recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רות רלבג** (נולדה ב-2 באוגוסט 1960, תשעה באב תש"ך) הייתה מנכ"לית של שירותי בריאות כללית. ב-23 ביוני 2022 הודיעה על התפטרותה.

ביוגרפיה
--------

רות רלבג נולדה בירושלים, בת לאסתר, שעלתה ממרוקו ועבדה כאחות, ושלמה גמליאל, שעלה מתימן ועבד בסוכנות היהודית. למדה בבית הספר היסודי והתיכון הדתיים "מעלה", והייתה חברה בצופים הדתיים.

שירתה בצה"ל כקצינת ח"ן בפיקוד הצפון.

רלבג היא בעלת תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים ותואר שני במדיניות ציבורית, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

בתום לימודיה החלה לעבוד בבנק הבינלאומי. בגיל 27 מונתה למנהלת סניף, ובהמשך ניהלה שני סניפים אחרים. בשנת 2001 קודמה לחברת הנהלה וראש אגף בנקאות מסחרית וקמעונאית. בשנת 2003, בתום 18 שנות עבודה, פרשה מהבנק.

ביוזמת שר הבריאות דני נווה עברה לעבוד במשך שש שנים במשרד הבריאות כסמנכ"לית לתכנון תקצוב ותמחור וראש מנהלת בתי החולים. בשנת 2009 עברה לעבוד כסמנכ"לית לכלכלה רפואית במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי.

בשנת 2011 מונתה לסמנכ"ל כספים של המרכז הרפואי שערי צדק.

שימשה כדירקטורית בחברות בנות של הבנק הבינלאומי ובחברות נוספות, בהן הכשרה חברה לביטוח, כי"ל וקבוצת גולף א.ק..

באפריל 2020 מונתה לסמנכ"לית וראש חטיבת הכספים בשירותי בריאות כללית. בספטמבר 2021 מונתה למנכ"לית שירותי בריאות כללית. ב-23 ביוני 2022 הודיעה על התפטרותה מהתפקיד.

חיים אישיים
-----------

נשואה לאבי רלבג, יועץ כלכלי בתחום התיירות, שאותו הכירה בעת לימודיהם באוניברסיטה העברית, ולהם בן ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

* מירי בן-דוד ליוי, בחזית, באתר ערוץ 7, 3 בפברואר 2022

הערות שוליים
------------

1. 1 2  עפרה לקס, עניין אישי והפעם עם רות רלב"ג, באתר ערוץ 7, 31 במאי 2018
2. 1 2  מירי בן-דוד ליוי, בחזית, באתר ערוץ 7, 3 בפברואר 2022
3. ↑  רות רלבג פורשת מהבינלאומי, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2003
4. 1 2  רות רלבג, סמנכ"לית הכספים של המרכז הרפואי שערי צדק בירושלים, מונתה לסמנכ"לית וראשת חטיבת כספים בכללית, באתר MedNews,‏ 25 באפריל 2020
5. ↑  ן כינוס אספה כללית מיוחדת של בעלי המניות של החברה, באתר של קבוצת גולף א.ק. 7 באוגוסט 2017
6. ↑  שחר אילן, מנכ"לית חדשה לשירותי בריאות כללית – רות רלבג, באתר כלכליסט, 13 בספטמבר 2021
7. ↑  אדריאן פילוט, מנכ"לית קופ"ח כללית, רות רלבג, התפטרה מתפקידה, באתר כלכליסט, 23 ביוני 2022
**עכביש עקבות** (שם מדעי: *Seothyra*) הוא סוג של עכביש ממשפחת הסרבולניים החי במדבריות ובאזורים צחיחים נוספים באפריקה הדרומית - במדינות נמיביה, בוצואנה ודרום אפריקה. הזכרים קטנים הרבה יותר מהנקבות ומזכירים מיני נמלים החיות במדבר. הנקבות גדולות ומסתתרות במאורות. שני המינים פעילים בימים חמים ביותר.

עכבישים אלה מכונים כך עקב מבנה הרשת שלהם הנוצרת בגומה ומזכירה במראה עקבות של בעל חיים. העכבישים ניזונים בעיקר מחרקים העוברים מעל הרשת העדינה, בעיקר נמלים כמו *Tetramorium*, קמפונית ונמלת המרוץ. העכביש תופס את טרפו, מהדק אותו לקור, חוזר למאורה ונותן לשמש הרותחת להרוג את טרפו במהירות. לאחר מכן העכביש חוזר לאכול את טרפו.

