recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ישראל שוּכמן** (**שוּחָמי**) (דצמבר 1899, הרובישוב, פלך לובלין, פולין הרוסית – 2 באפריל 1972, ירושלים) היה עיתונאי ואיש ציבור ירושלמי, איש העלייה השלישית, פעיל אחדות העבודה וההסתדרות הכללית, ממניחי היסוד של עיתון "דבר", חבר אספת הנבחרים השנייה.

קורות חיים
----------

ישראל שוכמן נולד בחודש דצמבר 1899 בעיירה הרובישוב שבפלך לובלין של האימפריה הרוסית (פולין), בנו של צבי שוכמן, סוחר, ממשפחת האדמו"ר רבי אהרן מקרלין. התחנך בחדר מתוקן. נתפס לציונות, בשנים 1919–1920 היה חבר מרכז צעירי ציון והחלוץ בפולין.

בשנת 1920 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. ב-1921 היה מזכיר הסתדרות פועלי הרכבת בארץ ישראל וערך את ביטאונה "הקטר". הוא היה ממייסדי מועצת פועלי ירושלים הראשונה ומזכירהּ. משנת 1923 ועד 1933 היה חבר ועד "קהילת ירושלים" (הוועד שייצג בתקופת המנדט את יהודי העיר בפני השלטון הבריטי) מטעם הסתדרות העובדים הכללית ואחדות העבודה. כמו כן היה חבר בוועידות ההסתדרות ופעיל במוסדותיה. בבחירות שנערכו לאספת הנבחרים השנייה בכסלו תרפ"ו דצמבר 1925 נבחר כציר מטעם אחדות העבודה.

ב-1925 היה מזכיר ועידת היסוד של עיתון "דבר", ומאותה שנה היה מנהל סניפו (העורך האחראי) של העיתון בירושלים במשך עשרות שנים. הוא היה סופרו הראשון של "דבר" בירושלים, ופרסם מאמרים רבים ב"קונטרס" וב"דבר", רובם בענייני ירושלים. שוכמן התגורר בשכונת רחביה, והיה חבר ועד השכונה. בימי המצור על ירושלים במלחמת העצמאות הוציא את העיתון העברי היחיד בעיר – "דבר ירושלים".

ישראל שוכמן מת באפריל 1972 בירושלים, בגיל 72, ונקבר בהר המנוחות. הניח את אשתו, בתו וחתנו ונכדיו.

### משפחתו

בראשית שנת 1926 נישא לפנינה לרנר, מראשוני הרוקחים בירושלים. ביולי 1927 נולדה בתם היחידה, ורדה, לימים מורה ומחנכת בבית הספר ארלוזורוב בירושלים ומורה במכללת דוד ילין בירושלים. ב-1951 נישאה לעו"ד רפאל שמיר (מצאצאי ברוך מזרחי), והייתה אם לשלושה: רון, דפנה וגדית. נכדו רון שמיר הוא פרופסור לביואינפורמטיקה בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.

כתביו
-----

* **בעירית ירושלים**, תל אביב: דבר ('חוברות דבר', א), תרפ"ט.
* **ירושלים מאשימה!**, תל אביב: הוצאת ירושלים, תש"ט. (ספרון)
* **נטורי קרתא: השיבנו לעבדאללה ונשובה**, ירושלים: הוצאת ירושלים, תשי"א 1950. (ספרון)

לאחר מותו:

* **רשימת מאמרים שפורסמו בעיקר בדבר בשנים 1925–1955**; מסודרות בסדר כרונולוגי על ידי רפאל שמיר, 2 כרכים, ירושלים: [חמו"ל], 1990. (כרך א: פרסומים מ-1925 עד 1937; כרך ב: פרסומים מ-1938 עד 1955)

לקריאה נוספת
------------

* 'שוחמי (שוכמן), ישראל', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 2028.(הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "ישראל שוחמי (שוכמן)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3848
* ישראל שוכמן, באתר הפלמ"ח
* מת ישראל שוכמן, דבר, 3 באפריל 1972
* ישראל שוכמן (1899-1972), דף שער בספרייה הלאומית

מפרי עטו:

* נקים יד ושם לקדושים ולגבורים, דבר, 11 במרץ 1949

הערות שוליים
------------

1. ↑  התוצאות הסופיות לאספה"נ השניה, דואר היום, טור 1, 31 בדצמבר 1925.
2. ↑  ישראל שוכמן, דבר, לנישואיו, 7 בפברואר 1926;
ברכות לנישואיהם, דבר, 11 בפברואר 1926.
3. ↑  הדף של רון שמיר, באתר בית הספר למדעי המחשב ע"ש בלבטניק, אוניברסיטת תל אביב (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307096405171
* ISNI: 0000 0000 6846 4240
* LCCN: nr2005003128
* VIAF: 97570669
* WorldCat (עם VIAF): 97570669

 |
**מקצועות הרפואה** הם מקצועות הכורכים בתוכם אבחנות וטיפולים רפואיים שונים בגוף או בנפש האדם. מלבד מקצועות הרפואה היסודיים, שהם רפואה כללית ורפואת שיניים, מקצועות הרפואה כוללים בתוכם את שלל סוגי ההתמחויות ברפואה.

סוגי מקצועות רפואה
------------------

על פי ההגדרה המקובלת מקצועות הרפואה הם המקצועות שבעליהם נושאים בתואר רופא, כגון רופא כללי, כירורג, מרדים, קרדיולוג, רופא ילדים, גינקולוג, פסיכיאטר, נוירולוג וכו', וכל יתר המקצועות שבעליהם אינם מחזיקים בתואר רופא, מכונים מקצועות פרה־רפואיים כיון שאינם עוסקים ברפואה ממש אלא כפופים לה. עם זאת השימוש במונח "מקצועות רפואיים" כלפי כל מקצועות הבריאות, לרבות כלפי מקצועות פרה־רפואיים, עדיין רווח.

מקצועות הרפואה היסודיים שעליהם נסמכים שאר מקצועות הרפואה הם:

רפואה כללית – המיומנות לזהות ולאבחן מחלות או בעיות שונות בגוף האדם ואף לטפל בהן. רופא שסיים את שנות לימודיו באוניברסיטה במסלול של רפואה כללית מכונה רופא כללי. לאחר מכן, אם יבחר יוכל להתמחות במקצוע רפואה ספציפי כמו רפואה פנימית, כירורגיה, פסיכיאטריה, קרדיולוגיה, אף־אוזן־גרון, אורתופדיה, פלסטיקה, ועוד.
רפואת שיניים – המיומנות לזהות ולאבחן מצבים שונים ומחלות פתולוגיות בשיניים ואף לטפל בהן. באופן כללי, רופא שיניים זכאי לרישיון לאחר שסיים את חוק לימודיו. לאחר מכן ניתנת לו האפשרות להתמחות ספציפית ברפואת שיניים כמו אורתודנטיה, אנדודונטיה, כירורגיית פה ולסת ועוד.

רישוי
-----

הסמכות למתן רישוי לעסוק במקצועות הרפואה נמצאת בידי האגף לרישוי מקצועות רפואיים שבמשרד הבריאות. מקצועות הרפואה שבסמכות אגף זה לתת רישוי לעסוק בהם הם רפואה כללית ורפואת שיניים. לעומת זאת, רופאים המתמחים באחד ממקצועות הרפואה נדרשים לעבור מבחן רישוי על ידי המועצה המדעית של הר"י, ההסתדרות הרפואית בישראל, ורק לאחר מכן יקבלו רישיון מומחה והיתר לעסוק בתחום הספציפי שבו התמחו.

בשונה מהמקצועות הרפואיים שהעיסוק בהם מותנה ברישוי שבתחום סמכות משרד הבריאות, מקצוע הווטרינריה מותנה ברישוי שבתחום סמכותו של משרד החקלאות ופיתוח הכפר, ואינו בתחום אחריותו של משרד הבריאות.

ראו גם
------

* לימודי רפואה בישראל
* מקצוע פרא רפואי

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרשימה המלאה מופיעה כאן:
2. ↑  ראו כאן למשל
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX546390
* GND: 4024024-1

 |
**כל הקיץ ביום** (באנגלית: **All Summer in a Day**) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת הסופר האמריקאי ריי ברדבורי, שפורסם לראשונה בגיליון מרץ 1954 של המגזין The Magazine of Fantasy & Science Fiction.‏

כאשר נכתב הסיפור, תנאי מזג האוויר על כוכב הלכת נוגה לא היו ידועים. אסטרונומים ידעו שנוגה מכוסה בעננים, ורבים חשבו שכוכב זה עשוי להיות גשום ורטוב. תיאורים רבים של ונוס בסיפורת של אותה התקופה אימצו הנחה זו, כולל ברדברי, בסיפוריו All Summer in a Day ו-The Long Rain. באופן מקרי, ברדבורי, אשר כותב כאן על נוגה ועל השמש, נפטר ביום מעבר נוגה על פני השמש (אירוע שמימי נדיר מאוד).

תקציר העלילה
------------

גיבורי הסיפור הם קבוצת תלמידים שכיתתם נמצאת על כוכב נוגה, שעל פי סיפור זה הוא כוכב ובו סופות גשם מתמידות, ושם השמש זורחת אחת לשבע שנים, למשך שעה אחת בלבד.

