recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
טסית הבתים
**טסית הבתים** או **סנונית הערים** (שם מדעי: *Delichon urbicu*) היא מין של ציפור שיר משפחת הסנוניתיים.

שמה של הציפור
-------------

השם טסית הוענק לה על ידי חיים נחמן ביאליק בשל טיסתה המהירה.[דרוש מקור]

מאפיינים פיזיולוגיים
--------------------

הטסית היא ציפור זעירה, משקלה נע בין 16-23 גרם, אורך גופה הוא 12-14 ס"מ ואורך כנפיה 26-29 ס"מ. כנפיה, ראשה וזנבה של הטסית שחורים - חומים וגבה כחול. בטנה ורגליה מכוסות נוצות לבנות.

קריאת התעופה הבולטת של הציפור היא טירטור קצר ויבש, והיא חיה פחות מ-15 שנה.

תפוצה
-----

### בעולם

בקיץ הטסית מצויה באירופה, אסיה וצפון אפריקה, בחורף אוכלוסיית הטסיות נודדת מהדרום לאפריקה, להודו ולדרום מזרח אסיה.

### בישראל

בארץ תת-המין הראשי מצוי בארץ בעיקר בקיץ, אך גם חלק מזמן החורף.

בקיץ שוכנת הטסית בכפרים וביישובים וערים בצפון הארץ בעיקר ברמת הגולן, אך לעיתים גם במרכז הארץ, ובחלק מן החורף, שוכנת בדרום הארץ.

הקינון בעולם
------------

הטסיות חיות לרוב בלהקות. בתקופת הדגירה עשרות ועד מאות זוגות מקננים יחד בסמיכות.

באירופה תקופת הקינון מתרחשת בחודשים מאי – יוני, באסיה מיוני עד ספטמבר.  בישראל אפריל – יולי.  לרוב בשני מחזורים.

הקן נבנה מבוץ וענפים על ידי שני בני הזוג במשך כ- 10 ימים, במהלכם בני הזוג הולכים הלוך ושוב כ - 1000 פעמים בשביל להביא בוץ במקורם לבניית קן המזכיר בצורתו גביע ומרופד בנוצות. קוטרו כ- 15 ס"מ ובו פתח קטן ועגול סמוך לתקרת המבנה.

הקנים בעבר היו ממוקמים במורדות הרים סלעיים, שדות וכרי מרעה. כיום, רובם ממוקמים ביישובים מתחת לשולי גגות או אדנים, צמוד לקירות, לקורות של גשרים וכדומה.

בהטלה אחת יש 4-5 ביצים לבנות, עליהן דוגרים שני בני הזוג במשך 14-16 ימים.

תזונה
-----

הטסית ניזונה לרוב מחרקים, בעיקר קטנים כגון: זבובים, כנימות, דבוראים, וחרקים מעופפים.

ליקוט המזון נעשה רובו בלהקה על ידי מעוף איטי. בתקופת הדגירה בגובה ממוצע של 20 מטר מעל פני הקרקע, וכשהקרקע רטובה מגשם, 50 מטר, במרחק שבין 0.5 ק"מ ל 2 ק"מ מהקן. הליקוט מתרחש מעל פני הקרקע, סלעים או צמחייה.

לקריאה נוספת
------------

* "הציפורים- מגדיר שדה שלם לציפורי אירופה והמזרח התיכון", היינצל & פיטר, פרסלאו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, שנת 1975

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טסית הבתים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* טסית הבתים במאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  טסית הבתים באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  ע"פ החלטות האקדמיה
3. 1 2  טיולי, אתר. "טסית בתים - מדריך בעלי החיים בישראל של טיולי | אתר טיולי". *אתר טיולי*. נבדק ב-2018-05-06.
4. ↑  ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il
5. ↑  דף הבית, באתר www.yardbirds.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4169275-5
* NKC: ph1162147

 |
**טריזן קריבי** (שם מדעי: *Oxynotus caribbaeus*) הוא מין של כריש קטן ממשפחת הטריזניים שבסדרת הקוצנאים החי במימי האוקיינוס האטלנטי בתהומות הים. כמעט לא ידוע על כריש נחבא זה אך הוא נמצא לעיתים ברשתות מכמורות שדגות בעומקים. הוא התגלה רק בשנת 1961.

מאפיינים
--------

זהו כריש קטן כאשר הזכרים קטנים מהנקבות ומגיעים לאורך 50 ס"מ והנקבות כנראה גדולות יותר, אך לא נמדדו. לכריש גוף מנופח דמוי-חבית עם זוג סנפירי גב מוגבהים מאוד ובשרניים, זנב עבה ובשרני וסנפירי חזה ושת קטנים מאוד. הראש רחב עם חוטם חזירי ממנו בולטים שני זיפים כלפי מטה והפה קטן וקצר. העיניים קטנות אך מותאמות לראיית לילה וסביבם פסים שחורים. לכריש 12 שורות שיניים בכל לסת. עורו של הכריש צהבהב-בהיר עם בטן וצידיים חומים וכתמים חומים לאורך גופו.

כריש הטריזן חי בעומק הים לאורך מדפי היבשה של הים הקריבי ושל מפרץ מקסיקו בעומקים 400–450 מ' ויכול לשרוד עד ל-10 מעלות צלזיוס. הוא נצפה גם סמוך לחופי הבהאמה, הונדורס וונצואלה.

הכריש טורף סרטנים, חסרי חוליות שונים ודגים המצויים על הקרקעית הסלעית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריזן קריבי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טריזן קריבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**טריטונים** (שם מדעי: **Pleurodelinae**) היא תת-משפחה ממשפחת הסלמנדריים השייכת לסדרת בעלי זנב. הטריטונים נחשבים למימיים יותר מהסלמנדרות, אך לא כולם חיים במים. הם בעלי גבשושיות על עורם ובחלק מהמינים ישנה אפילו רעמת קוצים לאורך הגוף.

מאפיינים
--------

הטריטונים הם דו-חיים המטילים ביצים במים, הופכים לראשנים החיים במים ומפתחים ריאות ומסוגלים לתפקד ביבשה רק בבגרותם. עם זאת רובם מקבלים חלק ניכר מאספקת החמצן דרך העור. חלקם חיים רק בתוך המים, אחרים חיים בקרבתם וכמה מינים חיים בסביבות לחות, גם הרחק מהמים, אבל חוזרים למים לצורך רבייה. הם חיים בטבע באמריקה הצפונית, אירופה ואסיה.

כמה מינים רעילים ביותר וחלקם יכולים להרוג אפילו אדם בוגר, כמו הטריטון גס-העור (Taricha granulosa). מינים אחרים בעלי רצועות קוצים המוסיפים על המגננה.

בישראל מצוי מין אחד של טריטון - טריטון הפסים.

מיון
----

* תת-משפחת **טריטונים** (Pleurodelinae)
	+ סוג ומין יחיד סלמנדרה זהובה (*Chioglossa lusitanica*)
	+ סוג *Cynops*
	+ סוג *Echinotriton*
	+ סוג *Euproctus*
	+ סוג *Hypselotriton*
	+ סוג ומין יחיד טריטון אלפיני (*Ichthyosaura alpestris*)
	+ סוג *Lissotriton*
	+ סוג *Notophthalmus*
	+ סוג *Neurergus*
	+ סוג *Pachytriton*
	+ סוג *Paramesotriton*
	+ סוג *Pleurodeles* - בו טריטון איברי
	+ סוג *Taricha*
	+ סוג טריטון (*Triturus*)
	+ סוג *Tylototriton*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריטונים** בוויקישיתוף

* טריטונים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529564205171
* LCCN: sh85091645
* NKC: ph569162

 |
טריז כמכשיר ביקוע. ניתן לראות שעל הטריז לעבור מרחק גדול יותר מאשר המרחק שייווצר בין שני החלקים המופרדים. כמו כן ניתן להבחין שהכוח שהטריז מפעיל מאונך לכוח המופעל על הטריז
**טריז** (או **יתד**) הוא מכשיר שבסיסו מלבן, וממנו יוצאים שני מישורים משופעים הנפגשים בישר. טריז הוא אחד משש המכונות הפשוטות. ניתן להשתמש בו כדי להפריד שני חפצים, כדי לבקע חפץ לשנים או כדי להדק שני חלקים זה לזה. יעילות הטריז תלויה ביחס בין אורכו ובין הזווית שלו. כאשר הזווית גדולה יותר, יידרש יותר כוח, אך הפעולה תעשה מהר יותר. בדומה למישור משופע, גם בטריז יש איבוד אנרגיה כתוצאה מחיכוך. כאשר משתמשים בטריז, כמות העבודה זהה לכמות העבודה ללא שימוש בטריז, אך היתרון של טריז, הוא שניתן להפעיל פחות כוח בכל רגע נתון, משום שהעבודה נעשית על פני דרך ארוכה יותר. כאשר מבקעים בול עץ באמצעות טריז, הטריז מגדיל את הכוח שמופעל על הגוף, מכיוון שהכוח מתרכז בשפה הדקה של הטריז, אך הוא מקטין את המרחק שהגוף עובר – משום שהכוח מופנה לצדדים.