מינים
-----

* *Seothyra barnardi*
* *Seothyra dorstlandica*
* *Seothyra fasciata*
* *Seothyra griffinae*
* *Seothyra neseri*
* *Seothyra perelegans*
* *Seothyra roshensis*
* *Seothyra annettae*
* *Seothyra longipedata*
* *Seothyra schreineri*
* *Seothyra semicoccinea*
* *Seothyra henscheli*
* *Seothyra louwi*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עכביש עקבות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------
**מצודת חאג'יביי** (באוקראינית: **Фортеця Хаджибей**) הוא סרט היסטורי עלילתי, שיתוף פעולה אוקראיני-גרוזיני-טורקי. עבודת ההפקה נמשכה במשך שנתיים, מדצמבר 2018 עד מאי 2020, כשהוא יצא לאקרנים באוקראינה ב-10 באוקטובר 2020. על פי העלילה, הקוזאק אנדריי צריך להעביר מידע חשוב לאיסטנבול. לשם כך עליו לשחרר את אבי אהובתו מהכלא - פטימה הטורקייה יפת התואר, אלא שאת האב עליהם לשחרר ממצודה המוחזקת בידי צבא האימפריה הרוסית.

עלילה
-----

במאה ה-18, רוסיה נמצאת במלחמה עם האימפריה העותמאנית. הקוזאקים של עבר הדנובה היו בעלי ברית של העותמאנים. כאשר הם מקבלים מידע צבאי חשוב, על ההטמן להעבירו לאיסטנבול, אל הסולטן באופן אישי. אחמט פשה, מפקד המבצר הטורקי האחרון, חאג'יביי, מציע לסייע. בידיעה שאנדריי צריך להעביר אליו את המכתב עם המידע הצבאי. אך המבצר נכבש בידי חיילים רוסים, אחמט פשה נשבה ובתו היחידה, פטימה, מצליחה לברוח מהשבי. אנדריי ופטימה נפגשים בנסיבות אלה ונאלצים להחליט כיצד להמשיך. בשעה זו, הנוסע הגאורגי יורם מגיע לנמל חאג'יביי ובאמתחתו גפן ייחודית לגידול כרם. יש לו גם כוס ישנה שדוד טימוש נתן לו פעם. כוס זו הייתה שייכת לד'ארטניאן המפורסם, ולדברי דוד טימוש, הדבר הזה אמור להציל את חייו של יורם. על חוף הים השחור יורם האמיץ נקלע מיד לעימות עם חיילים רוסים ומסכים לעזור לאנדריי ופטימה. יש לו סיבה חשובה נוספת, והיא לפגוש את קטריה, שגם אביה, אדון דנילו, נמצא בצינוק רוסי.

הפקה
----

הסרט צולם בשנת 2019 במצודת בלגורוד-דניסטר שבאקרמן, בביתנים של אולפן הקולנוע של אודסה, בכרמי שאבו, ליד הים לחופי הדנובה.

קבוצת פעלולנים מתיאטרון הרכיבה הקוזאקי מזפוריז'יה הייתה מעורבת בהפקה והם לימדו את השחקנים לרכב על סוסים, ולהשתמש באמנויות לחימה. כוריאוגרפיה קרבית פותחה באופן אינדיבידואלי לכל דמות ספציפית. התלבושות והאביזרים סופקו על ידי אולפן הקולנוע של אלכסנדר דובז'נקה בקייב ואולפנים טורקים, כולל תלבושות של כוחות היניצ'רים, כלים, שטיחים ואביזרים כגון רובים ואקדחים. כל התלבושות של פטימה ואחמט פשה נוצרו בטורקיה.

את פאטימה גילמה הדוגמנית הטורקייה דרן טאלו. את תפקיד אביה גילם השחקן הטורקי המפורסם יורדאם אוקור. על פי התסריט, אחמט פשה ופטימה מכירים את השפה האוקראינית משום שהם גרים בשטח זה. הם מדברים זה עם זה טורקית, ואוקראינית עם האוקראינים.

