recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
לוגו כתב העת
כריכה אחורית של האנתולוגיה: מניפסט הדג ושמות המשתתפים באנתולוגיה**דג-אנונימי?** הוא כתב עת ספרותי ישראלי שפעל באינטרנט בין השנים 2001‏-2004. במהלך פעילותו פרסם כתב העת 27 גליונות שכללו בעיקר שירה, אך גם פרוזה, תרגומים, מאמרים, רשימות ועבודות צילום וציור. כמו כן כללו הגליונות דיווחים על אירועי ספרות בארץ, ומדור סאטירי בשם "אפוא;". ב-2002 פרסם כתב העת אנתולוגיה בדפוס, בהוצאת "אבן חושן". במהלך פעילות כתב העת הופק ערב קריאה אחד בירושלים ("תמול שלשום") ושני ערבי קריאה בתל אביב ("פרוזה").

העורכים המייסדים של הדג הם תומר ליכטש, אלעד יעקבי וגלעד מעיין. במהלך שנת הפעילות הראשונה הצטרפה למערכת דנה גולדברג כעורכת ספרותית ואמנותית שריכזה גם את האמנים הפלסטיים בגליונות. במהלך שנת הפעילות הראשונה עזב גלעד מעיין את המערכת. את השירים ניקד המשורר יעקב-שי שביט.

ב-2002 כונסו מבחר מהשירים ומאמרים שפורסמו עד אז בגליונות הדג המקוונים לאנתולוגיה שיצאה בדפוס, בהוצאת "אבן חושן", רעננה. האנתולוגיה כונתה "אנתולוגיה ראשונה", אם כי מעולם לא יצאה לאור אנתולוגיה שנייה. את האנתולוגיה ערך אלעד יעקבי.

במשך שנתיים פורסמו גליונות הדג מדי ראשון לחודש. עם פרסום הגיליון ה-24 יצא כתב העת לפגרה בת שנה, אחריה חזר לפעול במתכונת מעט שונה, למשך שלושה גליונות מורחבים שפורסמו לאורך תקופה של שישה חודשים. הגיליון השלישי סגר רשמית את פעילות כתב העת. האתר עצמו עומד כעת כארכיון פתוח של כל תוכני כתב העת.

מניפסט ואידאולוגיה
------------------

כתב העת ביקש, לפי הצהרותיו, לעמוד כגוף הביקורתי המקוון הראשון לספרות עברית, והקפיד על עקרונות עריכה חמורים. הערכים שהובילו את הקו המערכתי היו בעיקרם אסתטיים. המערכת ניסתה לבחון את השילוב של הספרות העברית במדיום המקוון, שהיה באותו זמן יחסית חדש. בין היתר פורסמו "שירי HTML", העושים שימוש באמצעים תכנותיים למטרות יצירת אפקטים ספרותיים. כמו כן ביקשה המערכת לקדם "קצב חדש" בעברית, ההולם את העידן המקוון. הדברים הללו נוסחו במניפסט החודשי "דבר דג", שעמד בשער כל גיליון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר שכטר, הילוד הצעיר אומר: "הייתי" – ואין עונה, באתר nrg‏
* נסים קלדרון/ הבדלים, באתר nrg‏, 11 באוקטובר 2002
* יורם מלצר, עלים / יורם מלצר, באתר nrg‏, 26 ביולי 2002
**פנתר יאנגי** (שם מדעי: *Panthera youngi*) הוא מין נכחד מהסוג פנתר, שחי בתקופת הפליסטוקן. הממצאים שלו התגלו בצפון הרפובליקה העממית של סין בכפר ג'ואוקואודיין, סמוך לשרידי אוכלוסיית האנשים הקדומים סיננתרופוס (אנ') מהמין הומו ארקטוס. ממצאים נוספים מימאגוצ'י ביפן שכללו שרידים של לסתות עליונות ותחתונות אולי השתייכו לאותו המין. הממצאים של פנתר זה מתוארכים ללפני 350,000 שנה מהיום, בערך באמצע הפליסטוקן.

הפנתר הקדום סווג ב-1934 בידי החוקר הסיני פיי וונג'ונג (אנ'), תחילה לסוג חתול (*Felis*), אך בהמשך הוא הועבר לסוג פנתר בשל מבנה לסתות דומה. כמה חוקרים סוברים שמין זה נכלל כאותו מין יחד עם מיני פנתרים דמויי-אריה כמו אריה אמריקני ואריה המערות, כשחוקרים אחרים משייכים את כולם למין אריה (*Panthera leo*), אך הדבר לא הוסכם בקהילה המדעית.

הפנתר הקדום דמה מאוד לאריה האמריקני, וכמותו היה גדול מהאריות האפריקאים. הוא הגיע לאורך 2.5 מטר ולמשקל 170 עד 350 קילוגרם. מכיוון שחי בתקופת הקרח הוא כנראה היה מכוסה בפרווה בדומה לרוב היונקים בתקופתו וייתכן שגם נמצא במערות שהיו חמימות יחסית.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pei, W. C. (1934). "On the Carnivora from Locality 1 of Choukoutien". Palaeontologica Sinica Series C, Fascicle 1: 1–166
2. ↑  Harington, C. R. (1969). "Pleistocene remains of the lion-like cat (Panthera atrox) from the Yukon Territory and northern Alaska". Canadian Journal of Earth Sciences. 6 (5): 1277–1288
דוכן המטיף של קפיסטרנו בקתדרלת סטפנוס הקדוש, וינה
**ג'ובאני דה קפיסטרנו** (באיטלקית: **Giovanni da Capestrano**‏; מכונה גם יוהאן דה קפיסטרנו; 24 ביוני 1386 - 23 באוקטובר 1456) הוא קדוש נוצרי. דה קפיסטרנו היה נזיר, תאולוג ואינקוויזיטור. 

דה קפיסטרנו נולד בכפר קפיסטרנו, שמצוי במחוז אברוצו (בממלכת נאפולי). אביו הגיע לנאפולי יחד עם חצרו של לואי הראשון. הוא התחיל את חייו כמשכיל חילוני, ולמד משפטים בפרוג'ה תחת שרביטו של המשפטן בלדוס דה אובלדיס. הוא נשא אישה והפך לפקיד בית משפט. ב-1412 מינה אותו לדיסלאו מנאפולי למושל פרוג'ה. כשפרצה מלחמה בין פרוג'ה וסיגיסמונדו מבית מלטסטה ב-1416 הוא נשלח כשגריר להשכין שלום, אך תחת זאת הושלך על ידי המלטסטים לכלא. 

קפיסטרנו השתמש בכוחו הרטורי על מנת לעודד תמיכה במסעות צלב ותקיפתם של "כופרים" לא נוצרים. קפיסטרנו היה מעורב במהלכים צבאיים רבים והצליח להוביל את דלת העם להילחם נגד העות'מאנים במצור על בלגרד. 

בשנת 1417 החל לנהל מסע הטפה רצוף השמצות נגד היהודים, שהייתה לו השפעה ניכרת בחצרות הנסיכים והאפיפיור. בין היתר, הגה תוכנית לבנות אנייה ענקית, ולהושיב בה את כל יהודי רומא ולשלוח אותם מעבר לים. הוא גם הפיץ את שנאת ישראל לארצות אחרות באירופה.
הוא פעל בקנאות נגד היהודים, ובכל מקום אליו נדד יזם פוגרומים נגד היהודים, שימש כאינקוויזיטור והוציא רבים מהם להורג בשריפה על המוקד. לפולין הוזמן על ידי בני האצולה כדי להטיף נגד היהודים; בין 1420–1422 הביא לגירוש יהודי רגנסבורג. ב-1427 הביא את האפיפיור להוצאת גזירת הים, לפיה יהודים איטלקיים לא הורשו יותר לשוט על ספינות בים התיכון לכיוון ארץ ישראל. ב-4 ביולי 1453 הורה להעלות על המוקד 41 יהודים בברסלאו בעקבות עלילת דם, מתוך כ-318 שנעצרו ועונו. בפדובה גרם ב-1456 לגירוש ראשי הקהילה. לימים כונה "שוט היהודים". 

הוא מת באילוק, ליד ווקובר (כיום בקרואטיה) כתוצאה ממחלת הדבר. ב-1690 הוכרז כקדוש על ידי האפיפיור אלכסנדר השמיני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ובני דה קפיסטרנו** בוויקישיתוף
* ג'ובני דה קפיסטרנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף נדבה, "יהודי הרנסאנס", בתוך: **התקופות הגדולות בהיסטוריה של תרבויות העולם: הרנסאנס**, סדרת "טיים-לייף", עמ' 183.
2. ↑  ג'ובאני דה קפיסטרנו באתר אנציקלופדיית בריטניקה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301830405171
* BIBSYS: 8072669
* BNE: XX5338816
* BnF: cb10603462k (data)
* CANTIC: a11123217
* GND: 118712632
* ICCU: CFIV037427
* ISNI: 0000 0001 1029 3132
* LCCN: n85319312
* NKC: jn20020903032
* NLA: 49866031
* NLP: A24132433
* NTA: 197160166
* RERO: 02-A018835401
* SNAC: w6ns113s
* SUDOC: 107700638
* Trove: 1526951
* ULAN: 500353731
* VcBA: 495/24013
* VIAF: 72188800
* WorldCat: lccn-n85319312

 |
בזואולוגיה, **כלל גלוגר** (באנגלית: **Gloger's rule**) קובע שבעלי חיים בני מין ביולוגי אחד החיים באזורים חמים ולחים יהיו עשירים יותר בפיגמנטים מאשר קרוביהם, בני אותו מין, החיים באזורים קרים ויבשים. בפרט, בעלי החיים באזור הטרופי כהים יותר מקרוביהם שחיים באזורים אחרים. 

