרנק קוסטלו, לואיס "לפקה" בוכהלטר, ודאץ' שולץ. רבים מחברי כנופייתו הפכו במרוצת הזמן לשליטי הפשע המאורגן.

בשנת 1928 הפסיד במשחק קלפים סכום של כמה מאות אלפי דולרים, אך סירב לשלם את חובו בטענה שרומה במשחק. ב-4 בנובמבר קיבל שיחת טלפון בה הוזמן לסנטרל פארק כדי ליישב ויכוח מסוים, ושם נורה ונפצע באורח קשה. רוטשטיין סירב לענות לשאלות השוטרים לגבי זהות היורה ולבסוף מת מפצעיו.

בתרבות
------

דמותו היוותה השראה לדמות "מאייר וולפסהיים" בספרו של פ. סקוט פיצג'רלד "גטסבי הגדול", ולדמותו של ארמנד רוזנטל, המכונה "המוח", בסיפוריו של דיימון ראניון ("אחד שיש לו מילה", "המוח חוזר הביתה" וסיפורים אחרים). דמותו של רוטשטיין שולבה גם בסדרת הטלוויזיה "אימפריית הפשע" של רשת HBO, את דמותו גילם מייקל סטולברג. וכן בסרטו של ג'ון סיילס מ-1988, "הימור מכור", שם גולמה דמותו על ידי מייקל לרנר. בסדרת הטלוויזיה הישראלית נויורק שולבה דמות מושאלת של עבריין הימורים יהודי הנושא את השם ״ארתור רוטשטיין״.

לקריאה נוספת
------------

* רוברט רוקאווי, **מהגרים, פועלים וגנגסטרים** - פרקים בתולדות היהודים בארצות הברית, תרגמה איטה ישראלי, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 1990.
* רוברט רוקאווי, **הגנגסטר היהודי בארצות הברית - חייו ופשעיו בראשית המאה ה-20**, תרגמה איטה ישראלי, הוצאת גפן, 1994.
* ריץ' כהן, **יהודים קשוחים**, תרגמה עפרה אביגד, הוצאת מודן, 1998.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארנולד רוטשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ארנולד רוטשטיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281710405171
* GND: 124357075
* ISNI: 0000 0001 1511 9176
* LCCN: no92026303
* SELIBR: 286066
* SNAC: w6jd98hc
* SUDOC: 254616259
* VIAF: 98165478
* WorldCat: lccn-no92026303

 |
**רוברט פ. אשלי ג'וניור** (באנגלית: **.Robert P. Ashley, Jr**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כראש סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני.

ביוגרפיה
--------

אשלי סיים ב-1984 תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת המדינה האפלצ'ים והתגייס לצבא ארצות הברית. 

שירת כמפקד מחלקה וקצין מודיעין בגדוד המודיעין הצבאי 313 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 וכקצין המודיעין של חטיבת ההנדסה הקרבית ה-20 בהקורפוס המוטס ה-18. בשנים 1990–1996 שירת במשרד לתמיכה צבאית, מהיחידות המסווגות בצבא האמריקאי. שימש ביחידה מפקד צוות, וקצין מבצעים לענייני המזרח התיכון, אפריקה ודרום-מערב אסיה. בשנים 1997–1999 שימש קצין מודיעין בפיקוד כוחות נאט"ו בדרום-מזרח אירופה ועוזרו של מפקד כוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. ב-1999 מונה לקצין תכנון אסטרטגי בקבוצת המודיעין הצבאי 702 של פיקוד המודיעין והאבטחה. 

ביוני 2000 מונה למפקד גדוד המודיעין הצבאי 206 בקבוצת המודיעין הצבאי 116 של פיקוד המודיעין והאבטחה. ביוני 2002 מונה למפקד גדוד במשרד לתמיכה צבאית, פיקד עליו במשך שנתיים והשתתף במבצעים מיוחדים במבצע חירות מתמשכת באפגניסטן ובמבצע חופש לעיראק. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצבא שירת באגף המודיעין של הצבא כראש המדור האחראי על תוכנית ההערכות החדשה של הצבא. 

ביולי 2006 מונה למפקד חטיבת המודיעין הקרבי 525 בקורפוס המוטס XVIII והשתתף עמה במלחמת עיראק. בפברואר 2009 מונה לקצין המודיעין של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. 

בפברואר 2010 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לקצין המודיעין של פיקוד מרכז של ארצות הברית. בינואר 2012 מונה לקצין המודיעין של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. במהלך ביצוע תפקיד זה הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. באפריל 2013 מונה למפקד המרכז למצוינות במודיעין של הצבא. בספטמבר 2015 מונה לעוזר מיוחד למנהל מטה הצבא. 

במרץ 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף המודיעין וקצין המודיעין הראשי של צבא ארצות הברית. באוקטובר 2017 מונה לראש סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני. ב-2020 סיים את תפקידו.

אשלי בעל תואר שני באסטרטגיית מודיעין מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ותואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא. הוא נשוי לברברה ואב לשני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט אשלי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר afcea.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  Outgoing DIA Director to Workforce: 'Keep Telling Truth to Power', אתר משרד ההגנה האמריקני, 4 באוקטובר 2017
פוטין נוטל את שבועת התפקיד.
ולדימיר פוטין נואם
ולדימיר פוטין סוקר את חיילי משמר הקרמלין
**השבעתו השנייה של ולדימיר פוטין** כנשיא רוסיה התקיימה ביום שישי, 7 במאי 2004.

הטקס
----

הטקס נערך על פי תרחיש מתוכנן ולא שונה בהרבה מהקודם.

הספירה לאחור של הקדנציה השנייה בת ארבע שנים לנשיאות ולדימיר פוטין החלה בצהריים. עם הישמע פעמוני הקרמלין הוא נכנס למבואת שלושת האולמות שבארמון הקרמלין הגדול (אולמות גאורגי, אלכסנדר ואנדריי). לאחר שעבר בכל שלושת האולמות, עלה הנשיא לבמה, שם פגש אותו יו"ר בית הדין החוקתי של רוסיה ולרי זורקין, יו"ר מועצת הפדרציה סרגיי מירונוב ויו"ר הדומה בוריס גריזלוב.

בטקס נכחו כ-1,700 איש. היו אלה השרים והמושלים, צירי הבית התחתון וסנאטורים, שגרירים זרים ומנהיגי דת, מדענים ואמנים, נציגי מטה הקמפיין של פוטין ועיתונאים. משפחתו של ילצין באותה עת, בטקס ההשבעה יוצגה על ידי אשתו היחידה של הנשיא הראשון של רוסיה. ראש הפרוטוקול של ילצין ולדימיר שבצ'נקו אמר ש"בוריס ניקולאייביץ' הצטנן: הייתה לו דלקת בסמפונות, והרופאים המליצו לו בחום לא לצאת מהבית."

לאחר שנשבע, הושמע המנון רוסיה כאשר ולדימיר פוטין ניגש לדלת האולם ומקבל את ברכות המוזמנים.

לאחר מכן, בכיכר איוואנובסקיה נערך טקס סקירת כוחות משמר הקרמלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההשבעה השנייה של ולדימיר פוטין לנשיאות רוסיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vladimir Putin's inauguration ceremony
2. ↑  In the Kremlin took place the inauguration of re-elected President of Russia
**חוק שריון שלילת זכות השיבה, התשס"א-2001** קובע כי "פליטים לא יוחזרו לשטח מדינת ישראל אלא באישור של רוב חברי הכנסת" (סעיף 2 לחוק). גוף החוק מתייחס לפליטים הפלסטינים (בלי לנקוב במפורש בזהות הפלסטינית), ובשמו הוא שולל את זכות השיבה, שהיא תביעה מרכזית של הפלסטינים. 

ההצעה הועלתה על ידי ח"כ ישראל כץ מהליכוד, הצעת החוק פורסמה ב"רשומות" ב-30 באוקטובר 2000, והחוק אושר ב-1 בינואר 2001.

החוק מתחיל בשתי הגדרות:

* "שטח מדינת ישראל" - שטח הנמצא בתחום שליטתה הריבונית של מדינת ישראל;
* "פליט" - מי שיצא מגבולות מדינת ישראל בעטיה של מלחמה והוא אינו אזרח מדינת ישראל, לרבות עקורי 1967 ופליטי 1948 או בן משפחתו.