קישורים חיצוניים
----------------

* המבצר האחרון של חאג'יביי – סרט טורקי-אוקראיני-גרוזיני חדש
* אולפן הקולנוע של אודסה מצלם סרט על הקוזאקים וחאג'יביי: מחצית מהכסף מטעם המדינה

הערות שוליים
------------

1. ↑  В Одессе отснятый фильм о Хаджибейской крепости передали на пост-продакшн
2. ↑  У Києві презентували історичну драму «Фортеця Хаджибей»
**רות סאת'רלנד** (באנגלית: **Ruth Sutherland**‏; 1884 – 1948) הייתה ציירת ומבקרת אמנות אוסטרלית. היא הייתה חברה מייסדת ב"אגודת עשרים ציירי מלבורן (אנ')".

ביוגרפיה
--------

רות סאת'רלנד נולדה באדלייד בשנת 1884.  היא הייתה נכדתו של הספורטאי הבולט ג'ורג' סאת'רלנד, שהיגר לאוסטרליה מסקוטלנד. היא הייתה תלמידה של גוון ברינגר (אנ') בדרום אוסטרליה לפני שהגיעה למלבורן. היא למדה בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בויקטוריה (אנ'), שם לימד אותה לינדזי ברנרד הול. 

סאת'רלנד כתבה מאמרים בעיתון במלבורן 'The Age' ובכתב העת 'אמנות באוסטרליה (אנ')'.

סאת'רלנד הייתה אחייניתה של הציירת ג'יין סאת'רלנד ואחותה של המלחינה מרגרט סאת'רלנד (אנ').  היא הייתה גם בת דודה של סטלה בואן. היא הייתה חברה באגודת עשרים ציירי מלבורן.

הייתה לה תערוכה משותפת של ציורי שמן, צבעי מים ופסטלים עם אמנים אחרים כמו דורה וילסון ומאי רוקסבורג בשנת 1918. 

לסאת'רלנד הייתה היסטוריה של עשייה עם דורה וילסון בהקמת אגודות אמנים מאוחר יותר. רות הציגה בשנת 1909, יחד עם ג'נט קומברה סטיוארט (אנ') ונורה גורדון. היא נהנתה לצייר נופים, ושכרה קוטג' בלילידייל (אנ') עם ברניס אדוול (אנ') ופלורנס רודווי (אנ') כדי לצייר את נופי הסביבה. היא הציגה גם עם אגודת הפסלים יארה.

היא נפטרה בשנת 1948.

בתערוכת זיכרון של עבודותיה הוגדרה כאמנית שקטה שנשכחה, וכי עבודותיה היו סימפתיות ביותר.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רות סאת'רלנד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ruth Sutherland", www.ngv.vic.gov.au
2. ↑  Sutherland, Ruth - Artists - Australian Art Auction Records, www.artrecord.com
3. ↑  Prints and Printmaking, Ruth Sutherland, www.printsandprintmaking.gov.au (באנגלית)
4. ↑  "WOMEN SHOW PICTURES". Herald (Melbourne, Vic. : 1861 - 1954). 29 April 1918. p. 3
5. ↑  "Art show joyous in colour". Argus (Melbourne, Vic. : 1848 - 1957). 7 March 1950. p. 5.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DAAO: ruth-sutherland
* ISNI: 0000 0004 2664 914X
* NGV: 548
* Trove: 1481598
* ULAN: 500176516
* VIAF: 2666149296191080670005
* WorldCat (עם VIAF): 2666149296191080670005

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשבועון לילדים בעברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הפרחים (פירושונים).
עמוד השער של אחד מגיליונות "הפרחים"
**הפרחים** היה שבועון לילדים בעברית שיצא לאור בלוגנסק שבאוקראינה בשנים 1907–1914 על ידי ישראל בנימין לבנר.

היסטוריה
--------

בשנים 1905–1806 ערך ישראל בנימין לבנר את השבועון לילדים "החיים והטבע", שיצא לאור בווילנה. בשנת 1906 עבר ללוגנסק לאחר שמונה לרב מטעם שם. בלוגנסק החל להוציא לאור ולערוך את השבועון לילדים "הפרחים", שהיה מפעל יחיד שלו. גיליון ראשון של השבועון יצא לאור בחשוון תרס"ח (נובמבר 1907). השבועון יצא לאור עד אלול תרע"ד (ספטמבר 1914), אז נפסק פרסומו עקב מלחמת העולם הראשונה. 

בשבועון פורסמו סיפורים, אגדות, שירים, מחזות, חידות, רשימות על החי והצומח, חדשות, התכתבויות עם העורך ועוד. עם המחברים שיצירותיהם פורסמו בשבועון נמנו יעקב פיכמן, אהרן ליבושיצקי, יהודה גרזובסקי (גור), שאול טשרניחובסקי, יצחק למדן, ישראל יהודה אדלר, מנחם זלמן וולפובסקי, ישראל זמורה, חיים דב שחר, פסח בן-עמרם, אברהם שוער, לוין קיפניס, שמעון גינצבורג ופסח גינזבורג.

