recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אלעד גבאי** (נולד ב-15 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני ויכום מאמן קבוצת הנוער של בני יהודה.

קריירת מועדונים
---------------

גבאי נולד בראשון לציון. החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בני יהודה תל אביב בגיל שש כקיצוני ימני, שם התגלה כישרונו. בגיל 19 אמור היה לעלות לבוגרים של בני יהודה, אך מאמן בני יהודה דאז, ניצן שירזי, החליט להשאיל אותו לשנה ומחצה להפועל מרמורק מהליגה הארצית. במרמורק הציג יכולת גבוהה עם 10 בישולים ו-15 שערים. בתום תקופת ההשאלה שוחרר מבני יהודה וחתם, בקיץ 2006, בהפועל בני לוד לארבע שנים. בלוד עבר לשחק בעמדת המגן הימני וצבר 157 הופעות.

ב-2010 הסתיים חוזהו בלוד וגבאי עבר לעירוני קריית שמונה לשנתיים על תקן מגן מחליף לברק בכר. בתחילת העונה נפצע בכר, ולכן קיבל גבאי מקום בהרכב של רן בן שמעון. עד מהרה הפך לשחקן חשוב במערך של הקבוצה, שסיימה את העונה במקום החמישי ואף זכתה בגביע הטוטו.

בעונתו השנייה בקריית שמונה סייע לה לזכות בפעם השנייה ברציפות בגביע הטוטו, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה.

בעונת 2012/2013 העפיל עם קבוצתו לגמר גביע המדינה הראשון בתולדות המועדון. הוא פתח בהרכב במשחק הגמר, אך קבוצתו נכנעה להפועל רמת גן בדו-קרב בעיטות עונשין.

ב-11 ביוני 2013 חתם בקבוצת מכבי חיפה לארבע עונות. ב-25 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–8 על חזר לנצ'ראן במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעונתו הראשונה בקבוצה נאבק על מקומו בהרכב עם אייל משומר, ושותף ב-14 משחקי ליגה. בעונת 2014/2015 שותף ב-13 משחקי ליגה. ב-21 ביולי 2015 שוחרר ממכבי חיפה.

ב-6 בספטמבר 2015 חתם לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. ב-27 בספטמבר 2015, ערך גבאי הופעת בכורה במדי בית"ר ירושלים בניצחון 3-1 על הפועל כפר סבא. ב-22 בנובמבר 2015 כבש את שער הניצחון של בית"ר בניצחון 0–1 על הפועל עכו בדקה האחרונה של המשחק. גבאי אף נבחר לכדורגלן החודש בליגת העל בחודש זה.

ב-1 ביולי 2016 חתם בהפועל רעננה.

ב-3 ביוני 2017 חתם על חוזה בהפועל אשקלון.

ב-12 בספטמבר 2018 חתם על חוזה בהפועל פתח תקווה, אך בינואר שוחרר מהקבוצה.

ב-24 ביוני 2019 חתם במכבי יבנה.

נבחרת ישראל
-----------

יכולתו הטובה של גבאי הובילה לזימון בכורה לנבחרת ישראל הבוגרת, על ידי המאמן הלאומי אלי גוטמן. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך גבאי ב-29 בפברואר 2012, במשחק ידידות מול אוקראינה.

בשנים 2012–2013 ערך שש הופעות במדי הנבחרת הלאומית.

תארים
-----

עירוני קריית שמונה
* אליפות (1): 2011/2012
* גביע הטוטו (2): 2010/11, 2011/12

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלעד גבאי** בוויקישיתוף
* אלעד גבאי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלום אלבז, ‏ממרמורק לליגת העל: אלעד גבאי כבר לא אנונימי, באתר ONE‏, 2 בינואר 2012
2. ↑  חוזר ללאומית אחרי שמונה שנים: אלעד גבאי חתם בהפועל פתח תקוה, באתר וואלה!‏, 12 בספטמבר 2018
3. ↑  שלומי והבה, אלעד גבאי חתם במכבי יבנה, באתר דאבל פס, 24 ביוני 2019
4. ↑  אלעד גבאי - נתוני השחקן בנבחרת, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
אליהו דב ליזרוביץ ובתו אסתר
הרב **אליהו דב ליזרוביץ** מקובנה (1854 – 1941, כ"ב בשבט ה'תש"א) היה אחד המשגיחים הראשונים, ואולי הראשון במסגרת תנועת המוסר הליטאית. תלמידו של רבי שמחה זיסל זיו (רש"ז) מקלם. אביו של הסופר והעיתונאי יצחק אליעזר ליזרוביץ.

קורות חייו
----------

אליהו דב ליזרוביץ נולד בינישוק בליטא. הוריו מתו בילדותו והוא התחנך בבית דודו. בגיל 12 הביא אותו דודו לעיר קלם לבית התלמוד לנערים שבפיקוחו של שמחה זיסל זיו, שם גדל והתחנך לצדו של נחום זאב זיו, בנו של הסבא מקלם, שהיה חברו.

לאחר שרש"ז העביר בשנת 1875 את בית תלמודו מקלם לעיירה גרובין (גרוביצה) בלטביה הוא הטיל על אליהו דוב תפקיד של השגחה וניהול חבורות במוסד זה והיה למשגיח מוסרי.

לאחר כמה שנים נשא לאישה את רחל לבית מילנר בטרקאי (טרוקי) שליד וילנה. רש"ז בא להשתתף בחתונתו בניגוד למנהגו, משום שלא היו לאליהו דב הורים.

מאוחר יותר מונה למשגיח בישיבת ישיבת אור החיים (סלובודקה) מיסודו של צבי הירש לויטן. משפחתו עברה איתו מטרוקי והם התיישבו בקובנה, סמוך לגבול סלובודקה. אשתו פתחה שם חנות מכולת ואילו הוא התמסר כולו לתפקיד ההשגחה בישיבה.

לבני הזוג נולדו שבעה ילדים: יעקב, מיכאל, יצחק אליעזר, בילה טיבה (טובה), דבורה (דורה) ואסתר.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה גלה עם תלמידיו לטרוקי ולוילנה. לאחר המלחמה התפזרה הישיבה והוא שב לגור עם משפחתו.

בשנת 1925, לאחר מות אשתו, עלה לארץ ישראל והתיישב בחברון, שם הצטרף לישיבת חברון כנסת ישראל שהוקמה בסלובודקה וראשיה העבירו חלק ניכר ממנה לארץ ישראל.

לאחר זמן מה עבר לגור בירושלים בקרבת חצר שטרויס ובילה שם בלימודי התורה והמוסר.

בשנת 1927 עבר לתל אביב בעקבות מות בנו הסופר והעיתונאי יצחק אליעזר ליזרוביץ, שהוא ואשתו נפטרו בפריז ובנם היחיד שמעון הובא על ידי משפחת אמו לתל אביב. ליהו דב דאג לחינוכו של נכדו. אליהו דב נקבר בהר הזיתים בירושלים. לאחר מותו נפל נכדו, סמל שמעון בהתקפת האצ"ל על יפו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דב כץ, **תנועת המוסר: תולדותיה, אישיה ושיטותיה**, ירושלים: א.ציוני, תשכ"ז
2. ↑  איטה ונתן פינסק, **זיכרונות**, שורשים - תיעוד משפחתי, 2014
3. ↑  כרטיס קבר: אלי' דוב ליזרוביץ » הר הזיתים, ירושלים, באתר הר הזיתים, ירושלים
**אלכסנדרה קטארזינה** "**אולה**" **ווילגומס** (בפולנית: **Aleksandra Katarzyna** "**Ola**" **Wielgomas**; נולדה ב-28 באוגוסט 1999), הידועה בשם הבמה **לונה** (**Luna**), היא זמרת-יוצרת פולניה. היא צפויה לייצג את פולין באירוויזיון 2024 עם השיר "The Tower".

קריירה
------

  

ב-2010, לונה הצטרפה למקהלת הילדים ארטוס של התיאטרון הגדול בוורשה.

ב-26 בנובמבר 2021, היא הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, *Caught in the Night*.‏

ב-22 באפריל 2022, היא הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, *Nocne zmory*.‏ האלבום הגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד האלבומים הפולני.

ב-23 בינואר 2024, היא הוציאה את הסינגל "The Tower". בפברואר של אותה שנה נודע כי היא תייצג את פולין באירוויזיון 2024 עם השיר הזה לאחר שהשיר נבחר על ידי ועדה פנימית של רשות השידור הפולנית TVP.‏ כמו כן, השיר הגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד 100 שירי האיירפליי הפולני ולמקום ה-80 במצעד 100 שירי הסטרימינג הפולני.


