recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אזור בשליטת הקומנים במאה ה-13
איור המציג קומנים
ה**קומנים** (בהונגרית: kun, בטורקית: kuman, ברוסית: Половцы) היו עם אסיאתי טורקי, מקבוצת ה**קיפצ'ק**.
במאה ה-9 הקומנים שכנו ליד הנהרות אורל ווולגה, מאחורי קרובי משפחתם, הפצ'נגים. לאחר שהפצ'נגים נעו בסוף המאה לכיוון הדניסטר והרי הקרפטים, תפסו הקומנים את מקומם בין הדון ובין הדניפר. הקומנים היו מפולגים למספר שבטים גדולים, בהם האוזיים, הברודניקים, הברלדניקים והברדניקים.

במחצית השנייה של המאה ה-11 עברו הפצ'נגים את הדנובה והקומנים השתלטו בשנת 1057 על ארץ הפצ'נגים שבין הדנייסטר ובין הרי הקרפטים כששארית הפצ'נגים נבלעת בתוכם. הקומנים פשטו גם על טרנסילבניה, אך עיקר כוחם נשאר בין הדון ובין הדניפר, מקום שכונה באותה תקופה בשם **קומניה הלבנה**. בתקופה זו היו מאבקי כח ומלחמות רבות בין הקומנים לבין רוס של קייב.

לחץ האימפריה המונגולית, לאחר הקרב על נהר קלקה בשנת 1223, אילץ אותם לעבור מערבה. בין השנים 1239–1240 מספרים גדולים של קומנים התיישבו מערבה לדניפר, עד הדנובה, במחוזות שנקראו אז **קומניה השחורה**. המלך הקומני האחרון, **קותן** (Cuthen), נלחם במונגולים ואף ניצח בשני קרבות, אך בפעם השלישית הותקף במפתיע ונאלץ להימלט ולבקש מקלט אצל בלה הרביעי, מלך הונגריה. המלך ההונגרי קיבל את המלך הקומני ואת אציליו, שבאו עם המוני סוסים והקצה להם אזור התיישבות בפוסטה. ההונגרים שסבלו קשה מהפלישה המונגולית לאירופה, האשימו את הקומנים שעשו יד אחת נגדם עם המונגולים והרגו את מלכם. כתוצאה מכך התקוממו הקומנים והתאחדו עם המונגולים. חלק מהקומנים עברו את הדנובה אל בולגריה וחלק אחר נשאר בפוסטה. עד המאה ה-18 עוד היו דוברי קומנית בפוסטה.

הקומנים התבוללו בתוך האוכלוסייה הרומנית וההונגרית בקרבה חיו ופסקו להתקיים כעם, אך השאירו את חותמם בשמות של מקומות ושל אישים. ברומניה ובהונגריה יש שמות גאוגרפיים רבים המזכירים את הקומנים (למשל האגם קומנה ברומניה, העיר קישקונפלד'האזה בהונגריה) והעיר קומאנובו במקדוניה.

משפחות רומניות רבות וגם דמויות מפורסמות בתולדות רומניה נשאו שמות ממוצא קומני. כך למשל שושלת באסאראב (זו שעל שמה קרויה בסרביה) ויש משערים שהיו לה גם שורשים קומנים. שם הלאום "קומני" מופיע אולי ככינוי, אולי כתזכורת למוצא, בשמות משפחה ברומניה (קוֹמאן, למשל בשם של ד"ר קומאן, שהיה שגריר רומניה בישראל, וד"ר אלכס קומן, או יותר נדיר, "קומנצ'י" כמו בשם של המתעמלת המפורסמת נדיה קומנץ') ובהונגריה (שם המשפחה "קוּן" שמובנו "קומני", שם שמאוחר יותר אומץ גם על ידי יהודים רבים במקום "כהן").

לטענת היסטוריונים טורקים, קיפצ'קים אף התגוררו באזורים הדרומיים של גאורגיה וארמניה (המכונים על ידי היסטוריונים טורקים דרום קיפצ'קיה) ואולצו להתנצר.

ראו גם
------

* קומניה

לקריאה נוספת
------------

* Istoria Românilor (ההיסטוריה של הרומנים) מאת קונסטנטין ק. ג'ורסקו, 2003, כרך ראשון, עמודים 243 - 250.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומנים** בוויקישיתוף
* ולרי סטויאנוב - אנתרופונימים קומאנים בבולגריה במאה ה-15
* קומנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ion I. Nistor, Istoria Românilor, Editura Biblioteca Bucureştilor, 2002 יון י. ניסטור, ההיסטוריה של הרומנים, הוצאת ספריית בוקרשט, 2002 עמוד 116 (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12221857m (data)

 |
**המשחקים הפאן-אמריקאיים** נערכו לראשונה בשנת 1951. הם התקיימו בעיר בואנוס איירס בירת ארגנטינה מ-25 בפברואר ועד 9 במרץ, בהשתתפות 2,513 ספורטאים מ-21 מדינות.

המשחקים
-------

בוועידת הספורט הפאן-אמריקאית ב-1940 הוחלט על עריכת המשחקים בפעם הראשונה בבואנוס איירס בשנת 1942, אך הם בוטלו בשל מלחמת העולם השנייה. בוועידה השנייה בשנת 1948 הוחלט כי הם ייערכו בעיר בשנת 1951.

טקס הפתיחה של המשחקים התקיים באצטדיון מועדון המרוצים, שנחנך מספר חודשים לפני כן. האתלט היווני אריסטאידיס רובאניס (אנ') הדליק את לפיד המשחקים. האתלט דלפו קבררה נשא את דגל המשלחת הארגנטינאית. הטקס נערך במעמד נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון ונשיא ועד הספורט הפאן-אמריקאי אוורי ברנדג'.

המשחקים הבאים נערכו בשנת 1955 בעיר מקסיקו סיטי.

ענפי ספורט
----------

במשחקים נערכו תחרויות בענפי הספורט הבאים:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * איגרוף
* אתלטיקה
* בייסבול
* היאבקות
* הרמת משקולות
 | * התעמלות
* חתירה
* טניס
* כדורגל
* כדורמים
 | * כדורסל
* סיוף
* פולו
* קליעה
* קפיצה למים
 | * קרב חמש מודרני
* רכיבה על אופניים
* רכיבה על סוסים
* שחייה
* שיט
 |

אתרי המשחקים
------------

* אצטדיון ריו דה לה פלטה - אתלטיקה
* אצטדיון לונה פארק (אנ') - איגרוף וכדורסל
* אצטדיון מועדון המרוצים - כדורגל
* המועדון האוניברסיטאי של בואנוס איירס - קפיצה למים, שחייה, כדורמים
* המסלול הלאומי דה רמו בעיר טיגרה (אנ') - חתירה
* הוולודרום העירוני - רכיבה על אופניים

מגורי הספורטאים הוקמו בכפר הפאן-אמריקאי בקאמפו דה מאיו. (אנ')

טבלת המדליות
------------

ספורטאים מ-17 מדינות זכו במדליות במהלך המשחקים. להלן התוצאות של עשר המדינות שהגיעו ראשונות בדירוג המדליות:

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דירוג | משלחת | **זהב** | **כסף** | **ארד** | סך הכול |
|
| 1 | ארגנטינהארגנטינה ארגנטינה | 63 | 43 | 36 | 142 |
| 2 | ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית | 46 | 34 | 21 | 101 |
| 3 | צ'ילהצ'ילה צ'ילה | 8 | 19 | 12 | 39 |
| 4 | קובהקובה קובה | 6 | 7 | 8 | 21 |
| 5 | ברזילברזיל ברזיל | 5 | 15 | 13 | 33 |
| 6 | מקסיקומקסיקו מקסיקו | 5 | 7 | 23 | 35 |
| 7 | פרופרו פרו | 2 | 5 | 7 | 14 |
| 8 | טרינידד וטובגוטרינידד וטובגו טרינידד וטובגו | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 9 | אקוודוראקוודור אקוודור | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10 | קולומביהקולומביה קולומביה | 1 | 0 | 0 | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המשחקים הפאן-אמריקאיים 1951** בוויקישיתוף
* על המשחקים, באתר Panamsports.org (בספרדית)
**דקר אלכסנדרוני** (שם מדעי: ***Epinephelus costae***; שם עממי: **לוקוס חפש**) הוא דג גרמי מסוג דקר. כמו יתר הדגים מסוג זה נחשב לדג מאכל מבוקש ובעל טעם משובח. למרות שתפוצתו נרחבת אין נתונים אודות מצב האוכלוסייה של דג זה, אולם ידוע שסוגי הדקר השונים נמצאים בסכנה עקב ביקוש לבשרם ודיג מסחרי.

דקר אלכסנדרוני נמצא במזרח האטלנטי מפורטוגל דרומה עד מרכז חופי אנגולה, כולל האיים הקנריים והים התיכון.
הדג חי קרוב לקרקעית בסביבה חולית, בוצית או סלעית. פרטים צעירים מתקבצים ללהקה של 20 עד 80 פרטים. דקר אלכסנדרוני הוא דג טורף הניזון מדגים, סוגי רכיכות כגון תמנונים ודיונונים, וסרטנים.
ידוע כי נקבות באורך 47 ס"מ מייצרות 879,000 אלף ביצים. הדג חוזר בכל שנה לאותו אתר השרצה. הביצים והפגיות גודלו בהצלחה במעבדות בקרואטיה ונעשים שם ניסיונות לגדל דג זה במסגרת חקלאות ימית לצורך שיווק מסחרי כדג מאכל.
ידוע כי דקר אלכסנדרוני אינו מסתגל בצורה טובה כדג נוי לאקווריומים.