היסטוריה
--------

המקור להמצאת הטריז אינו ידוע, כיוון שהוא בשימוש אלפי שנים, אך כנראה סכיני אבן היו הכלים הראשונים בצורת טריז. במצרים העתיקה שימש טריז ברונזה כמכשיר לביקוע סלעים על מנת להכין אבנים לבניין. שיטה נוספת לבקע סלעים הייתה באמצעות החדרת טריז עץ לחריץ בסלע, והרטבת הטריז במים. לאחר שגזיר העץ ספג מים, הוא מתנפח ומבקע את הסלע לאיטו. מספר שבטי ילידים אמריקאים משתמשים בטריז עשוי קרן על מנת לבקע עצים להכנת קאנו, בתים ושאר מוצרי עץ.

דוגמאות למכשירים המתבססים על עקרון הטריז: גרזן, את חפירה, מעצור דלת, מגופים שונים, סכין, מפסלת ואפילו שיניים. אם כי האחרונים הם בעיקר מכשירי חיתוך.
מסור מורכב מהרבה טריזים קטנים (שיניים) – אשר מבקעים את החומר. ישנם גם מכשירי מדידה המשתמשים בטריז על מנת למדוד מרחק בין מישורים שונים (למשל בין שתי מרצפות).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טריז** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טריז** |

* טריז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553505505171
* LCCN: sh85145912

 |
מפת אתיופיה ושכנותיה
הרמה האתיופית וראס דאשן בהרי סאמיאן ברקע
**הרמה האתיופית** היא מסיב הרים רחב ידיים באתיופיה, אריתריאה ובצפון סומליה בצפון-מזרח אפריקה. פסגות הרמה האתיופית נישאות לגבהים של מעל 4,000 מטר, ורק חלק קטן ממנה משתרע בגובה של מתחת ל-1,500 מטר. הרמה האתיופית נחצית במרכזה מצפון-מזרח לדרום-מערב על ידי הבקע הסורי-אפריקני, ולאורכו משתרעים אגמי צפון אתיופיה ואגמי רמת אתיופיה שרובם מלוחים. 

בחלק הצפון-מערבי שכולל את מדינות תיגראי ואמהרה באתיופיה ואת אריתריאה שוכנים הרי סאמיאן המוכרזים כפארק לאומי והמגיעים לשיאם בהר ראס דאשן (4,549 מטר). עוד שוכן אגם טאנה בחלק זה של הרמה, וממנו זורם הנילוס הכחול. 

החלק הדרום-מזרחי של הרמה משתרע במדינות אורומיה ובמידה פחותה גם בסומלי ובצפונה של סומליה. הוא מגיע לשיאו באזור באלה המוכרז גם הוא כפארק לאומי ופסגתו בהר טולו דמטו (4,337 מטר).

הרמה האתיופית החלה מתרוממת לפני 75 מיליון שנים כאשר מאגמה מעומק כדור הארץ דחפה את פני הקרקע ויצרה כיפה הררית. לאחר מכן ביתר הבקע הסורי-אפריקני את הרמה לשלושה חלקים - שני חלקיה שנזכרו לעיל, וחלקו הדרום-מערבי של חצי האי ערב שהשתייך גם הוא לרמה האתיופית. המפגש של שלושת החלקים הוא במשולש עפר, ובצומת זה נפגשים שלושה לוחות טקטוניים - לוח ערב ממזרח ושני תת-לוחות של הלוח האפריקאי: הלוח הנובי שעליו שוכן חלקה הצפון-מערבי של הרמה והלוח הסומלי שעליו משתרע חלקה הדרום-מזרחי.

ראו גם
------

* הבקע הסורי-אפריקני
* אגמי הבקע הסורי-אפריקני

קישורים חיצוניים
----------------

* הרמה האתיופית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 874148574338824430005
* WorldCat (עם VIAF): 874148574338824430005

 |
טריטון על קרקע היער
**טריטון גס-עור** (שם מדעי: ***Taricha granulosa***) הוא מין דו-חי מתת-משפחת הטריטונים החי באמריקה הצפונית באזורים לחים-ממוזגים.

טריטון זה מגיע לאורך של 6–9 ס"מ ויחד עם הזנב לאורך 11–18 ס"מ. הוא בעל עור רך מכוסה גבשושיות בצבע חום בהיר עד זית-שחור בפלג הגוף העליון בעוד פלג הגוף התחתון כתום בהיא עד צהוב. הטריטון בעל ראש שטוח ולשון עגולה נשלפת ודביקה. הרגליים שלו קצרות ובעלות קרומי שחייה. הזכרים מגדלים בעונת הרבייה איברים בולטים ומנופחים ואצבעות ארוכות יותר, העוזרות להם לתפוס את הנקבות.

טריטון זה חי ביערות מחטניים במערב אמריקה הצפונית מדרום אלסקה וקולומביה הבריטית לצפון קליפורניה מסביב לרכס קסקייד. ישנם דיווחים על כמה טריטונים שנמצאו באיידהו.

הטריטון הקטן מצוי על קרקע היער בין העלים ובבריכות, בהם הוא מתרבה. הוא ניזון מחרקים ועוד חסרי חוליות שהוא לוכד בלשונו. בעונת הרבייה שני המינים שוחים במים, פותחים את איברי מינם אחד כלפי השני ולעיתים נוצרת המולה של מספר זכרים סביב הנקבה, המתחרים ביניהם על הרבייה. הביצים מוטלות בקבוצות בין עלים בבריכה.

רעל
---

הטריטון ידוע בשל היותו אחד מסדרת בעלי הזנב הרעילים בעולם עם רעלן עצבי חזק המזכיר את רעל הנפוחית. הטריטון מפריש להגנתו טטרודוטוקסין ברגע שמשהוא נוגע או נושך אותו ומייצר ריח חריף מאוד באותו רגע. לבני אדם הרעל יכול לגרום לגירוי חזק בידיים או בעיניים, בייחוד לאחר ששופשפו לאחר מגע בטריטון. במקרה אחד אדם מת לאחר שאכל טריטון, אך מדובר בתגובה נדירה.

רוב הטורפים ביער נותנים לטריטון מרחב מחיה ולא מתקרבים אליו אך יש טורף יוצא דופן - נחש בירית מצוי, אשר יכול לבלוע את הטריטון ובעל יכולת עמידה ייחודית לרעל והם אף יכולים לאחסן רעל זה לשימוש נגד אויביהם. יכולת זו ייחודית למספר נחשי בירית החיים בקרבת הטריטון.

לטריטון ישנם 2 תת-מינים, אם כי בעבר סברו שיש הרבה יותר:

* *Taricha granulosa granulosa*
* *Taricha granulosa mazamae*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריטון גס-עור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טריטון גס-עור באתר הרשימה האדומה של IUCN
א/ק "**ויניפג**" (S/S ***Winnipeg***) הייתה אוניית נוסעים ומשא צרפתית שידוע בשל הגעה לצ'ילה בשנת 1939 עם כ-2200 פליטים מספרד.

קורותיה
-------

האונייה נבנתה בדנקרק, צרפת, עבור חברת הספנות הצרפתית ופעלה כאוניית משא.

לאחר תחילת מלחמת האזרחים בספרד, פבלו נרודה גילה שספרדים רבים ברחו לצרפת ונמצאים במחנות מעבר בתנאים קשים. באותה תקופה הוא היה קונסול של צ'ילה בפריז. 

נשיא צ'ילה מינה אותו לארגן העברת חלק מהפליטים לצ'ילה. פבלו נרודה שכר את האונייה והתאים אותה ל-2200 נוסעים. במהלך זה פבלו נרדוה גם פעל לאיחוד משפחות שהיו מפוזרות במחנות שונות ברחבי צרפת. ב-4 באוגוסט 1939 האונייה הפליגה וב-3 בספטמבר הגיע לנמל ולפראיסו. בין הפליטים שהגיעו על הסיפון היו אנשי רוח בתחומים שונים לרבות היסטוריון לאופולדו קסטדו, עיתונאי איסידרו קורבינוס, ציירים רוסר ברו וחוסה בלמס ונוספים.

בשנת 1940 האונייה המשיכה להפליג תחת דגל של צרפת של וישי. ב-26 במאי 1941 היא נתפסה והולאמה לטובת ממשלת בריטניה. כעבור מספר חודשים היא נמכרה לחברה קנדית ושמה שונה ל"ויניפג-2". האונייה הוטבעה על ידי צוללת גרמנית ב-22 באוקטובר 1942. כל האנשים שהיו על הסיפון ניצלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויניפג** בוויקישיתוף
**אידיר** (25 באוקטובר 1949 – 2 במאי 2020) היה שם הבמה של **חמיד שֶריֶה**, זמר ממוצא אלג'יראי-ברברי.