1. ↑  Rokita, Martyna (2020-12-18). "Luna: Cały czas eksperymentuję". *Super Express* (בפולנית). נבדק ב-2021-01-12.
2. ↑  "Ola Wielgomas prezentuje utwór 'Serca przemokną'". *Polska Płyta / Polska Muzyka* (בפולנית). 2019-04-30. נבדק ב-2021-01-12.
3. ↑  "Ola Wielgomas debiutuje ('Między palcami')". *Interia* (בפולנית). נבדק ב-2021-01-15.
4. ↑  "Ola Wielgomas" (בפולנית). My Name Is New. 2018-09-21. נבדק ב-2020-10-09.
5. ↑  "Caught in the Night - EP by LUNA". 2021-11-26. נבדק ב-2022-09-25.
6. ↑  "Nocne Zmory by LUNA". 2022-04-22. נבדק ב-2022-04-24.
7. ↑  "Luna will sing for Poland in Malmö". *Eurovision.tv*. EBU. 2024-02-19. נבדק ב-2024-02-19.
**קרול אן יאגר** (26 בינואר 1960 – 18 ביולי 1994) הייתה האישה השמנה והכבדה ביותר בעולם. משקל השיא שלה הוערך ב-544 ק"ג. כיום האיש הכי שמן בעולם הוא אור כהן

משקלה
-----

יאגר מחזיקה בשיא הסרת המשקל העודף הגבוהה ביותר בהיסטוריה בפרק הזמן הקצר ביותר, וזאת רק באמצעים טבעיים, ללא ניתוחים או עזרים כימיים כלשהם. היא הצליחה להסיר ממשקלה כ-236 ק"ג בתקופה של שלושה חודשים. אנשים אחרים הסירו ממשקלם העודף מסה גדולה יותר, אך הם עשו זאת בעזרת ניתוחים בריאטריים או פלסטיים ובפרק זמן ארוך יותר.

במותה, בגיל 34, שקלה יאגר 544 ק"ג והייתה בגובה מטר ושבעים (170 ס"מ). מגזין אמריקאי פרסם ידיעה שבה נאמר שרוחב המותניים שלה היה 152 ס"מ, אם כי נתון זה לא זכה להתייחסות מהצוות הרפואי שלה או ממשפחתה. זמן קצר לפני מותה היא יכלה לעבור בפתח הדלת המיוחדת שהותקנה בביתה ברוחב של 121 ס"מ. לפי מידע לא-מתועד מצוות החילוץ ומכבי האש שהוזעקו לביתה ביום מותה, הם נאלצו לשבור מסגרת של תמונה גדולה ועליה הם נשאו אותה החוצה. בן זוגה העריך שמשקל השיא שלה היה 727 ק"ג; רופאה האישי סירב להתייחס לדברים.

חייה
----

יאגר הצהירה שהפרעות אכילה שלה התפתחו בילדותה עקב התעללות מינית על ידי "בן משפחה קרוב". בראיונות אחרים טענה שהיו גורמים נוספים להשמנת היתר החריפה שלה, במה שתיארה כ"שלדים בארון". למרות אלה, היא הכחישה שהיא אוכלת כמויות גדולות של אוכל.

את רוב חייה העבירה בעיר ביצ'ר שבמישיגן, ובשנותיה האחרונות סעדו אותה אנשי שירותי הבריאות, חברים, בתה הת'ר ובנה סטיבן וקרובי משפחה אחרים, רובם על בסיס יומי. לבסוף העבירו אותה למוסד סיעודי. היא הופיעה בתוכנית של ג'רי ספרינגר, ומשכה את תשומת לבם של מומחים להרזיה ולתזונה נכונה.

בעיות בריאות
------------

בחודש ינואר 1993 היא נשלחה לבית חולים במשקל של 539 ק"ג. היא סבלה מצלוליטיס (העור שלה התפרק בעקבות זיהום בקטריאלי) ומכשל חיסוני. היא אושפזה בבית החולים במשך שלושה חודשים, שם הוקצבה לה דיאטה יומית של 1,200 קלוריות. במהלך האשפוז השילה ממשקלה 236 ק"ג, אם כי רוב משקל זה היה בעיקרו נוזלים; אנשים בעלי השמנת יתר חריפה לרוב סובלים מבצקת ולכן משקלם יכול להשתנות במהירות גבוהה בשל שינוי בכמות הנוזלים בגופם. יאגר סבלה גם מבעיות רפואיות אחרות שקשורות להשמנה כגון קשיי נשימה, כמות גבוהה של סוכר בדם ולחץ על ליבה ועל יתר איברי גופה.

יאגר לא הייתה יכולה לעמוד או ללכת מפני שהשרירים שלה לא היו חזקים דיים בשביל לתמוך בה. הדבר נגרם, בנוסף למשקלה העודף, גם מניוון שרירים. היא אושפזה בתדירות גבוהה - 13 פעמים בתקופה של שנתיים, לפי דבריו של מנהל שירותי הכבאות באזורה. כל אשפוז הצריך את עזרתם של 15 עד 20 כבאים משתי תחנות לצוות האמבולנס שהגיע לביתה. לכן, כל אשפוז של יאגר בבית חולים עלה לעירייה 450 דולרים לכל תחנת כיבוי אש שנחלצה לעזרתה.

בתעודת הפטירה שלה נרשם שסיבת המוות הייתה כשל של הכליות, וכן שהשמנת יתר וקריסת איברים מרובה תרמו לכך.

ראו גם
------

* השמנת יתר חולנית
* ג'ון ברוור מינוץ'
* וולטר האדסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל הברנקו (אחד מהגברים השמנים ביותר בעולם) רזה 321 ק"ג בתקופה של 19 חודשים, וג'ון ברוור מינוץ' (הגבר השמן ביותר בעולם) רזה 419 ק"ג בתקופה של 16 חודשים. מחזיקת שיא גינס בהרזיה, רוזלי ברדפורד, השילה ממשקלה העודף 317 ק"ג, כאשר את 190 הק"ג הראשונים היא הרזתה בתקופה של מעל שנה, והיא עברה לפחות חמישה ניתוחים כדי להשיג זאת.
**רָאטְקוֹבוֹ** (בסרבית קירילית: **Ратково**, בסרבית בכתב לטיני: **Ratkovo**, במקורות בעברית מוכר בשמו הקודם: **פָּארָאבּוּץ'**, בסרבית בכתב לטיני: **Parabuć**) הוא כפר בסרביה השוכן במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.

היסטוריה
--------

האזכור הראשון לכפר הוא מ-1543 עת נשלט האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש הכפר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה. לכפר היגרו משפחות מהמרחב הגרמני והתיישבו בו.

בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. ב-1948 שונה שמו ההיסטורי של הכפר מפאראבוץ' לראטקובו. לאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.

הקהילה היהודית
--------------

יהודים התיישבו בכפר בראשית המאה ה-19 וקהילה ממוסדת נוסדה במחצית השנייה של המאה. ב-1870 הוקם בית הכנסת וב-1886 הוקם בית עלמין יהודי. ב-1900 התגוררו בכפר 92 יהודים וב-1931 מנתה הקהילה 44 נפשות. בשלהי שנות ה-30 כיהן כרב הקהילה ד"ר ארנסט אליהו הלוי שפיצר שעבר בהמשך לכהן בקהילת סומבור.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 73 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ומסירת האזור לחזקת הונגריה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה נרצחו במחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי הונגריה. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת והשטח הופקע. נכון ל-2014 היו שרידי בית העלמין היהודי קיימים בכפר. בית העלמין לא היה מגודר ולא מתוחזק ובמקום נגרמו נזקים כבדים למצבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראטקובו** בוויקישיתוף
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,‏‏ The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia (באנגלית)
* יהדות באצ'קה, באתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  , **מפקד האוכלוסין בסרביה (2011)**, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרביה, אוחזר ב-2 ביוני 2018 (בסרבית).
2. 1 2  **הקהילה היהודית בפאראבוץ'**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 275.
3. ↑  על הרב אליהו הלוי שפיצר, באתר musaf-shabbat.com.
4. ↑  אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
5. ↑  תמונות בית העלמין היהודי בראטקובו, באתר elmundosefarad (בסרבית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007480276405171
* GND: 4512237-4
* LCCN: n2002049132
* VIAF: 154965123
* WorldCat (עם VIAF): 154965123

 |
**גיא מינטוס** (נולד ב-24 באוגוסט 1991) הוא מלחין ופסנתרן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

מינטוס נולד וגדל בהוד השרון לזוג עורכי דין. הוא למד בתיכון תלמה ילין במגמת ג'אז. כדי לרכוש את הבסיס, הוא החל ללמוד נגינת מוזיקה קלאסית בפסנתר בקונסרבטוריון תל אביב. בצבא שרת כמוזיקאי מצטיין, ורכש את הכשרתו באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב.