קבוצת התלמידים כוללת את **מרגוט**, תלמידה שעברה לנוגה מכדור הארץ חמש שנים קודם לכן, והיא היחידה מבין כולם שיודעת וזוכרת מהי שמש, מכיוון שהשמש זרחה באופן קבוע על כדור הארץ. כאשר המורה מבקשת מהתלמידים לכתוב שיר על השמש, מרגוט כותבת:

"אני חושבת שהשמש היא פרח,
אשר פורח למשך שעה אחת בלבד".
היא מתארת כיצד השמש נראית כמו פני, ומרגישה כמו אש הבוערת בתנור. הילדים האחרים, בהיותם צעירים מדי כדי לראות אי פעם את השמש בעצמם, לא מאמינים לה. בהובלתו של נער בשם ויליאם, שאר התלמידים מציקים לה ומתעמרים בה, וזמן קצר לפני שהשמש יוצאת, ויליאם ושאר התלמידים נועלים אותה בתוך ארון.

כאשר השמש עומדת לצאת, המורה שלהם מגיעה לקחת את הכיתה החוצה כדי ליהנות משעתיים של שמש, ומרוב התרגשות כולם שוכחים ממרגוט שעדיין נעולה בארון. הם רצים החוצה, משחקים, מדלגים, קופצים ומשתוללים, מתענגים על כל שנייה. לפתע, נערה אחת חשה טיפה של גשם על ידה. נשמע קול רעם, ואחריו ברק, והילדים רצים חזרה פנימה בעוד השמש נעלמת והגשם השוטף חוזר שוב. בשלב זה, אחד מהתלמידים נזכר במרגוט, שעדיין נעולה בארון. התלמידים חשים בושה, משחררים אותה מהארון, ועומדים קפואים, נבוכים ממה שעשו ולא מצליחים להביט זה לזה בעיניים. השמש היקרה באה והלכה, ובגלל מעשהם הבזוי, מרגוט, שאהבה את השמש יותר מכל, פספסה אותה.

עיבוד טלוויזיוני
----------------

עיבוד של הסיפור הקצר לסרט טלוויזיה באורך 25 דקות שודר במקור בשנת 1982 במסגרת "WonderWorks" - סדרת אנתולוגיה של ערוץ PBS האמריקאי. שלא כמו בסיפור המקורי, סופו של הסרט הורחב כך שהוא מציג את הילדים מכפרים על המעשה הנורא שעשו בכך שהם נותנים למרגוט את כל הפרחים שהם קטפו בזמן שהשמש זרחה. את הסרט צילם רוברט אלסוויט, שלימים המשיך להיות שהמשיך להיות צלם קולנוע זוכה פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר ("זה ייגמר בדם").

### שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ריס מאלן | מרגוט |  |
| קית' קוגן | ויליאם |  |
| תמי סימפסון | פאולה |  |
| ברידג'ט מייד | ליסה |  |
| אדית' פילדס | גב' קאלאגאן |  |

בתרבות פופולרית
---------------

* בסדרת הטלוויזיה "דירת המצוירים" (עונה 3 פרק 2), תות בראונסטיין ננעלת בתוך ארון, ולא זוכה ליהנות מחוויותיהם של שאר הדיירים.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  Publication history for "All Summer in a Day" at Author Wars web site. "This text is available under a Creative Commons License and may have been adapted from the All Summer in a Day bibliography at the Internet Speculative Fiction Database." Retrieved from .
2. ↑   All Summer In A Day Pt. 3, סרטון באתר יוטיוב
**כל מקום ואתר** הוא לקסיקון לידיעת הארץ, הערוך בסדר אלפביתי וכולל מידע בסיסי על כל היישובים ומרבית האתרים בעלי החשיבות (אתרים ארכאולוגיים, אתרי טבע ונוף, נחלים, מעיינות, שמורות טבע, נקודות ציון בעלות ערך היסטורי ועוד) בארץ ישראל. המידע לגבי כל מקום ואתר, הכולל נתונים גאוגרפיים, היסטוריים ודמוגרפיים, מועבר בדרך תמציתית, על ידי טקסט קצר ושורת סמלים ליד שם הערך.

בשנים 1953–1967 ראו אור חמש מהדורות של פנקס הכיס להכרת הארץ לחייל "כל מקום" שהופיע בהוצאת ענף השכלה באכ"א (ובהמשך גם ב"מערכות") ביוזמתו של קצין חינוך ראשי אהרן זאב.

בשנת 1978 יזם ברוך שראל מהדורה שישית, מורחבת ומעודכנת, של הספרון לציבור הרחב. המדריך, בשם **כל מקום ואתר: מדריך שלם להכרת הארץ**, ראה אור בהוצאת משרד הביטחון והוצאת כרטא. למדריך זה ראו אור מספר מהדורות מעודכנות במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90, חלקן נמכרו במארז פלסטיק שהכיל בנוסף למדריך גם מפות ארץ ישראל בקנה מידה 1:170,000.

בנוסף לעדכון פרטים, כגון גודל אוכלוסייה, בכל מהדורה, כלל העדכון גם הוספת ערכים על יישובים שהוקמו והסרת ערכים על יישובים שפונו ונהרסו ואתרים שחדלו להיות בשליטת ישראל. בהתאם לכך, עד החזרת חצי האי סיני נכללו במדריך גם יישובים יהודיים ומספר אתרים אחרים בסיני.

בשנת 2000 ערך זאב ענר מהדורה מספר שבע-עשרה של המדריך, מורחבת ומעודכנת, בשם **כל מקום ואתר: מדריך לכל מקום ואתר בארץ ישראל**. המהדורה כללה לראשונה מפות 1:250,000 משולבות במדריך, מפות ערים מורחבות וצבעוניות, לוח תקופות בתולדות ארץ ישראל ומילון מונחים בארכאולוגיה ובתולדות ההתיישבות לצד עדכון, הרחבה ועריכה-מחדש של כל הערכים במדריך. גם מהדורה זו עודכנה פעמים אחדות, ומהדורה 20 יצאה לאור בשנת 2005.

אישים שלקחו חלק בעריכת מהדורות "כל מקום ואתר"
---------------------------------------------

* ברוך שראל – יוזם ההוצאה המורחבת של מהדורת 1978
* הארכאולוגים זאב ייבין ואדם דרוקס – חיברו את ערכי האתרים הארכאולוגיים במהדורת 1978, ששימשו בסיס לכל מהדורות שלאחר מכן
* הארכאולוגים גבי ברקאי ודן בהט – בדקו ועדכנו את תחום הארכאולוגיה במהדורות המתקדמות
* הבלשן אבא בנדויד – קבע את שיטת תעתיק השמות הערביים
* יהודה זיו
* אריה יצחקי
* זאב ענר – העורך הראשי של מהדורת 2000

קישורים חיצוניים
----------------

* "כל מקום ואתר" באתר "כותר" (הטקסט המלא מוצג רק למנויים)
* מידע על כל מקום ואתר בקטלוג הספרייה הלאומית
**מריאן מיקלוש** (בסלובקית: **Marián Mikluš**;‏ 24 במרץ 1953 - 15 במרץ 2015) היה גנרל-מאיור סלובקי אשר כיהן כראש המטה הכללי הסלובקי במהלך תקופה קצרה ב-1998.

ביוגרפיה
--------

מיקלוש נולד בסניצה ב-24 במרץ 1953. הוא למד בבית הספר התיכון הצבאי בבנסקה ביסטריצה ואז בבית הספר הצבאי הגבוה לביטחון עורף וביטחון טכני בז'ילינה. לאחר מכן התגייס לצבא צ'כוסלובקיה בדרגת לוטננט ומונה לסגן מפקד גדוד. בין 1977–1979 למד באקדמיה הצבאית בברנו. לאחר מכן הוצב במפקד דיוויזיית הטנקים ה-13. ב-1983 הוא הועבר למטה הפיקוד הצבאי המזרחי, שם שרת עד 1992. ב-1993 התפרקה צ'כוסלובקיה, ומיקלוש הצטרף לצבא סלובקיה. הוא מונה לסגן ראש אגף הלוגיסטיקה במשרד ההגנה. ב-19 באוגוסט 1998 הוא מונה לראש המטה הכללי הסלובקי. הוא כיהן בתפקיד תקופה קצרה בלבד. ב-4 בדצמבר של אותה שנה הוא הועבר לתפקיד ראש מחלקת האינטגרציה והתקינה במטה הכללי. ב-2004 הוא עזב את הצבא. בין 2008–2011 הוא היה חבר במשלחת הצבאית הסלובקית למטה נאט"ו בבריסל.

הוא נפטר ב-5 במרץ 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

* מריאן מיקלוש באתר מועדון הגנרלים של הרפובליקה הסלובקית
* מריאן מיקלוש באתר משרד ההגנה הסלובקי
* מריאן מיקלוש באתר VALKA
הרב **חיים אפרים זייצ'יק** (תרס"ו, 1906 – ט' באדר ב' תשמ"ט, 1989) היה ראש ישיבת בית יוסף – נובהרדוק בבוצ'אץ' וממפיצי רעיונות תנועת המוסר ברוח נובהרדוק בארץ ישראל.

