recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בייז'ון** (בפולנית: **Bieżuń**; ביידיש: **ביעז'ון**) היא עיירה במחוז ז'ורומין שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

תולדות היישוב
-------------

התיעוד הראשון ליישוב, השוכן על גדת נהר וקרה (Wkra), הוא מהמאה ה-14, ובשנת 1406 הוענקו לו זכויות עיר.

במהלך המאה ה-15 נהרסה העיירה מפלישות המסדר הטבטוני. העיירה השתקמה והתפתחה במאה ה-16, אז נקבעו בה ירידים עונתיים, והוקמו בה בתי מלאכה לאריגת צמר ופשתן.

בדצמבר 1806 נערך בעיירה קרב בין כוחותיו של נפוליאון בונפרטה ובין גייסות פרוסיה, שהסתיים בניצחון הצרפתים.

בראשית המאה ה-19 הוקם בעיירה בית חרושת לטקסטיל. זכויות העיר ניטלו מהיישוב בידי הרוסים בשנת 1869, והושבו לו רק בשנת 1994.

יהודי בייז'ון
-------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מאמצע המאה ה-18, ואלו עסקו בה תחילה בפונדקאות וברוכלות. תחילה השתייכו יהודי העיירה לקהילת שרפץ, אך מסוף המאה ה-18 נעשתה הקהילה במקום לעצמאית, תוך הקמת בית מדרש וקידוש בית עלמין.

במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה מפרעות הקוזקים, וכאשר נכבשה העיירה בידי הגרמנים בשנת 1915, נלקחו יהודים רבים בה לעבודות כפייה, והוטלו על הקהילה המקומית מיסים כבדים. בשנת 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, החלו חיילי הצבא האדום להחרים רכוש יהודי בעיירה. קהילת העיירה השתקמה באמצעות מוסדות עזרה הדדית ובסיוע הג'וינט.

בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, שיוצגה בידי פועלי ציון, הציונים הכלליים והמזרחי, והוקמו בה סניפים של החלוץ ושל ויצו. כמו כן, פעלו בעיירה חסידויות גור, אלכסנדר וטריסק. בעיירה פעלו בית תרבות יהודי ובתי ספר יהודיים. בשנים אלה נמנו בעיירה כ-780 יהודים, מתוך כ-2,340 תושבים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה בידי מטוסים גרמניים, ורבים מתושביה היהודים ניסו להימלט מזרחה, אך בשל ניתוק הדרכים, נאלצו לשוב אליה. ב-4 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום החלו חיילי הורמכט להתעלל ביהודי המקום, תוך גזיזת זקנים, ולחטוף יהודים לעבודות כפייה. ב-11 בנובמבר 1939, לאחר סיפוח האזור לרייך השלישי, צוו יהודי העיירה להתרכז בכיכר המרכזית בה, ואנשי משטרה גרמנים העלו אותם על עגלות, וגירשו אותם מן העיירה. יהודי העיירה הגיעו לערים מלאווה, צ'חאנוב ופלונסק, ומקצתם לוורשה, וגורלם במקומות אלו היה כגורל יתר היהודים בהם. מקהילת העיירה שרדו את השואה בודדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בייז'ון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בייז'ון
* ספר יזכור לקהילת בייז'ון, בספריית העיר ניו יורק
* בייז'ון באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "בייז'ון", באתר השטעטל הווירטואלי
* "בייז'ון", באתר JewishGen (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 236545571
* WorldCat (עם VIAF): 236545571

 |
**סמניבקה** (באוקראינית: **Семенівка**; ברוסית: **Семёновка**, סמיונובקה) היא עיירה במחוז צ'רניהיב שבצפון מזרח אוקראינה, בסמוך לגבול רוסיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב נוסד בשנת 1680, והיה בבעלות משפחות אצולה. בשנת 1958 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

היסטוריה
--------

העיר המודרנית סמניבקה היא המרכז המנהלי של ראיון סמניבקה שבמחוז צ'רניהיב. אזור סמניבקה נוצר ב-26 בספטמבר 1926. בשנת 1932 הפך ראיון סמניבקה לחלק ממחוז צ'רניהיב וקיבל מעמד של עיר בשנת 1958. ראיון סמניבקה נמצא בחלק הצפון-מזרחי של מחוז צ'רניהיב. היא גובלת בנובהורוד-סיוורסקי, קוריוקיבקה, סטארודוב ובאזורים של ראיון בריאנסק בפדרציה הרוסית. שטחה של ראיון סמניבקה הוא 1,470 קילומטרים ואוכלוסייתה מונה כ-18,000 תושבים. אולם אוכלוסיית העיר סמניבקה נכון ל-1 בינואר 2016 הייתה 8,318 נפשות.

עד 18 ביולי 2020, סמניבקה הייתה המרכז המנהלי של ראיון סמניבקה. הראיון בוטל ביולי 2020 כחלק מהרפורמה המנהלית של אוקראינה, שהפחיתה את מספר הראיונות של מחוז צ'רניהיב לחמישה. אזור ראיון סמניבקה אוחד לתוך ראיון נוהורוד-סיברסקי.

ב-24 בפברואר 2022, לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה, הכוחות הרוסים הצליחו לכבוש את העיר.[דרוש מקור]

יהודי סמניבקה
-------------

בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-1,700 יהודים. במהלך התקופה הסובייטית עזבו את העיירה רוב יהודיה, ופעל בה בית ספר יידי.

ב-25 באוגוסט 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות ושוד ביהודיה, תוך לקיחתם לעבודות כפייה.

בנובמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, ובתחילת דצמבר 1941 נרצחו כולם בסמוך ליישוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמניבקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סמניבקה (באוקראינית)

* "סמניבקה", באתר JewishGen (באנגלית)
* סמנובקה (Semenovka), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* אלכסנדר קרוגלוב (רו'), סמיונובקה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1773–1774), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535604305171
* LCCN: n2013034408
* VIAF: 304029902
* WorldCat (עם VIAF): 304029902

 |
**קלודאווה** (בפולנית: **Kłodawa**; בגרמנית: **Tonningen**; ביידיש: **קלאָדעווע**) היא עיירה במחוז קולו שבפרובינציית פולין גדול בפולין, על גדות נהר רגיילבקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

קלודאווה כמקום יישוב של בני אדם מהמאה השישית לפני הספירה. בשנת 1430 הוענקו לקלודאווה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 ניזוקה העיר קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, אך זה הושב לו בשנת 1925.

יהודי קלודאווה
--------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בקלודאווה הוא משנת 1487. בשנת 1647 הוענק לעיר כתב זכויות, שאסר על מגורי יהודים בה. הגבלות אלה בוטלו באופן רשמי רק בסוף המאה ה-18. החל משנות ה-20 של המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובשנת 1860 נבנה בה בית כנסת מאבן.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,350 יהודים, למעלה משליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר, החרמת רכוש, הגבלות תנועה והשפלות פומביות. בתחילת ינואר 1942 נרצחו 46 מיהודי העיירה. בין ה-9 ל-12 בינואר 1942 גורשו למעלה מ-1,000 היהודים שנותרו בעיירה למחנה ההשמדה חלמנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלודאווה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קלודאווה
* קלודאווה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "קלודאווה", באתר השטעטל הווירטואלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007487049405171
* GND: 1047896419
* LCCN: n2003040562
* NKC: ge1176735
* VIAF: 138572588
* WorldCat (עם VIAF): 138572588

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קלודאווה"**.
**צקאלטוּבּוֹ** (בגאורגית: **წყალტუბო**) היא עיירה במחוז אימרתי שבמערב גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של נפת צקאלטובו שבמערב המחוז.

צקאלטובו ממוקמת באזור הגבעות הנמוכות שבצפון מישור קולכתי, על גדת הנהר צקאלטובוסצקאלי, בגובה 120 מ' מעל פני הים; העיירה מרוחקת בשבעה קילומטרים מהעיר כותאיסי שמדרום-מזרחהּ. בזמן המפקד שנערך בשנת 2014, אוכלוסיית צקאלטובו מנתה 11,281 נפש.

