recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הפיגוע במכרות תמנע** בנגב התרחש ב-13 ביולי 1952. קבוצת מסתננים תקפה את שומרי המכרות ורצחה חמישה מהם.

הפיגוע
------

ב-13 ביולי 1952 בשעות הלילה הגיעה לאזור מכרות תמנע שבנגב הדרומי קבוצה גדולה של מסתננים שחצתה את הגבול אל הערבה מירדן. המסתננים תקפו עמדת שמירה של מחנה העבודה של מכרות תמנע החדשים, שהקמתם החלה ב-1951, ככל הנראה במטרה לפרוץ לתוך המכרות. בעמדה נמצאו שבעה שומרים שכירים של החברות סולל בונה ומחצבי ישראל. בקרב שהתפתח בין המסתננים לבינם נהרגו חמישה שומרים, בני 18 עד 25. שני שומרים נוספים נשארו בחיים והתגוננו עד אשר נסוגו התוקפים.

תשומת הלב הציבורית והתקשורתית בישראל הייתה מרוכזת באותה עת במותו ובהלוייתו של השר אליעזר קפלן, ורק ב-16 ביולי נודעו פרטי הפיגוע בעיתונות.

ישראל הגישה בעקבות הפיגוע תלונה לוועדת שביתת הנשק הישראלית-ירדנית. קצין ישראלי שיצא לאתר הפיגוע עם משקיפי האו"ם העריך כי קבוצת המסתננים הייתה מאורגנת ועברה אימונים צבאיים.

בעקבות הפיגוע נשלחו ב-6 באוגוסט שתי חוליות של יחידה 30 של צה"ל לסיור באזור ע'רנדל שבירדן, מצפון-מזרח לקיבוץ יטבתה, כדי לחפש מסתננים ולפגוע בהם. הלוחמים התגלו, ובקרב שהתפתח נהרגו שניים מהם, אברהם ולדק וראובן אלבוים.

קישורים חיצוניים
----------------

* חללי הפיגוע באתר לזכר האזרחים נפגעי פעולות האיבה: צבי אקסלרד, יואל גימפל, יואל מרושי, יצחק סגל, אליהו ספיר בגדדי
* ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית:
	+ 5 שומרים נהרגו בקרב בנגב, על המשמר, 16 ביולי 1952
	+ חמישה שומרים יהודים נהרגו על ידי ערבים בנגב הדרומי, הבוקר, 16 ביולי 1952
	+ חוקרי או"ם המריאו למקום רצח ה-5, מעריב, 16 ביולי 1952
	+ רמתי ושני משקיפי או"ם במקום הרצח בנגב הדרומי, הארץ, 17 ביולי 1952
וסת לחץ הוא מנגנון פשוט לקביעת רמה מרבית של לחץ, למשל בסיר לחץ
**ויסות** הוא פעולה של התאמת קצב הזרימה של חומר או מידע למערכת. הוויסות נועד להתאים את כמות החומר הנכנס ליכולת המערכת להתמודד עמו, ובכך למנוע שיבוש בפעולת המערכת.
ויסות יכול להיות תופעה טבעית או מלאכותית.

מנגנוני ויסות ביצורים חיים
--------------------------

יצורים חיים מכילים בתוכם מנגנוני ויסות. שיבוש של מנגנון ויסות ביצור חי יכול להוביל לתפקוד לקוי, מחלה ואף מוות.
דוגמאות למנגנוני ויסות ביצורים חיים:

* הומיאותרמיות - ויסות של חום הגוף
* ויסות עצמת האור הנכנסת לעין באמצעות צמצום והרחבת האישון.
* אפנון עצבי - מאפשר לווסת את הפעילות של מערכת העצבים.

גם במערכות טבעיות מורכבות, כגון מערכת אקולוגית, קיימים מנגנוני ויסות טבעיים המאפשרים את המשך קיום המערכת בתצורתה הנוכחית. דוגמה למנגנון כזה הוא שמירת היחס המספרי בין אוכלי בשר לאוכלי-צמחים.

מנגנוני ויסות מלאכותיים
-----------------------

האדם משתמש במנגנוני ויסות בתחומי חיים רבים ומקדמת דנא. כמו במנגנונים הטבעיים, ישנם מנגנוני ויסות פרטניים (למשל ויסות במכונות) ומנגנוני ויסות כלליים (למשל בתחום הכלכלה). מכשיר המשמש לוויסות נקרא וַסָּת.
דוגמאות למנגנוני ויסות בשימוש האדם:

* ויסות תנועת כלי רכב.
* ויסות מחירים.
* ויסות זרימת מים (על ידי סכרים וברזים, למשל)
* וסת צנטריפוגלי מנגנון מכני השומר על זרימה קבועה של חומר, למשל קיטור.

ראו גם
------

* הסתגלות
* תורת הבקרה
**צ'ארלס פריצ'רד** (באנגלית: **Charles Pritchard**;‏ 29 בפברואר 1808, אלברבורי - 20 במאי 1893) היה אסטרונום בריטי, מומחה לפוטומטריה(אנ') ופרופסור באוניברסיטת אוקספורד.

ביוגרפיה
--------

צ'ארלס פריצ'רד נולד בעיירה אלברבורי שבאנגליה. בשנת 1830 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת החל 1832 בביתי הספר שונים. בשנים 1834–1862 הוא היה מנהל בית ספר שהקים בדרום לונדון. בשנת 1862 הוא פרש מעבודה ועבר לאי וייט. באותה תקופה הוא היה יכול הגדיל את הזמן שהקדיש לאסטרונומיה. בשנת 1862 צ'ארלס פריצ'רד מונה למזכיר החברה המלכותית לאסטרונומיה ובשנת 1866 מונה לנשיא החברה.

בשנת 1870 פריצ'רד מונה לפרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטת אוקספורד. לאחר חזרתו לאוקספורד הוא השלים את לימודיו וקיבל תואר שני ותואר שלישי. הוא קידם רכישת טלסקופ חדש ובתרומת וורן דה לה רו הקים מצפה כוכבים חדש. החל משנת 1882 הוא הקדיש את רוב מחקריו לצילום כוכבים. מחקריו פורסמו בשנת 1885 ובשנת 1886 במשותף עם אדוארד צ'ארלס פיקרינג הוא קיבל מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה. בהמשך הוא התרכז בחקר 61 בברבור באמצעות ניתוח צילומים. מחקריו פורסמו במספר כרכים והוכיחו יכולת לבצע מחקרים מעמיקים משולבים חישובים תוך שימוש בצילומים בלבד.

בשנת 1879 פריצ'רד כתב הקדמה לספר אסטרונומיה פופולרי לילידם מאת אגנס ג'יברן.

הוא נבחר לחברה המלכותית בשנת 1840 ובשנת 1892 קיבל מדליית זהב של החברה על מחקריו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגפריה
* ביוגרפיה מפורטת

ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך *Pritchard,\_Charles* מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295036805171
* GND: 11769746X
* ISNI: 0000 0000 4101 7176
* LCCN: no94032770
* SNAC: w6vh7r3v
* SUDOC: 159851238
* VIAF: 40162683
* WorldCat: lccn-no94032770

 |
**Projects in the Jungle** ("פרויקטים בג'ונגל") הוא אלבום האולפן השני של להקת המטאל האמריקאית פנטרה. האלבום יצא לאור בשנת 1984 תחת חברת התקליטים העצמאית מטאל מג'יק, אשר שייכת לג'רי אבוט, אביהם של חברי הלהקה ויני פול ודיימבאג דארל, מפיק וכותב שירים בסגנון קאנטרי, אשר תפקד גם כאמרגן הלהקה וגם כמפיק האלבומים העצמאיים שלה, תחת השם "The Elder"/"The Eldn" ("הבכיר"/"המבוגר"). הקלטות האלבום בוצעו באולפני פנטגו, שנמצאים בעיירה פנטגו, בטקסס, ארצות הברית.

אלבומה השני של פנטרה ממשיך את סגנון הגלאם מטאל/הארד רוק אותו התחילו לעשות באלבומם הראשון, אך ניתן לראות בבהירות מאפיינים של רוק ומטאל כבדים ומלודים יותר אשר נכנסים אל השירים. לצד מספר שירים אשר בהם ניתן למצוא מאפיינים מסגנון הפופ כגון "Takin' My Life", קיימים שירים כגון שיר הנושא של האלבום והשיר "Heavy Metal Rules" משתמשים באלמנטים הקיימים בסגנון ההבי מטאל. כמו כן, השיר "Blue Light Turnin' Red" - כולו כשיר המפורסם "Eruption" של להקת הרוק ואן היילן - הוא סולו ארוך, ללא מילים או מבנה השיר בסיסי הקיים בסגנון המוזיקה מסוג זה.
טיעון זה רק מחזק ומאשש את הדעה הרווחת, אשר גורסת כי הכיוון הסגנון הכללי אליו מתקדם האלבום הוא מלודי יותר וכבד יותר מקודמו.