הכלל נקרא על שם הזואולוג קונסטנטין גלוגר שהיה הראשון שהבחין בתופעה זו בשנת 1833 כשהשווה בין עופות בני אותו מין החיים באזורים לחים ובאזורים יבשים. גלוגר מצא שצבע הנוצות של העופות שחיים באזורים הלחים כהה יותר. אחד ההסברים להבדל זה הוא העמידות הגבוהה יותר של הנוצות הכהות לחיידקים שפוגעים בנוצות.

כלל גלוגר מתקיים גם עבור יונקים. צבע העור של יונקים החיים באזורים הטרופיים נוטה להיות כהה יותר מזה של קרוביהם החיים באזורים אחרים. הסיבה במקרה זה היא שונה. משערים שתכונה זו מאפשרת לבעלי החיים שחיים באזורים בעלי קרינת שמש חלשה לנצל טוב יותר את מעט הקרינה האולטרה-סגולה באותם מקומות על מנת לייצר ויטמין D. לעומת זאת, באזורים הטרופיים הקרינה חזקה ועודף המלנין בעור מגן על בעלי החיים מפני כוויות ומפני מחלות דוגמת סרטן העור. 

באופן דומה, ניתן להיווכח בקיומו של כלל גלוגר אצל האדם. אוכלוסיות של אנשים שצבע עורם כהה התפתחו בדרך כלל באזורים החמים שסביב קו המשווה. קיימים יוצאים מן הכלל, כמו למשל הטיבטים החיים במקומות גבוהים. באזור המחיה שלהם, רמת טיבט, הקרינה האולטרה-סגולה חזקה באופן יחסי משום שעובי האטמוספירה קטן יותר, וצבע העור הכהה מעניק להם יתרון בריאותי, בדומה ליתרון שמעניק צבע העור הכהה באזורים הטרופיים. מקרה נוסף הוא האינואיטים החיים באזור הארקטי. ייתכן שבמקרה זה התפתח אצלם צבע עור כהה משום שהדיאטה שלהם המבוססת בין היתר על דגים, עשירה בוויטמין D, ולא היה להם צורך בניצול טוב של קרינת השמש לייצור ויטמין זה.

ראו גם
------

* כלל אלן
* כלל ברגמן

הערות שוליים
------------

1. ↑  Edward H. Burtt Jr. & Jann M. Ichida, "Gloger's Rule, feather-degrading bacteria, and color variation among Song Sparrows", Condor 106 (3): 681-686 (2004).
**פרובינציית שלזיה** (בגרמנית: Provinz Schlesien) הייתה מחוז של ממלכת פרוסיה, שהתקיים בין השנים 1815–1919, ושוב בין השנים 1938–1941.

היסטוריה
--------

בשנת 1740 פרצה באירופה מלחמת הירושה האוסטרית. במסגרתה ניטשו עד אדמת שלזיה מספר קרבות בין פרוסיה לממלכת הבסבורג האוסטרית. לבסוף, בשנת 1742, הועברה רוב שלזיה לחזקתו של פרידריך השני, מלך פרוסיה, כאשר בידי אוסטריה נשאר חלק קטן, אשר זהה בקירוב לאזור שלזיה הצ'כית.

בשנת 1815 לאחר קונגרס וינה הוחלט על חלוקת ממלכת פרוסיה ל-10 פרובינציות, וביניהם הוקמה פרובינציית שלזיה, שהשתרעה על השטחים לשעבר של דוכסות שלזיה.

בשנת 1871, עם הקמת הקיסרות הגרמנית, שולבו השטחים בקיסרות זו, המדינה היורשת של פרוסיה. תחת שלטונה של הקיסרות הגרמנית, עבר אזור שלזיה תיעוש נרחב, והאזור, כמו בימים עברו, משך אליו מהגרים גרמנים רבים אשר הגדילו את הרוב הגרמני במקום. מתיישבים גרמנים הגיעו לשלזיה גם כתוצאה ממדיניות של עידוד הגירה לשם על ידי השלטונות גרמניים. בשנים אלו גם הבירה ברסלאו, אשר לימים תשנה את שמה לורוצלב, הפכה לעיר גדולה ומשגשגת אשר משכה גם אנשי רוח רבים. רוב פולני נשאר בעיקר באזורים הכפריים של הקצה המזרחי של שלזיה, באזורים הסמוכים לקטוביץ, כאשר תחת השלטון הגרמני סבל מדיכוי לאומי ותרבותי. בשנת 1867, האימפריה האוסטרו-הונגרית ירשה את ממלכת הבסבורג האוסטרית. קצת מאוחר בהשוואה לשלזיה הגרמנית, גם שלזיה האוסטרית עבר תיעוש ומודרניזציה. בשנת 1900, עם ראשית המאה ה-20, מפקדי אוכלוסין שנערכו בשלזיה הגרמנית מעידים על רוב גרמני מוצק של כ-75% כאשר, רוב היתר הם פולנים. מפקדי אוכלוסין מקבילים שנערכו בשלזיה האוסטרית מראים שגם שם הגרמנים הם קבוצת האוכלוסייה הגדולה ביותר, אם כי הם אינם רוב: כ-44.5% הגדירו עצמם גרמנים, כ-33% פולנים וכ-22% סווגו כסלאבים שאינם פולנים, כאשר ככל הנראה מדובר בעיקר בצ'כים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה, התפרקה האימפריה האוסטרו-הונגרית ואזור שלזיה האוסטרית הועבר לחזקתה של צ'כוסלובקיה. בעוד מצב העניינים בחלק האוסטרי של שלזיה היה פשוט יחסית, הדברים בחלק הגרמני הסתבכו. באותו הזמן פולין הוקמה מחדש לאחר כ-130 שנה של שלטון זר. בעוד פולנים רבים בשלזיה חפצו שהאזור יועבר לשלטון פולני, הרוב הגרמני רצה בשלטון גרמני. עד מהרה הפך אזור שלזיה לאזור מריבה בין גרמניה החדשה לפולין. שלזים פולנים החלו בהתקוממויות אלימות כנגד השלטון הגרמני, ודרשו איחוד עם פולין. לבסוף הועברו שטחים מוגבלים מאזור קטוביץ מגרמניה לפולין כשרוב השטח נשאר בידי גרמניה. בשנת 1919 פוצלה הפרובינציה לפרובינציית שלזיה העילית ופרובינציית שלזיה התחתית. בשנת 1938 שוב אוחדו הפרובינציות מחדש, עד לשנת 1941.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרובינציית שלזיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Weczerka, Hugo (2003). *Handbuch der historischen Stätten: Schlesien*. Stuttgart: Alfred Kröner Verlag. מסת"ב 3-520-31602-1.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4052678-1

 |
טווח השגיאה במיקום הנובע משגיאה של ה פסאודו-טווח בחיתוך מנתוני 3 לוויינים
**פסאודו-טווח** (באנגלית: **Pseudorange**, הלחם של *Pseudo* ו-*Range*) הוא מונח בתחום הניווט הלווייני שמתאר טווח בין לוויין ניווט (לדוגמה GPS), לבין מקלט לווייני.

כדי שמקלט לווייני יוכל לקבוע את מיקומו, הוא צריך למדוד ולחשב את הטווח אל (לפחות) 4 לוויינים וכן את מיקומם בזמן השידור. מתוך מידע אודות מסלולי הלוויינים, מיקומים אלו יכולים להיות מחושבים עבור כל נקודת זמן.

הפסאודו-טווח לכל לוויין מחושב על ידי מכפלת מהירות האור בזמן שלקח לסיגנל להגיע מהלוויין למקלט. אך מכיוון שישנן שגיאות בדיוק הזמן הנמדד, המושג פסאודו-טווח משמש לתאר את פלט הטווח המחושב אשר אינו הערך המדויק.

חישובי שגיאת שעון ופסאודו-טווח
------------------------------

בדרך כלל נעשה שימוש במתנד קוורץ במקלטים לווייניים כדי לחשב זמנים. הדיוק של שעוני קוורץ הוא בדרך כלל גרוע יותר מאשר 1PPM (אחד למיליון). לשם המחשה, ללא תיקוני שעון במשך שבוע שלם חישוב הטווח עלול למקם את המקלט מחוץ למסלול הירח (במקום על כדור הארץ).

אפילו אם מתבצע סינכרון של השעון, שנייה לאחר מכן הוא אינו יעיל לחישוב מיקום מפני שהשגיאה המתקבלת יכולה להיות של מאות מטרים בשעון קוורץ סטנדרטי. אולם במקלט GPS משמש השעון לחישוב טווחים ללוויינים שונים בזמן כמעט זהה, לכן השגיאה תהיה בקירוב זהה עבור כל חישוב. טווחים בעלי אותה השגיאה נקראים ***פסאודו-טווחים***.