עיקר החוק הוא הקביעה: "פליטים לא יוחזרו לשטח מדינת ישראל אלא באישור של רוב חברי הכנסת". בסעיף 3 לחוק נקבעה הקלה מסוימת בקביעה זו: "רשאי שר הפנים בהסכמת שר הביטחון ובאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, לקבוע כללים למתן אישורי כניסה לשטח מדינת ישראל לשם מגורים בה, לפליטים, מטעמים הומניטריים בלבד". כן מציין החוק שהוא אינו חל על מי שחל עליו חוק השבות. החוק קובע במפורש כי "ממשלת ישראל לא תתחייב ולא תתקשר בהסכם העומד בסתירה להוראותיו של חוק זה". 

מטרת החוק מוצגת בדברי ההסבר להצעת החוק, שבהם שני משפטים בלבד: "ממשלת ישראל פותחת בשיחות לקראת הסכם קבע עם הפלסטינים, בשיחות יועלה נושא פליטי 1948 ו-1967. מטרת החוק למנוע אפשרות שהממשלה תוכל להחליט בלא אישור הכנסת, או ברוב רגיל על שיבת פליטים לתחומי מדינת ישראל." כלומר, חוק זה נועד לכבול את ידיה של ממשלת ישראל. איסור על כניסתם של הפליטים נקבע בחוקים קודמים, כגון חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), תשי"ד-1954, שבו נאמר: "המסתנן, דינו - מאסר חמש שנים או קנס חמשת אלפים לירות, או שני הענשים כאחד". הגדרת "מסתנן" בחוק זה כוללת את הפליטים הפלסטינים.

אף שבהתאם לחוק החזרת פליטים לשטח מדינת ישראל מחייבת אישור של רוב חברי הכנסת, החוק עצמו אינו חוק משוריין, כלומר לתיקונו או לביטולו די ברוב רגיל של חברי הכנסת.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק שריון שלילת זכות השיבה, בספר החוקים הפתוח
* היסטוריית החקיקה של חוק שריון שלילת זכות השיבה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצעת חוק שריון שלילת זכות השיבה, התשס"א-2000, ה"ח 2918 מיום 30 באוקטובר 2000
2. ↑  חוק שריון שלילת זכות השיבה, התשס"א-2001, ס"ח 1772 מיום 10 בינואר 2001
3. ↑  על פי החוק למניעת הסתננות, מסתנן הוא, בין השאר, "מי שנכנס לישראל, והוא אזרח ארצישראלי או תושב ארצישראלי חסר אזרחות או נתינות או שאזרחותו או שנתינותו מוטלת בספק, ויצא לאחר ה-29 בנובמבר 1947 ממקום מגוריו הרגיל בשטח שהיה לחלק מישראל אל מקום שמחוץ לישראל".
4. ↑  ראו דיון בסוגיה זו: אמנון רובינשטיין וברק מדינה, **המשפט החוקתי של מדינת ישראל**, הוצאת שוקן, מהדורה שישית, 2005, כרך א: עקרונות יסוד, עמ' 65 (ובפרט הערת שוליים 42)
מפרץ מאטאגורדה.
**מפרץ מאטאגורדה** (באנגלית: **Matagorda Bay**) הוא מפרץ הממוקם בשפך נהר קולורדו לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית.

חצי האי מאטאגורדה מפריד בין המפרץ, ששטחו כ-910 קמ"ר, למפרץ מקסיקו. מעבר המים היחיד בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ מאטאגורדה הוא מעבר קוואלו (Cavallo). לחוף המפרץ ממוקמת העיר פורט אוקונור. שטח המפרץ מחולק בין מחוז מאטאגורדה ומחוז קאלהון.

מספר מפרצים יוצאים ממפרץ מטאגורדיה: מפרץ לאוואקה (Lavaca Bay), לכיוון מערב בשפך נהר לוואקה (במפרץ זה ממוקמת העיר פורט לוואקה). מפרץ טרז פלאצ'וס (Tres Palacios Bay) בצפון מזרח מפרץ מאטאגורדה (בשפך נהר טרז פאלאצ'וס), והמפרצים טרטל (Turtle Bay), קאראנצ'ואה (Carancahua Bay), קלר (Keller Bay) וקוקס (Cox Bay).

היסטוריה
--------

לאחר שהתגלה המפרץ על ידי המגלים הספרדים ניתן לו השם "אספיריטו סאנטו" (בספרדית: Espíritu Santo - רוח הקודש). לאחר מכן שונה שם המפרץ ל"קוסטה אי בהיה די סן ברנראדו" (Costa y Bahía de San Bernardo - חוף ומפרץ סן ברנרדו).

האזכור הראשון של המפרץ (בשם "אספיריטו סאנטו") מופיע במפה שצייר אלונזו אלוורזה דה פינדה (Alonzo Álvarez de Pineda) משנת 1518. גם במפתו של אנג'ל דה וילאפאניה (Ángel de Villafañe) וחורג'ה סרון (Jorge Serón) משנת 1681 נקרא המפרץ בשם זה.

רנה רובר קוולייר (René Robert Cavalier) הגיע אל המפרץ בשנת 1685, עת ניסה להגיע לנהר המיסיסיסיפי, והקים במקום את פורט סנט לואי. אלונזה דה לאון הגיע למפרץ בשנת 1689 והקים במקום מושבה נוספת.

ב-31 באוקטובר וב-1 בנובמבר בשנת 1862, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, הפציץ צי האיחוד את הערים לחוף המפרץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפרץ מאטאגורדה** בוויקישיתוף
* תיאור המפרץ באתר The Handbook of Texas

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555886705171
* LCCN: sh85082026
* VIAF: 315526222
* WorldCat (עם VIAF): 315526222

 |
אדוארד ראסל, הרוזן הראשון מאורפורד
אדמירל הצי **אדוארד ראסל, הרוזן הראשון מאורפורד** (אנגלית: **Fleet Edward Russell, 1st Earl of Orford**‏; 1653 - 26 בנובמבר 1727) היה אציל ואיש צבא אנגלי שכיהן בתפקיד הלורד הראשון של הימייה תחת המלך ויליאם השלישי.

ביוגרפיה
--------

אדוארד היה בנו של אדוארד ראסל, שהיה בנו הצעיר של הרוזן הרביעי מבדפורד ואחיו הקטן של הרוזן החמישי. הוא נישא לבת דודתו ליידי מרגרט ראסל, בתו הצעירה של הרוזן החמישי, ולא נולדו להם ילדים.

ראסל היה אחד מהקצינים הראשונים של הצי המלכותי ששהו בקביעות בים. ב-1671 הוענקה לו דרגת לפטננט, וכעבור שנה הוענקה לו דרגת קפטן. במלחמת הולנד–אנגליה השלישית הוא שירת בים הצפוני ב-1672 וב-1673. בין 1676 ל-1682 שירת בים התיכון במבצעים לבלימת שודדי הים הברברים, ביחד עם סר ג'ון נארבורו וארתור הרברט. ב-1683 הוא שוחרר מהצי, וכל בני משפחת ראסל איבדו את מעמדם בעיני המלך לאחר שנחשף הקשר בין לורד ראסל למזימת בית ריי.

ב-1688 היה ראסל חלק מקבוצה של שבעה אצילים אנגלים ששלחה את ההזמנה לוויליאם, שהיה המסמך בו ביקשו מוויליאם מאוראנז' להדיח את ג'יימס השני. בפברואר של אותה שנה (או השנה שלאחר מכן) הושבע לחבר במועצה המלכותית. במלחמת תשע השנים שנערכה לאחר מכן שירת ראסל בים, ושימש כמפקד הצי החל מ-1690. ב-1689 נבחר לכהן בפרלמנט הבריטי מטעם מחוז הבחירה לונסטון, וכיהן גם מטעם פורטסמות' (1690–1695) וקיימברידג'שייר (1695 - 1697). בשתי שנותיו הראשונות בפרלמנט הוא כיהן גם בתפקיד אחראי התקציבים הראשי של הצי המלכותי.

ב-1692 הוא היה המפקד העליון של הכוח האנגלו-הולנדי שהביס את צבא צרפת בבארפלור, והשמיד את רובו בסן-ואס-לה-הוג שבנורמנדי. ניצחון זה היה הגדול ביותר שהושג בקרב ימי במלחמה זו. ראסל מונה ללורד הראשון של האדמירליות ב-1694, כיהן בתפקיד זה עד 1699, והחל ממינויו ועד 1695 שירת בים התיכון. לאחר מכן כיהן פעמיים נוספות בתפקיד הלורד הראשון, בין 1709 ל-1710 ובין 1714 ל-1717.