במכתב למרדכי ליפסון, שהתלונן על שיבושים בקבלת השבועון, תיאר לבנר את עמלו:

העיתון אינו יוצא בדיוק מפני שהעורך הוא גם המעתיק את הכתבים אל הנקי, מנקדם, מגיהם, עוסק יחידי במשלוח וכותב בעצם ידו את האדריסאות של החותמים. זאת לי השנה השלישית בהוצאת העיתון, ועדין לא הביא לי בלתי אם עבודה כבדה שלא תשתלם לעולם, הפסד ממון ומפח נפש ... לו ראה כבודו כיצד חי עיתון זה ובמה הוא מתפרנס, כי עתה לא הביע תרעומות כי אם השתוממות, ואולם כל זמן שאני חי וכוחי בי ואור עיניי אתי – יָצֹא יֵצֵא העיתון וחותמיו קבל יקבלו, ואפילו באיחור זמן, כל מה שהתחייבתי לפניהם מבלי גְּרוֹעַ דבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו הכהן, 'הפרחים' של לוגנסק: אבן דרך נשכחת בתולדות עיתונות הילדים העברית, בבלוג "עונג שבת", 13 במאי 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי ליפסון, סופר צנוע, העברי, 15 בדצמבר 1916
**בריון אנתוני מקיין השני** (באנגלית: **Bryon Anthony McCane II**; נולד ב-12 בספטמבר 1976), ידוע גם בשם הבמה **ביזי בון** (**Bizzy Bone**), הוא ראפר אמריקאי וחבר בלהקת הראפ "Bone Thugs-n-Harmony".

תחילת חייו
----------

בגיל 5 ביזי בון ושתי אחיותיו נחטפו על ידי אביהם החורג. שתי אחיותיו היו ילדיו הביולוגיים של האב החורג של ביזי בון. הוא גר בהרבה בתים, דירות, רכבים ומוטלים. ביזי היה מודע מהרגע הראשון שהוא נחטף. אביו החורג של ביזי בון אמר לו שאמו נפטרה. ב-1983 הוא גר באוקלהומה, שם אביו החורג השאיר אותו. שכן שראה את התמונה שלו בטלוויזיה, התקשר למשטרה, אשר החזירה את ביזי בון למשפחתו. ב-2002 ביזי שחרר את השיר "A.M.W.", בו הוא מעודד ילדים שנחטפו שימשיכו קדימה בחיים שלהם.

כשהוא היה בן 13, ביזי בון עבר לגור עם אחיותיו ועם אביו בקליבלנד, אוהיו ; שם הוא פגש לייזי בון, קרייזי בון, וויש בון ופלאש אן בון. ביזי בון התחיל את הקריירה המוזיקאית שלו בשנת 1993 עם הקמת להקת Bone Thugs-N-Harmony.

קריירת סולו
-----------

ביזי בון התחיל את קריירת הסולו שלו ב-1998. הוא ידוע בעיקר בסגנון הראפ המהיר שלו, בקול הרך שלו ובהגשה הדקה שלו. ב-1998 שחרר את אלבום הסולו הראשון שלו, Heaven'z Movie, שהוכתר כאלבום פלטינה על ידי RIAA.

ב-7 באפריל 2001, הוא הוציא את האלבום הסולו השני שלו, The Gift, שהגיע למקום השני במצעד אלבומי האינדי (Independent Albums) של המגזין בילבורד. רוב השירים מהאלבום עוסקים בחייו האישיים ובילדותו.

ב-2004, פרסם את האלבום Alpha and Omega, שמראה שינוי מבחינה מוזיקלית ושינוי בטקסט של השירים שלו. ביזי קיבל ביקורות טובות מצד מעריציו. באותה השנה ביזי הוציא באינטרנט את האלבום The Beginning and the End. לאחר מכן הוא פרסם מספר אלבומים, שאותם כמעט ולא שיווק.