יצירתו
------

המוזיקה שמינטוס יוצר שואבת השראה משורשיו המגוונים - עיראקים, מרוקאים ופולנים. מינטוס מלחין יצירות שמשלבות אלמנטים של מוזיקה קלאסית עם ג'אז, שאחת הבולטות שבהן היא הקונצ'רטו לפסנתרן מאלתר ותזמורת שהלחין. מינטוס ניגן את הקונצ'רטו בהופעת בכורה עם התזמורת הקאמרית הישראלית.

אחד מעיסוקיו המרכזיים הוא יצירת עיבודים ליצירות מוכרות. בין עיבודיו ניתן למנות עיבודים למוזיקה קלאסית, כדוגמת יצירות של שופן ושל בטהובן, וקטעי אופרה. הוא משתף פעולה עם האופרה הישראלית.

מינטוס הוא גם פסנתרן בינלאומי. הוזמן להלחין יצירות של תזמורת המלחינים האמריקאים, של התזמורת הסימפונית ירושלים ושל תזמורת ירושלים מזרח ומערב. הוא ביצע את היצירה רפסודיה בכחול עם התזמורת הממלכתית של בוואריה, הלחין מוזיקה לסרט התיעודי החדש על כנר על הגג - 'נס הניסים' (אנ').

בנוסף להופעות הסולו שלו כפסנתרן, מינטוס גם מנגן בטריו שהקים ונושא את שמו - גיא מינטוס טריו, וכולל גם את הקונטרבסיסט ארן הרדי ומהמתופף יונתן רוז.

פרסים
-----

פרס לאונרד ברנשטיין של האגודה האמריקאית למלחינים

פרס בחירת הקהל בתחרות הפסנתר של פסטיבל הג'אז במונטרה בשנת 2016.

פרס מלחין הג׳ז הצעיר על שם הֶרְבּ אלפרט האגודה האמריקאית למלחינים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של גיא מינטוס

* גיא מינטוס, באתר Discogs (באנגלית)

* גיא מינטוס, באתר בנדקמפ

* גיא מינטוס, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
* מידע אודות גיא מינטוס (באנגלית)(הקישור אינו פעיל, 14.2.2024)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מינטוס גיא, פסנתר, באתר www.israel-opera.co.il
2. ↑  הפסנתרן והמלחין גיא מינטוס עושה כרצונו בסימפוניה החמישית של בטהובן, באתר www.makorrishon.co.il
3. ↑  אתר למנויים בלבד אמיר מנדל, איפה אני גר? איפה שיש פסנתר, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2019
4. 1 2  Guy Mintus, Ronen Foundation (באנגלית)
5. ↑  אתר למנויים בלבד אמיר מנדל, המלחינים העכשוויים המבטיחים של ישראל, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2021
6. ↑  גיא מינטוס טריו | The Playground, באתר פסטיבל הג׳אז
7. ↑  Leonard Bernstein Award, ASCAP
8. ↑  *Guy Mintus' prize winning performance, Montreux Jazz Festival's Solo Piano Competition*, נבדק ב-2022-09-13
9. ↑  מינטוס גיא, באתר האופרה הישראלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 815163707027629422406
* WorldCat: viaf-815163707027629422406

 |
**פיתה סורית** היא סוג של לחם מסורתי מהמטבח הסורי, המתאפיין בטעם עדין ומרקם רך. הפיתה נאפית מתערובת של קמח חיטה מלא וקמח לבן, והיא ידועה בכך שהיא נפוחה מאוד, מה שהופך אותה למתאימה למילוי במגוון תוספות או לטבילה בממרחים וברטבים. הפיתה הסורית משמשת באופן נרחב לאורך הדורות כלחם הבסיסי לצד מאכלים כמו שווארמה, קובה ומחמרה ונהנית ממקום של כבוד בכל ארוחה סורית.

היסטוריה ותרבות
---------------

הפיתה הסורית, נחשבת לחלק בלתי נפרד מהמטבח הערבי ובמיוחד מהמטבח הסורי, שורשיה של הפיתה מוטבעים עמוק בתולדות האזור ובמיוחד בעיר דמשק, אשר נחשבת לאחת מהערים העתיקות בעולם שבה נמצאו ראיות ליישוב אנושי החל מהמאה ה-15 לפנה"ס. הלחם הסורי הוא פרי התפתחות ארוכת שנים של שיטות אפייה מסורתיות, שהתמקדו בשימוש בחיטה כגון חיטה מלאה וקמח לבן, מה שהעניק לפיתה את טעמה המובחן ואת מרקמה הרך.

מאפיינים והכנה
--------------

הפיתה הסורית היא לחם עגול ונפוח שמכיל שילוב של קמח חיטה מלא וקמח לבן, הנותן לה את טעמה העדין ומרקמה הרך. היא נאפית במיוחד בתנורים חמים מאוד ובמהירות, תהליך שגורם לה להתפוח ולהיות אידיאלית למילוי או לטבילה בממרחים. חלק מהמצרכים הכוללים בהכנתה הם מים פושרים, שמרים יבשים פעילים, סוכר, קמח מלא, קמח לבן, מלח כשר ושמן זית. בתהליך ההכנה, מתחילים בערבוב השמרים עם המים והסוכר, מוסיפים את הקמחים ולאחר מכן נותנים לתערובת לתפוח. הבצק מורדד לדיסקיות ונאפה על אבן חמה בתנור, מה שמבטיח את נפיחותו המאפיינת. בשימוש היום יומי, הפיתה הסורית מוגשת לצד מגוון רחב של מאכלים כמו שאוורמה וממרח מוחמרה, והיא נחשבת ללחם הבסיסי בכל ארוחה סורית.

ראו גם
------

* פיתה
* לאפה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Darlene at International Cuisine, Syrian Pita Bread, International Cuisine, ‏2021-02-18 (באנגלית אמריקאית)
**פרדריק דילמן** (באנגלית: **Frederick Dielman**‏; 25 בדצמבר 1847 – 25 באוגוסט 1935) היה צייר דיוקנאות אמריקאי ממוצא גרמני.

ביוגרפיה
--------

דילמן נולד בהנובר שבגרמניה ועבר לארצות הברית בילדותו. הוא סיים את לימודיו בקאלוורט קולג' בניו וינדזור, מרילנד, בשנת 1864, ובשנים 1866 עד 1872 שימש כטופוגרף ושרטט עבור חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית במבצר מונרו ובבולטימור, ובסקר דרכי המים בווירג'יניה. לאחר מכן למד אצל וילהלם פון דיז באקדמיה המלכותית לאמנויות במינכן שם קיבל מדליה בשיעור ציור מהחיים.

הוא פתח סטודיו בניו יורק, שם עבד בהתחלה כמאייר ספרים ומגזינים, והפך לצייר תמונות ז'אנריות. הוא היה אחד החברים המקוריים של אגודת האמנים האמריקאים, הוסמך לאקדמאי לאומי בשנת 1883, והיה גם חבר באגודה האמריקאית לצבעי מים, במועדון התחריטים בניו יורק. הוא היה נשיא הפדרציה לאמנויות בניו יורק.

בשנת 1899 נבחר דילמן לנשיא האקדמיה הלאומית לעיצוב. בשנת 1903 הוא הפך לפרופסור לרישום בסיטי קולג' של ניו יורק ובאותה תקופה התמנה למנהל בית הספר לאמנות בקופר יוניון.

הוא תרם תרומות עיקריות למהדורות מפוארות של יצירות מאת לונגפלו, הות'ורן, ג'ורג' אליוט וסופרים אחרים, ולפרסומים השונים של מועדון האריחים, שהוא היה חבר בהם.

מפורסמים עיטורי הקיר שלו ולוחות הפסיפס שייצר לספריית הקונגרס בוושינגטון.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדריק דילמן** בוויקישיתוף
* פרדריק דילמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Dielmann, Frederick". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
2. ↑  **Wilson, J. G.; Fiske, J. eds. (1900). "Dielman, Frederick". Appletons' Cyclopædia of American Biography.**, New York,: Appleton,, 1897

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1055214356
* ISNI: 0000 0001 1068 1565
* LCCN: nr96034852
* RKD: 22633
* SNAC: w6794j8t
* SUDOC: 224925121
* ULAN: 500001423
* VIAF: 66368494
* WorldCat: lccn-nr96034852

 |
**עמק לידר** הוא עמק ברכס הרי ההימלאיה המהווה את הפינה הדרום-מזרחית של מחוז אננטנג בקשמיר, שתחת חסות הודו. במורד העמק זורם נהר לידר. הכניסה לעמק נמצאת כ-7 ק"מ צפונית-מזרחית לעיר אננטנג וכ-62 ק"מ דרומית-מזרחית לסרינגאר, שבמדינת ג'אמו וקשמיר. עמק זה הוא נקיק באורך 40 ק"מ וברוחב ממוצע של 3 ק"מ.