על ידי חישוב פסאודו-טווח עבור לוויין נוסף, רביעי, עבור חישוב מיקום מדויק, השגיאה בזמן יכולה להיות מחושבת גם היא. לכן, נתונים המכילים פסאודו-טווח של 4 לוויינים וכן מיקומם, ניתן לחשב את המיקום והשגיאה בזמן - ({\displaystyle x,y,z,\Delta t}) בקירוב טוב.

הסיבה לשימוש במונח "פסאודו-טווח" במקום פשוט "טווח", נעוצה באותה שגיאה הנובעת מההזחה בשעון הפנימי של המקלט. חישוב מיקום כזה נקרא לפעמים ***טרילטרציה*** (אנ'), אך יותר נכון יהיה לקרוא לו ***פסאודו-טרילטרציה***.

על פי חוקים בסטטיסטיקה לחישוב אי הודאות המצטברת (אנ'), לא מחושבים ערכים מדויקים של מיקום המקלט וההזחה של השעון, אלא מתבצעת הערכה בשיטת הריבועים הפחותים המוכרת מגיאודזיה. כדי לתאר את חוסר הדיוק, נקבעו מדדי GDOP: הזחה גאומטרית של הדיוק: ({\displaystyle x,y,z,t})

לאור זאת, חישובי פסאודו-טווח משתמשים בסיגנל של 4 לוויינים כדי לחשב את מיקום המקלט ושגיאת השעון שלו. שעון עם שגיאה של 1PPM יכניס שגיאה של מיליונית-השנייה בכל שנייה. שגיאה זו הנכפלת במהירות האור מולידה שגיאה של 300 מטרים. עבור קונסטלציית לוויינים מסוימת שגיאה זו תוכפל פי שורש-שתיים (קצת פחות כאשר הלוויינים קרובים זה לזה, ויותר כאשר כולם קרובים לאופק הנראה). אם החישוב נעשה על ידי השעון ו-3 לוויינים בלבד, גם מקלט עומד יחשוב שהוא מתקדם במהירות של 300 מטר לשנייה (מעל 1,000 קמ"ש). ללא לוויין נוסף, לא יוכל המקלט לקבוע האם המהירות נובעת מהשגיאה בשעון או מתנועה אמיתית של המקלט.

אם הלוויינים מפוזרים על כיפת השמיים, ערך ה-DOP יהיה נמוך יותר. ככל שערך ה DOP נמוך יותר כך היחס בין השגיאה במיקום לשגיאה בטווח המחושב, יהיה טוב יותר. אי לכך תפקיד ה-DOP משמעותי בחישוב מיקום מקלט על פני כדור הארץ בעזרת פסאודו-טווח. בנוסף, ככל שמספר הלוויינים גדול יותר כך ישתפר ערך ה DOP.
**טבלת מתודות וירטואלית** (**virtual method table**, **virtual function table**, **virtual call table** או **vtable**) היא מנגנון הממומש בשפות תכנות רבות שמאפשר הקצאה דינמית של שגרות (מתודות) בזמן הריצה, ולא בשלב ההידור. הודות לכך ניתן לקרוא למתודה של מחלקת האם, כשבפועל אין יודעים את המופע המדויק של האובייקט אלא בזמן הריצה, ורק בזמן הריצה ניתן לקבוע את המתודה המדויקת שתופעל.

מימוש
-----

לכל אובייקט יש מצביע לטבלת הצבעות וירטואלית בה נשמרות כתובות של מתודות דינמיות. קריאה למתודות מתבצעת על ידי קריאת הכתובת של המתודה מתוך הטבלה והרצתה. עבור אובייקטים מאותה המחלקה יהיה מימוש אחד של הטבלה והם יחלקו בה. לאובייקטים היורשים מאותה מחלקה תהיה טבלה דומה, הכתובת של מתודות דומות יהיו במיקום זהה בטבלה, אך הכתובות יכולות להיות שונות (עבור מימושים שונים של המתודות).

בדרך כלל, המהדר יוצר טבלה זמנית מופרדת עבור כל מחלקה, כאשר נוצר אובייקט, מצביע לטבלה הווירטואלית (שנקרא **VPTR** או **VPointer**) נוצר ומתוסף לחבר נסתר במחלקה. המהדר יוצר בנוסף קוד "חבוי" בבנאי של כל מחלקה כדי לאתחל את המצביע לטבלה הנכונה.

דוגמה
-----

תרשים ירושה
נניח שתוכנית מכילה מספר מחלקות היורשות אחת מן השנייה. מחלקה על `Car` ושתי מחלקות יורשות, `Bus` ו `PrivateCar`. המחלקה `Car` מגדירה מתודה וירטואלית `stop`. שתי המחלקות היורשות יספקו מימוש שונה למתודה.
כאשר התוכנית קוראת למתודה `stop` מתוך מצביע מסוג `Car` (שיכול להצביע למחלקה מסוג `Car` או לשתי המחלקות שיורשות ממנה), ההחלטה לאיזה מימוש לקרוא נעשית בהתאם לטיפוס המחלקה האמיתי שהיא משויכת אליו. כיוון שטיפוס המצביע לא נקבע בזמן הקומפילציה, ההחלטה לא יכולה להתבצע בזמן זה, והיא נעשית רק בזמן הריצה.

ישנן דרכים שונות ליישום המנגנון אולם פתרון הטבלה הווירטואלית נפוץ בעיקר בסביבת C++ ושפות קשורות נוספות (כמו C#). שפות אשר מפרידות את תכנון הממשק (interface) מיישומו כמו Visual Basic ו-delphi משתמשות אף הן במנגנון הטבלה הזמנית מכיוון שהיא מאפשרת לאובייקטים להשתמש במתודות שונות באמצעות סט של מצביעים.
**פרובינציית שלזוויג-הולשטיין** הייתה מחוז של ממלכת פרוסיה, ולאחר מכן של המדינה החופשית פרוסיה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמה בשטחי הפרובינציה, מדינת שלזוויג-הולשטיין שהשתייכה לגרמניה המערבית.

היסטוריה
--------

בשנת 1868 צורפו דוכסות שלזוויג שנכבשה על ידי פרוסיה במלחמת שלזוויג השנייה, ודוכסות הולשטיין שנכבשה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ליצירת פרובינציית שלזוויג-הולשטיין. בשנת 1876 צורפה לפרובינציה דוכסות סקסוניה-לאוונבורג.

לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נכללה הפרובינציה במדינה החופשית פרוסיה, ובשנת 1920 נערך בשלזוויג משאל עם, ובסיומו הצטרפה צפון-שלזוויג לדנמרק.

בשנת 1937 צורפה העיר החופשית ליבק לתחומי הפרובינציה.

לאחר מלחמת העולם השנייה, נכללו רוב שטחי הפרובינציה בשטח הכיבוש הבריטי. בשנת 1946 הוקמה בשטחי הפרובינציה מדינת שלזוויג-הולשטיין, שהצטרפה בשנת 1949 לגרמניה המערבית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרובינציית שלזוויג-הולשטיין** בוויקישיתוף
* Schleswig-Holstein בוויקיטקסט באנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 44528-9

 |
אחוזת הקבר של משפחת הרץ בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני, בודפשט, הונגריה
**ארמין הרץ** (בהונגרית: **Herz Ármin**; ארד, 1832 – בודפשט, 24 בפברואר 1916) היה תעשיין יהודי-הונגרי, יצרן סלמי הונגרי שהתפרסם ברחבי העולם.

ביוגרפיה
--------

ארמין הרץ נולד בעיר ארד כבנם של יוז'ף הרץ וברברה פישל. כקבלן שילוח, בספנות הוא התחקה אחר ייצור הסלאמי מבעלי מלאכה איטלקים, ואחרי שחזר לביתו, הקים מפעל לייצור בשנת 1888. לאחר בחינה מדוקדקת של האקלים והתנאים החברתיים, הוא הקים מפעל בבודפשט, קרוב לדנובה, תוך ניצול האקלים המיוחד שמספק הנהר וההזדמנויות של עיר בירה משגשגת.

החישובים של הרץ הוכיחו את עצמם, וההוכחה הייתה הסלמי שכונה "סלמי של חורף" שצופה מבחוץ בעטיפת עובש אצילי והפך להצלחה תוך זמן קצר. הוא זכה בפרס הגדול בתערוכת המילניום של שנת 1896. בשנת 1900 זכה סלמי החורף גם בגרנד פרי בתערוכה העולמית בפריס, ואפילו באיחוד האירופי קיבל בשנת 2009 את ההגנה ל"*כינוי גאוגרפי מוגן"* בשם "סלמי החורף של בודפשט".

חייו הפרטיים
------------

הוא נשא לאישה את קרולינה זאואר (1922-1836), בתם של יוז'ף זאואר (1898-1807) וג'וליה בורגר (1809-1902). ב־1 בספטמבר 1857 הם התחתנו במישקולץ. ארמין הרץ נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני. 