רשימת שירים
-----------

1. "All Over Tonight" - ‏3:36
2. "Out for Blood" - ‏3:09
3. "Blue Light Turnin' Red" - ‏1:38
4. "Like Fire" - ‏4:01
5. "In Over My Head" - ‏3:58
6. "Projects in the Jungle" - ‏3:05
7. "Heavy Metal Rules" - ‏4:18
8. "Only a Heartbeat Away" – ‏4:01
9. "Killers" - ‏3:30
10. "Takin' My Life" - ‏4:31

מבצעים
------

* טרנס לי - סולן
* דיימבאג דארל - גיטרה
* ויני פול - תופים
* רקס בראון - גיטרה בס

הערות
-----

* סולן הלהקה - אשר נכתב בקרדיטים של האלבום הקודם כ"טרי גלייז"(Terry Glaze) - שונה, ומהאלבום הנוכחי והלאה הוא צוין בקרדיטים כטרנס לי.
* שמותיהם של רקס בראון, ויני פול ודיימבאג דארל נכתבו בקרדיטים באלבום בתור "רקסס רוקר" (Rexx Rocker), וינס אבוט (Vince Abbott) ודארל אבוט (Darrell Abbott) בהתאמה.
* קליפ ראשון יוצא ללהקה, לשיר "All Over Tonight".

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Projects in the Jungle באתר MusicBrainz
* Discogs Projects in the Jungle באתר Discogs
* AllMusic Projects in the Jungle באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 30f8095a-7ed8-34bf-9355-511224e8d670

 |
**Public** היא רשת חנויות קמעונאיות יוונית למוצרי טכנולוגיה, בידור, תקשורת וציוד משרדי שנוסדה בשנת 2005. הרשת שייכת לקבוצת החברות P. Germanou (Olympia Development). יש לה חנויות ביוון ובקפריסין ומשתפת פעולה עם ספקיות טלפונים ניידים וחברות אלקטרוניקה להפצה בלעדית של מוצריה. בנוסף, Public מציעה שירות של קניית כרטיסים לתיאטרון, קונצרטים ומופעים בינלאומיים אחרים בטלפון או דרך רשת הסניפים.

היסטוריה
--------

Retail World SA החלה לפעול בשוק היווני בנובמבר 2005, והקימה את החנות Public הראשונה שלה במרכז הקניות Mediterranean Cosmos בסלוניקי. החנות השנייה של הרשת נפתחה בדצמבר 2006 בוולוס, ואילו השלישית נפתחה בספטמבר 2007 בקפריסין. בדצמבר 2007, הרביעי בסך הכל נפתח בכיכר סינטגמה, בארמון פאלי. מטה החברה, אליו עבר בספטמבר 2013, ממוקם בקיפיסיה (אנ').

חנויות
------

המפה עם חנויות Public. החנויות הקיימות בשחור ואלו שאמורות להיפתח באדום.
לרשת Public חמישים ושלוש חנויות ביוון ובקפריסין.

באטיקה יש להם 16 חנויות. החנות הראשונה נפתחה בשנת 2007 בכיכר סינטגמה. בשנת 2010 נפתחו חנויות חדשות בגליפאדה ובקניון אתונה. הרשת פתחה חנות בקניון המטרו באתונה וב־2013 בגולדן הול. כמו כן, בחלנדרי, אגיה פראסקבי, ניאה סמירני, ניאה אריתריאה, פריסטרי, זוגרוגרו, אגאלאו, פליאו פסיכו, קורידאלוס ופיראוס.

בשנת 2014 החברה פתחה עוד סניף של החנות חנות בקליתאה. בשנת 2017 נפתחו שתי חנויות חדשות, אחת בקולונאקי ואחת בשדה התעופה הבינלאומי של אתונה.

בשנת 2007 נפתחה החנות של רשת Public הראשונה בניקוסיה שבקפריסין, בשנת 2009 בלימסול, בשנת 2013 בפאפוס (בתוך קניון kings avenue mall) ובשנת 2016 בלרנקה. בשנת 2018 נפתחו שתי חנויות נוספות בפראלימני ובניקוסיה בקניון ניקוסיה.

נכון לינואר 2018, לרשת "Public" ישנן 33 חנויות, הנמצאות בערים: סלוניקי (2 חנויות), יואנינה, וולוס, קסטוריה, רודוס, קסנטי, קומוטיני, קוזאני, קורינתוס, ארגוס, קלמטה, לריסה, למיה, פטרה, חאניה, הרקליון, קטריני, אורסטיאדה, כלקידה, אלכסנדרופולי, דרמה, פירגוס, טריקאלה, סרס, קורפו ומיטילנה.

בשנת 2016 החברה פתחה חנות ברתימנו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Public יוון
* אתר האינטרנט הרשמי של Public קפריסין
* Public, ברשת החברתית פייסבוק

* Public, ברשת החברתית טוויטר

* Public, ברשת החברתית אינסטגרם

* Public, ברשת החברתית LinkedIn

* Public, סרטונים בערוץ היוטיוב

* Public, הבלוג הרשמי
**פרננדו מארקל אוליביירה** (בפורטוגזית: **Fernando Marçal Oliveira**; נולד ב-19 בפברואר 1989) או בשמו המקוצר **מרקאל** הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בבוטפוגו.

קריירת מועדונים
---------------

לאחר שהיה חלק ממחלקת הנוער של גרמיו ושיחק עונה אחת בקריירה הבוגרת שלו בגוארנטינגוואטה המקומית, מארקל יצא אל מעבר לגבולות המדינה ועבר לפורטוגל. בשנת 2010, הוא חתם בטורינסה מליגת המשנה הפורטוגלית, כשבמדיה ערך 40 הופעות ואף זכה לכבוש שלושה שערים. מנגד, הוא עבר לאחר עונה אחת בלבד במועדון לנסיונל מדיירה, שבה רשם למעלה מתשעים הופעות בארבע שנים. במשך הזמן, מארקל משך את עיניה של ענקית הזכיות בפורטוגל, בנפיקה ליסבון, כשלבסוף חתם אצלה בשנת 2015 בחוזה לחמש שנים. במהלך עונתו הראשונה בקבוצה הוא הושאל לגזיאנטפספור מהליגה הטורקית.

מכיוון שלא התאים לתוכניות של הקבוצה מליסבון, הוא הושאל לעונה נוספת, הפעם לגנגאן מהליגה הצרפתית. למרות עונה טובה בגנגאן, בנפיקה החליטה שלא להשאירו בסגל שלה ומכרה אותו ב-16 ביוני 2017 לאולימפיק ליון לאחר שלא רשם ולו הופעה אחת במדי הפורטוגזים. המעבר שלו לליון הוערך בכארבעה מיליון וחצי אירו. אף על פי שהוא החל את עונת 18–2017 כמגן הפותח של הקבוצה, אור הזרקורים נלקח ממנו על ידי פרלאן מנדי. לאחר ששומש כמגן שמאלי ובלם במערך ארבעת שחקני ההגנה, בעונת 20–2019 הוא הפך לבלם השמאלי בשיטת שלושת הבלמים של המאמן, רודי גרסיה. בעמדה זו הוא הצטיין במסגרת ליגת האלופות, שבה הצליחו לגבור על יובנטוס ומנצ'סטר סיטי עד לשלב חצי הגמר, שבו הודחה על ידי באיירן מינכן.

ב-6 בספטמבר 2020 חתם בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג תמורת שני מיליון אירו בחוזה לשנתיים.

ב-17 ביוני 2022 חזר לאחר 12 שנה לברזיל וחתם בבוטפוגו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרננדו מארקל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנפיקה: מרקאל חתם לחמש עונות (בפורטוגזית)
2. ↑  ליון מחתימה את המגן, פרננדו מרקאל עבור ארבעה וחצי מיליון אירו
3. ↑  Champions League semi-finalist Marçal joins Wolves, www.wolves.co.uk (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פרננדו מארקל"**.
**נקאליפיתקוס** (שם מדעי: *Nakalipithecus*), הוא סוג נכחד של קוף אדם ממשפחת ההומינידיים, אשר התקיים באפריקה במשך המיוקן שלפני 9 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה בממצאי מאובנים בקניה בשנת 2007 ונקרא בידי החוקר היפני יוקטה קונימטשו (Yutaka Kunimatsu) על שם תצורות Nakali, בהם התגלה שנתיים לפני כן בידי צוות חוקרים יפנים וקנייתים ואלה הועברו אל המוזיאון הלאומי של קניה (National Museums of Kenya). משמעות שמו הוא: "קוף האדם מנקאלי". הסוג מכיל מין יחיד - *Nakalipithecus nakayamai*, הקרוי לכבוד הגאולוג היפני קצוהירו נאקאיאמה.