האקלים בצקאלטובו סובטרופי-לח. הטמפרטורה הממוצעת של החודש הקר ביותר, ינואר, היא 5 מעלות; הטמפרטורה הממוצעת של החודש החם ביותר, אוגוסט, היא 24 מעלות. הכמות השנתית הממוצעת של המשקעים בצקאלטובו הוא 1,700 מילימטרים.

בריאות ונופש
------------

צקאלטובו מוכרת כעיירת נופש בזכות מעיינותיה המינרליים החמים, שעשירים ברדון ובקרבונט ומשמשים כמרחצאות מרפא בבריכות שאוגרות את מימיהם; למרות ההרכב שלהם, המים המינרליים זכים וחסרי ריח. טמפרטורת המים נעה בין 33 ל-35 מעלות.

המים המינרליים של צקאלטובו משמשים לטיפולי ספא בנוירופתיה פריפרית, מחלות גפיים, מחלות עור, מחלות דם ולב, הפרעות מטבוליות, הפרעות במערכת האנדוקרינית, מחלות של מערכת הרבייה הנשית, שיגרון, פוליו ושיתוק מוחין.

המערות הקרסטיות שבסמוך לצקאלטובו מיטיבות בזכות מיקרו-האקלים שלהן עם חולי אסתמה, דלקת ריאות, תעוקת לב, היפרטוניה ונוירוזה.

בפארק הנופש של צקאלטובו שתולים עצים ושיחים שמשתייכים ללמעלה מ-150 זנים; בעיירה ישנו אגם מלאכותי, שנוצר בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי סכירתו של הנהר צקאלטובוסצקאלי.

בתקופת השלטון הסובייטי בצקאלטובו הוקמו תשע בריכות של מים מינרליים ו-19 סנטוריומים ובניינים להשכרת חדרים (פַּנסיונטים); לרווחת החולים והנופשים מרוסיה פעל קו רכבת מהיר מוסקבה-צקאלטובו.

משנת 1993 מרבית הסנטוריומים והפנסיונטים של צקאלטובו מאוכלסים על ידי 9,000 פליטים מהסכסוך הגאורגי-אבחזי.

נכון לשנת 2014 בצקאלטובו פועלים הסנטוריום "אוֹאזיס", הפנסיונט "צקאלטובו", בית המלון "סַכַּרתווֵלוֹ" וכן שלוש מהבריכות של המים המינרליים; בעיירה ישנה מרפאה וגם מכון לחקר אסתמה, אלרגולוגיה ואימונולוגיה קלינית.

ספורט
-----

בצקאלטובו פועל מועדון הכדורגל "סַמגוּרַלי", שנוסד בשנת 1945 בשם "מֵדיקי". קבוצת "סמגורלי" צקאלטובו משחקת בליגה הראשונה של גאורגיה (הליגה השנייה בחשיבותה, אחרי ליגת העל); אצטדיון הקבוצה יכול להכיל 12,000 צופים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צקאלטובו** בוויקישיתוף
**קשונז' ויילקי** (בפולנית: **Książ Wielki**; ביידיש: **קשוינש**) הוא כפר במחוז מייחוב (אנ') שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בסמוך לנהר נידז'יצה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

קשונז' ויילקי נזכר לראשונה בשנת 1120. במאה ה-14 נבנה ביישוב מנזר, ובשנת 1385 הוענקו לו זכויות עיר. עד לחלוקת פולין הראשונה היווה היישוב מרכז נפה.

בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1875, בעקבות מרד ינואר, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

יהודי קשונז' ויילקי
-------------------

חורבת בית הכנסת של הכפר.
היישוב היהודי בקשונז' ויילקי מתועד מהמאה ה-17, ומאמצע המאה ה-18 התקיימה ביישוב קהילה עצמאית. באמצע המאה ה-19 הוקם ביישוב בית כנסת בנוי אבן, וכמה שנים לאחר מכן נחנך במקום גם בית מדרש. משנים אלה התקיימה ביישוב גם פעילות חסידית.

לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה וכינון הרפובליקה הפולנית השנייה נערכו ביישוב מהומות אנטישמיות. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית, שכללה קיבוץ הכשרה של הנוער הציוני, כמו גם פעילות של אגודת ישראל. בשנת 1939 התגוררו ביישוב כ-850 יהודים.

### בשואה

לאחר כיבוש היישוב בידי הגרמנים ב-8 בספטמבר 1939, הגיעו אליו פליטים יהודים רבים משלזיה, ואלו גויסו יחד עם יהודי המקום לעבודות כפייה מפרכות, חלקן במחנות עבודה. בתקופת הכיבוש הראשונה נמנו ביישוב כ-1,230 יהודים.

בליל ה-5 בספטמבר 1942 פשטו שוטרים פולנים על בתי היהודים ביישוב, ורצחו 16 יהודים. למחרת בבוקר הגיעו ליישוב שוטרים גרמנים ממייחוב, ובסיוע השוטרים הפולנים, ריכזו באלימות את יהודי היישוב בכיכר השוק בו, ממנה שולחו בעגלות וברגל לסלומניקי, תוך ירי בנחשלים בדרך. בסלומניקי צורפו יהודי היישוב לאלפי מגורשים יהודים נוספים מיישובי הסביבה, שרוכזו בשדה פתוח, וכעבור יום נערכה בהם סלקציה, בה חלקם הקטן הועבר למחנות עבודה, והרוב שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.

כ-200 עד 300 יהודים שעוד נותרו בקשונז' ויילקי לאחר האקציה נרצחו ברובם עד תחילת דצמבר 1942, עם הוצאת פקודת "ניקוי" הנפה מיהודים. יהודים מעטים שהצליחו להסתתר ביישוב ובסביבתו הוסגרו לגרמנים או נרצחו ישירות בידי הפולנים. בין היתר, במרץ 1943 נרצחו בני הזוג חיבובסקי, ובמאי 1944 נרצחו 19 יהודים שמצאו מחסה בביתן בכפר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קשונז' ויילקי** בוויקישיתוף
* קשונז' ויילקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "קשונז' ויילקי", באתר השטעטל הווירטואלי
* "קשונז' ויילקי", באתר JewishGen (באנגלית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566794105171
* GND: 1033766690
* LCCN: n82148521
* VIAF: 123182779
* WorldCat (עם VIAF): 123182779

 |
**מייקל קמפאנלה "קמפי" ראסל** (באנגלית: **Michael Campanella "Campy" Russell**; נולד ב-12 בינואר 1952) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1985. לאורך הקריירה השתתף פעם אחת במשחק האולסטאר (1979), והעמיד ממוצעים כוללים של 15.8 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.

קריירת מכללות
-------------

ראסל נולד בעיר ג'קסון שבטנסי, ובין השנים 1971–1974 למד באוניברסיטת מישיגן. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (1972/1973) קלע 18.4 נקודות והוריד 9.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובעונה העוקבת שיפר את תפוקתו ל-23.7 נקודות ו-11.1 ריבאונדים למשחק. באותה עונה הוליך את קבוצתו לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight) עם תצוגה מצוינת של 36 נקודות ו-18 ריבאונדים מול אוניברסיטת נוטרדאם במשחק שמינית הגמר. במשחק רבע הגמר הפסידה מישיגן מול אוניברסיטת מרקט, אותה הוביל מוריס לוקאס. בסיום העונה נבחר ראסל לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).

קריירת משחק
-----------

בדראפט ה-NBA‏ 1974 נבחר ראסל בבחירה השמינית, על ידי קליבלנד קאבלירס. בעונתו השנייה בקליבלנד הפך לשחקן חמישייה קבוע, קלע 15.0 נקודות בממוצע למשחק וסייע לקבוצה להעפיל לשלב הפלייאוף, לראשונה בתולדותיה. לאחר שגברה על וושינגטון בולטס בסיבוב הראשון (4–3), הודחה קליבלנד על ידי בוסטון סלטיקס (2–4) בשלב גמר האזור המזרחי. בשתי העונות הבאות המשיך ראסל להציג יכולת טובה כקלעי המוביל של הקאבלירס, עם ממוצעים של 16.5 ו-19.4 נקודות למשחק, בהתאמה, בעוד קבוצתו הודחה בשלב הפלייאוף הראשון. בעונת 1978/1979 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לאחר שרשם ממוצעי שיא של 21.9 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים למשחק. ב-13 במרץ 1979 קלע שיא קריירה של 41 נקודות במשחק מול פיניקס סאנס.