שימור בישראל
------------

בדצמבר 2020 קיימה השרה גילה גמליאל שימוע ציבורי הדן בהגנה על דקר אלכסנדרוני ודקר הסלעים, שבהחלטה קודמת של השר זאב אלקין מ-2018 לא נכללו ברשימת המינים המוגנים עקב לחץ מצד סוחרים שפרנסתם עשויה להיפגע מכך, והחליטה להכריז עליהם כמינים מוגנים. באופן זמני לשנה.

בשנת 2021 הכריזה השרה גילה גמליאל על דקר אלכסנדרוני כמוגן באופן קבוע.

ראו גם
------

* דקר הסלעים
* דקר המכמורת
* דקר חיפני

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דקר אלכסנדרוני** |

* דקר אלכסנדרוני, באתר ITIS (באנגלית)
* דקר אלכסנדרוני, באתר NCBI (באנגלית)
* דקר אלכסנדרוני, באתר FishBase (באנגלית)
* דקר אלכסנדרוני, באתר GBIF (באנגלית)
* דקר אלכסנדרוני באתר הרשימה האדומה של IUCN

הערות שוליים
------------

1. ↑  היום יוכרע האם הלוקוס ירד מהצלחת באתר ישראל היום
2. ↑  נעה פישר, הדקר האלכסנדרוני ודקר הסלעים ייכנסו לרשימת המינים המוגנים, באתר ynet, 11 בפברואר 2021
**ולדימיר אלכסנדרוביץ' דז'ניבקוב** (ברוסית: **Владимир Александрович Джанибеков**; ‏‏נולד ב־13 במאי 1942) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בחמש משימות כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6 וסאליוט 7.

ביוגרפיה
--------

ולדימיר דז'ניבקוב נולד בכפר בקזחסטן הסובייטית למשפחת פקיד ממוצא רוסי.

בשנת 1960 הוא סיים בית ספר צבאי בטשקנט, ולאחר שנה התחיל ללמוד טייס. הוא התחתן בשנת 1964 והחליף את שם משפחתו לשם משפחת אשתו (דבר חריג בתקופת ברית המועצות). החל משנת 1965 הוא שירת בחיל האוויר הסובייטי. בשנת 1970 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. באותה תקופה הוא התחתן, ושינה את שם משפחתו לשם משפחתו של אשתו.

בשנת 1978 ביצע טיסה בחללית סויוז 27 לצד אולג מקארוב. החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 6 בה כבר פעל משלחת מס' 1. דז'ניבקוב ומקארוב חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז 26.

בשנת 1981 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז 39, וכעבור שנה הטיסה השלישית בחללית סויוז T-6. 

בשנת 1984 נערכה הטיסה רביעית של ולדימיר דז'ניבקוב בחללית סויוז T-12. במהלך טיסה זו הוא עשה פעילות חוץ-רכבית.

בשנת 1985 תחנת חלל סליוט 7 איבדה קשר עם מרכז שליטה קרקעי. בעקבות כך הוחלט לשלוח חללית סויוז T-13 עם ולדימיר דז'ניבקוב (מפקד צוות) וויקטור סביניך במטרה לבצע עגינה ידנית ולתקן את התקלה. הצוות הצליח לבצע את המשימות הנדרשות ובהמשך החל לפעול כמשלחת מס' 4 לתחנת החלל. דז'ניבקוב חזר לאחר 110 ימים בחלל.

בשנת 1988 קודם לתפקיד ניהולי במערך הכנת הקוסמונאוטים. בבחירות 1995 הוא עמד בראש מפלגה לצד אירינה חקמדה ורולאן ביקוב.

דז'ניבקוד הוא חבר איגוד הציירים, וצייר מספר בולים סובייטים ואמריקאים.

בשנים 1991–1994 הוא היה חבר צוות רוסי-אמריקאי, שניסו לבצע טיסה סביב כדור הארץ על כדור פורח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר דז'ניבקוב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417695405171
* ISNI: 0000 0000 2370 0422
* LCCN: n82239617
* VIAF: 72755873
* WorldCat: lccn-n82239617

 |
**רכס ואפאק** (באנגלית: **Wapack Range**) המכונה גם **רכס פאק מונאדנוק** (באנגלית: **Pack Monadnock Range**) הוא רכס הרים שאורכו 32 קילומטרים המצוי בדרום מדינת ניו המפשייר, וסמוך לגבול המדינה עם מדינת מסצ'וסטס שבצפון-מזרח ארצות הברית. 

הרכס ידוע בנופים הנשקפים ממנו, ופסגותיו החשופות (שגובהן נע בין 550 ל-700 מטרים מעל פני הים) מהן ניתן לראות את הנוף.

שטח הרכס 1,056 קמ"ר, כאשר 95% משטחו של הרכס מצוי בניו המפשייר, ו-5% מצוי במסצ'וסטס.

שביל ואפאק, אחד משבילי ההליכה הראשונים בארצות הברית, עובר על הרכס (אורכו של השביל 35 קילומטרים).

רכס ואפאק הוא גם קצהו הצפונית של שביל מידסטייט שאורכו 140 קילומטרים.  

הרכס, שכיוונו צפון-דרום, מורכב מסלעי צפחה וקוורציט מותמרים.

הרכס ממוקם בין העיירות ניו איפסוויץ', טמפל, שרון, פטרבורו, וגרינפילד שבניו המפשייר, לעיירות אשברנהאם ואשבי שבמסצ'וסטס. 

הפסגות העיקריות ברכס הן הר ואטאטיק, הר פראט, הר ניו איפסוויץ', הר בארט, הר קידר, הר טמפל, הר פאק מונאדנוק, והר פאק מונאדנוק הצפוני.

חלקים ניכרים משטחו של הרכס הם פארקים מדינתיים, יערות מדינתיים, או שמורות טבע.

הפארק המדינתי מילר - הפארק המדינתי הראשון של ניו המפשייר, ממוקם על הר פאק מונאדנוק. 

אגודה לשימור הרכס - "אגודת חברי ואפאק" נוסדה בשנת 1980, במטרה לשמור על שביל ואפאק.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר חברי ואפאק
* רכס ואפאק באתר peakbagger
* מפת שביל ואפאק
* תצלום לוויין של רכס ואפאק

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מידע גאוגרפי
2. ↑  גובה ממוצע 531 מטרים
3. ↑  ההיסטוריה של אגודת חברי ואפאק
**יוסף בודנהיימר** (**Bodenheimer**; נולד ב-1941) הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור לאלקטרואופטיקה, לשעבר נשיא ורקטור המרכז האקדמי לב.

קורות חייו
----------

בודנהיימר נולד ב-1941 בקיימברידג' שבאנגליה, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל שמונה. למד בישיבת קול תורה ובישיבת מרכז הרב. שירת בצה"ל בחטיבת הנח"ל. בעצתו של פרופ' זאב לב העדיף להישאר בארץ וללמוד פיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים על פני לימודים בארצות הברית, שם קיבל מספר מלגות לימודים. תחת הנחייתו של לב קיבל בודנהיימר תואר דוקטור בשנת 1971. נושא הדוקטורט היה חקירת פרוצן באמצעות פיזור ראמאן.

מפעלו המדעי
-----------

עבודת הפוסט-דוקטורט של בודנהיימר עסקה בתחום ספקטרומטריית לייזר בקינגס קולג', אוניברסיטת לונדון.
מחקרו זה הצליח לגלות שני מעברי פאזה חדשים, ופיתח טכניקה ספקטרומטרית חדשה.

במהלך שבתון בשנת 1978–1979 במעבדות המחקר של קודאק, כחוקר-אורח הלא-אמריקאי הראשון, ביצע עבודה חלוצית בתחום הווידאו-דיסק.

עם ייסוד המרכז האקדמי לב (או בשמו דאז - בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים), הצטרף למחלקה לאלקטרואופטיקה, ומונה לראש המחלקה בשנת 1982. בהמשך קיבל תואר פרופסור מן המניין, ובשנת 1989 התמנה לרקטור המוסד. משנת 1993 עד 2009 כיהן כנשיא המרכז, (הכהונה הארוכה ביותר בתולדות המוסד).

פרופ' בודנהיימר פרסם יותר מ-80 מאמרים בספרות המקצועית, והוא מחזיק באחד-עשר פטנטים בתחומי האלקטרו-אופטיקה. הוא שימש כיועץ לחברות היי-טק רבות בארץ ובארצות הברית ומכהן כחבר בוועדות מדעיות ולאומיות שונות.

בשנת 2019 זכה פרופ' בודנהיימר בפרס "יקיר ירושלים" על תרומתו למדע בישראל ועל הכשרתם האקדמית והמקצועית של אוכלוסיות מגוונות ושילובם במעגל התעסוקה בישראל.