חייו
----

הוא נולד ב-Ait lachene, שבקביליה, לאיכר. השם אידיר בקבילית היא "הוא יחיה", שם שניתן על פי המסורת הקבילית לילד שלידתו לוותה בקשיים כדי לעודד אותו לחיות. אידיר למד גאולוגיה ויועדה לו קריירה בתעשיית הנפט האלג'יראית לפני שהחל להתפרסם כאמן. הקריירה שלו התחילה במקרה בשנת 1973 כאשר החליף ברדיו אלג'יר זמרת ששרה אחד משיריו. הביצוע שלו לשיר "Rsed A Yidess" ("שהשינה תיפול") היה ההצלחה הראשונה שלו.

ב-1975 הוציא בפריז את האלבום הראשון שלו "a vava inouva" שנחל הצלחה מסחררת. שיר הנושא הושמע ב-77 ארצות ותורגם ל-15 שפות. ב-1979 יצא לאור הדיסק השני שלו: "Ay Arrac-Nneɣ" ("עבור ילדינו"), וב-1999 אידיר הקליט את הדיסק Identités ("זהויות").

אידיר נפטר ב-2 במאי 2020.

סגנון מוזיקלי
-------------

הסגנון של אידיר נולד מתוך שילוב של כלים שונים, אולם הכלי שהיווה את בסיס הנגינה שלו היה חליל הרועים הקבילי בו הוא למד לנגן בגיל צעיר ביותר. שאר הכלים שליוו אותו היו: גיטרות, חליל, דרבוקות וקסטנייטות. על אף שהוא שר בשפה הקבילית (שפה המדוברת על ידי לא יותר ממיליון וחצי איש בעולם) שיריו הצליחו להישמע קליטים במקומות רבים בעולם ותויגו כ"מוזיקת עולם".
שיריו נגעו בנושאים כמו הגלות (A Vava Inouva), חגיגה (Zwit Rwit) וזכרונות (Cfir), והיו גם פופולריים מאוד בחתונות קביליות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אידיר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אידיר (בצרפתית)
* אידיר, ברשת החברתית פייסבוק

* אידיר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אידיר, באתר אייטונס (באנגלית)

* אידיר, באתר ספוטיפיי

* אידיר, באתר Last.fm (באנגלית)

* אידיר, באתר AllMusic (באנגלית)

* אידיר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אידיר, באתר Discogs (באנגלית)

* אידיר, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Le chanteur Idir, l'un des principaux ambassadeurs de la chanson kabyle, est mort". *Le Monde.fr* (בצרפתית). 2020-05-03. נבדק ב-2020-05-03.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb139627343 (data)
* GND: 1071924141
* ISNI: 0000 0000 7981 2028
* LCCN: no00055479
* MusicBrainz: e6e4079d-ecf9-477f-8ac2-25b4ce17709b
* RERO: 02-A005886625
* SNAC: w6dz3959
* SUDOC: 094235570
* VIAF: 264775984
* WorldCat: lccn-no00055479

 |
**סטיבן צ'ארלס "סטיב" ויליאמס** (אנגלית: **Stephen Charles "Steve" Williams**; נולד ב-12 ביולי 1958) הוא כדורגלן-עבר אנגלי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

ויליאמס, יליד רומפורד שבהברינג, לונדון, החל את הקריירה שלו בסאות'המפטון, לאחר שהתקבל למועדון והצטרף אליו ישירות מבית הספר. הוא חתם על חוזה המקצוען ב-1975, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1 - 0 על פורטסמות' ב-6 באפריל 1976, לאחר שהחליף את פיטר אוזגוד שהודח מההרכב בשל בעיות משמעת.

הוא זכה למוניטין של קשר בעל רמת משחק גבוהה, בעיקר בתחום של טיפול בכדור המשחק ומסירות. בעונתו המלאה הראשונה (1976/1977) הוא נבחר כשחקן השנה של המועדון וזומן לנבחרת אנגליה עד גיל 21. בעונת 1978/1979 הוא שיחק ברוב משחקי גביע הליגה, כולל במשחק הגמר שהסתיים בהפסד 2 - 3 לנוטינגהאם פורסט. הוא החליף את אלן בול בתפקיד הקפטן, והוביל את המועדון לחצי גמר גביע ה-FA ולמקום השני בליגה הראשונה בעונת 1983/1984.

ב-12 ביוני 1983 ערך ויליאמס את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה, במשחק מול נבחרת אוסטרליה. הוא השתתף בחמישה משחקים נוספים, ובארבעה משחקים במדי נבחרת אנגליה ב'.

בעונה שלאחר מכן הרגיש המאמן לורי מקמנמי כי הוא הגיע למיצוי יכולותיו בסאות'המפטון, ותחושה זו השפיעה על שחקנים אחדים ובהם ויליאמס. בסופו של דבר החליט ויליאמס לעזוב את סאות'המפטון, ובדצמבר 1984 הועבר לארסנל תמורת 550,000 לירות שטרלינג. בסך הכל הוא השתתף ב-349 משחקים במדי סאות'המפטון, והבקיע בהם 27 שערים.

ויליאמס ערך את הופעת הבכורה שלו בדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר ב-1 בינואר 1985, ובהמשך אותה עונה השתתף ב-17 משחקים נוספים, כשהוא מפגין יכולת טובה כמו זו שהפגין בסאות'המפטון. אולם, בעונתו השנייה בארסנל (1985/1986) הוא סבל מפציעה באצבעות כף הרגל ובשרירי מיתר הברך, וכתוצאה מכך הוגבל מאוד מבחינת מספר דקות המשחק שלו.

ג'ורג' גרהאם אימן את ארסנל בתקופה שבה ויליאמס החלים מפציעתו, ובתקופה הראשונה שבה חזר להרכב הוא הפגין רמת משחק גבוהה בצד הימני של חוליית הקישור, לצידו של דייוויד רוקאסל הצעיר, שם החליף את סטיוארט רובסון. המועדון זכה בגביע הליגה בעונתו הראשונה של גרהאם, והיה זה התואר הראשון שבו זכה ויליאמס. הוא המשיך לשחק בארסנל גם בעונה שלאחר מכן, אך לאחר ההפסד למנצ'סטר יונייטד בינואר 1988 הוא הודח מההרכב על מנת לאפשר למייקל תומאס לשחק במרכז הקישור, ובשלב מאוחר יותר הוחתם לי דיקסון, שתפס את מקומו של ויליאמס בצד הימני של ההגנה. ויליאמס לא הצליח לזכות מחדש במקום קבוע בהרכב, הסתכסך עם המאמן ג'ורג' גרהאם, וביולי 1988 הועבר ללוטון טאון. בסך הכל הוא השתתף ב-121 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם חמישה שערים.

ויליאמס שיחק בלוטון במשך שלוש עונות, ולאחר מכן הצטרף לאקסטר סיטי. באקסטר הוא היה גם עוזרו של אלן בול ששיחק עמו בסאות'המפטון. הוא לא זכה להצלחה רבה בתפקיד זה, ופרש מכדורגל ב-1993.

לאחר פרישתו מכדורגל הוא הקים עסק בתחום ההוצאה לאור של מגזינים באקסטר. העסק היה מוצלח מאוד ובסופו של דבר החליט ויליאמס למכור אותו לשותפו העסקי. בשנת 2003 הוא היה מעורב במיזם נדל"ן בדבון.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL, מיינסטרים, 2007, עמוד 304 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**אידריסה ואדראוגו** (בצרפתית: **Idrissa Ouédraogo**;‏ 21 בינואר 1954 – 18 בפברואר 2018) היה מפיק ותסריטאי מבורקינה פאסו. בשנת 1990 הוא זכה בפרס גרנד פרי בפסטיבל הקולנוע בקאן.

ביוגרפיה
--------

ואדראוגו נולד בעיירת באנפורה שבוולטה עילית הצרפתית בשנת 1954. הוא גדל בואיגויה בצפון המדינה ובשנת 1976 סיים לימודי אמנות. בהמשך הוא קיבל תואר שני בלימודי קולנוע בואגאדוגו בשנת 1981. תקופה קצרה הוא למד בקייב ומשם המשיך לפריז בה בשנת 1985 סיים קורס לימודים בסורבון.

בשנת 1981 ואדראוגו הקים חברה להפקת סרטים. הוא עשה מספר סרטים קצרים עבור השרות הממשלתי. בשנת 1986 הוא סיים את סרטו הראשון באורך מלא Yam Daabo ("הבחירה"). סרטו Yaaba ("סבתה") הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וזכה בפרס המבקרים. סרטו Tilaï ("השאילה של כבוד") הוצג בשנת 1990 בקאן וזכה בפרס גרנד פרי. סרטו Samba Traoré שצולם בשנת 1993 היה מועמד לקבלת פרס בפסטיבל הקולנוע בברלין. חלק מהמבקרים ציינו שסרטיו מיועדים לקהל מחוץ למולדתו. רוב סרטיו מתארים חיי החקלאים שצריכים להתמודד עם הקשיים הכלכליים וקשיים במעבר לעולם המודרני.

בשנת 2002 הוא היה שותף ליצירת סרט 11'09"01 - September 11 שבויים על ידי 11 במאים שונים. הסרט זכה בפרס בפסטיבל הקולנוע בוונציה.