תולדותיו
--------

 פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. הסיבה היא: סדר המאורעות אינו ברור, ב-1919 היה בן 13 ואילו מהפכת אוקטובר התחוללה כבר ב-1917, לפיכך מתי עבר מרוסיה לפולין?.
נולד בעיירה פיוטרקוב שברוסיה לאשר ומרים זייצ'יק. בהיותו כבן 13 הופיע בעיירתו רבי מרדכי שטולמן, מתלמידי ה"סבא" מנובהרדוק, שהקים סניף של ישיבת נובהרדוק בעיירה מאז'יר וגייס תלמידים לישיבה. חיים זייצ'יק נענה לקריאתו והצטרף לישיבה. לאחר המהפכה הבולשביקית חצה את הגבול מרוסיה לפולין, תחילה שהה בברנוביץ ולאחר מכן נסע לישיבת נובהרדוק בביאליסטוק, בראשות הרב אברהם יפה'ן, חתנו של ה"סבא" מנובהרדוק. בישיבה זו שהה תקופת זמן ובמהלכה התמנה להשמיע 'ועדים' (שיחות מוסר) בפני חבריו תלמידי הישיבה. הוא התקרב לגדולי רבני נובהרדוק ובהם הרב דוד בליאכר, הרב אברהם זלמנ'ס והרב דוד מיאדניק. במשך חצי שנה שהה במחיצת הרב משה רוזנשטיין, המשגיח של ישיבת לומז'ה בפולין.

בשנות ה-30 התמנה הרב זייצ'יק על ידי הרב אברהם יפה'ן לעמוד בראשות ישיבת נובהרדוק שהוקמה בבוצ'אץ' על בסיס הישיבה שהקים בה שרגא פייבל ויליג. הוא כיהן כראש הישיבה במשך כמה שנים, ומלבד תפקידו הרוחני והתורני היה אחראי, יחד עם גבאי הקלויז משה הרצוג, גם לקיומה הכלכלי של הישיבה. בשנת 1939 נכבשה בוצ'אץ' בידי הרוסים והוא נאלץ להפעיל את הישיבה בתנאי מחתרת. ב-1941 הוא גויס לצבא האדום ונלקח מבוצאץ', שם השאיר אישה הרה. עם תום מלחמת העולם השנייה הוא חזר לבוצ'אץ' וכשגילה כי משפחתו נספתה עבר לצרפת לישיבת 'אור יוסף נובהרדוק' בצרפת בניהולו של הרב גרשון ליבמן ומשם עשה דרכו לארצות הברית. נישא לגיטל, בתו של הרב אברהם שמואל קסצבסקי.

בתחילת שנות ה-60 עלה הרב זייצ'יק לישראל. בתקופה הראשונה שימש מנהל רוחני בישיבת תפארת הכרמל בחיפה. כעבור זמן התיישב בירושלים והקדיש את כל זמנו להפצת רעיונות תנועת המוסר ברוח נובהרדוק. פרסם לאורך השנים סדרה ארוכה של ספרים, וכמו כן השמיע שיעורים ושיחות מוסר בפני אברכים ותלמידי ישיבות. הקים את כולל "אור חדש" ועמד בראשו.

ספריו
-----

* סדרת **אור חדש** - על פרשיות השבוע, על המועדים, פרקי מחשבות ועיונים
* **אורות החיים**
* **גנזי חיים**
* **המאורות הגדולים** – קווים לתיאור פועלם של גדולי תנועת המוסר
* **המדע והחיים**
* **ואני תפילה** – על התפילה
* **מעייני החיים**
* **פרי הארץ** - על המועדים
* **פרי חיים**
* **קול צופיך** – על ההפטרות
* **תורת הנפש**

לקריאה נוספת
------------

* המאור הגדול - מאת שלום מאיר ולך, בהקדמה לספר "המאורות הגדולים"

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים אפרים בן אשר זיצ'יק (1905-1989), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי הלפרן, **משפחה ועיר בפריחתן ובחורבנן**, עמ' 29

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313219405171
* LCCN: nr96042465
* VIAF: 14671876
* WorldCat (עם VIAF): 14671876

 |
**לורן האריס** (באנגלית:**Lawren Harris**‏; 23 באוקטובר 1885 – 29 בינואר 1970) היה צייר קנדי. עבודותיו של האריס הפכו מופשטות ופשוטות יותר, במיוחד נופיו של הצפון הקנדי והקוטב.

ביוגרפיה
--------

לורן סטיוארט האריס נולד ב־23 באוקטובר 1885 בברנטפורד, אונטריו. בנם של תומאס מורגן האריס ואנה סטיוארט, האריס היה יורש של מפעלי המיכון מסי-האריס. העושר והמעמד של המשפחה העניקו להאריס תנאים שאיפשרו לו להתמקד בקריירת הציור שלו. הוא למד בבית הספר הטכני המרכזי ובמכללת סנט אנדרו. בשנים 1904 עד 1908 למד בברלין. הוא התעניין בפילוסופיה ובמחשבה המזרחית. מאוחר יותר הוא השתלב בתיאוסופיה והצטרף לסניף בטורונטו של החברה התיאוסופית הבינלאומית.

האריס התחתן עם ביאטריס פיליפס ב־20 בינואר 1910 ונולדו להם שלושה ילדים. זמן קצר לאחר שנפגשו והתיידדו עם ג'יימס הארווי מקדונלד בשנת 1911, הם הקימו יחד את קבוצת השבעה המפורסמת. הוא מימן את בנייתו של בניין הסטודיו בטורונטו עם ג'יימס מק'קלום. הסטודיו סיפק לאמנים מקום זול או פנוי ליצירה.

ב־1918 וב־1919, מימן האריס נסיעות לאומני קבוצת השבעה לאזור אלגומה, ונסע לאורך מסילת הרכבת המרכזית של אלגומה וצייר באזורים כמו נהר מונטריאול וקניון אגאווה. בסתיו 1921 נסע לחוף הצפוני של אגם סופיריור, לשם שב מדי שנה בשבע השנים הבאות. בעוד שציוריו מאלגומה וציוריו העירוניים בסוף שנות העשרים התאפיינו בצבעים עשירים ובהירים ומוטיבים של קומפוזיציה דקורטיבית, הרי באגם סופיריור הוא עבר לצייר בסגנון פשוט יותר עם לוחות צבעים מוגבלים - לרוב צבעים עם גוונים נייטרליים.

בשנת 1924, יצא לסיור רישומים עם ג'קסון לפארק הלאומי ג'ספר בהרי הרוקי הקנדיים וסימן בכך את תחילת נושא ההרים אותם המשיך לחקור במסעות רישום שנתיים עד 1929, גם באזורים סביב הפארק הלאומי באנף ואחרים.

בשנת 1930 יצא האריס למסע הרישומים המורחב האחרון שלו, ונסע לקוטב הצפוני על סיפון ספינת אספקה למשך חודשיים, במהלכם השלים מעל 50 ציורים. הציורים הארקטיים סימנו את סוף תקופת ציורי הנוף שלו, ומשנת 1935 ואילך עבר האריס בהתלהבות לציור מופשט.

לאחר פירוק קבוצת השבעה בשנת 1933, האריס וחבריו האחרים התחברו לקבוצה הלאומית הגדולה יותר, קבוצת הציירים הקנדית.

### משפחתו

ב־20 בינואר 1910 התחתן האריס עם ביאטריס פיליפס. לזוג נולדו שלושה ילדים. מאוחר יותר התאהב האריס בבס, אשת חברו. בסופו של דבר האריס עזב את אשתו ושלושת ילדיו אחרי 24 שנים והתחתן עם בס הוסר בשנת 1934. מאוחר יותר באותה שנה הוא ובס עזבו את ביתם ועברו לארצות הברית. בשנת 1940 הם עברו לוונקובר שבקולומביה הבריטית. בס נפטרה בשנת 1969.

האריס נפטר בוונקובר בשנת 1970, בגיל 84, כאמן ידוע. הוא נקבר בשטח אוסף האמנות הקנדי של מקמייקל, שם מוחזקת עבודתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורן האריס** בוויקישיתוף
* לורן האריס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Lawren Harris (1885-1910)"
2. ↑  "Lawren S. Harris (1885-1970)"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007322481105171
* BIBSYS: 1671433161042
* CiNii: DA16186597
* GND: 11923629X
* ISNI: 0000 0001 0969 1512
* LCCN: n83164686
* NKC: xx0193154
* NLA: 36575360
* RERO: 02-A003349367
* RKD: 36133
* SNAC: w67961mv
* SUDOC: 07618756X
* Trove: 1301021
* ULAN: 500025225
* VIAF: 47566949
* WorldCat: lccn-n83164686

 |
"**Street of Dreams**" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית Guns N' Roses, אשר שוחרר לראשונה ב-Chinese Democracy, אלבומה השישי שיצא לאור בשנת 2008.

רקע
---

השיר נכתב במקור בשנת 1999 על ידי סולן הלהקה אקסל רוז. באותה תקופה, קרא לשיר "The Blues". לאחר שסיים רוז את הליך כתיבת השיר, הולחן יחד עם חבריו ללהקה, הבסיסט טומי סטינסון, הקלידן דיזי ריד, הגיטריסט המוביל רובין פינק וגיטריסט הקצב פול טוביאס. לאחר 8 שנים, שונה שמו של השיר ל-"Street of Dreams".

בהופעות
-------

### Chinese Democracy Tour (2001-2011)

השיר היה מרכיב עיקרי בהופעות הלהקה בסיבוב ההופעות לקידום האלבום *Chinese Democracy*. השיר בוצע ב-231 הופעות מתוך 239 הופעות שנכללו בסיבוב ההופעות המדובר.