גאוגרפיה
--------

עמק לידר ממוקם בתחום השיפוט של העיר פהלגם (אנ') שבמחוז אננטנג. העמק גובל בעמק קשמיר במערב ובעמק סינד בצפון, ומשתרע על פני 40 ק"מ. רוחבו המרבי הוא 5 ק"מ. אגן לידר מוקף בדרום ובדרום-מזרח ברכס פיר פנג'ל, בצפון בעמק סינד ובצפון מזרח ברכס זסקר. שטח אגן הניקוז של לידר הוא 1134 קמ"ר. האגן נוצר מזרימת נהר לידר שזורם בעמק בצורת Y, במעלה הזרם הנהר מתפצל ל"לידר המזרחי" ו"לידר המערבי". הלידר המזרחי מתחיל מזרחית מפהלגם וזורם ממערבה החל מאזור אגם ששנג וקרחון שיסרם. מקורו של הלידר המערבי בקרחון קולהוי, והוא עובר דרך יערות מחטניים ירוקים ודרך כרי דשא אלפיניים רבים. עמק לידר מספק אספקת מים מתוקים למחוזות אחרים והשקיה לחקלאות. נהר לידר זורם בכל העמק ועובר על פני מספר נקודות טבעיות ואתרי תיירות, כולל ערו, פאהלגם ועמק בטאב. העיירות המרכזיות בעמק לידר הן מנדלן, לאריפורה, פרסלון, אשמוקם וסר חמדאן.

גאולוגיה
--------

עמק לידר נוצר במשך מיליוני שנים, כאשר נהר לידר יצר נתיב בתוך הרי ההימלאיה. זרם הנהר יצר שחיקה הדרגתית ששטפה את היערות הגובלים בנהר ויצרה גאיות עמוקים במקומות רבים.

אקולוגיה
--------

בעמק לידר יש הרבה נחלים המוזנים מקרחונים. ביובליו של נהר לידר מצויים סוגים שונים של דגי הפורל. העמק הוא בית הגידול הטבעי של דוב שחור ההימלאיה. נצפו גם דוב חום ההימלאיה, אייל מושק ההימלאיה, נמר שלג והאנגול, בקרבת הפארק הלאומי דצ'יגאם.
**רבי משה בוג'אנח** (בחלק מהמקומות נכתב "**מוסה**" - עקב הגיעה מקומית, המוקר בכינוי **איש טריפולי**) היה רב, מורה, פייטן, סופר, ואיש אשכולות מראשי קהילת יהודי טריפולי במאה ה-17, בתקופת שלאחר תור הזהב של ספרד, והשפעתה של זו ניכרת היטב בשירתו. והשפעתו הרבה של משה בוג'אנח הייתה גם מעבר לקהילה היהודית בטריפולי.

על אף שהפרטים על אישיותו של רבי משה בוג'אנח מועטים חלק גדול מהחיבוריו (ובניהם מעל למאה פיוטים) השפיעה רבות על אורח החיים היהודי גם בקרב הקהילות היהודיות מעבר למקום מושבו בטריפולי כגון בקהילות טוניס איטליה ועוד, כמו כן חיבוריו היו למקור ידע לתעודה היסטורי בקרב קהילות אלה.

ביוגרפיה
--------

משארים שרבי משה בוג'נאח נולד בטריפולי ככל הנראה בסוף המאה ה-16 או תחילת המאה ה-17. והיה בן יחיד לאב שחלה באבעבועות רוח בהיותו צעיר ועקב כך התעוור. אביו שהיה דתי הדוק. דאג לשלוח אותו כדי שיוכל ללמוד מהר"ם גאלנטי, אצלו התחנך ונעשה לחכם גדול ומשורר. הוא חזר לטריפולי ושימש כרב ומחנך. ולאורך חייו חיבר שירים ופיוטים רבים בהשראת השירה היהודית מתור הזהב של ספרד, ונתן לומר כי היה מגדולי פייטני צפון אפריקה, בעוד פייטנים אחרים מקבלים השראה והולכים בעקבותיו סגנון כתיבתו. מבין המקרים המתארים, את חייו ניתן לציין סיפור בו מוסלמי שרצה להתקרב ליהדות תוך התנגדות קרוביו ורבי משה שסייע לו בכך. דבר המעיד על מעמדו תפקידו.

כתביו
-----

רבי משה בוג'נאח חיבר בחייו שירים ופיוטים רבים, רובם פיוטי תפילה, ממעגל החיים היהודי (ברית מילה, נישואין) ושירי גאולה וגהולה. במחקר שערך הפרופסור אפרים חזן: במשך מספר שנים בהם נהספו כתבי יד רבים מטריפולי וטוניס, ריכז הפרופסור בספרו "רבי משה בוג'נח איש טריפולי" למעלה ממאה פיוטים ושירים המיוחסים בוודאות לרבי משה בוג'נאח. אודות לכתביו נתין להחשף להעורך החיים של היהודים בקהילות השונות, וכתביו משמשים כמקור מידע עבור תיעוד היסטורי אודות אורך החיים של תקופתו ועוד קודם לו. ולאלן יצוין דוגמאות אחדות משיריו של רבי משה:

* "אערך זמר" - הנאמר בברית המילה
* "[מלכא רבא]]"
* "מתי אדון עולם" - פיוט העוסק בגלות וגאולה
* "מקור זמרה בלבי תחנותו" - דוגמה לשירת חול
**קצין איסוף** (בראשי תיבות: **קצ"א**), הוא תפקיד מבצעי באגף "צומת" – האגף לגיוס סוכנים – במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.

קציני האיסוף פועלים בעיקר להשגת מודיעין ממקורות אנושיים (יומינט) באמצעות איתור, גיוס והפעלת מקורות של היריב (מרגלים). המידע שמביא קצין האיסוף הוא אסטרטגי לביטחון מדינת ישראל ומאפשר יכולת השפעה מכרעת בליבת העשייה של פעילות המוסד בחו"ל.

לקציני האיסוף אורח חיים דינאמי ולא שגרתי, המתבסס על פעילות מבצעית שוטפת בחו"ל.

בתפקיד זה משרתים נשים וגברים, המתאפיינים בתכונות אישיות ייחודיות: עוצמה אישיותית, יכולת להניע ולהוביל אנשים, אלתור ותחכום, כישורים בין-אישיים, אומץ, קור-רוח ויכולת תפקוד גבוהה בריבוי משימות ולחצים.

גיוס והפעלת מקורות הוא מלאכה מורכבת וקשה. לא בכדי נחשב קורס הקצ"אים במוסד לאחד משלושת הקורסים החשובים של הארגון.

גם ראש המוסד דוד ברנע וראש המוסד לשעבר יוסי כהן התחילו את שירותם באגף "צומת" כקציני איסוף, ביצעו שורה של תפקידי פיקוד, ואף עמדו בראשו.

לקריאה נוספת
------------

* רונן ברגמן, **משחקי הכס**, ידיעות אחרונות, 23 בינואר 2015
* יוסי מלמן, **יוסי כהן, סגן ראש המוסד, צפוי להתמנות ליועץ לביטחון לאומי (אורכב 01.07.2020 בארכיון Wayback Machine)**, מעריב, 21 באוגוסט 2013
* יוסי מלמן, יוסי מלמן | אמן האלתור החשאי, באתר הארץ, 7 באפריל 2011
* פליקס פריש, המוסד: דרושים קציני איסוף, באתר ynet, 22 ביוני 2001

קישורים חיצוניים
----------------

* דרישות תפקיד למשרת קצ"א, **המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים**
* מודיעין אנושי (יומינט), **המרכז למורשת המודיעין**
**נועם לוגסי** (נולדה ב-25 בינואר 1996) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית.

ביוגרפיה
--------

לוגסי נולדה וגדלה בפתח תקווה. את שירותה בצה"ל עשתה בתיאטרון צה"ל, בהרכב קומיקאים, אולם שוחררה מוקדם משירותה הצבאי בנסיבות רפואיות.

היא לקחה מספר סדנות תיאטרון בסדנה של איקה זהר.

קריירה
------

בשנת 2013 קיבלה את תפקידה הראשון כשחקנית ראשית בעונה הרביעית של סדרת הנוער "השמיניה - הדור הבא" בערוץ הילדים, ושנה לאחר מכן, שבה לתפקידה בעונה החמישית והאחרונה. באותה שנה שיחקה במיני-סדרת הדרמה "עיר ללא אלימות" ששודרה בחינוכית.

בשנת 2014 התארחה בסדרה "משפחה שולטת" בערוץ הילדים, שיצר וביים רובי דואניאס. באותה השנה התארחה בתוכנית האירוח של שחר חסון שנקראת "הפרעת קשב" ששודרה בערוץ הילדים.

בשנת 2015 החלה לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת המתח לנוער "נעלמים", המשודרת בערוץ ניקלודיאון למנויי HOT.

בשנת 2016 שיחקה בסרט הקצר "בייביסיטר" שביימה וכתבה אורית זמיר. הסרט זכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר לאותה שנה.