פרימט זה ידוע ממספר מאובנים של שיניים טוחנות, שיניים נוספות ממספר סוגים בעלות כיסוי אמייל חזק ועצמות לסת עליונה שבורה. אלה דמו במראם לשיני הומיניד קדום הדומה מעט לגורילה ואולי לאורנגאוטן. היה זה אחד מראשוני ההומינידיים דמויי-האדם שהתקיימו מהמיוקן.

פרימט זה היה אולי קרוב לסוג כורורפיתקוס (בעבר נחשב למין בסוג זה) ולראשוני הגורילות, אך הוא התקיים באזורים יבשים יותר ובחורשים חמימים לאורך קניה. ממדיו היו דומים לזה של גורילה מודרנית והוא הותאם לאכילת צמחייה נוקשה וזרעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נקאליפיתקוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kunimatsu, Y.; Nakatsukasa, M.; Sawada, Y.; Sakai, T. (2007). "A new Late Miocene great ape from Kenya and its implications for the origins of African great apes and humans". Proceedings of the National Academy of Sciences. 104 (49): 19220–19225. Bibcode:2007PNAS..10419220K. doi:10.1073/pnas.0706190104. PMC 2148271. PMID 18024593.
תלמידים מופיעים בפסטיבל ביכורים בחווה הלימודית תלמי אביב, 1970
**החווה**, או בשמה הקודם **חוות תלמי אביב**, היא מרכז פנאי בשטח של 70 דונם, השוכן בפארק הירקון בתל אביב, בין תל נפוליאון בדרום ל"פארק ראש ציפור" ולנחל הירקון מצפון, והמציע פעילות ויצירה בתחומי הטבע, החקלאות ואיכות הסביבה. החווה היא פרויקט של הרשות לפיתוח כלכלי תל אביב-יפו בע"מ שהיא תאגיד עירוני בבעלות עיריית תל אביב.

היסטוריה
--------

במקום בו שוכנת כיום החווה, שכן "פרדס גולדברג" על-שם בעליו יצחק לייב גולדברג, נדבן יהודי בימי העלייה הראשונה והשנייה. גולדברג רכש את השטח בשנת 1918 מקאפוס, אחד מתושבי המושבה שרונה (כיום הקריה בתל אביב), וצירף לו אדמות נוספות שרכש עם השנים. הפרדס נחשב למתקדם לתקופתו, ופרי ההדר שגדל בו זכה לפרסום. במקום השתמרה באר אנטיליה שבה נעשה שימוש כדי להשקות את עצי הפרדס. במותו בשנת 1935, הוריש גולדברג מחצית מרכושו לקרן הקיימת לישראל, ובכלל זה גם מחצית משטח הפרדס. השטחים שעברו לרשות העיר רמת גן, הופשרו עם השנים לבנייה, ויתר השטח נותר בתחומי תל אביב, וכולל את תל נפוליאון ואת החווה. לימים הוקם במקום בית הספר החקלאי "תלמי אביב".

פעילות
------

אל בית הספר החקלאי "תלמי אביב" הפועל במקום, מובאים כ-2,000 תלמידים מ-34 בתי ספר ברחבי העיר, כדי להתנסות בשיעורי חקלאות אחת לשבוע. בבית הספר צוות של עשרה מורים ושישה עובדים אחרים. בחווה שוכנים פינת חי, גן ירק, חממת פרפרים וחלקת צמחי רפואה ותבלינים. עוד מתוכננים לפעול במקום תחנה לחקר ציפורים ופרויקט "גינה לתושב" שבמסגרתו יוכלו תושבים הגרים בבתי קומות לטפח גינה לצרכיהם. עוד מתקיימות במקום פעילויות שונות, ובהן סיורים והדרכות לקבוצות, קייטנות ואירועים פרטיים.

פרשת התנים הזהובים
------------------

בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 החלו נצפים תנים זהובים באזור החווה, לאחר שהושמדו בידי משרד החקלאות בשנות ה-60 של המאה ה-20. מספר התנים הוערך במספר עשרות והם חיו בשטחי פארק הירקון, בין נחל איילון במערב לאזור קניון איילון במזרח. התנים ניזונים מאשפה ומבני אדם המאכילים אותם, ועל כן אוכלוסייתם גדלה. פרטים נצפו בכל רחבי הערים רמת גן וגבעתיים, אולם אלה נעלמו בחודשים מאי ויוני 2013, ואוכלוסיית התנים בפארק הירקון התדלדלה אף היא. הסתבר כי רשות הטבע והגנים פעלה ללכידת התנים ולהשמדתם, בין היתר בעקבות פניית החווה אל הרשויות. ב-10 ביולי 2013 איתרו אזרחים תנה פצועה שרגליה נלכדו בשתי מלכודות רגל, האסורות לשימוש במדינות האיחוד האירופי ובמספר מדינות בארצות הברית. התמונות פורסמו ברשת האינטרנט, והביאו לגל של מחאה ספונטנית כנגד החווה ורשות הטבע והגנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של החווה

הערות שוליים
------------

1. ↑  התנים של פארק הירקון
2. ↑  "על רקע התקפת תנים על החיות שבפינת החי שבחווה, ולכאורה גם עקב סכנה למבקרים בחווה ולעובדיה"
**NoCopyrightSounds** או **NCS** (בעברית: **מוזיקה ללא זכויות יוצרים**) הוא ארגון בריטי שנוסד על ידי בילי וודפוד ב-2011. הארגון מאתר מוזיקה לשימוש ללא זכויות יוצרים.

NCS מפיץ מוזיקה שנוצרה על ידי מגוון של מוזיקאים ללא קבלת תמלוגים בין היתר מתפעל הארגון ערוץ יוטיוב שנכון ל-1 בספטמבר 2020 נצפו בו מעל ל-9 מיליארד צפיות. הארגון מפיץ בעיקר מוזיקה אלקטרונית.

היסטוריה
--------

פיתוחה של החברה החל כאשר בילי וודפוד חיפש מוזיקה ללא זכויות יוצרים על מנת לשלב אותם בסרטוני יוטיוב שלו שבהם היה מפרסם חוות דעת על משחקי מחשב. כשלא מצא מוזיקה ללא זכויות יוצרים החל וודפוד לסרוק ליוטיוב מוזיקה ללא זכויות יוצרים. כך שיוטיוברים (כינוי לפעילי יוטיוב) יוכלו להשתמש בחינם במוזיקה שהעלה ללא תשלום ועליהם רק לרשום עליהם קרדיט בסרטון שהעלו. במשך הזמן העלו אומנים רבים לערוץ מוזיקה שיצרו בחינם. בזכות הפרסום הרב שהערוץ נותן היו רבים שהתפרסמו בזכותו ופתחו בקריירה מוזיקלית. למשל אלן ווקר שהעלה שיר לערוץ שזכה לכ-370 מיליון צפיות.

ז'אנרים
-------

המוזיקה של NCS מתמקדת בעיקר במוזיקה אלקטרונית. הסרטונים מלווים במיצג אודיו חזותי. הרקע בדרך כלל היא תמונת נוף, בצד ימין של המסך מוצג על יד הסמליל עיגול פועם פנימה והחוצה לפי קצב המוזיקלי של השיר, בתוכו נעים מעגלים וקווים.

צבעם של העיגולים מורה על סגנון המוזיקה. לדוגמה:

* אדום: דראמסטפ
* ירוק: טראפ
* צהוב: האוס
* כחול: דאבסטפ
* סגול: פיוצ׳ר האוס
* ורוד: דראם אנד בס
* כתום: אינדי
* מנטה: גליץ׳ הופ
* תכלת: דאבסטפ מלודי
* לבן: אלקטרוני, הארדסטייל או ז׳אנר אחר
* שחור: כל ז׳אנר

להיטים של NCS
-------------

בין הלהיטים הגדולים בערוץ:

* Fade
* On & On
* Spectre
* Hope
* invincible
* Sky High
* Heroes Tonight

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **NoCopyrightSounds** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של NoCopyrightSounds
* NoCopyrightSounds, ברשת החברתית פייסבוק

* NoCopyrightSounds, ברשת החברתית טוויטר

* NoCopyrightSounds, ברשת החברתית אינסטגרם

* NoCopyrightSounds, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אימון פורד, יותר מחצי מיליארד יראו אתכם - אבל יש מישהו שלא אוהב את זה, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 9748fcf0-0cbf-4951-ad54-04b48b558df5

 |
**אוניברסיטת קיסקייה** (בצרפתית: **Université Quisqueya**) היא אוניברסיטה פרטית, הממוקמת בבירת האיטי, פורט-או-פרנס. היא נוסדה בשנת 1988. הרקטור כיום הוא ג'קי לומארק.

מייסד האוניברסיטה הוא ז'אק אדוארד אלכסיס, שהיה גם הרקטור הראשון של האוניברסיטה, בין השנים 1990–1995, ולימים היה ראש ממשלת האיטי. האוניברסיטה נחשבת לאוניברסיטה הפרטית הטובה והמובילה ביותר בהאיטי.

