recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אנדרטת זיכרון בכיכר השוטר בתל אביב
**כיכר השוטר** היא כיכר הממוקמת בצומת הרחובות בוגרשוב וטשרניחובסקי במרכז העיר תל אביב. הכיכר נקראה בעבר "כיכר מוריה" על שם בית הספר היסודי "מוריה" אשר ממוקם בקרבת מקום. שם הכיכר הוסב ל"כיכר השוטר" בשנות השבעים לאחר מותו של השוטר שמואל ויצמן שנהרג בעת מילוי תפקידו להנצחתו ולהנצחת שוטרי מחוז תל אביב שנפלו בעת מילוי תפקידם.

מראה הכיכר
----------

הכיכר היא כיכר קטנה יחסית, וממוקמת בצומת הרחובות טשרניחובסקי ובוגרשוב, שני רחובות מרכזיים ושוקקי חיים בתל אביב. הכיכר ממוקמת מאחורי דיזנגוף סנטר וסביבה ישנם רמזורים ומעברי חצייה. בסמוך לכיכר ניתן למצוא בתי קפה, מסעדות, חנויות והמקום מהווה מוקד משיכה לתיירים ועוברי אורח רבים. הכיכר מעוטרת בצמחייה ירוקה; עצי אקליפטוס, דקל וכן דשא ירוק. לנוחיות העוברים והשבים ממוקמים בכיכר ספסלי ישיבה מעץ. במרכז הכיכר, מוצבת אנדרטת אבן בהירה לזכר שוטרי מחוז תל אביב שנפלו בעת מילוי תפקידם ועליה הכיתוב "כיכר השוטר, לזכר שוטרי מחוז תל אביב שנפלו בעת מילוי תפקידם". בדופן הימני של האנדרטה מוטבע סמל של משטרת ישראל ובדופן השמאלי של האנדרטה משולבים סמל העיר תל אביב-יפו וסמל קרן תל אביב לפיתוח.

היסטוריה של הכיכר
-----------------

בעברה של הכיכר, לפני שנקראה "כיכר מוריה" שמה היה "כיכר ט"ו בשבט". עצי האקליפטוס שבכיכר ננטעו על ידי תלמידות כיתה ז' של בית הספר בנווה צדק בשנת 1925. לאחר מספר שנים, שמה שונה ל"כיכר מוריה" על שם בית הספר היסודי "מוריה" שנמצא בקרבת מקום, ברחוב צייטלין. בשנת 1972, לאחר הירצחו של שמואל ויצמן, שמה של הכיכר הוסב ל"כיכר השוטר" לזכרו ולזכר שוטרי מחוז תל אביב שנפלו במסגרת מילוי תפקידם.

שמואל ויצמן
-----------

שמואל (מכלוף) ויצמן נולד ב-20 ביולי 1948 במרוקו. הוא עלה לישראל יחד עם משפחתו בשנת 1948 והם השתקעו באשקלון. בשנת 1966 התגייס לצה"ל ובמסגרת שירותו הצבאי, שירת כשוטר צבאי בקריה ובחטיבת הצנחנים.

לאחר מלחמת ששת הימים שירת ויצמן כסוהר במחנה שבויים בעתלית ובמתקני כליאה ברצועת עזה שחלקם היו באותה התקופה תחת ניהולה של המשטרה. לאחר שחרורו מצה"ל, התגייס ויצמן לשורות משטרת ישראל והוצב כסייר במחוז תל אביב. במסגרת מילוי תפקידו השתתף ויצמן במספר רב של פעילויות משטרתיות וזכה בכ-8 פרסים על פעילותו בתוך שנתיים.

ב-22 במאי 1972 נקראו שמואל ויצמן ושותפו, רס"ל יוסף שק"ל, לטפל בפריצה שהתרחשה בבניין בתל אביב; ברגע שוויצמן נכנס לדירה, הוא נורה על ידי הפורץ, חיים בוטיס, שניסה להימלט מיד לאחר התקרית ונתפס על ידי שוטרים מחוץ לבניין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר השוטר** בוויקישיתוף
* כיכר השוטר בת"א:סיפורו של שמואל ויצמן, אתר משטרת ישראל
* תפוז בלוגים:כיכר השוטר
* ישראל נגלית לעין: תל אביב

| **כיכרות בתל אביב-יפו** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כיכר אתרים • כיכר אנטין • כיכר בוני העיר • כיכר ביאליק • כיכר דיזנגוף • כיכר הבימה • כיכר התזמורת • כיכר היל • כיכר הכנסת • כיכר המדינה • כיכר המושבות • כיכר המלך אלברט • כיכר הסוכנות היהודית • כיכר השעות היפות • כיכר סינמטק תל אביב • כיכר השוטר • כיכר השעון • כיכר לונדון • כיכר מגן-דוד • כיכר מוזיאון תל אביב • כיכר מיכאל'ס • כיכר מילאנו • כיכר מוגרבי (ב' בנובמבר) • כיכר מסריק • כיכר מרדכי-חיים שטרן • כיכר סלמה • כיכר עיריית יפו • כיכר פטריק גדס • כיכר פלומר • כיכר קדומים • כיכר רבין • כיכר הרמב"ם |

 |
**קורן אמישה** (נולד ב-17 בדצמבר 1971) הוא כדורסלן עבר ישראלי. שיחק בעמדת הרכז, גובהו 1.93 מטר.

קריירה
------

בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 שיחק אמישה בנבחרת הכדורסל של בית הספר תיכון אורט קריית ביאליק. בתוך כך, בשנת 1989 זכה אמישה עם נבחרת התיכון באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים, כשהוא משתף פעולה, בין היתר, עם גיא גודס. כשחקן היה ידוע אמישה ביכולת הקליעה שלו מקשת שלוש הנקודות.

בשנים 1988–1992 שיחק בליגה הלאומית (שמה של ליגת העל אז) בשורת מכבי חיפה. בעקבות יכולתו הטובה בחיפה, בעונת 1992/93 הצטרף למכבי תל אביב. לאחר פציעתו של גיא גודס, תופקד אמישה כרכז הראשון. אמישה לא הצליח לשחזר את ההצלחה מהעונה הקודמת, הודח מהחמישייה הפותחת, ותפקיד הרכז הראשון ניתן לנדב הנפלד. עונה זו הייתה עונה בה הפסידה מכבי תל אביב את האליפות לאחר רצף של 23 שנה, כן כשלה במשחקיה באירופה.

את העונה הבאה פתח אמישה בבני הרצליה ובסך הכל שיחק בשורותיה שלוש עונות. בעונת 1994/95 סייע לקבוצה לזכות בגביע המדינה. בשנים 1996 - 1998 שיחק במכבי רעננה.

סך הכל רשם אמישה 10 עונות בליגה ראשונה, בהן שיחק ב-214 משחקים וקלע 2,562 נקודות והוא מקום 97 ברשימת קלעי כל הזמנים.

קורן אמישה שיחק בנבחרת ישראל הבוגרת, השתתף במוקדמות אליפות אירופה 1991, אולם הנבחרת לא הצליחה להעפיל לאליפות. לפני כן שיחק בנבחרת הקדטים, הנוער והעתודה.

שני אחיו של אמישה, מוטי וליאור, גם הם כדורסלני עבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל שחקן, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* ערן סלע, בית הלוחם, באתר כדורסלע

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארז מיכאלי‏, היה רע לתפארת, באתר וואלה!‏, 5 במרץ 2009
2. ↑  קורן אמישה - קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה בכדורסל

| תגלית העונה בליגת העל בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1990: אמישה • 1991: שפר • 1992: בלול • 1993: אשכנזי • 1994: קטש • 1995: סלע • 1996: ספר • 1997: שארפ • 1998: בורשטיין • 1999: ליובין • 2000: ניסים • 2001: איתן • 2002: שעשוע • 2003: בלות'נטל / לימונד • 2004: אליהו • 2005: רוט • 2006: נעימי • 2007: יזרעאלי • 2008: כהן • 2009: מקל • 2010: אסף • 2011: מרטין • 2012: סקוורר • 2013: טימור • 2014: זליקוביץ' / בלייזר • 2015: דאוסון • 2016: משעור • 2017: גינת • 2018: זוסמן • 2019: גרשון • 2020: דוברת • 2021: קרביץ • 2022: צ'אצ'אשוילי • 2023: פריצקי |

 |
**תאנוס** (שם מדעי: *Ekrixinatosaurus*) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים אשר התקיים באמריקה הדרומית של הקרטיקון שלפני 86 עד 83 מיליון שנה מזמננו. הוא תואר למדע ב-2018 בידי רפאל דלקורט ופביאנו וידוי איורי בפרסום מקוון, אך הוא נודע לעיתונות של העיתון "Historical Biology" רק ב-2020, שזו השנה אליה מתייחסים לתיאורו. שמו ניתן להוקרת הנבל של הנוקמים, תאנוס, זאת מאחר שהסרט המצליח הנוקמים: מלחמת האינסוף הצליח מאוד באותה שנה בה תואר, כמו גם ששמו מיוונית: "thanatos" פירושו: "מוות". סוג זה הכיל מין יחיד, *Thanos simonatoi*, על שם מגלה הממצאים סימאנטו. 