פועלו במרכז האקדמי לב
---------------------

תחת הנהגתו נוסדו קמפוסים ותוכניות נוספות במוסד וביניהם:

* קמפוס טל
* תוכניות לציבור החרדי המאפשרות השתלבותו בכוח העבודה הישראלי
* תוכנית לימודי הנדסה לבני העדה האתיופית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המרכז האקדמי לב
* יוסף בודנהימר (1941-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בודנהיימר יוסף, באתר jcc.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258975405171
* ISNI: 0000 0004 0268 7950
* VIAF: 297775002
* WorldCat (עם VIAF): 297775002

 |
**פרקש ברודי**, או בנימין זאב ברודי או בנימין וולף ברודי (בהונגרית: **Bródy Farkas** מישקולץ, 1770 – מישקולץ, 1841) היה נדבן יהודי-הונגרי, נשיא הקהילה היהודית בעיר מישקולץ (העיר הרביעית באוכלוסייתה בהונגריה, כיום כ-160,000 תושבים). הוא סבו של הפוליטיקאי וחבר הפרלמנט ארנה ברודי.

ביוגרפיה
--------

ברודי היה ראש הקהילה היהודית במישקולץ בלמעלה משולשה עשורים. הוא הקדיש את כל מרצו בשירותה ובהתפתחותה של הקהילה המקומית הגדולה. הוא קנה את השטח לבית הקברות היהודי בגבעת אוואש שנמצאת כיום ממש במרכז העיר. ברודי הקים תלמוד תורה. בצוואתו שנכתבה ביידיש, השאיר חמשת אלפי פורינט למלך(!) כאות ל"נאמנותם של נתיניו היהודים" וחמשת אלפים פורינט תרומה למורי תלמוד התורה. הוא תרם את שאר רכושו בעיקר למטרות של הקהילה היהודית.

בית הקברות אוואשי
-----------------

בבית הקברות היהודי הזה יש קברים כבר מסוף המאה ה-18. גם כיום הוא מסודר ומטופח. הוא משתרע על שטח של כמעט 60 דונם. המקום משמר את קבריהם של כמה אישים רבניים מפורסמים ומשמש גם גן הזיכרון לשואה. כמעט 6,000 הקברים (גלויים) נמצאים במקום.

"חמישה עשר עד עשרים אלף איש נחים כאן גם מתחת לשיחים, רצועות, עצים." כתב הסופר היהודי-הונגרי ג'ורג' מולדובה בספר הדוחות שלו על מישקולץ.

"אני יכול למצוא כמה שמות ידועים: המורה פרקש ברודי, שקנה פעם את שטח בית הקברות, באותה תקופה שעדיין שימש לרעית צאן לכל היותר ותרם אותו לקהילה היהודית. קברו של חייל יהודי ממהפכת 1848 בהונגריה - אותו חיפש קרוב משפחה באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20".

* קברו של הרב הראשי שמואל אוסטרליץקברו של הרב הראשי שמואל אוסטרליץ
* מצבת הגרניט של שמואל מונקמצבת הגרניט של שמואל מונק
* קברו של אדולף נוימןקברו של אדולף נוימן
* מצבת הנריק זינגר ורעייתומצבת הנריק זינגר ורעייתו
* אנדרטת זיכרון ל-14,000 יהודים שגורשו ממישקולץ למחנות ההשמדהאנדרטת זיכרון ל-14,000 יהודים שגורשו ממישקולץ למחנות ההשמדה

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. פרקש ברודי
* The Martyrs of Miskolc and Vicinity... Ed. by Shlomo Paszternak, project coordinator András Hirschler
* עץ משפחה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "*Avasi Zsidó Temető: történelem a város felett*". אורכב מ-המקור ב-2016-03-04.
**בריקולאז'** (מצרפתית **Bricolage**; עבודות בית או "הטלאה") הוא מונח המאגד במקור את כל סוגי העיסוקים הלא מקצועיים המתבצעים באופן מאולתר וחובבני, והקשורים ליצירה, שיפור, תיקון ותחזוקה של דברים חומריים. המונח שאול מהפועל הצרפתי "Bricoler" (בריקולה) - לנסות לתקן.

במונח נעשה שימוש מושאל לתיאור של טכניקה פוסטמודרניסטית למחזר באופן יצירתי דברים 'מן הגורן ומן היקב', משאריות ומעודפים. טכניקה זו יכולה לבוא לידי ביטוי במגוון תחומים, כגון אמנות חזותית, עיצוב תעשייתי, מוזיקה, ארכיטקטורה, פילוסופיה, ואף בבלשנות. לפי חוקר התרבות והתקשורת דוד גורביץ, הבריקולר הוא "מהנדס חובב, המתקין יצירה שמורכבת מאובייקטים קודמים שזהותם לא טושטשה. המוצג החדש אינו חותר להומוגניות כי אם להבלטת הזיכרון של חומריו הראשוניים".

ניתן לראות דוגמאות לבריקולאז' בשימוש שנעשה בפאנק בסיכות ביטחון בתור עגילים או בשימוש בצלבי קרס לשם פרובוקציה, ללא כוונת הזדהות עם הנאציזם.[דרוש מקור] גם שרשראות הזהב הכבדות שנושאים עליהם כוכבי היפ הופ כסימן למעמד חברתי מסוים הוא סוג של בריקולאז'.[דרוש מקור]

הראשון שטבע את המונח בתחום מדעי החברה היה האנתרופולוג קלוד לוי-שטראוס, שהציג בשנת 1962 את הקונספט שלו על "החשיבה הפראית" ("לקחת ולחבר יחד מכל הבא ליד"). עבורו בריקולאז' הוא ריאקציה של "האדם הפרימיטיבי" לחשיבה המערבית סביבו, שמאפשרת לו להסביר את העולם לעצמו ולהשתלב בו.

גם בבלשנות נכנס המונח לשימוש, בין היתר במשמעות של שפת נוער שסימן ההיכר שלה הוא "התעסקות שובבה עם סגנונות דיבור שונים".

בתרבות הפופולרית
----------------

* בסדרת הטלוויזיה "מקגייוור", הגיבור הוא "בריקולר" המאלתר בכל פרק פתרון לבעיות בעזרת מה שזמין לו.
* בסדרת הטלוויזיה "צוות לעניין", הצוות לעיתים קרובות נאלץ להרכיב דבר מה מהחפצים שברשותו.

ראו גם
------

* קולאז'
* עשה זאת בעצמך
* סינקרטיזם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בריקולאז'** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בריקולאז'** |

* דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "בריקולאז'", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד גורביץ', **פוסטמודרניזם: תרבות וספרות בסוף המאה ה-20**, סדרת "מה? דע!", הוצאת כנרת 1997
2. ↑  קלוד לוי-שטראוס, **החשיבה הפראית**, מרחביה, תשל"ג
3. ↑  Jugendsprache: Fiktion Und Wirklichkeit by Peter Schlobinski, Irmgard Ludewigt and Gaby Kohl (1993, Book, Illustrated)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557796805171
* BNE: XX536392
* BnF: cb13318449p (data)
* LCCN: sh85038682

 |
**בת'ני ג'יין מיד** (באנגלית: **Bethany Jane Mead**; נולדה ב־9 במאי 1995), היא כדורגלנית אנגלייה, המשחקת בעמדת חלוצה בארסנל שבסופר ליג האנגלית ובנבחרת אנגליה. נבחרה מספר פעמים לשחקנית הצעירה הטובה בסופר ליג האנגלית וב־2015 סיימה את העונה כמלכת השערים של הליגה. ביורו 2022 הובילה את הנבחרת לזכייה בתואר תוך שהיא מסיימת כמלכת השערים, מלכת הבישולים והשחקנית המצטיינת של הטורניר.

קריירה
------

### קריירת מועדונים

מיד החלה לשחק בגיל צעיר בקבוצת בנות קליפורניה לני שעברה בגיל 10 למרכז המצוינות של קבוצת מידלסברו. בגיל 16 הצטרפה לסנדרלנד ששיחקה בפרמייר ליג והפכה לכובשת שערים מצטיינת בקבוצה. ב-2014 הובילה את הקבוצה לאליפות הליגה השנייה ולעליה לסופר ליג. עם עליית הקבוצה לליגה הבכירה הפכה לשחקנית כדורגל מקצוענית ובתום עונת 2015 סיימה כמלכת השערים של הליגה.

ב-2017 חתמה על חוזה בארסנל שם שיתפה פעולה בהצלחה עם ויויאן מידמה והשתיים הפכו לצמד היעיל ביותר בליגה מבחינת בישולים וכיבושי שערים. עם הקבוצה זכתה באליפות בעונת 2018/2019 ובגביע הליגה בעונת 2017/2018. ב-2019 האריכה את החוזה בקבוצה.

### בנבחרת

מיד זומנה בשנת 2010 לנבחרת אנגליה עד גיל 15 ושיחקה מאז בכל הנבחרות הצעירות עד לנבחרת עד גיל 23. במסגרת הנבחרות הצעירות שיחקה 28 משחקים והבקיעה 12 שערים.