בשנת 2005 הוא עבד עם אפולין טראורה, אך שיתוף פעולה זה לא הסתיים בהפקת סרט חדש. בשנת 2015 הוא הכריז על כוונתו להפיק סרט חדש על היסטוריה של אפריקה ומאבק לעצמאות, כאשר תוכנית זו לא מומשה.

ואדראוגו נפטר ממחלה ב-18 בפברואר 2019 ונטמן בעיר הבירה.

ואדראוגו התקבל למסדר האמנויות והספרות הצרפתי והוענק לו עיטור של בורקינה פאסו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אידריסה ואדראוגו** בוויקישיתוף

* אידריסה ואדראוגו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אידריסה ואדראוגו, באתר AllMovie (באנגלית)
* אידריסה ואדראוגו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ביקורת על סרטים של ואדראוגו
* ביוגרפיה ותיאור סרטיו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 99025081
* BnF: cb14020404m (data)
* GND: 141491930
* ISNI: 0000 0001 1458 7840
* LCCN: no2007045609
* NLP: A29014396
* NTA: 099962829
* SUDOC: 059541059
* VIAF: 165201536
* WorldCat: lccn-no2007045609

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקרחון ברכס הרי אולימפיק, במדינת וושינגטון שבארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קרחון בלו.

**קרחון בלו** (באנגלית: **Blue Glacier**) הוא קרחון גדול הממוקם מצפון להר אולימפוס ברכס הרי אולימפיק במדינת וושינגטון שבארצות הברית.

שטחו של הקרחון 4.4 קילומטרים רבועים, והוא מכיל 16,000,000 מטרים מעוקבים של קרח ושלג(וזאת על אף הגובה הנמוך באופן יחסי של שפך הקרחון).

בעקבות התחממות כדור הארץ, בשנת 2000 התקצר אורכו של הקרחון מ-5.5 קילומטרים ל-4.3 קילומטרים; בין השנים 1995–2006 נסוג הקרחון ב-99 מטרים.

בין השנים 1987 ו-2009 קטן עוביו של הקרחון ב-54 מטרים בשפכו של הקרחון ו-בין 9.8 מטרים ל-14.6 מטרים במוצאו של הקרחון.

תיאור הקרחון
------------

חלקו העליון של קרחון בלו
מוצאו של קרחון בלו בסמוך לשלוש הפסגות של הר אולימפוס, בגובה של 2,380 מטרים מעל פני הים. ראשיתו של הקרחון בשדה קרח .

הקרחון זורם לכיוון צפון ונופל במספר מפלי קרח ובהמשך זרימתו הופך לקרחון מבותר. אל הקרחון נשפך יובל קרחוני נוסף שמקורו בכיפת שלג שבצפון מערב ההר, והזרמים הממוזגים נופלים יחד במפל קרח. הקרחון מסתיים בגובה של 1,324 מטרים מעל פני הים, כשהוא ירד הפרש גבהים של 1,130 מטרים בזרימה לאורך 4.3 קילומטרים.

נתוני מזג אוויר
---------------

בשל קרבתו של הקרחון לאוקיינוס השקט וכתוצאה מעננות אורוגרפית, כמות המשקעים היורדת על קרחון בלו, היא הגדולה ביותר מבין כל קרחוני ארצות הברית הרציפה (היינו, ארצות הברית למעט אלסקה והוואי). מדי שנה יורדים על פני הקרחון 460 סנטימטרים של משקעים. בחודשי החורף מרבית משקעים אלה הם שלג, ובחודשי האביב והקיץ המשקעים הם גשם.

בשל כמות משקעים גדולה זו, קרחון בלו מהווה יובל חשוב ומרכזי לנהר הו.

לקריאה נוספת
------------

• J.L. Riedel, Steve Wilson, William Baccus, Michael Larrabee, T.J. Fudge, Andrew Fountain, **Glacier status and contribution to streamflow in the Olympic Mountains, Washington, USA**, Journal of Glaciology, Volume 61, Issue 225, 2015, pp. 8-16, DOI:

קישורים חיצוניים
----------------

* קרחון בלו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון בלו באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
* תצלומים היסטוריים של קרחון בלו(הקישור אינו פעיל)
* מידע למטפסים על קרחון בלו באתר mountaineers
* קרחון בלו באתר summitpost (תצלומי הקרחון)
* קרחון בלו באתר WTA (איגוד מטיילי הטרקים של מדינת וושינגטון)
* קרחון בלו - מידע למטפסי הרים באתר mountainproject
* מסלול טיפוס על קרחון בלו באתר alltrails
* טיפוס על קרחון בלו, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע על קרחון בלו

| קרחוני רכס ההרים האולימפיים |
| --- |
| קרחוני הר אולימפוס | אייס ריוור • בלו • ג'פרז • הו • וייט • יוברט • יומס | הרי באפין |
| קרחוני הר אנדרסון | איל • אנדרסון • הנגינג |
| קרחונים על הרים אחרים ברכס | ליליאן • פיירצ'יילד • קארי • קוויטס • קמרון |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315530169
* WorldCat (עם VIAF): 315530169

 |
**סטיבן אלן וומאק** (באנגלית: **Stephen Allen Womack**; נולד ב-18 בפברואר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת ארקנסו. מחוז קונגרס זה כולל בתוכו, בין היתר, את הערים ספרינגדייל, פאייטוויל ופורט סמית'. טרם היבחרו לקונגרס היה ראש העיר רוג'רס בשנים 1998–2011.

ביוגרפיה
--------

וומאק נולד בראסלוויל שבארקנסו, בנם של אליזבת פ. (לבית קנדרדיי) וג'יימס קרמיט וומאק. הוא בילה את מרבית ילדותו בעיר מוברלי שבצפון מיזורי, אך בגיל 16 שב לראסלוויל שם סיים את לימודיו התיכוניים ב-1975. כעבור ארבע שנים, בשנת 1979, השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת ארקנסו טק. זמן קצר לאחר מכן התגייס למשמר הלאומי של צבא ארקנסו. הוא שירת שם במשך 30 שנה ופרש משירות פעיל בשנת 2009 בדרגת קולונל. אביו של וומאק ייסד את תחנת הרדיו KURM-AM ב-1979, ו-וומאק שימש כמנהל התחנה בשנים 1979–1990. לאחר מכן שימש כקצין בכיר בתוכנית ROTC של צבא ארצות הברית באוניברסיטת ארקנסו מ-1990 עד 1996, ואז הצטרף למריל לינץ' כיועץ פיננסי.

בשנת 1998 נבחר וומאק לראש העיר רוג'רס, העיר התשיעית בגודלה בארקנסו. במשך תריסר שנים כיהן בתפקיד זה. במהלך כהונתו כראש העירייה, פעל וומאק לדיכוי הגירה בלתי חוקית לארצות הברית תוך הקצאת שני סוכנים של שירות ההגירה וההתאזרחות של מחלקת העבודה אל המשטרה הקומית ברוג'רס. בעקבות צעד זה, הגישה "קרן ההגנה המשפטית והחינוך האמריקאית-מקסקינית" (MALDEF) תובענה ייצוגית נגד עיריית רוג'רס, והאשימה אותה באפיון גזעי. ב-2002 וב-2006 נבחר מחדש לתפקיד ללא התנגדות.

בשלהי 2009 הצטרף וומאק אל המירוץ הרפובליקני לייצוג מחוז הקונגרס השלישי של ארקנסו בבית הנבחרים של ארצות הברית, לארח שנציג המחוז המכהן ג'ון בוזמן פרש כדי להתמודד אל הסנאט האמריקאי. מחוז הקונגרס השלישי הוא אחד המחוזות הרפובליקניים ביותר בדרום ארצות הברית ובארצות הברית בכלל (מאז 1967 איישו הרפובליקנים מושב זה), לכן הזוכה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית צפוי היה להיבחר בקלות לנציג הבא של המחוז בקונגרס. בבחירות המקדימות הגיע למקום הראשון מתוך שבעה מועמדים עם 31% מהקולות, אך משלא חצה את רף 50 האחוזים נכפה עליו סיבוב שני. בסיבוב זה גבר על יריבו ברוב של 52% מקולות הבוחרים. בבחירות הכלליות ניצח, כצפוי, את מועמד המפלגה הדמוקרטית עם כ-72% מכלל הקולות.

בראשית ינואר 2011 וומאק הושבע לתפקידו. באותה השנה הגיש וומאק תיקון להצעת חוק בנושא הקצבות שקראה לקטוע את המימון הפדרלי לטלפרומטר של נשיא ארצות הברית ברק אובמה. ב-2013 נתן וומאק את חסותו ל"חוק הגינות השוק", שאפשרה למדינות ארצות הברית לגבות מס מכירה על רכישות מהאינטרנט. בדצמבר 2017 הצביע בעד רפורמת המיסים של הנשיא דונלד טראמפ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיב וומאק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סטיב וומאק בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* סטיב וומאק, ברשת החברתית פייסבוק

* סטיב וומאק, ברשת החברתית טוויטר

* סטיב וומאק, סרטונים בערוץ היוטיוב
* סטיב וומאק באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
2. ↑  ג'ים ניוול, Republican Tries to Defund Obama's Teleprompter, באתר Gawker‏, 17 בפברואר 2011 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: W000809

 |
דב אשכול (בבלה)
**דב (בבלה) אשכול** (19 ביוני 1914 – 12 במרץ 1986) היה ממייסדי מערך השלישות בצה"ל ומראשוני התיירות בגליל.