דינוזאור זה היה קטן יחסית לבני משפחת האבליזאוריים, בהם היה הקרנוטאורוס. הוא התגלה בעיר Ibirá שבסאו פאולו שבברזיל בשנת 2014 על ידי משלחת של החוקר סרג'יו לואיס סימונטו עם צוות "מוזיאון הפליאונטולוגיה על שם אנטוניו סלסו דה ארודה קמפוס". מאובנים אלה כללו בעיקר חוליות, נוסף לחלקי אגן ירכיים שהתגלו בהמשך.

הוא הגיע לאורך של 5.5-6.5 מטרים אך היה נמוך מאוד. הוא היה מבנה וליות רחב מעט, בייחוד לאורך הגחון ובעל נחיריים רחבים יחסית לקרוביו. מבנה גופו התאים לציד אחרי טרף. 

לצידו התקיים טורף גדול יותר לא מזוהה ממשפחת המגרפטוריים, כמו גם ממצאים של סלטזאוריים ננסיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאנוס** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
|  |
| --- |
| **יש לשכתב ערך זה**. הסיבה היא: **תרגמת, עברית לקויה ופשר לא ברור**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולתקן את הבעיות, אך אנא אל תורידו את ההודעה כל עוד לא תוקן הדף. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. |

**פיקוד ביטחון של צבא העם הקוריאני** היא הסוכנות הראשית לסיכול ריגול של צבא העם הקוריאני. נקרא בקיצור בקוריאנית, בשם 보위 사. מטה פיקוד הביטחון הצבאי נמצא בלונגבוק-דונג, אזור אוסונג, שבפיונגיאנג. המטה שלו גובל במכון פיונגיאנג לשפות זרות ששוכן מעבר לחומה. בנוסף, הוקמו בפיאונגיאנג כמה משרדים עצמאיים שלו.

היסטוריה
--------

כאשר נוסד צבא העם בפברואר 1948, מקורו של פיקוד הביטחון "סוכנות הבטיחות" שנוצרה על ידי הארגון ללוחמה בטרור. במהלך מלחמת קוריאה פעלה סוכנות הבטיחות למציאת מרגלים ויחידות אנטי-מהפכניות בצבא העם. סוכנות הבטיחות תפסה את תשומת לבם של קים איל-סונג כאשר דיכא את ההפיכות הצבאיות ב-1956 וב-1968 וטיהר את קים צ'אנג-בונג (김창봉) והו בונג-האק (허 봉학). כתוצאה מכך, סוכנות הבטיחות הפכה לבלתי תלויה בסוכנות לביטחון לאומי (כיום מחלקת ביטחון המדינה) והפכה לסוכנות ביטחון מדינית המתפקדת באופן עצמאי כסוכנות לסיכול ריגול. בשנת 1970, הסוכנות לבטיחות פוליטית שינתה את שמה לסוכנות לביטחון לאומי, ובשנת 1996 הפכה לסוכנות צבאית לביטחון לאומי.

מנהיג הארגון מסוף שנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-70 היה טיי ביונג-ריול, דור המהפכה הראשון (כיום ראש אולם הזיכרון לשחרור קוריאה). עד אמצע שנות ה-80 שלט הגנרל האן יאנג-אוק (בן 88, לשעבר הנציב הראשי של הוועדה הצבאית הלאומית), ואחריו סגן אלוף נאם-סון, סרן וון וונג-הי (לשעבר קצין פוליטי בחיל האוויר ופיקוד האוויר) משנת 1989 שימש כמפקד פיקוד הביטחון הצבאי.

פיקוד הביטחון הצבאי נותר תחת המחלקה לביטחון המדינה עד 1995, אך בדצמבר אותה שנה קיבל לאחריותו את משמר הגבול תחת הסוכנות לביטחון המדינה והרחיב ואורגן מחדש כפיקוד הביטחון הצבאי.

סקירה כללית
-----------

בעוד שברוב המדינות הקומוניסטיות היו קצינים פוליטיים אמונים על מעקב אחר פנים הצבא, בצפון קוריאה הוקמה תחנת שמירה נפרדת. בהשוואה בין חובות המחלקות לפוליטיקה צבאית כמו הלשכה הכללית לענייני מדיניות ומטה המשמר, המחלקות הפוליטיות מתמקדות בעיקר בפרסום והסתה, תוך התמקדות בפרטיות ובהערכת נאמנות. פיקוד הביטחון הצבאי שם דגש רב יותר על מעקב סודי כמו האזנות סתר. בנוסף, בעוד שהמחלקה הפוליטית אינה מטפלת במשימות הקשורות לחקירה / מעצר בפועל, מטה המשמר ממלא גם את תפקיד החקירה / מעצר.

חובותיו של פיקוד הביטחון הצבאי כוללות:

* איתור וביצוע ממעצרים של מי שמכחיש, מתנגד, מבקר ומבקר את האידאולוגיה של המשטר או את אלה שמכינים ומפיצים מסמכים אנטי-מפלגתיים ומתנגדים בתוכנית הצבאית, ויש להם מערכות יחסים עם צפון קוריאנים, קוריאנים מעבר לים. הם גם עוקבים אחר ארגונים בלתי חוקיים כמו עמותות בוגרים ומפגשים חברתיים בין אנשי הצבא.
* עריכת משימת סיכול ריגול כדי לחפש מרגלים שנשלחו מארצות זרות ושותפיהם, ולעקוב באופן עצמאי אחר קציני השגרירות בצפון קוריאה ואנשי צבא זרים המבקרים בצפון קוריאה.
* עריכת רישום על כלל בני משפחתם של אנשי צבא.
* מעקב אחר מגמה ונטייה פוליטית של חיילים ואזרחים באזור הגבול ובקו הפסקת האש תוך שמירה על הגבול.
* איתור עובדים המתחמקים משירות צבאי ויחידות המנהלות סחורות תוך טיפול בפשעים כלליים כמו רצח, שוד וגנבה.

מטה המשמר מוגדר כלשכה הכפופה ישירות למשרד הכוחות המזוינים העממיים.

ראו גם
------

* לשכת הביון הכללית (קוריאה הצפונית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  책임자 원응희 대장도 상장으로 강등
2. 1 2  북한군 보위사령부 베일을 벗긴다
3. ↑  보위국
**הילה רוזן גליקשטיין** (נולדה ב-5 בספטמבר 1977) היא טניסאית עבר ישראלית. 3 פעמים אלופת ישראל בטניס (1994, 1995 ו-1997). במהלך הקריירה שלה זכתה ב-7 טורנירי ITF ליחידות וב-8 טורנירי ITF לזוגות נשים. ייצגה את ישראל במשך 11 שנים (1994–2004) רצופות בגביע הפדרציה.

ביוגרפיה
--------

רוזן נודלה וגדלה בחיפה. החלה להתאמן בטניס בגיל 8 בהדרכת חיה מזרחי. בהמשך היא התאמנה במרכז הטניס בחיפה בהדרכת האחים אמנון ושרון כסיף ושחר פרקיס שהצטרף לצוות המאמנים. בגיל 16 עברה להתאמן במרכז הספורט הלאומי הדר יוסף ובהמשך במרכז הטניס ברמת השרון בהדרכת הנס פליוס, מהולנד. למרות זאת היא השלימה את לימודיה בבית הספר הריאלי בחיפה ומצאה את עצמה מבלה שעות בדרכים על קו חיפה-תל אביב. מגיל 13 השתתפה בתחרויות נוער ברחבי העולם. היא הגיעה לשלב חצי הגמר בתחרות Orange Bawl בפלורידה (אנ'), הנחשבת לאליפות העולם הבלתי רשמית לנוער. היא זכתה בתחרויות נוער בבלגיה, בהולנד, בארצות הברית ובדרום אמריקה.

### 1994

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1994 זכתה בפעם הראשונה בקריירה שלה בתואר לנשים יחידות. 

בטורניר שנערך בחיפה ב-29 באוגוסט היא זכתה בתואר ITF הראשון שלה לאחר ניצחון במשחק הגמר על ציפי אובזילר ב-2 מערכות (6–1, 7–5).

### 1995

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1995 הגנה על תוארה לנשים יחידות.

בטורניר שנערך בקהיר, מצרים ב-13 בנובמבר היא זכתה בתואר ITF השני שלה לאחר ניצחון במשחק הגמר על אולריקה פרילר מאוסטריה ב-2 מערכות (6–3, 6–2)

### 1997

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1997 היא זכתה בפעם השלישית בתואר לנשים יחידות.

במסגרת גביע הפדרציה שנערך בבארי, איטליה ב-25 באפריל אותה שנה, נגד נבחרת רוסיה, היא ניצחה את אנה קורניקובה ב-2 מערכות (6–1, 7–6(7–3)), שדורגה באותה העת בטופ 20 בעולם.

במהלך הקריירה שלה רוזן זכתה בתחרויות בינלאומיות בקנדה, ספרד, אוזבקיסטן, ארצות הברית ובקנדה והשתתפה במוקדמות של כל ארבעת תחרויות הגראנד סלאם.