אטימולוגיה
----------

קיסקייה, שפירושו "דבר נהדר" או "ארץ גדולה", הוא אחד משמותיו הקודמים של האי היספניולה, הכולל את האיטי ואת הרפובליקה הדומיניקנית.

היסטוריה
--------

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1988, על ידי ז'אק אדוארד אלכסיס, לימים ראש ממשלת האיטי. אלכסיס היה גם הרקטור הראשון של האוניברסיטה, בין 1990 ל-1995.

מאז 1993, האוניברסיטה מנוהלת על ידי קרן Educat-uniQ. המוסד הצליח להתגבר על כל האסונות הפוליטיים והטבעיים איתם התמודד, וזכה למוניטין של האוניברסיטה הפרטית המובילה בהאיטי.

למרות ההשפעות של רעידת האדמה בשנת 2010, כאשר מספר הסטודנטים צנח ל-721, עד שנת 2015 גדלו ההרשמות למספר שיא של 3,500 סטודנטים.

בשנת 2011, נוסד המרכז ליזמות וחדשנות באוניברסיטה. המרכז נתמך בתחילה על ידי קרן קלינטון בוש האיטי.

סקירה
-----

האוניברסיטה אינה בעלת שייכות פוליטית או דתית. המוטו של האוניברסיטה הוא "Hominis beneficio cognoscere et agere", ובתרגום לעברית: "ידע ופעולה לשירות האנושות".

באוניברסיטה ישנם שישה תחומי לימוד עיקריים: חקלאות וסביבה, ניהול וכלכלה, הנדסה ואדריכלות, משפטים ומדעי המדינה וחינוך ומדעי הבריאות. האוניברסיטה מציעה תארים ראשונים ותארים שניים. האוניברסיטה מקדמת במיוחד יזמות ופיתוח כלכלי.

ישנם כ-360 עובדי הוראה באוניברסיטה ומעל 3500 סטודנטים.

בוגרים מפורסמים
---------------

* ז'ובנל מואיז, נשיא האיטי שנרצח ב-7 ביולי 2021..
* מרטין מואיז, רעייתו של ז'ובנל מואיז.
* אריאל אנרי, ראש ממשלת האיטי ונשיאה בפועל.

ראו גם
------

* האוניברסיטה האמריקאית של הקריביים

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קיסקייה (בצרפתית)
* אוניברסיטת קיסקייה, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Michael R. Hall, **Historical Dictionary of Haiti**, Scarecrow Press, 2012-01-12, מסת"ב 978-0-8108-7549-4. (באנגלית)
2. ↑  Qui est Ariel Henry, le nouveau premier ministre de Jovenel Moïse?, Le Nouvelliste (בצרפתית)
3. ↑  Haiti - Politic : Who is Ariel Henry ? - HaitiLibre.com : Haiti news 7/7, www.haitilibre.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 6016 3979
* LCCN: no2001019314
* MusicBrainz: 26624da9-c140-4232-ae94-c9470860a46a
* VIAF: 156265059
* WorldCat: lccn-no2001019314

 |
שער הגיליון הראשון של "ארץ אחרת"
**ארץ אחרת** היה מגזין ישראלי שעסק בענייני החברה הישראלית והעם היהודי. המגזין נוסד על ידי במבי שלג, שגם שימשה כעורכת הראשית. הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור באוקטובר 2000, והוא הפסיק להופיע בסוף שנת 2015. יצא לאור בידי עמותה. 

בחודש פברואר 2013 החל המגזין להופיע באינטרנט בלבד כמהדורה חודשית, עם נושא מרכזי שסביבו התקיים דיון. אודות הנושא המרכזי התפרסמו חמישה מאמרים, להם התלוו שלושה מאמרים העוסקים בתרבות ושני מאמרי דעה. מאמרי הדעה התחלפו בתדירות משתנה.

המגזין
------

אחת ממטרותיו של כתב העת הייתה להפנות את השיח הציבורי אל נושאים קשים שאינם זוכים לתשומת הלב הראויה בתקשורת הכללית. לשם כך הפיקה מערכת "ארץ אחרת" גיליון נושא שמתאר ומנתח את התחום מכל צדדיו. כך נערכו גיליונות על מגמות כלכליות בחברה, כמו הגיליון שעסק בסכנות שבהפרטה בסוף 2002; גיליון שהוקדש לעשירון התחתון בישראל בשנת 2004; גיליון שעסק בהפרטת בתי הסוהר בשנת 2006 ועל המדיניות של משרד האוצר ב-2007. גיליונות שעסקו בתופעות חברתיות כמו הגיליון על דו"ח דברת (2005), על העוני (2003), על החיים בעוטף עזה (2007), על מוסד הרבנות הראשית (2008) ועל אמנות "לא תל אביבית" (2010). כמו כן עוסקים חלק מהגיליונות במגזרים ציבוריים שונים מזווית תרבותית, כלכלית ורוחנית – כאלו הם הגיליונות שהוקדשו לערביי ישראל, לתיאור קשייהם של עולי אתיופיה, לעולים מברית המועצות לשעבר, לחרדים ולאליטה הישראלית. רובם של הכותבים בגיליונות אלו שייכים אל המגזר עליו הם כותבים. 

פעילות זו של תיאור וניתוח החברה הייתה, לדעת עורכי כתב העת, הכרחית על רקע שקיעת העיתונות הכתובה ברחבי העולם המערבי. העורכים מצביעים על העובדה שמדורי האוכל, האמנות, עיצוב האופנה והבידור תופסים יותר ויותר עמודים ותשומת לב ומשתלטים על השיח התקשורתי בעיתונות המודפסת ובאינטרנט כאחד. כאשר, בד בבד הולכים ומצטמצמים הכתבות והתחקירים שמסקרים ומפרשים את האירועים החברתיים ואת ההשלכות החברתיות השונות שנובעות ממדיניות הכנסת ומהחלטות של קובעי המדיניות בתחומים רחבים. וכך – על אף הנגישות למידע העומדת לרשות הציבור: טלוויזיה, רדיו, עיתונות ואינטרנט, סוגיות חשובות נדחקות אל שולי התודעה הציבורית. 

במהדורת הדפוס התפרסמו 67 גיליונות בעברית, שבעה גיליונות בשפה האנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר מגזין ארץ אחרת
* ארץ אחרת באתר "עיתונות יהודית היסטורית"- גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
* נעמה שפי, הדרום הקסום, המוזנח, המרוט, באתר הארץ, 14 בינואר 2008
* במבי שלג, השבת העברית בעידן החומרי: מאמר המערכת של מגזין "ארץ אחרת", באתר nrg‏, 18 במרץ 2009
* יוסי סעידוב, ארץ קשוחה, באתר העין השביעית, 9 באוקטובר 2008
* אלי הירש, על גיליון מספר 47, למה ביאליק – לחזור לשאלות הגדולות, פורסם במוסף הספרות של ידיעות אחרונות, 5 בדצמבר 2008
* אורן פרסיקו, ביי ביי (על גיליון העוסק בשקיעתה של העיתונות המסחרית), באתר העין השביעית, 26 ביולי 2008
* נורית וורגפט, כתב עת | עובד קבלן הוא מצב נפשי, באתר הארץ, 20 בינואר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  נרי ליבנה, עיתון נשים אבל אחרת - כל תפקידי הניהול והעריכה במגזין "ארץ אחרת" נתונים בידי נשים, ובכל זאת הוא לא עונה לשום הגדרה מקובלת, באתר הארץ, 17 בינואר 2002
2. ↑  טלי גולדשמיד, הסטירה של "היד הנעלמה", באתר הארץ, 23 במאי 2004
3. ↑  יוסי קליין, מה מסתתר מחוץ למדינת תל אביב, באתר "העוקץ", 21 באוקטובר 2010  
גלעד מלצר, החיים בכרומו - איפה השוליים?, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2010
**מריה פרננדה קסטילו גרסיה** (בספרדית: **María Fernanda Castillo García**; נולדה ב-24 במרץ 1982) היא שחקנית מקסיקנית. היא ידועה בעיקר בתפקידיה כדניאלה מונטלבו בדסטילנדו אמור, לואיסה בררה ב"טרזה", בהשתתפותם של אנג'ליק בויר וסבסטיאן רולי, ולאחרונה בתפקיד מוניקה רובלס באל סניור דה לוס סיאלוס.

קריירה
------

בשנת 2007 שיחקה בטלנובלה "שיכורה מאהבה" את דמותה של דניאלה מונטאלבו סנטוס; הטלנובלה היא רימייק מקסיקני לטלנובלה הקולומביאנית "קפה בניחוח אישה" משנת 1994.