ילדיו:

* לאיוש הרץ (1858–1931), היה נשוי לאירן בריל
* אנה הרץ (1861–1938), הייתה נשואה לאמיל אופנהיים (1852–1915) סוחר יין
* הרברט (הרץ) דיוזו (1862–1942), היה נשוי לשארולטה טריבל

קישורים חיצוניים
----------------

* סלמי הרץ - המודרניות והמסורת (אתר החברה בהונגרית)
* החלטת השוק האירופי לגבי הגנת המותג סלמי הרץ
* לקסיקון יהודי הונגרי - תעשייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 102/1916. folyószáma alatt".
2. ↑  על תולדות הסלמי הרץ (מאמר בהונגרית)
3. ↑  "Sauer Karolina halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polg. halotti akv. 61/1922. folyószáma alatt".
4. ↑  "Oppenheim Emilné Herz Anna halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polg. halotti akv. 134/1938. folyószáma alatt".
**טבלת שטח מסוכם** (הידועה גם בכינוי Integral Image), היא אלגוריתם לחישוב מהיר ויעיל של סכומי תתי-קבוצות מלבניות ברשת קואורדינטות דיסקרטית. אלגוריתם זה הוצג לראשונה לעולם הגרפיקה הממוחשבת ב - 1984 עבור שימוש ב - Mipmaps, ותפס תאוצה בקרב חברי קהילת הראייה הממוחשבת בראשית שנות ה - 2000, עת הציגו אותו ויולה וג'ונס במסגרת העבודה לזיהוי אובייקטים בתמונה שאותה הציעו.

האלגוריתם
---------

חישוב שטח בתחום מלבני
כפי שניתן לנחש משמו של האלגוריתם, הערך בכל נקודה (*x*, *y*) בטבלת שטח מסוכם הוא בפשטות סכום כל הפיקסלים מעל ומשמאל לנקודה (*x*, *y*), כולל:

{\displaystyle {\text{sum}}(x,y)=\sum \_{\begin{smallmatrix}x'\leq x\\y'\leq y\end{smallmatrix}}i(x',y')}

יש לציין כי טבלת שטח מסוכם עשויה להיות מחושבת באופן יעיל על ידי מעבר יחיד על התמונה, תוך שימוש בעובדה שהערך בטבלה בנקודה (*x*, *y*) הוא למעשה:

{\displaystyle {\text{sum}}(x,y)=i(x,y)+{\text{sum}}(x-1,y)+{\text{sum}}(x,y-1)-{\text{sum}}(x-1,y-1)\,}
לאחר שטבלת השטח המסוכם חושבה, משימת חישוב סכומי מלבנים בתמונה יכולה להתבצע בזמן קבוע, תוך דגימת ארבעה ערכים בלבד מהטבלה. ליתר פירוט, סכום הערכים במלבן הוא:

{\displaystyle \sum \_{\begin{smallmatrix}A(x)<x'\leq C(x)\\A(y)<y'\leq C(y)\end{smallmatrix}}i(x',y')={\text{sum}}(A)+{\text{sum}}(C)-{\text{sum}}(B)-{\text{sum}}(D).}

הרחבות
------

משפט גרין דיסקרטי הוא משפט שמכליל את האלגוריתם *טבלת שטח מסוכם* במובן שהוא מתייחס לתחום רציף, במובן שהתחום שהוא מתייחס אליו הוא איחוד של מלבנים (ולא מלבן יחיד כמו באלגוריתם *טבלת שטח מסוכם*), ובמובן שניתן להשתמש בנוסחה שמציע האלגוריתם כדי להוכיח את המשפט.
**יוחנן ביין** (1929 - 5 בדצמבר 2016) היה דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל באומות המאוחדות וכסמנכ"ל משרד החוץ.

ביוגרפיה
--------

יוחנן (לפנים הנס) ביין נולד בגרמניה, בנם של ההיסטוריון אלכסנדר ביין ובטי ביין. עלה עם הוריו וחמישה אחיו לארץ ישראל ב-16 באוקטובר 1933. למד בגימנסיה העברית רחביה ושירת במשטרת היישובים העבריים. במלחמת העצמאות היה לוחם בחטיבת גולני. לאחר שחרורו סיים תואר ראשון בכלכלה וביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. עבד במשרד החוץ, שירת במגוון נציגויות של ישראל ברחבי העולם, בין השאר בטנזניה, זנזיבר, מערב גרמניה ופינלנד. כיהן כשגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית, כשגריר ישראל בג'מייקה ומנהל המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי. היה סגן ראש המשלחת הישראלית לאומות המאוחדות ובשנים 1988 עד 1990 כיהן כשגריר ישראל באו"ם. כמו כן כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ לנושא ארגונים בינלאומיים. 

לאחר פרישתו ממשרד החוץ כיהן כסגן יו"ר יד ושם במשך חמש שנים ולאחר מכן כדירקטור בחברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה. הוא היה חבר במפלגת מרצ והוצב ברשימתה בבחירות לכנסת השש עשרה, בבחירות לכנסת השבע עשרה ובבחירות לכנסת השמונה עשרה. 

היה נשוי למאירה ביין, שהייתה שדרנית רדיו וכתבה תסכיתים לרדיו ותסריטים לטלוויזיה. בתם היא המורה למשחק והשחקנית ליאת ביין.

נפטר ב-5 בדצמבר 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוחנן ביין (אורכב 20.12.2014 בארכיון Wayback Machine) באתר מרצ
* הביוגרפיה של ביין, באתר prabook

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Bein Alexander, ארכיון המדינה

| שגרירי ישראל באו"ם ישראלישראל האומות המאוחדותהאומות המאוחדות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אבא אבן • מיכאל קומיי • גדעון רפאל • יוסף תקוע • חיים הרצוג • יהודה בלום • בנימין נתניהו • יוחנן ביין • יורם ארידור • גד יעקבי • דורי גולד • יהודה לנקרי • דן גילרמן • גבריאלה שלו • מירון ראובן • רון פרושאור • דני דנון • גלעד ארדן |

 |
**ארמיית קנואה** (באנגלית: **Army of the Kanawha**) הייתה ארמייה של צבא הקונפדרציה אשר נטלה חלק במלחמת האזרחים האמריקנית.

היסטוריה
--------

הארמייה הוקמה ב-6 ביוני 1861 במטרה לאחד את כל יחידות הקונפדרציה בעמק הנהר קנואה. המפקד הראשון של הארמייה היה הנרי וייז. ב-11 באוגוסט הועבר הפיקוד לג'ון פלויד - יליד עמק הקנואה בעצמו. עם זאת, וייז המשיך לפקד על יחידות בארמייה, והאיבה האישית בינו לבין פלויד גרמה לתבוסה כואבת של הקונפדרציה בקרב קרנפיקס פרי ב-10 בספטמבר. פלויד האשים את וייז בתבוסה, בציינו שווייז סירב לבוא לעזרתו. חבר בית הנבחרים של וירג'יניה מסון מתיוס, שבנו אלכסנדר פ. מתיוס היה שלישו האישי של וייז, בילה כמה ימים במחנותיהם של וייז ושל פלוייד כדי למצוא פתרון לעימות המסלים שבין שני הקצינים. לאחר מכן הוא כתב לנשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס בו הוא האיץ בו שהשניים יודחו מתפקידם, בציינו "אני מאוד מרוצה מכך שכל אחד מהם יגיע לסיפוק מלראות את השני מחוסל". בפועל, שר המלחמה של הקונפדרציה יהודה פיליפ בנימין העביר רק את וייז מהזירה, ופלויד המשיך לפקד על הארמייה עד 26 בדצמבר עת היא אוחדה עם ארמיית מרכז קנטקי שבעצמה אוחדה בהמשך עם ארמיית מיסיסיפי.

מפקדים
------

* סיימון בוליבר באקנר (6 ביוני 1861 – 11 באוגוסט 1861)
* ג'ון פלויד (11 באוגוסט 1861 – 26 בדצמבר 1861)

קישורים חיצוניים
----------------

* ארמיית קנואה באתר המוקדש למלחמת האזרחים האמריקנית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cowles, Calvin Duvall (1897). The War of Rebellion: A compilation of the official records of the Union and Confederate Armies. United States War Department. p. 864.
**האפיפיור יוחנן האחד עשר** (בלטינית: **Ioannes XI**;‏ 910 בערך – דצמבר 935) היה אפיפיור ממרץ 931 (בגיל 20) עד מותו בדצמבר 935.

ביוגרפיה
--------

אמו הייתה ככל הנראה מרוזיה, האישה הכי חזקה ברומא. אולם האבהות שלו נתונה במחלוקת. על פי הליבר פונטיפיקליס, אביו היה האפיפיור סרגיוס השלישי. אם זה נכון, יוחנן האחד עשר יהיה ידוע כאפיפיור היחיד שהיה בן בלתי חוקי של אפיפיור. (סילבריוס היה בן חוקי של הורמיסדס). מצד שני, קיימות גם טענות, כי יוחנן האחד עשר היה בנו של אלבריק הראשון מספולטו, רוזן טוסקולום.