ב-1697 הוענקו לו התארים ברון שינגיי, ויקונט בארפלור ורוזן אורפורד. תארים אלה התבטלו לאחר מותו כיוון שלא היו לו ילדים. מלבד התארים הללו הוא כיהן גם בתפקידים הטקסיים של שומר המגילות (Custos Rotulorum) במחוזות קירנרבונשייר (1689 - 1700) וקיימברידג'שייר (1689 - 1727), וכלורד לוטננט של קיימברידג'שייר בין 1715 ל-1727).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד ראסל, הרוזן הראשון מאורפורד** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר thepeerage.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128877510
* ISNI: 0000 0000 2906 9176
* LCCN: n84233026
* NLP: A37452290
* NTA: 070163634
* SNAC: w6x36h9r
* VIAF: 47825509
* WorldCat: lccn-n84233026

 |
בית דב יוסף. מבט מכיוון גן הכוזרי
**בית דב יוסף** הוא מבנה בשכונת רחביה בירושלים ברחוב אלחריזי 22. מבנה זה נודע בסגנונו הארכיטקטוני הייחודי - סגנון ספרדי מורי, והשונה מהסגנונות המקובלים בירושלים בכלל ומסגנון הבינלאומי המקובל בשכונת רחביה בפרט.

היסטוריה
--------

מבנה זה נבנה עבור דב יוסף לאחר נישואיו בשנת 1922 לגולדי הופמן, ולאחר מאורעות 1929 שבעטיים החליט דב יוסף לעבור לשכונה יהודית חדשה.

המבנה נבנה על פי תכנונו של האדריכל היהודי - בריטי בנימין צייקין. המבנה עשוי בטון ומכוסה טיח לבן (ולא אבן, כמקובל בירושלים וכנדרש על פי חוק עזר עירוני). המבנה בנוי בסגנון ספרדי אקלקטי עם הדגשים מוריים (סגנון המכונה על ידי דוד קרויאנקר בספרו "סגנון פואבלו אספניול" בשל עירוב הסגנונות הספרדיים). למבנה מרפסת מסוגננת בחזית הבית האופיינית לבתים ספרדיים, סורגים מסולסלים (אלמנט ספרדי נפוץ אולם נדיר ביותר בירושלים), ועיטורי קשתות בסגנון רומנסקי.

המבנה הפך למוקד לשמנה וסלתה של ירושלים, ורעייתו של יוסף אירחה בו את ראשי המנדט הבריטי וראשי היישוב היהודי והמוסדות הלאומיים.

ב-30 ביוני 1946 ("השבת השחורה") הקיפה פלוגה בריטית את הבית וחיפשה בו מידע על ארגון ההגנה. דב יוסף, ששהה באותה עת בנתניה נעצר יחד עם מנהיגי יישוב רבים אחרים.

לאחר סיום מבצע נחשון ועם מינויו של דב יוסף למושל האזרחי של העיר ירושלים, נהג יוסף לארח בביתו את נציגי הצלב האדום והאומות המאוחדות, ובהם הרוזן ברנדוט. סגנו של ברנדוט, אגה לונסטרום מספר על האירוח:

> 
> "הוא קיבלנו בנדיבות בלתי רגילה בחווילתו היפה. הערצנו את אוסף התמונות הנפלא שלו."
> 
> 
> 
> — י' סרנה, **שכונת יוקרה מזדקנת**, כל העיר 16.4.1982, עמ' 24
> 

בשנת 1975, לאחר מות רעייתו, מכר דב יוסף את הבית לחיים פז אשר הרחיב אותו בשנת 1985 על ידי בניית אגף נוסף בחלקו האחורי של המבנה.

לקריאה נוספת
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בית דב יוסף** |

* אמנון רמון, **"דוקטור מול דוקטור גר" שכונת רחביה בירושלים**, הוצאת יד בן צבי, ירושלים 2006
* דוד קרויאנקר, **ירושלים - מבט ארכיטקטוני**, כתר הוצאה לאור, 1996.
**דיוויזיית השריון ה-10 של הצבא הבריטי** היא דיוויזיית שריון בריטית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם השנייה

ב-1 באוגוסט 1941 הוסבה דיוויזיית הפרשים ה-1, שכללה יחידות יואומנרי קו ראשון של הצבא הטריטוריאלי, לדיוויזיית שריון ה-10. בתחילה שירתה הדיוויזיה תחת פיקוד ארץ ישראל וירדן, אולם עד מהרה, ב-1 בנובמבר 1941, הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה התשיעית. לאחר מכן הוכפפה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השמינית, ולחמה עמה במהלך קרב עלם חלפה ובקרב אל עלמיין השני בפיקודו של אלכסנדר גייטהאוז. לאחר מכן נשארה הדיוויזיה במצרים, וב-15 ביוני 1944 פורקה הדיוויזיה.

### לאחר המלחמה

החטיבה המשוריינת ה-25 הוקמה בשנת 1952 כדי לספק מטה מבצעי לכוחות בלוב. רגימנט הסקוטים אפורים המלכותי (הדרגונים ה-2) הגיע ללוב ב-1952, ונשאר עד 1955. יחידות אחרות בחטיבה מ-1952 היו משמר הדרגונים ה-4/ה-7 המלכותי, הגדוד ה-1, משמר הגרנדירים, הגדוד ה-1, רגימנט מזרח סארי, ורגימנט ההוסרים ה-14/20 של המלך. בחודשים מאי ויוני 1956 הורחבה החטיבה בחופזה למעמד דיוויזיה כדיוויזיית השריון ה-10, מתוך כוונה לפלוש למצרים ממערב במהלך משבר תעלת סואץ. התכנון הופסק כאשר התגלה כי פלישה כזו נאסרה על פי תנאי האמנה של בריטניה עם לוב, ובספטמבר 1957 פורקה הדיוויזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדיוויזיה המשוריינת ה-10
**אדוארד קרדון** (באנגלית: **Edward C. Cardon**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון כיהן כראש המשרד לייעול צבא ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

קרדון נולד בטקסס וגדל בקליפורניה. ב-1982 סיים תואר ראשון באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית.

הוכשר כקצין הנדסה צבאית, שירת כמדריך במרכז הלאומי לאימונים, יועץ לראש מטה הצבא ומפקד צוות הקרב החטיבתי הרביעי בדיוויזיית החי"ר השלישית. שימש סגן מפקד המכללה לפיקוד ומטה של הצבא וסגן מפקד כוחות ארצות הברית בעיראק. 

בספטמבר 2011 מונה למפקד דיוויזיית החי"ר השנייה בדרום קוריאה. בספטמבר 2013 מונה למפקד פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית, במרץ 2014 קיבל פיקוד גם על מפקדת הארמייה השנייה. באוקטובר 2016 מונה לראש המשרד לייעול צבא ארצות הברית (U.S. Army Office of Business Transformation). 

ב-2019 הצטרף לחברת הייעוץ "קבוצת כהן".

קרדון בעל תואר שני מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ותואר שני ממכללת המלחמה של הצי. הוא נשוי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד קרדון** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צבא ארצות הברית
**ארנולד קלאסיק** (באנגלית: **Arnold Classic**) היא תחרות פיתוח גוף שנתית הנערכת על ידי הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף (IFBB) שיוסדה על ידי ארנולד שוורצנגר וקרויה על שמו. התחרות מתקיימת בשלהי פברואר או בתחילת מרץ בקולומבוס שבאוהיו, ארצות הברית. התחרות הראשונה התקיימה ב-1989. 

בקרב מפתחי הגוף, נחשבת "ארנולד קלאסיק" לתחרות הרווחית ביותר, כשהפרס הראשון עומד על 130,000 דולר, רכב האמר, ושעון רולקס. תחרות "ארנולד קלאסיק" מתחרה עם "מר אולימפיה" מבחינת היוקרה והפופולריות. עם השנים הורחבה "ארנולד קלאסיק" לתחומים נוספים, כגון: יוגה, ריקוד, עידוד, קשתות, ועוד.

ארנולד קלאסיק כוללת שלוש תחרויות לנשים: "מיס אינטרנשיונל", "פיגר אינטרנשיונל", "פיטנס אינטרנשיונל". 

ברוב המקרים הייתה תחרות "ארנולד קלאסיק" צמודה ולעיתים רק נקודה או שתיים הפרידו בין המנצחים.