ב-2018 ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת במשחק מול ווילס במסגרת מוקדמות הגביע העולמי לקראת הטורניר ב-2019. מיד לקחה חלק במונדיאל 2019 אך לא זומנה לסגל לקראת אולימפיאדת טוקיו. לקראת מוקדמות יורו 2022 זומנה מחדש על ידי המאמנת סרינה ויכמן ובאליפות עצמה כבשה שישה שערים, בישלה ארבעה ונבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר כשהובילה את נבחרת אנגליה לזכייה היסטורית בתואר.

הישגים ותארים
-------------

### במועדונים

סנדרלנד
* אליפות הליגה השנייה: 2014

ארסנל
* אליפות הסופר ליג האנגלית לנשים: 2018/19
* גביע הליגה: 2017/18

### עם הנבחרת

* אליפות אירופה: 2022
* גביע SheBelieves ב-2019
* גביע ארנולד קלארק ב-2022

### תארים והישגים אישיים

* מלכת השערים בליגה האנגלית: 2015
* השחקנית הצעירה של השנה בליגה האנגלית בעונות 2015, 2018.
* מלכת השערים באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
* מלכת הבישולים באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
* השחקנית המצטיינת באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
* כדורגלנית השנה של ה-BBC: 2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בת' מיד** בוויקישיתוף
* בת' מיד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* בת' מיד, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 1686545092646
* VIAF: 8277168740928879530000
* WorldCat (עם VIAF): 8277168740928879530000

 |
**זְנַבְתָּן חֲלֻדִּי** (בעבר נקרא **זְנַבְתָּן חַדְגּוֹנִי** ;שם מדעי: ***Nebrius ferrugineus***) הוא מין כריש יחידי בסוגו ממשפחת המפרקתניים המצוי במימי האזור האינדו פסיפי ברחבי שוניות אלמוגים מהים האדום ומזרח אפריקה עד לפולינזיה.

מאפיינים
--------

הזנבתן מזכיר במראהו את מפרקתן הבינים אך קטן ממנו. הוא יכול להגיע לאורך של 3.2 מטר והוא בעל גוף גלילי עם ראש גדול בעל עיניים קטנות בקצהו העליון וחוטם עגלגל. כריש זה בניגוד למיני כרישים אחרים מסוגל לנשום כשאינו בתנועה (כשאינו שוחה) אלא בעודו נח על הקרקעית. בהתאם לכך, הסנפירים והזנב מותאמים לשכיבה ולהיאחזות בקרקעית. צבע הכריש אדמדם עד כחול-אפור עם בטן בהירה.

לכריש לסתות מלאות שיניים גדולות מאוד המותאמות לאכילת טרף קשה גוף כמו סרטנאים דוגמת סרטנים ולובסטרים, רכיכות ובמיוחד תמנונים שונים, אלמוגים, קווצי עור ודגי שונית כמו בתרניים, סיכניים וצניניתיים, אותם הוא צד בלילות. 

הכריש עצמו נטרף בידי כרישי שונית גדולים כמו כריש שורי, פטישן פגום-חרטום וידוע שהוא טרפם של כריש לימוני וכריש טיגריסי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זנבתן חלודי** בוויקישיתוף
* זנבתן חלודי, באתר ITIS (באנגלית)
* זנבתן חלודי, באתר NCBI (באנגלית)
* זנבתן חלודי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* זנבתן חלודי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* זנבתן חלודי, באתר FishBase (באנגלית)
* זנבתן חלודי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  זנבתן חלודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000, באתר האקדמיה ללשון העברית
צוערי קורס קציני שריון , בטקס סיום קורס קציני יבשה בבה"ד 1, יולי 2022
**קורס קציני שריון** (בראשי תיבות: **קק"ש**) הוא ההשלמה החילית של צוערי חיל השריון. משכה כארבעה חודשים, בהם לומדים ומתרגלים הצוערים את הטכניקות והמיומנויות הנדרשות לפיקוד והפעלת מחלקת טנקים.

מבנה הקורס
----------

### המבנה הכללי של הקורס

קורס קציני השריון נמשך כ-7 חודשים וכולל שלושה חודשים של קורס קציני יבשה קרביים וארבעה חודשים של השלמה חילית. במהלך קורס הקצינים לומדים הצוערים לפקד על מחלקת טנקים בשיתוף פעולה הדוק עם היחידות המתמרנות האחרות, ניווטים ולחימת תמרון יבשתית.

בסיום הקורס מוענקות לצוערים דרגת סגן-משנה (סג"ם). לאחר הקורס הקצינים משתבצים בתפקידים שונים במערכי החיל ביניהם: מפקדי מחלקות בפלוגות המבצעיות בחטיבות חיל השריון, מפקדי מחלקות בהכשרה (טירונות, צמ"פ, קמ"ט), או מפקדי מחלקות בהשלמה של קורס קציני השריון בבסיס האימונים החטיבתי בשיזפון.

### מבנה שלב ההשלמה החיילית

הקורס מתקיים אחת לארבעה חודשים בגדוד 196 במחנה שיזפון. אל הקורס מגיעים מפקדי טנקים מכל חטיבות השריון לאחר שסיימו את קורס קציני יבשה בבית הספר לקצינים בבה"ד 1. הקורס נחשב לאחד היקרים בצה"ל בשל עלויות הפעלת הטנקים והתחמושת הרבה הנורית בו.

תוכני הקורס
-----------

במהלך הקורס לומדים הצוערים את תורת הלחימה של חיל השריון ואת הפעלת מחלקת הטנקים במתארים שונים כשטח פתוח, שטח הררי ושטח עירוני ובנוי. בתרגילים רבים מושם דגש על כיבוש יעדים מבוצרים ופריצת מכשולים. אופן לימוד הפעלת מחלקת הטנקים הוא מדורג: ראשית בשיעורים עיוניים, לאחר מכן בתרגילים ייצוגיים על גבי האמרים ובהמשך על גבי טנקים. הצוער מתרגל הפעלת מחלקת טנקים בודדת, ובשלבים מאוחרים יותר, במסגרת פלוגתית. דגש רב מושם על הקרב המשולב. בשלביו האחרונים של הקורס מתקיימת סדרת הקרב המשולב, בו נערכים תרגילי פלוגה וגדוד ביחד עם צוערי ההשלמות האחרות. מעבר לידע והמיומנויות הנדרשות בקרב, מוקדש פרק בקורס ללימוד שגרת המחלקה: ניהול המחלקה בשגרה, דרכי הנחלת ערכי צה"ל לחיילים, חינוך ופיתוח הכושר הגופני. השכלתו של הצוער בתחום ההיסטוריה הצבאית והטקטיקה חשובה, והצוערים נדרשים לכתיבת עבודה באחד מהנושאים הללו. הקורס תובעני מאוד ודורש מאמץ רב מהצוער: שעות השינה מועטות, ויש מספר רב של תרגילים מבחנים ומטלות.

מפקדי הצוערים בקורס קציני שריון מכונים גנק"שים (גנני קורס קציני שריון).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורס קציני שריון** בוויקישיתוף
* קורס קציני שריון באתר חיל השריון
ה**קישאר** הוא רכס הרים בגובה 6,769 מ' באזור ח'ומבו בנפאל, ממזרח לנמצ'ה באזאר. הוא ממוקם בתוך הפארק הלאומי מקאלו-בארון. 

מצפון לרכס שוכנת קנגטגה (6,783 מ'), מצד דרום-מערב Kusum Kangguru (6,367 מ'), ופסגת מרה (6476 מ') נמצאת 6.77 ק"מ מצד דרום-מזרח.

עד שנת 1983 נקרא ההר "שיא 43". הרשויות בנפאל שינו שמות של הרים ומיקומים גאוגרפיים אחרים, כדי "למחוק" מספר רב של שמות מערביים מהמפה. משנת 1983 שם ההר הוא קישאר.  להר יש גם שם שלישי, Thangnaktse. ברמה המקומית מופיע גם השם Charpate, שפירושו "ריבוע", שהוא תיאור של צורת פסגת ההר.

טיפוס על ההר
------------

ב־18 באוקטובר 2003 ברוס נורמנד, אנדראס פרנק וסם ברודריק טיפסו לראשונה על ההר. מסלול העלייה הוביל מעל הרכס המערבי והקיר המערבי.

ב־11 בנובמבר 2012, יאסוהירו הינטאני היפני, הירויושי מנום וטטסויה אאוקי עלו לראשונה על ההר.

קישורים חיצוניים
----------------

* קישאר ב- summitpost.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kyashar at Peakbagger
2. ↑  Asia, Nepal, Renamed Nepalese Peaks" .
3. ↑  Young Hoon Oh (28 juni 2014).
4. ↑  Akademischer Alpen-Club Zürich
5. ↑  Alpine Club Library - Himalayan Index
6. ↑  "Himalayan Climbs". אורכב מ-המקור ב-2017-11-07. נבדק ב-2017-11-22.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קישאר"**.
**אפרים דוד עדני** הוא יועץ תקשורת ואסטרטגיה. בעבר היה עיתונאי חרדי ישראלי אשר שימש כעורך אתר קול חי וכמגיש תוכניות אקטואליה בתחנת הרדיו החרדית קול חי.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בבני ברק. למד בבית הספר "דרכי אי"ש" ומשם המשיך לישיבות חרדיות.