אמא שלו מרוזיה הייתה דה-פקטו השליטה הרומית בזמנו, וכתוצאה מכך אחראית על מינויו של האפיפיור. בעקבות הדחתה של מרוזיה סביב 932, יוחנן האחד עשר הפך לכפוף לשליטתו של אלבריק השני מספולטו, הצעיר, אחיו למחצה. השליטה היחידה שנשארה בידי האפיפיור הייתה מילוי חובותיו הרוחניות. כל שאר השליטה הייתה בידי אלבריק השני, אשר התערב לא רק בניהול החילוני, אלא גם בענייני הכנסייה.

זה היה התעקשותו של אלבריק השני כי פליום ניתנה לתאופילקטוס, הפטריארך של קונסטנטינופול (935), וגם לארטולד, הארכיבישוף של ריימס (933). היה זה יוחנן האחד עשר אשר עמד בראש הכנסייה הקתולית במהלך ההשפלה העמוקה ביותר שלה, אם כי הוא היה זה שגם העניק פריבילגיות רבות לקהילה של קלוני, אשר עמדה מאוחר יותר במרכז רפורמות קלוני של הכנסייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוחנן האחד עשר** בוויקישיתוף
* יוחנן האחד עשר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* יוחנן האחד עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  George L. Williams, *Papal Genealogy: The Families and Descendants of the Popes*, (McFarland & Company Inc. 1998), 15.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סטפנוס השביעי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**לאו השביעי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397570105171
* GND: 100950108
* ISNI: 0000 0000 0274 9964
* LCCN: nb2007019950
* NKC: kup19980000044846
* VIAF: 76671746
* WorldCat: lccn-nb2007019950

 |
**ארמיית הפו** (באיטלקית: **L'Armata Po**) הייתה ארמיית שריון של הצבא המלכותי האיטלקי שלחמה במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

הארמייה הוקמה ב-3 באוקטובר 1938 ביוזמת רמטכ"ל איטליה דאז אלברטו פאריאני. בסיס הארמייה היה בעמק הפו ומכאן שמה. הארמייה נועדה לרכז את כל עתודות השריון של הצבא האיטלקי, והייתה אמורה להיות מוכנה לנוע ולהגן על כל חלק של חצי האי האפניני בהתרעה של רגע. כמפקד הארמייה מונה גנרלו אטורה בסטיקו, שגיבש תוכנית לרכז את הארמייה באזור טרוויזיו במקרה של מלחמה עם אוסטריה, ובאזור אודינה במקרה של מלחמה עם יוגוסלביה. בהמשך שולבו בארמייה גם יחידות מיוחדות של "החולצות השחורות".

ב-6 בנובמבר 1940 שונה שם הארמייה לארמייה התשיעית שהועברה לאלבניה. בהמשך הוקמה ארמיית הפו מחדש, והופקדה על הגנת דרום איטליה סיציליה וסרדיניה. ביוני 1943 מונה אלפרדו גוצוני למפקד הארמייה, ושמה שונה לארמייה השישית. הארמייה ספגה אבדות כבדות במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה, ומאוחר יותר, כאשר הוורמאכט פלש לאיטליה, נכנעה כל הארמייה לגרמנים.

מפקדים
------

* אטורה בסטיקו (1938–1939)
* מריו ורקלינו (1939–1940)
* פרנסיסקו זינגאלאס (1940–1941)
* איצו רוסי (1941–1943)
* מריו רואטה (פברואר 1943 - יוני 1943)
* אלפרדו גוצוני (יוני 1943 - ספטמבר 1943)

קישורים חיצוניים
----------------

* ארמיית הפו באתר Axis History (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארמיית הפו באתר אקסיס היסטורי
**עסקי קופים** (באנגלית: **Monkey Business**) הוא סרט קולנוע אמריקאית מסוגת קומדיה מטורפת משנת 1952 בבימויו של הווארד הוקס, עם קרי גרנט וג'ינג'ר רוג'רס בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על כימאי המנסה לשווא להרכיב תמיסה שתגרום לשותים ממנה להיות ולהתנהג כצעירים אלא במקום שהוא נכשל, הצליח קוף שימפנזה לבצע.

ג'ינג'ר רוגרס הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

תקציר העלילה
------------

ד"ר ברנבי פולטון (קרי גרנט) הוא כימאי שעובד כבר עשר שנים בחברת אוקסלי על פיתוח תמיסה שתצעיר את השותים אותה. את נסיונותיו הוא מבצע על קוף שימפנזה "רודולף". הבוס אוקסלי (צ'ארלס קובורן) לוחץ עליו כל הזמן למציאת התמיסה המיוחלת שתזניק את החברה והוא שקוע כל הזמן בניסיונתיו הכושלים ומתנהג באופן מפוזר לדאבונה של אשתו אדווינה (ג'ינג'ר רוג'רס).

יום אחד כשהמעבדה ריקה מעובדים, משתחרר הקוף ומתחיל לייצר תמיסה מחמרים שונים הנמצאים על השולחן. את התוצר הוא שופך למיכל מי שתייה. כאשר ברנבי שותה מהמים הוא מרגיש לפתע צעיר ומלא מרץ ואינו זקוק למשקפיים. הוא מזמין את המזכירה לואיז לורל (מרילין מונרו) לבילוי בגלישה על קרח, בקפיצה לבריכת שחייה ובנסיעה מטורפת במכונית פתוח שזה עתה רכש. כשפעולת התמיסה פגה הוא חוזר לביתו ומספר זאת לאדווינה.

אדווינה מתרגשת, מגיעה למעבדה שותה מהתמיסה "שלו" ולא קורה לה דבר עד שהיא שוטפת את הפה במיכל ומיד מתחילה להתנהג כצעירה. מתלבשת ומתנהגה כילדה/כנערה ומכריחה את ברנבי לצאת לחופשה במלון ושם היא רבה אתו, מגרשת אותו ומתקשרת לאמה (אסתר דייל) ולעורך הדין של (יו מלרוי) שהיא רוצה להתגרש..

ברנבי שותה כמות כפולה מהמיכל והופך להיות יותר צעיר. הוא מתחפש לאינדיאני, משחק עם ילדים וביחד הם תופסים את עורך הדין הנק, קושרים אותו לעץ ועושים לו תספורת מוהיקן.

בינתיים תינוק של שכנה זוחל לחדרה של אדווינה הישנה. כשהיא מתעוררת היא חושבת שהתינוק הוא למעשה ברנבי שלקח כמות יתר של התמיסה. היא רצה למעבדה ומודיעה זאת לבוס ולעובדים. הם נכנסים למעבדה, שותים מהמיכל ומיד כולם מתנהגים כילדים כולל הבוס. הם מתיזים אחד על השני, רודפים ומשליכים חפצים זה על זה.

בינתיים מתגנב ברנבי למעבדה ואדווינה מבינה כי שגתה בקשר לתינוק. כעת יש הזדמנות לשקם את נישואיהם וברנבי אומר לה: "אתה זקן רק מתי ששכחת שאתה צעיר".

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קרי גרנט | ד"ר ברנבי פולטון | כימאי |
| ג'ינג'ר רוג'רס | אדווינה פולטון | אשתו של ד"ר פולטון |
| מרילין מונרו | לואיז לורל | מזכירתו של הבוס |
| צ'ארלס קובורן | אוליבר אוקסלי | הבוס של חברת אוקסלי |
| יו מלרוי | הנק אטוויסל | עורך דין |
| אסתר דייל | גב' ריינהנדלר | אמא של אדווינה |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עסקי קופים** בוויקישיתוף

* "עסקי קופים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "עסקי קופים", באתר נטפליקס
* "עסקי קופים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "עסקי קופים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "עסקי קופים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לעסקי קופים, באתר יוטיוב
* עסקי קופים, באתר TCM

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2011069278
* WorldCat (עם LCCN): no2011-069278

 |
סאלי לוי במדי רב צבאי גרמני, ווילנה מה"ע 1, 1915
**סאלי לוי** (נולד ב־2 בנובמבר 1883 בוולדורף (באדן) ; נפטר ב־25 באפריל 1941 בברלין) היה הרב האחרון של הקהילה היהודית במיינץ (מגנצא).

ביוגרפיה
--------

מצבת קברו של סאלי לוי
סאלי לוי נולד בוולדורף בשנת 1883 כבנם של הסוחר וראש הקהילה וילהלם סאלי ורעייתו יוהנה לבית שטרנוויילר. משנת 1902 למד בבית המדרש לרבנים בברסלאו ובאוניברסיטת ברסלאו. בשנת 1905 הוא קיבל את הדוקטורט בארלנגן עם עבודת גמר על מושג החומר של הרמן לוצה. משנת 1909 היה רב משנה בברסלאו. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה כהן דת בחזית המזרחית והוצב בווילנה. בשנת 1918 ירש את זיגמונד סלפלד כרב הקהילה היהודית במיינץ. סאלי לוי לקח חלק פעיל בחיים הפוליטיים במיינץ. הוא היה גם אחד המייסדים של המרכז לחינוך מבוגרים במיינץ.

לוי תרם גם לחקר ההיסטוריה של מיינץ היהודית, באמצעות שיקום (החזרת מצבות יהודיות עתיקות) בית הקברות יודנסאנד, והקמת מוזיאון לעתיקות יהודיות בבית הכנסת של הקהילה היהודית הליברלית בהינדנבורגשטראסה. בשנת 1925 הפך ליו"ר האגודה לטיפול בעתיקות יהודיות במיינץ.

