**פריאפיזם**, או **זקפה ממושכת**, הוא מצב רפואי מתמשך, בדרך כלל כואב, בו יש זקפה מספר שעות, ללא גירוי מיני. פריאפיזם נחשב למצב חירום רפואי המצריך פנייה לחדר מיון, כשהמוסכמות הנפוצות הן לטפל בכל סוג של פריאפיזם תוך 4 או 6 שעות כדי למנוע סיבוכים אפשריים כמו נזקים משמעותיים או בלתי הפיכים לרקמות הפנימיות בפין.

ישנם שלושה סוגים של פריאפיזם: זרימה נמוכה (איסכמי), המתרחשת ב-80%-90% מהמקרים, איסכמי-חוזרני (Ischemic recurrent), וזרימה גבוהה (לא איסכמי) הנחשב לנדיר. פריאפיזם עקב זרימה נמוכה נגרם מכשל בפינוי הוורידי, שבשלו נכלא דם בפין ולא מצליח לחזור ממנו אל מחזור הדם. פריאפיזם עקב זרימה גבוהה נגרם בדרך כלל בגלל טראומה באזור, שבעטיה יש זרימה מוגברת במידת מה של דם אל הפין. פריאפיזם ממושך מדי עלול להוביל לפיברוזיס של גופי הפין ועד לאימפוטנציה.

גורמים
------

הסיבה לתופעה לא תמיד ידועה, אך מעורבים בה גורמים נוירולוגיים וגורמים הקשורים בכלי דם. 

מחלות שקשורות לפריאפיזם הן אנמיה חרמשית, מחלה הגורמת להתפתחות לא תקינה של תאי הדם האדומים. באופן תקין, מבנה התאים הוא עגול ומרקמם גמיש, מה שמאפשר להם לנוע בקלות בתוך כלי הדם. אולם אצל חולים באנמיה חרמשית התאים הופכים לנוקשים ודביקים בעלי צורה של חרמש. במקרים נדירים, עלולים התאים הלא תקינים להיכלא בכלי הדם בפין ולגרום לזקפה ממושכת. גם תלסמיה, מחלת דם עם מאפיינים דומים לאנמיה חרמשית עלולה לגרום לאותה התופעה. חוסר ב-G6PD שעלול להוביל לעליה ברמות ה-NAPDH, קו-פקטור שקשור ליצירה של תחמוצת פחמן, שעלול לגרום לפריאפיזם. עליה ברמות של אדנוזין יכולה אף היא לתרום למצב על ידי הרחבת כלי דם שמשפיעה על זרימת הדם אל הפין. סרטן המטולוגי כמו לוקמיה עלול אף הוא לגרום לכך. וכן סרטן שהתפתח ברקמות באזור כמו סרטן הערמונית, עלול להפריע לזרימת הדם לפין. פגיעות בעמוד השדרה וקרישי דם גם הם עלולים לגרום לתופעות כאלה. בנוסף, פריאפיזם אופייני לעקיצת עקרב או עכביש (עכביש נודד ברזילאי והאלמנה השחורה) וכן במקרים קיצוניים של כלבת. זקפת מוות עשויה להתרחש, במיוחד בקרב אנשים שמתו בתלייה. 

התרופות הנפוצות ביותר שעלולות לגרום לפריאפיזם הן זריקות לטיפול בבעיות זיקפה, כמו פאפאברין או אלפרוסטדיל. תרופות אחרות שדווחו הן תרופות להורדת לחץ דם, תרופות אנטי-פסיכוטיות כמו קלוזאפין, תרופות נוגדות דיכאון (בעיקר טרזודון), תרופות נוגדות פרכוסים ומייצבי מצב רוח כמו סודיום ואלפרואט, תרופות נוגדות קרישה וסמים כמו אלכוהול, הרואין וקוקאין.

טיפול
-----

קיימת הסכמה רחבה כי יש לפנות לחדר מיון במקרה של זקפה שמעבר לארבע שעות עד שש שעות, למניעת סיבוכים אפשריים. הטיפול יכלול בדרך כלל שימוש בפסאודואפדרין במתן דרך הפה. פסאודורפדרין הוא אלפא אגוניסט שגורם אפקט התכווצות על שריר חלק, מה שמקל על זרימת הדם בורידים. כמו כן, תרופות סימפטומימטיות ממשפחת האמפטמינים יכולות לגרום להורדת הזקפה, אם כי במקרים אחדים הן עלולות לגרום דווקא לפעולה ההפוכה. במקרה שתרופות לא עזרו, ניתן לשאוב בהרדמה מקומית דם מהגופים המחילתיים (corpus cavernosum). אם כל זה לא צלח, ניתן להיעזר בזריקות פנילאפרין לאזור זה, כשהמטופל נמצא תחת ניטור המודינמי מתמיד, משום שפנילאפרין עלול לגרום ליתר לחץ דם, ברדיקרדיה, טכיקרדיה, והפרעות קצב.

אטימולוגיה
----------

מקור השם מגיע מהאל היווני פריאפוס, אל הפוריות, שלעיתים קרובות מיוצג כבעל זקפה גדולה ולא-פרופורציונלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אילנה מסר, מגלה עמידות: סיוט ושמו זיקפת יתר, באתר ynet, 8 באוגוסט 2005
* פריאפיזם באתר מאיו קליניק (באנגלית)
* פריאפיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.