בשנים 2001–2007 סולו הגיטרה בשיר בוצע על ידי רובין פינק, ובחלקו האחרון של סיבוב ההופעות שהתקיים בשנים 2009–2011 בוצע הסולו על ידי די ג'יי אשבה (אשר המשיך לבצע את הסולו עד 2012, כאשר הלהקה הפסיקה להופיע עם השיר עד שנת 2022).

### Up Close and Personal Tour (2012)

בדומה לסיבוב ההופעות הקודם של הלהקה, גם בסיבוב ההופעות הנ"ל הלהקה הופיעה עם השיר כמעט בכל ההופעות שהתקיימו במסגרתו.

### Appetite for Democracy Tour (2012-2014)

בניגוד לשני סיבובי ההופעות הקודמים, השיר בוצע פעמים מעטות בתחילת סיבוב ההופעות לחגיגות 25 שנים לאלבום הבכורה של הלהקה, *Appetite for Destruction* ו-4 שנים לאלבום האחרון שלה, *Chinese Democracy*. אחד מהביצועים של השיר תועד ונכנס לסרט ההופעה של הלהקה, *Appetite for Democracy 3D*, אשר יצא לאור בשנת 2014.

### We're F'N' Back Tour (2021-2022)-Guns N' Roses 2023 Tour (2023)

השיר בוצע לראשונה מזה 10 שנים בסיבוב ההופעות We're F'N' Back Tour בהופעה של הלהקה ב-18 ביוני 2022 בפראג. מאז, השיר מבוצע לעיתים רחוקות מאוד. מאז שחזרה הלהקה להופיע עם השיר, בוצע הוא 14 פעמים בלבד.

בניגוד לסיבובי ההופעות שהתקיימו בשנים 2001–2014, הסולו חולק בין שני הגיטריסטים של הלהקה- סלאש מבצע את החלק הראשון של הסולו, ולאחר מכן ממשיך אותו ריצ'רד פורטס.

משתתפים
-------

* אקסל רוז - שירה מובילה ועריכה דיגיטלית
* פול טוביאס - גיטרת קצב
* ריצ'רד פורטס - גיטרת קצב
* רון "במבלפוט" ת'אל - גיטרת קצב
* רובין פינק - גיטרה מובילה
* באקטהד - גיטרה מובילה
* טומי סטינסון - גיטרת בס ושירה מלווה
* בריין - תופים
* דיזי ריד - פסנתר, קלידים, שירה מלווה וסינתיסייזר-תזמורת
* כריס פיטמן - סינתיסייזר, סאב-בס, תכנות, קלידים וסינתיסייזר-תזמורת
* פול בקמסטר - תזמורת
* מרקו בלטרמי - תזמורת
* אריק קאודיו - עריכה דיגיטלית
* קארם קוסטנזו - עריכה דיגיטלית
* סין ביוואן - עריכה דיגיטלית

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  קנדה | רוק קנדי | 44 |
**ליצן** (באנגלית: **Clown**) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי, אשר בוים על ידי ג'ון וואטס, הופק על ידי מק קפוצ'ינו, איליי רות' וקודי ריידר, הוסרט על ידי כריסטופר פורד וג'ון וואטס ונערך על ידי רוברט ריאנג. השחקנית הראשית בסרט היא לורה אלן, שמגלמת את דמותה של מג מקוי, תוך שאנדי פאוורס מגלם את בעלה, קנט מקוי.

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-17 ביוני 2016. באיטליה, יצא לאקרנים כבר ב-13 בנובמבר 2014.

עלילה
-----

קנט מקוי הוא בעל ואב אוהב שמארגן מסיבת יום הולדת לבנו ג'ק. עם זאת, הליצן שהיה צריך להגיע, אינו מגיע בגלל ניהול זמנים קלוקל. למרבה המזל, קנט מגלה תחפושת ישנה של ליצן במרתף הבית שהוא מוכר ובעקבות כך, הוא מחליט להיות בעצמו הליצן. לאחר המסיבה, קנט נרדם כשהוא לובש את התחפושת ולמחרת בבוקר מגלה שהוא לא מסוגל להוריד אותה.

קנט נאלץ ללכת לעבודה כשהוא לובש את התחפושת, תוך שהוא מנסה להסיר אותה, עד כדי פגיעה בגופו. הוא חוזר הביתה ומתלונן על המצב ומספר את המאורע לאשתו, מג. היא מחליטה לנסות להסיר את אף הליצן שלו תוך שהיא פוצעת את אפו האמיתי. בסמוך לכך, הכלב המשפחתי צל, אוכל בטעות את אף הליצן. מיד לאחר מכן, כאשר מג מנסה להסיר את פאת הליצן, היא מגלה כי זו הפכה לשיערו האמיתי של קנט וכי אי אפשר להסירה. כמה רגעים לאחר מכן, חש קנט ברעב כבד מה שגורם לו לאכול את כל האוכל בבית.

לבסוף, הוא מגלה כי אט-אט הוא הופך לליצן היות שהתחפושת שהוא לבש אינה אלא עורו של שד קדמון בשם "לוצן", הטורף ילדים.

שחקנים
------

* לורה אלן – מג מקוי
* אנדי פאוורס – קנט מקוי
* פיטר סטורמר – הרברט קרלסון
* אליזבת ויטמר – דניז
* כריסטיאן דיסטיפאנו – ג'ק מקוי
* צ'אק שמאטה – וולט
* רוברט ריינולדס – ד"ר מרטין קרלסון
* לוקאס קלי – קולטון
* מייקל ריאנדו – רובי
* מתיו סטפיוק – בלש
* מילר טימלין – חניך
* איליי רות' – פרוני הליצן

הפקה
----

בנובמבר 2010 העלו ג'ון וואטס וכריסטופר פורד טריילר מזויף ליוטיוב שהודיע כי איליי רות' יפיק את הסרט; רות' לא היה מעורב באותה תקופה. רות' דיבר על הסרט ואמר כי: "אהבתי את זה שהם פרסמו את הטריילר תחת השם שלי. יש אנשים שחשבו שעשיתי את הסרט ויש שחשבו עוד טריילר מזויף של *Grindhouse*... באמת הרגשתי שהחבר'ה האלה צריכים זריקה ושאנשים באמת פוחדים מליצנים מרושעים".

שלב הצילומים החל בנובמבר 2012 באוטווה, קנדה. רות' הצטרף בהמשך כאחד ממפיקי הסרט, בעוד וואטס ביים את הסרט על פי תסריט שנכתב על ידו ועל ידי פורד.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ליצן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ליצן", באתר נטפליקס
* "ליצן", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ליצן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ליצן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  )
3. 1 2  CLOWN | British Board of Film Classification, www.bbfc.co.uk
4. 1 2  *Clown (2014) - Christopher Ford, Jon Watts | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related | AllMovie* (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-10-04
5. ↑  Eli Roth Producing 'Clown,' Based on Fake Eli Roth Movie Trailer, /Film, ‏2010-11-18 (באנגלית)
6. ↑  Shooting Underway for Eli Roth's Horror Movie 'Clown' (Exclusive) | Hollywood Reporter, www.hollywoodreporter.com
הדגמה של טלקינזיס שהוכחה כהונאה שנוצרה על ידי צלם צרפתי ב-1875
**טלקינזיס** (באנגלית: **Telekinesis**; מיוונית: "טלה" - רחוק, ו-"קינזיס"- תנועה; ידוע גם כ**פסיכוקינזיס**) הוא תחום בפאראפסיכולוגיה העוסק בהשפעה מנטלית על התנהגותו של החומר, כאשר בדרך כלל הכוונה היא ליכולת להניע גופים ממרחק. המונח המודרני בפאראפסיכולוגיה לטלקינזיס הוא פסיכוקינזיס (או בקיצור PK).

מבחינת ההגדרה הקלאסית, הניחן ביכולת טלקינטית מסוגל להזיז עצמים בכוח מחשבתו בלבד. בשנים האחרונות גם **השפעה מרחוק** על מערכות ביולוגיות (אנשים, חיות, צמחים ותאים) נכללת בהגדרת המונח. בעל היכולת הטלקינטית יכול לגרום לשינוי ביולוגי, חיובי או שלילי על המערכת הביולוגית עליה הוא מפעיל את יכולתו. לדוגמה, אדם בעל יכולת טלקינטית יכול להשפיע על רגשותיו של אדם אחר על ידי התרכזות בעצם השינוי בלבד.

למרות טענות רבות, מעולם לא הוכח קיומו של טלקינזיס, והתחום נחשב לפסבדו-מדע. רבים מהאפקטים הטלקינטיים לכאורה ניתנים לביצוע באמצעים קונוונציונליים, כמו פעלולי קוסמים. במבחנים מדעיים מאורגנים היטב, נכשלו טענות לטלקינזיס.

בתרבות הפופולרית
----------------

טלקינזיס נפוץ ככוח על בספרות מד"ב, קומיקסים, סרטים, סדרות טלוויזיה ומשחקי וידאו.