בתקופת השלטון הנאצי, בשנת 1934, הוטל על לוי לנהל את בית הספר המחוזי היהודי במיינץ, ששכן בבית הכנסת בהינדנבורגשטראסה והיה שמור אך ורק לתלמידים יהודים. הוא מילא תפקיד זה עד מאי 1936. לאחר ביקור בארצות הברית בשנת 1938, חזר למיינץ כדי להמשיך ולתמוך בקהילתו. סאלי לוי שהה במיינץ עד לאביב 1941. ב-1941 החליט להגר. לפני שעזב, הוא ביקש ממישל אופנהיים להיות אחראי על הקשר בין הגסטפו לקהילה היהודית. לוי נסע לברלין על מנת להכין את הגירתו לארצות הברית משם. הוא המתין לויזה במשך שבועות אך נפטר באפריל 1941 כתוצאה מהתקף לב. הוא נקבר בבית הקברות היהודי בווייסנזה.

בתו רות אייס היגרה לארצות הברית ופעלה כאוצרת אמנות. היא יסדה וניהלה את אוסף מגנס לאמנות יהודית באוניברסיטת ברקלי, קליפורניה.

לקריאה נוספת
------------

* *Sali Levi, Beiträge zur Geschichte der ältesten jüdischen Grabsteine in Mainz, herausgegeben anlässlich der Rückführung dieser Steine auf den alten "Judensand"*. Mainz 1926.
* Katrin Nele Jansen: *Die Rabbiner im Deutschen Reich 1871-1945* (= *Biographisches Handbuch der Rabbiner* Teil 2). K. G. Saur, München 2004, מסת"ב 3-11-916663-4, Bd. 2, S.

קישורים חיצוניים
----------------

* סלי לוי (1883-1941), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  רות אייס, באתר אוסף מגנס.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264443105171
* GND: 1011677660
* ISNI: 0000 0001 1950 3730
* LCCN: no2011033016
* NKC: zmp20221155622
* NTA: 194860442
* VIAF: 60081424
* WorldCat: lccn-no2011033016

 |
**עסידה** או **עציט** (מערבית: **عصيدة** בתרגום לעברית: דייסה) הוא מאכל העשוי מקמח שעורה ירוקה, דורה ירוקה או חיטה. עסידה נאכל במדינות ערביות וצפון אפריקאיות רבות ופופולרי במיוחד בלוב, בתוניסיה, בערב הסעודית, באריתריאה, באתיופיה, בסודאן ובתימן. תבשיל זה היה נפוץ בקרב עדות המזרח ונאכל עד היום על ידי יהודי לוב, יהודי תוניסיה ויהודי תימן.

שמות המאכל
----------

התורה בספר ויקרא, פרק ב', פסוק י"ד מפרטת כי על מנחת הביכורים להיות "אָבִיב קָלוּי בָּאֵשׁ, גֶּרֶשׂ כַּרְמֶל". "גרש" פירושו קמח קלוי ו"כרמל" פירושו שעורה רכה. לכן מתרגם הרב סעדיה גאון את המילים "גרש כרמל" בתרגום התורה לערבית יהודית כ"גריש מן אלהרף", שהוא קמח שעורה ירוקה קלויה ממנו עושים "עציט".

המאכל נקרא "עצידה" בקהילות צפון אפריקה, "עציט" בניב דרום ערבית, "ג'רישה" בניב צפון ערבית, ו"גרסה דשעורה" בסורית.

שלבי ההכנה
----------

את העציט מכינים באמצעות הרתחת הגרעינים בעודם שלמים במים רותחים, ייבוש במשך שבוע או שבועיים, קלייה במחבת על אש קטנה ואז טחינה לקמח. קמח שעורים המתגבל לעיסה נחשב לטוב ביותר מבחינת טעם, אך נדרשת הרבה עבודה כדי להסיר את הציקלונים והשיבולים מעל הגרעינים לפני שטוחנים אותם לקמח.

יוצקים בבת אחת מים רותחים על כמות שווה של קמח ולשים במשך עשר דקות רצופות. אין בישול נוסף.

מרכיבים וגרסאות שונות
---------------------

נהוג לאכול את ה"עציט" עם האצבעות, ללא שימוש בסכו"ם, ולטבול במרק או בסירופ מתוק. מגישים את ה"עציט" בדרך כלל בצלחת גדולה ויוצרים שקע בעיסה כדי שיחזיק קצת מהנוזל.

"עציט" נאכל כחלק מארוחה עם מרק ובשר לצד ירקות טריים, או בצורת קינוח חלבי עם חמאת סאמנה או גהי. עציט מתוק נפוץ במיוחד במטבח הלובי ונהוג כמאכל לשבועות. את החמאה הנאכלת עם העציט נהוג לאחסן בצנצנת אטומה עם עלי גפן כדי להוסיף לה טעם. ייתכן שבימי קדם העציט נאכל גם עם שמן זית. בתימן השתמשו לרוב בקמח דורה להכנת ה"עציט", מכיוון שהיה מצוי שם יותר משעורה או חיטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עסידה** בוויקישיתוף
* מתכון להכנת עסיד באתר מבשלים

### ראו גם

* פתות
* מטיט

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו בתרגום הירושלמי על ויקרא ב, י"ד.
2. ↑  בספרא על ויקרא ב, י"ד מובא דרשה על המלה "כרמל" - רוצה לומר, רך - מל. גם במלכים ב, פרק ד' פסוק מ"ב נזכרת המלה "כרמל". וְאִישׁ בָּא מִבַּעַל שָׁלִשָׁה וַיָּבֵא לְאִישׁ הָאֱלֹהִים לֶחֶם בִּכּוּרִים עֶשְׂרִים לֶחֶם שְׂעֹרִים וְכַרְמֶל בְּצִקְלֹנוֹ". בצקלונו פירושו בלבושו.
**הרמן אוטומר הרצוג** (באנגלית: **Hermann Ottomar Herzog**‏; 15 בנובמבר 1832 – 6 בפברואר 1932) היה אמן גרמני ואמריקאי בולט מהמאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים, והידוע בעיקר בנופיו. הוא קשור לבית הספר לציור בדיסלדורף.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בברמן, גרמניה ונכנס לאקדמיה של דיסלדורף בגיל שבע עשרה. הרצוג זכה להצלחה מסחרית מוקדמת, שאיפשרה לו לנסוע בהרחבה ולהמשיך בהכשרתו. פטרוניו כללו בני מלוכה ואצולה ברחבי אירופה.

בסוף שנות ה-1860, לאחר טיול נרחב בנורווגיה, התיישב הרצוג לצמיתות ליד פילדלפיה בארצות הברית. לאחר מכן הוא נסע ברחבי ארצות הברית. ומקסיקו. הוא צייר בדרכו ברחבי מדינות המערב והגיע לקליפורניה בשנת 1873. עבודותיו מנסיעה זו כללו סדרת ציורי עמק יוסמיטי. בשנת 1876 הוא קיבל פרס בתערוכת המאה בפילדלפיה על ציורו של היוסמיטי. הרצוג ערך גם נסיעות נרחבות למיין ופלורידה כדי לצייר.

מכיוון שהיה משקיע נבון, הרצוג לא היה צריך להיות תלוי במכירת יצירותיו כדי לשמור על אורח חיים נוח. לאחר מותו, משפחתו שמרה על קבוצה גדולה מציוריו, שרובם שוחררו לשוק האמנות בשנות השבעים. מספר מוזיאונים אמריקאיים ואירופיים בולטים כוללים את עבודותיו של הרצוג כחלק מהאוספים שלהם.

עבודתו של הרצוג נחשבת לעיתים כחלק מאסכולת נהר ההדסון, אם כי היא מציאותית יותר ודרמטית פחות מיצירותיהם של חבריו פרדריק אדווין צ'רץ או אלברט בירסטדט.

מוזיאון נהר ברנדווין בצ'אדס פורד, פנסילבניה, ערך תערוכה גדולה מיצירותיו של הרצוג בשנת 1992 ופרסם קטלוג של עבודותיו. בחייו הארוכים יצר הרצוג יותר מ -1,000 ציורים.

גלריה
-----

* יוסמיטייוסמיטי
* דייגים בחוףדייגים בחוף
* נוף הררינוף הררי
* טחנת מיםטחנת מים
* ירח בהולנדירח בהולנד
* חוף מייןחוף מיין
* ונציהונציה
* גדות הנהרגדות הנהר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמן אוטומר הרצוג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑ . In: Hans Vollmer (Hrsg.): Begründet von Ulrich Thieme und Felix Becker. Band 16: *Hansen–Heubach*. E. A. Seemann, Leipzig 1923, S. 570.
2. ↑  Peter Hastings Falk: *Who was Who in American Art*. Sound View, Madison 1985, מסת"ב 0-932087-00-0, S. 279.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1043297626
* ISNI: 0000 0000 6706 6793
* LCCN: n87816743
* RKD: 38005
* SNAC: w61z4rk1
* SUDOC: 237887401
* ULAN: 500024743
* VIAF: 48284515
* WorldCat: lccn-n87816743

 |
**האי מלוויל** (באנגלית: **Melville Island**) הוא אי גדול ולא מיושב המהווה חלק מהארכיפלג הארקטי הקנדי, מאיי המלכה אליזבת ומאיי פארי. גודלו של האי הוא 42,149 קמ"ר והוא מהווה את האי השלושים ושלושה בגודלו בעולם והשמיני בגודלו מבין אייה של קנדה. מבחינה מנהלתית חציו המערבי של האי שייך לטריטוריות הצפון-מערביות ואילו חלקו המזרחי שייך לטריטוריית נונאווט כאשר קו הגבול בין הטריטוריות עובר לאורך קו אורך 110 מערב (אנ').