לאחר פרישתה מספורט תחרותי החל ללמוד משפטים. 

### גביע הפדרציה

בשנים 1994–2004 ייצגה את ישראל ב-32 מפגשים במסגרת גביע הפדרציה ניצחה ב-15 משחקים אישיים והפסידה ב-8 משחקים אישיים.

חיים אישיים
-----------

רוזן נשואה לטניסאי שלמה גליקשטיין. היא שותפה במשרד עורכי דין, מ. פירון ושות'

קישורים חיצוניים
----------------

* איפה היא היום: הילה רוזן-גליקשטיין, באתר איגוד הטניס בישראל

הערות שוליים
------------
בהלכה, **חלל** הוא צאצא של כהן שהתחלל ממעמדו כיוון שנולד מנישואים האסורים על כהן, וקדושת הכהונה פוקעת ממנו. **חללה** פסולה מלהינשא לכהן כשר.

פרטי הדינים
-----------

החלל הוא אדם (גבר או אישה) שנולד לכהן מאשה האסורה עליו מהיותו כהן, למשל: גרושה, חלוצה וחללה. בנוסף, אישה שאסורה לכהן מסיבה אחרת (לדוגמה: אלמנה לכהן גדול) אך מקיימת איתו אישות הופכת לחללה.

חללות עוברת מהאב לצאצאיו אך לא מהאם. אם נולד צאצא לאם מיחוס נחות יותר משל חלל (לדוגמה אם היא ממזרת, שפחה או גויה) הוא גובר במקרה שהאב הוא חלל. מכיוון שהחללות עוברת בירושה מאב לבן, היא נחשבת בין עשרת היוחסין שבעם ישראל.

לרוב העניינים מעמדו של החלל הזכר "נחות" משל כהנים ודומה לזה של כלל ישראל; הוא אינו עולה לברך את העם בברכת כהנים, אין הוא רשאי ליהנות ממתנות הכהונה ואין לכבדו כשם שמכבדים כהנים. כמו כן, איסורי הכהן אינם חלים עליו: הוא רשאי לשאת נשים האסורות לכהן ומותר לו להיטמא למת.

מבחינות אחרות הוא קרוב יותר למעמדם של כהנים: לעניין עבודת המקדש: לכתחילה אסור לו לעבוד במקדש, אבל בדיעבד עבודתו כשרה. ולעניין נישואים מותר לחלל (כמו כהן לוי וישראל) להנשא לבת של כהן.

לחללה מותר להתחתן עם לוי, ישראל, חלל וגר, אך בניגוד ללויה וישראלית היא לא יכולה להינשא לכהן.

כהן עבריין
----------

כהן שעבר על האיסורים שחלים עליו אינו נהפך לחלל – איסורים כגון איסורי נישואים לכהן. גם כהן בעל מום איננו חלל ובניו הם כהנים כשרים. עם זאת, כהן שנשוי לאשה האסורה עליו בגלל היותו כהן, אינו יכול לעבוד במקדש עד שיגרש אותה. לדעת השולחן ערוך הדבר מונע ממנו גם לברך ברכת כהנים ולעלות לתורה כראשון.

שמות משפחה
----------

יש טענה כי קיימים שמות משפחה יהודיים המאופיינים בהיותם שמות של חללים, כמו שיש שמות משפחה מובהקים לכהנים ולויים. יש המייחסים את שם המשפחה הנפוץ אזולאי למשפחות הכהונה, כמבטא את ראשי התיבות של איסורי הנישואין הנוגעים לכהנים **א**ישה **ז**ונה **ו**חללה **ל**א **י**קחו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רמב"ם הלכות איסורי ביאה פרק י"ט הלכה א'
2. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ט, הלכות יד-טז
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות ביאת מקדש, פרק ו', הלכה י
4. ↑  ראו משנה, מסכת קידושין, פרק ד', משנה א'; תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ג, עמוד א' ומשנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ט, הלכה י"א.
5. ↑  משנה, מסכת בכורות, פרק ז', משנה ז'.
6. ↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קכ"ח, סעיף מ'.
7. ↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: יא בא באבא
8. ↑  ספר ויקרא, פרק כ"א, פסוק ז'
הרב **אלתר טפליקר** היה כינויו של רבי **משה יהושע בזשיליאנסקי** (נרצח בי"ב באדר תרע"ט, 14 במרץ 1919), מהדמויות המרכזיות בין חסידי ברסלב בעיירה אומן בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20, ומחשובי הסופרים של חסידות ברסלב.

קורות חייו
----------

נולד לרבי אשר זעליג מהעיירה טפליק הסמוכה לאומן. אביו היה תלמידו של רבי נתן מנמירוב, תלמידו הקרוב של רבי נחמן מברסלב. הרב אלתר טפליקר עצמו התקרב לקבוצת החסידים באומן לאחר שנישא (בשנית) לאחותו של רבי אברהם חזן שהיה בנו של רבי נחמן חזן, תלמידו של רבי נתן ומנהיגם של חסידי ברסלב באומן. רבי אלתר טפליקר היה מתלמידיו של רבי נחמן מטשערין, ולמד גם משאר תלמידיו של רבי נתן.

בשנת תרמ"ב (1882) ביקר בארץ ישראל. ב-1919, בהיותו בערך בן 70, נרצח בפוגרום בטפליק על ידי קבוצת מהפכנים בעיצומה של מלחמת האזרחים באוקראינה. על פי המסורת החסידית היה זה בעת שישב ולמד בביתו.

חיבוריו
-------

רבי אלתר טפליקר היה הראשון שיזם הדפסת כתבי רבי נחמן מברסלב ותלמידו רבי נתן במתכונת של חלוקה לנושאים שונים. ספריו המפורסמים הם **משיבת נפש** (למברג תרס"ב) העוסק בנושאי אמונה, תשובה ועבודת ה', ו**השתפכות הנפש** (ירושלים תרס"ד) העוסק בענייני תפילה והתבודדות, נושאים מרכזיים בתורת ברסלב. לספריו הייתה השפעה רבה על חסידי ברסלב. כמה ממנהיגי החסידות בדורות שאחריו העידו על עצמם שהמפגש הראשון שלהם עם תורת ברסלב היה דרך ספרו "השתפכות הנפש". בדור האחרון הודפסו ספריו במהדורות רבות וזכו לתפוצה רחבה.

ספריו הנוספים הם: "אמונת עיתך" (למברג תרס"ג עם ימי מוהרנ"ת) - העוסק במעלת ניצול הזמן, "אור זורח" (ירושלים תרפ"ז) - פירוש על הגדה של פסח, "מילי דאבות" (פיוטרקוב תרע"ד) - על מסכת אבות ופירוש "מי הנחל" (בני ברק תשכ"ה) על חלק מספרו של רבי נחמן מברסלב, לקוטי מוהר"ן. רבים מכתבי היד שלו ובהם מסורות ושמועות מזקני החסידים וכן ספרים נוספים שהכין להדפסה - אבדו. ספרו של ד"ר צבי מרק "מגילת סתרים: חזונו המשיחי הסודי של ר' נחמן מברסלב" מתבסס על כתב יד של רבי אלתר טפליקר.

לקריאה נוספת
------------

* הרב נח הלוי שטרנפלד, **גידולי הנחל**, עמ' יג-יד
* נתן צבי קניג, **נוה צדיקים**, בני ברק תשכ"ט, שער ח
* חיים מנחם קרמר, **לעבור את הגשר הצר**, עמ' 383

קישורים חיצוניים
----------------

* **סדר הגדה של פסח אור זורח**, באתר היברובוקס
* משיבת נפש והשתפכות הנפש באתר ויקיטקסט
* משיבת נפש, השתפכות הנפש, אתר ברסלב
* משה יהושע בן אשר זליג בז'יליאנסקי (נפטר 1919), דף שער בספרייה הלאומית

| חסידות ברסלב |
| --- |
| אתרים | אומן • ברסלב • קבר רבי נחמן מברסלב |
| רבנים | נחמן מברסלב • נתן מברסלב • נחמן מטולטשין • נחמן מטשערין • אברהם חזן • אברהם שטרנהרץ • אלתר טפליקר • ישראל קרדונר • ישראל דב אודסר • לוי יצחק בנדר • שמואל שפירא • גדליהו אהרן קניג • יחיאל מיכל דורפמן • אלעזר מרדכי קניג • יעקב מאיר שכטר • אליעזר ברלנד • אליעזר שלמה שיק • ישראל יצחק בזנסון • שלום ארוש • ארז משה דורון • ניסן דוד קיוואק • יצחק לעזער |
| ספרות | ליקוטי מוהר"ן • ספר המידות • סיפורי מעשיות משנים קדמוניות • שיחות הר"ן • מגילת סתרים • ליקוטי עצות • ליקוטי תפילות • ליקוטי הלכות • עלים לתרופה • שבחי הר"ן • חיי מוהר"ן • משיבת נפש • ספרים נוספים |
| קהילות | קהילת ברסלב צפת • ישיבת שובו בנים • מוסדות חוט של חסד • נ נח נחמ נחמן מאומן • השול |
| מנהגים | תיקון הכללי • התבודדות • הקיבוץ באומן • ניגוני ברסלב |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312567305171
* GND: 1041837100
* LCCN: nr2007005979
* VIAF: 305248095
* WorldCat: lccn-nr2007005979

 |
**מאייר (מאיר) קראוס** (בהונגרית: **Krausz Mayer**; ציקו, 1809 – בודפשט, 1894) היה סוחר יהודי-הונגרי, תעשיין אחד התעשיינים הראשונים בממלכת הונגריה.