הופעה בולטת מאוד נמצאת בספר הילדים מטילדה מ-1988 והעיבוד הקולנועי המוסיקלי מ-1996 והעיבוד הקולנועי המוסיקלי מ-2022. תופעת הטלקינזיס מופיעה כן בנובלה Telek (אנ'), זיכיון המדיה מלחמת הכוכבים, הסרט שלטון המוח משנת 1981, הסרט לופר מ-2012, סדרת הטלוויזיה של נטפליקס דברים מוזרים מ-2016, הסרט Psychokinesis משנת 2018 וסדרת משחקי הווידאו Mother מ-1989. ובסדרת הספרים שומרת הערים האבודות

ראו גם
------

* טלפתיה
* מגנטיות אנושית
* תפיסה על-חושית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טלקינזיס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טלקינזיס** |

* טלקינזיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* טלקינזיס, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bösch, Holger; Fiona Steinkamp, Emil Boller (July 2006). "Examining psychokinesis: The interaction of human intention with random number generators--A meta-analysis". Psychological Bulletin 132 (4): 497–523. doi:10.1037/0033-2909.132.4.497. PMID 16822162.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546181105171
* BnF: cb11953298q (data)
* GND: 4047699-6
* LCCN: sh85108431
* NKC: ph124801

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפרופסור לתולדות עם ישראל. אם התכוונתם לאישים אחרים בשם זה, ראו מיכאל מאיר.

**מיכאל אלברט מאיר** (**Michael Albert Meyer**, נולד ב-15 בנובמבר 1937) הוא היסטוריון יהודי אמריקאי, פרופסור לתולדות עם ישראל בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי, אוהיו. עמד בראש הקתדרה ע"ש אדולף אוקס להיסטוריה יהודית משך שנים רבות, והחל מ-2009 הוא פרופסור אמריטוס במוסד. ידוע כמומחה לתולדות היהדות הרפורמית ויהדות גרמניה בעת החדשה.

קורות חיים
----------

מאיר נולד בברלין. בשנת 1941 הצליחה משפחתו למלט עצמה מגרמניה הנאצית, זמן קצר לפני הפסקת הגירת היהודים באוקטובר אותה שנה, ולהגר לארצות הברית. הוא גדל בלוס אנג'לס. מאיר סיים בהצטיינות לימודים לתואר בוגר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), ובהמשך קיבל דוקטורט בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי בשנת 1964. בין 1964 ל-1967 לימד בשלוחת מוסד זה בלוס אנג'לס, ולאחר מכן הצטרף לסגל הקמפוס הראשי של הקולג' בסינסינטי. הוא מלמד בקביעות גם בשלוחת היברו יוניון קולג' בירושלים (אחת לארבעה סמסטרים) ובמקביל כפרופסור אורח באוניברסיטה העברית בירושלים.

מאיר היה ממקימי האגודה ללימודים יהודיים בארצות הברית וכיהן כנשיאה בשנים 1978–1980. בשנים 2003–2006 עמד בראש המועצה המייעצת האקדמית במרכז להיסטוריה יהודית בניו יורק. מאז 1991 הוא מכהן כנשיא בינלאומי של מכון ליאו בק העוסק בחקר יהדות גרמניה וסניפיו בניו יורק, לונדון וירושלים. הוא גם יושב ראש ועדת הפרסומים של הוצאת ההיברו יוניון קולג' ועמית האקדמיה האמריקאית לחקר היהדות. ב-1996 זכה בפרס הקרן הלאומית לתרבות יהודית, בזכות "השפעה ניכרת על עמיתים ותלמידים".

מיכאל מאיר נשוי לרבה הרפורמית מרגלית מאיר. גם בנם הבכור הוא רב רפורמי, ומתגורר בישראל.

כתביו
-----

מיכאל מאיר פרסם שורת ספרים בתחומי התמחותו - תולדות יהדות גרמניה והיסטוריה של התנועה הרפורמית, חלקם ככותב וחלקם כעורך. כמו כן פרסם מאות מאמרים בתחומי מחקרו. כמה מספריו תורגמו לעברית:

* **בין מסורת לקדמה**, תולדות תנועת הרפורמה ביהדות, מרכז זלמן שזר, ירושלים, תש"ן.
* **צמיחת היהודי המודרני**: זהות יהודית ותרבות אירופית בגרמניה, 1824-1729, הוצאת כרמל, ירושלים, תשנ"א.
* **יהדות בתוך המודרניות**: חיבורים על ההיסטוריה והדת היהודית, בהוצאת עם עובד, תל אביב, תשס"ז.
* **הרב ליאו בק: ייעוד דתי בעת סערה**, תרגם עמי אשר, הוצאת כרמל, 2024.

### עריכה

* **תולדות יהודי גרמניה בעת החדשה**, 4 כרכים, מרכז שז"ר, 2000.
* מבחר מכתביו של אברהם גייגר, הוצאת מרכז שז"ר, ירושלים, תש"ם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאל מאיר** בוויקישיתוף
* מיכאל מאיר באתר היברו יוניון קולג'
* מיכאל מאיר, ברשת החברתית Goodreads
* דוד אלנסון, Michael A. Meyer and His Vision of Reform Judaism and the Reform Rabbinate.
* ריאיון עם מאיר (בגרמנית)
* פרופ' מאיר בהרצאה על ראשית היהדות הקונסרבטיבית, סרטון באתר יוטיוב
* מיכאל בן מתתיהו מאיר (1937-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265482505171
* BnF: cb12163517p (data)
* CiNii: DA0637938X
* GND: 130065129
* ISNI: 0000 0001 0857 8294
* LCCN: n82058417
* NKC: jo2014814730
* NLP: a0000001050984
* NSK: 000014658
* NTA: 073926582
* SUDOC: 030162963
* VIAF: 59123525
* WorldCat: lccn-n82058417

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יאיר רמתי** (נולד ב-25 באפריל 1954) הוא מהנדס ישראלי, שעמד בראש מנהלת חומה במשרד הביטחון.

ביוגרפיה
--------

רמתי הוא בעל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה בהצטיינות מהטכניון (1976), ומוסמך בהנדסת אווירונאוטיקה מהטכניון (1982). שירת בצה"ל בשנים 1976–1981 בתפקיד טכנולוגי, שכלל ניתוח והערכת ביצועים של מערכות נשק מתוצרת הגוש המזרחי, הוא נושא דרגת סגן-אלוף במילואים.

ב-1981 החל לעבוד בתעשייה האווירית, שימש מהנדס בכיר בתחום הערכת תפקוד טילים וחיישנים, ניהוג ובקרה ובפיתוח בדיקות וטלמטריה. כיהן כראש פרויקט הטיל "חץ 2" וכמנהל מפעל מלמ בחטיבת מערכות טילים וחלל של החברה, על פועלו בתפקיד זה זכה ב-2003 בפרס ביטחון ישראל והמפעל זכה בפרס הלאומי לאיכות בתעשייה, בשנים 2006–2011 כיהן כסמנכ"ל השיווק של החברה.

בתחילת 2012 נכנס לתפקידו כראש מנהלת חומה. בזמן כהונתו היה אחראי על פיתוח מערכות להגנה מפני טילים:

* כיפת ברזל
* שרביט קסמים
* חץ 3

בדצמבר 2015 הודח מתפקידו, שבועיים לאחר ניסוי מוצלח ב"חץ 3", בעקבות עבירת ביטחון מידע - החזקת מידע מסווג במחשבו האישי.

במרץ 2018 מונה ליו"ר דירקטוריון חברת אר.אס.אל אלקטרוניקה (RSL Electronics), חברה המספקת מערכות בקרה ודיאגנוסטיקה למערכות צבאיות, תעופתיות ולמערכות אנרגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* NRG מעריב, יאיר רמתי מונה לסמנכ"ל לשיווק בתעשייה האווירית, באתר nrg‏, 9 באפריל 2006
* יאיר רמתי באתר העמותה הישראלית להגנה בפני טילים
* אתר למנויים בלבד גילי כהן, האחראי על תוכניות יירוט הטילים הודח כי שמר חומרים מסווגים במחשבו האישי, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2015.

**מכתביו**

* שחר שוחט ויאיר רמתי, לקחים ותצפיות ראשוניות מהמערכה האווירית והפעלת האש מנגד באוקראינה, בין הקטבים, גיליון 37, ‏ 22 בספטמבר 2022.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפרס הלאומי לאיכות בתעשייה לשנת 2004 הוענק למפעל מל"מ של התעשייה האווירית
2. ↑  ניסוי מוצלח ב"חץ 3"
3. ↑  האחראי על פרויקט ה"חץ" הודח בשל עבירת ביטחון מידע חמורה, באתר ynet, 27 בדצמבר 2015
4. ↑  יאיר רמתי מונה ליו"ר חברת RSL Electronics, באתר TechTime‏, 18 במרץ 2018
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכינוי לחצי האי פלופונסוס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מוראה (פירושונים).
חלוקה מנהלית של אזור המוראה תחת שלטון ונציה (1685 עד 1714)
**מוראה** (ביוונית: **Μωρέας**) הוא השם שבו נתכנה חצי האי פלופונסוס בתקופת ימי הביניים על ידי שליטיו הפרנקים.
הכינוי **מוראה** בהקשר לפלופונסוס הופיע לראשונה במאה ה-10, במסמך ההיסטורי הכרוניקות של מוראה. הכרוניקות, יצירה בת 9,000 שורות מהמאה ה-14, מכילות מידע רב על היווצרות שלטון הפרנקים ביוון ותיאור החברה הפיאודלית החדשה, אם כי הן נחשבות ללא אמינות מבחינה היסטורית.

לאחר כיבוש האימפריה הביזנטית במסע הצלב הרביעי על ידי הפרנקים (הכינוי לקתולים שיצאו למסעות הצלב מארצות מערב אירופה), הוקמו על חורבותיה מספר יחידות מדיניות חדשות.