הפסגות הגבוהות על האי מגיעות לגובה של אלף מטרים והן נחשבות לגבוהות ביותר במערב הארקטי של קנדה. 
על האי ישנה צמחייה מעטה אם בכלל, וכאשר ישנה היא בדרך כלל מורכבת מטחבי עלים, חזזיות, ודשא. מין העץ היחידי על פני האי הוא הערבה הגמדית הגדלה כמין מחצלת צפופה על פני האדמה.

אוכלוסיית החי על פני האי כוללת את – דוב קוטב, אייל הצפון, כבש המושק, הזאב הארקטי, שועל השלג, ארנבת הקוטב וההרמין. ישנם דיווחים על הימצאותם של  דובי גריזלי על האי ואם כן מדובר במקום הצפוני ביותר ממנו עלו דיווחים על הימצאותו של דוב גריזלי.

הביקור הראשון על האי מלוויל של אדם אירופי נערך ב- 1819 על ידי מגלה הארצות סר ויליאם פרי. פרי לא היה הראשון שגילה את האי אולם הוא נאלץ לשהות שם כל החורף כולו ב"עגינת חורף" החל מה- 1 באוגוסט 1820 בשל הקיפאון של הים. האי נקרא על שמו של רוברט דאנדס השני ויקונט מלוויל שכיהן באותו זמן כלורד הראשון של הימייה. 

האי נחשב למקום אפשרי למרבצים של גז טבעי. כמו כן החל מהמחצית הראשונה של המאה העשרים ישנן הערכות כי יש בו מרבצים של פחם ופצלי שמן. בשנות ה-70 התגלה כי החלק הצפון מזרחי של האי מכיל שדה גז גדול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלוויל** בוויקישיתוף
* מלוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562916905171
* GND: 4364527-6
* LCCN: sh85083458
* NARA: 10044413
* SUDOC: 195032500
* VIAF: 244299431
* WorldCat: viaf-244299431

 |
**הרמן פרנץ אנשיץ** (בגרמנית: **Hermann Anschütz**‏; 12 באוקטובר 1802 – 30 באוגוסט 1880) היה צייר גרמני.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

כילד בית ספר הוא קיבל את שיעורי הציור הראשונים שלו, וברגע שמשפחתו הייתה מסוגלת כלכלית, הלך לאקדמיה לאמנות בדרזדן. שם הוא הפך לתלמידם של צייר ההיסטוריה פרדיננד הרטמן ופרידריך מתאי.

בשנת 1822 הצטרף אנשיץ לפטר פון קורנליוס באקדמיה לאמנות בדיסלדורף. כעוזרו של קרל שטירמר והרמן סטילקה, עבד על הפרסקו הגדול "פסק הדין האחרון" בקובלנץ. קורנליוס לקח אותו לבסוף למינכן בשנת 1826, יחד עם חבריו לכיתה וילהלם קולבאך ואדם אברלה.

במינכן אנשיץ הוציא לפועל אחד משלושת ציורי הקיר של התקרה של אולם אודאון עד 1827, "פסק הדין של מידאס", שנהרס במלחמת העולם השנייה.

המלך לודוויג הראשון מבוואריה התלהב ומשנת 1830 עד 1831 מימן לאנשיץ נסיעה לימודית לנאפולי, שם צייר במוזיאון הארכאולוגי הלאומי. ובהמשך צייר רישומים בחורבות הרקולנאום ובפומפיי. לאחר שובו תרגם את הרישומים שצבר לפרסקאות בבית המגורים המלכותי.

בשנת 1847 הוא הפך למורה לציור היסטורי באקדמיה המלכותית לאמנות במינכן, שם ארגן שיעורי ציור ורישום יחד עם יוהאן גאורג הילטנספרגר ואלכסנדר סטרחובר עד שנת 1873.

בשנת 1860 הוא היה אחד המייסדים של האגודה לאמנות נוצרית במינכן.

אנשיץ היה נשוי לפסנתרנית קרולין דולקן והיה אב למספר ילדים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמן אנשיץ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hyacinth Holland: Anschütz, Hermann. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 46, Duncker & Humblot, Leipzig 1902, S. 16 f.
2. ↑  Heinrich Habel: Das Odeon in München und die Frühzeit des öffentlichen Konzertsaalbaus. W. de Gruyter, Berlin 1967, S. 49–57

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14979023j (data)
* GND: 116312351
* ISNI: 0000 0000 6661 0048
* RKD: 131141
* ULAN: 500072482
* VIAF: 22414840
* WorldCat: viaf-22414840

 |
**קולוטס** מלמפסקוס (אנ') (ביוונית: **Κολώτης Λαμψακηνός**, **קוֹלוטס למפּסקינוֹס**; 320 לפנה"ס בערך - לאחר 268 לפנה"ס) היה תלמיד של הפילוסוף אפיקורוס ואחד המפורסמים שבחסידיו.

הוא כתב חיבור שמטרתו להוכיח "שאין זה ניתן אפילו לחיות על פי תורותיהם של שאר הפילוסופים" (ὅτι κατὰ τὰ τῶν ἄλλων φιλοσόφων δόγματα οὐδὲ ζῆν ἐστιν). הוא הוקדש למלך מצרים תלמי הרביעי פילופטור. לצורך הפרכתו, כתב פלוטרכוס שני חיבורים (הכלולים במוראליה): דיאלוג בשם "שאין זה ניתן אפילו לחיות בנוחות על פי אפיקורוס", וחיבור בשם "נגד קולוטס". על פי פלוטרכוס, קולוטס היה נבון, אך יהיר, דוגמטי ולא-סבלני. הוא תקף קשות את סוקרטס ופילוסופים גדולים אחרים. הוא היה חביב מאוד על אפיקורוס, שנהג לקרוא לו בחיבה "קולוטארס" (Koλωτάρας) ו"קולוטאריוס" (Koλωτάριoς). לדברי פלוטרכוס, לאחר ששמע את הרצאתו של אפיקורוס על טבע הדברים, קולוטס נפל על ברכיו לפניו, והתחנן לפניו שייתן לו הדרכה.

קולוטס טען שאין זה לכבודה של אמינותו של הפילוסוף להשתמש במשלים בהוראתו, רעיון שמרקוס טוליוס קיקרו התנגד לו.

מספר קטעים מתוך שני חיבורים של קולוטס נתגלו בוילה של הפפירוסים (אנ') בהרקולנאום. אלה הם "נגד ליסיס (אנ') של אפלטון" ו"נגד אאותידמוס (אנ') של אפלטון".

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגיית השם ביוונית: קו**לו**טס (במלעיל) למפסקי**נוס** (במלרע)
2. ↑  Cicero, *On The Commonwealth*, Book VI. Chapter VII.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278939905171
* BIBSYS: 95000900
* GND: 102385475
* ISNI: 0000 0000 5823 5604
* LCCN: n89618464
* NTA: 069889635
* RERO: 02-A024988977
* VcBA: 495/64516
* VIAF: 506149294081180520185
* WorldCat: lccn-n89618464

 |
**אלקטס** (ביוונית: **Ἀλκέτας**; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני, ששרת בצבאו של אלכסנדר הגדול. היה אחיו של פרדיקס, ולחם לצידו במלחמות הדיאדוכים.

ביוגרפיה
--------

אלקטס היה בנו של אורונטס, אציל מוקדוני וצאצא לשושלת נסיכים עצמאיים בפרובינציה אורסטיס. היה לו אח גדול בשם פרדיקס. הוא נזכר לראשונה במהלך פלישת אלכסנדר הגדול להודו. לאחר מותו של אלכסנדר ותחילת מלחמות הדיאדוכים, צידד באחיו פרדיקס, ואף רצח את הנסיכה קיננה למענו. נסיבות האירוע מסתוריות ואינן ברורות די צרכן. כאשר יצא אחיו למסע נגד תלמי, הותיר אותו יחד עם אאומנס להיאבק בקרטרוס. אחיו נהרג במהלך המלחמה במצרים, ובהסכם טריפרדיסוס הכריזו שאר הדיאדוכים מלחמת חרמה על נאמניו. דיכוי אלקטס הופקד בידי אנטיגונוס מונופתלמוס, השניים התנגשו בקרב על רכס הרים בפסידיה, אלקטס ארב לאנטיגונוס התקיף אותו וכמעט שחיסל את צבאו לחלוטין, אולם אנטיגונוס עם 6,000 פרשים מובחרים הצליח להבקיע את מחנה האויב ולהביס את צבא אלקטס. זה האחרון נמלט עם כמה מנאמניו משדה הקרב.