בספטמבר 1980, לאחר 6 עונות בקליבלנד, הועבר לניו יורק ניקס במסגרת טרייד משולש, בו הייתה מעורבת גם קנזס סיטי קינגס. בשתי עונותיו עם הניקס קלע 15.2 נקודות בממוצע למשחק, וקבוצתו רשמה מאזן כולל 83–81. בעונת 1981/1982 הוביל ראסל את כל שחקני ה-NBA באחוזי קליעה משלוש, עם 43.9%. בקיץ 1982 סבל מפציעה בברך אשר השביתה אותו ממשחק במשך שנתיים.

בספטמבר 1984 הועבר בחזרה לקליבלנד קאבלירס, עמה שיחק בשלושה משחקים לפני ששוחרר. בהמשך אותה עונה שיחק לתקופה קצרה עבור "דטרויט ספיריטס" מליגת ה-CBA, בטרם פרש ממשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קמפי ראסל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ראסל ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין מישיגן לנוטרדאם, באתר sports-reference.com
3. ↑  סטטיסטיקות המכללות של ראסל, באתר sports-reference.com
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1974, באתר basketball-reference.com
5. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין קליבלנד לפיניקס, באתר basketball-reference.com
6. ↑  ליגת ה-NBA תשגיח על הטרייד של קליבלנד, באתר הניו יורק טיימס, 30 ביוני 1981
7. ↑  הקאבלירס יבחנו את ראסל אחרי התאוששות מהפציעה בברכו, באתר ניו יורק טיימס, 30 בספטמבר 1984
**טיווט** (במונטנגרית וסרבית: **Tivat**, בכתב קירילי: **Тиват**; באיטלקית: **Teodo**, **טאודו**; ביוונית: **Θειοδος**, **תיאודוס**) היא עיירה בדרום־מערב מונטנגרו.

גאוגרפיה
--------

טיווט שוכנת לחוף אגן טיווט. אגן משולש המהווה חלק ממפרץ קוטור שלחוף הים האדריאטי. אגן טיווט מתחבר לים האדריאטי במצר קומבור ואגן הרצג נובי. מצדו השני מחבר מצר וריגה את אגן טיווט לאגני קוטור וריסן.

היסטוריה
--------

לאגן טיווט הייתה חשיבות אסטרטגית בהיותו במעבר לנמל של קוטור. פעילות של הרפובליקה של ונציה באזור החלה כבר במאה העשירית, והחל מ-1420 היה האזור בשלטון ונציאני מלא כחלק מהמושבה הוונציאנית אלבניה ונטה (Albania Veneta). השלטון הוונציאני הסתיים ב-1797 עם ביטול רפובליקת ונציה על ידי נפוליאון. מ-1815 עד 1918 הייתה בשלטון האימפריה האוסטרית. האוסטרים ביצרו את טיווט והציבו בה חיל מצב קבוע, ב-1889 הקימו בה בסיס לחיל הים, בסיס ששימש בהמשך את חיל הים היוגוסלבי, שהקים בו גם מספנה ובסיס לצוללות.

ב-1919 עם הקמת יוגוסלביה צורף האזור אליה ומ-2006 טיווט היא חלק ממונטנגרו העצמאית.

כלכלה
-----

עד פירוק הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה התבססה כלכלת טיווט בעיקר על בסיס הצי והמספנה. מאז, הכלכלה הולכת ומתבססת על תיירות. כיום (2013) יש במקום כ-1800 מיטות ב-10 בתי מלון, אלפי צימרים ו-3 אתרי קמפינג. לאחרונה מוקם במקום מלון פאר של רשת רג'נט. המלון הוא חלק מפרויקט "פורטו מונטנגרו" נמל ליאכטות גדולות שיקום במקום הנמל הצבאי והמספנה, מתוך כוונה להפוך את טיווט ל"מונקו של הים אדריאטי".

תחבורה
------

תחבורה יבשתית: טיווט נמצאת על **הכביש המהיר האדריאטי** שהוא חלק מהכביש האירופאי E65.

תחבורה אווירית: נמל התעופה הבינלאומי של טיווט הוא הגדול במונטנגרו.

תחבורה ימית: קו מעבורות פנימי של מפרץ קוטור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיווט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טיווט (במונטנגרית ובאנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של טיווט (במונטנגרית ובאנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4597982-0

 |
**הורדלנד** (בנורווגית: **Hordaland**) היה אחד ממחוזות נורווגיה. למחוז היה גבול משותף עם המחוזות סון או פיורנה, בוסקרוד, טלמרק ורוגלנד. הורדלנד הוא המחוז ה-3 המאוכלס ביותר לאחר אקרסהוס ואוסלו. מנהל המחוז נמצא בברגן. עד שנת 1972 הייתה ברגן עיר מחוז בפני עצמה.

עד שנת 1919 נקרא המחוז *Søndre Bergenhus amt* שפירושו "חלקו הדרומי של אמט ברגנוס" (אמט ברגנוס העתיקה נוסדה ב-1662 וחולקה לצפון ודרום ב-1763). השם הורדלנד (מנורדית עתיקה: *Hǫrðaland*) נזגר משמם של אנשי "הארודס" הגרמאניים.

ב- 1 בינואר 2020 אוחד המחוז עם מחוז סון או פיורנה הסמוך והקים את מחוז וסטלן.

הסמל והדגל
----------

### הדגל

הדגל של הורדלנד מראה שני צירים זהובים וכתר באדום. הדגל הוא כרזה של מעיל הנשק שמקורו בחותם הישן של גילדת סנט אולב מאונרהיים בעיריית טיסנס. חותם זה שימש את נציגי סונהורדלנד בשנת 1344 על המסמך להתקנת המלך הוקון החמישי מנורווגיה. כך היה זה הסמל העתיק ביותר ששימש לאזור והותאם לזרועות ולדגל בשנת 1961. הסמלים מתייחסים לפטרון הגילדה, סנט אולב, מלך נורווגיה, שסמלו הוא גרזן. 

### הסמל

הסמל הוענק רשמית ב-1 בדצמבר 1961. הוא תוכנן על ידי מגנוס הארדלנד, אך העיצוב הכללי שימש במקור באזור סונהורדלנד במהלך המאה ה-14. בתחילת המאה ה-20 מנהיגי המחוז החלו להשתמש בזרועות הישנות כסמל למחוז פעם נוספת. הזרועות על רקע אדום ומורכבות משני צירים מוזהבים שחוצים כתר זהב מעליהם.

גאוגרפיה
--------

הורדלנד הוא בצורת חצי עיגול. הוא ממוקם על החוף המערבי של נורווגיה, מפוצל מדרום מערב לצפון מזרח על ידי הארדנגרפיורדן הארוך והעמוק, אחד הפיורדים המרכזיים של נורווגיה ואטרקציה תיירותית נהדרת. כמחצית מהפארק הלאומי הרדנגרווידה נמצא במחוז זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **הורדלנד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הורדלנד** |
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הורדלנד (בנורווגית)

| מחוזות וטריטוריות בלתי נפרדות של נורווגיה |
| --- |
| רשימת מחוזות מאז 2020 | אגדר • אוסלו • ויקן • וסטלן • וסטפול וטלמרק • טרומס ופינמרק • טרנדלג • ינלנה • מרה ורומסדל • נורדלנד • רוגלנד | מפת מחוזות נורווגיה |
| מחוזות לשעבר | אופלנד • אסטפול • אקרסהוס • בוסקרוד • הדמרק • הורדלנד • וסטפול • טלמרק • טרומס • מזרח אגדר • מערב אגדר • סון או פיורנה • פינמרק |
| טריטוריות בלתי נפרדות | יאן מאיין • סבאלברד |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566852105171
* GND: 4240124-0
* LCCN: n81072026
* MusicBrainz: 951fc8dc-3fa9-4c64-96a2-e239f0666609
* VIAF: 8643148997661359870009
* WorldCat (עם VIAF): 8643148997661359870009

 |
**מייקל תומאס "מייק" ג'מינסקי** (באנגלית: **Michael Thomas "Mike" Gminski**; נולד ב-3 באוגוסט 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1980–1994. ממוצעיו הכוללים לאורך 14 עונותיו ב-NBA הם 11.7 נקודות, 6.9 ריבאונדים, 1.3 אסיסטים ו-1.1 חסימות למשחק.