ביוגרפיה
--------

לאחר שהשלים את בתי הספר המקומיים בכפר הולדתו, קראוס שנולד בכפר קטן בהונגריה שרוב אוכלוסייתו הייתה ממוצא גרמני, הפך לסוחר בעיירה בונהאד הסמוכה. יש להניח שכסוחר כפרי הוא בא בקשר עם המשפחות היהודיות של לוי ופולק, שעסקו באותה עת בסחר סיטונאי באויפשט ובפשט.

בשנת 1838 הצטרף לפירמה פולק לאו ולבנו כחבר צוות ובאותה השנה נשא לאישה את עמליה, בתו של ברנאט לוי, שאביו איז'אק לוי (1793 – 1847) היה בורסקאי, מאסטר לעיבוד עורות, ראש הקהילה היהודית המקומית, הפוגט (שופט) הראשון של היישוב וממייסדי אויפשט, בנו ברנאט היה הבעלים של בית מלאכה לבורסקאות שהקים באויפשט. קראוס, שהפך לאחד הסיטונאים בפשט, הגיש בקשה לתושבות בעיר פשט בשנת 1841, שעבורו הוכיח קיומו של עושר אישי על ידי מלאי הטאנינים בעלי הערך הגבוה שהיה ברשותו.

משפחתו ועיסוקו
--------------

בשנת 1846, כשנולדה בתו רגינה ובבשנת 1854 כשנולד בנו של איזידור, הוא ציין את עיסוקו בתעודות הלידה כסוחר יין ובהמשך בשנת 1856, בתעודת הלידה של בתו רוזה צוין עיסוקו כסוחר תבואה. הוא אכן היה רשום במועצת סיטונאי פשט רק כסוחר תבואה משנת 1862 ואחר כך בשנים הבאות כיצרן ברנדי, ליקר וחומץ. עסקיו המאוחרים יותר נסבו בעיקר סביב תעשיית המזון והמסחר.

קראוס רשם את החברה העצמאית הראשונה שלו, "מאייר קראוס"*,* בשנת 1864. בשנת 1867 הכניס כשותף את בנו הבכור לאיוש והחברה הפכה ל"קראוס מאייר ובנו". הוא ייסד את המזקקה הראשונה שלו בשנת 1870, שכותנה "קראוס מאייר כהל ושמרים", עם רכישת מפעל ביוז'פווארוש (רובע 8 של היום בבודפשט), שהוקם על ידי פרנץ שדל בשנת 1853, אך שדל פשט רגל.

עם ההון שצבר מייצור משקאות חריפים, הוא פנה לתעשיית הטחנות והקים את "טחנת הקיטור גיזלה" בשנת 1880, כאשר בנו הצעיר, איזידור, הפך לבעלים המשותף של העסק. העסק המשפחתי הזה נמשך כעשר שנים. בשנת 1889 איזידור פרש והמשיך את העסקיו בתעשיית המשקאות החריפים, בעוד קראוס, בן השמונים, ולאיוש בנו המשיכו את סחר התבואה ואת תעשיית טחנות הקמח.

לקריאה נוספת
------------

* יהודית קלמנט. "חברת מניות משפחתית בתחילת המאה" (pdf) (בהונגרית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילדיקו דיושפטוני. "התפתחות תעשיית המזון מההסכמה האוסטרו-הונגרית עד תחילת המאה ה-20" (html) (בהונגרית).
תיאור פעילות המערכת
**Cospas-Sarsat** היא יוזמה בין-לאומית בתחום חיפוש והצלה בעזרת לוויינים שמהווה חלק של מערכת מצוקה ובטיחות ימית גלובלית. היומזה החלה לאחר חתימת על ההסכם על ידי ארצות הברית, ברית המועצות, צרפת וקנדה בשנת 1979. פרוש השם הוא הלחם של ביטוי ברוסית "Космическая Система Поиска Аварийных Судов" (Latin script: "Cosmicheskaya Sistema Poiska Avariynyh Sudov") ו-"Search And Rescue Satellite-Aided Tracking" באנגלית. הלוויין הראשון של המערכת שוגר ביוני 1982 וכבר בספטמבר אותה שנה נרשמה הצלה ראשונה בעזרת המערכת. כיום על ההסכם חתומים 200 מדינות. עד דצמבר 2022 המערכת הצילה כ-60 אלף אנשים בכ-20 אלף אירועי מצוקה. בשנת 2022 המערכת הייתה מצילה כ-10 אנשים כל יום בממוצע.

המערכת מסוגלת לאתר מיקום שידור של אותות מצוקה שמשודרות על ידי ספינות, כליי טיס או אנשים ולהעביר את המידע לארגוני חיפוש והצלה רלוונטיים. נכון לשנת 2023 האותות משודרות בתדר 406-MHz. משואת רדיו מתקדמת שמשדרת אות מצוקה מעבירה גם מידע על מיקומה בהתבסס על ציוד ניווט לווייני.

בנוסף ללוויינים המערכת כוללת 29 תחנות משימה שמעבירים את המידע למרכזי הצלה לאומיים או אזוריים.

נכון לשנת 2023 לווייני המערכת כוללים:

- 5 לוויינים במסלול לווייני נמוך LEOSAR
- 12 לוויינים במסלול גאוסטציונרי GEOSAR
- 48 לוויינים במסלול לווייני בינוני MEOSAR

ציוד המערכת מהווה ציוד נוסף ללוויין ששוגר למטרות אחרות - לווייני תקשורת, לווייני מיזוג אוויר, לווייני מערכת ניווט לוויינית וכו'.

מבחינת התפתחות המערכת היא התחילה עם לווייני LEOSAR, מעבר הדרגתי לשימוש בלווייני GEOSAR וב-13 בדצמבר 2016 החל שימוש בלווייני MEOSAR. ציוד שהותקן בלווייני "גלילאו" יכול להעביר בחזרה למשואת רדיו ששיגרה אות מצוקה מסר על כך שאות מצוקה נקלט במערכת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Cospas-Sarsat** בוויקישיתוף
* Cospas-Sarsat, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר האינטרנט הרשמי של Cospas-Sarsat (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של Cospas-Sarsat (בצרפתית)
* אתר האינטרנט הרשמי של Cospas-Sarsat (ברוסית)
* רשימת לוויינים פעילים, אוגוסט 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 316996412
* WorldCat: viaf-316996412

 |
**מריאן ברנדוט** (בשוודית: **Marianne Bernadotte**; נולדה ב-15 ביולי 1924) היא שחקנית ונדבנית שוודית, רעיית הנסיך זיגוארד.

ביוגרפיה
--------

מריאן לינדברג נולדה בהלסינגבורג, בצעירותה הוריה התגרשו והיא ניתקה קשר עם אביה. בנעוריה החלה להופיע באמפיתיאטרון בעיר שלה ולאחר מכן למדה בבית ספר למשחק בסטוקהולם, אחרי הלימודים החלה לעבוד כשחקנית בתיאטרון בבירה השוודית, בין הבמאים שהיא עבדה איתם היה אינגמר ברגמן, בנוסף שיחקה במספר סרטים, התיאטרון שעבדה בו נסגר לשיפוצים ב-1956.

היא למדה מספר קורסים בתקשורת, צרפתית ואמנות באוניברסיטת סטוקהולם ועבדה בחברת סותבי'ס, בשנות השבעים גם למדה בישול גורמה בקורדון בלו.

ב-1947 התחתנה עם הבן של שגריר סין בשוודיה לשעבר, נולדו להם שלושה ילדים שהבינוני מביניהם נפטר כתינוק בן שנתיים, ב-1957 התגרשה ממנו.

ב-1961 נישאה לנסיך זיגוארד, בנו השני של גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה אותו הכירה כשעבד כמעצב במה בתיאטרון.

היא נודעה כאייקון אופנה, כאשת הנסיך היא נפגשה עם מעצב האופנה הצרפתי פייר בלמיין והם נהיו למכרים קרובים והייתה ידועה בקרב מעצבי ההוט קוטור הידועים. ב-1985 נבחרה על ידי מועצת האופנה הצרפתית כאחת מ-10 המתלבשות הטובות ביותר, טעמה בביגוד הוערך גם בקרב מעצבי האופנה בשוודיה.

היא עסקה רבות בפעילויות צדקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריאן ברנדוט** בוויקישיתוף

* מריאן ברנדוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118851284
* ISNI: 0000 0004 3959 0984
* LCCN: n96071267
* SELIBR: 402259
* SUDOC: 176879935
* VIAF: 50022832
* WorldCat: lccn-n96071267

 |
**איבון לוריו** (בצרפתית: **Yvonne Loriod**;‏ 20 בינואר 1924 – 17 במאי 2010) הייתה פסנתרנית צרפתייה.