זוכי התחרות
-----------

דקסטר ג'קסון, זוכה התחרות חמש פעמים

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| שנה | זוכה כללי |
| --- | --- |
| 1989 | ריצ' גאספרי |
| 1990 | מייק אשלי |
| 1991 | שון ריי |
| 1992 | וינס טיילור |
| 1993 | פלקס ווילר |
| 1994 | קווין לוורון |
| 1995 | מייק פרנסוא |
| 1996 | קווין לוורון |
| 1997 | פלקס ווילר |
| 1998 | פלקס ווילר |
| 1999 | נאסר סונבאטי |
|
| 2000 | פלקס ווילר |
| 2001 | רוני קולמן |
| 2002 | ג'יי קאטלר |

 | 

| שנה | זוכה כללי |
| --- | --- |
| 2003 | ג'יי קאטלר |
| 2004 | ג'יי קאטלר |
| 2005 | דקסטר ג'קסון |
| 2006 | דקסטר ג'קסון |
| 2007 | ויקטור מרטינז |
| 2008 | דקסטר ג'קסון |
| 2009 | קאי גרין |
| 2010 | קאי גרין |
| 2011 | בראנץ' וורן |
| 2012 | בראנץ' וורן |
| 2013 | דקסטר ג'קסון |
| 2014 | דניס וולף |
| 2015 | דקסטר ג'קסון |
| 2016 | קאי גרין |
| 2017 | סדריק מקמילאן |
| 2018 | ויליאם בונאק |
| 2019 | ברנדון קורי |
| 2020 | ויליאם בונאק |

 |

לזוכות בתחרויות הנשים ראו
-------------------------

* זוכות מיס אינטרנשיונל
* זוכות פיגר אינטרנשיונל
* זוכות פיטנס אינטרנשיונל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנולד קלאסיק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ארנולד קלאסיק
הרב **יואל הלפרן** (ה'תרס"ד – כ"ח באלול ה'תשמ"ג) היה הרב של יאסלא עד השואה, ואחר השואה רב בברגן-בלזן ובאזור הכיבוש הבריטי בגרמניה.

ביוגרפיה
--------

יואל הלפרן נולד בקרקוב בשנת תרס"ד. אביו הרב מתתיהו חיים היה הרב של העיר דובצ'יצה, משושלת ברז'אן. היה תלמיד של הרב שמואל אנגל וגם קיבל ממנו סמיכה. נישא לדינה הבת של הרב אלימלך רובין רבה של יאסלא משושלת רופשיץ. אחר החתונה שימש כרב של העיר יאסלא, והקים שם ישיבה ובית יעקב.

בתחילת השואה נמלט לרוסיה. אשתו ושני ילדיו לא הצליחו לברוח איתו ונרצחו בשואה. ברוסיה נכלא. כששוחרר מהכלא עבר להתגורר בבוכרה ושם עזר לפליטי מלחמה.

בתום מלחמת העולם השנייה עבר לברגן-בלזן וכיהן שם כרב בברגן-בלזן ובאזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. בברגן-בלזן הוא היה "מסדר קידושין" בבערך 1,800 חתונות, והיה המוהל לבערך 1,500 בנים. ויחד עם הרבנים האחרים בברגן-בלזן התיר לעגונות רבות להינשא מחדש. הקים והיה המנהיג של "וועד הרבנים של האזור הבריטי". בה"וועד" היו כמה רבנים בולטים רבים מהאזור, ובהם, הרב חיים פנחס לובינסקי (הנובר), הרב שלמה זאב צווייגענהאפט (הנובר), הרב ישראל אריה זלמנוביץ (ברגן-בלזן), והרב ישראל משה אולבסקי (ברגן-בלזן, צלה).

עבר לארצות הברית בשנת 1949 כאשר הכיבוש הבריטי של גרמניה הסתיים. הוא התיישב בשכונה "בראונזוויל" בברוקלין ושימש שם כרב. מאוחר יותר הוא עבר לבורו פארק, שם היה רב וראש "מרכז חינוך התורה".

הרב הלפרן נפטר בכ"ח באלול ה'תשמ"ג ונטמן בהר הזיתים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב יואל הלפרן בפורום אוצר החכמה
* הערך על הרב יואל היילפרין בספר אנשי שם באתר היברובוקס
* אודות משפחתו של רבי יואל הלפרן בפורום אידישע וועלט
* מסמכים ותמונות מרבי יואל הלפרן בפורופ אידישע וועלט
* ביוגרפיה של רבי יואל הלפרין בהקדמת הספר אמרי יהודה באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6   שמואל אלברט, המודיע (מהדורה אנגלית) "עניין", ג' אייר תשע"ג
2. ↑  מופיע כאחד מהחומים על התרי העגונות בפנקס שנשתמר ממחנה ברגן בלזן ראו כאן.
3. 1 2   מגדל דוד (לעלוב) (מהדרת תשע"ה) תולדות המו"ל
**וינסנט קורדה** (במקור **וינצה קלנר**, בהונגרית: **Korda Vincent**; טורקווה, 22 ביולי 1897 – לונדון, 4 בינואר 1979) היה מעצב תפאורה יהודי-הונגרי, צייר. אחיהם של הבמאים אלכסנדר קורדה וזולטאן קורדה. אשתו הייתה השחקנית גרטרוד מסגרוב.

קורות חיים
----------

וינסנט קורדה נולד במשפחה יהודית כבנם השלישי של הנריק קלנר, פקיד נושא משרה כמנהל אחוזה ושל ארנסטינה וייס. אֶחיו היו שאנדור (אלכסנדר) קורדה הבכור וזולטאן קורדה. זולטאן למד בבית ספר מקצועי ואחר כך באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות. הוא טיפח את שאיפותיו הציוריות. כסטודנט של בלה איוואני-גרינוולד הוא הציג כישרון רציני בקרית האמנים בעיר קצ'קמט וניבאו לו עתיד אומנותי גדול. הוא התגורר בווינה, באיטליה (פירנצה), בקרית האמנים בבאיה מארה ובפריז. אחת מעבודותיו המפורסמות ביותר הוא דיוקנו של המשורר ההונגרי הגדול, אטילה יוז'ף.

מאוחר יותר, בעקבות המסורת המשפחתית, גם הוא התחייב לקולנוע. בהזמנת אחיו, אלכסנדר קורדה, שכבר היה אז סמכות קולנועית רצינית, אלכסנדר קורדה עבר לבריטניה כמעצב תפאורה. כ"חימום" הוא היה עוזרו של אלפרד יונג (היה מעצב הפקות יליד גרמניה שבילה חלק גדול מהקריירה שלו בעבודה בתעשיית הקולנוע הבריטית), ואחר כך הפך לעצמאי. בשנת 1939, לאחר שהוכיח שוב ושוב את כוח הדמיון החזותי שלו ואת מקוריות הרעיונות החזותיים שלו, שלא לדבר על הידע הטכני הווירטואוזי והתחכום הידוע שלו, הופקד על תפקיד המנהל האמנותי ב-London Film. בין השנים 1946 עד 1959 עבד עבור British Lion Films.

הוויזואליות התוססת שלו ייצגה כמה ז'אנרים וסגנונות. הוא הצליח ליצור אווירה על בד של תקופות שחלפו באותה מידת אותנטיות כמו אקזוטיות מודרנית והן אווירת הרפתקאות, אווירה של דרמות חברתיות וקומדיות. רבים מנופיו התעוררו לחיים בציור.

סרטיו
-----

* מריוס (1931)
* חייו הפרטיים של הנרי השמיני (1933)
* קתרינה הגדולה, הצארינה (1934)
* הפימפרנל האדום (1934)
* רפאים למכירה (1935)
* מה יקרה מחר? (1936)
* גברים הם לא אלים (1936)
* רמברנדט (1936)
* ילד הפיל (1937)
* אזעקה בהודו (1938)
* ארבע נוצות (1938)
* הגנב מבגדאד (1940)
* ליידי המילטון (1941)
* להיות או לא להיות (1942)
* ספר הג'ונגל (1942)
* הבעל האידיאלי (1948)
* האליל שהופל (1938)
* האדם השלישי (1949)
* הקדוש והענבר (1952)
* הים הכחול העמוק (1955)
* היום הארוך ביותר (1962)
* הרולס רויס הצהובה (1965)

עבודותיו
--------

* לימודי עירום נשים (1921)
* שני עירומים (1923)
* פינת סטודיו עם כיסא קש (1925)
* טבע דומם עם כדים (1926)
* גבר מעשן (1930)

פרסים
-----

* פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר (1941) ה**גנב מבגדאד**

קישורים חיצוניים
----------------

* וינסנט קורדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* וינסנט קורדה, באתר AllMovie (באנגלית)
* וינסנט קורדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* 
* 
* גלריה נובל
* וינסנט קורדה ב PORT.HU
* מייקל קורדה: בני המזל. רומן על חיי האחים קורדה 1983
* טלפי קטלין: וינסנט קורדה. מסלול חיים אמנותי בקסמי יופי ; 2000

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a túrkevei polgári születési akv. 293/1897. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90121921
* BNE: XX4609666
* GND: 132471566
* ISNI: 0000 0001 1576 8539
* LCCN: no90018171
* NTA: 072761822
* SNAC: w6rw5w25
* VIAF: 86497741
* WorldCat: lccn-no90018171

 |
**דריל א. ויליאמס** (באנגלית: **Darryl A. Williams**) הוא קצין בדרגת גנרל המכהן כמפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד אירופה ופיקוד אפריקה..