תולדותיו
--------

אשכול נולד בשנת 1914 בקרלסרוהה שבגרמניה בשם **ברנהרד ויינטראוב**, בנם השלישי של בינה וחיים ויינטראוב. השלים את השכלתו התיכונית בעירו. בגיל צעיר החל לפעול בתנועת הנוער הציונית "הבונים", שבה היה מדריך חבלי בין השנים 1932–1939.

בנובמבר 1939, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ ישראל ועברת את שמו ל**דב אשכול**, אך היה מוכר יותר בכינוי "בבלה". בסמוך לעלייתו עבר להתגורר בקיבוץ אילת השחר, ובשנת 1941 הצטרף לחיל הנוטרים כסרג'נט אזורי במנגנון הקבע של ארגון "ההגנה". בשנת 1942 נישא ליהודית לבית זרנקין.

בשנת 1943 השתתף אשכול בקורס למנצחי מקהלות, לאחריו הקים מקהלות ובמשך שנים ספורות ניצח עליהן בקיבוצים שונים בגליל העליון.

בתקופת מלחמת העצמאות, שימש כסרג'נט הגפירים בגליל; הוא היה אחראי גם בפני הקצין הבריטי המופקד עליהם, וגם בפני ה"הגנה", על פעולת הגפירים בנפת תל חי. לאחר עזיבת הבריטים את הארץ התמנה לקצין שלישות בחטיבת עודד. במהלך שירותו בצה"ל נמנה בין מקימי הבקו"ם ושימש כקצין שלישות בגייסות השריון.

עם סיום שירותו הצבאי באפריל 1959 בדרגת סגן-אלוף, נשלח לגרמניה על ידי שר האוצר דאז לוי אשכול, ועמד בראש צוות מלווה הפיתוח (הבונדס). בשובו לארץ, בשנת 1960, נבחר למנהל ההארחה בקיבוצו, תפקיד בו שימש עד 1980. במהלך תקופה זו, בשנת 1978, נבחר לרכז הוועדה לחיפוש מפעל ג', מפעל שיתאים בדרישות העבודה לחברי הקיבוץ המבוגרים.

בשנים 1980–1986 עמד אשכול בראש האגודה לקידום ופיתוח בגליל העליון ובגולן. במקביל לתפקידו ריכז את ועדת הבניין בקיבוץ (1980 - 1981) ואגף החברה (1981 - 1983).

לאורך שנות פעילותו נבחר אשכול כחבר איגוד מנהלי המלון בישראל, מועדון "סקאל" ואבירי הגריל.

לאשכול בת ושני בנים.
בנו יוחאי חזר בתשובה לאחר שירות משמעותי בחיל האוויר כטייס f16 מוצלח ומשמש כיום כראש כולל ורב קהילה ברכסים.

פרסים והוקרה
------------

* "איש השנה" של מועדון "סקאל" חיפה ואזור הגליל (1967).
* פרס העבודה מטעם ההסתדרות על שם מרדכי נמיר (1969).
* פרס קפלן מטעם משרד העבודה (1974).
* עיטור המלונאות מטעם התאחדות בתי המלון בישראל (1980).
* פרס "ידיד התיירות" מטעם "סקאל" הגליל טבריה (1981).
* פרס "איש השנה" בתיירות מידי נשיא המדינה חיים הרצוג ושר התיירות אברהם שריר (1983).

לקריאה נוספת
------------

* על המשמר, 8 ביולי 1962
* דוד שליו, דבר, 7 ביולי 1964
* מעריב, 18 ביולי 1974
* שמעון ויס, דבר, 30 בספטמבר 1980.
* הארץ, 28 ביוני 1983.
* דבר, 18 ביולי 1983.
הריסות המסיון הישועי **חֵסוּס דֶה טַוַורַנְגֶה** (בספרדית: **Jesús de Tavarangué**, "ישו מטוורנגה") שוכנות עשרה ק"מ צפונית-מערבית למיסיון הישועי לה סנטיסימה טרינידאד דה פרנה וכ-30 ק"מ צפונית לעיר אנקרנסיון (Encarnación) בדרום-מזרח פרגוואי.

היסטוריה
--------

נוכחות הישועים החלה בפרגוואי בהיתר של המלך פליפה השני, מלך ספרד ב-1588, ומטרותיהם היו להגן על אוכלוסיית האינדיאנים המקומית מפני הניצול האירופי שדירדר אותם לסף עבדות, ובה בעת לנצר אותם ולהעניק להם חינוך. בשנת 1609 הוענק אזור הספר של ריו דה לה פלטה למיסיון הישועי אשר הקים בו יישובים שכונו "רדוקסיונס" (Reducciones), ולכל אחד מהם היה מיסיון משלו. סך הכל הוקמו במהלך המאה ה-17 והמאה ה-18 30 יישובים ישועיים, 8 מהם בשטחה של פרגוואי, 7 בברזיל ו-15 הנותרים בארגנטינה. 

יישוב בשם חסוס דה טוורנגה הוקם בשנת 1685 במקום אחר, והועבר למיקומו הנוכחי מספר שנים לאחר מכן כאשר הוקם מיסיון בשם זה. המיסיון פעל עד שנת 1767, אך הכפר חסוס שהוקם בצמוד ממזרח לו עדיין מאוכלס. מתחם המיסיון אינו גדול והוא בנוי בצורת מלבן באורך של 450 מטר וברוחב של 360 מטר. השריד החשוב ביותר שנשמר במקום הוא הקומה הראשונה של מבנה הכנסייה, ובו שתי שורות עם שבעה עמודים בכל אחת. בניית הכנסייה החלה בשנות החמישים של המאה ה-18 אך לא הסתיימה כאשר המיסיון חדל מלפעול. לצידה השתמרו שרידים של הכיכר המרכזית, הקלויסטר, בתי מגורים ובתי קברות. 

בשנת 1993 הוכרז אתר המיסיון כאתר מורשת עולמית יחד עם אתר המיסיון הישועי לה סנטיסימה טרינידאד דה פרנה. שני מיסיונים אלה הצטרפו למיסיונים הישועיים של הגוארני בארגנטינה ובברזיל שהוכרזו כאתרי מורשת עולמית בשנת 1983, ובשנת 2000 צורפה לרשימה גם חוות הישועים בקורדובה בארגנטינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חסוס דה טוורנגה** בוויקישיתוף
* מצגת תמונות מקיפה של המיסיון
* אודות המיסיון בפרגוואי (ספרדית)

| דגלדגל סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בפרגוואי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| המסיון הישועי לה סנטיסימה טרינידאד דה פרנה וחסוס דה טוורנגה |

 |
**מוחמדו חביב חביבו** (בצרפתית: **Mouhamadou Habib Habibou**; נולד ב-16 באפריל 1987) הוא כדורגלן מהרפובליקה המרכז-אפריקאית המשחק בעמדת החלוץ בפוליטכניקה יאשי. בנוסף הוא גם בן דודו של השחקן ז'ופרה קונדוגביה.

קריירה
------

חביבו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן. בגיל 18 הצטרף לשרלרואה מליגת העל הבלגית. בינואר 2007 חביבו הושאל לטוביזה עד לסיום העונה, בקדנציה זו כבש 10 שערים ב-13 משחקים. בינואר 2008 הושאל לסטיאווה בוקרשט מליגת העל הרומנית.

בשנת 2010 חביבו חתם בזולטה ורכם, בשנת 2011 חביבו נבחן בוסטהאם יונייטד ואף סיכם בברייטון אנד הוב אלביון, אך בסופו של דבר נשאר בזולטה. בינואר 2013 חביבו הושאל ללידס יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לסיום העונה. בינואר 2014 חביבו חתם בגנט.

ב-1 בספטמבר 2014 חביבו חתם בסטאד רן מליגת העל הצרפתית. בינואר 2016 הושאל לגזיאנטפספור מליגת העל הטורקית.

בינואר 2017 חתם לשנתיים בלאנס.

בקיץ 2017 חתם בקטר מליגת העל הקטרית.

ב-14 בספטמבר 2018 חתם במכבי פתח תקווה.

ב-23 בספטמבר 2019 חתם בלוקרן.

ב-18 בפברואר 2020, חביבו חתם בפוליטכניקה יאשי מליגת העל הרומנית.