בשנת 2011 הופיעה בסדרה Como dice el dicho בפרק "No todo lo que brilla es oro ..." ובהמשך סיימה את חוזהו עם Televisa שהשתתף בטלנובלה "האומץ לאהוב".

בשנת 2013 הצטרפה לרשת דוברת הספרדית Telemundo, שם היא מצטרפת לצוות השחקנים של הטלנובלה אל סניור דה לוס סיאלוס, שם גילמה את מוניקה רובלס, ולאחריה הייתה מועמדת למספר פרסים וזכתה. 2 Premios Tu Mundo כשחקנית ראשית אהובה. בשנת 2016 יש לה השתתפות מיוחדת בסדרה אל צ'מה, שם שיחקה שוב את מוניקה רובלס. בשנת 2017 הייתה לה השתתפות מיוחדת בטלנובלה לה פאן, ובאותה שנה מסיימת את השתתפותה בסדרה El Señor de los Cielos.

בשנת 2018 היא זוכה בתפקיד הראשי הראשון שלה בסרט Una mujer sin filtro, עיבוד מקסיקני לסרט הצ'יליאני No Filter. מאוחר יותר באותה שנה היא קיבלה את תפקידה הראשי הראשון בטלנובלה Enemigo íntimo, בה כיכבה עם ראול מנדז, איתו עבדה בעבר באל סניור דה לוס סיאלוס. בהמשך היא מופיעה בסרטים Sacúdete las penas, ו-Ya veremos, שם היא חולקת קרדיטים עם מאוריסיו אוכמן. ולבסוף לסיום השנה בה כיכבה עם חורחה סאלינאס את הסרט Mi pequeño gran hombre. בשנת 2019 היא כיכבה בסרט Dulce familia, שם נאלצה להשמין כדי לגלם את הדמות הראשית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרננדה קסטילו** בוויקישיתוף
* פרננדה קסטילו, ברשת החברתית טוויטר
* פרננדה קסטילו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**אוניברסיטת קייב** (באוקראינית: **Київський національний університет імені Тараса Шевченка**; האוניברסיטה הלאומית ע"ש טאראס שבצ'נקו) היא אוניברסיטה קלאסית בעיר קייב שבאוקראינה. האוניברסיטה, שנוסדה בשנת 1834, נחשבת לטובה במדינה. היא כוללת 15 פקולטות, 7 מכוני מחקר, גן בוטני, מוזיאון זואולוגי, מצפה כוכבים ועוד. באוניברסיטה לומדים כ-25 אלף סטודנטים.

היסטוריה
--------

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1834 על פי צו הצאר ניקולאי הראשון, שקבע כי יש להקים בעיר קייב אוניברסיטה קיסרית על שם ולדימיר הראשון, וזאת על בסיס אוניברסיטת וילנה, שנסגרה בעקבות המרד הפולני בשנים 1830–1831. זו הייתה האוניברסיטה השנייה בשטח אוקראינה, לאחר שבשנת 1804 הוקמה אוניברסיטה בחרקוב. הלימודים החלו ביוני 1834. עד לשנת 1842 לא היה לאוניברסיטה בניין קבוע, והלימודים נערכו בבניינים שונים על בסיס השכרה. בניין האוניברסיטה ("הבניין האדום") הוקם בשנת 1842 והוא משמש את המוסד עד היום. בשנת 1835 נוספה לפקולטה לפילוסופיה גם פקולטה למשפטים, ובשנת 1841 פקולטה למדעי הרפואה.

בשנת 1838 עזבו את המוסד כמעט כל חברי הסגל והסטודנטים ממוצא פולני, והאוניברסיטה נסגרה לתקופה קצרה. הפעילות חודשה, ובשנת 1860 מספר הסטודנטים עלה ל-1,000. בשנת 1863, על רקע מרד ינואר, התרחש גל נוסף של עזיבת סטודנטים פולנים ומספר הסטודנטים ירד לכ-480. בשנת 1917 למדו באוניברסיטה 5,300 סטודנטים.

לאחר מהפכת אוקטובר 1917 נסגרה האוניברסיטה, והיא נפתחה מחדש בשנת 1919. בשנת 1920 נסגרה בפעם השנייה ועל בסיסה הוקמו מספר מוסדות להשכלה גבוהה. בשנת 1933 הוקמה האוניברסיטה מחדש וכללה 7 פקולטות. במרץ 1939 היא נקראה על שם טאראס שבצ'נקו.

לפני תחילת מלחמת העולם השנייה הייתה האוניברסיטה השלישית בגודלה בברית המועצות. במלחמה היא פונתה תחילה לחרקוב, ואחר כך לאסיה המרכזית. חודשיים לאחר שחרור קייב מהכיבוש הנאצי חידשה האוניברסיטה את פעילותה. בשנת 1949 היא כללה 12 פקולטות.

בשנת 1994 קיבלה האוניברסיטה מעמד של אוניברסיטה לאומית והיא מתוקצבת ישירות מתקציב המדינה.

פקולטות האוניברסיטה
-------------------

פקולטות אוניברסיטת קייב כוללות:

* גאוגרפיה
* גאולוגיה
* כלכלה
* היסטוריה
* קיברנטיקה ומדעי המחשב
* מכניקה ומתמטיקה
* טכנולוגיות מידע
* מכינה
* פסיכולוגיה
* רדיופיזיקה, אלקטרוניקה, ומערכות מחשוב
* סוציולוגיה
* פיזיקה
* פילוסופיה
* כימיה
* משפטים
* פקולטה לסטודנטים זרים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת קייב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קייב (באוקראינית)
* אוניברסיטת קייב, ברשת החברתית פייסבוק

* אוניברסיטת קייב, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  History, Taras Shevchenko National University of Kyiv
2. ↑  University Units, Taras Shevchenko National University of Kyiv

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007413387905171
* BnF: cb120062353 (data)
* GND: 1087315263
* ISNI: 0000 0004 0385 8248
* LCCN: n82163138
* SUDOC: 096289600
* VIAF: 125885765
* WorldCat: lccn-no2002021291

 |
**החווה המלכותית** (באנגלית: **Royal Ranch**) היא מיני-סדרה בריטית מסוגת דרמה קומית שנוצרה עבור ערוץ דיסני הבריטי. הקרנת הבכורה של הסדרה התקיימה ב-20 בנובמבר 2017 באפליקציית ערוץ דיסני בבריטניה ובאירלנד. בישראל הסדרה שודרה לראשונה עם כתוביות בעברית ב-12 בדצמבר 2017 בערוץ היוטיוב של ערוץ דיסני ישראל. לסדרה יש עונה 1 ו-3 פרקים באורך 5–6 דקות. שפת המקור של הסדרה היא אנגלית.

תקציר הסדרה
-----------

הסדרה עוסקת בסיפורה של פיני, נערה צעירה שאוהבות לטפל בסוסים אשר מתגוררת אצל סבתא, אן מארי. בעקבות מכירתה של לוטי, הסוסה של פיני, פיני בהתחלה עצובה, אבל זמן קצר לאחר מכן חייה משתנים כאשר היא מקבלת את הצעתו של המלך אוסוולד ללמד את האחים התאומים, הנסיכה הנרייטה והנסיך ארתור, לרכב על סוסים בסן מורינה. בהתחלה פיני האמינה שהיא יכול ללמד אותם לרכב על סוסים בקלות, אבל התאומים עשו לה מעשי קונדס שגרמו לה לחשוב אחרת. כשפיני מתחילה להרגיש בנוח וליהנות בסן מורינה, היא מתקרבת אל סוד משפחתי, ובנוסף היא פוגשת המפתיע את הנסיך אויגן.

השחקנים והדמויות
----------------

* מיה ג'נקינס - פיני
* לוסילה גנדולפו - אן מארי
* לא ידוע - הנסיך אויגן
* איוון אספצ'ה - המלך אוסוולד
* לא ידוע - הנסיך ארתור
* אמה גלינסקי - הנסיכה הנרייטה
* לא ידוע - נאדין

שידור הסדרה
-----------

כל פרקי העונה הראשונה הופצו ב-20 בנובמבר 2017 באפליקציית ערוץ דיסני בבריטניה ובאירלנד. בישראל כל פרקי העונה הראשונה הופצו בלעדית בערוץ היוטיוב של ערוץ דיסני ישראל.

| עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית בריטניהבריטניה | תקופת שידור בישראל ישראלישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| שידור ראשון | שידור אחרון | שידור ראשון | שידור אחרון |
|  | 1 | 3 | 20 בנובמבר 2017 | 12 בדצמבר 2017 | 14 בדצמבר 2017 |

פרקים
-----

### עונה 1

| מספר הפרק | שם הפרק | שידור מקורי בבריטניה בריטניהבריטניה | שידור מקורי בישראל ישראלישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכירה מאולצת | 20 בנובמבר 2017 | 12 בדצמבר 2017 |
| 2 | הזמנה מלכותית | 13 בדצמבר 2017 |
| 3 | צרות מלכותיות | 14 בדצמבר 2017 |

קישורים חיצוניים
----------------

* פלייליסט פרקי הסדרה, בערוץ היוטיוב של ערוץ דיסני ישראל

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"החווה המלכותית"**.
**אוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה** (בקוריאנית: **김책공업종합대학**; במקור: **אוניברסיטת פיונגיאנג לטכנולוגיה**) היא אוניברסיטה בקוריאה הצפונית, הממוקמת על גדות על גדות נהר טאדונג בפיונגיאנג, בירת המדינה.