לוריו הייתה אשתו השנייה של אוליבייה מסייאן וניגנה בהשמעת בכורה כל יצירה לפסנתר שמסייאן כתב החל מראשית שנות ה-40'. היא נחשבת לרוב לפרשנית החשובה ביותר של יצירות מסייאן לפסנתר. אחותה הייתה נגנית הכלי האלקטרוני אונדז מרטנו, ז'אן לוריו.

קורות חייה
----------

איבון לוריו נולדה בפריז, למדה בקונסרבטואר בעיר ונמנתה עם תלמידיו הנלהבים ביותר של אוליבייה מסייאן. בגיל 25 התמנתה לפרופסור בקונסרבטואר הלאומי העליון למוזיקה בפריז. לוריו הרבתה להקליט והייתה לפסנתרנית קונצרטים בעלת מוניטין לאומיים גבוהים. היא נישאה בחשאי למסייאן לאחר מות אשתו הראשונה, הכנרת קלייר דלבו. נוסף לביצוע יצירותיו, ביניהן כאלה שכתב במיוחד למענה, סייעה לו גם בעבודתו בחקר שירת ציפורים ותיעודה בכתב תווים.

סמוך למותו חיבר מסייאן קונצ'רטו לארבעה כלים ותזמורת, שהקדיש לארבעת הנגנים שהוקיר במיוחד: איבון לוריו, הצ'לן מסטיסלב רוסטרופוביץ', האבובן היינץ הוליגר והחלילנית קתרין קנטין. הוא לא הספיק לסיים את היצירה, ואיבון לוריו השלימה את תזמור הפרק האחרון בעזרת ג'ורג' בנג'מין, גם הוא מתלמידי מסייאן.

איבון לוריו נפטרה ב-17 במאי 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איבון לוריו** בוויקישיתוף

* איבון לוריו, באתר AllMusic (באנגלית)
* איבון לוריו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* איבון לוריו, באתר Discogs (באנגלית)
* איבון לוריו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271859305171
* BIBSYS: 1070179
* BNE: XX1007166
* BnF: cb13541306d (data)
* CANTIC: a10114853
* CiNii: DA08515649
* GND: 122126084
* ISNI: 0000 0000 8181 9376
* LCCN: n81012218
* LNB: 000119401
* MusicBrainz: 755f2d93-e9bb-4dbd-841c-9e8e639d4edf
* NDL: 01101533
* NKC: pna2006338164
* NLA: 36555862
* NLP: a0000001607350
* NSK: 000163665
* NTA: 10545270X
* RERO: 02-A003531475
* SNAC: w6gj2k0g
* SUDOC: 050721593
* Trove: 1290138
* VIAF: 113935614
* WorldCat: lccn-n81012218

 |
**אברהם יהושע פאלק שלזינגר** (4 בנובמבר 1895 – 28 באוגוסט 1968) היה רופא ישראלי יוצא גרמניה, אשר כיהן כמנהל הכללי השני של בית החולים שערי צדק בירושלים.

ביוגרפיה
--------

שלזינגר נולד בהמבורג שבגרמניה לרב אליעזר ליפמן שלזינגר, בנו של הרב אליקים געצל שלזינגר, איש האסכולה הנאו-אורתודוקסית מיסודו של הרב שמשון בן רפאל הירש. למד רפואה באוניברסיטת המבורג. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא בחיל הרפואה של הצבא הגרמני. לאחר המלחמה עבד בבית חולים בברלין וב-1923 פתח בעיר בית חולים פרטי ברוח היהדות. במקביל עסק בפעילות ציבורית באגודת ישראל בגרמניה, בקהילת "עדת ישראל" בברלין ולטובת בית החולים שערי צדק בירושלים.

### בישראל

שלזינגר עלה לארץ ישראל ב-1933 והתיישב בירושלים. היה לעוזרו של ד"ר משה וולך, מנהל בית החולים שערי צדק, ושימש בבית החולים כרופא לרפואה פנימית. עסק גם בפרקטיקה פרטית. בירושלים היה שותף גם להקמת ישיבת קול תורה יחד עם אחיו, הרב יחיאל מיכל שלזינגר, וכן היה שותף להקמת בית הכנסת חורב ורשת החינוך חורב.

ב-1947 מונה שלזינגר במקומו של וולך למנהל בית החולים ולרופא הראשי בו. שימש בתפקיד זה עד פטירתו ב-1968. בימי כהונתו גדל והתפתח בית החולים ועמד במבחן הטיפול בפצועי הקרבות בירושלים במלחמת העצמאות וכן במלחמת ששת הימים. 

שלזינגר הביא את בית החולים לידי פיתוח מואץ, פתח מעבדה כללית, פיתח את בית הספר לאחיות, פתח מעבדות שונות כולל אימונולוגיות, אנדוקרינולוגית, ביוכימית, ואלקטרו-אנצפלוגרפית, הספיק לסיים את התוכנית למכון פתולוגי מודרני ומינה את המנהלת הראשונה. כמו כן הוסיף מספר מחלקות: ילדים, עיניים, אורתופדיה, ויחידה לטיפול נמרץ לב.

שלזינגר תואר כחלוץ בתחום האתיקה הרפואית המבוססת על ההלכה. בשנת 1966, עוד בימי חייו נקרא על שמו המכון לחקר הרפואה על פי התורה, שנוסד בבית החולים אותו ניהל.

פאלק שלזינגר היה נשוי לחנה שלזינגר ואב לשבעה. בתו אסתר הייתה נשואה עד לפטירתה למתמטיקאי וחתן פרס נובל לתורת המשחקים, ישראל אומן. בשנת 2005, לאחר פטירת הבת אסתר, נישאה בתו בתיה כהן, אחותה הגדולה של אסתר לאומן. בן אחר שלו הוא הרב מאיר שלזינגר, ראש הישיבה המייסד של ישיבת שעלבים, ובת אחרת היא פרופ' רות קנאי, משפטנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר פאלק שלזינגר, באתר המרכז הרפואי שערי צדק
* אהרן סורסקי, פיתחו לי שערי צדק, אבוא בם...", בית יעקב, גיליון קיב, תשכ"ח, באתר HebrewBooks
* ד"ר פאלק שלזינגר, באתר Geni

הערות שוליים
------------

1. ↑  שערי צדק, דבר, 2 באוקטובר 1964.
2. ↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: שלזינגר, אברהם, עמוד 415
3. ↑  מנהלי שערי צדק לדורותיו, באתר של המרכז הרפואי שערי צדק.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307381205171
* ISNI: 0000 0000 6906 6818
* VIAF: 97592550
* WorldCat: viaf-97592550

 |
חברות בהכשרת הפלמ"ח בעין גב חבושות כובעי גרב.
דה אדג'
**כּוֹבַע גֶּרֶב** הוא כיסוי ראש סרוג מצמר הנחבש על הראש. כיום מיוצר הכובע מצמר או מפליס בדוגמה מעוגלת או בדוגמת "שודד" בה שולי הכובע ארוכים ומקיפים את הראש מהקודקוד ועד הצוואר ובאמצע אחת הדפנות מצוי פתח עגול עבור הפנים. 

הכובע התפרסם בישראל כמאפיין של אנשי הפלמ"ח. כובע הגרב של הפלמ"ח היה בעל שני קצוות מחודדים וללא חור במרכזו ונחבש תוך קיפול השוליים. גם לאחר קום המדינה, ה"דודות" של הוועד למען החייל היו סורגות כובעים אלה ומחלקות אותם לחיילים והוא היה פופולרי עד מלחמת ששת הימים. במהלך השנים חלו בו שינויים. 

* הכובעים הראשונים היו עשויים מצמר דק בסריגה צפופה. עם כניסת סיבי האקרילן לשוק החלו לסרוג כובעים אלו מאקרילן היות שהאקרילן מגרד פחות ומתיבש מהר יותר.
* הכובעים הראשונים היו מעין גרב מלבני ללא חורים שנלבש תוך כדי קיפול ובמהלך השנים השתנה הכובע למעוגל עם חור במרכזו הנלבש על כל הפנים ומכסה חלקית את הצוואר.

היסטוריה
--------

מלחמת קרים, 1854 - 1856 הייתה המלחמה הראשונה שבה אנשים סרגו בבית עבור חיילי מדינתם שבצבא. אין אזכור בעיתוני התקופה על כך אבל העלמה ריגו (Mlle Rigo) הוסיפה דף כותרת בספר 'Winter book for 1854' בשם ה'נחמות של קרים' (The comforts of Crimea) ושם היא מוסיפה מכתב שנכתב בעיתון The Times ב5 בדצמבר 1854 שמופנה לנשות אנגליה ולנשות יורקשייר שתסרוגנה גרביים חמות בצבע חום וכפפות בקרושה לחיילים. שלושה ביטויי סריגה מיוחסים למלחמת קרים מ-1880. המושג 'קסדת בלקלאווה ' (balaclava helmet) קסדה סרוגה שכיסתה את הראש האוזניים, הצוואר ועם פתח לפנים. כיסוי הראש הזה היה קיים עוד לפני מלחמת קרים ואף יש פטנט עליו שרשם גיימס מרטין מואלוורז ( James Martin of Walworth ) שרשם אותו תחת השם 'המגן '(The Protector). העלמה ריגו לא הדפיסה הוראות ולא קראה לזה בלקלאווה. הפעם הראשונה שהשם הזה מופיע בדפוס הוא ב1881 שבע עשרה שנים אחרי הקרב על בלקלאווה ב25 לאוקטובר 1864. שני ביטויים נוספים הם קרדיגן, ורגלן.