קריירה בינלאומית
----------------

באוקטובר 2012 חביבו זומן לראשונה לסגל נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית, אך רק ב-4 בספטמבר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 4-1 לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חביב חביבו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* אתר למנויים בלבד עירד צפריר, חביב חביבו: "כשהסוכן אמר לי 'בוא לישראל', עניתי 'מה? למה?'", באתר הארץ, 10 בינואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאור רחמני, ‏חביבו חתם לעונה במכבי פ"ת, בניון ב-11 מול חדרה, באתר ONE‏, 15 בספטמבר 2018
**טווס קונגו** (שם מדעי: *Afropavo congensis*) הוא מין יחיד בסוגו ממשפחת הפסיוניים, המזכיר את הטווסים האסייתים. הוא חי ביערות גשם באפריקה באזור יערות קונגו, שם התגלה והוגדר כמין רק ב-1936.

מאפיינים
--------

טווס זה הוא עוף גדול שאורכו 64-70 ס"מ. הוא מזכיר את הטווס הכחול והירוק בצבעיו הכחולים וירוקים וגם הסגולים, אף שהם בולטים פחות מהטווס הכחול וזנבו אינו מרהיב כמו של הכחול. עור צווארו אדום, זנבו שחור עם נוצות כחולות והכתר מעוטר בנוצות לבנות. הנקבה קטנות יותר: אורכן 60-63 ס"מ ונוצותיהן בצבעי חום-ערמוני עם בטן שחורה, גבן ירוק כשפניהן בהירות ובעלות כתר קטן. בניגוד לטווס הכחול, טווס זה הוא מין מונוגמי הנקשר לנקבה אחת אליה הוא קורא בקריאות צורמניות נמוכות.

כמו רוב הפסיוניים, טווס קונגו אוכל כל הניזון הן מהחי והן מהצומח כמו גרגירים, זרעים, פירות, חרקים ולטאות קטנות. הוא מתעופף כאשר הוא נתקל בסכנה ונוחת על ענפים נמוכים. מין זה נחבא ומסתתר על כן קשה להיתקל בו. כתוצאה מציד ומכריתת היערות בהם הוא חי הטווס נפגע ומצב שימורו הנוכחי הוא פגיע. נכון לשנת 2013 נותרו 2,500 עד 9,000 עופות בוגרים בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טווס קונגו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

זכר בגן חיות

הערות שוליים
------------

1. ↑  טווס קונגו באתר הרשימה האדומה של IUCN
פירוש נוסף ערך זה עוסק במקצוע. אם התכוונתם לאחת מל"ט מלאכות שבת, ראו מלאכת טוחן.
אדם הלבוש כטוחן מימי הביניים, בפסטיבל במונסליס, איטליה
**טוחן** (או **טוחנת**) הוא מקצוע, המציין אדם אשר מפעיל טחנת קמח, לטחינת דגנים לקמח; או מטחנה לתבלינים, קפה, מספוא לבעלי חיים וכדומה. לעיתים נקרא אדם "טוחן" גם כאשר המטחנה אינה פועלת יותר בייעודה המקורי. בשפות מסוימות, המונח המציין "טוחן" (מילר) הוא גם שם משפחה נפוץ מאוד: Müller בגרמנית או Miller באנגלית. 

הפעלת מטחנות הוא מקצוע עתיק ביותר, שקיים כבר בחברות ציידים-לקטים וטוחנים מילאו תפקיד חשוב בהיסטוריה של החקלאות.

טוחנים עובדים בדרך כלל עם מוצרי מזון גולמיים ובייחוד עם דגנים. תהליך הטחינה מסייע לעיכול קל יותר של מרכיביו התזונתיים ושומר על שלמות השיניים. 

כיום, כמעט ולא קיימים טוחנים במובן הקלאסי של המילה בחברות מתועשות, וטחינה נעשית בטחנות קמח או במפעלי מזון גדולים.

טוחן בתרבות
-----------

בשל חשיבותו ההיסטורית של מקצוע הטוחן בתרבות ובכלכלת העבר, טוחנים מאוזכרים בסיפורי עם רבים, למשל: בחתול במגפיים הטוחן הוריש לבנו הבכור את טחנת הקמח, לבן השני את הפרדות ולצעיר הבנים את החתול. בעוץ לי גוץ לי הטוחן מצהיר כי בתו מסוגלת לטוות קש לזהב. אגדה גרמנית מספרת כי הגמדים ממערות הגמדים עזרו לטוחן בעבודתו וכך הוא התעשר, ומשהעליב את הגמדים עזבוהו והוא הפך לעני מרוד.

סיפורו של הטוחן הוא השני בסיפורי קנטרברי שחיבר הסופר האנגלי בן המאה ה-14, ג'פרי צ'וסר. 

אחת הדמויות ברובין הוד הוא מאץ' בן הטוחן.

הגבינה והתולעים: עולמו של טוחן בן המאה השש-עשרה הוא ספר עיון המבוסס על מציאות היסטורית, שכתב ההיסטוריון האיטלקי קרלו גינצבורג. 

בתרבות הישראלית מאוזכר טוחן בשירים "בלדה לבת הטוחן" מאת איציק מאנגר, "דמעות הטוחן" מאת מרק ורשבסקי (נוסח עברי: אברהם לוינסון). במחזה "הרשלי מאוסטרופולי" מאת יעקב אורלנד, שהועלה ב-1966 בתיאטרון העירוני חיפה, מופיעה דמותה של פרלה, בת הטוחן.

בהלכה מלאכת טוחן היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת.

המילה **טוחן** מהווה פעמים רבות בתנ"ך ביטוי לקיום יחסי מין, כך מפרשים חז"ל את הנאמר על שמשון הגיבור "ויהי טוחן בבית האסורים" (שופטים טז כ"א), וכן את אמירתו של איוב "תטחן לאחר אשתי ועליה יכרעון אחרין" (איוב לא, י).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוחן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילות השיר "בלדה לבת הטוחן", באתר שירונט
2. ↑  מילות השיר "דמעות הטוחן" והאזנה לו, באתר זמרשת
3. ↑  הרשלי מאוסטרופולי, ארכיון התיאטרון העירוני חיפה, בספריית אוניברסיטת חיפה
4. ↑  שמשון טוחן את נשות פלשתים בבית האסורים באתר דעת אמת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538453005171
* GND: 4208219-5
* LCCN: sh85049276
* NDL: 00570306
* NKC: ph117021

 |
**ג'אנאנדראה גאוואצני** (באיטלקית: **Gianandrea Gavazzeni** ‏ 25 ביולי 1909 - 5 בפברואר 1996) היה פסנתרן, מנצח (בעיקר של אופרה), מלחין ומוזיקולוג איטלקי.

ביוגרפיה
--------

גאוואצני נולד בברגמו. אביו היה עורך דין. גאוואצני קיבל את השכלתו המוזיקלית בקונסרבטוריון סנטה ססיליה ברומא (1921–1924) ולאחר מכן בקונסרבטוריון של מילאנו (1925–1931), ממנו סיים את לימודיו כפסנתרן בהדרכת רנצו לורנזוני וכמלחין בהדרכת אילדבראנדו פיצטי. בתחילת הקריירה, הוא עסק בעיקר בהלחנה, וניצח רק על ביצוע יצירותיו שלו. בזמן זה הוא עבד בתיאטרון קומונלה בבולוניה.

במשך קרוב ל-50 שנה, החל משנת 1948, שימש מנצח ראשי בתיאטרון האופרה המפורסם, לה סקאלה, מילאנו, ובין השנים 1968-1966 כיהן כמנהל מוזיקלי ואמנותי בתיאטרון.

הופעתו הראשונה במטרופוליטן אופרה כלשהו הייתה ב-11 באוקטובר 1976. הוא ניצח שם על שמונה הפקות של האופרה איל טרובטורה מאת מלחין האופרות האיטלקי, ג'וזפה ורדי.

רבות מביצועיו כמנצח הוקלטו. בהשתתפותו, ההקלטות הראשונות היו של הניצוח על האופרה לה סונמבולה מאת בליני. אותה ביצע בתפקיד ראשי זמר האופרה ניקולאי גדה בשנת 1954. עוד אופרה שהוקלטה ועליה ניצח היא הלומברדים במסע הצלב הראשון מאת ורדי שבוצע על ידו בשנת 1984. 

בין יצירותיו היו קונצ'רטי, וביניהן "קונצ'רטו ברגמסקו", "השיר של אלכסנדר הקדוש" וסונאטות.

אשתו האחרונה הייתה זמרת הסופרן דניה מאצולה-גאוואצני. בינואר 1993, בגיל 83, ניצח על האופרה "אסקלארמונדה" של המלחין הצרפתי ז'יל מאסנה בתיאטרו מאסימו בפלרמו, כשאשתו בתפקיד הראשי. הייתה זו הפעם הראשונה בה ניצח על אופרה זו.