ביוגרפיה
--------

ויליאמס נולד באלכסנדריה שבוירג'יניה. ב-1983 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. התגייס לצבא ארצות הברית והוכשר כקצין ארטילריה. שירת כקצין ניהול אש בגדוד הראשון של רגימנט הארטילריה 76, פיקד על מחלקה ושימש עוזר קצין מבצעים בגדוד הראשון של רגימנט הארטילריה העשירי בדיוויזיית החי"ר השלישית בשוויינפורט שבגרמניה המערבית. לאחר קורס קציני ארטילריה מתקדם שימש עוזר קצין אג"ם בחטיבת הארטילריה ה-18 של הקורפוס המוטס ה-18.

בתקופת מלחמת המפרץ שירת כמפקד סוללה בגדוד השלישי של רגימנט הארטילריה 27. בתפקידו הבא שימש מפקד ומדריך באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה שירת כקצין תכנון בדיוויזיית החי"ר הרביעית וקצין מבצעים של הגדוד השלישי ברגימנט הארטילריה 16. בשנים 1998–2000 שימש עוזרו הצבאי של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון. 

בשנת 2000 מונה למפקד הגדוד השלישי ברגימנט הארטילריה 16 ולאחר מכן חזר לשמש מדריך בווסט פוינט. שימש ראש ענף תרגילים במפקדת כוחות הצבא בפיקוד אירופה של ארצות הברית. 

ב-2005 מונה למפקד הארטילריה של הדיוויזיה המשוריינת הראשונה עד לפירוקה ב-2007. הוא הוצב עם הדיוויזיה המשוריינת הראשונה בעיראק כקצין תיאום אש. שירת כסגן מפקד תוכנית התמיכה בחיילי הצבא, מפקד פיקוד השיקום הרפואי של הצבא ועוזר לרופא הראשי של הצבא. הוצב בקוריאה הדרומית ושימש סגן לענייני סיוע באש למפקד דיוויזיית החי"ר השנייה. שירת כסגן ראש מטה כוחות הצבא באירופה. 

ביוני 2014 מונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד אפריקה של ארצות הברית (הארמייה התשיעית). במהלך תקופת פיקודו היה מעורב במבצע בלימת התפשטות מגפת האבולה בליבריה.

ביוני 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הכוח היבשתי של נאט"ו. ביולי 2018 מונה למפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית במקום רוברט קאסלן. הוא האפרו-אמריקאי הראשון לכהן בתפקיד זה.

ביוני 2022 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד אירופה ופיקוד אפריקה.

ויליאמס בעל תואר שני בפיתוח מנהיגות מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דריל ויליאמס** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
* ביוגרפיה באתר נאט"ו
* ביוגרפיה באתר פיקוד השיקום הרפואי של הצבא

הערות שוליים
------------

1. ↑  Darryl A. Williams: The Man Who Will Lead the War on Ebola, ‏NBC, ‏16 בספטמבר 2014
**בנאי העתקה** (בעברית: **משבט**) - מתודה של מחלקה המופעלת בעת יצירת מופע של המחלקה כהעתקה (=שכפול) של נתוני מופע קיים. בשפת C++ (כמו גם שפות אחרות המאפשרות תכנות מונחה עצמים) בנאי העתקה הוא פונקציה בעלת שם זהה לשם המחלקה שבה היא מוגדרת. 

מבחינים בין שני סוגי העתקה:

* "**העתקה רדודה**" (Shallow copy) - מבוצעת על ידי בנאי ההעתקה, ה-copy constructor, האוטומטי של שפת התכנות (כלומר שלאחר שהתוכנית עוברת אינפרטציה, ההדרה, שלבי ההעתקה נהפכים שקופים ומבוצעים לפי שיקולי המערכת מבלי שלמתכנת יש אפשרות לשלוט ולבקר אותה)
* "**העתקה עמוקה**" (Deep copy), - כדי לחולל אותה נדרש המתכנת ליצור את בנאי ההעתקה בעצמו, בעיקר במקרה של מצביעים.

העתקה עמוקה מטפלת בנתונים שאינם אמורים לעבור מעצם לעצם כפי שהם. הדוגמה הבולטת לכך היא מצביעים. אם נסתפק בהעתקה רדודה ונעתיק מצביע אחד מעצם לעצם, יעשו שני עצמים שימוש באותו מצביע. כל שינוי בעצם אחד שבו ישתנה תוכן כתובת הזיכרון המוצבעת (אך לא תשתנה כתובת הזיכרון עצמה) יגרור שינויים גם בעצם האחר. מצב כזה לרוב אינו רצוי.

בשפת C++, לא ניתן להצהיר על בנאי העתקה, מבלי להצהיר על בנאי ברירת- מחדל (Default Constructor), אף על פי שהמהדר לרוב ייצור אותו על פי רצון המתכנת.

בבנאי ההעתקה הקריאה היא כך שההתייחסות היא לקבוע (const) ולא למשתנה (כלומר: const value&) המבטיח, שלא ישונה המשתנה של העצם המועתק.

ב־.NET וב־Java קיימת פונקציית Clone המוגדרת על מחלקת השורש (Object) המבצעת בתור ברירת המחדל העתקה רדודה וניתן לדרוס אותה כך שתבצע העתקה עמוקה (בשתי הסביבות אין Copy constructor).

דוגמה למימוש בתכנות (C++)
-------------------------

```
class CPerson {
 int m\_iAge;
 string m\_szName;
 Person\* m\_pMother;
 
 public: CPerson(const CPerson& p) {
 m\_iAge=p.m\_iAge;
 m\_szName=p.m\_szName;

 //This check would make sense for an assignment operator, but not for a copy constructor,
 //since the object should always be a new one.
 //if (NULL != m\_pMother) {
 // delete(m\_pMother);
 // m\_pMother = NULL;
 //}

 if (NULL != p.m\_pMother) {
 m\_pMother=new Person(p.m\_pMother);
 }
 }
};

```
**יואל מרגלית** (9 בפברואר 1933 – 1 באפריל 2011) היה חוקר טבע ישראלי, שהתמחה בחקר יתושים והדברתם הביולוגית. מרגלית היה חוקר במכון הביולוגי בנס-ציונה ובמחלקה למדעי החיים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ב-1976 גילה את חיידק *Bacillus thuringiensis israelensis* (אנ'), גילוי שהיווה פריצת דרך בהדברה הביולוגית של יתושים.

ביוגרפיה
--------

יואל מרגלית נולד ב-1933 בצ'אנטאוויר שבממלכת יוגוסלביה. בשואה שרד את המחנות בברגן-בלזן ובטרזיינשטט. עלה עם אמו לארץ ב-1948 באניה "קפלוס". באותה אניה הגיע גם טומי לפיד. כנער עבד בגן החיות התנ"כי ומעבדות המכון הביולוגי הפדגוגי בירושלים. בצבא, שרת במכון לחקר הרפואה הצבאית בחיל הרפואה תחת מרקוס קלינברג שעתיד להתגלות כמרגל. הוא עסק בעיקר בחקר יתושים המעבירים מחלות. הוא נשלח מטעם הצבא ללמוד על יתושים אצל הפרזיטולוג פרופ' אוסקר תיאודור. לאחר שחרורו התחיל ללמוד באוניברסיטה העברית. את עבודת הדוקטורט בפרזיטולוגיה עשה בהנחית פרופ' רחל גלון. לאחר סיום לימודי הדוקטורט ב-1971 יצא לתפקידי חוקר ומרצה אורח באוניברסיטאות בסנט-לואיס ובדרום אילינוי. ב-1976 הצטרף כחוקר בכיר למכון הביולוגי. ב-1978 הצטרף כמרצה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בן-גוריון, וב-1988 מונה לפרופסור חבר מומחה באנטומולוגיה.

בשנים 1979–1981 כיהן פרופ' מרגלית כנשיא 'החברה הזואולוגית הישראלית'. הוא היה חבר בוועדת מומחים של ארגון הבריאות העולמי בנושא ההדברה הביולוגית וזכה בפרסים ואותות הערכה וכבוד בתחום מומחיותו במדינות רבות.

פרסם כ-60 מאמרים ופרסומים רבים נוספים.

ב-1990 זכה מרגלית בפרס ברגמן. ב-2003 זכה בפרס טיילר היוקרתי על תרומתו לסביבה.

היה נשוי לפרופ' מרים מרגלית ואב לשני ילדים.