קריירת מכללות
-------------

ג'מינסקי נולד בעיר מונרו שבקונטיקט, ובין השנים 1976–1980 למד באוניברסיטת דיוק. בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע ג'מינסקי 20.0 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את ה"בלו דבלס" לגמר טורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בלבד בתולדות המועדון. במשחק חצי הגמר קלע 29 נקודות מול אוניברסיטת נוטרדאם, בה שיחקו קלי טריפיוקה וביל ליימביר, וקבוצתו ניצחה בתוצאה 90–86. גם במשחק הגמר הצטיין ג'מינסקי עם 20 נקודות ו-12 ריבאונדים, אך הבלו דבלס הפסידו מול אוניברסיטת קנטקי בתוצאה 88–94. בסיום עונתו השלישית זכה בתואר שחקן העונה של מחוז ה-ACC ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American) לצד לארי בירד, מג'יק ג'ונסון, סידני מונקריף ודייוויד גרינווד. בעונת 1979/1980 העפילה דיוק לרבע גמר הטורניר (NCAA Elite Eight), בו הודחה על ידי אוניברסיטת פרדו בהובלתו של ג'ו בארי קארול.

בעת סיום לימודיו היה הקלעי המוביל בתולדות קבוצת האוניברסיטה (2,323 נקודות), וכן ניצב במקום הראשון בסך ריבאונדים (1,242) וחסימות (345) בקריירה.

קריירה מקצועית
--------------

ג'מינסקי נבחר בבחירה השביעית של דראפט ה-NBA‏ 1980, על ידי ניו ג'רזי נטס. בעונת הרוקי שלו בלט לטובה עם ממוצעים של 13.2 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-1.8 חסימות למשחק, אך בשלוש העונות הבאות מיעט לשחק ותרם 6.9 נקודות למשחק בלבד כשחקן ספסל. בעונת 1984/1985 ביסס מחדש את מעמדו כסנטר הפותח של הנטס, ובעונה העוקבת אף הוביל את קלעי הקבוצה עם ממוצע של 16.5 נקודות למשחק. במשחק מול בוסטון סלטיקס ב-9 באפריל 1986 קבע שיאי קריירה של 41 נקודות ו-22 ריבאונדים. בעת עזיבתו את הקבוצה בשנת 1988 ניצב ג'מינסקי במקום השלישי בתולדות המועדון בריבאונדים (3,671) ובחסימות (599), ובמקום הרביעי בנקודות (6,415).

בינואר 1988, לאחר כ-7 עונות וחצי בניו ג'רזי, הועבר ג'מינסקי בטרייד לפילדלפיה 76' בתמורה לרוי הינסון וטים מקורמיק. בעונת 1989/1990 היה הקלעי השני של קבוצתו (אחרי צ'ארלס בארקלי), עם שיא קריירה של 17.2 נקודות בממוצע למשחק.

בינואר 1991, לאחר כ-3 שנים בפילדלפיה, נשלח בטרייד לשארלוט הורנטס בתמורה לארמן גיליאם. בפברואר 1994 הועבר למילווקי באקס בתמורה לפרנק בריקובסקי, ובסיום עונת 1993/1994 פרש ממשחק. ב-8 מתוך 14 עונותיו ב-NBA העפילו קבוצותיו של ג'מינסקי לשלב הפלייאוף, אך באף אחת מהן לא צלחו את הסיבוב השני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייק ג'מינסקי** בוויקישיתוף
* מייק ג'מינסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ג'מינסקי ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של ג'מינסקי, באתר sports-reference.com
3. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1980, באתר basketball-reference.com
4. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין ניו ג'רזי לבוסטון, באתר basketball-reference.com
5. ↑  ג'מינסקי נשלח בטרייד לפילדלפיה, באתר הניו יורק טיימס, 17 בינואר 1988
6. ↑  ג'מינסקי נשלח בטרייד לשארלוט, באתר ניו יורק טיימס, 5 בינואר 1991
7. ↑  ג'מינסקי עובר בטרייד למילווקי, באתר greensboro.com,‏ 24 בפברואר 1994
**קרושנייוויצה** (בפולנית: **Krośniewice**; ידועה גם כ**קרושנוביץ**) היא עיירה במחוז קוטנו שבפרובינציית לודז' בפולין, על קו מסילת הברזל שבין ורשה ופוזנן, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

קרושנייוויצה נזכרת לראשונה בשנת 1355, ובתחילת המאה ה-15 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1576 פגעה בעיירה שרפה קשה, ובאמצע המאה ה-17 נהרסה בידי השוודים. במשך השנים הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות.

יהודי קרושנייוויצה
------------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בקרושנייוויצה הוא מהמאה ה-16. מהמחצית הראשונה של המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,300 יהודים, למעלה משליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של הבונד, של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.

### בשואה

אנדרטה לזכר יהודי קרושנייוויצה שנספו בשואה, בבית העלמין קריית שאול
ב-15 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו מיד על יהודיה גזירות שונות, ובהן איסור ללבוש לבוש מסורתי או לגדל פאות, חובת תשלום סכומי כופר גבוהים וחובת ביצוע עבודות כפייה. בד בבד, נשדד רכוש היהודים בעיירה בידי הפולנים והגרמנים, הוחרמו עסקיהם, ספרי התורה של בית הכנסת המקומי חוללו, ותכולת בית המדרש הועלתה באש. כמו כן, יהודי העיירה הוכו ברחובותיה ובמבנה בית הכנסת בו רוכזו. עם הגעת פליטים יהודים לעיירה, הגיע מספר יהודיה בתחילת הכיבוש לכ-2,000 איש.

ב-10 במאי 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו צפוף שהוקם בה, בו סבלו היהודים מרעב כבד. במהלך שנת 1941 שולחו גברים יהודים רבים מהגטו למחנות עבודה באזור פוזנן, עד שבגטו נותרו בעיקר קשישים, נשים וילדים.

במרץ 1942 דרשו הגרמנים מיהודי הגטו להתרכז עבור גירוש לכאורה לבסרביה. למחרת אותו יום החל חיסול אלים של הגטו, שנמשך מספר ימים, ובמהלכו נרצחו יהודים רבים במקום, תוך השלכת ילדים קטנים מחלונות הבתים. כ-900 היהודים הנותרים הוסעו ברכבים למחנה ההשמדה חלמנו.

לאחר השואה שבו להתגורר בעיירה 8 יהודים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרושנייוויצה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרושנייוויצה
* קרושנייוויצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* קרושנייוויצה (Krośniewice), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "קרושנייוויצה", באתר השטעטל הווירטואלי
* אנה ז'ולקובסקה, קרושנייוויצה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 68–69), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 243256422
* WorldCat (עם VIAF): 243256422

 |
**חולויוב** (באוקראינית: **Вузлове** ,**Узловое**, ווזלובה או אוזלובה; בפולנית: **Chołojów**; ביידיש: **כאָליעוו**) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

חולויוב נזכרת לראשונה בשנת 1462, ובאמצע המאה ה-17 הוענקו לה זכויות עיר. בעקבות חלוקת פולין האזור נכלל בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1921 נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי חולויוב
-------------

יהודים ישבו בעיירה מראשית המאה ה-18. במהלך מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיירה הקוזקים, ולאחר המלחמה עזבו את היישוב רבים מיהודיו.

בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעל בה בית ספר עברי. בשנים אלה נמנו בעיירה 793 יהודים, כחמישית מתושביה. עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939, נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה.

העיירה נכבשה בידי הגרמנים במהלך מבצע ברברוסה, לאחר שהופצצה מהאוויר, ואלו החלו מיד לחטוף את יהודיה לעבודות כפייה שונות.

ב-15 בספטמבר 1941 פשטו שוטרים גרמנים ואוקראינים על בתי היהודים בעיירה, וריכזו את כל יושביהם בכיכר השוק בעיירה, תוך ירי בנמלטים. משם נלקחו יהודי העיירה וכפרי הסביבה אל מחוץ לעיירה, ונרצחו בבור ירי. כעבור שישה שבועות נרצחו יתר יהודי העיירה וסביבתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חולויוב** בוויקישיתוף
* ספר יזכור לקהילת חולויוב, בספריית העיר ניו יורק
* חולויוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: xx0115720

 |
**שפולה** (באוקראינית: **Шпола**; ביידיש: **שפאלע**) היא עיר מחוז במחוז צ'רקאסי שבאוקראינה, לדי נהר חובקיבקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

שפולה נזכרת לראשונה בשנת 1594, ובמחצית השנייה של המאה ה-17 נהרסה בידי הטטרים. בשנת 1793 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית.