שתי קבוצות של פרנקים כבשו את אזור הפלופונסוס, והקימו בה מספר בריתות רופפות השולטות על אוכלוסייה יוונית תחת שלטון שליטים פרנקים. אזור הפלופונסוס כולו נקרא מוראה, והוא חולק בין היחידות המדינית של הפרנקים, שהחשובה בהם הייתה נסיכות אכאיה, ובין האימפריה של ניקאה ואזורי שליטה של ונציה.

הנסיך הבולט ביותר במוראה היה הנסיך גיום השני וילאהרדואין, שליטה של נסיכות אכאיה, שביצר את העיר מיסטרס, לא רחוק מספרטה, והפך אותה לבירתו. לאחר הפסדו של גיום ב־1259 לאימפריה הביזנטית המחודשת (שליטי ניקאיה, ולאחר מכן קונסטנטינופול), עבר חלק גדול מממלכתו אליה.

לאחר מותו, ועם נישואי בתו ויורשת העצר עם פיליפ בנו של שארל הראשון מאנז'ו מלך סיציליה ונאפולי, השתלטה מלכות נאפולי על נסיכות אכאיה. ב-1348 הקימו הביזנטים יחידה אוטונומית בדרום הפלופונסוס, וזו הייתה לדספוטט מוראה. הדספוטט השתלטה בהדרגה על כל חצי האי עד להשתלטותה המוחלטת על כל הפלופונסוס ב־1430, השתלטות שהופרעה זמנית ב־1383 על ידי גדוד שכירים מנווארה שכבש לעצמו חלק גדול ממוראה.

הטורקים כבשו את מוראה בין השנים 1458-1460. הטורקים שלטו בחצי האי עד מלחמת העצמאות היוונית בתחילת המאה ה-19 (למעט תקופה קצרה בין 1685 ל-1714 שבה השתלטו שוב הוונציאנים על הפלופנסוס), ומאז הופסק להתייחס אל הפלופונסוס כמוראה.

מקור השם מוראה
--------------

מקור השם לוט בערפל ושנוי במחלוקת. השם מופיע לראשונה בכתבים ביזנטיים מן המאה ה-10. יש חוקרים המייחסים את השם לשורשים סלאבים: המלה הסלאבית לים היא "מורה" (*Мо́ре*), ומכאן מוראה היא "אדמה על הים". יש סוברים שמקורו במלה היוונית לתות עץ, אולי בהקשר לתולעי המשי שהוברחו מסין לביזנטיון במאה ה-6. יש סברה לפיה השם נובע משיכול אותיות של "Roma" (כקיצור של האימפריה הרומית). ההיסטוריון סטיבן רנסימן הציע שהשם ביוונית מקורו בדמיון בין צורת חצי-האי פלופונס לצורת עלה עץ התות.
**אנטה ספורט** הוא תאגיד בינלאומי סיני למכירת ציוד ספורט, הממוקם בג'ינג'יאנג. מבחינת גובה הכנסות, החברה דורגה במקום השלישי בעולם נכון לשנת 2019.

מאז הווסדה, בשנת 1994, החברה עוסקת בעיצוב, פיתוח, ייצור ושיווק של מוצרים, לרבות בגדי ספורט, הנעלה, הלבשה ואביזרים תחת מותג משלה.

היסטוריה
--------

אנטה נוסדה על ידי דינג שיז'ונג בשנת 1991. בשנת 2008, אולימפיאדת בייג'ינג היוותה הזדמנות עבור אנטה לשווק את הנעליים שייצרה.

אנטה ספורט נסחרה בבורסה של הונג קונג החל משנת 2007 ומחיר ההנפקה שלה לפי 5.28 דולר HK למניה. בשנת 2009, החברה רכשה מבל אינטרנשיונל את סימן המסחר של פילה בסין, הונג קונג ומקאו. מאז, החברה מפעילה את עסקי פילה בשלושת האזורים הללו. הפורוורד לשעבר של מינסוטה טימברוולבס, קווין גארנט, עזב באוגוסט 2010 את נותנת החסות אדידס, וממומן מאז על ידי אנטה. גארד גולדן סטייט ווריורס, קליי תומפסון, עזב גם הוא את נותנת החסות נייקי, והוחתם באנטה בפברואר 2015.

אנטה ספורט החלה בחרם על ה-NBA באוקטובר 2019 כתוצאה מציוץ מחדש של גורם בהנהלת יוסטון רוקטס לתמיכה בהפגנות הונג קונג. עם זאת, ב-14 במאי 2020, וילסון ספורט, מותג אנטה ספורט, הודיע כי יחליף את ספולדינג בבעלות ברקשייר האת'וויי כספקית כדור ה-NBA החל מעונת 2021/2022 ב-NBA.

חסויות
------

אנטה ספורט היא הספקית והנותנת החסות של קבוצות רבות, שחקנים והתאחדות:

### כדורסל

* ארצות הבריתארצות הברית אלכס קארוסו
* ארצות הבריתארצות הברית קוון לוני
* ארצות הבריתארצות הברית קליי תומפסון
* ארצות הבריתארצות הברית גורדון הייוורד
* ארצות הבריתארצות הברית ג'ייקוב אוונס
* ארצות הבריתארצות הברית המידו דיאלו
* ארצות הבריתארצות הברית ראז'ון רונדו
* ארגנטינהארגנטינה לואיס סקולה
* ארצות הבריתארצות הברית ג'יימס וייסמן

### איגרוף

* הפיליפיניםהפיליפינים מני פקיאו

### שחקני עבר

* צ'נדלר פארסונס
* קווין גארנט

אנטה העניקה חסות ל-26 נבחרות סיניות בענפי ספורט חורף, איגרוף, טאקוונדו, התעמלות, הרמת משקולות, היאבקות, ג'ודו, גלישת גלים, כדורמים וגולף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטה ספורט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנטה ספורט (באנגלית)
* אנטה ספורט, ברשת החברתית פייסבוק

* אנטה ספורט, ברשת החברתית אינסטגרם
**יואב רייטר** (נולד ב-6 ביוני 1975), הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בשחייה, סגן אלוף המכביה (1993) במשחה ל-100 מטר פרפר ונוירוכירורג בעיסוקו.

ביוגרפיה
--------

רייטר נולד וגדל ברמת גן. בילדותו התגורר באלנטאון, פנסילבניה ארצות הברית בשל לימודיו האקדמיים של אביו ושם החל לשחות במרכז קהילתי יהודי בעירו. כשחזר לישראל הוא התאמן בקבוצת מכבי תל אביב כפר המכביה בהדרכתם של חיים נעסה, ירון אילתי, רביב שלהבת והלמוט לוי וכבר בהיותו בן 13 זכה בתואר שחיין מצטיין ארצי לבני גילו. בהיותו בן 16 הוא עבר לחיפה להתאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתו של ארנון אבני ושם סיים את לימודיו בתיכון עירוני ה'. בצבא הוא שרת כספורטאי מצטיין בחיל האוויר.

### 1993

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכה רייטר בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.79 שניות, לפני יואב מאירי (58.63 שניות) וניר שמעוני, שניהם מהפועל ירושלים. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.82 דקות, אחרי יואב מאירי (2:09.89 דקות) ולפני ערן צלר.

בתחרות השחייה של המכביה ה-14 שנערכה באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכה רייטר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.00 שניות, אחרי דן קטלר (55.82 שניות) ולפני ג'ף פופל (57.42 שניות), שניהם מארצות הברית.

### 1994

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכה רייטר במדליית כסף אישית, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.67 שניות, אחרי יואב מאירי (57.05 שניות) ולפני ערן הירש, חברו לקבוצת מכבי חיפה.

### 1997

בשנת 1997 למד רייטר באוניברסיטת אוקלנד במישיגן. בשנתו הראשונה הוא זכה ב-NCAA דרגה שנייה, במדליית זהב במשחה ל-200 יארד פרפר ובמדליית ארד במשחה ל-100 יארד פרפר והיה שותף לשתי מדליות כסף במשחי שליחים (4x50 יארד מעורב ו-4x100 יארד מעורב) ביחד עם עידו מירון.

תארים והישגים
-------------

בשנת 2013 זכה להיכלל בהיכל התהילה של אוניברסיטת אוקלנד.

חיים אישיים
-----------

רייטר נשוי ואב לשלושה ילדים ומתגורר בבלומפילד(אנ'), מישיגן. הוא בעל תואר "דוקטור לאוסטאופתיה" (D.O) מאוניברסיטת Nova Southeastern שבפלורידה (2001–2005). הוא נוירוכירורג (2006–2012) מומחה לניתוחי עמוד שדרה מורכבים ועובד במישיגן ב-Saint Joseph Mercy Health System (אנ').

בזמנו הפנוי משתתף רייטר בתחרויות טריאתלון.