האוניברסיטה קרויה על שמו של קים צ׳אק, גנרל ששירת בצבא קוריאה הצפונית במהלך מלחמת קוריאה.

היסטוריה
--------

הפקולטות האקדמיות המרכיבות כיום את אוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה היו במקור חלק מאוניברסיטת קים איל-סונג, שהוקמה בשנת 1946. במהלך שנת 1948, שתיים מהפקולטות שפעלו באוניברסיטת קים איל-סונג (הפקולטה להנדסה והפקולטה להנדסת תחבורה) הופרדו לשם הקמתה של **מכללת פיונגיאנג לטכנולוגיה**.

בשנת 1951, במהלך מלחמת קוריאה, שם המכללה שונה ל**מכללת קים צ׳אק לטכנולוגיה**, לציון זכרו של הגנרל קים צ׳אק, שנהרג במהלך המלחמה.

במהלך שנת 1988, בעקבות הגידול ההדרגתי במספר הסטודנטים, המכללה התפתחה ל**אוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה**.

מחלקות האוניברסיטה
------------------

האוניברסיטה מורכבת מ-18 מחלקות (學部) וכ-80 תוכניות לימוד (學科), בהם לומדים כ-10,000 סטודנטים בהנחיית כ-2,000 אנשי סגל.

האוניברסיטה כוללת 10 מכוני מחקר וכן בית ספר מסונף לאוניברסיטה (博士院). באוניברסיטה ישנם 54 מעבדות וספרייה הכוללת כ-600,000 כרכים. 

קמפוס האוניברסיטה משתרע על שטח כולל של כ-400,000 מ״ר.

ראו גם
------

* חינוך בקוריאה הצפונית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת קים צ'אק לטכנולוגיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קים צ'אק לטכנולוגיה (באנגלית) ו(בקוריאנית)
* מידע נוסף על האוניברסיטה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 7421 9734
* LCCN: n2017053016
* VIAF: 999150518471703650002
* WorldCat: lccn-n2017053016

 |
**דקל עדין** (נולד ב-1 בינואר 1993 בנתיב הל"ה) הוא שחקן ישראלי.

קריירה
------

עדין החל לשחק בגיל צעיר. בשנת 2005 גילם את התפקיד הראשי של מימון בסרט הטלוויזיה "עד מדינה" שביים אמיל בן שמעון. בשנת 2006 השתתף בסרטו של שמי זרחין "אביבה אהובתי", בו גילם את דמותו של אופק, בנה הצעיר של אביבה (אסי לוי), ושיחק את דמותו של שאזי בדרמת הטלוויזיה של נתי אדלר "קולולוש" על פי תסריט של שאול ביבי לרשת HOT3. באותה השנה החל לגלם את דמותו של גילי נאווי, בנם של הגר ושאול נאווי (קרן מור ומנשה נוי) בסדרת הדרמה "פרשת השבוע" ברשת HOT3, דמות אשר גילם למשך 3 עונות עד 2009.

בשנת 2009 השתתף בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "עוד משפחה וחצי", המהווה סדרת המשך ל"משפחה וחצי" המצליחה, שתיהן שודרו בטלוויזיה החינוכית, ובה גילם את דמותו של אלירן, בן האומנה. 

בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע "עדות" שביים שלומי אלקבץ, ושם שב עדין לשתף פעולה קרן מור ומנשה נוי. שיחק גם בסרט קולנוע נוסף בשם "מבול" בבימויו של גיא נתיב על פי תסריט שכתב עם נועה ברמן הרצברג.

בשנת 2012 השתתף בסדרת טלוויזיה נוספת בערוץ HOT3, "אופוריה", בה גילם את דמותו של קינו.

בשנת 2017 השתתף בסרטו זוכה הפרסים של שמוליק מעוז "פוקסטרוט" בכיכובו של ליאור אשכנזי.

בשנת 2018 השתתף בסרט הדרמה הלהט"בי "הנשף" שביימו וכתבו שרון מימון וטל גרניט.

בנוסף, עדין הוא מוזיקאי ובסיסט וחבר בלהקת ״ספא״ המלווה את הזמר ג'ימבו ג'יי.

קישורים חיצוניים
----------------

* דקל עדין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דקל עדין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דקל עדין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* דקל עדין, באתר ספר הקולנוע הישראלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1062192397
* VIAF: 311696092
* WorldCat: viaf-311696092

 |
**סרה-אן** (נכתב גם **סראן**, וגם **סרה-אל**; מלך בתחילת המאה ה-16 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה נסיך מימחד, וייתכן ומלך בחלב לאחר רציחתו של המלך החתי מורשיליש הראשון.

זהותו
-----

סרה-אן ידוע דרך חותם של בנו, אבא-אן השני, שנמצא באללח' והיה בשימושו של ניקפאה (אנ') מלך אללח' כחותם מלכותי. החותם מתאר את אבא-אן השני כ"אהוב האל הדד", תואר שהיה בשימושם של מלכי ימחד. ניקפאה היה בנו של אידרימי (אנ'), שהיה מצאצאי שושלת ימחד שמלכה בחלב. אידרימי היה בנו של אלם-אלימה, המלך האחרון שמלך בחלב לפני שנכבשה על ידי ממלכת מיתני, והוא היה כנראה בנו של אבא-אן השני.

שמו של סרה-אן מופיע גם בשני לוחות בכתב יתדות שנמצאו באללח', בהם הוא משמש כעד במסמכים משפטיים. לוח אחד עוסק בהסכם להעברת קרקעות בין ירים-לים השלישי ואמיתכום מלך אללחק. במסמך השני, שמו מופיע בין שמה של הנסיכה בינטיקידיה והנסיך חמורבי, שהיה יורש העצר של אללח', ומכאן הסיקו החוקרים שהוא היה כנראה בנו של ירים-לים השלישי.

מלוכתו
------

המסמכים שנמצאו מאשרים שסרה-אן היה נסיך ימחד, אבל לא מאשרים שהוא היה המלך. החתיתולוג טרבור ברייס (אנ') מעריך שהוא היה המלך ששיקם את חלב ואת השלטון של בית ימחד על הממלכה. חוקרים אחרים  מייחסים את שיקום בית המלוכה והממלכה לבנו, אבא-אן השני.

העיר חלב שוקמה ונבנתה מחדש, וחזרה להיות עיר בירה קצת לאחר רציחתו של המלך החתי מורשיליש הראשון, שהרס אותה בשנת 1600 לפנה"ס לערך.

מורשיליש הראשון מת בסביבות 1590 לפנה"ס, והשיקום נעשה תקופה קצרה לאחר מותו. בהתאם לכך, אם סרה-אן אמנם היה המלך, הוא מלך ברבע הראשון של המאה ה-16 לפנה"ס. לאחר מותו ירש אותו בנו, אבא-אן השני. בשנים שלאחר מכן הצליחה הממלכה לשקם את עצמה מעט. היא הרחיבה את שלטונה על ניי, מוּכִּיש (אזור אללח' Mukis) ועמו (Ama'u). אבל ממלכת ימחד הפסיקה להיות כוח משמעותי במזרח הקרוב, ולא חזרה למעמדה הקודם.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  The Routledge Handbook of the Peoples and Places of Ancient Western Asia, מאת Trevor Bryce, הוצאת Routledge,‏ 2009, עמ' 27
2. ↑  Orientalia: Vol. 38 מאת M.C. Astour, הוצאת Gregorian Biblical BookShop ‏ 1969, עמ' 382

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**חמורבי השני 1625–1600 לפנה"ס** | **מלך ימחד: סרה-אן  תחילת המאה ה-16 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה** | **הבא**:**אבא-אן השניאמצע המאה ה-16 לפנה"ס** |
**"אפקט CNN"** היא תאוריה בלימודי תקשורת ומדעי המדינה, המתייחסת ביסודה לרשת החדשות העולמית והפופולרית CNN‏ (Cable News Network). הנחת היסוד היא כי התפתחותה של CNN, המשדרת 24 שעות ביממה, הייתה בעלת השפעה משמעותית על אופן גיבוש מדיניות החוץ בשלהי תקופת המלחמה הקרה והשפעה דומה באה לידי ביטוי על ידיה ועל ידי מתחרותיה בעידן פוסט-המלחמה הקרה. בעוד שתקשורת ההמונים נחשבה מאז ומתמיד למעין "רשות רביעית", וככזו השפיעה על עיצוב מדיניות בדמוקרטיות ייצוגיות, תאוריית "אפקט CNN" דוגלת בתפיסה שהיקפה, עומקה ומהירותה של המדיה הגלובלית החדשה הובילה ליצירת מינים חדשים של השפעות המתבדלות באיכותם מאלו שקדמו להן.[דרושה הבהרה]