בשנת 2017 החלה לגלם את לילי בסדרת המתח "בתולות" ב-HOT3 שיצר וכתב ירון ארזי, וכן שיחקה בסרט זוכה פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, "פוקסטרוט" של הבמאי שמוליק מעוז. בנובמבר אותה שנה חזרה לשחק בעונה השנייה של "נעלמים" בטין ניק.

בשנת 2018 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של רשת 13 "הרמון", שיצרו ענת ברזילי, הדר גלרון וגדי טאוב על פי ספרה של מעיין סמידי. היא שיחקה גם בסרטם של שרון מימון וטל גרניט, "הנשף" בתפקיד קשת, לצידן של סתיו סטרשקו, ניב סולטן ואסי לוי.

בשנת 2019 שיחקה לצד גיתית פישר ואושרית סרוסי כמפקדת בשבטה בסדרת הקומדיה "זאת וזאתי" של רשת 13.

בשנת 2022 שיחקה בעונתה השנייה של הסדרה "המפקדת" בכאן 11, בתפקיד טולי, הסמ"פ של פלוגת געש.

פילמוגרפיה
----------

### טלוויזיה:

| שנה | פרויקט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014-2013 | השמיניה - הדור הבא | גילי פורת |  |
| 2014 | עיר ללא אלימות |  |  |
| 2014 | משפחה שולטת |  | אורחת |
| 2014 | הפרעת קשב (תוכנית טלוויזיה) |  | אורחת |
| 2015-2021 | נעלמים | שירה פור |  |
| 2017 | בתולות | לילי |  |
| 2018 | הרמון | הגר לוין |  |
| 2019 | זאת וזאתי |  |  |
| 2022 | המפקדת | טולי |  |

### קולנוע:

| שנה | פרויקט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | בייביסיטר |  |  |
| 2017 | פוקסטרוט |  |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* נועם לוגסי, ברשת החברתית אינסטגרם
* נועם לוגסי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* נועם לוגסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דוד אברהם‏, "גם אחרי שאיבדתי את אחותי אני יוצאת, מחייכת וחיה את חיי": כוכבת "הרמון" חושפת את הטרגדיה, באתר וואלה!‏, 22 בפברואר 2018
* אתר למנויים בלבד איתי סגל, "אני אחיה את החיים שלי לפי האדם שאתאהב בו, גבר או אישה", באתר "ידיעות אחרונות", 11 במרץ 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתי סגל | צילומים: גבריאל בהרליה, הדמעות של נועם, באתר ynet, 15 במרץ 2017
תבנית {{אמן}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**מרי דייזי ארנולד**, באנגלית: **Mary Daisy Arnold** (בערך 1873 - 13 באוגוסט 1955)  הייתה אמנית בוטנית שעבדה עבור משרד החקלאות של ארצות הברית (USDA) במשך למעלה משלושים וחמש שנים, וציירה בצבעי מים מגוון רחב של פירות. היא אחת משלושת האמנים הפוריים ביותר שעבודתם נשמרת כעת באוסף צבעי המים של משרד החקלאות .

### ביוגרפיה

תות שדה, 1912
ארנולד למדה אמנות בניו יורק והחלה את הקריירה הארוכה שלה ב-USDA בשנת 1904, והפכה לחלק מקבוצה מובחרת של מאיירים שכללה את דבורה גריסקום פאסמור, אמנדה ניוטון, רויאל צ'ארלס סטדמן וג'יי מריון שול.  מעט מאוד ידוע על מרי ארנולד. בהתייחס לקריירה שלה ב-USDA, ייתכן שהדבר נבע בחלקו מהעובדה שמסמכי המרכז הלאומי של רשומות כוח אדם בסנט לואיס מלפני 1921 הושמדו. 

1060 ציורי צבעי המים שציירה ארנולד עבור USDA הם בין 1908 ל-1940. הנושאים של ארנולד כללו זנים רבים של תפוחים, תותים, פירות והדרים, כמו גם פירות אחרים כמו תאנים, פפאיות ואפרסמון. היא גם עשתה כמה עבודות קשורות כמו הרכבה וצביעה של שקופיות. 

ארנולד התגוררה באזור וושינגטון הבירה. מחוץ לעבודתה ב-USDA, היא ציירה נופים בשמן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Peter H. Falk, **Who was who in American Art, 1564-1975: A-F**, Sound View Press, 1999, ISBN 978-0-932087-55-3. (באנגלית)
2. ↑  "Mary Daisy Arnold". *The Washington Post* (August 17, 1955), p. 18
3. ↑  "U.S. Department of Agriculture (USDA) Pomological Watercolor Collection"
4. ↑  "Miss Mary Arnold, Former Illustrator at Agriculture". The Evening Star, Washington, D.C. Aug. 16, 1955.
5. ↑  "The Collection of Pomological Watercolors at the U.S. National Arboretum"
6. ↑  "Appointments in the Department of Agriculture". House Documents, 59th Congress, 2nd Session, vol. 92 (Dec. 3, 1906–Mar. 4, 1907). Washington: Government Printing Office, 1907, p. 447.
**מִצְווֹת עֲשֵׂה** היא הגדרה למכלול המצוות בתורה שציוויין 'קום ועשה'. אדם שעבר על מצוות עשה אינו לוקה. מניין מצוות 'עשה' מתוך תרי"ג (613) המצוות הוא רמ"ח (248).

רקע
---

תרי"ג מצוות התורה מתחלקות לשני סוגים: האחד צווי לעשות את מצוות ה'עשה', והשני צווי להימנע מלעשות את מצוות 'לא תעשה'. מוני המצוות (הרמב"ם, הסמ"ג ודומיהם) חילקו על פי המקובל בידינו את המצוות לשני סוגים אלו כאשר רמ"ח צווים שייכים לסוג הראשון, ונקראים מצוות עשה. ושס"ה צווים משתייכים לסוג השני, ונקראים מצוות 'לא תעשה'.

דוגמאות למצוות 'עשה':

* מילה – המצווה היא לעשות מעשה ולמול את הילד.
* אכילת מצה – המצווה היא לעשות מעשה ולאכול מצה.

קיימות מצוות 'עשה', שהשלכותיהן יוצרות גם איסור שלא לעשות מעשה, לדוגמה, שמירת השבת היא (בין היתר) מצוות עשה "שמור את יום השבת" (דברים ה, יב), למרות זאת ההשלכות שלה הן לא לחלל את השבת.

ענישה
-----

מצוות 'עשה', בשונה ממצוות לא תעשה, לא גוררות עונש גשמי אחריהן (מלקות), והתמורה היחידה שמקבלים עליהן הוא בשכר ועונש שמימי.

עם כל זה, מצוות עשה שנכתבה יחד עם לאו, לוקין עליה מצד הלאו שכתוב בה, אם הלאו אינו לאו הניתק לעשה.

כמו כן ישנן מצוות בודדות שאי קיומן כרוך בעונש חמור, כמו קרבן פסח וכן ברית מילה שהמבטלן במזיד נידון בכרת.

ראוי להוסיף, כי אף שאין עונש **לאחר** ביטול המצווה, קיימת כפייה **לפני** אי קיום המצווה כדי שיעשנה. בלשון התלמוד: כופין אותו עד שתצא נפשו.

מאפיינים הלכתיים
----------------

* על מצוות עשה, אדם מחויב לבזבז רק עד חומש מממונו, לעומת מצוות לא תעשה, בהן על האדם לתת כל ממונו ובלבד שלא יעבור על המצווה.
* קיום מצוות עשה דוחה מצוות לא תעשה, אם אי אפשר לקיים שניהם, כך למשל מותר ללבוש טלית העשויה צמר שציציותיה עשויות פשתן אף על פי שעוברים בכך על לאו של שעטנז, כיוון שמקיימים בזה מצוות ציצית.

מצוות עשה שהזמן גרמן
--------------------

 ערך מורחב – **מצוות עשה שהזמן גרמן**  

סוג מסוים של מצוות עשה נקרא מצוות עשה שהזמן גרמן (שתלויות בזמן), ונשים פטורות מעשייתן כגון: נטילת לולב, ישיבה בסוכה, ודומיהן.

על אף שנשים פטורות ממצוות אלו, הן מורשות לקיים את המצווה (לדעת השו"ע וכן הוא מנהג הספרדים, אין הנשים יכולות לברך עליהן, אך לדעת הרמ"א וכן מנהג האשכנזים, רשאיות לברך), והן מקבלות שכר על עשייתן.

יש מצוות עשה שהזמן גרמן שגם נשים חייבות בהן, כיוון שריבתה התורה בפירוש גם את חיוב הנשים. כגון אכילת מצה שחז"ל דרשו שציווי זה נאמר על כל מי שנאסר עליו לאכול חמץ, וחמץ נאסר גם על נשים משום שגם הן היו בגזרת שעבוד מצרים או משום ש"בזכות נשים צדקניות נגאלו ישראל".

