איסור **אונאת הגר** כולל שתי מצוות לא תעשה מהתורה על פגיעה מילולית או כספית בגר.

מקור הדין
---------

בתורה נאמר: "וְגֵר לֹא-תוֹנֶה וְלֹא תִלְחָצֶנּוּ כִּי-גֵרִים הֱיִיתֶם בְּאֶרֶץ מִצְרָיִם" (שמות, כ"ב, כ') וכן "וְכִי-יָגוּר אִתְּךָ גֵּר בְּאַרְצְכֶם לֹא תוֹנוּ אֹתוֹ. כְּאֶזְרָח מִכֶּם יִהְיֶה לָכֶם הַגֵּר הַגָּר אִתְּכֶם וְאָהַבְתָּ לוֹ כָּמוֹךָ כִּי-גֵרִים הֱיִיתֶם בְּאֶרֶץ מִצְרָיִם אֲנִי יְהוָה אֱלֹהֵיכֶם" (ויקרא, י"ט, ל"ג–ל"ד). חז"ל פירשו את הפסוק: "לא תוננו – בדברים (בדיבור), ולא תלחצנו – בממון" (מכילתא דרבי ישמעאל משפטים – מס' דנזיקין פרשה י"ח ד"ה וגר לא).

רבי אליעזר הגדול מציין שהתורה מזהירה לגבי היחס לגר בשלושים ושישה מקומות. בפירוש המלבי"ם על התורה מופיע רשימה של אותם 36 מקומות (לדעתו). התורה מצווה פעם בלשון יחיד ופעם בלשון רבים ומכאן ניתן ללמוד על הכוונת הציווי הן לפרט והן למוסדות ציבור. בשולחן ערוך נאמר: "צריך ליזהר ביותר באונאת הגר, בין בגופו בין בממונו, לפי שהוזהר עליו בכמה מקומות" (חושן משפט, סימן רכ"ח, סעיף ב').

מדיני המצווה
------------

פרטי דיני אונאת דברים ואונאת ממון מובאים במקומם. דוגמה המתייחסת במיוחד לגר מובא על ידי חז"ל: "ואם היה בן גרים לא יאמר לו: 'זכור מה היו מעשה אבותיך!'" ( ספרא בהר פרשה ג' ד"ה פרק ד'). לא ברור אם הציווי מתייחס גם לצאצאי גרים, אם כי הנטייה היא לומר שהיא שייכת גם עשר דורות לאחר הגיור או עד שהאדם המדובר לא יהיה ידוע כצאצא של גר.

לפי הרמב"ם וספר החינוך המצווה חלה על "גר צדק" שקיבל על עצמו את כל המצוות ולא על גר תושב המחויב רק על שבע מצוות של בני נח. אליבא דאבן עזרא (שמות, כ"ב, כ') חל הציווי בארץ, על גר שקיבל על עצמו "שלא לעבוד עבודת כוכבים".

מטעמי המצווה
------------

לגר צדק יש שתי נקודות תורפה המצריכות הגנה נוספת משאר בני ישראל:

1. עברו כגוי העלול להוות סטיגמה.
2. היעדר קרובים וידידים היכולים לבוא להגנתו.

נקודות תורפה אלו עלולות "להזמין" עלבונות מאנשים הנהנים להיטפל לחלשים מהם, והמצווה באה להזהירם מפני התנהגות זו. נימוק נוסף הוא כי עלבונות עלולים לגרום לגר לחזור לדתו הקודמת. רש"ר הירש מסביר את הקשר בין המצווה לגרות בני ישראל במצרים המוזכרת בסמיכות בתורה כנימוק לאהבת הגר. לדבריו, הצרה של בני ישראל בעבדות במצרים נבעה מכך שהמצרים כיבדו והעניקו זכויות לתושבים לפי ייחוסם ומולדתם ולא לפי אישיותם וזהו הבסיס ל"תועבת מצרים".

ראו גם
------

* גיור
* אהבת הגר

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף נ"ט, עמוד ב'
2. ↑  פירוש המלבי"ם על ויקרא, קדושים, פ"ב
3. ↑  פירוש רש"ר הירש ויקרא י"ט ל"ג
4. ↑  מנחת חינוך סימנים סד ותלא
5. ↑  **ספר המצוות לרמב״ם מצוות עשה ר״ז**
6. ↑  פירוש רש"ר הירש שמות כ"ב כ'

| רשימת מצוות לא תעשה לדעת הרמב"ם |
| --- |
| עבודה זרה וחוקות הגויים | א ב ג ד ה ו ז ח ט י יא יב יג יד טו טז יז יח יט כ כא כב כג כד כה כו כז כח כט ל לא לב לג לד לה לו לז לח לט מ מא מב מג מד מה מו מז מח מט נ נא נב נג נד נה נו נז נח נט ס סא סב סג סד סה סו |  |
| המקדש וכליו | סז סח סט ע עא עב עג עד עה עו עז עח עט פ פא פב פג פד פה פו פז פח |
| עבודת הקרבנות | פט צ צא צב צג צד צה צו צז צח צט ק קא קב קג קד קה קו קז קח קט קי קיא קיב קיג קיד קטו קטז קיז קיח קיט קכ קכא קכב קכג קכד קכה קכו קכז קכח קכט קל קלא קלב |
| תרומות ומעשרות | קלג קלד קלה קלו קלז קלח קלט קמ קמא קמב קמג קמד קמה קמו קמז קמח קמט קנ קנא קנב קנג קנד קנה קנו קנז |
| עובדי המקדש | קנח קנט קס קסא קסב קסג קסד קסה קסו קסז קסח קסט קע קעא |
| מאכלות אסורות | קעב קעג קעד קעה קעו קעז קעח קעט קפ קפא קפב קפג קפד קפה קפו קפז קפח קפט קצ קצא קצב קצג קצד קצה קצו קצז קצח קצט ר רא רב רג רד רה רו רז רח רט |
| איזון חברתי | רי ריא ריב ריג ריד רטו ורטו רטז ריז ריח ריט רכ רכא רכב רכג רכד רכה רכו רכז רכח רכט רל רלא רלב רלג רלד רלה רלו רלז רלח רלט רמ רמא רמב |
| גזל, עושק ועוולות | רמג רמד רמה רמו רמז רמח רמט רנ רנא רנב רנג רנד רנה רנו רנז רנח רנט רס רסא רסב רסג רסד רסה רסו רסז רסח רסט רע רעא רעב |
| סמכויות ומשפט | רעג רעד רעה רעו רעז רעח רעט רפ רפא רפב רפג רפד רפה רפו רפז רפח רפט רצ רצא רצב רצג רצד רצה רצו |
| ציבור וסמכות | רצז רצח רצט ש שא שב שג שד שה שו שז שח שט שי שיא שיב שיג שיד שטו שטז שיז שיח שיט |
| שבת ומועדים | שכ שכא שכב שכג שכד שכה שכו שכז שכח שכט |
| איסורי ביאה | של שלא שלב שלג שלד שלה שלו שלז שלח שלט שמ שמא שמב שמג שמד שמה שמו שמז שמח שמט שנ שנא שנב שנג שנד שנה שנו שנז שנח שנט שס שסא |
| מלכות | שסב שסג שסד שסה |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.