דיסקוגרפיה
----------

* 1998 - Heaven'z Movie
* 2001 - The Gift
* 2004 - Alpha and Omega
* 2005 - Speaking in Tongues
* 2006 - Thugs Revenge
* 2008 - A Song for You
* 2010 - Crossroads: 2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביזי בון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביזי בון (באנגלית)
* ביזי בון, ברשת החברתית פייסבוק

* ביזי בון, ברשת החברתית אינסטגרם

* ביזי בון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ביזי בון, באתר ספוטיפיי

* ביזי בון, באתר AllMusic (באנגלית)

* ביזי בון, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ביזי בון, באתר דיזר

* ביזי בון, באתר Discogs (באנגלית)

* ביזי בון, באתר Songkick (באנגלית)

* ביזי בון, באתר Genius

* ביזי בון, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb140325695 (data)
* GND: 135127580
* ISNI: 0000 0000 5519 0324
* LCCN: no99015938
* MusicBrainz: af308783-61fb-492b-9c37-a8cf48f2f064
* VIAF: 64206163
* WorldCat: lccn-no99015938

 |
**הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס** (בגרמנית: **Hans Eduard von Berlepsch-Valendas** ‏ 31 בדצמבר 1849, סנט גאלן – 17 באוגוסט 1921, מינכן) היה אדריכל, סופר וצייר גרמני ממוצא שוויצרי.

ביוגרפיה
--------

אביו היה סופר ומוכר ספרים גרמני שהגיע לשווייץ בשנת 1848. הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס למד אדריכלות ולאחר סיום הלימודים עבד בעסקים שבבעלות במשפחה. הוא נסעה לגרמניה בה למד ציור בפרנקפורט ובמינכן.

במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הנס אדוארד פון ברפלש היה בבולגריה וצייר תמונות עבוד הרוסים. לאחר הנסיעה הקצרה הוא חזר למינכן ועבר בסגנון אר נובו. הוא בנה מספר בניינים ועיצב מספר ספינות ששטו בימת קונסטנץ.

בשנת 1902 הוא הוסיף לשם משפחתו תוספת "ולנדס" לזכר עיר הולדותו של אביו.

בשנת 1910 הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס סיים פרויקט של בנייני ציבור בסביבות מינכן.

באחוזתו הוא הקים בית ספר לציוד ועיצוב. אנה קוקן הייתה בין התלמידיו הבולטים.
בשנת 1919 היא נפטרה מדלקת ריאות. שבועיים לאחר שילדה את בתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס** בוויקישיתוף
* קורות חיים באתר משפחתי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275889705171
* BIBSYS: 1581514961257
* CiNii: DA06778545
* GND: 119165120
* HDS: 043631
* ISNI: 0000 0001 0982 5955
* LCCN: n83196770
* NLP: A36072862
* NTA: 13889650X
* RKD: 7388
* SIKART: 4023799
* ULAN: 500006454
* VIAF: 67269853
* WorldCat: lccn-n83196770

 |
**איכתיוזאורוס** (שם מדעי: *Ichthyosaurus*; מילולית: Ichthys - "דג", Sauros - "לטאה") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת האיכתיוזאוריה, ששחה בימים הקדומים של עידן המזוזואיקון.

מאפיינים
--------

מאובני האיכתיוזאורוס נמצאו ברחבי אירופה (בבלגיה, בריטניה, גרמניה ושווייץ) ובאינדונזיה כמעט בשלמותם.

אורכו היה עד 3.3 מטרים ובעל דמיון חיצוני לדולפין מודרני, עם סנפיר הגב הגדול והגוף הכישורי הזרים (כלומר: גוף המשפר את זרימתו במים), אך הוא היה בעל לסתות ארוכות יותר, עיניים בולטות וסנפירים חדים יותר. הבדל נוסף בינו לדולפין הוא שזנבו נע לצדדים, בדומה לזנב דג ואילו לדולפינים הזנב עולה ויורד.

ייתכן מאוד שחי בדומה לדולפינים והיה מקפץ מעל המים וניזון מדגים ודיונונים.

בשנת 2021 נמצא שלד באורך עשרה מטרים בבריטניה. זהו השלד הגדול ביותר שנמצא של סוג זה עד כה באיים הבריטיים.

בתרבות
------

זוחל ימי זה הופיע במשחקי המחשב פארק היורה 3: בניית פארק וJurassic World Evolution 2.

גלריה
-----

* בהשוואה לאדםבהשוואה לאדם
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איכתיוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rutland ichthyosaur fossil is largest found in UK, *BBC*. 10 January 2022
**הנס ברטלה** (בגרמנית: **Hans Bertele**; נולד בשנת 1944) הוא שף קונדיטור ישראלי-גרמני שהתגייר.