בתרבות
------

### בישראל

כובע הגרב מזוהה עם לוחמי הפלמ"ח ומופיע ביצירות רבות של דור זה.

> 
> רוב הציורים והרישומים שתיארו את אנשי הפלמ"ח הציגו בלוריות שיער, זיפי זקן, כובעי גרב ומדים המונחים במעין רישול מכוון. דמות הפלמ"חניק הופיעה ברישומיהם של אמנים כגון אריה נבון, נחום גוטמן, יוסי שטרן ויוסף בס
> 
> 
> 
> — חותם הפלמ"ח באמנות מאתר הפלמ"ח
> 

אריה נבון צייר קריקטורה בשם "הקסטל בידנו" בו הראה את ההר חבוש כובע גרב, כסמל להיותו בשליטת לוחמי הפלמ"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כובע גרב** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כובע גרב** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Richard Rutt, The Crimean War, **A History of HAND KNITTING**, 1989, Loveland USA: INTERWEAVE, 1987, עמ' 134-5, מסת"ב 0-934026-35-1. (באנגלית)
2. ↑  אלי אשד, "הרב נבון"
**אנגלופיליה** (באנגלית: **Anglophilia**) היא חיבה ועניין רב של אדם כלפי אנגלים או כלפי הממשל, התרבות וההיסטוריה האנגלית, אף שאינו אנגלי אתני או אזרח אנגלי. עניין זה יכול להיות באחד מתחומים אלה או במשולב ולכלול חיבה לשפה האנגלית, הספרות האנגלית וכיוצא באלה. היפוכו של האנגלופיל הוא האנגלופוב.

תיאור
-----

המונח אנגלופיל לא משויך בדרך כלל לאזרחי חבר העמים הבריטי (האימפריה הבריטית לשעבר), למרות שמדינות אלו חולקות אספקטים רבים של תרבות והיסטוריה עם בריטניה. במקרים מסוימים, אנגלופיליה מוצגת כחיבה של אדם יחיד להיסטוריה של אנגליה ולתרבות אנגלית מסורתית (דוגמת ויליאם שייקספיר, ג'יין אוסטן, סמואל ג'ונסון). חיבה למלוכה הבריטית, למערכת השלטון (דוגמת הדואר המלכותי והפרלמנט הבריטי) או נוסטלגיה לאימפריה הבריטית הם המאפיינים הבולטים של האנגלופיליה. אנגלופיל יפגין בדרך כלל הערצה כלפי שחקנים, סרטים, תוכניות טלוויזיה ורדיו, מוזיקאים, ספרים ומכוניות שמקורם באנגליה.

אנגלופיל יטה להשתמש באיות בריטי במקום האיות האמריקאי, 'colour' במקום 'color' ו-'centre' במקום 'center' וכן הלאה. השימוש בביטויים בריטיים בשיחות מזדמנות ודיווחי חדשות עלה לאחרונה בארצות הברית. אי הבנה ושימוש שגוי בביטויים אלו על ידי אמריקאים הפך למושא עניין בקרב כלי תקשורת אמריקאים ובריטים. פרופ' בן יגודה מאוניברסיטת דלאוור טוען שהשימוש באנגלית בריטית "ביסס את עצמו כתופעה לשונית שלא תפוג". ליין מרפי, בלשנית באוניברסיטת סאסקס, טוענת כי הטרנד בולט יותר בצפון-מזרח ארצות הברית. האינטרנט, המביע עניין במשפחת המלוכה הבריטית ולכן מחשיב עיתונאים בריטים שעובדים בתקשורת האמריקנית, דור שגדל על הארי פוטר והמבטא הבריטי שנשמע "יוקרתי" לאמריקאים צוטטו כסיבות למגמה זו.

ראו גם
------

* פילושמיות
* פרנקופיליה
* גרמנופיליה
* סלאבופיליה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנגלופיליה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Separated by a common language
2. ↑  Britishisms and the Britishisation of American English BBC magazine September 26, 2012
3. ↑  Americans Are Barmy Over Britishisms

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4195928-0

 |
**טריי גאודי** (באנגלית: **Trey Gowdy**; נולד ב-22 באוגוסט 1964) הוא עורך דין ופוליטיקאי. גאודי הוא חבר המפלגה הרפובליקנית וכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הרביעי של קרוליינה הדרומית.

ביוגרפיה
--------

גאודי נולד בגרינוויל וגדל בספרטנבורג שבקרוליינה הדרומית. ב-1986 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת ביילור וב-1989 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת קרוליינה הדרומית.

שימש עוזר שופט בבית המשפט לערעורים של קרוליינה הדרומית, לאחר מכן עבד כעורך דין פרטי וב-1994 נבחר לתובע פדרלי. בשנת 2000 נבחר לפרקליט מדינה בבית המשפט עבור הסבב השביעי בקרוליינה הדרומית וכיהן בתפקיד במשך שש קדנציות.

ב-2010 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז הרביעי של קרוליינה הדרומית בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא זכה לתמיכת תנועת מסיבת התה וניצח את חבר הקונגרס המכהן בוב אינגליס, ברוב של 70% בסיבוב השני. לאחר מכן ניצח גם בבחירות הכלליות ברוב של 63% ובינואר 2011 הושבע לחבר הקונגרס. הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2012, ב-2014 וב-2016. במאי 2014 נבחר ליושב ראש ועדת בית הנבחרים לחקירת אירועי מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי. בינואר 2018 הודיע שאין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת.

בבחירות לנשיאות ב-2016 הביע גאודי תמיכה במרקו רוביו.

לאחר פרישתו מבית הנבחרים, הצטרף משרד עורכי דין וכן החל להשתתף בתוכניות ברשת פוקס, בה הוא מגיש את התוכנית "Sunday Night in America with Trey Gowdy."
גאודי נשוי ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריי גאודי** בוויקישיתוף
* טריי גאודי, ברשת החברתית פייסבוק
* טריי גאודי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* טריי גאודי, ברשת החברתית אינסטגרם
* טריי גאודי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* טריי גאודי, ברשת החברתית Goodreads
* טריי גאודי באתר בית הנבחרים
* טריי גאודי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Trey Gowdy endorses Marco Rubio,‏ פוליטיקו, 29 בדצמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015136016
* US Congress: G000566
* VIAF: 335144783027859086607
* WorldCat: lccn-no2015136016

 |
**פרנטישק אלכסנדר זאך** (בסרבית: **Франтишек Александр Зах**‏; 1 במאי 1807 – 14 בינואר 1892) היה הרפתקן, מורד ואיש צבא צ'כי. השתתף במרד נובמבר בפולין, במהומות אביב העמים בפראג ובמרד ההונגרי של 1848. השתקע בסרביה והפך לגנרל בצבא סרביה. בין 1876-1877 שימש כראש המטה הכללי הראשון של הצבא הסרבי.

ביוגרפיה
--------

זאך נולד ב-1 במאי 1807 באולומואוץ שבאימפריה האוסטרית. הוא למד בבית ספר גרמני בברנו ולאחר מכן למד משפטים בווינה. ב-1828 הוא סיים את לימודיו והחל לעבוד כפקיד במשרדים שונים ברחבי מורביה. באותה תקופה הוא החל לפתח אידאולוגיה פאן-סלאבית והתנגד לאימפריות גדולות. ב-1830 הוא נסע לפולין והשתתף במרד נובמבר כנגד האימפריה הרוסית. לאחר כישלון המרד חזר לאוסטריה, ובמשך שנתיים הסתובב רגלית ברחבי האימפריה. ב-1832 עבר לצרפת והחל לעבוד כספרן בספרייה המלכותית.

ב-1836 הוא חזר לווינה, שם הקים תנועה לאומית סלאבית. בשל איומי המשטרה, כעבור שנה הוא חזר לצרפת ועבד כמורה לגרמנית. ב-1843 נסע לקונסטנטינופול וסייע בקליטת מהגרים מפולין. כעבור שנה החל לעבוד בקונסוליה הצרפתית בבלגרד. מסעותיו ברחבי סרביה גרמו לו לקשר עמוק עם הארץ. ב-1848 הוא חזר לפראג. במהלך מהומות אביב העמים, הוא התבלט כאחד הקולות הניציים ביותר כנגד השלטון האוסטרי. מאוחר יותר באותה שנה הוא נסע להונגריה שהתמרדה נגד השלטון האוסטרי. הוא הצטרף לגדוד סלובקי שחפץ בעצמאות לסלובקיה ולחם הן נגד האוסטרים והן נגד ההונגרים.