בגיל צעיר מאוד הגיע לעולם התקשורת. כבר בשנת 2013 החל להגיש תוכניות אקטואליה - פוליטיות וכלכליות - ברדיו קול חי, התחנה הגדולה ביותר למגזר החרדי והדתי בישראל. תוכניותיו אופיינו לרוב בראיונות עומק אך גם ראיונות פוליטיים ואקטואליים בעניינים שעל סדר היום היו בתוכניות שונות שהגיש. במקביל, בשנים 2016- 2013, כיהן כרל"ש מנכ"ל רדיו קול חי, כחבר וועדת תוכן, סגן מנהל תוכניות. מאז שנת 2016 משמש אפרים דוד גם כדובר הרדיו.

כיום, מגיש ברדיו קול חי את התכנית הכלכלית "עובדים על זה" המשודרת במקביל גם באתר הרדיו לצפייה. שידר לפני כן תוכניות נוספות כמו 'המהדורה המרכזית', 'מהדורת הבוקר', 'התעוררות', 'פרופיל', 'הללי', 'השטייגעניסט' ו'הפוך על הפוך'. לעיתים משדר תוכניות ספיישל בתקופות בחירות ואירועים אקטואליים משמעותיים.

משנת 2017 ועד היום מכהן אפרים דוד כעורך הראשי של אתר "קול חי". במהלך הקריירה שלו פרסם סקופים וידיעות בלעדיות רבות, לרבות ראיונות בלעדיים, שלעיתים פורסמו מאוחר יותר בכלי תקשורת אחרים.

למד פרסום, דוברות ויחסי ציבור ב"הבצפר" - בית הספר של עולם הפרסום. מתנדב ביחידות המיוחדות של זק"א, בארגון "חיינו" (שלוחה של ארגון "chai - lifeline" הבינלאומי) הפועל לעידוד ותמיכה של חולי סרטן.

למד דיבייט ממי שהוכתר כאלוף העולם לשנת 2019 בדיבייט - רועי שולמן.

לעיתים קרובות מתארח בערוץ הכנסת, ומפרסם טורי דעה בכלי התקשורת השונים כגון עיתון הארץ ומקור ראשון.

באפריל 2021 לאחר שבע שנים ברדיו קול חי
עזב את תפקידו ברדיו והחל לשמש כיועץ התקשורת של חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אפרים דוד עדני, ברשת החברתית פייסבוק
* אפרים דוד עדני, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אתר למנויים בלבד אפרים דוד, ממשלת אפקט ההילה, באתר הארץ, 2 באפריל 2020
* אפרים דוד, רק גוש ימין חזק יעצור את צירוף השמאל לממשלה, בעיתון מקור ראשון.
* אפרים דוד מתארח בפרלמנט צהריים עם יובל קרני, ערוץ כנסת
* דביר עמר, ומותר לאהוב, באתר ערוץ 7, 30 בדצמבר 2021
**ישי רזיאל** (נולד ב-1 בספטמבר 1981) הוא מפיק ויוצר מוזיקה, זמר וקריין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ישי רזיאל נולד וגדל בחיפה עד גיל 21. הוא נולד בשם ישי לוי ולקח את השם רזיאל מאמו. שאול רזיאל, סבו מצד אמו, היה מנכ"ל רשות הנמלים והרכבות. אמו, נילי רזיאל, היא מזכירה ואביו, אליהו לוי, הוא ימאי. ישי הוא האח הבכור ולו אחות, מירי לוי (כיום רוזנברג), דוגמנית, נערת ישראל לשעבר שהייתה נשואה לזמר פבלו רוזנברג.

רזיאל החל את הקריירה שלו בהיותו בן ארבע עשרה כשדרן רדיו בתחנת רדיו 2 ואחר-כך ברדיו חיפה (בו שידר תוכנית יומית). משם עבר לאילת למשך שנה וחצי, בה שידר ברדיו קול הים האדום. בגיל עשרים וארבע פתח את אולפן הג'ינגלים שלו בגבעתיים, ביחד עם מאיר קידר.

הפיק מוזיקה לפרסומות רבות, בהן קוקה-קולה, אׂסם, שטראוס וישראכרט. הפיק פרסומת, קריין והיה הפרזנטור של אופטיקנה בפרסומות ברדיו ובטלוויזיה. הפיק אותות תחנה לתחנות רדיו שונות. עשה קולות ומיקס לשירים של ירדנה ארזי. עבד גם עם האמנים שרי גבעתי, תומר גלט ודור דקל.

ב-2007 המציא דמות פיקטיבית בשם "חתוכה" והקליט קליפ בשם "תימני ותהני" שצבר תוך חודש מאתיים אלף צפיות. אחר-כך הקליט תחת חתוכה את הקליפ "שרה לי לה", בו השתתפה אביבית בר-זוהר, שזכה לשלושים אלף צפיות.

ב-2007 הפיק פרסומת פיקטיבית ל"סביח של עובד" בגבעתיים, אותה קריין בשבילו דון לה פונטיין, קריין הטריילרים המוכר ביותר בכל הזמנים. ב-2009 קריין רפי גינת את תיק העבודות של ישי רזיאל במסווה של תחקיר על רזיאל.

בשנים 2010–2012 עשה פרויקט של חמישה קאברים ישראלים בגרסאות דאנס, אותם שר תחת השם Jess-e: הראשון "אין מוצא" של אדם. השני "לילה" של נוער שוליים. השלישי "כוכבים לא משקרים" של יגאל בשן, אותו רזיאל שר בדואט ביחד עם גיסו פבלו רוזנברג. הרביעי "הצילו" ("מי יציל את הבית שלי") של דפנה דקל, אותו שר עם דקל בזמן מחאת האוהלים והחמישי "הכל עומד במקום" של גלי עטרי, אותו שר עם תום רהב. השירים זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו והקליפים שנוצרו לשירים נצפו מאות אלפי פעמים ביו טיוב.

ב-2012 כתב והלחין שיר מקורי ועשה קליפ בשם "זו את", המוקדש לאשתו. כתב וביצע עם אלון שר את השיר Lines & Curves ב-2014.

הופיע במועדונים ובערוץ 24 במספר תוכניות.

בין השנים 2020–2021, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בישראל, הקים רזיאל את הפרויקט #ביתפזמון, ובו משתתפים אומנים ישראלים ושרים בית ופזמון משירים מוכרים. הפרויקט זכה להצלחה ולעניין רב ברשתות החברתיות, ברדיו ובטלוויזיה.

נשוי ללירון (שם משפחתה הקודם ריפולד) מאז 2013.

בשנת 2023 הפיק את השיר "לאן שתלכי אני אבוא" אותו כתבה לאה שבת. השיר הופק כשיר בסגנונו וקולו הייחודי של דני ליטני, אם כי הקול של דני ליטני בוצע על ידי AI (בינה מלאכותית) ולא בקולו האמיתי. הסיפור מאחורי כתיבת השיר והפקתו הוצג ככתבה בחדשות ערוץ 13 בה דני ליטני וביתו האזינו לשיר בפעם הראשונה. השיר נכתב והופק כמחווה לדני ליטני בשל אי-יכולתו לשיר בעקבות מצב שמיעתו המדרדר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ישי רזיאל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ישי רזיאל
* ישי רזיאל, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ישי רזיאל, באתר Discogs (באנגלית)
* ערוץ היוטיוב של ג'סי
* אסף נבו, ‏יש מוצא, באתר ‏מאקו‏, 20 באוקטובר 2010
* ישי רזיאל מסכם את השנה שלו בדאנס העולמי, ברדיו Click2Dance, ‏31 בדצמבר 2012
* אפרת קרסנר, על קאברים של שנות ה-90, במגזין "נוסטלגיה", אוקטובר 2014.
* לחיי הטעם: ישי רזיאל, באתר מזווה, 24 באפריל 2017
**יעקב פוזננסקי** (בפולנית: **Jakub Poznanski**;‏ 26 ביולי 1890, לודז', האימפריה הרוסית; 11 באוגוסט 1959, לודז', פולין) היה מהנדס, כימאי ורוקח ניצול השואה פולני-יהודי, שיומנו הוא אחד המקורות החשובים ביותר על החיים בגטו לודז' בתקופת השואה.

מוצא והשכלה
-----------

אביו עבד במפעל כותנה מקומי. בשנת 1906 עברה המשפחה מלודז' לקייב. יעקב סיים את בית הספר התיכון בקייב בשנת 1909. הוא התקבל למחלקה החקלאית של המכון לחקלאות ויערות בפולאווי. הוא עבר למחלקה הכימית של הפוליטכניון בחרקוב. הגיוס לצבא במהלך מלחמת העולם הראשונה (1918-1914) קטע את לימודיו, שאותם השלים בשנת 1918. משנת 1918 עד 1920 עבד במכון הראשי לתעשיית הסוכר בקייב. בשנת 1920 נסע לגרמניה. הוא קיבל דוקטורט מהאוניברסיטה הטכנית של שרלוטנבורג בנושא ייצור סוכר. ב-1922 חזר ללודז'. הוא התחתן עם פליציה טורונצ'יק, ולהם נולדה בת. הוא לא הצליח למצוא עבודה בתחום התמחותו בעיבוד סוכר, ועבד בתעשיית הטקסטיל המקומית. בשנת 1935, לאחר שנה של אבטלה, קיבל עבודה בלודז', בחברה של חברו הגרמני לבית הספר, אלפרד הסלר, עבודה בה עבד עד 1940.