ביוגרפיה
--------

ברטלה נולד בכפר מריאברון (Mariabrunn) באריסקירך שבגרמניה (על גבול שווייץ) למשפחה נוצרית מרקע נאצי שבבעלותה מלון. בגיל 15 יצא ללימודי מגדנאות על מנת להשתלב בעסק המשפחתי, ולמד במשך שלוש שנים בקונדיטוריית "האוזר-לינדאו" הידועה. לאחר מכן החל לעבוד בקפה "קרנדלר" בפרנקפורט. משם עבר לעבוד במלון הילטון בברלין, ולאחר כשנה וחצי הוזמן לעבוד במלון "דולדר גרנד הוטל" היוקרתי בציריך שבשווייץ.

בשנת 1967 הוזמן ברטלה לעבוד במלון הילטון תל אביב (על ידי שף שהכיר אותו בברלין). הוא החליט להישאר בישראל, התגייר (בגיל 23), שרת בצה"ל, ואף השתתף במלחמת יום הכיפורים כחייל בחיל התותחנים. 

לאחר 12 שנות עבודה בתל אביב עבר בשנת 1979 לעבוד במלון הילטון ירושלים. במקביל לעבודתו ברשת הילטון שימש ברטלה כמדריך בבית ספר של רשת מלונות הילטון במונקו.

בשנת 1987 עזב ברטלה את עבודתו ברשת הילטון וניהל במשך שלוש שנים את בית הספר לאפייה "אמנות האפייה" שבבעלותו ביהוד. בראשית שנות התשעים פתח עם המשקיע שלמה אליהו את רשת בתי הקפה "הנס ברטלה", אך למרות הצלחה מסחרית הגיעה הרשת לפשיטת רגל. אז החל ברטלה לעבוד כשף קונדיטור של רשת בתי הקפה "קפולסקי" ועבד שם כ-5 שנים. שם גם הכיר את אשתו השנייה גלית.

באמצע שנות התשעים נסע ברטלה עם אשתו לצרפת לצורך לימודיה. שם הם שהו כשנתיים, שבמהלכן עבד ברטלה במספר מסעדות ידועות. מאז שנת 1998, לאחר שובם ארצה, הם מפעילים ומנהלים יחד את הקונדיטוריה, בית הקפה ובית הספר לאפייה "גאיה ברטלה" (על שם בתם הבכורה) שבבעלותם בפתח תקווה. בשנים האחרונות הם גם מגישים תוכניות אפייה טלוויזיוניות ב"ערוץ האוכל".

במסגרת תחרויות בינלאומיות זכה ברטלה בארבע מדליות זהב, חמש מדליות כסף ושלוש מדליות ארד.

לברטלה חמישה ילדים מאשתו הראשונה ושני ילדים מאשתו השנייה, בנו הוא העיתונאי אביב ברטלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דם יזע וסוכר(הקישור אינו פעיל), באתר Rest,‏ 11 בינואר 2006
* אניה גלטקין, שף קונדיטור הנס ברטלה – איש אגדה (אורכב 10.01.2012 בארכיון Wayback Machine), באתר אפוק טיימס ישראל, 24 באוקטובר 2010
* שירן שמחי, כבוד השף, באתר מזון פלוס
* ביוגרפיה באתר "שפים"

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  .
**בית החולים מאטר דאי** (מלטית **Sptar Mater Dei**; אנגלית **Mater Dei Hospital** - מלטינית "אם האלוהים") הוא בית חולים כללי-אוניברסיטאי, השוכן בעיר מסידה, בצמוד ממערב לקמפוס אוניברסיטת מלטה, באי מלטה שבמלטה.

בית החולים הוא המוסד הרפואי המרכזי והגדול ביותר במדינה. הוא נחנך ב-29 ביוני 2007, והחליף את בית החולים המיושן על שם לוקס הקדוש אשר נסגר. עלות ההקמה המוערכת של בית החולים עמדה על 116 מיליון אירו, אך בפועל הגיעה ל-582 מיליון אירו. המתחם משתרע על פני 250,000 מטר מרובע ובו 825 מיטות אשפוז ו-25 חדרי ניתוח. ממערב לבית החולים נחנך בשנת 2015 בית החולים האונקולוגי על שם סר אנתוני מאמו (Sir Anthony Mamo oncology hospital) המחובר אליו באמצעות גשר להולכי רגל. בית החולים מסונף לאוניברסיטת מלטה, ובשטחו שוכנות הפקולטות לרפואה ולמדעי הרפואה. 