לאחר כישלון המרד, הוא חזר לסרביה והתגייס לצבא נסיכות סרביה. הוא הקים את בית הספר לתותחנים שהפך לימים לאקדמיה הצבאית הסרבית. ב-1850 הוא הועלה לדרגת קפטן. ב-1865 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד האקדמיה ולמפקד חיל התותחנים. באביב 1867 הוא מונה לממלא מקומו של הנסיך מיכאילו אוברנוביץ' בתפקיד שר המלחמה. ב-1874 הוא עזב את הצבא. ערב המלחמה נגד העות'מאנים הוא מונה לראש המטה הכללי הסרבי, וערך את ההכנות והגיוס לקראת המלחמה. עם פרוץ המלחמה, מונה יובאן דראגשביץ' לתפקיד הרמטכ"ל, וזאך עבר לשמש כמפקד דיוויזיית מורביה המערבית. במהלך המלחמה הוא פיקד על הדיוויזיה בהצלחה, אולם עבר תאונה קשה שבשלה נאלצו הרופאים לכרות את רגלו. בשל כך, הוא נאלץ לעזוב את הצבא. הוא ייעץ למפקדי הצבא הסרבי במהלך המלחמה הבאה נגד העות'מאנים. ב-1880 הוא עזב את סרביה, וחזר למורביה, ארץ הולדתו. הוא התגורר בתחילה בפראג ואז בברנו, שם נפטר ב-14 בינואר 1892.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנטישק זאך** בוויקישיתוף
* גנרל פרנטישק זאך - היוגוסלבי הראשון בסרביה (בסרבית)
* פרנטישק זאך באתר העיר ברנו (בצ'כית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12262990s (data)
* GND: 11907768X
* ISNI: 0000 0000 5510 8570
* LCCN: no92019247
* NKC: jk01151973
* SUDOC: 150387571
* VIAF: 46819187
* WorldCat: lccn-no92019247

 |
**קווינסי ג'ירום אייסי** (באנגלית: **Quincy Jyrome Acy**; נולד ב-6 באוקטובר 1990) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד.

קריירת מכללות
-------------

לאחר סיום עונה מוצלחת בליגת התיכונים בטקסס, החל אייסי את לימודיו באוניברסיטת ביילור ממחוז ה-Big 12, שם שיחק במשך 4 עונות והעמיד ממוצעים של 12 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק בשתי העונות האחרונות.

קריירה מקצועית
--------------

אייסי נבחר על ידי טורונטו ראפטורס במקום ה-37 בדראפט ה-NBA 2012, שם מיעט לקבל דקות משחק ולאחר עונה וחצי הועבר ב-9 בדצמבר 2013 בטרייד לסקרמנטו קינגס.

לאחר סיום עונתו הראשונה במדי הקינגס, הועבר אייסי בטרייד לניו יורק ניקס לקראת עונת 2014/2015. ב-5 בינואר 2015 קבע שיאי קריירה של 19 נקודות ו-14 ריבאונדים בהפסד 83–105 נגד ממפיס גריזליס. עונה זו הייתה הטובה בקריירה של אייסי, בה פתח ב-22 משחקים.

ב-22 ביולי 2015 שב אייסי לשורותיה של סקרמנטו קינגס. בעונה זו המשיך את הצלחתו ופתח ב-29 משחקים.

ב-20 ביולי 2016 חתם אייסי עם דאלאס מאבריקס, אך שוחרר מהקבוצה אחרי 6 משחקים ב-18 בנובמבר. עשרה ימים לאחר מכן, החל לשחק בטקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA, שם שיחק במשך כחודש וחצי.

ב-10 בינואר 2017 הוחתם אייסי על שני חוזים זמניים עם ברוקלין נטס, ולאחר מכן הוחתם על חוזה עד לסיום העונה.

ב-7 בינואר 2019, לאחר שהחל את עונת 2018/19 ללא חוזה באף קבוצה, הוחתם אייסי על שני חוזים זמניים עם פיניקס סאנס, לאחריהם לא קיבל חוזה לשארית העונה.

ב-15 במרץ 2019 החל לשחק לראשונה מחוץ לארצות הברית, כשחתם בשנג'ן לאופרדס מהליגה הסינית, בה שיחק משחק אחד בלבד.

ב-31 ביולי 2019 חתם אייסי לעונה אחת במכבי תל אביב, עם אופציה להארכה לעונה נוספת.

ב-3 בנובמבר 2021 חתם אייסי לעונה אחת באולימפיאקוס.

באוקטובר 2022 הכריז על פרישה ממשחק פעיל, ומונה לאחראי על פיתוח שחקנים בקבוצת טקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* אליפויות (1): 2019/2020

* גביע ווינר:   
 סגנות (1): 2019/2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווינסי אייסי** בוויקישיתוף
* קווינסי אייסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהרלה ויסברג‏, רשמית: מכבי תל אביב החתימה לעונה אחת את קווינסי אייסי, באתר וואלה!‏, 31 ביולי 2019
2. ↑  בגיל 32: אייסי הכריז על פרישה ויאמן ב-G ליג, באתר ONE‏, 21 באוקטובר 2022
הרב שמואל נתן
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**שמואל (פריץ) נתן** (21 בנובמבר 1914 - 1 ביוני 1977) היה רב, מזכירו האישי של יצחק בן צבי וממקימי תעשיית התיירות במדינת ישראל.

תולדות חייו
-----------

נולד בברסלאו והוסמך לרבנות מטעם בית המדרש לרבנים בברסלאו, משם עבר לברלין ועסק בפעילות ציונית. ב-1939 עלה לארץ ישראל. במלחמת העולם השנייה כיהן כרב צבאי בדרגת לוטננט קולונל בחיל האוויר המלכותי הבריטי. בתום המלחמה היה למזכירו האישי של יצחק בן צבי, שכיהן כיו"ר הוועד הלאומי.

ב-1948, כתוצאה מידיעת שפות ובקיאותו הן באתרים ומנהגים יהודיים והן במנהגי כנסיות הנוצריות השונות, נקלט נתן בחברה הישראלית לתיירות במשרד ראש הממשלה ומנהל לשכת התיירות הממשלתית בירושלים. ב-1952, עם הקמת "מרכז התיירות" במשרד המסחר והתעשייה התמנה לחבר מועצה המייעצת. בשנות השישים ניהל את לשכת התיירות הממשלתית של ישראל בניו יורק. בתקופת משה קול כשר התיירות כיהן נתן כיועץ ליחסי חוץ ויו"ר המועצות המייעצות, יו"ר ועדת האתיקה ויו"ר ועדת מדרוג בתי המלון. כן ייצג את ישראל בארגון התיירות העולמי, שם נקרא "רבי נייתן" והיה "שר החוץ של התיירות הישראלית".

כיהן במקביל גם כנשיא בית הכנסת ישורון ומזכיר כבוד של המוסד הישראלי לפרסומים תלמודיים. כרב אורתודוקסי-מודרני חיתן מאות רבות של זוגות צעירים חילוניים בירושלים.

נפטר בעיר מאלגה שבספרד בעת מילוי תפקידו בקונגרס הבינלאומי של ארגון התיירות העולמי.

על שמו רחוב בשכונת גבעת משואה בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* **הרב שמואל נתן ז"ל", במלאת שלושים למותו, משרד התיירות**

קישורים חיצוניים
----------------

* מת הרב שמואל נתן, דבר, 3 ביוני 1977

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך דבריו של משה רוזנמן בחוברת ההספד
2. ↑  מתוך דבריו של משה קול בחוברת ההספד
**שירלי אוחנה** (נולדה ב-29 בדצמבר 1983 בטבריה) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כחלוצה בקבוצת אס"א תל אביב בליגת ארצית בכדורגל נשים. אוחנה משחקת בליגת הנשים הבכירה בישראל מאז הקמתה ב-1998, זכתה ב-8 אליפויות ו-15 גביעי המדינה, היא שיאנית ישראל בכיבושים בעונות רצופות, והשחקנית היחידה שהבקיעה שער בכל אחת מהעונות של הליגה הראשונה לנשים. שיחקה בנבחרת ישראל בין השנים 2002–2010.

ביוגרפיה
--------

אוחנה נולדה בטבריה. בילדותה התלוותה לאביה למשחקי כדורגל במסגרת ליגה למקומות עבודה וכך נחשפה למשחק.

קריירה
------

בגיל 12 החלה אוחנה לשחק כדורגל בקבוצה במסגרת ליגת המתנ"סים בטבריה. בגיל 14 הצטרפה לקבוצת מכבי חיפה, ושיחקה בה במשך חמש עונות, מהקמת ליגת הנשים ועד התפרקות הקבוצה בשנת 2003. במהלך העונות האלו זכתה עם הקבוצה בשתי אליפויות ובשלושה גביעים.

לאחר התפרקות הקבוצה עברה אוחנה למכבי חולון, ושיחקה בה במשך 12 עונות, במהלכן זכתה עם הקבוצה בחמש אליפויות ובשמונה גביעים.

בעונת 2014/2015 עברה לשחק במכבי כישרונות חדרה וזכתה איתה בגביע המדינה. לאחר עונה זו עברה לשתי העונות הבאות לשחק באס"א תל אביב וזכתה איתה בגביע. בעונת 2017/2018 עברה לשחק במ.כ רמת השרון ושוב זכתה בגביע.