בגטו לודז'
----------

בתקופת מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי פולין היה פוזננסקי ראש המחלקה החקלאית ביודנראט. לאחר פירוק המחלקה, מצא עבודה במחלקת הנייר של הגטו. באוגוסט 1944 הסתתרו שלושת בני המשפחה בשטח הגטו. ב-19 בינואר 1945 שחרר הצבא האדום את אחרוני הניצולים מהגטו, בהם בני משפחת פוזננסקי. מ-4 באוקטובר 1941 עד 2 ביוני 1945 ניהל פוזננסקי יומן.

### יומנו של פוזננסקי

היומן מתעד את תצפיותיו של פוזננסקי על החיים, מאזן הכוחות בין גרמניה הנאצית לבין בעלות הברית, צעדי הדיכוי שנקטו הגרמנים כלפי הגטו, עבודת הכפייה, הגירושים, הפחדים, ההשערות והתקוות של תושבי הגטו. ברשימותיו השתמש המחבר גם במידע שלקח משידורי הרדיו הגרמניים. היה בבעלותו מקלט רדיו שהשתמש בו למרות האיסור.

לאחר המלחמה
-----------

פוזננסקי שב לעבוד במפעל בו הועסק לפני פרוץ המלחמה. הבעלים לשעבר, אלפרד הסלר, ברח לגרמניה ולאחר מכן לשווייץ. פוזננסקי קודם לדרגת מנהל המפעל. הוא הפך לראש מחלקה באגודה המרכזית של תעשיית הטקסטיל, לימים תעשיית הסיבים הסינתטיים.

### הנצחת רשימותיו של פוזננסקי

בשנת 1960, לאחר מותו של פוזננסקי, עברה פליציה אשתו לוורשה. היא לקחה את 13 המחברות בהן כתב פוזננסקי את יומנו. ב-1960 יצא היומן לאור בפולין. במקומות רבים התערבה העורכת הורסי ספרין (Horacy Safrin) בטקסט המקורי. לאחר מותה של פליציה אבדו החוברות המקוריות. שש מהן נמצאו בשנת 2000. שבע האחרות לא נמצאו.

בשנת 2002 יצאה לאור מהדורה שנייה של היומן בפולין. היא התבססה על המחברות המקוריות, ולגבי אלה שהיו חסרות, השתמשה ההוצאה בטקסט של ההוצאה הפולנית הראשונה, משנת 1960.

בשנת 2010 יצאה לאור מהדורה עברית של היומן.

גרסה גרמנית פורסמה בשנת 2011, אותה תרגם מפולנית אינגו לוזה (Ingo Loose), עובד המכון להיסטוריה עכשווית (אנ') במינכן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  13 מחברות: יומנו של יעקב פוזננסקי מגטו לודז', 1945-1941. עורכת: מיכל אונגר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266591105171
* BnF: cb145485419 (data)
* GND: 127363610
* ISNI: 0000 0001 0857 3661
* LCCN: no2003017499
* NKC: zmp2012730572
* NLP: a0000001268556
* SUDOC: 074455893
* VIAF: 49462991
* WorldCat: lccn-no2003017499

 |
**עדי שילון** (נולדה ב-10 בדצמבר 1987) היא מנחת רדיו וטלוויזיה ישראלית.

ביוגרפיה
--------

שילון נולדה בתל אביב, בת לדן ולמירי שילון. לאחר מכן עברה לגור בקיסריה וסיימה את לימודי התיכון בבית הספר אמית עתידים באור עקיבא.

שילון החלה את דרכה התקשורתית בתוכנית הרדיו היומית "חי מתל אביב" ב-2010 כמגישה יחד עם עופרי פרישקולניק. עד 2010 הפיקה גם את תוכניות הרדיו "האיש הקטן מהרדיו", "תוכנית הבוקר" ו"לב תל אביב". באותה השנה גם ערכה את תוכנית הרדיו של שלישיית מה קשור, אשר שודרה בחלק מהזמן גם בטלוויזיה בערוץ 24, והחלה להגיש יחד עם שני נחשוני את תוכנית הרדיו "זורמות" ברדיו תל אביב.

בשנים 2010–2014 עבדה בתוכנית הבוקר ברדיו, עם סלוצקי ודומינגז, בתחנה 101.5FM. ב-2010 הפיקה וערכה את התוכנית והחל מ-2012 עבדה כמגישה מחליפה יחד עם שני נחשוני.

ב-2012 השתתפה בתוכנית היומית "15 דקות" ב-HOT בידור ישראלי בהנחיית נדב בורנשטיין, שם סקרה יחד עם חבריה לאולפן את תוכניות הריאליטי. בהמשך השתתפה בפאנל התוכנית "הדיבור" בהנחיית אלירז שדה בערוץ 24.

ב-2014 השתתפה בפאנל המגזין היומי של ערוץ הוט בידור ישראלי, "חדשות הבידור" למשך זמן קצר עד ביטול הפאנל בתוכנית. באותה שנה גם השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי של HOT3, "מחוברים פלוס" בעונתה השנייה. בהמשך החלה להגיש את התוכנית "העשירייה" בערוץ 24.

בתחילת 2015 השתתפה בפרויקט של איגוד האינטרנט הישראלי יחד עם ידועני רשת נוספים. החל מ-2015 משתתפת כחלק מהפאנליסטים בתוכנית הבידור של רשת, "מלחמת המינים" לצד מירב פלדמן. באותה השנה גם לוהקה לעונה השנייה של הדוקו-ריאליטי של הוט "היחידה 2", וכן החלה להגיש תוכנית רדיו לילית יחד עם זוהר ישראל בשם "עשר בלילה עם עדי שילון וזוהר ישראל" ברדיו תל אביב.

בשנים 2016–2017 הגישה את התוכנית היומית "מנת הבית", של הזכיינית "רשת" בערוץ 2.

החל מ-2018 ועד 2019 הנחתה את התוכנית "היכון, הכן, שף!" ברשת 13.

ב-2022 יצא ספרה "על החיים ועל האוכל".

חיים אישיים
-----------

ב-2015 החלה שילון מערכת יחסים עם השחקן הערבי-ישראלי, יוּסף (ג'ו) סוויד. במרץ 2018 הם נישאו בטקס אזרחי בחו"ל והם מתגוררים לסירוגין בברלין. באוקטובר 2019 נולדה בתה הבכורה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **עדי שילון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עדי שילון** |

* עדי שילון, ברשת החברתית פייסבוק
* עדי שילון, ברשת החברתית אינסטגרם
* עדי שילון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עדי שילון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד רז שכניק, מטוס, באתר "ידיעות אחרונות", 13 במאי 2016
* אתר למנויים בלבד איתי סגל, "אותי לא מפחידה התבוללות. מפחידה אותי שנאה וגזענות", באתר "ידיעות אחרונות", 17 ביולי 2019
* אתר למנויים בלבד אנה בורד, רז שכניק, בשבוע הראשון בתיכון שברו לי ביצים על הראש. הבנתי אותם. אני מקיסריה, באתר "ידיעות אחרונות", 7 באוגוסט 2020
* בר זגה, עדי שילון: "השאיפה שלי היא לחיות באהבה עם האוכל, ועם ג'ינס שלא עולה", באתר ynet, 26 באוגוסט 2021
* לוסי אהריש, ‏"זה מה שמשאיר את האש והאהבה": עדי שילון ויוסף סוויד בריאיון, באתר ‏מאקו‏, 25 במרץ 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  וידאו: מילים שפוצעות את הלב
2. ↑  דוד אברהם‏, עדי שילון וזוהר ישראל קיבלו תכנית לילית ברדיו ת"א, באתר וואלה!‏, 11 במרץ 2015
3. ↑  יפעת הללי אברהם, ‏בשעה טובה: עדי שילון ויוסף סוויד התחתנו, באתר ‏מאקו‏, 6 במרץ 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011065733905171
* VIAF: 10165135935000302442
* WorldCat (עם VIAF): 10165135935000302442

 |
**ג'ון סטפנס** (באנגלית: **John Stephens**;‏ נולד בשנת 1972) הוא סופר, מפיק ותסריטאי אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

ג'ון סטפנס הוא מפיק טלויזיה אמריקני, נולד בשנת 1972.

הוא היה מפיק של 25 פרקים בסדרת טלוויזיה "The O.C.", כאשר ל-12 פרקים הוא כתב את התסריט וביים פרק אחד.

לאחר סיום עבודה של סדרה זו הוא עבר לצוות של "בנות גילמור". בסדרה זו הוא כתב תסריט ל-8 פרקים והיה מפיק של 6 פרקים.

בשנת 2008 פורסם שג'ון סטפנס התווסף לצוות של "אחת שיודעת" כמפיק. בנוסף להפקת פרקים חדשים בסדרה הוכרז שסטפנס יפתח הצגות חדשות עבור ערוצי טלוויזיה של אחים וורנר.