התאוריה בספרות המחקר
--------------------

מתחילת שנות ה-90 (לאחר מלחמת המפרץ) ניתן למצוא ספרות עשירה סביב סוגיית ה- CNN Effect. מושג זה מתייחס להשפעת הטלוויזיה הגלובלית, על ידי דיווח והצגת דימויים דרמטיים של אירועים, על המדיניות במשברים בינלאומיים, בעיקר הומניטאריים. בניסוחה הקיצוני הכוונה להפקעת הסמכות ממקבלי ההחלטות. רוב החוקרים הסכימו שאפקט ה- CNN מהווה זרז ותנאי הכרחי להתערבות, ואפילו יש שטענו שמהווה תנאי מספיק, אך כיום ניתן למצוא ביקורות והסתייגויות לגבי התופעה. הוויכוח בספרות נסב סביב שתי גישות: גווינג וסטורבל טוענים לתנאי מספיק; וליוינגסטון מגביל את הרעיון, וטוען שהתקשורת דוחפת לפעולה הומניטארית מצומצמת אך לא לסיום הקונפליקט. יותר מאוחר אף נטען כי הממשל הוא זה שמגייס את התקשורת.

ביקורת על התאוריה
-----------------

הביקורת העיקרית בקרב החוקרים היא שמדובר במושג שהומצא על ידי קובעי מדיניות[דרושה הבהרה], ואחר מכן פותח על ידי עיתונאי (Gowing). על הסתייגויות אלו ניתן להוסיף שהאפקט מתרחש רק במצבים מסוימים – למשל כתלוי בסיכויי ההצלחה של הממשל – כאשר מלכתחילה לא ניתנו הגדרות נכונות ורציניות להסבר התופעה, ובכך זהו מצב שלא תורם ליצירת תאוריה תקשורתית מקובלת. ביקורות נוספות מעלות שאלות לגבי כיוון ההשפעה בין התקשורת לממשל, והשפעתם של משתנים אחרים כגון סוג המשבר, מצב פנים מדינתי, ודעת קהל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריאנה מלמד, 30 שנה ל-CNN: סיבה למסיבה?, באתר ynet, 1 ביוני 2010
2. ↑  Gowing, N. (1994). Real-time television coverage of armed conflicts and diplomatic crises: Does it pressure or distort foreign policy decisions? Joan Shorenstein Barone Center on the Press, Politics, and Public Policy, John F. Kennedy School of Government, Harvard University.
3. ↑  Livingston, S. (1997). Clarifying the CNN effect: An examination of media effects according to type of military intervention.
4. ↑  Livingston, S. & Cooper, K. (2001). The changing nature of CNN ‘live events’ coverage and the consequences for international affairs. In International Studies Association meeting, Chicago.
**ארפאימה אפריקאית** (שם מדעי: ***Heterotis niloticus***) הוא מין של דג טרופי ממשפחת הארפאימיים שבסדרת הגרום לשונאים והוא המין היחידי בסוגו, והיחיד במשפחה שחי בנהרות אפריקה ולא באמריקה הדרומית.

תיאור
-----

ארפאימה זו קטנה יחסית לארפאימות האמריקאיות והיא מגיעה לאורך של 1 מטר ולמשקל מרבי של 10.2 קילוגרם. היא בעלת קשקשים נוקשים, לסת חזקה בעלת שרירי פה חזקים ולשון נוקשה בעלת שיניים קטנות אך חזקות העוזרות למחוץ טרף. היא בעלת זנב גבוה וסנפירי שת בקרבתו. צבעה אפור, חום או ברונזה והצעירים בעלי גוונים בהירים יותר. הם בעלי יכולת לנשום אוויר במקרה שהמים שבהם הם חיים מדוללי חמצן.

הארפאימה חיה רק במקווי מים מתוקים לאורך אפריקה שמדרום לסהרה. היא אותרה בנהרות הסאהל, סנגל, גמביה, וולטה, הניז'ר, נהר קורובל (אנ'), נהר אומה (אנ'), נהר בנואה (אנ'), ימת צ'אד ובאגם טורקאנה והופצה גם בחוף השנהב, נהר קרוס שבניגריה, נהר סגנה (אנ') ונהר ניונג (אנ') בקמרון, נהר אוגוי (אנ') בגבון ובחבל נהר הקונגו כולל בקסאי. הוא גם הופץ למדגסקר בידי האדם.

דג זה ניזון מזואופלנקטון, מדגים קטנים ומשיריים שהוא מסנן בלסתותיו. בניגוד למינים האמריקאים הוא איננו תוקפני ביותר וניתן לגדל אותו בהצלחה באקווריום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארפאימה אפריקאית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארפאימה אפריקאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**שרה קולאק** (בקרואטית: **Sara Kolak**; נולדה ב-22 ביוני 1995) היא אתלטית קרואטית האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) בהטלת כידון.

ביוגרפיה
--------

קולאק נולדה בלודברג שבקרואטיה. 

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בברצלונה, ספרד ב-2012 סיימה במקום 12 בהטלת כידון בתוצאה של 48.15 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה ברייטי, איטליה ב-2013 היא זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 57.79 מטר ובאליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-2014 היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 55.74 מטר. באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באותה שנה היא סיימה במקום ה-21 במוקדמות בתוצאה של 52.51 מטר. בשל פציעה בכתף החמיצה קולאק את כל עונת התחרויות ב-2015. 

בפברואר 2016 קבעה שיא לאומי חדש של 60.24 מטר, במרץ שיפרה שוב את השיא ל-62.75 מטר והשיגה את הקריטריון האולימפי. באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ביולי אותה שנה, היא זכתה במדליית ארד בשיא לאומי חדש של 63.50 מטר, אחרי טטיאנה קלדוביץ' מבלארוס (66.34 מטר) ולינדה סטאל מגרמניה (65.25 מטר). 

חודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית זהב בשיא לאומי של 66.18 מטר, לפני סנטה ויליון מדרום אפריקה (64.92 מטר) והאלופה היוצאת ושיאנית העולם בארבורה שפוטאקובה מצ'כיה (64.80 מטר).

ביולי 2017 זכתה בתחרות ליגת היהלום בלוזאן בשיא אישי של 68.43 מטר. בהמשך החודש זכתה במדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 23 שהתקיימה בבידגושץ'. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום הרביעי בתוצאה של 64.95 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרה קולאק** בוויקישיתוף

* שרה קולאק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* שרה קולאק, באתר olympedia.org
* שרה קולאק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* שרה קולאק, באתר ליגת היהלום
* שרה קולאק, באתר Track and Field (נשים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרה קולאק באתר הרשמי של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו

|  אלופות אולימפיות - הטלת כידון (נשים) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| (1932): בייב דידריקסון ארצות הבריתארצות הברית • (1936): טילי פליישר גרמניהגרמניה • (1948): הרמה באומה אוסטריהאוסטריה • (1952): דנה זטופקובה צ'כוסלובקיהצ'כוסלובקיה • (1956): אינסה יאונזם ברית המועצותברית המועצות • (1960): אלווירה אוזולינה ברית המועצותברית המועצות • (1964): מיהאלה פנה רומניהרומניה • (1968): אנגלה נמט הונגריההונגריה • (1972): רות פוקס מזרח גרמניהמזרח גרמניה • (1976): רות פוקס מזרח גרמניהמזרח גרמניה • (1980): מריה קארידד קולון קובהקובה • (1984): טסה סנדרסון בריטניהבריטניה • (1988): פטרה פלקה מזרח גרמניהמזרח גרמניה • (1992): זילקה רנק גרמניהגרמניה • (1996): הלי רנטנן פינלנדפינלנד • (2000): טרינה הטסטאד נורווגיהנורווגיה • (2004): אוסליידיס מננדס קובהקובה • (2008): בארבורה שפוטאקובה צ'כיהצ'כיה • (2012): בארבורה שפוטאקובה צ'כיהצ'כיה • (2016): שרה קולאק קרואטיהקרואטיה • (2020): ליו שיאינג הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 256101

 |
**רבי ישעיה וולטפרייד מפשדבורז'** (ה'תקי"ח-ד' באלול ה'תקצ"א) היה רב אדמו"ר חסידי, אבי שושלת פשדבורז'.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת ה'תקי"ח לרבי מאיר מלאסק, לאחר נישואיו לנעכא בתו של רבי דן לוינברג עבר לפשדבורז'. בעיר זו למד בחברותא עם היהודי הקדוש מפשיסחא. לבקשת החוזה מלובלין השפיע עליהם רבי דוד מלעלוב לנסוע אל החוזה שחיבבו ביותר וקרא לו "ארון הספרים שלי".