בית החולים השוכן במרכזו של האי, מקושר לכל נקודות היישוב באי באמצעות שירותי אוטובוס תכופים ותחנת האוטובוס שלו היא מהעמוסות במדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית החולים מאטר דאי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים מאטר דאי

* הכניסה המערבית לבית החוליםהכניסה המערבית לבית החולים
* בית החולים האונקולוגי על שם סר אנתוני מאמובית החולים האונקולוגי על שם סר אנתוני מאמו
* תחנת האוטובוס של בית החוליםתחנת האוטובוס של בית החולים
* האגף הצפון-מערביהאגף הצפון-מערבי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0497 3192

 |
"**איל טריטיקו**" (באיטלקית: **Il trittico**; בעברית: "הטריפטיך" או "הטריפטיכון") היא טרילוגיית אופרות מאת ג'אקומו פוצ'יני. שלוש האופרות כולן בנות מערכה אחת ומבוצעות בערב אחד בזו אחר זו. כמו כן, האופרות הן בעלות אופי מנוגד: הראשונה, "האדרת" היא אופרה דרמטית וקודרת, השנייה, האחות אנג'ליקה, היא בעלת אופי דתי-מיסטי ואילו האופרה השלישית והמסיימת, ג'אני סקיקי, היא אופרה קומית.

היצירה בוצעה לראשונה ב-14 בדצמבר 1918 על בימת המטרופוליטן אופרה בניו יורק. לא כל האופרות בטרילוגיה היו אז בגרסתן הסופית והמוכרת כיום, ואף לא כולן התקבלו באהדה שלמה על ידי המבקרים והקהל. עם זאת, כיום, לאחר שכל האופרות נערכו מחדש ו"שופצו" על ידי המלחין, ה"טריפטיך" מהווה חלק מן הרפרטואר האופראי המקובל ומועלה דרך קבע על בימות העולם. אף על פי שכוונת פוצ'יני הייתה כי שלוש האופרות תועלינה יחד כקובץ אחד, כיום נוהגים לעיתים להציג רק אחת משלוש האופרות ולהעלותה יחד עם אופרה קצרה אחרת, לא תמיד משל פוצ'יני. (פעמים רבות מדובר ב"ליצנים" מאת רוג'רו ליאונקוואלו או באבירות כפרית מאת פייטרו מסקאניי).

תחילתו של חיבור הטרילוגיה בהלחנת האופרה "האדרת" (Il tabarro), אשר הולחנה כאופרה עצמאית. רק בעקבות מפגש עם הליבריתן ג'ובאקינו פורצאנו החליט פוצ'יני כי זו האחרונה תהיה ל"תמונה הדרמטית" מתוך טרילוגיית אופרות-במערכה-אחת.

ראו גם
------

* האדרת - Il tabarro
* האחות אנג'ליקה - Suor Angelica
* ג'אני סקיקי - Gianni Schicchi
* וריזמו

| האופרות של פוצ'יני |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| לה וילי • 
אדגר • 
מנון לסקו • 
לה בוהם • 
טוסקה • 
מאדאם באטרפליי • 
הנערה מהמערב • 
הסנונית • 
איל טריטיקו (האדרת, האחות אנג'ליקה, ג'אני סקיקי) • 
טורנדוט |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599716505171
* GND: 300234775
* LCCN: n97125055
* MusicBrainz work: 19da23f4-2155-4768-a9a4-2e43b7572911
* VIAF: 235645848
* WorldCat (עם VIAF): 235645848

 |
**בית החולים לילדים של פילדלפיה** (באנגלית: **Children's Hospital of Philadelphia**; ידוע גם בכינויו **CHOP**) הוא בית חולים לילדים הממוקם בפילדלפיה שבמדינת פנסילבניה בארצות הברית. בית החולים נוסד ב-1855 והיה הראשון בארצות הברית שהתמקד ברפואת ילדים בלבד. הוא בין בתי החולים לילדים המובילים בעולם ולאורך שנות קיומו נעשו בו פריצות דרך טיפוליות ומחקריות רבות. בית החולים הוא ישות עצמאית ופועל בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת פנסילבניה.