גילוי ה-Bti
-----------

ב-1976, תוך כדי סיוריו בנגב גילה את חיידק הבצילוס שקוטל זחלי יתושים. על שום גילויו בארץ נקרא החיידק "בצילוס טורינגזיס ישראלנסיס" – *Bacillus thuringiensis israelensis* ‏(Bti). יחודו של החיידק בכך שהוא פוגע רק בזחלי היתושים ובשל כך אינו משפיע על אוכלוסייה של יצורים אחרים. בעקבות הגילוי התרכז מרגלית בפיתוח הדברה ביולוגית ליתושים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואל מרגלית** בוויקישיתוף
* דברים לזכרו לזכרו של פרופסור יואל מרגלית, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 14 באפריל 2011
* ד"ר גיל סתיו, BTI, הבצילוס הישראלי, חומר הדברה ביולוגי יעיל וידידותי לסביבה ולמשתמש, באתר "קוטיקולה" – מגזין ההדברה הישראלי, 8 בספטמבר 2016
* אורי דרומי, מחלוצי ההדברה הביולוגית, באתר הארץ, 15 באפריל 2011
* סיכום ביוגרפי והסבר על זכיותו, באתר פרס טיילר (באנגלית).
* דף מרצה, באתר אוניברסיטת הנגב (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד הכהן, פרס אמריקני באיכות הסביבה לפרופ' ישראלי, באתר ynet, 24 בפברואר 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264905005171
* ISNI: 0000 0004 0217 969X
* VIAF: 7983160668400603560007
* WorldCat: np-margalit,%20joel

 |
**וינצנץ לָכנר** (בגרמנית: **Vinzenz Lachner**;‏ 18 ביולי 1811 – 22 בינואר 1893) היה מלחין ומנצח גרמני.

ביוגרפיה
--------

וינצנץ היה אחיהם הצעיר של פרנץ ואיגנץ לכנר, שניהם מלחינים ומנצחים. פרנץ, האח הבכור, נודע גם בקשר הידידות ההדוק שלו עם פרנץ שוברט. הלחנה למד וינצנץ בעיקר בכוחות עצמו. את ראשית הכשרתו המוזיקלית קיבל אצל אביו, אנטון, נגן העוגב העירוני, ואחרי מות אביו למד באאוגסבורג, שם התפרנס בצמצום מהוראת מוזיקה עד שאחיו פרנץ הסדיר לו משרה כמנצח ומוזיקאי הבית בחצר הרוזן מיצ'יילסקי מקושביץ בדוכסות הגדולה של פוזנן. בשנת 1831 עבר לווינה להמשיך בלימודי המוזיקה והתמנה לעוזר מנצח באופרת החצר ולנגן עוגב בכנסייה פרוטסטנטית (אם כי הוא עצמו היה קתולי). ב-1836 היה למנצח החצר במנהיים כמחליפו של פרנץ. ההערכה שזכה לה במנהיים הייתה גבוהה כל כך, שמעסיקיו האריכו את החוזה שלו כל אימת שקיבל הצעות ממרכזי מוזיקה אחרים. בסך הכל נשאר שם 37 שנים, שבמהלכן נהנתה מנהיים ממוניטין של ביצוע הרפרטואר הגדול ביותר של אופרות בכל ערי גרמניה. עם זאת, לכנר הרבה במסעות וניצח במקומות רבים ועד לונדון הגיע, לנצח על עונה באופרה הגרמנית בשנת 1842.

לכנר העניק תמיכה ועידוד למספר רב של מוזיקאים צעירים ממנו, הידועים בהם מקס ברוך, הרמן לוי וקרל וולפסון. עם זאת, מתוך שמרנות אינסטינקטיבית, יצא בגלוי נגד תרבות הסגידה לריכרד וגנר, אך התגבשותה של אגודת וגנר במנהיים בראשית שנות ה-70' בישרה מבחינתו את תחילת סופה של הקריירה. וגנר עצמו בא לנצח במנהיים, ואחרי שדאג כבר לסילוקו של פרנץ לכנר ממינכן, יצא למערכה להוצאתו לגמלאות של וינצנץ לכנר (שניצח, למרבה זעמו של וגנר, על גרסה מקוצצת של ההולנדי המעופף), מטרה שהושגה בשנת 1873. לכנר השתקע לאחר זאת בקרלסרוהה, שם המשיך ללמד. ככל האחים לכנר, היה מיודד עם יוהנס ברהמס. לכנר מת לאחר שורה של אירועים מוחיים בגיל 81.

יצירותיו
--------

מכלול יצירתו של לכנר כוללת סימפוניות, אוברטורות, מארשים חגיגיים, יצירות לתזמורת כלי נשיפה מעץ; מיסה ברה מינור, מזמור תהילים ק' ועוד יצירות למקהלה; מוזיקה נלווית ל"טורנדוט" של שילר; פואמה סימפונית בשם "Lagerleben"; רביעיית פסנתר, שלישיית מיתרים, שתי רביעיות מיתרים, "42 וריאציות על סולם דו מז'ור" לפסנתר או רביעיית מיתרים; מחולות גרמניים לצ'לו ופסנתר; קובץ לנדלרים לפסנתר בארבע ידיים (מוקדש לברהמס); ומספר רב של שירים, בהם המחזור Scherz im Ernst und Ernst im Scherz ("צחוק ברצינות ורצינות בצחוק"), שנהנה מפופולריות בתקופת חייו. מעטות מיצירותיו זכו לביצועים מחודשים או הודפסו מחדש, אף כי הקלטה של רביעיות המיתרים שיצאה בשנת 2005 מגלה מיומנות מסוימת בסוגה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וינצנץ לכנר** בוויקישיתוף

* וינצנץ לכנר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* וינצנץ לכנר, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הורסט לויכטמן, "וינצנץ לכנר", גרוב אונליין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284356205171
* BNE: XX4614978
* BnF: cb16140007d (data)
* GND: 119203588
* ISNI: 0000 0001 1678 8072
* LCCN: n84042051
* MusicBrainz: b56b3918-3b7f-40f5-902b-2cd3aade1233
* NKC: mzk2011620632
* NLG: 123657
* NTA: 07478918X
* SNAC: w6j10xsm
* SUDOC: 122885880
* VIAF: 79414509
* WorldCat: lccn-n84042051

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנהר באלבניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו דרין (פירושונים).
**דרין** (באלבנית: **Drin** או **Drini**; במקדונית: **Дрим**) הוא נהר בצפון אלבניה.

גאוגרפיה
--------

אורכו של הנהר 160 ק"מ, והוא הנהר הארוך במדינה. הוא נוצר ממיזוגם של נהר הדרין הלבן, שמקורו בהר ז'לייב שבקוסובו ונהר הדרין השחור שמקורו באגם אוחריד במקדוניה, בסמוך לעיר קוקס שבצפון-מזרח המדינה. הוא זורם מערבה, ומתפצל לשני נתיבים - הדרומי נשפך לים האדריאטי בסמוך לעיר לז'ה, והצפוני נשפך לנהר בויאנה, סמוך לעיר שקודרה. החלק הצפוני קצר ב-15 ק"מ מהדרומי, אך זורמים בו יותר מים, והוא מכונה בשל כך "הדרין הגדול" (Drini i Madh). בעבר זרם אף הוא ישירות לים האדריאטי, אך שיטפון שאירע ב-1858 היטה את מסלולו.

בין 1973 ל-1986 הקימה ממשלת אלבניה לאורך הנהר שלושה סכרים לשם הפקת אנרגיה הידרואלקטרית: וָאוּ אי דֶייס, פיֶירזָה וקוֹמאן. הסכרים יצרו אגם מלאכותי לאורך תוואי הנהר, אגם קומאן (או אגם פיירזה), ולשם כך הועתקה העיר קוקס ממקומה. האגם משתרע גם על שטח קטן הנמצא בתחומה של קוסובו, ויצירתו ללא תיאום עם ממשלת יוגוסלביה גרמה למתיחות בין המדינות, שגם כך לא היו ביניהן יחסים דיפלומטיים. לאורכו של חלק מהאגם, בין קומאן לפיירזה, פועל שירות מעבורות, שלאחר נפילת השלטון הקומוניסטי במדינה ופתיחת שעריה הפך לאטרקציה תיירותית.

גלריה
-----

* 
* סכר קומאןסכר קומאן
* נהר "הדרין הגדול", בסמוך לשקודרהנהר "הדרין הגדול", בסמוך לשקודרה
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556288705171
* LCCN: sh90002708
* NKC: ge618339

 |
**קוקה קולה דובדבן** (באנגלית: **Coca-Cola Cherry**) היא גרסה בטעם דובדבן של קוקה-קולה, המיוצרת ומופצת על ידי חברת קוקה-קולה בארצות הברית ובעשרות מדינות ברחבי העולם.