בשנת 1866 הפכה העיר לבירת מחוז, ובשנת 1874 חוברה לקו מסילת הברזל.

יהודי שפולה
-----------

העיר התפרסמה בעולם היהודי כמקום מגוריו של רבי אריה לייב משפולי מתלמידי המגיד ממזריטש.

בתחילת המאה ה-20 התגוררו בעיר כ-5,400 יהודים, כמחצית מתושביה. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה נערכו ביהודי העיר מספר פוגרומים, בהם נרצחו כ-40 יהודים, ובמהלכם הועלו באש רבים מבתי היהודים ביישוב. בתקופה הסובייטית פעלו בעיר מועצה יהודית ממלכתית ובתי ספר יהודיים. בד בבד, הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיר, והגיעה ערב מלחמת העולם השנייה לכ-2,400 איש.

ב-20 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, וב-22 באוגוסט 1941 הוציאו בה אלו קבוצה של יהודים להורג. בתחילת ספטמבר שלאחר מכן רצחה יחידת איינזצגרופן 160 יהודים משכילים מהעיר, ולאחר מכן, רוכזו יתר היהודים שלא הספיקו להימלט מהעיר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, בו מתו רבים מהם מרעב. כמו כן, נצטוו יושבי הגטו לענוד סרט זרוע.

במרץ 1942 גורשו כ-800 היהודים שנותרו בגטו שבעיר למחנה ריכוז סמוך, בו נרצחו כולם בידי שוטרים אוקראינים ב-15 במאי 1942. 13 יהודים בעלי מלאכה שהושארו בעיר נרצחו בשנת 1943.

בשנת 2014 הוקם בעיר מחנה פליטים יהודי עבור פליטים מאזור הקרבות במזרח אוקראינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפולה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שפולה
* ספר יזכור לקהילת שפולה, בספריית העיר ניו יורק
* שפולה (Shpola), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* דוד כהן, **שפולה : מסכת חיי יהודים בעיירה**, חיפה: ארגון יוצאי שפולה אוקראינה בישראל, תשכ"ה
* אלכסנדר קרוגלוב (רו'), שפולה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1601–1602), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* שפולה (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538136005171
* LCCN: nr91014101
* VIAF: 139985537
* WorldCat (עם VIAF): 139985537

 |
מחוז **לבנטינה** (איטלקית: **Distretto di Leventina**) הוא אחד משמונה מחוזות של קנטון טיצ'ינו, הקנטון היחיד שתושביו דוברי איטלקית בשווייץ. הוא שוכן בחלקו הצפוני ביותר של הקנטון, על שטח של 479.9 קמ"ר, המתחיל במעבר סנקט גוטהרד ומסתיים בעיירה ביאסקה. במרכזו של המחוז שוכן עמק לבנטינה, שלאורכו זורם נהר טיצ'ינו והוא מהווה ציר תנועה ראשי, דרכו עוברות האוטוסטרדה ומסילת הרכבת המוליכות למרכז שווייץ ולאיטליה. 

אוכלוסיית המחוז מונה 9,834 תושבים (דצמבר 2009). בירת המחוז היא העיר פאידו (Faido) והעיר הגדולה ביותר היא אירולו (Airolo). המחוז מחולק לארבע מועצות אזוריות (באיטלקית: circoli) ול-18 מועצות מקומיות.

בהרים של מחוז לבנטינה, שהם חלק מרכס הרי האלפים, מספר אתרי סקי קטנים ומאות קילומטרים של מסלולי הליכה ואופניים. בתחומי המחוז עשרות אגמים קטנים ומספר אגמים מלאכותיים, המשמשים ליצור חשמל. אגם ריטום שמצפון לאירולו משמש לייצור חשמל למנהרות הרכבת וכלי הרכב העוברים מתחת לרכס סנט גוטהרד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לבנטינה** בוויקישיתוף
* אתר התיירות של מחוז לבנטינה
* כרמית וייס, ‏עמק לבנטינה ומעבר סנט גוטארד, באתר GoTravel

אגם ריטום בעמק פיורה מעל העיירה אירולו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 008543

 |
**לנצ'נה** (בפולנית: **Łęczna**; ביידיש: **לענטשנע**) היא עיר מחוז קטנה בפרובינציית לובלין שבפולין, במפגש הנהרות וייפז' ושווינקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

לנצ'נה נזכרת לראשונה בשנת 1252, ועד סוף המאה ה-14 סבלו תושביה מפשיטות המונגולים, הטטרים, הליטאים והיוטבינגיים. בשנת 1462 הועבר היישוב לבעלות משפחת האצולה טנצ'ינסקי, ובשנת 1467 הוענקו לו זכויות עיר.

הודות לזכויות ולהיתרים שונים שהוענקו לעיר, היא הפכה למרכז סחר מרכזי בבקר ובסוסים. באמצע המאה ה-17 הסתיימה תקופת השגשוג של העיר, לאחר שהוחרבה בידי חיילי האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

מבחינה מנהלית העיר מהווה מרכז נפה שכוללת 6 מועצות אזוריות: לצ'נה, מילאיוב-אוסדה, ציצוב, ספיצין, לודווין ופוקצוב.

יהודי לנצ'נה
------------

יהודים החלו לשבת בעיר בסוף המאה ה-15, ובשנת 1803 כבר היוו כ-38% מתושביה. בשנת 1840 היוו היהודים כ-64% מתושבי העיר.

במהלך המאה ה-19 פעלו בעיר שניים מתלמידי החוזה מלובלין, רבי שלמה לייב מלנטשנה ורבי יצחק אייזיק מלנטשנה. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר 2,446 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית.

### בשואה

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בתחילת מלחמת העולם השנייה הוטלו גזירות שונות על יהודיה, וכעבור זמן מה רוכזו כולם בגטו שהוקם ביישוב. בינואר 1940 מונה בעיר יודנרט בראשות יצחק חיים פרוכטמן. במהלך שנת 1942 הובאו לגטו שבעיר מאות רבות של יהודים שגורשו מצ'כוסלובקיה ומבוהמיה.

במאי 1942 שילחו הגרמנים כ-200 יהודים מהגטו שבעיר למחנה ההשמדה סוביבור. בסוף אוקטובר 1942 ערכו הגרמנים אקציה נוספת וגדולה בגטו, בה שילחו כ-3,000 יהודים, בעיקר נשים וילדים, לסוביבור. בסוף אפריל 1943 ערכו הגרמנים אקציה שלישית בגטו, בה שילחו כ-300 יהודים נוספים לסוביבור.

בתחילת ספטמבר 1943 רצחו הגרמנים 73 יהודים ברחובות הגטו, וביום כיפור הסמוך רצחו את כ-970 היהודים שנותרו בגטו באמצעות מכונות ירייה. לאחר מכן ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים בשטח הגטו, ורצחו במקום את מי שנמצאו על ידם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנצ'נה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לנצ'נה
* "לנצ'נה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "לנצ'נה", באתר JewishGen (באנגלית)
* לאורה קרגו, לנצ'נה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 667–670), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557890205171
* LCCN: n85307986
* NKC: ge767426
* VIAF: 148998399
* WorldCat (עם VIAF): 148998399

 |
**טרוביץ** (באוקראינית: **Торговиця**; בפולנית: **Targowica**) היא עיירה קטנה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

טרוביץ נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-15, ובאמצע המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי טרוביץ
------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1569, ובתחילה היו יהודיה כפופים לקהילת לוצק. בשנת 1720 נערך בעיירה כינוס של גליל ווהלין מטעם ועד ארבע הארצות. בשנת 1897 נמנו בעיירה 891 יהודים, רוב מוחלט בקרב תושביה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה נערכו קרבות בין האוסטרים והרוסים בקרבת העיירה, ורוב בתיה ניזוקו. לאחר המלחמה התעמרו ביהודי העיירה חיילי הצבא הכחול.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 660 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, כאשר חלק מבוגרי תנועות הנוער בה עלו ארצה.