ג'נאנדראה גאוואצני מת ב-5 בפברואר 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'נאנדראה גאוואצני** בוויקישיתוף

* ג'נאנדראה גאוואצני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'נאנדראה גאוואצני, באתר AllMusic (באנגלית)
* ג'נאנדראה גאוואצני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ג'נאנדראה גאוואצני, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  MetOpera database ארכיוני המטרופוליטן אופרה
2. ↑  Denia Mazzola Website האתר של דניה מאצולה
3. ↑  *Remembering G. Gavazzeni: Interview with Denia Mazzola* by Stephen Hastings (in Italian), Musica, 04/01 סטיבן הייסטינגס,"מוזיקה", "זוכרים את ג'. גאוואצני: ריאיון עם דניה מאצולה" באיטלקית אפריל 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459448405171
* BIBSYS: 3071593
* BNE: XX945175
* BnF: cb12091983j (data)
* CANTIC: a12215004
* CiNii: DA0410003X
* GND: 11890079X
* ICCU: RAVV012075
* ISNI: 0000 0001 1031 2284
* LCCN: n81108857
* LNB: 000101646
* MusicBrainz: a4b16487-b95e-42b8-9b3d-44bd1f021114
* NKC: xx0013327
* NLA: 35781363
* NSK: 000260856
* NTA: 073026751
* RERO: 02-A003284083
* SELIBR: 213627
* SNAC: w6f80g80
* SUDOC: 029253926
* Trove: 1084449
* VcBA: 495/118376
* VIAF: 93372116
* WorldCat: lccn-n81108857

 |
**Asahi Broadcasting Group Holdings Corporation** היא חברת אחזקות שממוקמת באוסקה ופועלת בתחום התקשורת. בבעלותה תחנות רדיו, ערוצי טלוויזיה וחברות לפיתוח ואנימה. מניות החברה נשכרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו. כ-15% ממניות נמצאות בבעלות של Asahi Shimbun, עוד 16% הם בבעלות חברות שקשורות עם תאגיד זה. בנוסף למטה באוסקה, החברה מחזיקה משרדים בטוקיו, קובה ונגויה. נכון לשנת 2011 בחברה עבדו 670 אנשים.

היסטוריה
--------

החברה Asahi Broadcasting Corporation הוקמה באוסקה ב-15 במרץ 1951 ובנובמבר החלה לשדר ברדיו. במאי 1955 בשותפות עם New Japan Broadcasting Company הוקמה חברה Osaka Television Co. בשנת 1956 היא החלה בשידורי טלוויזיה. במאי 1959 ABC רכשה כל המניות של הערוץ ושינתה את שם של החברה ל-ABC Osaka Television. ביוני בוצע איחוד של החברות ומאז ABC משדרת ברדיו ובטלוויזיה. באותה שנה החברה הייתה בין מקימי רשת חדשות יפנית JNN.

בשנת 1966 אולפנים ומשרדים של החברה שהיו פזורים ברחבי העיר הועברו למקום חדש שנבנה במיוחד למטרה זו.

בשנת 1975 ABC עזבה את JNN והצטרפה לרשת חדשות רדיו יפנית שבבלות Asahi Shimbun, שהיא בין הבעלים של ABC.

בשנת 1992 החלו בשידורי סטראו ברדיו ובשנת 2003 החל שידור דיגיטלי בטלוויזיה. ב-24 ביולי 2011 הופסק שידור אנלוגי ומאז החברה משדרת בצורה דיגיטלית בלבד.

בשנת 2018 החברה עברה ארגון מחדש. היא הפכה להיות חברת החזקות שתחתיה חברה לשידורי רדיו וחברה לשידורי טלוויזיה.

בשנת 2019 הוחלט על הרחבת הפעילות גם לתחום אנימה. לצורך כך נרכשו 52% ממניות חברת DLE. בשנת 2020 נרכשה חברת Silver Link שפיתחה בין היתר סדרות אנימה החריג באקדמיית מלך השדים ובורדרלנד.

משדרים של החברה נמצאים באוסקה וקיוטו והם משדרים 24 שעות ביום.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Asahi Broadcasting Corporation (ביפנית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Asahi Broadcasting Corporation** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA03062059
* NDL: 00276673
* VIAF: 145945331
* WorldCat: viaf-145945331

 |
**דיאתיל אתר** (**Diethyl ether**; נקרא גם **אתר דיאתילי** או **אֵתאוֹקְסִיאֵתָאן** (**Ethoxyethane**) או בפשטות: **אֶתֶר**) הוא תרכובת אורגנית שנוסחתה {\displaystyle \ {\mbox{CH}}\_{3}{\mbox{CH}}\_{2}{\mbox{OCH}}\_{2}{\mbox{CH}}\_{3}}. דיאתיל אתר הוא ממס בעל חשיבות גבוהה בתעשייה הכימית.

היסטוריה
--------

גילוי התרכובת נזקף לזכותו של האלכימאי רמון ליול (בשנת 1275 לערך), אולם אין עדויות מהימנות לכך. התרכובת סונתזה לראשונה בידי הרופא הגרמני ולריוס קורדוס בשנת 1540. קורדוס כינה את האתר "שמן מתוק של חומצה גופריתית", וציין כמה מתכונותיו הרפואיות של החומר. בערך באותה תקופה גילה האלכימאי והרופא פאראצלסוס את תכונות שיכוך הכאבים של האתר.

השם "אתר" ניתן לחומר בשנת 1730, בידי הגרמני אוגוסט זיגמונד פרובניוס. דיאתיל אתר הוא דוגמה אחת לאלפי התרכובות האורגניות המוגדרות כ**אתר**; אתר בהגדרתו הכימית הוא כל תרכובת המכילה את הקבוצה **C-O-C**, ואין להתבלבל בין המושגים. מצב דומה קיים במושג **כוהל**, שמה של קבוצת תרכובות אורגניות וכן שמו היום-יומי של החומר הידוע ביותר בקבוצה זו: **אתנול**.

המנתח האמריקאי קרופורד ויליאמסון לונג היה הראשון שהשתמש בדיאתיל אתר להרדמה כללית (ב-30 במרץ 1842).

סינתזה
------

דיאתיל אתר מיוצר בתגובה בין חומצה חזקה, לרוב חומצה גופרתית (H2SO4) לאתנול. החומצה מתפרקת במים ויוני מימן נקשרים לחמצן האלקטרו-שלילי של האתנול:  

{\displaystyle CH\_{3}CH\_{2}OH+H\_{3}O^{+}\Rightarrow CH\_{3}CH\_{2}COH\_{2}^{+}+H\_{2}O}  

בשלב הבא החמצן של מולקולת אתנול אחרת נקשר לפחמן במולקולה שעברה פרוטונציה בתגובת התמרה נוקלאופילית לקבלת דיאתיל אתר תוך שחרור מים ויון מימן  

{\displaystyle CH\_{3}CH\_{2}COH\_{2}^{+}+CH\_{3}CH\_{2}OH\Leftrightarrow CH\_{3}CH\_{2}COCH\_{2}CH\_{3}+H\_{2}O+H^{+}}  

התגובה מתבצעת בטמפרטורה הנמוכה מ-150°C כדי למנוע יצירת אתילן מהאתנול.
התגובה ליצירת דיאתיל אתר הפיכה (רברסיסבלית) כך שייווצר שיווי משקל בין אתנול לדיאתיל אתר. כדי לקבל ניצולת גבוהה נדרש זיקוק להוצאת האתר כך שעל פי עקרון לה שטלייה תתקדם הריאקציה לכיוון התוצר הרצוי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דיאתיל אתר** |

* The Unusual History of Ether, Thomas J. Evans
* דיאתיל אתר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4263315-1
* NKC: ph128235

 |
חבילת שי
**חבילת שי** היא מארז של מוצרים - בדרך כלל מזון או תמרוקים - המוענק במתנה בנסיבות שונות.

  

חבילת שי המכילה מזון כוללת בדרך כלל דברי מתיקה שונים, חטיפים מתוקים ומלוחים ולעיתים יין, אך לא מוצרי מזון טריים העשויים להתקלקל במהרה. לעיתים ולפי הנסיבות מצורפים אליה חפצים נוספים, כגון צעצועים פשוטים לילדים. חבילת שי של תמרוקים כוללת סוגים שונים של סבונים, שמפו ומוצרי טיפוח נוספים. המוצרים נארזים לרוב בקופסאות קרטון או בסלים עטופי צלופן בגדלים שונים בהתאם לגודל החבילה.

חבילות שי נמכרות על ידי סופרמרקטים ועסקים המתמחים בהן או נארזות על ידי אנשים באופן עצמאי.

שי לעובד
--------

חבילות שי במסגרתן מוענק לעובד במקומות עבודה לרגל החגים, ימי הולדת או אירועים משמחים. התפתחו עסקים רבים, המציעים למקומות עבודה ולוועדי עובדים רכישה מרוכזת של חבילות שי.

שי לחיילים
----------

בישראל נפוץ מתן חבילות שי לחיילי צה"ל על ידי תלמידי בית ספר. החבילות מובאות אל החיילים או נשלחות אליהם בדואר. חבילות אלו מכילות דברי מזון שונים ולעיתים גם פריטי נוחות כגון בגדים תחתונים, בגדים קלים וסבונים. ההווי הצה"לי מעודד חלוקה של תוכן חבילות שי שקיבלו החיילים בין חבריהם ליחידה.