בשנת ה'תקמ"ח, בעקבות הוראתו של רבי נטע אייבשיץ (רבה האחרון של העיר), מונה לרבה של פשדבורז'. בשנת תקע"ה התרכזו סביבו עדת חסידים ומינוהו לאדמו"רם. היה ידוע בדורו כבעל רוח הקודש ורבים נהרו לפתחו. 

נפטר בד' באלול ה'תקצ"א, ונקבר בפשדבורז'. לאחר השואה שוקמה המצבה על קברו בפשדבורז'. בנו, רבי עמנואל, מילא מקומו.

דברי תורתו נלקטו בספר "דברות חיים". כן הובא מתורתו בספרים: "תורת החסידות", "בית יעקב", "ביאורי החסידות", "תפארת שלמה על התורה".

צאצאיו
------

* רבי עמנואל וולטפרייד ממלא מקומו באדמו"רות.
* פייגל חנה אשת רבי יהודה לייבוש מפשדבורז'. (נפטר בתקצ"ט)
* טויבע רחל אשת רבי דוב בעריש וינברג מפשדבורז' (נפטר בכ"ג באב תרל"ג).

מתלמידיו
--------

* רבי יוסף ברוך אפשטיין מניישטאט.
* רבי שלמה מרדומסק, בעל ה"תפארת שלמה"
* רבי אלעזר מקוז'ניץ
* רבי דוד יצחק ברומברג, רבה של אויאזד
* רבי יעקב מווידאמא, ממלא מקומו של רבי שלמה מרדומסק בווידאמא. נפטר בשנת תרמ"ו
* רבי ישכר דוב בער בארון מרדושיץ
* רבי אהרן (ארון) הלוי עפשטיין מקראקא בנו של המאור ושמש
* רבי משה בידרמן מללוב

קישורים חיצוניים
----------------

* פנחס זליג גליקסמן, רבי ישעיה מפשדבורז' בתוך ספר **רבינו אליקים געץ**, לונדון תרצ"ו.
* דוד הלחמי, ****רבי ישעיה מפשדבוז'****, בספר "חכמי ישראל", תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' רמ"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנו של רבי אליקים געץ בעל "אבן שהם"
2. ↑  מסופר שלאחר עשרים שנה ללא רב, בא הרב הקודם לאחד מפרנסי העיר בחלום והורה להם לבחור בו כרב העיר[דרוש מקור].
רצח יוליוס קיסר בדקירות פגיון - ציור מאת וינצ'נזו קאמוצ'יני
**דקירה** היא נעיצה של חפץ חד בגופו של אדם או בעל חיים.

דקירה, בניגוד לחיתוך, שיסוף או פגיעת עצם קהה, גורמת לרקמות הגוף נזק נקודתי. על כן, היא מסכנת חיים רק במקרה בו היא פוגעת בריאות, בכלי דם מרכזי או בעצב מרכזי. מבחינת התוקף, דקירה עשויה להיות עדיפה על חיתוך או על שימוש בעצם קהה, משום שהיא דורשת השקעה של כוח מועט וזמן מועט - חוד הנשק מרכז את הכוח, שהתוקף משקיע ברגע אחד, בנקודה האחת - בחוד הנשק.

דקירה מהווה את עקרון הפעולה של כלי הנשק הקדומים ביותר: חנית, רומח וכידון. מדובר בנשקי מוט בעלי להב חד וצר המותקנים על מוט ארוך. אופן הפעולה של נשקי מוט אלה הוא נעיצתם בכוח באויב. כלי נשק אלו היו נפוצים מהתקופה הפרה-היסטורית, עבור בעת העתיקה וימי הביניים (לצד כלי נשק חותכים כגון גרזנים וחרבות) ועד סוף העת החדשה, אז נדחקו לטובת רובים מכודנים. הם היוו מרכיב חשוב במערכים צבאיים רבים, הידוע שבהם הוא הפלנקס.

דקירה עשויה להיות חלק מקרב פנים אל פנים, או להיעשות בהפתעה, כמו דקירת גבו של אדם שאנן. כפשע, דקירה נעשית משנאה לנדקר או כדרך אלימה להתגברות עליו, למשל בעת שוד. לדקירה ניתן להשתמש בכלים המיועדים לכך, כגון פגיון, סכין או אולר, או בכלים מאולתרים, כגון שבר זכוכית. דקירה הפוגעת באיבר חיוני עלולה לגרום למותו של הנדקר, ולהאשמת הדוקר בהריגה או ברצח. בסעיף 402 לחוק העונשין נקבע ששוד המלווה בדקירה של אדם עונשו מאסר 20 שנים (לעומת שוד שאינו מלווה בפציעה, שעונשו מאסר 14 שנים). 

בישראל ובשטחי יש"ע נפוצים פיגועי דקירה נגד ישראלים. במהלך האינתיפאדה הראשונה הפכו פיגועי דקירה לתופעה חמורה ומתמשכת. בין 2000 ל-2010 התרחשו 152 פיגועי דקירה בהם נרצחו 17 ישראלים, רובם (16) אזרחים.

דקירה שאינה פשע נעשית למטרות רפואיות: דקירה באמצעות מזרק בעת מתן זריקה, דקירה לשם בדיקת דם או תרומת דם ועוד.

ראו גם
------

* סיף

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דקירה** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **דקירה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דקירה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתונים על פיגועי דקירה באינתיפאדה השנייה, אתר השב"כ
**ארפאד האנאק** (בהונגרית: **Hanák Árpád**; בודפשט, 29 בינואר 1889 – בודפשט, 26 בפברואר 1941) היה פסנתרן ומורה למוזיקה הונגרי-יהודי. אחד מתלמידיו הבולטים היה הסופר והיסטוריון מוזיקה ג'רג' שאנדור גאל.

ביוגרפיה
--------

האנאק נולד למשפחה יהודית כבנם של ליפוט האנאק (1850–1906) קפטן בחיל הרגלים של האימפריה האוסטרו-הונגרית, (קצין אפסנאות ככל הנראה, דומה לפירוש בהונגרית של המקצוע שבגרמנית נקרא: קסטנר) ושל אלאונורה קוֹהַנֶר. הוא למד במכללה למוזיקה בבודפשט שנקראת היום האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט ובברלין. בין השנים 1910–1920 הוא היה המנהל ו"הרוח החיה" בחיי המוזיקה בעיר פץ', הן כאמן והן כמורה. משנת 1912 קיים כמה קונצרטים עצמאיים בשנה הן באקדמיה למוזיקה, והן בוויגאדו (בהונגרית: Vigadó - מרכז אירועים על גדות הדנובה שבמרכז בודפשט), בעיר סגד ובפץ', אך הופיע גם במערב אירופה (גרמניה, צרפת, דנמרק) ובארצות הברית. משנת 1920 לימד בבית הספר למוזיקה פודור (בית הספר יסודי לאמנות, וכן בית הספר לאימונים של אוניברסיטת ליסט פרנץ למוזיקה. תלמידיו, החל מגיל הרך ועד נוער למדו על כלי נגינה שונים, שרו במקהילה וקיבלו לימודי תיאוריה במוזיקה. הם היו רשאים להצטרף לעבודתם של הרכבי בית הספר השונים. בית הספר קיים עד היום בשם "בית הספר למוזיקה על שם אלדאר טוט"). האנאק הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

חייו האישיים
------------

אשתו הראשונה הייתה אליס רייך, אותה נשא לאישה בשנת 1915 וחיו יחד בין 1915 ל-1919. אשתו השנייה הייתה מגדולנה ראדוש (1893–1970), בתם של ליפוט ראדוש וטרז זוננברג, אותה נשא לאישה בבודפשט ב-23 בדצמבר 1928. גם נישואיו השניים הסתיימו בגירושין.

לקריאה נוספת
------------

* ספר המוזיקה ההונגרית. אימרה מולנאר. בודפשט, 1936.
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. בודפשט. עמ' 343. גישה מקוונת

קישורים חיצוניים
----------------

* ארפאד האנאק, באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 208/1889. folyószáma alatt".
2. ↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 443/1941. folyószáma alatt".
3. ↑  Hanák Árpád meghalt (1941. február 28.) Népszava, 69. évfolyam, 49. szám, 4. oldal
4. ↑  "Hanák Lipót halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1757/1906. folyószáma alatt".
5. ↑  "Házasságkötési bejegyzése Reich Alice-szal a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 474/1915. folyószáma alatt".
6. ↑  "Rados Magdolna halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 2456/1970. folyószáma alatt".
7. ↑  "Házasságkötési bejegyzése Rados Magdolnával a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 540/1928. folyószáma alatt".