### בשואה

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-25 ביוני 1941, לאחר נסיגת הסובייטים מהאזור בתחילת מבצע ברברוסה, ערכו אלו בסיוע האוקראינים המקומיים פרעות ביהודי העיירה, תוך שוד רכוש רב ורצח של כ-20 יהודים.

ב-1 באוגוסט 1941 אספו הגרמנים והאוקראינים 130 גברים יהודים מהעיירה, ובהם רב הקהילה, ורצחו אותם מחוץ ליישוב. באביב 1942 גורשו יתר יהודי העיירה לגטו שהוקם באוסטרוז'ץ הסמוכה, שם שוכנו בתנאי צפיפות קשים.

ב-9 באוקטובר 1942 נרצחו בירי כ-900 מיהודי העיירה, וכן היהודים הנוספים מהגטו. כ-200 יהודים מהעיירה שהצליחו להימלט מהאקציה נתפסו ברובם, ונרצחו במקום. לאחר מכן ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד אחר היהודים המעטים שעוד הסתתרו ביערות הסביבה של העיירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרוביץ** בוויקישיתוף
* טרוביץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* טרוביץ באתר JewishGen (באנגלית)
**אושייצק** (בפולנית: **Osieck**) היא עיירה במחוז אוטובוצק שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

תולדות היישוב
-------------

אושייצק נזכרת לראשונה בתעודות מן המאה ה-18 ככפר בבעלות אצילים פולנים. על פי אופייה הייתה יישוב חקלאי, אך מאחר שהתקיימו בה שווקים וירידים, היא שימשה גם מרכז מסחרי לסביבתה, וב-1826 קיבלה מעמד עירוני.

בשנת 1827 היו בה 159 בתים, וב-1860 185 בתים, רק ארבעה מהם בתי לבנים.

באמצע ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, אך הם לא ישבו בה דרך קבע, והשאירו את ניהולה בידי הרשות המקומית הפולנית.

יהודי אושייצק
-------------

תחילת היישוב היהודי בעיירה היא בראשית המאה ה-19. בשנים 1862 עד 1873 אסרו שלטונות רוסיה על ישיבת יהודים בעיירה בשל קרבתה לגבול, ומסיבה זו התפתחה הקהילה רק לקראת סוף המאה ה-19. רוב יהודי העיירה התפרנסו ממסחר בתוצרת חקלאית וממלאכה, ובימי מלחמת העולם הראשונה עסקו גם בייצור ביתי של מצרכים בסיסיים.

בראשית המאה ה-20 נבנה בעיירה בית מדרש מעץ, ובשנים 1908 עד 1919 כיהן במקום הרב עזריאל חיים זמלינג. בשנת 1913 אירעו מספר פרעות ביהודי העיירה, ובהן נהרג יהודי אחד. בתום מלחמת העולם הראשונה עברו דרך העיירה חיילים מהצבא הכחול, שפרעו גם הם ביהודים. בשנות העשרים והשלושים התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ובשנת 1923 נוסד בה סניף של אגודת ישראל. כרב הקהילה האחרון שימש הרב י"מ זוסמן.

יהודי העיירה סבלו מגל האנטישמיות הפולני בשנות השלושים, במהלכו נערכה הסתה נגד יהודי העיירה, ויודו מדי פעם אבנים לעבר בית המדרש בעיירה ולעבר בתי היהודים בה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 324 יהודים. במהלך הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה עזבו היהודים את העיירה לריכוזים יהודיים גדולים יותר בסביבתה, ומשם נשלחו רובם למחנה ההשמדה טרבלינקה בסתיו 1942.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אושייצק** בוויקישיתוף
* אושייצק באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "אושייצק", באתר השטעטל הווירטואלי
* "אושייצק", באתר JewishGen (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499010005171
* GND: 4755847-7
* LCCN: n2004033461
* VIAF: 136244400
* WorldCat (עם VIAF): 136244400

 |
**אילוב** (בפולנית: **Iłów**) הוא כפר במחוז סוכצ'ב שבפרובינציית מזוביה בפולין, כ-19 ק"מ צפונית מערבית לעיר סוכצ'ב, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.

תולדות היישוב
-------------

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1224. בשנת 1506 העניק למקום המלך אלכסנדר היגלוני זכויות עיר, אשר נלקחו מהיישוב בשנת 1863 בעקבות מרד ינואר.

הכפר נהרס בעת מלחמות השוודים באמצע המאה ה-17, ובתחילת המאה ה-19 הגיעו אליו מתיישבים גרמנים. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נהרגו במקום כ-400 חיילים פולנים.

יהודי אילוב
-----------

יהודים הורשו להתיישב בכפר באמצע המאה ה-18, ומתחילת המאה ה-19 ועד השואה היוו היהודים רוב ביישוב.

היהודים במקום עסקו במסחר ובמלאכה, ומהמחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה הקהילה בכפר לקהילה עצמאית, עם בית כנסת מעץ.

בין מלחמות העולם פעל בכפר סניף של ההסתדרות הציונית, וכן ישבו בו פעילי אגודת ישראל. באותה עת נמנו בכפר 374 יהודים.

### בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים ממערב פולין, ואלו זכו לתמיכת הקהילה המקומית. עם התקדמות הצבא הגרמני הופצץ הכפר, ורבים מהחיילים הפולנים שעברו בו והפליטים היהודים נהרגו.

הגרמנים נכנסו לכפר יום לאחר ראש השנה, ועד מהרה החלו בהחרמת רכוש יהודי ובלקיחת יהודים לעבודות כפייה. כמו כן, ספרי התורה של בית המדרש בכפר הוצאו ממנו, וחוללו בפומבי.

יהודי הכפר הועברו לגטאות בערי הסביבה, ומשם הועברו ברובם לגטו ורשה בפברואר 1941.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אילוב** בוויקישיתוף
* אילוב במרכז מורשת יהדות פולין
* "אילוב", באתר השטעטל הווירטואלי
**לה רומנה** (בספרדית: **La Romana**) היא העיר השלישית בגודלה ברפובליקה הדומיניקנית ובירת מחוז לה רומנה. העיר שוכנת על חוף הים הקריבי מול האי קטלינה במרחק של 210 קילומטרים מבירת הרפובליקה הדומיניקנית סנטו דומינגו.

היסטוריה
--------

העיר הוקמה ב-1897 כאשר ניתן זיכיון לחברה קובנית להקים בית זיקוק באזור. ב-1917 הוקמה טחנה גדולה לייצור סוכר מקני סוכר מהמטעים בסביבת לה רומנה. עם זאת התעשייה קרסה עם עליית מחירי הסוכר בעולם בעשורים הבאים.

העיר התאוששה בתחילת שנות השישים כאשר תאגיד אמריקני קנה את הטחנה והתחיל להשקיע בתעשיית הבטון, וכמו כן השקיע סכום של כ-20 מיליון דולר בשיקום לה רומנה ובניית בתי ספר, מרפאות, בתים ותשתיות אחרות לעובדים הדומיניקנים שלהם.

כלכלה
-----

בניגוד לערים אחרות ברפובליקה הדומיניקנית, מרבית העסקים בעיר נשלטים על ידי חברה אחת – "תאגיד מרכז רומנה".[דרושה הבהרה] בעיר קרוב ל-100% תעסוקה, כשהרוב עובדים בתיירות או אצל התאגיד.

### תיירות

לה רומנה היא אחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר במדינה, הודות לחופיה ולתשתית התיירות הנרחבת בה. בין האטרקציות בעיר ניתן למנות את אלטוס דה צ'בון, העתק של כפר אירופאי מסוף ימי הביניים, וקסה דה קמפו, אחד ממקומות הנופש הגדולים ביותר ברפובליקה הדומיניקנית.

תחבורה
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי לה רומנה, המציע טיסות לארצות הברית, קנדה, אירופה, איים קריביים אחרים באזור כמו קובה וגם טיסות ליעדי פנים כמו סנטו דומינגו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לה רומנה** בוויקישיתוף
* לה רומנה באתר הרפובליקה הדומיניקנית
* לה רומנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567175605171
* LCCN: n85046918
* NARA: 10037397
* NKC: xx0168692
* VIAF: 134927988
* WorldCat (עם VIAF): 134927988

 |
**רוֹגָאטִיצָה** (בסרבית בכתב לטיני ובבוסנית: **Rogatica**; בסרבית בכתב קירילי: **Рогатица**) היא עיירה ורשות מקומית במזרח רפובליקה סרפסקה אשר בבוסניה והרצגובינה.