בעתות מלחמה ומבצעים צבאיים נפוצה התופעה של התגייסות של עסקים והציבור הרחב לתרומת חבילות שי בהרכבים שונים לחיילים המשרתים בחזיתות.

ראו גם
------

* שלחי לי תחתונים וגופיות
* משלוח מנות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חבילת שי** בוויקישיתוף
* רחל קדרס, העורף עם החיילים: הטבות בעדכון שוטף, באתר ynet, 24 ביולי 2014
**טריטון אלפיני** (שם מדעי: *Ichthyosaura alpestris*) הוא מין דו-חי מתת-משפחת הטריטונים שבמשפחת הסלמנדריים והוא המין היחיד בסוגו. בעבר השתייך לסוג טריטון. מין זה מצוי בהרי האלפים בטבע.

אצל טריטונים אלה הזכרים קטנים מהנקבות ואורכם 9 ס"מ, לעומת הנקבות המגיעות לאורך 12 ס"מ. הטריטון בעל גוף לח בצבע כחול כהה עם עמוד שדרה כתום לאורך גבו עד הזנב. הצידיים לבנים ומכוסים בנקודות שחורות והבטן אדומים והראש בהיר, מכוסה בנקודות ובעל שק גרון זהוב. לאחר עונת ההזדווגות הטריטונים משנים צבע לחום מוסווה.

הטריטון חי בטבע במרכז אירופה ובדרום אירופה, אך הגיע גם לחצי האי האיברי ולצפון איטליה. הוא מצוי באזורי הרים ויערות הרריים וגם בפארקים וגנים לאומיים. בחורף הם נכנסים לתרדמת חורף וכשהם מתעוררים באביב הם מתחילים להתרבות בבריכות ההרריים הקרים.

כמו רוב הדו-חיים הראשנים גדלים במים ואחר כך עולים ליבשה. הטריטון אוכל חיות קטנות יותר כמו חרקים, תולעים ושבלולים בעזרת לשונו הדביקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריטון אלפיני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טריטון אלפיני באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph569161

 |
הכריכה של צחיח מוסלם בערבית
**צחיח מוסלם** (בערבית: **صحيح مسلم**) הוא אחד מששת ספרי החדית' החשובים ביותר עבור המוסלמים הסונים, אשר מחשיבים אותו לאוסף החדית' המאומת ביותר לאחר צחיח אל-בוח'ארי.

צחיח מוסלם ביחד עם צחיח אל-בוח'ארי מכונים לעיתים "אל-צחיחיין", שמשמעותו "שני הצחיחים".

איסוף החדית'
------------

מוסלם אבן אל-חג'ג (אנ'), אשר אסף ואיגד את התוכן של הספר, נולד למשפחה פרסית בשנת 817 (אם כי חוקרים מסוימים גורסים כי הוא נולד בשנת 818), בנישאפור (באיראן של ימנו), ונפטר בשנת 875, בעיר הולדתו. הוא יצא למסעות ארוכים במטרה לאסוף את החדית'ים, ואף הגיע למצרים, לחצי האי ערב, ולאזורים שבהם נמצאות עיראק וסוריה בנות זמננו.

מתוך 300,000 חדית'ים שהוא מצא, איגד מוסלם רק כ-4,000 באוסף שלו.

מוסלם מעולם לא טען שהצחיח שלו מכיל את כל החדית'ים המאומתים, אלא רק גרס כי הספר שלו מכיל רק חדית'ים מאומתים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צחיח מוסלם** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Muhammad Vandestra, Imam Muslim, **Hadith Sahih Muslim Ultimate Edition**, Dragon Promedia, 2018-05-19. (באנגלית)
2. ↑  Sahih Muslim Summarized, App Store (באנגלית)
3. ↑  Biography Of Imam Muslim - Hadith Collection, hadithcollection.com (באנגלית)
4. ↑  IslamicFinder, Biography of Imam Muslim, IslamicFinder (באנגלית)
5. ↑  Imam Muslim - Dar-us-Salam Publications, dar-us-salam.com
6. ↑  english sahih muslim
7. ↑  Moskee An-Nur Waalwijk, www.facebook.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292287505171
* BnF: cb34328499s (data)
* GND: 4378410-0
* LCCN: n84009737
* SUDOC: 206166109
* TDVİA: sahih-i-muslim
* VIAF: 177824041
* WorldCat (עם VIAF): 177824041

 |
**צחֵנִיסצקאלִי** (בגאורגית: **ცხენისწყალი**) הוא נהר במערב גאורגיה, היובל הגדול ביותר הנהר ריוני.

גאוגרפיה
--------

צחניסצקאלי נובע בגובה 2,710 מטרים במדרון הדרומי של רכס סוואנתי שבקווקז הגדול, ממערב לפסגת פסיסמתה (3,786 מטר) של רכס רצ'ה. 

בחלק הזרימה העליון והאמצעי, צחניסצקאלי זורם במדרון הדרומי של רכס סוואנתי ושלוחותיו; באפיקו התחתון, הנהר עובר במישור קולכתי, שבו נשפך לריוני מצפון, ליד הכפר סג'ווחו. 

אורכו של צחניסצקאלי 176 ק"מ והוא מנקז שטח של 2,120 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של צחניסצקאלי בנקודת השפיכה שלו לריוני היא 90.4 מ"ק לשנייה.

צחניסצקאלי ניזון ממי הפשרת שלגים וקרחונים, ממי גשמים וממי תהום. באביב, עם הפשרת השלגים בהרים, צחניסצקאלי עולה על גדותיו; בחלק הזרימה התחתון של הנהר, הדבר מתרחש בחודשים פברואר-מרץ, ואילו בחלק הזרימה העליון - בחודש אפריל. לאחר מכן, שיא הזרימה בערוצו של צחניסצקאלי (לכל אורכו) הוא בחודשים מאי-יולי. 

במהלך אוגוסט, מפלס המים בצחניסצקאלי יורד בהדרגה, עד שמגיע לשפל בסוף החודש. בספטמבר-אוקטובר, מפלס המים עולה עם גשמי הסתיו. 

במהלך חודש נובמבר, מפלס המים בצחניסצקאלי יורד שוב לשפל, עם הכפור בהרים. בחלק הזרימה העליון של צחניסצקאלי, שבו המשקעים מפסיקים לרדת בצורת גשם עם קור החורף, מפלס המים נשאר בשפל עד חודש אפריל, שבמהלכו השלגים מפשירים בהרים הגבוהים; באפיק התחתון של צחניסצקאלי, לעומת זאת, מפלס המים לא נשאר ברמה אחידה של שפל בחודשים הקרים: הוא נוטה לעלות בפתאומיות עם גשמי חורף ועם הפשרת השלגים לאורכו בימים החמימים.

במהלך החורף, בחלק הזרימה העליון והאמצעי של צחניסצקאלי, המים מתכסים עם הכפור ברגבי קרח עגולים, שמאטים את השטף, מעלים את מפלס הנהר וגורמים להצפת גדותיו; באותם חלקים של הנהר, המים גם נוטים להתגבש כקרח על-פני שולי הערוץ. בנוסף לכך, קטעי הזרימה הרדודים של הנהר מתכסים בחורף (מספר פעמים) במעטה קרח, ששורד חמישה-שישה ימים. 

בחודשים פברואר-מרץ, כאשר בחלק הזרימה העליון של צחניסצקאלי מפלס המים עדיין בשפל, בחלק הזרימה התחתון מתרחשים שיטפונות עקב הפשרת השלגים העונתית בהרים הנמוכים.

בחלק הזרימה העליון והאמצעי, מי צחניסצקאלי משמשים להפעלת טחנות מים כפריות ולהשטת עצים כרותים במורד הזרם (ללא סירות).

בחלק הזרימה האמצעי של צחניסצקאלי, ליד העיירה צאגרי (נפת צאגרי) שעל שפת הנהר, בנוי סכר; המים הנסכרים בו מוטים אל נהר לג'נורה הסמוך, להפעלת תחנת הכוח ההידרואלקטרית של לג'נורה.

בחלק הזרימה התחתון של צחניסצקאלי, מימיו מנוצלים להשקיית שדות חקלאיים.

יובליו העיקריים של צחניסצקאלי: זסחו, חלדולה וג'ונואולה (נשפכים בו ממערב); ר'ובישורי, לאושריסצקאלי וחופורי (נשפכים בו ממזרח).

* פסטיבל על נהר צחניסצקאלי. ציור של ניקו פירוסמניפסטיבל על נהר צחניסצקאלי. ציור של ניקו פירוסמני
* המפקדה של עומאר פאשה ליד נהר צחניסצקאלי בזמן המסע הצבאי של לאלה מוסטפא פאשה בקווקזהמפקדה של עומאר פאשה ליד נהר צחניסצקאלי בזמן המסע הצבאי של לאלה מוסטפא פאשה בקווקז
* קרחון לאפורי ומקור נהר צחניסקאליקרחון לאפורי ומקור נהר צחניסקאלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צחניסצקאלי** בוויקישיתוף