ראו גם
------

* תרי"ג מצוות
* מצוות לא תעשה
* רמ"ח איברים

קישורים חיצוניים
----------------

* רמ"ח מצוות עשה מתוך ספר המצוות לרמב"ם
* מאמרים בנושא מצוות עשה, באתר ספריית אסיף
**גפן ברקאי** (נולד ב-7 בפברואר 1995) הוא שחקן ודוגמן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ברקאי נולד וגדל בהוד השרון ולמד בתיכון הדרים בעיר. את שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל.

חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2012 כאשר שיחק בסדרת הנעורים "יומני החופש הגדול" ששודרה בערוץ דיסני לצופי Yes, בה שיחק בתפקיד הראשי את דמותו של גור, בן זוגה של תמר (ליהי קורנובסקי). על תפקידו בסדרה היה מועמד לתואר שחקן השנה בטקס נבחרי הילדים לשנת 2012. ברקאי שיחק גם בעונה השנייה של הסדרה, בשנת 2013.

בשנת 2015 החל לגלם את דמותו של אריאל בעונה השנייה של סדרת הנוער "שוברי גלים" ששודרה בערוץ הילדים לצופי Yes.

בשנים 2015 ו-2016 הנחה את "פסטיבל יותר" למתגייסים.

בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "ירח בבית 12" בבימויה של דורית חכים. בסדרת המתח שיצרה וכתבה קרן ויסמן, "מלאך של אמא", שיחק בתפקיד אורח. בדצמבר אותה שנה החל לגלם את מייקל רוזן בסדרת הנוער "Oboy" בערוץ הילדים לצופי Yes.

בשנת 2017 שיחק בסרט "פוקסטרוט".

בשנת 2014 החל לשמש כפרזנטור של חברת האופנה הישראלית "רנואר". ביולי 2021 פורסם כי שיתוף הפעולה בין ברקאי לרנואר הגיע לסיומו.

בשנת 2019 החל לגלם את דמותו של אדר שיין (תפקיד ראשי) מתנדב במד"א ואחיה של רומי שיין (שירה לוי) בסדרת הנוער "התחנה".

ביולי 2019 החל לשחק בקומדיה הרומנטית של קשת 12, "זה לא הגיל", בתפקיד בן זוגה של מירי מסיקה הצעיר ממנה בשני עשורים.

בשנת 2019 השתתף במופע הפסטיגל השנתי, "play פסטיגל".

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | פרויקט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | ירח בבית 12 | בן |  |
| 2017 | פוקסטרוט |  |  |

* 

### טלוויזיה

| שנה | פרויקט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012-2013 | יומני החופש הגדול | גור |  |
| 2015-2016 | שוברי גלים | אריאל |  |
| 2016 | מלאך של אמא |  |  |
| 2016-2018 | Oboy | מיכאל "מייקל" רוזן |  |
| 2019-2020 | התחנה | אדר (שי)/אשכנזי |  |
| זה לא הגיל | ישי רחמים בן דוד |  |

*

מועמדויות ופרסים
----------------

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | טקס נבחרי הילדים | שחקן השנה | **מועמדות** |
| 2014 | טקס פרסי האופנה | דוגמן השנה | **מועמדות** |
| 2017 | טקס נבחרי הילדים של פרוגי | אינסטגרם השנה | **זכייה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* גפן ברקאי, ברשת החברתית אינסטגרם
* גפן ברקאי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גפן ברקאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גפן ברקאי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* גפן ברקאי, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* הדס בשן, ‏"הייתי ילד ורבלי וגאה, זה לא בא טוב לכולם", באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2016
* אתר למנויים בלבד איתי סגל, הו, בוי, באתר "ידיעות אחרונות", 2 באוקטובר 2017
* אתר למנויים בלבד רז שכניק, "מי היה משחק אותי? ליאור אשכנזי, כי הוא מוכשר וכי הוא יצחק אם הוא יקרא את זה", באתר "ידיעות אחרונות", 8 ביולי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  חבצת דמארי, המורה שאזכור לעד, באתר ynet, 11 בפברואר 2018
2. ↑  ערן סויסה, הכינו את הממחטות: גפן ברקאי נוטש את "רנואר", באתר ישראל היום, 15 ביולי 2021
3. ↑  מירי מסיקה - זוכרת את הים, באתר ‏מאקו‏, 3 ביולי 2019
**אל פובלנואו** (בקטלאנית: **El Poblenou**, נהגה [əl ˌpɔbːləˈnɔw]; פירוש: "הכפר החדש") היא שכונה נרחבת במחוז סאנט מארטי בברצלונה, הגובלת בים התיכון בדרום, בסאנט אדריה דל בסוס במזרח, בפארק המצודה שבמחוז סיוטט וליה ממערב, ומחוז סאנט אנדראו מצפון. בעבר השכונה הייתה עיירה מופרדת לחלוטין מברצלונה.

היסטוריה
--------

במהלך המהפכה התעשייתית של המאה ה-19, פובלנו הייתה המוקד של התעשייה הקטלונית והאיברית, מה שהקנה לה את הכינוי "מנצ'סטר הקטלונית". מסביב לאשכול המפעלים הנרחב ניצבו בעיקר אזורי מגורים של מעמד הפועלים. עם חלוף הבאז התעשייתי, נקלעה השכונה למצב של נטישה ולאחר תקופה של הזנחה עברה השכונה מהפך דרמטי. המשחקים האולימפיים ב-1992 היו הטריגר העיקרי לשינוי המסיבי הזה של אל פובלנואו. רבים מהאזורים שפותחו - כולל וילה אולימפיקה (אנ'), אזור דיאגונל מאר (אנ') ואזור הפורום - מהווים כ"שכונות" בפני עצמן. אבינגודה דיאגונל משלים את התוכנית המקורית, הלא גמורה, ומשתרע כעת מפלאסה דה לס גלוריס ועד לים. תוכנית 22@ הנרחבת להסבת אל פובלנואו לרובע הטכנולוגי והחדשנות של העיר, כמו גם הגדלת שטחי הפנאי והמגורים.

לצד האזורים החדשים והיוקרתיים של וילה אולימפיקה ודיאגונל מאר, אמנים ואנשי מקצוע צעירים רבים הסבו את המפעלים והמחסנים לשעבר ללופטים, גלריות וחנויות. גם בתי ספר וסטודיו לאמנות ועיצוב נפתחו.

חלק ממבני המפעלים הישנים מוכרזים כיום כאנדרטאות היסטוריות ונמצאים תחת הגנה ושימור. דוגמה לכך היא המפעל Hispania SA, שנבנה על ידי הסוחר הקובני-גרמני אמיליו היידריך (אנ'), והאדריכל ג'וזף גרנר ב-1923, דוגמה נוספת היא המפעל לכימיקלים "Valls, Teixidor i Jordana".

רחוב רמבלה דל פובלנו (Rambla del Poblenou) המוצל, המשתרע מאבינגודה דיאגונל ועד לחוף הים, הוא הרחוב המסחרי הראשי.

תחבורה ציבורית
--------------

* קו 1 של הרכבת התחתית של ברצלונה. תחנות: מרינה, גלוריס
* קו 4 של הרכבת התחתית של ברצלונה. תחנות: סלבה דה מאר, פובלנו, לקונה, בוגאטל
* חשמלית. תחנות: גלוריאס, קה ל'ארניו, פרה IV, פלוביה

ראו גם
------

* הפורום האוניברסלי לתרבויות (2004)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל פובלנואו** בוויקישיתוף

* Online tour of Poblenou from the City's web
* Poblenou neighbourhood association
* Information on the Parc Central del Poblenou
* Sant Martí council

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mouckley, Benny. "Poblenou guide". SuiteLife. SuiteLife.
2. ↑  Checa-Artasu, Martin. "Poblenou i la reconversió de les fabriques". Icària. Papers de l'arxiu històric del Poblenou. núm. 4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX451023

 |
וילהלם, רוזן שאומבורג-ליפה
**וילהלם, רוזן שאומבורג-ליפה-ביקבורג** (בגרמנית: **Graf Wilhelm Friedrich Ernst zu Schaumburg-Lippe**;‏ 9 בינואר 1724 – 10 בספטמבר 1777), נולד **פרידריך וילהלם ארנסט גראף צו שאומבורג-ליפה-ביקבורג**, היה שליט גרמני בשאומבורג-ליפה-ביקבורג, מפקד צבאי חשוב במלחמת שבע השנים, פלדצוגמייסטר של נסיכות הבוחר מהנובר ופילדמרשל בריטי.

ביוגרפיה
--------

וילהלם נולד ב-9 בינואר 1724 בלונדון, לאלברכט וולפגנג, רוזן שאומבורג-ליפה ולאשתו הראשונה הרוזנת מרגרט גרטרוד פון אויינהאוזן, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה ושל פילגשו ארנגרד מלוזינה פון דר שולנבורג.