היסטוריה
--------

האזכור הראשון בכתובים ליישוב במקום הוא מ-1425, עת נשלט האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) במסגרתה הובסו העות'מאנים, השתלטה האימפריה האוסטרו-הונגרית דה פקטו על אזור בוסניה וב-1908 סיפחה אותו דה יורה. ב-1908 חוברה רוגאטיצה לקו מסילת הברזל. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה רוגאטיצה בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.

ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. בשלהי 1944 שוחררה העיירה על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה, נכבשה רוגאטיצה על ידי צבא רפובליקת סרפסקה ובוצע טיהור אתני של מוסלמים.

לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי בוסניה והרצגובינה ועברה תהליכי שיקום ותיעוש מהירים.

הקהילה היהודית
--------------

בית העלמין היהודי החרב ברוגאטיצה
קהילה יהודית ספרדית קמה ברוגאטיצה בשלהי המאה ה-19. ב-1879 התגוררו בעיירה 6 יהודים. ב-1900 הוקם בית עלמין יהודי על מורדות גבעה בפרברי העיר. ב-1928 הוקם בית כנסת לקהילה. ב-1931 התגוררו ברוגאטיצה 57 יהודים וב-1931 מנתה הקהילה 47 נפשות. ראש הקהילה היה שלמה פאפו. לקהילה זו השתייכו בנוסף, מספר מצומצם של משפחות שהתגוררו בכפרים: זֶ'פָּה(אנ'), ופְּרָאצָ'ה(אנ'). בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו ברוגאטיצה 44 יהודים. עם כיבוש יוגוסלביה והעברת האזור לחזקת האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ואיש לא ניצל. ליד הכפר פּוֹדְרוֹמָאנִיָה(אנ') הוקמה ב-1973 אנדרטה לזכר 25 יהודים מרוגאטיצה שהוצאו שם להורג. ככל הנראה חלקם השתייכו לכוחות הפרטיזנים של טיטו.

ב-1973 הוקמה בבית העלמין היהודי אנדרטה להנצחת הקהילה. נכון ל-1999 עמד חרב מבנה בית הכנסת בשטח העיירה. נכון ל-2009 עמד בית העלמין על תילו. אותרו בו 26 מצבות שהכיתוב עליהן היה בעברית, בלאדינו ובסרבו-קרואטית. הוא לא היה מתוחזק ונגרמו בו נזקים רבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוגאטיצה** בוויקישיתוף
ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית העלמין היהודי ברוגאטיצה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רוגאטיצה
* קהילת רוגאטיצה, באתר המרכז לאמנות יהודית

הערות שוליים
------------

1. ↑  צילום בית הכנסת (1938), באתר המרכז לאמנות יהודית.
2. 1 2  אתרי מורשת יהודית בבוסניה והרצגובינה, באתר אוניברסיטת סירקיוז, עמודים 9, 34 (באנגלית).
3. ↑  צילום מבנה בית הכנסת (1999), באתר "המרכז לאמנות יהודית".
4. ↑  **הקהילה היהודית ברוגאטיצה**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 301.
5. ↑  בית העלמין ברוגאטיצה, באתר jewish cemetery project (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007487080505171
* GND: 4506818-5
* LCCN: n99007178
* NKC: ge1115383
* VIAF: 147932368
* WorldCat (עם VIAF): 147932368

 |
**ג'מאריו רמאן מוּן** (באנגלית: **Jamario Raman Moon**; נולד ב-13 ביוני 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2001–2018. שיחק במשך 5 עונות ליגת ה-NBA, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 6.3 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק.

קריירת משחק
-----------

### השנים הראשונות

מון נולד בעיר גודווטר שבאלבמה, וגדל ברוקפורד הסמוכה. בשנת 1999 החל ללמוד ב"מכללת מרידיאן" הצנועה שבמדינת מיסיסיפי, ולאחר שנה אחת בלבד עזב את המכללה לטובת קריירה ככדורסלן. בין השנים 2001–2007 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות שונות מליגת הפיתוח של ה-NBA, מליגת ה-CBA, מליגת ה-USBL, מליגת ה-ABA החדשה ומהליגה המקסיקנית. לאורך התקופה שיחק ב-59 משחקים עבור שלוש קבוצות שונות בליגת הפיתוח, וקלע 5.0 נקודות בממוצע למשחק.

### בליגת ה-NBA

לקראת עונת 2007/2008 חתם מון על חוזה בטורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA. במהלך סוף-שבוע האולסטאר 2008 השתתף הן במשחק הכוכבים העולים, בו קלע 13 נקודות, והן בתחרות ההטבעות, אותה סיים במקום השלישי. לאורך אותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע בטורונטו, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, לאחר שרשם ממוצעים של 8.5 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק.

בפברואר 2009, לאחר כשנה וחצי בטורונטו, הועבר עם ג'רמיין אוניל בטרייד למיאמי היט, תמורת שון מריון ומרכוס בנקס. ב-26 משחקיו עם ההיט קלע 7.1 נקודות בממוצע למשחק.

בקיץ 2009 חתם על חוזה ל-3 עונות בקליבלנד קאבלירס. בעונת 2009/2010 העפיל עם הקאבלירס לחצי גמר האזור המזרחי בפלייאוף, כמחליפו מהספסל של לברון ג'יימס.

בפברואר 2011, לאחר כשנה וחצי בקליבלנד, הועבר לצד מו ויליאמס בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, תמורת בארון דייוויס ובחירת דראפט עתידית (בה נבחר קיירי אירווינג). עד לסיום אותה עונה מיעט לשחק בקליפרס, וקלע 3.5 נקודות בממוצע למשחק בלבד.

במרץ 2012 חתם מון על חוזה בקבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA.

כחודש לאחר מכן חזר לשחק ב-NBA, כשחתם על חוזה בשארלוט בובקאטס. עד לסיום עונת 2012/2013 שותף בשמונה משחקים עם הבובקאטס, וקלע 2.3 נקודות בממוצע למשחק.

### שלהי הקריירה

בין נובמבר 2012 לינואר 2014 חזר מון לשחק בלוס אנג'לס די-פנדרס.

בינואר 2014 חתם על חוזה בקבוצת אולימפיאקוס אשר השתתפה בליגת העל היוונית וביורוליג. בחמשת משחקיו עם אולימפיאקוס בליגה היוונית קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק, בטרם שוחרר מהקבוצה במרץ 2014.

בין השנים 2014–2018 שיחק עבור קבוצות שונות בוונצואלה, בדובאי, בפוארטו ריקו, ברפובליקה הדומיניקנית ובליגת ה-CBA.

לאחר פרישתו ממשחק מקצועי, בשנת 2018, שיחק בליגת ה-BIG3.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'מאריו מון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסטטיסטיקות של מון ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  הסטטיסטיקות של מון בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
3. ↑  מיאמי מצרפת את אוניל ומון, באתר הקבוצה, 14 בפברואר 2009
4. ↑  הקליפרס מצרפים את ויליאמס ומון, באתר הקבוצה, 24 בפברואר 2011
5. ↑  ג'מאריו מון חתם באולימפיאקוס, באתר וואלה!‏, 8 בינואר 2014
**צפרדע שור אמריקנית** או **צְפַרְדֵּעַ הַשּׁוֹר** (שם מדעי: *Lithobates catesbeianus*) היא מין של צפרדע ממשפחת הצפרדעיים וקרובת משפחתה של צפרדע העץ. זוהי אחת מהצפרדעים הגדולות בעולם והיא חיה בארצות הברית ודרום קנדה, אך הובאה על ידי האדם לאזורים רבים שם היא מין פולש ומזיק. מקור השם הוא עקב הקריאה החזקה המזכירה קריאה של שור גועה.

צפרדע זו גדולה מאוד ואורכה 9–15 ס"מ ומשקלה יכול להגיע ל-500 גרם. היא בעלת גוון ירוק כהה עם שפתיים ירוקות בהירות ועיניים ירוקות-חומות וגרון צהוב אצל הזכרים. 