בנוסף לעבודה שתחום הטלוויזיה, ג'ון סטפנס ידוע כסופר. בין היתר הוא כתב סדרת ספרים לנוער The Books of Beginning שזכו להצלחה ותורגמו לעברית כ-"ספרי הראשית".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סטפנס** בוויקישיתוף
* ג'ון סטפנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'ון סטפנס, ברשת החברתית Goodreads
* ג'ון סטפנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נתונים אישיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291247805171
* BIBSYS: 90406545
* BnF: cb165245505 (data)
* CANTIC: a11186021
* GND: 143941844
* ICCU: RMSV960874
* ISNI: 0000 0001 2241 1765
* LCCN: no2011136598
* LNB: 000167299
* NDL: 001094417
* NKC: xx0143401
* NLK: KAC201105973
* NLP: a0000002553917
* NTA: 334475716
* VIAF: 172139112
* WorldCat: lccn-no2011136598

 |
**רומאריו טורס גוטיירס** (בספרדית: **Romario Torres Gutiérrez**; נולד ב-9 בפברואר 2005 בבאהיה הונדה שבקובה) הוא כדורגלן קובני המשחק בעמדת הקשר במחלקת הנוער של נסיונל ובנבחרת קובה.

קריירת מועדונים
---------------

טורס גדל במחלקת הנוער של ארטמיסה, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקובנית. ב-31 במאי 2023 חתם בנסיונל מליגת העל האורוגוואית, והחל לשחק במחלקת הנוער של המועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-20 ביוני 2023 ערך טורס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קובה, בהפסד 2-0 לנבחרת אורוגוואי במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע הזהב 2023, וערך הופעה אחת בטורניר.

חיים אישיים
-----------

רומאריו טורס נקרא על שמו של כדורגלן נבחרת ברזיל בעבר רומאריו.

תארים
-----

ארטמיסה
* אליפות קובה (1): 2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  ¿Cómo llegó el cubano Romario Torres a Nacional, al que comparan con Yaya Touré? Conocé su historia y miralo en acción באתר El Observador, ‏ 31 במאי 2023 (בספרדית)
2. ↑  Rompen el mercado, la joya que contrata Nacional y provocaría miedo en Peñarol באתר El Futbolero Uruguay, ‏ 30 במאי 2023 (בספרדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רומאריו טורס"**.
נוף המצוקים הגובל את חצרמוות
**חצרמות** (נהגה בערבית חַדְ'רַ-מַווּת : حَضْرَمَوْتُ או حَضْرَمُوتُ, ובכתב החצרמותי הקדום חצרמת 𐩢𐩳𐩧𐩣𐩩) הוא חבל ארץ מדברי לרוחב דרום חצי האי ערב, רובו בתימן. ממלכת חצרמות הקדומה ובה עם קדום בעל לשון וכתב משלו חי באזור זה ובירתם רַייבון (ואדי דוואן) שלטה באזור עד כיבושה בידי החימיירים במאה הרביעית לספירה.

השם מופיע בכתבים עתיקים מינאים, שבא וכתבאניים. ייתכן שמקור השם במשמעות הערבית חדירה או כניסה לאזור מסוכן, אך חוקרים ערבים סבורים כיום שמדובר בשם קדמון של נווה מדבר ירוק כאשר חאדר פירושו ירוק בשפה עתיקה זו כבערבית כיום.

הרי מהרט סביב נחל חצרמות
ההרים סביב גיא חצרמות והנהר שבמרכזו נקראים גם הרי מהרט.

ממלכה, עם, לשון וכתב חצרמותי
----------------------------

בתי הבוץ בשכונת אל-קוּרַיבּה, ברייבון (ואדי דוואן) בירת העבר של חצרמות
כאמור, ממלכה קדומה, ובה עם קדום בעל שפה וכתב נפרדים התקיימו באזור עד כיבוש העיר רייבון בידי החימיירים.

מפת ממלכת חצרמות הקדומה שנת 400 לפני הספירה
כתובות עתיקות בכתב חצרמותי ייחודי תוארכו בפחמן 14 למאה ה-12 לפני הספירה.

כתובת בשפת חצרמות ובכתב דרום ערבי קדום, לאל השבאי אַל-מַכַּה
הכתב החצרמותי (הנקרא גם כתב דרום-ערבי קדום) הוא מבין כתבי אבגד הקדומים ביותר ומוצאו מהכתב הקדם-סינאי. כתובות בכתב זה נמצאו חרוטים באבן או כתובים על חרסים, באתרי עתיקות לאורך נחל חצרמות, אחד הנחלים הארוכים בחצי האי ערב. אחד הרכיבים החשובים בכתב זה הוא החלפת הצד"י השלישית מבין שלש ההגיות שבשפה הקדם-שמית לאות ת.

השימוש בכתב זה ובשפה זו עבר מן העולם עם כיבוש העיר בידי החימיירים במאה הרביעית, עם ההחלפת הלשון הרשמית לשבאית.

בימינו
------

אזור סמוך לעיר סֵייוּן בעמק חצרמות
ערים צפופות סביב נאות מדבר ומקורות מים בחבל ארץ זה, רובם תחת שלטון תימן, נותרו עד ימינו. במקומות אלו גדלה צמחייה ודרי המקום לעיתים אף עסקו בחקלאות.

* העיר תרים בתימןהעיר תרים בתימן
* חג'ארין בואדי דוואןחג'ארין בואדי דוואן
* שיבם בגיא חצרמות, וברקע ההריםשיבם בגיא חצרמות, וברקע ההרים
* אל מאקולה, עם חצרמות ברקע, כפי שנצפה מתוך הים הערבי באזור מפרץ עדןאל מאקולה, עם חצרמות ברקע, כפי שנצפה מתוך הים הערבי באזור מפרץ עדן

רכב עם תיירים שטיילו במדבר חצרמות הותקף בידי מחבלים תימניים מארגון מדינת האסלאם דאעש (המאי"ס) בשנת 2008. ארבעה נהרגו: שתי תיירות בנות 54 ו-63 מבלגיה, הנהג ומדריך הטיול מתימן, ונפצעו תיירים אחדים וביניהם תייר עם פציעה קשה מאוד.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  (באנגלית) צייהדית (הכתב הדרום ערבי הקדום), מתוך הספר השפות השמיות, מאת לאוניד י' כוגן ואנדריי קורטייב, ערוך בידי רוברט חצרון עמ' 220, הוצאת רוטלדג, לונדון 1997
2. ↑  מאגר כתובות ערבית עתיקה
3. ↑  (באנגלית) חדרמות: שם הבא עם סיפור. לימודי ערב ואסלאם, גמל סאליבי, עמודים 393–397. בתוך ספר בגרמנית לכבוד אחסן עבאס לרגל יום הולדתו הששים בעריכת אל-קעאדי 1981.
4. ↑  (בצרפתית) תימן: התיירים הבלגים חוזרים 19 בינואר 2008, בעיתון הבלגי בצרפתית לה סואר)
שמה של מפלגת שומרי הארזים בתעתיק לטיני מותאם לערבית לבנונית (שנוצר ע"י סעיד עקל).  
ה-**X** מייצגת את העיצור ח' (**ح** בערבית), וה-**C** עם הלוכסן התחתון השמאלי, מייצגת את האות והעיצור "אליף" - **ا**  
כיתוב עליון: "שומרי הארזים"  
כיתוב תחתון: "תנועת הלאומיות הלבנונית"
**סעיד עקל** (בערבית: **سعيد عقل**;‏ 4 ביולי 1911 – 28 בנובמבר 2014) היה משורר, סופר ומחזאי לבנוני. הוא היה אחד התומכים בגישת הערבית הלבנונית.

חייו
----

עקל נולד בזחלה למשפחה של מרונים. אחרי שאיבד את אביו בגיל 15, התחיל לעבוד לפרנסת המשפחה, ואחר-כך כמורה ועיתונאי. 
מאוחר יותר הוא למד תאולוגיה, ספרות ותולדות האסלאם, והרצה במספר אוניברסיטאות. 
ביולי 2011 חגגו לו יום הולדת 100.

יצירתו
------

סעיד עקל כתב בערבית ספרותית, בערבית לבנונית ובצרפתית. יצירתו כוללת שירים, רומנים ומחזות. בין היתר כתב את:

* "בת יפתח" (מחזה) – 1935
* "קדמוס" (מחזה) – 1944

עמדותיו
-------

בצעירותו היה חבר המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית, אך מאוחר יותר עבר לשומרי הארזים.
הוא סבור שהערבית הלבנונית היא שפה נפרדת, ולכן גם הציע אלף-בית לבנוני המבוסס על אותיות לטיניות. פעם אמר: "הייתי קוטע לעצמי את יד ימין בשביל לא להיות ערבי."
בשנת 1982 היה אחד התומכים בישראל בעת שפלשה ללבנון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סעיד עקל** בוויקישיתוף

* סעיד עקל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לגבי התעתיק הייחודי, ראו מידע מורחב.
2. ↑
3. 1 2  The Conscience of Lebanon: A Political Biography of Etienne Sakr (Abu-Arz)
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297353405171
* BnF: cb13478097v (data)
* CiNii: DA13282313
* GND: 11928846X
* ISNI: 0000 0000 8169 6943
* LCCN: n82033112
* MusicBrainz: 1eccb680-d7e6-4e2a-99c7-062793d187d1
* NTA: 074788191
* RERO: 02-A013514472
* SUDOC: 08147301X
* VIAF: 100306641
* WorldCat: lccn-n82033112

 |
סמל הצבא הוא גם רונדל חיל האוויר האוסטרי.
**צבא אוסטריה** (בגרמנית: **Österreichs Bundesheer**) או "**הצבא הפדרלי של אוסטריה**" הוא שמם של כלל הכוחות המזוינים של אוסטריה בצבא הקבע שלה. לצבא האוסטרי שני חֵילוֹת: חיל האוויר וחיל היבשה.