הוא ליווה את אביו במערכה שלו בשירות ההולנדים במהלך מלחמת הירושה האוסטרית 1740-1748, והיה נוכח בקרב דטינגן (1743). לאחר מכן הוא נלחם בשירות האוסטרים במערכה האיטלקית שלהם. הוא ירש את אביו כרוזן ב-25 באוקטובר 1748.

### מלחמת שבע השנים

כרוזן וכגנרל חיל התותחנים הוא צידד בפרוסיה במהלך מלחמת שבע השנים. הוא הציב את עצמו בראש יחידות הארטילריה של בעלות הברית במהלך קרב מינדן, וזכה לפיקוד הכולל של התותחנים של בעלות הברית.

### פורטוגל

בשנת 1762, לבקשת המרקיז דה פומבל (שר החוץ הפורטוגלי) הוא הוביל, כגנרליסימו, את כוחות הברית בעלות הברית בפורטוגל נגד הפלישה הספרדית. וילהלם ניהל מערכה הגנתית מבריקה של מתקפות ומתקפות נגד, כך שהאויב, אף על פי שהייתה לו עליונות של שלוש על אחד במספרים, תמיד נתקל במגינים במצב טוב ומעולם לא העז להסתכן בהתקפה מוחלטת. לבקשת פומבל הוא נשאר בפורטוגל שנה לאחר הסכם השלום של 1763, במטרה לבנות מחדש ולהכשיר את צבא פורטוגל לצבא מקצועי יותר.

 אשתו של וילהלם, מארי ברברה אלונור
הוא היה גם תאורטיקן צבאי משפיע וחסיד של לוחמה הגנתית. אחת הסיסמאות הידועות ביותר שלו היא: "Kein anderer als der Defensivkrieg ist rechtmäßig!" ("רק לוחמה הגנתית מוצדקת!")

הוא נפטר בוולפנהאוזן והוחלף על ידי בן דודו, פיליפ השני ארנסט, רוזן ליפה-אלפרדיסן. כאחת הדמויות הגדולות בהיסטוריה הגרמנית, הוא מונצח על ידי פסל במקדש ולהאלה.

משפחתו
------

עד 1764 נולדו לווילהלם שני ילדים לא חוקיים, יוזף ואולימפיה פטרונליה. הם נולדו באלבס, פורטוגל. אולימפיה הוטבלה בכנסייה "מטריז" בעיר קמפו מאור ב-24 ביוני 1764. שנים לאחר מכן, לפני נישואיה, הוכרה אולימפיה על ידי בן דודה של אביה, פיליפ השני ארנסט, ושמה שונה לאולימפיה פטרונליה ארנסטינה דה שאומבורג-ליפה. אולימפיה נפטרה ב-25 בנובמבר 1822.

הוא התחתן ב-12 בנובמבר 1765 בשטאטדגן לרוזנת מארי ברברה אלונור מליפה-ביסטרפלד, בתו של קרל פרידריך אוגוסט, רוזן ליפה, ממנה נולדו להם שני ילדים, הרוזנת אמיליה (1771–1774) ובן שמת בלידתו (1772).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם, רוזן שאומבורג-ליפה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Novo Tópico. "Olímpia Patronellia Ernestina de Schaumburg-Lippe, \* 1764". *Geneall.net*. נבדק ב-2017-03-05.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1434707
* BnF: cb126845501 (data)
* GND: 118632949
* ISNI: 0000 0000 8090 3744
* LCCN: n82107970
* NKC: mzk2004244543
* NTA: 069619298
* RERO: 02-A003793303
* SUDOC: 078372313
* VIAF: 10639163
* WorldCat: lccn-n82107970

 |
**לוקאס אסטלה פרי** (נולד ב-10 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק כשוער בקבוצת אולימפיק ליון.

קריירה
------

פרי גדל במחלקת הנוער של נאוטיקו. לוקאס פרי הוא שחקן כדורגל ברזילאי שנולד בעיר ואליניוס במדינת סאו פאולו. הוא התחיל לשחק כדורגל בגיל 4 במועדוני העיר שלו ובשנת 2010 עבר לניסיון במועדון פונטה פרטה, שם שימש שלוש שנים ושמונה חודשים, עד שעבר לקבוצת סאו פאולו בשנת 2013. בקבוצת סאו פאולו, הוא עלה לסגל המקצועי בשנת 2015, אך לא שיחק בשום משחק. פרי פרצה בקטגוריות הבניים של הקבוצה ואף זכה באליפות הברזילאית לשחקני פוטנציאל בשנת 2018, אך לא קיבל הזדמנות בסגל הראשי.

בינואר 2019, חתם לוקאס פרי על השאלה בקבוצת קריסטל פאלאס האנגלית, אך לא הוצעה לו הזדמנות לשחק בקבוצה האנגלית. ביוני 2019, חזר לסאו פאולו לאחר שקריסטל פאלאס לא השתמשה באופציה לרכוש אותו.

בדצמבר 2021, לאחר שהיה לו מעט הזדמנויות בסאו פאולו, הצטרף לוקאס פרי לקבוצת נאוטיקו בהשאלה עד לסיום עונת 2022. בנאוטיקו, הוא היה חלק מקבוצת הרכש והיה הגיבור של הקבוצה בזכייה באליפות הפרנמבוקנה בשנת 2022.

באוגוסט 2022, הצטרף לוקאס פרי לבוטאפוגו בהשאלה וחתם חוזה עד לסיום שנת 2025. בקבוצה זו, הוא קיבל הזדמנויות והפך להיות שחקן חשוב בסגל, ובעונת 2023 התגבר על פציעתו של השוער הראשי והפך לשחקן טיטולי. הוא נחשב לשחקן מרכזי בקבוצתו והוא הוצג כאחד מהפרוטגוניסטים של הקבוצה במסגרות שונות, כולל בקמפיונטו הברזילאי.

בינואר 2024 חתם פרי לארבע וחצי שנים באולימפיק ליון.

נבחרת לאומית
------------

ב-2015 וב-2017 שיחק עם נבחרת ברזיל עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה.

באוגוסט 2023, זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל הבוגרת כמחליף לשוער הפצוע בנטו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Após lesão no ombro, Gatito Fernández não jogará mais pelo Botafogo em 2022, odia
2. ↑  Com Lucas Perri, Botafogo volta a ter um jogador na Seleção após quatro anos, globo
**פרידריך וילהלם פרייהר פון זיידליץ** (בגרמנית: **Friedrich Wilhelm Freiherr von Seydlitz**; ‏3 בפברואר 1721, קאלקר – 8 בנובמבר 1773, שלזיה) היה מפקד חיל הפרשים של פרוסיה במהלך מלחמת שבע השנים, ונחשב לאחד מטובי מפקדי חילות הפרשים בהיסטוריה.

ביוגרפיה
--------

פון זיידליץ נולד ב-3 בפברואר 1721 בקאלקר (אז בפרוסיה, כיום בנורדריין-וסטפאליה שבגרמניה). אביו, קולונל בחיל הפרשים, נפטר בהיותו בן שבע, והוא חווה ילדות קשה. אך עם זאת, כבר בילדותו רכש שליטה יוצאת דופן ברכיבה על סוסים. האגדה מספרת כי בצעירותו רכב בין כנפיים של טחנת רוח. הוא התגייס לחיל הפרשים הפרוסי במהלך מלחמת הירושה האוסטרית, ונפל בשבי האוסטרי. לאחר המלחמה שוחרר, והמלך פרידריך הגדול מינה אותו למפקד חיל הפרשים.

את עיקר הקריירה שלו עשה זיידליץ במהלך מלחמת שבע השנים, בה השתתף בקרבות רבים נגד האוסטרים והרוסים, והפך לאגדה מהלכת בקרב צבאות האויב. בסופו של דבר פיטר אותו המלך בשל בריאותו הלקויה. הוא נפטר בשלזיה ב-8 בנובמבר 1773.

לימים, אחד מצאצאיו, ולטר פון זיידליץ-קורצבאך, היה מפקד בוורמאכט שנכנע במהלך קרב סטלינגרד. 

סיירת של הצי הקיסרי הגרמני נקראה על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך וילהלם פון זיידליץ** בוויקישיתוף
* פרידריך וילהלם פון זיידליץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007314147405171
* BnF: cb14451271r (data)
* GND: 118764888
* ISNI: 0000 0001 1608 5991
* LCCN: no95039632
* NKC: mzk2016928527
* NLP: a0000003358877
* NTA: 26438430X
* SUDOC: 117446750
* VIAF: 24185514
* WorldCat: lccn-no95039632

 |
**אריק סטיבן פריגרה ברנהאם** (בספרדית: **Erick Steven Ferigra Burnham**; נולד ב-7 בפברואר 1999) הוא כדורגלן אקוודורי, המשחק בעמדת הבלם בלאס פאלמאס מהליגה הספרדית השנייה ובנבחרת אקוודור.