צפרדעים אלה חיות בטבע בביצות, נהרות ואגמים באמריקה הצפונית, אך הופצה על ידי האדם לאזורים נוספים, בצפון, מרכז ודרום אמריקה, מערב אירופה ואזורים מסוימים באסיה ושם היא מין פולשני ותוקפני הפוגע במארג המזון. המין אסור במסחר, אך נחשב לחיית מחקר, מאכל וכן חיית מחמד נפוצה. הן יודעות לקפץ לגובה מרשים ביותר, עקב השרירים המיוחדים שלהם הפועלים כמו קפיץ ומעיפים את הצפרדע למעלה.

צפרדע זו היא מין טריטוריאלי והזכר הגדול מגונן על שטח בקצה הבריכה בה הוא חי ומחפש נקבות. הן ציידות קשוחות ותוקפניות היכולות לטרוף כל יצור קטן יותר לרבות חרקים ופרוקי-רגליים, דו-חיים אחרים קטנים יותר, זוחלים כמו לטאות, נחשים, צבים צעירים ואפילו צאצאי אליגטור, עופות ומכרסמים קטנים ומתחת למים גם דגים, רכיכות וחיפושיות מים ואף צפרדעים אחרות. הן אפילו לא בוחלות בקניבליזם.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* צפרדע טורפת דג זהבצפרדע טורפת דג זהב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרדע שור אמריקנית** בוויקישיתוף
* צפרדע שור אמריקנית, באתר ITIS (באנגלית)
* צפרדע שור אמריקנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צפרדע שור אמריקנית, באתר GBIF (באנגלית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292688405171

 |
**לינה סולומונובנה שטרן** (ברוסית: **Ли́на Соломо́новна Штерн**;‏ 26 באוגוסט 1878 – 7 במרץ 1968) הייתה ביוכימאית, נוירופיזיולוגית והומניסטית סובייטית-יהודייה ידועה אשר גילוייה הרפואיים הצילו אלפים בחזית מלחמת העולם השנייה. הייתה היחידה מבין חברי הוועד היהודי האנטי-פשיסטי בברית המועצות ששרדה את מסע הרדיפות של סטלין אחרי ראשי הארגון.

שטרן נולדה בלייפאיה שבאימפריה הרוסית (כיום בלטביה) בשנת 1878 למשפחה יהודית, והתחנכה בז'נבה שבשווייץ, שם פיתחה קריירה אקדמית מרשימה בתחומי הביוכימיה ומדעי העצב. בתקופה זו החלה את מחקריה על הנשימה התאית (1910) ועל מחסום דם-מוח (1921). בשנת 1918 הייתה לאישה הראשונה שקיבלה דרגת פרופסור באוניברסיטת ז'נבה.

בשנת 1925 היגרה לברית המועצות מתוך מניעים אידאולוגיים. בין השנים 1925–1948 הייתה פרופסורית באוניברסיטה הרוסית הלאומית לרפואה ע"ש פירוגוב. בשנת 1929 הקימה את המכון לפיזיולוגיה באקדמיה הרוסית למדעים, ועמדה בראשו עד שנת 1948, עת נסגר. בשנים אלו המשיכה לחקור את מחסום דם-מוח וערכה מחקרים גם בתחומי אריכות הימים והשינה. תוצאות חלק ממחקריה זכו ליישום רפואי ונטען כי הצילו חיי אלפים בעת מלחמת העולם השנייה. בשנת 1939 הייתה לאישה הראשונה שהתמנתה כחברה מלאה באקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 1943 זכתה בפרס סטלין.

שטרן הייתה חברה בוועד הנשים האנטי-פשיסטי וכן בוועד היהודי האנטי-פשיסטי. מבין 15 האנשים שנעצרו כאשר הוועד נרדף בינואר 1949, הייתה שטרן היחידה שנותרה בחיים. חברי הוועד האחרים שנעצרו הוצאו להורג ביריה, וידועים כהרוגי המלכות בברית המועצות. כשאר חבריה נידונה בתחילה למוות, אולם אחר כך הומר גזר דינה לשלוש וחצי שנות מאסר וחמש שנות גלות. שטרן, שהייתה אז בת 73, נשלחה לגלות בג'מבול (כיום טראז) שבקזחסטן, ולאחר מותו של סטלין בשנת 1953 הורשתה לחזור למוסקבה. עם זאת, שמה טוהר רשמית רק בפברואר 1958, וחברותה באקדמיה הרוסית למדעים הוחזרה לה רטרואקטיבית משנת 1953. מ-1954 ועד מותה כיהנה כראש המחלקה לפיזיולוגיה במכון לביופיזיקה של האקדמיה הרוסית למדעים.

שטרן נפטרה בשנת 1968.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לינה שטרן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007581286105171
* GND: 119371014
* HDS: 014661
* ISNI: 0000 0000 8147 6254
* LCCN: n82163444
* LNB: 000245473
* NKC: nlk20000088130
* NTA: 133482790
* SUDOC: 158162714
* VIAF: 67499575
* WorldCat: lccn-n82163444

 |
שוקולד לבן
**שוקולד לבן** הוא ממתק העשוי מחמאת קקאו, מוצקי חלב, סוכר, לציטין וחומרי-טעם (בדרך כלל וניל). ההבדל בינו ובין שאר סוגי השוקולד הוא שבשוקולד לבן אין מוצקי קקאו. חמאת קקאו היא המרכיב הנמצא גם בסוגי שוקולד אחרים וגורם להם להיות מוצקים בטמפרטורת החדר, אך להימס בפה. כך לשוקולד הלבן יש מרקם זהה לסוגי שוקולד אחרים, אולם טעמו שונה.

מקור וייצור
-----------

שוקולד לבן יוצר לראשונה בשווייץ, לאחר מלחמת העולם הראשונה. הרברט'ס קנדיס (Hebert's Candies) היו הראשונים שייצרו שוקולד לבן בארצות הברית, לאחר שראו אותו מיוצר באירופה שנה קודם לכן, אך יוצר בהמוניות רק כשחברת נסטלה החלה להכין שוקולד לבן שהכיל שקדים.

מרכיבים
-------

מכיוון ששוקולד לבן אינו מכיל מוצקי קקאו, הוא אינו נחשב שוקולד במדינות רבות. על פי התקן האמריקאי משנת 2004, לפחות 20% ממשקל השוקולד הלבן צריך להיות חמאת-קקאו, לפחות 14% צריך להיות מוצקי חלב, ופחות מ-55% ממתיקים (כמו סוכר).

על פי התקן האירופאי, לפחות 20% ממשקל השוקולד הלבן חייב להיות חמאת-קקאו, ולפחות 14% צריך להיות מוצקי חלב יבשים.

תפוצה כממתק
-----------

סוגי ממתק קיט-קאט. במרכז ניתן לראות גרסה מבוססת על שוקולד לבן
שוקולד לבן הוא מאכל פופולרי למדי והוא נמכר על ידי חברות ממתקים רבות כממתק עצמאי או כחלק ממתק אחר. כך ניתן למצוא טובלרון לבן, קיט קאט לבן, סניקרס לבן או שוקולד פרה לבן. שוקולד לבן מיוצר על ידי חברות שוקולד רבות בעולם, ביניהן מרס, Chocolat Frey, קראפט, לינדט ושפרינגלי, עלית ועוד.

שימוש באפייה
------------

שוקולד לבן קשה לעבודה, מאחר שחמאת-הקקאו נמסה ומתפצלת משאר המרכיבים; במקרים כאלה הופכת החמאה לתרכובת שומנית נפרדת. ניתן לתחלב מחדש את חמאת הקקאו שנמסה באמצעות המסת מעט שוקולד או חמאה וערבובו בתרכובת השומנית. חמאת הקקאו מתפצלת גם כששופכים על השוקולד מים, אז הוא הופך גושי ומחוספס. גם במקרה זה ניתן לשחזר את השוקולד באותה דרך.

יש סוגים של שוקולד לבן הנאפים טוב יותר מאחרים, ויש כאלה הנוטים להשחים באפיה. במקרים רבים משתמשים בשוקולד לבן כקישוט למאכלים העשויים משוקולד מריר או שוקולד חלב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוקולד לבן** בוויקישיתוף