אלקטס נמלט אל העיר טרמסוס, אנטיגונוס איים בהתקפה אם לא יוסגר לו, וזקני העיר רצו לעשות זאת, אולם אלקטס הסית נגדם את הצעירים והצליח לשכנע אותם להישאר נאמנים לו. הזקנים הציעו לאנטיגונוס לערוך התקפה קצרה על העיר, ובמהלכה בעוד הצעירים יהיו עסוקים, יוכלו הם לשבות את אלקטס ולהביא לו אותו. אנטיגונוס קיבל את ההצעה, ובעוד הצעירים שקועים בקרב, התגנבו המבוגרים אל ביתו של אלקטס שנותר ללא שמירה, כאשר אלקטס ראה אותם הוא מיהר להתאבד. בלית ברירה הביאו את גופתו לאנטיגונוס, זה התעלל בגופה משך שלושה ימים, ולאחר מכן השליך אותה בביזיון ללא קבורה, אולם צעירי טרמסוס דאגו לו לקבורה מכובדת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריאנוס, "אינדיקה", ספר שמונה עשר, 5.
2. ↑  אריאנוס, "אנבסיס", ספר שלישי, 27.
3. ↑  Bosworth, A. B. "Perdiccas and the Kings", in The Classical Quarterly, Vol. 43, No. 2, 1993, 425.
4. ↑  יוסטינוס, ספר שלושה עשר, 8.
5. ↑  דיודורוס, ספר שמונה עשר, 44.
6. ↑  דיודורוס, ספר שמונה עשר, 46-45.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb120457592 (data)
* GND: 118812335
* ISNI: 0000 0000 7857 1939
* LCCN: n86017467
* VIAF: 1483698
* WorldCat: lccn-n86017467

 |
**הרמן גייר** (בגרמנית: **Hermann Geyer**;‏ 7 ביולי 1882 – 10 באפריל 1946) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

גייר נולד ב-7 ביולי 1882 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1900 התגייס גייר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-119 (וירטמברג ה-1 - המלכה אולגה). ב-2 באוגוסט 1914 הועלה גייר לדרגת האופטמן, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כקצין מטה ביחידות שונות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף גייר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1927 מונה גייר למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-13, וב-1 באוקטובר 1928 הועלה גייר לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בפברואר 1930 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בפברואר 1931 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-17. ב-1 בדצמבר 1932 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בפברואר 1933 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה השנייה. ב-1 בינואר 1934 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 באוגוסט 1934 מונה למפקד הקורפוס ה-5. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה גייר לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-25 באוגוסט 1939 מונה למפקד הקורפוס ה-9.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו

עם פרוץ המלחמה מונה גייר למפקד הקורפוס ה-9, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך **מבצע אדום** כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות A, וב-25 ביוני 1940 קיבל גייר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית, והשתתף בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה, וב-31 בדצמבר 1941 פרש גייר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. ב-31 בדצמבר 1943 פרש גייר מהצבא, וב-10 באפריל 1946 התאבד בעקבות תבוסת גרמניה במלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמן גייר** בוויקישיתוף
* הרמן גייר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1012562468
* VIAF: 171746926
* WorldCat: viaf-171746926

 |
**מלווין זייס** (באנגלית: **Melvin Zais**;‏ 8 במאי 1916 - 7 במאי 1981) היה גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101 במלחמת וייטנאם.

קריירה מוקדמת
-------------

זייס נולד וגדל בעיירה פול ריוור שבמסצ'וסטס. הוא השלים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת ניו המשייר ובמהלך לימודיו הוסמך כקצין במילואים בצבא ארצות הברית. זייס עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חיל הרגלים ובשנת 1940 היה בין הראשונים שהתנדבו לרגימנט החי"ר המוצנח ה-501 של הדיוויזיה המוטסת ה-101. במלחמת העולם השנייה פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט החי"ר המוצנח ה-517 ולאחר מכן שימש כקצין האג"ם ולחם באיטליה, במבצע דרגון בדרום צרפת ובקרב הבליטה.

לאחר מכן שירת במספר תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1966 מונה למפקד הדיוויזיה הראשונה ופיקד עליה במהלך מלחמת וייטנאם. בשנים 1968–1969 פיקד על הדיוויזיה המוטסת ה-101, בין היתר במהלך הקרב על גבעה 937 שכונה לימים "הקרב על גבעת המבורגר". במהלך הקרב נהרגו מעל 600 חיילים מצבא צפון וייטנאם, ו-72 חיילים אמריקנים. בהמשך פיקד על הקורפוס ה-24.

בשנים 1970–1972 שירת כראש אגף המבצעים במטות המשולבים, ובשנה שלאחר מכן פיקד על הארמייה השלישית. בשנת 1973 מונה למפקד כוחות היבשה של נאט"ו בדרום מזרח אירופה. בשנת 1976 פרש לגמלאות.

בשנת 1981 נפטר בביתו, בעיירה בופור שבדרום קרולינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מלווין זייס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גל פרל פינקל, המערב מנצח?, באתר זמן ישראל, 24 בינואר 2021.
2. ↑  שי לוי, ‏להסתכל למוות בעיניים: המתקפות הנועזות ביותר, באתר ‏מאקו‏‏, ‏15 במרץ 2012‏.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2864 612X
* LCCN: n85185341
* SNAC: w66d9rt3
* VIAF: 30976679
* WorldCat: lccn-n85185341

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מלווין זייס"**.
**אֶלֶקְטְרָה** (באנגלית: **Electra**) הוא כוכב ענק כחול לבן בקבוצת הכוכבים שור. זהו הכוכב השלישי הבהיר ביותר בצביר הכוכבים הפתוחים M45. הכוכבים הבולטים ביותר בקבוצה זו נקראים על שם שבע האחיות של המיתולוגיה היוונית.

הכוכב קרוי על שם הדמות באותו השם מהמיתולוגיה היוונית.

מידע כללי
---------

הכוכב אלקטרה הוא כוכב ענק כחול לבן שנמצא בקבוצת הכוכבים שור. גיל הכוכב הוא 130 מיליון שנים ושמו אושר ב-21 באוגוסט 2016 על ידי ה-IAU (קבוצת עבודה על שמות של כוכבים). הכוכב הוא השלישי הבהיר ביותר בין הכוכבים בקבוצה. אלקטרה שייכת לכיתה הספקטראלית B6 IIIe והוא כ -400 שנות אור מהשמש. אשכול הפליאדות נחשב במרחק של 444 שנות אור.

טמפרטורת פניו היא 13,480 קלווין - הגבוהה ביותר מבין הכוכבים הבהירים של הצביר, ובהירותו היא מדרגה 3.72, כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 500 מעוצמת ההארה של השמש בתחום הנראה ופי 2.5 בצירוף התחום העל-סגול. לאלקטרה יש מסה של כ-5 מסות שמש ורדיוסו הוא פי 6 מרדיוס השמש. הכוכב מסתובב על צירו במהירות של כ-180 ק"מ בשנייה וככל הנראה עקב כך נפלט ממנו גז היוצר דיסקה המקיפה אותו ופולטת קרינה תת-אדומה שאינה אופיינית לכוכבים מסוג זה וכן ספקטרום פליטה של מימן. לאלקטרה יש בן זוג עמום בהרבה, ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית כחול-לבן מסוג ספקטרלי A המקיף אותו במרחק של כ-0.8 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-100 ימים.

אלקטרה נסתרת מדי פעם על ידי הירח ולפעמים על ידי כוכבי לכת אחרים במערכת השמש. ההסתרה הכוכבית האחרונה התרחשה ב-9 במאי 1841, כאשר היא נבלמה על ידי נוגה.

מקור השם
--------

הכוכב נשא את השם המסורתי אלקטרה. אלקטרה הייתה אחת מאחיות הפליאדות במיתולוגיה היוונית. בשנת 2016, ארגון האסטרונומיה הבינלאומי ארגן קבוצת עבודה על שמות כוכבים (WGSN) כדי לקטלג שמות סטנדרטיים של כוכבים. ה-IAU אישר את השם "אלקטרה" לכוכב זה ב-21 באוגוסט 2016.

### שמות צבאיים

(USS Electra (1843 ו-(USS Electra (AK-21/AKA-4, שניהם של הצי האמריקני.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אלקטרה** |

* הפליאדות בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* מידע על הפליאדות ועל הבהירות של הכוכב אלקטרה באתר של מצפה הכוכבים ברקת. פוטומטריה מערך שיעור- בהירות אובייקטים אסטרונומיים.
* סרטים שונים בעקבות הסיפור המיתולוגי, באתר IMDb.
* אלקטרה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ים קלר, אלקטרה באתר STARS, ‏15 בנובמבר 2015
2. ↑  חדשות העולם, הכוכב אלקטרה, ‏4 בפברואר 2019
3. ↑  אלן, ריצ'רד הינקלי, שמות כוכבים ומשמעותם, ‏10 באוקטובר 2009
4. ↑  קבוצת העבודה של IAU על שמות כוכבים (WGSN), ‏22 במאי 2016
5. ↑  קטלוג שמות הכוכבים של IAU, ‏28 ביולי 2016