מעונת 2018/2019 משחקת באס"א תל אביב, איתה זכתה בעונה זו בדאבל.

תארים
-----

### מכבי חיפה

* אליפות המדינה: 1998/1999, 2001/2002
* גביע המדינה: 1998/1999, 1999/2000, 2001/2002

### מכבי חולון

* אליפות המדינה: 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009
* גביע המדינה: 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2012/2013

### מכבי כישרונות חדרה

* גביע המדינה: 2014/2015

### אס"א תל אביב

* אליפות המדינה: 2018/2019
* גביע המדינה: 2016/2017, 2018/2019

### מ.כ רמת השרון

* גביע המדינה: 2017/2018

### תארים אישיים

* מלכת השערים של ליגת העל לנשים: 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שירלי אוחנה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* אורן אהרוני, כדורגל נשים: כבשה, הורידה חולצה - וקיבלה צהוב, באתר ynet, 26 באפריל 2010
* ליאור ברטל, שחקי אותה כמו אוחנה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 24 בינואר 2019
* ליאור ברטל, אס"א ת"א ניצחה 1:6 במחזור הסיום של ליגת העל, שירלי אוחנה פרשה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 במאי 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  קבוצת הנשים - מכבי חיפה
**זֵסטָפּוֹנִי** (בגאורגית: **ზესტაფონი**) עיר תעשייתית בנפת זסטפוני, במחוז אימרתי שבגאורגיה, המשמשת כמרכז המנהלתי של הנפה. עד שנת 1921 נקראה **קווירילה**. אוכלוסייתה מונה 20,814 (נכון ל-2014). הוכרזה לעיר בשנת 1926.

בעבר הייתה זסטפוני מרכז של המחוז ההיסטורי מַרגווֵתִי בתוך מחוז אימרתי ההיסטורי. כיום העיר מהווה את המרכז הדתי של האיפרכיה של מרגוותי (הכנסייה הגאורגית). זסטפוני ממוקמת בקצה המזרחי של מישור קולכתי על שתי גדותיו של נהר הקווירילה. העיר היא מרכז תעשייתי חשוב עם מפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן המעבדות עפרות מנגן מהעיר הסמוכה, צ'יאתורה. העיר, הממוקמת בשפלת קולחתי באזור בעל אקלים טרופי למחצה עם חורפים קרים יחסית עם טמפרטורה ממוצעת של 4 °C- מעלות בינואר וקיצים חמים עם טמפרטורה ממוצעת של 24 °C באוגוסט. האזור הכפרי מסביב לעיר הוא אזור גדול גפנים.

קבוצת הכדורגל המקומית, מועדון הכדורגל של זסטפוני המשחקת בליגת העל הגאורגית, זכתה פעמיים באליפות ליגת העל הגאורגית, בעונה 2010/11 ובעונה 2011/12.

כלכלה
-----

העיר זסטפוני והעיירה השכנה שורפני הן מרכזים תעשייתיים. המפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן, המעבד עפרות מנגן, מגיע ברכבת מצ'יאתורה העוברת בעמק נהר הקווירילה. תעשייה זו מספקת כ-6% מתצרוכת המנגן בעולם. מפעל המנגן הוא המפעל הגדול ביותר בגאורגיה. בשנת 1998, ייצר המפעל 35,000 טון מנגן-צורני (silicomanganese) ו-11,000 טון סגסוגת מגנזיום פחם. זה היה נמוך בהרבה מהשיא הקודם של ייצור 110,000 טון של סגסוגות מבוססות מנגן. בפברואר 2006, רכשה את המפעל חברת המסחר הבריטית סטמקור (Stemcor).

התעשייה האחרת באזור זסטפוני-שורפני הם: מוצרי חשמל וכבלי נחושת ואלומיניום. בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה ייצרו באזור גם חומרים חסיני אש, שיש ובגדים. זסטפוני היא גם מרכז גדול גפנים וייצור יין. זני הגפנים הידועים של האזור הם בעיקר צִיצקָה וצוֹלִיקַאוּרִי.

העיר שוכנת על הכביש מספר 1 הגאורגי (ს1) שהוא הכביש המהיר הראשי של גאורגיה. הכביש הוא כביש בינלאומי השייך לרשת הכבישים **E** שבאירופה (E97). סכר חדש על נהר הקווירילה נמצא בבניה.

היסטוריה
--------

העיר זסטפוני נזכרת לראשונה בכתובים בשנות ה-60 של המאה ה-16. שם העיר נגזר מהעובדה שהעיר משתרעת על שתי גדות נהר הקווירילה. המילה פּוֹני (ფონი) פירושה מעבר או מעבר חוצה וזֵדָה פּוֹנִי המעבר העליון או הגדה העליונה. שם זה שימש את המקומיים שהתגוררו במקום וגם את הנוסעים שביקרו במקום בימי קדם. בשנות ה-20 של המאה ה-19, הוצב בעיר צבא של קוזקים. שמה של העיר באותם ימים היה **קווירילה**, עם שם הנהר שחצה אותו. בשנות ה-20 של המאה ה-20 שונה שם העיר ל**ג'וּרֵ'לִי**, על שם מהפכן גאורגי מפורסם. רק מאוחר יותר שונה שם העיר בחזרה לשמה המקורי זסטפוני.

ערים תאומות
-----------

* ליטאליטא טאורגה, ליטא
* ישראלישראל קריית ביאליק, ישראל
* אוקראינהאוקראינה זפוריז'יה, אוקראינה
* אסטוניהאסטוניה אלווה, אסטוניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זסטפוני** בוויקישיתוף
**ליה ברקאי** (נולדה ב-5 באפריל 1999) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כמגנה ימנית בקבוצת מ.כ רמת השרון ובנבחרת הנשים של ישראל.

ביוגרפיה
--------

ליה החלה לשחק בגיל 8 בקבוצת בנים של פרדס חנה, ובשנת 2010 עברה לשחק בקבוצת הילדות והנערות של מכבי כישרונות חדרה. בשנת 2014, בגיל 15, עברה עם משפחתה לגור בתל אביב והצטרפה לקבוצת הנערות של אס"א תל אביב.

בשנת 2015 התקבלה לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, ובמסגרתה שיחקה בליגה הראשונה לנשים עד לסוף עונת 2017. בשנה זו, התגייסה לצה"ל במעמד ספורטאית מצטיינת, שיחקה בקבוצת הבוגרות של אס"א תל אביב, ושירתה בבסיס השלישות הראשית ברמת גן.

בשנת 2018 הושאלה לזמן קצר לקבוצת מ.ס. קריית גת והשתתפה עם הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות לנשים. עוד באותה שנה, התפרסמה בעקבות העובדה שצה"ל סירב לשחרר אותה משבוע שמירות, שבוע שבמהלכו אמורה הייתה לטוס עם הנבחרת למשחק נגד נבחרת ספרד במוקדמות אליפות אירופה. הדבר פורסם בתקשורת, ובסופו של דבר, צה"ל שחרר אותה, אך במאוחר, וכתוצאה מכך, שובצה כשחקנית מחליפה.

בעונת 2018 - 2019 זכתה עם קבוצת אס"א תל אביב באליפות המדינה וגביע המדינה והשתתפה עם הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות.

בעונת 2019 - 2020 עברה לשחק בקבוצת מ.כ. רמת השרון. העונה לא הגיעה לסיומה המתוכנן והופסקה לאחר 14 מחזורים בשל התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-13 באפריל 2020 הוכרז על סיום הליגה והענקת האליפות לרמת השרון שצעדה במקום הראשון בהפרש של 5 נקודות מקבוצת מ.ס קריית גת שבמקום השני.

* עונת 2018 - 2019 - אליפות המדינה עם קבוצת אס"א תל אביב.
* עונת 2018 - 2019 - גביע המדינה עם קבוצת אס"א תל אביב.
* עונת 2019 - 2020 - אליפות המדינה עם קבוצת מ.כ. רמת השרון

הופעות במפעלים בינלאומיים (נבחרות וקבוצות)
------------------------------------------

* 3 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 16.
* 9 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 17.
* 9 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 19 - כולן כקפטנית הנבחרת (בשנת 2018 עלתה במסגרת זו לשלב העילית של מוקדמות אליפות אירופה).
* 10 הופעות בנבחרת ישראל הבוגרת.
* 5 הופעות בליגת האלופות באירופה (3 הופעות עם מ.ס. קרית-גת ו-2 הופעות עם אס"א תל אביב).

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל ליה ברקאי באתר ההתאחדות לכדורגל
* מתן בכור‏, "חייבים למנף את זה": שחקניות נבחרת הנשים רוצות לנצל את המומנטום, באתר וואלה!‏, 29 באוגוסט 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסי ממן, הכנות לספרד? הצבא שולח שחקנית לשמירות, באתר One, מאי, 2018.
2. ↑  ליאור ברטל, ליגת העל לנשים בכדורגל הופסקה בשל הקורונה, רמת השרון הוכרזה כאלופה. אתר העיתון "דבר", 13 באפריל 2020.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ליה ברקאי"**.