לקריאה נוספת
------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* אלכס פרלסמן, נופצה הדקה ב-100 מטר, מעריב, 20 באפריל 1993
* גולן חזני, קרן אור בודדת באפלה, ידיעות אחרונות, 20 באפריל 1993
* אלכס פרלסמן, רגאל - כוכבת האליפות שננעלה אתמול, מעריב, 23 באפריל 1993
* ד"ר ברוך צ'יש, זינוק מוצלח לבריכה: שישה שיאי מכביה ושיא ישראלי ביום הראשון, הארץ, 8 ביולי 1993

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב רייטר, באתר Health (באנגלית)
* יואב רייטר (אורכב 23.09.2019 בארכיון Wayback Machine), באתר St. Joseph Health (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכס פרלסמן, שני שיאים והרבה תקוות, מעריב, 7 באוגוסט 1988
ספר תהילים בתרגום מנדלסון ובביאור ברי"ל, ברלין תקנ"א
**יואל ברי"ל** (ראשי תיבות: **בן ר' יהודה ליב**; בגרמנית: **Joel Löwe**, **לֶוֶוה**; 27 בפברואר 1762 - 11 בפברואר 1802), היה מפעילי תנועת ההשכלה בברלין, פרשן מקרא, בלשן ואיש חינוך, מעורכי "המאסף".

חייו
----

ברי"ל התחנך בביתו של אחד מעשירי ברלין, אהרון יורש, חתנו של פייטל היינה אפרים. אחר כך עבד כמורה פרטי בביתו של דוד פרידלנדר. היה ידיד נעורים של יצחק אייכל, ושניהם היו מצעירי תלמידיו של משה מנדלסון. כשהקים אייכל ב-1782 את "חברת דורשי לשון עבר" בקניגסברג, היה ברי"ל נציגו בברלין, והם המשיכו לעמוד בקשר מכתבים והקדישו זה לזה את ספריהם.

ברי"ל עסק בפרשנות המקרא ובדקדוק עברי. מ-1785 עד 1790 פרסם בכמה חלקים את התרגום של מנדלסון לספר תהלים עם ביאור עברי משלו. ב-1788 הוציא לאור תרגום גרמני באותיות עבריות וביאור עברי לספר יונה, וב-1789 הוציא ביחד עם אהרן האלה-וולפסון תרגום לחמש מגילות. וולפסון וברי"ל גם עמדו בראש מפעל תרגום ההפטרות לגרמנית שנועד להמשיך את מפעל הביאור של מנדלסון למקרא אחרי פטירתו של מנדלסון. כמו כן תרגם ברי"ל לגרמנית את ההגדה של פסח. ב-1794 הוציא לאור את "עמודי הלשון", ספר לימוד לדקדוק עברי.

ברי"ל היה מן הפעילים ביותר בפרסומים של אנשי תנועת ההשכלה בברלין. הוא כתב מאמרים ושירים ב"המאסף", כתב העת של המשכילים, ומראשית שנות התשעים היה גם עורך כתב העת ביחד עם וולפסון. במאמריו כתב בעד הרציונליזם וההשכלה וביקר את ההנהגה הרבנית. בעריכת השניים הפך "המאסף" לקיצוני יותר ויותר בעמדותיו בעד ההשכלה הרדיקלית ונגד המסורת וההשכלה המתונה, ובמקביל הלכה והתמעטה תפוצתו עד שפסק להופיע ב-1797. ב-1794 חיבר ברי"ל חוברת בעניין פולמוס הלנת המת ובה תקף את הרבנים ואנשי ה"חברה קדישא" על התנגדותם לדחיית הקבורה. ב-1795 עבר ברי"ל (ואיתו הוצאת "המאסף") לברסלאו, ושימש כמורה ראשי בבית הספר המשכילי שנפתח שם בתמיכת השלטונות הפרוסיים.

מכתביו
------

* **שרייבן אן דיא ווירדיגען מיטגלידר זעמטליכר: חברות גמילות חסדים**, ברלין: דפוס חברת חנוך נערים, תקנ"ד.
* **לוחות בניני הפועלים: עם משקלי השמות** (פאללשטענדיגע פאראדיגמן דער עברישן צייט אונד נענווערטר צום געברויך פיר שולן אונד הויזלעהרר), פראג: [חמו"ל], תקס"ג.
* **עמודי הלשון: המיוסדים על אדני ההגיון, לתועלת התלמידים החפצים ללמוד שפת עבר** (דיא עלעמענטע דער עברישן שפראכע נאך לאגישן פרינציפיען ענטוויקקלט, איין האנדבוך פיר להערער), פראג: דפוס האחים STIASNY, תקס"ג.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי יואל ברי"ל בפרויקט בן-יהודה
* יואל לווה, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* ספר יונה עם תרגום אשכנזי ובאור, ברלין ה'תקמ"ח (1788), באתר HebrewBooks.org
* יואל בריל (1762-1802), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264760205171
* GND: 117165859
* ISNI: 0000 0001 1639 4479
* LCCN: n85299576
* NKC: mzk2009510081
* NTA: 298571595
* SELIBR: 170025
* VIAF: 49996113
* WorldCat: lccn-n85299576

 |
**יואנסוס** (בלטינית: **Iohannes**; המאה ה-4 – יוני או יולי 425) היה קיסר האימפריה הרומית המערבית בין השנים 423–425.

במותו של קיסר רומא המערבית, הונוריוס, קיסר רומא המזרחית תאודוסיוס השני היסס בלהכריז על מות דודו. בזמן שברומא המערבית הייתה באינטררגנום, קסטינוס אשר היה פטריקיוס בתקופתו של הונוריוס הכתיר אדם בשם יואנסוס כקיסר.

ביוגרפיה
--------

יואנסוס בזמן הפיכתו לקיסר היה פריסימסריוס נוטריורום (*primicerius notariorum)* או עובד ציבור. ההיסטוריון פרוקופיוס תיאר אותו כ"עדין, בעל מימון רב ובעל יכולת לבצע מעשים אמיצים". ובניגוד לשושלת התאודוסיאנית גילה יואנסוס סבלנות אל כל זרמי הנצרות.

כבר מהכתרתו, היה מעמדו של יואנסוס כקיסר לא יציב. בגאליה הפרפקט הפרטוריאני של יואנסוס נרצח לאחר מרידה של החיילים, ובאפריקה גנרל בשם בוניפטיוס עצר צי שסחב תבואה שהיה אמור להגיע לרומא.

"אירועי שלטונו של יואנסוס לא ברורים כמו מקורו", כותב ג'ון מתיוס, ולאחר מכן מספק רשימה של פעולותיו הידועות של השליט בפסקה אחת. יואנסוס הוכרז ברומא ומשחקים פראטוריאנים סופקו. לאחר מכן העביר יואנסוס את בסיס הפעילות שלו לרוונה, בידיעה שהאימפריה המזרחית תפגע מכיוון זה. יש אזכור למסע נגד אפריקה, אך גורלה, שנחשב ללא הצלחה, אינו מתועד. בגאליה נראה שהוא הגיש אנשי דת לבתי משפט חילוניים.

יואנסוס קיווה שיוכל להגיע להסכם עם הקיסר במזרח, אך כאשר תאודוסיוס השני העלה את בן דודו ולנטיניאנוס השלישי, קודם לקיסר, לאחר מכן לאוגוסטוס (ללא ספק מהשפעת אמו של ולנטיניאנוס גאלא פלקידיה), הוא ידע שהוא יכול היה לצפות רק למלחמה. בסוף שנת 424, נתן לאחד מעוקביו הצעירים והמבטיחים ביותר, אטיוס, משימה חשובה. אטיוס, מושל הארמון באותה תקופה, נשלח להונים, איתם חי כבני ערובה קודם לכן, כדי לבקש עזרה צבאית.

בזמן שאטיוס נעדר, צבא האימפריה המזרחית עזב את סלוניקי לכיוון איטליה, ועד מהרה חנה באקוויליה. למרות שהמקורות העיקריים מציינים כי רוונה נפלה לתקיפתם – יוחנן מאנטיוכיה סיפר כי רועה צאן הוביל את צבאו של הגנרל אספר בבטחה בין הביצות שהגנו על העיר. סטיוארט אוסט סבור כי אביו של אספר, ארדבוריוס, שנתפס על ידי יואנסוס,שכנע את חיל המצב של רוונה לבגוד בעיר. הקיסר יואנסוס הובא לאקוויליה שם תחילה נחתכה ידו, אחר כך הוא הוצג לאנשים רכוב על חמור בהיפודרום כעלבון. לאחר עלבונות ופציעות נוספות, נערף ראשו של יואנסוס בסביבות יוני 425.

שלושה ימים לאחר מותו של יואנסוס, שב אטיוס בראש צבא הוני גדול. לאחר התכתשויות, פלקידיה, בנה ולנטיניאנוס ואטיוס הגיעו להסכמה שביססה את הנוף הפוליטי של האימפריה הרומית המערבית לשלושים השנים הבאות. ההונים שולמו ונשלחו הביתה, בעוד אטיוס קיבל את התפקיד מגיסטר מיליטום. ההיסטוריון אדריאן גולדסוורת'י כתב כי "נדרשה מערכה מאומצת של גורמים חזקים של הצבא והצי המזרח-רומאי, בנוסף למינון הוגן של בגידה", כדי להביס את יואנסוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואנסוס** בוויקישיתוף

| **קיסרי האימפריה הרומית המערבית** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הונוריוס • קונסטנטיוס השלישי • יואנסוס • ולנטיניאנוס השלישי • פטרוניוס מקסימוס • אוויטוס • מיוריאנוס • ליביוס סוורוס • אנתמיוס • אוליבריוס • גליקריוס • יוליוס נפוס • רומולוס אוגוסטולוס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 309816603
* WorldCat: viaf-309816603

 |
**אחיקם בן שפן** הוא דמות מקראית, אחד משרי ממלכת יהודה בזמנם של יאשיהו ויהויקים, בנו של שפן הסופר ואביו של גדליה בן אחיקם.