מבנה
----

* הכוחות המשולבים (Streitkräfteführungskommando; SKFüKdo), הכוללים את חיל היבשה האוסטרי (Landstreitkräfte) ובתוכו חיל הרגלים האוסטרי וחיל השריון האוסטרי (**Kommando Landstreitkräfte; KdoLaSK**), אגף המשימות הבינלאומיות (Internationale Einsätze) והכוחות המיוחדים (Spezialeinsatzkräfte) המהווים כוח עילית אוסטרי ללוחמה בטרור במדינה ומחוצה לה,
* פיקוד מרכז התמיכה המשולב (Führungsunterstützungszentrum; FüUZ) הכולל את חיל האוויר האוסטרי (**Kommando Luftstreitkräfte; KdoLuSK**)

עץ המבנה האירגוני של הצבא האוסטרי
אוסטריה היא מדינה יבשתית ועל כן אין לה צי ימי, אף ששנים 1958–2006 הצבא האוסטרי החזיק בשייטת ימית שכללה ספינות סיור על נהר הדנובה. כיום תפקידי הסיור הימיים הם באחריות המשטרה הפדרלית (Bundespolizei).

היסטוריה
--------

עד מלחמת העולם הראשונה היה קיים הצבא הקיסרי האוסטרו-הונגרי. עם סיום המלחמה הוקם צבא הגנת העם (Volkswehr) אשר לחם בין השנים 1918-1921 נגד צבא יוגוסלביה שכבש חלקים מקרינתיה (אחת מתשע המדינות באוסטריה). הצבא האוסטרי הוקם לראשונה ב-18 במרץ 1920.

החל משנת 1921 הצבא נקרא "צבא המדינה" (Bundeswehr) והיה באופיו צבא מקצועני שתכנן לכל האפשרויות, כולל לחימה נגד המשטר הנאצי. עם מיזוג אוסטריה לרייך השלישי התמזג צבא אוסטריה אל תוך הורמאכט ומאז סיום מלחמת העולם השנייה לא הוקם באוסטריה צבא מקצועי עד שבשנת 1955, עם הכרזת העצמאות והנייטרליות של אוסטריה, הוקם הצבא הנוכחי שמטרתו החשובה ביותר הגנה על השטח הטרטוריאלי של אוסטריה באוויר וביבשה.

מטרות נוספות כוללות את שמירת הסדר והביטחון באוסטריה ואספקת עזרה במקרים של אסונות טבע ואסונות אחרים וכן פיקוח על גבולות אוסטריה מפני מהגרים לא חוקיים.

החל משנת 1971 גיוס חובה הוא שישה חודשים. בתקופת אדמונד אנטאכר היה ניסיון לבטל גיוס חובה אך בסוף הוחלט רק לבטל חובת מילואים.

ציוד
----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### חיל האוויר

צי האוויר מונה 102 כלי טיס ומהם: 15 מטוסי קרב יורופייטר טייפון, 11 מטוסי תובלה הרקולס ופילוטוס 6, 13 מטוסי אימון פילוטוס PC-7 ודאימונד סטאר, ו-63 מסוקי סער עם אופציה להוספת חימוש (רובם) בין היתר בלקאוק ובל OH-58 קיואה.

### צבא יבשה

לצבא היבשה 56 טנקי לאופרד 2, כ-550 כלי רכב משוריינים ומעל 60 ארטילריה מתנועת.

ראו גם
------

* שירות אוסטרי בחו"ל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבא אוסטריה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של צבא אוסטריה (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  2022 Austria Military Strength, www.globalfirepower.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526219205171
* GND: 19773-7
* ISNI: 0000 0000 9920 410X
* LCCN: n50070872
* VIAF: 147166546
* WorldCat: lccn-n50070872

 |
**אדריאן ד. סמית'** (באנגלית: **Adrian D. Smith**; נולד ב-19 באוגוסט 1944) הוא אדריכל אמריקני שתיכנן רבים מהמבנים הבולטים בעולם כולל המבנה הגבוה ביותר, בורג' ח'ליפה שבדובאי והמבנה שעתיד להיות גבוה ממנו - מגדל ג'דה, שבערב הסעודית. הוא היה גם האדריכל הבכיר שתכנן את מגדל טראמפ בשיקגו, אילינוי; בניין ג'ין מאו בשנחאי, ומגדל זיפנג בנאנג'ינג, סין.

השכלה
-----

סמית' החל את לימודיו לתואר ראשון באדריכלות באוניברסיטת טקסס A&M, אך עבר ב-1967 לעבוד במשרד האדריכלים סקידמור, אווינגס ומריל (SOM) וסיים את התואר מאוחר יותר, באוניברסיטת אילינוי בשיקגו בשנת 1969.

הקריירה
-------

ב-2006, סמית' יהודי במקור הקים יחד עם גורדון היל חברת אדריכלות בשם אדריאן סמית' + גורדון גיל אדריכלות (AS+GG), המתמחה באדריכלות בעלת ביצועים גבוהים, צריכת אנרגיה יעילה ובת-קיימא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדריאן סמית'** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 132781972
* ISNI: 0000 0000 7878 2592
* LCCN: no2005079810
* SUDOC: 18543150X
* VIAF: 68668403
* WorldCat: lccn-no2005079810

 |
**ז'ואן פניארויה רודריגס** (בספרדית: **Joan Peñarroya Rodríguez**; נולד ב-20 באפריל 1969) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ספרדי.

קריירת משחק
-----------

פניארויה החל את הקריירה המקצוענית שלו בבאסקט מנרסה ב-1987, במדיה שיחק בשלוש קדנציות שהשתרעו על פני 11 שנים (1987–1990, 1991–1997 ו-2001–2003) וזכה איתה בגביע המלך הספרדי בכדורסל ב-1996. הוא שיחק גם עם קנריאס, לאון ואורנסה, ופרש ב-2003.

קריירת אימון
------------

פניארואה החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן באולסה מליגת ה-EBA, הליגה הרביעית בפירמידת הכדורסל הספרדית. ב-2010 הוא חתם באנדורה מה-LEB Plata, הליגה השלישית, והעלה אותה ב-2012 ל-LEB Oro, הליגה השנייה, וב-2014 לליגת ה-ACB, ליגת העל. בעונת 2017/2018 הוא אף אימן את הקבוצה ביורוקאפ.

בעונת 2018/19 אימן פניארויה את באסקט מנרסה, והוביל אותה לפלייאוף ACB ראשון מאז 1998.

ביולי 2019 מונה פניארויה למאמן הראשי של סן פבלו בורגוס. באוקטובר 2020 הוא זכה עם הקבוצה בליגת האלופות בכדורסל לעונת 2019/2020, התואר הראשון של המועדון (שנוסד רק חמש שנים קודם לכן) אי פעם. בעונה שלאחר מכן הוא הוביל את קבוצתו לזכייה שנייה ברציפות בליגת האלופות, ובמקביל זכה עימה בגביע הבין-יבשתי 2021.

ב-21 ביוני 2021 הוא חתם בוולנסיה מליגת ה-ACB.

ב-13 ביוני 2022 מונה פניארויה למאמן קבוצת היורוליג הספרדית סאסקי בסקוניה. ב-30 באוקטובר 2023 הוא פוטר מתפקידו בבסקוניה והוחלף בידי דושקו איבאנוביץ'.

חיים אישיים
-----------

ז'ואן הוא בנו של מארק פניארויה, שהיה גם הוא כדורסלן מקצועי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ואן פניארויה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* פרופיל, באתר היורוליג
* על הקווים: ז'ואן פניארויה, באתר מכבי תל אביב, 2 בנובמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  סן פבלו בורגוס זכתה בליגת האלופות של פיב"א, באתר ONE‏, 4 באוקטובר 2020
2. ↑  יעקב מאיר, סיפור ההצלחה של סן פבלו בורגוס, באתר ישראל היום, 5 במאי 2021
3. ↑  היסטוריה: בורגוס זכתה שוב בליגת האלופות, באתר ערוץ הספורט, 9 במאי 2021
4. ↑  "Joan Peñarroya is officially the new head coach of Valencia". *ספורטנדו*. 21 ביוני 2021. נבדק ב-2024-03-21. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Joan Peñarroya officially signs with Baskonia". *ספורטנדו*. 13 ביוני 2022. נבדק ב-2024-03-21. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  בפעם הרביעית: איבנוביץ' יאמן את באסקוניה, באתר ערוץ הספורט, 30 באוקטובר 2023