קריירה
------

פריגרה החל את הקריירה שלו בקלמה, שהייתה האקדמיה של ברצלונה באקוודור. ב-2017 הוא עבר לאיטליה לפיורנטינה, ולאחר מכן לטורינו, כשברצלונה מקבלת 15% מדמי ההעברה.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטורינו ב-12 באוגוסט 2018 בניצחון 4–0 על קוסנזה במסגרת הגביע האיטלקי. ב-5 באוגוסט 2019 הושאל לאסקולי מהסרייה ב'. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה ב-24 באוגוסט, בניצחון 1–3 על טרפאני קלצ'ו.

ב-7 ביוני 2021 חזר פריגרה לספרד לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים עם בלאס פאלמאס מליגת המשנה. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה ב-15 באוגוסט בתיקו 1–1 נגד ריאל ואיאדוליד.

באוקטובר 2020 זומן לנבחרת אקוודור לראשונה, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-8 באוקטובר במסגרת מוקדמות גביע העולם נגד ארגנטינה, משחק אותו הפסידה נבחרתו 0–1.

קישורים חיצוניים
----------------

* אריק פריגרה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Erick Ferigra, nuevo refuerzo de la UD Las Palmas | Las Palmas - Web Oficial, Erick Ferigra, nuevo refuerzo de la UD Las Palmas | Las Palmas - Web Oficial (בספרדית)
תבנית {{חברה מסחרית}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**ספייס פיוניר**, ‏(Space Pioneer, Beijing Tianbing Technology Co. Ltd.) היא חברה סינית בבעלות פרטית שפועלת בתחום תעשיית החלל. היא הוקמה בשנת 2019.

החברה פועלת בבייג'ינג. היא הוקמה על ידי Kang Yonglai שעבד בחברת לנדספייס. החברה הצליחה לעשות מספר סבבים של גיוס הון. ביולי 2023 היא גייסה 414 מיליון $ לפיתוח משגר רב פעמי.

מטרת החברה לפתח מספר דגמים של משגרים.

Tianlong-1
----------

משגר שמנצל מנוע Tianhuo-3 דלק נוזלי שפותח על ידי מהנדסי החברה. הוא יכול להביא למסלול לווייני נמוך מטען במשקל כ-3,000 ק"ג.

Tianlong-2
----------

משגר שנכנס לשירות בשנת 2023. הוא יכול להביא למסלול לווייני נמוך מטען במשקל כ-2,000 ק"ג. השיגור המוצלח הראשון בוצע ב2 באפריל 2023. לראשונה חברה פרטית סינית הצליחה לשגר לוויין למסלול מהניסיון הראשון.

Tianlong-3
----------

משגר ששיגור הראשון מתוכנן לשנת 2024. השלב הראשון של המשגר יהיה מותאם לשימוש חוזר עד 10 פעמים. הוא יכול להביא למסלול לוויינים נמוך מטען במשקל כ-17,000 ק"ג.

משגר Zhuque-3
-------------

משגר בפיתוח. ביכולתו יהיה להביא מטען של 21 טון למסלול לווייני נמוך. השיגור יבוצע מחלק מסחרי של מרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג. לצורכי שיגור הותאם כן שיגור LC-2. השיגור מתוכנן ליולי 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספייס פיוניר** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיוס הון על ידי ספייס פיוניר
הדסטוק של גיטרת LTD
חברת **אי.אס.פי (ESP)** היא יצרנית מרכזית של גיטרות חשמליות וגיטרות בס. מטה החברה ממוקם בצפון הוליווד, קליפורניה. החברה הוקמה ב-1975, ומתמחה, בין השאר, בייצור גיטרות בהזמנה אישית. החברה היא יפנית.

היסטוריה
--------

בשנת 1975 פתח היסטקי שיבויה (Hisatake Shibuya) חנות לחלפים מותאמים אישית לגיטרות בשם ESP (Electric Sound Products) בטוקיו, יפן. עד מהרה, צברה החנות מוניטין בתחום הגיטרות והחברה החלה בייצור גיטרות תחת השמות ESP ו-Navigator עבור השוק היפני. בשנת 1983, החלה החברה לשווק חלקי חילוף גם לשוק האמריקאי, ובשנים 1984-1985 ייצרה החברה גיטרות בהתאמה אישית לאמנים ניו-יורקים כמו ברוס קוליק מלהקת קיס ורוני ווד מהרולינג סטונז.

לקראת סוף שנות ה-80 החלו מוזיקאים נוספים לנגן בגיטרות ESP, ביניהם ג'יימס הטפילד וקירק האמט ממטאליקה, להקה שפרצה את גבולות ז'אנר ההבי מטאל והפכה פופולרית בתחילת שנות התשעים, מה שהביא לחברה הכרה רחבה ביותר ברחבי העולם.

### LTD

בשנת 1996 הקימה החברה את המותג LTD. גיטרות LTD דומות לגיטרות ESP היקרות יותר, אך מיוצרות מחוץ ליפן במפעלים בהתאם לסדרה, כאשר הגיטרות היקרות יותר (סדרות 401 ו-1000) מיוצרות בקוריאה והזולות יותר (סדרות הממוספרות במספר 400 ומטה) באינדונזיה. בייצורן של גיטרות אלה נעשה שימוש בחומרים זולים יותר מאחיותיהן בעלות הלוגו של ESP, המיוצרות ביפן. רוב הגיטרות המיוצרות על ידי החברה כיום הן תחת המותג LTD.

פופולריות
---------

פרסומה העיקרי של אי.אס.פי הגיע בשנות ה-80 וה-90, כאשר להקות ת'ראש מטאל, שהשתמשו בגיטרות של החברה בהקלטות והופעות, היו בשיא הפופולריות שלהן. אי.אס.פי מייצרת גיטרות המשמשות לרוב אמנים מסגנונות הרוק, הרוק הכבד והמטאל. בקטגוריה זו, המתחרות העיקריות שלה הן ג'קסון, איבנז ושכטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אי.אס.פי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אי.אס.פי (באנגלית)
* אי.אס.פי, ברשת החברתית פייסבוק

* אי.אס.פי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אי.אס.פי, ברשת החברתית אינסטגרם

* אי.אס.פי, סרטונים בערוץ היוטיוב
**פרנקפורטר קרנץ** (בגרמנית: Frankfurter Kranz) היא מומחיות מגדנאות של פרנקפורט אם מיין, גרמניה.

הכנה

ההכנה מתחילה באפייה של עוגת ספוג יציבה בתבנית אפייה בצורת טבעת. לאחר מכן פורסים את העוגה לרוחב כדי לחלק אותה לשתיים או שלוש טבעות, ושכבות עבות של ציפוי קרם חמאה מונחות בין הטבעות, בדרך כלל עם שכבת ריבה אדומה (על פי רוב ריבת תות שדה, ענבי שועל או דובדבנים). לאחר מכן מצפים את החלק החיצוני של העוגה בנדיבות בעוד קרם חמאה ומעליו אגוזים שבורים מצופי קרמל, הנקראים Krokant, פתיתי שקדים קלויים ו/או אגוזי לוז טחונים. Krokant הוא "סימן ההיכר" של העוגה הזאת.

היסטוריה

פרנקפורטר קרנץ נחשבת לזכר פרנקפורט כעיר ההכתרה של קיסרי הקיסרות הרומית הקדושה. צורתה העגולה והשבירונים נועדו לייצג כתר זהוב, הדובדבנים צריכים להזכיר אודם.

לאחר מלחמת העולם השנייה, בהיעדר חמאה, פני העוגה היו מצופים לעתים קרובות בגוגל מוגל (משחת חלמונים ממותקת), וסוגים אחרים של קישוט עשויים לכלול נקודות מקרם חמאה או דובדבנים מסוכרים. כיום השם פרנקפורטר קרנץ מוגן, ומחייב שימוש בקרם חמאה. כל וריאציה, כמו שימוש במרגרינה, או גרסת הקיץ של העוגה באמצעות גלידה, חייבת להיות מסומנת אחרת.

* Frankfurter Kranzפרנקפורטר קרנץ
* Close-up viewעיטורים אדומים, ירוקים ולבנים שייראו כמו תכשיטים על הכתר

לקריאה נוספת
------------

* רשימת הקינוחים הגרמניים

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

1. ↑  Peter Badenhop, Frankfurter Gerichte : Fünf Spezialitäten, die man probiert haben sollte (five inevitable dishes of Frankfurt) in: Frankfurter Allgemeine Zeitung dated 25. August 2021
2. ↑  Frankfurt Crown Cake Butter-creme cake Frankfurt style by Frankfurt tourism office
3. ↑  "Frankfurter-Kranz Buttercream Filled Cake" (recipe). Recipezaar.com. Accessed June 2010.