במקרא
-----

אחיקם היה בן למשפחה יהודאית מיוחסת מזה כמה דורות. אביו, שָׁפָן בן אֲצַלְיָהוּ בן מְשֻׁלָּם, היה סופרו של המלך יאשיהו, אחת המשרות הבכירות ביותר בממלכה, וכפי הנראה גם אביו אצליהו וסבו משולם החזיקו בתפקידים בכירים בפקידות המלכותית בימי חזקיהו או מנשה. אחיקם ומשפחתו השתייכו כנראה לסיעה הפרו-בבלית בירושלים.

אחיקם היה חבר במשלחת ששלח יאשיהו אל חולדה הנביאה לאחר מציאת ספר התורה.

בתקופת מלכות יהויקים, כאשר ירמיהו הנביא ניבא על חורבן ירושלים, ביקשו "הכהנים והנביאים וכל העם" להרוג את ירמיהו (כפי שאכן עשו לנביא אוריהו בן שמעיהו), אך בזכות אחיקם הוא ניצל ממוות: 

> 
> וַיְהִי כְּכַלּוֹת יִרְמְיָהוּ לְדַבֵּר אֵת כָּל אֲשֶׁר צִוָּה יְהוָה לְדַבֵּר אֶל כָּל הָעָם, וַיִּתְפְּשׂוּ אֹתוֹ הַכֹּהֲנִים וְהַנְּבִאִים וְכָל הָעָם לֵאמֹר מוֹת תָּמוּת... אַךְ יַד **אֲחִיקָם בֶּן שָׁפָן** הָיְתָה אֶת יִרְמְיָהוּ לְבִלְתִּי תֵּת אֹתוֹ בְיַד הָעָם לַהֲמִיתוֹ
> 
> 
> 
> — ירמיהו, כ"ו, ח'–כ"ד
> 

לאחר חורבן הבית וגלות צדקיהו, התמנה גדליהו בנו של אחיקם לפקיד על הנשארים ביהודה מטעם נבוכדנצר מלך בבל.

אזכורים בתרבות העברית
---------------------

אחיקם הוא גיבורה של המסה "אחיקם בן שפן" מאת גרשון שופמן, בה מתאר את סיפור הצלתו של ירמיהו ממוות.

נתן יונתן פתח את שירו "שיעור במקרא" בהוקרה לאחיקם בן שפן, שאזר אומץ לעמוד מול ההמון כדי להציל את ירמיהו, אך נשכח מהתודעה הציבורית ולא זכה להוקרה הראויה לו: 

> 
> מִי יִלְחַץ אֶת יָדְךָ, אֲחִיקָם; הָאֹמֶץ לְמַלֵּט
> אֶת יִרְמִיָּהוּ, הַלְוַאי עָלֵינוּ. צָרִיךְ לִהְיוֹת
> מְטֹרָף לְהַמְרוֹת זַעַם הָמוֹן הִיסְטֶרִי צְמֵא-דָם. וְלֹא קִדְּשׁוּ אֲפִילּוּ רְחוֹב אֶחָד, אֲפִילּוּ לֹא כִּכָּר קְטַנָּה לְזִכְרְךָ. הָיִיתָ, לְמַרְבֶּה הַלַּעַג, גִּבּוֹר בְּשֵׁם שֶׁל שָׁפָן, אַלּוּף הַפַּחְדָנִים... נוֹגְעִים בָּנוּ דַּוְקָא רִגְעֵי-רִפְיוֹן רוּחוֹ שֶׁל צִדְקִיָּהוּ וְאֹמֶץ לְבָבוֹ שֶׁל אֲחִיקָם; אֲשֶׁר, בַּהֲגִנּוֹ עַל חֹפֶשׁ הַדִּבּוּר, עַל הַחֵרוּת; הִצִּיל אוּלַי גַּם אֶת כְּבוֹדָהּ שֶׁל הַסִּפְרוּת
> 
> 
> 
> — נתן יונתן, "שיעור במקרא"
>

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ב, פסוק ג'
2. ↑  שמואל ייבין, **משפחות ומפלגות בממלכת יהודה**, תרביץ יב (תש"א) עמ' 248 - 255
3. ↑  אברהם מלמט, "אחיקם בן שפן", אנציקלופדיה מקראית כרך א, עמ' 221
4. ↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ב, פסוקים י"ב–י"ד; ספר דברי הימים ב', פרק ל"ד, פסוק כ'
5. ↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוק כ"ב
6. ↑  גרשון שופמן, "אחיקם בן שפן" בפרויקט בן-יהודה
**ישראבלוף** הוא ביטוי שמתאר יצירת פיקציות שבאות לעקוף בעיה, בעיקר כאלו שנעשות על ידי מדינת ישראל על זרועותיה השונים או מי מאזרחיה. הביטוי הוא הלחם שנוצר מחיבור המילה "ישראל" עם מילת הסלנג "בלוף", כלומר שקר.

היסטוריית המונח
---------------

את הביטוי הגה יוסי בנאי במערכון "השליח בבנק" שכתב עבור שלישיית הגשש החיוור. המערכון נכלל בהופעה של השלישייה משנת 1974, "אופסייד סטורי", בבימויו של יוסי בנאי. המערכון מתרחש בבנק דמיוני ששמו "ישראבנק", ובו שלוש דמויות: ברוך, המבקש להתקבל לתפקיד שליח בבנק, מנהל הבנק והעוזר של מנהל הבנק. המנהל ועוזרו מחליטים לקבל את ברוך לעבודה, ולפיכך הם מנהלים משא ומתן על שכרו של ברוך. מעבידיו-לעתיד של ברוך מסרבים לשלם לו את הסכום שביקש, אולם מציעים לו לקבל בנוסף למשכורת כל מיני הטבות פיקטיביות: תקציב לקניית ספרות מקצועית (אף שהוא אינו יודע לקרוא), תשלום עבור החזקת מכונית (אף שהוא מבצע את השליחויות באופניים) וכיוצא באלה. המועמד לתפקיד מסכם את המשא ומתן במילים: "הכל זה כאילו, יענו ישראבלוף".

"ישראבלוף" הפך ביטוי נפוץ ומשמש בהקשרים רבים, תמיד לשלילה. בפסק דין שניתן בבית המשפט העליון, כינה השופט אליקים רובינשטיין את התנהלות עיריית תל אביב כ"ישראבלוף ברשות התורה" (על משקל "נבל ברשות התורה"), גם פוליטיקאים השתמשו במילה בהקשרים שונים, בהם אבי גבאי, עודד פורר, יוסי דגן, אופיר סופרחזקי ברוך, לפיד על השר סופר: "הפעם הוא צודק", באתר ערוץ 7, 15 במרץ 2024 ורבים אחרים.

המערכון "השליח בבנק" הניב כמה ביטויים נוספים שהפכו למימרות עממיות, למשל: "אתה הבנת את זה, ברוך?", שפירושו "האם הבנת איך פועלת השיטה?".

ברוך היה שמו הפרטי של השליח של משרד ההפקות בשם "התיאטרון העממי" של א. דשא פשנל.

הרקע למערכון היה העיוותים במערכת המס בישראל, שהובילו לעיוותים במערכת השכר. לעיוותים במערכת המס ניתן מענה בהמלצותיה של "ועדת בן שחר", שהוגשו ומומשו בשנת 1975.

ראו גם
------

* שיטת מצליח

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ישראבלוף** |

* ישראבלוף, באתר חילן

הערות שוליים
------------

1. ↑  טלי חרותי-סובר, ישראבלוף: חברות רושמות עצמאים כשכירים, באתר ynet, 2 בדצמבר 2005
2. ↑  עע"ם 2469/12 מוריס ברמר נ' עיריית תל אביב יפו, ניתן ב־25 ביוני 2013 (פסקה ד' בדברי השופט א. רובינשטיין)
3. ↑  עמרי מילמן, אבי גבאי על ועדות האיתור: "רוב המכרזים זה ישראבלוף", באתר כלכליסט, 30 במרץ 2016
4. ↑  אריק בנדר, ‏ישראל ביתנו: "לא נתמוך בחוק, זה ישראבלוף", לפיד: "עלבון לצה"ל וחרפה לאומית", באתר מעריב אונליין, 12 במרץ 2018
5. ↑  ערוץ 7, מועצת השומרון בקמפיין חדש: "רוצים ריבונות, לא ישראבלוף", באתר ערוץ 7, 29 ביוני 2020

| הגשש החיוור |
| --- |
| שייקה לוי     •     ישראל (פולי) פוליאקוב     •     גברי בנאי |
| סרטי קולנוע | מוישה ונטילטור • פורטונה • ארבינקא • השכונה שלנו • כל ממזר מלך • התרוממות • גבעת חלפון אינה עונה • חמש מאות אלף שחור • שלאגר • הקרב על הוועד |
| אמרגן, במאים וכותבים | אברהם דשא (פשנל) • נסים אלוני • יוסי בנאי • מוטי קירשנבאום • שייקה אופיר • אסי דיין • אורי זוהר • נעמי שמר • אפרים קישון |
| שירים | מים לדוד המלך • למה צחקה מיכל • אחותי רוחמה • מה הוא עושה לה • פנס בודד • לו יהי • יש לי חג • זאת שמעל לכל המצופה |
| ערכים קשורים | ישראבלוף • התרנגולים • הצ'ופצ'יק של הקומקום |