היסטוריה
--------

חברת קוקה קולה החלה לבחון גרסה בטעם דובדבן לצד טעמים נוספים של קוקה קולה ביריד העולמי של 1982 בנוקסוויל, טנסי. קוקה קולה דובדבן הושקה רשמית ב-1985, אך מסעדות רבות החלו להגיש משקה בשם זה עוד קודם לכן באמצעות הוספת סירופ בטעם דובדבן לקוקה-קולה. 

המשקה היה המותג השלישי של קוקה קולה בזמן שהושק, לצד קוקה קולה ודיאט קולה רגילים. ב-1986 הושקה גרסת דיאט גם לקוקה קולה דובדבן, ובשנת 2005 שונה השם ל"דיאט קולה דובדבן".

גרסה שנייה דלת קלוריות, קוקה קולה דובדבן זירו (המבוססת על קוקה-קולה זירו), נוספה בשנת 2007. 

חברת קוקה-קולה הציגה מאוחר יותר גרסאות קולה בטעמים אחרים, דוגמת קולה וניל במאי 2002, ולאחר מכן ליים, פטל, לימון, דובדבן שחור ותפוזים. רובם נמכרים כיום רק בשווקים בחו"ל או במכונות אוטומטיות של קוקה-קולה ברשתות מזון.

הפצה בינלאומית
--------------

ניתן לרכוש קוקה-קולה דובדבן בכ-20 מדינות באירופה, וכן בדרום אפריקה, דרום קוריאה, סין, אורוגוואי ופרו. ביפן נמכר המשקה תחת השם "קולה דובדבן", ובניו זילנד ניתן להשיג קוקה קולה דובדבן מיובא מבריטניה או מארצות הברית. בעבר הופץ המוצר גם בארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, קוסטה ריקה, קולומביה, רוסיה, ספרד, אוסטרליה, הפיליפינים וישראל. הגרסה האוסטרלית הופצה בשנים 2003-2004 אך הטעם שלה היה שונה מהגרסה האמריקאית. 

קוקה-קולה דובדבן הושקה מחדש בקנדה בקיץ 2015 ו-2016 כחלק מקמפיין "שתפו קולה" ומארזים של 24 פחיות היו זמינות ברשתות במדינה.

במהלך אולימפיאדת 2016 הושקה מחדש קוקה-קולה דובדבן גם בברזיל.

אריזה ושיווק
------------

האריזה של קוקה-קולה דובדבן שונה מאוד ממדינה למדינה. קוקה-קולה שינתה את הסמלילים ועיצובי התוויות בארצות הברית עבור קוקה קולה דובדבן מספר פעמים מאז הושק המשקה לראשונה בשנת 1985. 

במרבית השווקים עיצובי הפחית והתווית לבקבוקים מבוססים על תווית קוקה-קולה אך בגוני ורוד או סגול, ולעיתים קרובות עם תמונות של דובדבנים.

ב-2007 נבחר ג'יי זי כפרזנטור של המותג, ולקח חלק בעיצוב מחדש של הפחית, שהושק במקביל לקוקה-קולה דובדבן זירו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוקה-קולה דובדבן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוקה-קולה דובדבן (באנגלית)
**קוקו מרטינה** (נולד ב-25 בספטמבר 1989) הוא כדורגלן הולנדי-קוראסאואי המשחק בעמדת המגן הימני בנאק ברדה ובנבחרת קוראסאו.

קריירה
------

מרטינה נולד ברוטרדם וגדל במבואות הדרומיים של העיר ביחד עם אימו שתי אחיו, אך מעולם לא זכה להכיר את אביו. אחיו דרווין וחאבייר הם גם שחקני כדורגל. מרטינה גדל במחלקת הנוער של פיינורד רוטרדם, אך לא זכה לשחק עבור הקבוצה הבוגרת. בשנת 2008 חתם ברוסנדאל מהליגה ההולנדית השנייה. בקיץ 2011 חתם בוואלבייק מליגת העל ההולנדית. אחרי שתי עונות חתם בטוונטה. בעונתו הראשונה לא השתלב במועדון ושיחק במקביל בצעירי טוונטה, אך בעונת 2014/2015 ביסס את מקומו בהרכב הקבוצה. ב-7 ביולי 2015 חתם בסאות'המפטון מהפרמייר ליג שהייתה הקבוצה הראשונה שלו מחוץ להולנד. ב-6 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-2 נגד ויטסה ארנהם במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. 3 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד ניוקאסל יונייטד. ב-26 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-4 נגד ארסנל והפך לכדורגלן מראשון מקוראסאו שכובש בפרמייר ליג מאז התפרקות האנטילים ההולנדים. ב-17 ביולי 2017 חתם באברטון לשלוש שנים. ב-17 באוגוסט 2018 הושאל לסטוק סיטי. ב-31 בינואר 2019 הושאל לפיינורד.

בנובמבר 2021 מרטינה חתם בגו אהד איגלס.

ב-5 בפברואר 2023 חתם בנאק ברדה מהליגה ההולנדית השנייה.

לאחר שנבחרת האנטילים ההולנדיים התפרקה והוקמה נבחרת קוראסאו, זומן מרטינה לסגל הנבחרת לקראת המשחק נגד הרפובליקה הדומיניקנית ואף ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת באותו משחק שהיה גם משחק הבכורה של הנבחרת. מרטינה הוא שיאן ההופעות בנבחרת עם 23 הופעות (נכון ל-26 במרץ 2016) ומשמש כקפטן הנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוקו מרטינה** בוויקישיתוף
* קוקו מרטינה, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אברהם יואל (ג'ואל) ספולסקי** (באנגלית: **Joel Spolsky**, נולד ב-1965) הוא איש תוכנה, יזם וסופר יהודי.
ספולסקי הקים בשנת 2008 את אתר האינטרנט המצליח StackOverflow יחד עם ג'ף אטווד (Jeff Atwood). ספולסקי גם משמש מנכ"ל של Fog Creek Software אותה הקים בשנת 2000.

קורות חיים
----------

ספולסקי גדל באלבקרקי, ניו-מקסיקו עד גיל 15. לאחר מכן עבר עם משפחתו לירושלים, שם למד בתיכון ולאחריו התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל מוצנח. במהלך שירותו הצבאי היה אחד ממייסדי קיבוץ חנתון שבגליל העליון.

בשנת 1987 חזר לארצות הברית כדי ללמוד במכללה. הוא למד באוניברסיטת פנסילבניה כשנה לפני שעבר ללמוד באוניברסיטת ייל, וסיים את התואר במדעי המחשב בהצטיינות יתרה בשנת 1991.

לאחר הלימודים החל לעבוד במיקרוסופט בצוות פיתוח של תוכנת Excel. ב 1995 עבר לניו יורק שם עבד עבור Viacom ו Juno Online Services. בשנת 2000 הקים בית תוכנה בשם Fog Creek Software ויצר את הבלוג Joel On Software.

בשנת 2005 הפיק ושיחק בדוקומנטרי Aardvark'd: 12 Weeks with Geeks על הפיתוח של פרויקט Aardvark בבית התוכנה Fog Creek Software, פרויקט ל"עזרה מרחוק".

ספולסקי הקים, יחד עם ג'ף אטווד את StackOverflow, האתר המוביל בעולם לקהילת שאלות ותשובות (Q&A) בנושאי תוכנה. הוא משמש כעת מנכ"ל הרשת StackExchange שהתפתחה מהאתר.

בשנת 2011 הקים את תוכנת Trello, כלי ניהול מקוון בהשראת מתודולוגיית קנבן. בשנת 2017 נמכרה Trello תמורת 425 מיליון דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואל ספולסקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יואל ספולסקי

* אתר האינטרנט הרשמי של יואל ספולסקי (באנגלית)
* יואל ספולסקי, ברשת החברתית טוויטר
* הבלוג JoelOnSoftware בגרסה העברית
* קטע קול חיתוך מצב עם יואל ספולסקי מ-Stack Overflow, בפודקאסט "השבוע"
* אתר למנויים בלבד רותי לוי, 50 מיליון מבקרים בחודש, שמחפשים תשובות: סיפור ההצלחה של ג'ואל ספולסקי, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג StackOverflow של Alexa הוא 41 בעולם (ספטמבר 2021).
2. ↑  נכון לאוגוסט 2013 היו לStackOverflow יותר מ 1,900,000 משתמשים רשומים
3. ↑  Stackoverflow הוא אתר אחד מבין משפחת אתרים בבעלות StackExchange אשר ספולסקי הוא המנכ"ל שלה.
4. ↑  Summa cum laude
5. ↑  חברת תוכנה אוסטרלית רוכשת את Trello ב-425 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 9 בינואר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007381399105171
* ISNI: 0000 0000 3918 3204
* LCCN: nb2001040731
* NDL: 01026622
* NKC: vut2013751095
* NLK: KAC200506520
* NTA: 31618585X
* SNAC: w67f863b
* SUDOC: 059623209
* VIAF: 65974723
* WorldCat: lccn-nb2001040731

 |
**סומייל אלח'ליל** (בערבית: **صميل الخليل** ; סומייל מתועתק גם כ"צומייל", "צומיל" או "סומיל") היה כפר ערבי שהתקיים בשפלת יהודה, כ-32 ק"מ מערבית לחברון, באזור שמצויים בו כיום המושבים נחלה וסגולה. הכפר נקרא גם ברכאת אל-ח'ליל (כלומר בְּרַכַת אברהם).

היסטוריה
--------

משערים כי הכפר נוסד על ידי מסדר ההוספטלרים ב־1168 במהלך מסעי הצלב, במטרה להגן על המצודה שנבנתה על ידם בבית ג'וברין. תושבי הכפר האמינו שכפרם נקרא על שם סמואל, אחד הצלבנים שייסדו את הכפר. לא ברור כיצד אמונה זו מתיישבת עם קיומו של כפר נוסף בשם סומייל (סומייל אל-מסעודייה שבתל אביב). השערה נוספת היא כי מקור שמו של הכפר בא מהמילה הערבית "צומיל", שפירושה אדמה יבשה. שמו הנוסף של הכפר, ברכאת אל-ח'ליל (בְּרַכַת אברהם), ניתן לו מפני שהסולטן הממלוכי ברקוּק (מאה ה-14) השתמש בכספי המיסים מהכפר לבניית מסגד אברהם בחברון.

לפי תיאורו של חוקר המקרא האמריקאי הידוע אדוארד רובינסון, שעבר דרך הכפר באמצע המאה ה-19, היה הכפר גדול למדי והיו בו באר ציבורית גדולה וקטע של חומה עתיקה, שככל הנראה הייתה חלק ממבצר. כיום ניתן למצוא את השרידים הללו כ־300 מטר צפונית לגבול הבתים של מושב נחלה.

ערב מלחמת העצמאות חיו בכפר כמעט 1,000 נפש כולם מוסלמים. תושבי הכפר שאבו מים מבאר שכונתה אל-ח'ליל, והתפרנסו בעיקר מחקלאות וגידול כבשים; הגידולים העיקריים היו דגנים, ענבים ותאנים.

הכפר נכבש ביולי 1948 במבצע אנ-פאר על ידי חטיבת גבעתי בקרבות עשרת הימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סומייל אל-ח'ליל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מניר בנים לתל צפית, הלאה מערבה לאורך נחל האלה לתימורים וחזרה, באתר עמירם במשעולי ישראל, ‏2017-06-07
**סומוביט** (בבולגרית: **Сомовит**) הוא כפר בצפון בולגריה, בשטח הרשות המקומית גוליאנצי אשר במחוז פלבן, השוכן לגדות הדנובה, 30 קילומטרים מבירת המחוז פלבן ו-162 קילומטרים מבירת בולגריה סופיה.

היסטוריה
--------

הכפר הוקם במהלך המאה ה-16, עת שלטה בבולגריה האימפריה העות'מאנית. ב-1718 צוין הכפר במפות ניווט לשיט בדנובה שהוצאו לאור בווינה. במהלך המאה ה-19 התפתח נמל הדנובה הקטן שבמקום והעניין הוביל להתפתחות כלכלית, גידול בכמות האוכלוסין ופיתוח תשתיות שכלל הקמת בתי ספר וכנסייה. לאחר מלחמת העולם השנייה התחולל בבולגריה משבר כלכלי וחברתי חמור שלווה בתהליך הגירה פנימית אל הערים הגדולות. בעקבות המשבר הלכה אוכלוסיית הכפר והידלדלה. עם תום מלחמת העולם השנייה הוחל בפיתוח מואץ של הכפר, תוך בניית יחידות דיור ומרכז עסקים. לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי בבולגריה התחולל במדינה משבר כלכלי, אשר השליך על ירידה הדרגתית בכמות האוכלוסין בסומוביט. 

בתקופת מלחמת העולם השנייה פעל בכפר מחנה הריכוז סומוביט, ובו נכלאו בני הקהילה היהודית. במאגרי המידע של יד ושם קיים תיעוד באשר ל-521 מיהודי בולגריה שהיו כלואים במחנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סומוביט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת הכלואים בסומוביט, באתר יד ושם, אוחזר ב-12 באוקטובר 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531069205171
* LCCN: n93046690
* VIAF: 138524128
* WorldCat (עם VIAF): 138524128

 |
**פר לסון קרוהג** (בנורווגית: **Per Krohg**‏; 18 ביוני 1889 – 3 במרץ 1965) היה אמן נורווגי. לרוב הוא מזוהה עם ציורי הקיר שיצר עבור אולם מועצת הביטחון של האו"ם, הממוקם במטה האומות המאוחדות בניו יורק.

ביוגרפיה
--------

פר קרוהג נולד בנורווגיה, בנם של הציירים כריסטיאן קרוהג ואודה קרוהג. המשפחה גרה בפריז, שם גדל פר קרוהג. הוא גילה כישרון אמנותי מוקדם ולמד תחילה אצל אביו (בין 1903 ל-1907), אחר כך אצל אנרי מאטיס (מ-1909 עד 1910). בשנים הראשונות עבד כמאייר עיתונים ולימד טנגו בפריז.

פר קרוהג, ציור קיר באולם מועצת הביטחון של האו"ם
עבודתו של קרוהג כאמן כיסתה תחום רחב, מרישומי נייר, איורים וכרזות ועד עיצוב תפאורה, פיסול וציורים מונומנטליים. לאחר שחזר לנורווגיה בשנת 1930 לימד בקולג' הלאומי לאמנות ועיצוב (אנ') באוסלו. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה עובד כפייה במחנה הכלא וידאל (אנ'). בשנת 1946 מונה לפרופסור באקדמיה הנורווגית לאמנויות יפות (אנ'), ושימש כמנהל שלה בין השנים 1955–1958. בין היתר, תלמידיו כללו את האמנים פרית'וף טידמנד-יוהנסן (אנ') וטוללה בלומברג רנסלט (אנ').

קרוהג יצר את ציורי הקיר עבור אולם מועצת הביטחון של האו"ם, הממוקם בבניין האו"ם בעיר ניו יורק. הוא עיטר מבני ציבור רבים אחרים עם ציורי קיר גדולים, כולל מבני הפיזיקה והכימיה באוניברסיטת אוסלו ובניין עיריית אוסלו. הוא מיוצג עם 6 עבודות באוסף הגלריה הלאומית של דנמרק (אנ').

בשנת 1950 קיבל את מדליית ההצטיינות (אנ') מזהב מהמלך, ובשנת 1955 מונה למפקד מסדר סנט אולב (אנ'). משנת 1936 היה חבר באקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות יפות (אנ') בסטוקהולם ובשנת 1948 הוענק לו מדליית הנסיך אויגן (אנ').

חיים אישיים
-----------

הוא התחתן פעמיים. בשנת 1915 נישא לאמנית טקסטיל והדוגמנית ססיל מארי וידיל (לוסי קרוהג) (1891–1977). נולד להם בן אחד. לוסי ניהלה רומן מתמשך עם הצייר ז'ול פסקין, ונישואיה עם פר הסתיימו רשמית בשנת 1934. בנו היה האמן הנורווגי גיא קרוהג (אנ') (1917–2002).

פר התחתן שנית בשנת 1934 עם רגנהילד הלנה אנדרסן (1908–1972).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פר קרוהג** בוויקישיתוף
* פר קרוהג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Per Lasson Krohg (Store norske leksikon0
2. ↑  Per Krohg | Norwegian painter, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
3. ↑  Trygve Nergaard, Per Krohg, **Norsk biografisk leksikon**, 2020-02-25

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280364905171
* BIBSYS: 90082578
* BnF: cb14960222c (data)
* GND: 123395062
* ISNI: 0000 0000 6660 4035
* KulturNav: 037f8189-089a-4aae-945c-b12bc0988988
* LCCN: n90621890
* NTA: 21277994X
* RKD: 46523
* SELIBR: 212615
* SNAC: w6vd7vq4
* SUDOC: 182688151
* ULAN: 500009787
* VIAF: 12575438
* WorldCat: lccn-n90621890

 |