היסטוריה
--------

הרעיון להקמת בית החולים נרקם על ידי דוקטור פרנסיס ווסט לואיס, בהשראת ביקורו בלונדון בבית החולים גרייט אורמונד סטריט, שהוקם ב-1852 והיה בית החולים לילדים הראשון בבריטניה. הוא שכנע את שניים מעמיתיו דוקטור תומאס טי יוסון ודוקטור ריצ'רד אלכסנדר פולרטון פנרוז להצטרף למיזם הקמת בית החולים לילדים הראשון בארצות הברית.

בית החולים נוסד בפילדלפיה ב-1855 והכיל בתחילה 12 מיטות אשפוז ובית מרקחת. לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית עבר בית החולים למיקום חדש בעיר והכיל 35 מיטות, ב-1916 עבר פעם נוספת, ב-1922 הוקמה בו לראשונה מעבדת מחקר. ב-1974 עבר למיקומו הנוכחי בגדה המערבית של נהר סקוקל, בסמוך לאוניברסיטת פנסילבניה.

בית החולים מכיל 527 מיטות, פוקדים אותו ואת רשת המרפאות שלו מעל מיליון מטופלים מדי שנה. הוא כולל גם מרכז מחקר מהגדולים ומהמובילים בעולם בתחום רפואת הילדים, מרכז שיקום לילדים ורשת של מעל 50 מרפאות לילדים הפרוסה ברחבי פנסילבניה וניו ג'רזי.

מרבית החוקרים במרכז המחקר של בית החולים הם חברי סגל באוניברסיטת פנסילבניה. בית החולים כולל שש מחלקות אקדמאיות: רפואת ילדים, כירורגיה, הרדמה, טיפול נמרץ, פתולוגיה ופסיכיאטריה. מחלקת רפואת הילדים פועלת בשילוב מלא עם האוניברסיטה וחמש המחלקות הנוספות פועלות בשיתוף פעולה עם המחלקות המקבילות בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה.

בית החולים נמנה עם בתי החולים לילדים הטובים בעולם. על פי U.S. News & World Report הוא מדורג בין הראשונים בארצות הברית בכל עשר המומחיות הרפואיות המדורגות על ידי המגזין. נכון ל-2015 הוא ממוקם ראשון בנאונאטולוגיה ובאורתופדיה, שני באורולוגיה, שלישי בטיפול בסרטן, גסטרואנטרולוגיה, נוירולוגיה ונוירוכירורגיה, פולמונולוגיה, רביעי בקרדיולוגיה וניתוחי לב ושישי בנפרולוגיה.

בית החולים היה החלוץ בארצות הברית בתחום הטיפולים הרפואיים לילדים במקרים רבים, בהם: מתן הכשרה מעשית רשמית לרופאי ילדים, הפעלת יחידת טיפול נמרץ לתינוקות, תוכניות טיפול לילדים עם לקות דיבור, אינקובטורים סגורים לתינוקות, שימוש בצנתר בלון לטיפול בבעיות לב, גילוי הגורם למונונוקלאוזיס זיהומי ("מחלת הנשיקה"), חיסונים לחזרת, שעלת, שפעת וRotavirus.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית החולים לילדים של פילדלפיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים לילדים של פילדלפיה (באנגלית)
* בית החולים לילדים של פילדלפיה, ברשת החברתית פייסבוק

* בית החולים לילדים של פילדלפיה, ברשת החברתית טוויטר

* בית החולים לילדים של פילדלפיה, ברשת החברתית אינסטגרם

* בית החולים לילדים של פילדלפיה, ברשת החברתית LinkedIn
* מרכז המחקר של בית החולים (אורכב 15.08.2015 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית החולים לילדים של פילדלפיה בדירוג U.S. News & World Report

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604280005171
* ISNI: 0000 0001 0680 8770
* LCCN: n80040319
* NKC: xx0106409
* VIAF: 123665383
* WorldCat: lccn-n80040319

 |
**ביזון מערבי** או **ביזון אוֹקְסִידֶנְטָלִי** (שם מדעי: *Bison occidentalis*) הוא מין ביזון נכחד אשר חי בתקופת הפליסטוקן עד לאמצע ההולוקן, סביב 10,000 עד 5,000 אלף שנים לפני הספירה. המאובנים שלו התגלו באמריקה הצפונית וביפן ונקראו בשם לראשונה ב-1898.

הביזון התפתח באמריקה הצפונית לצד כמה מינים נכחדים של ביזונים כגון ביזון הסטפה וביזון קדמוני, שהיו מעט גדולים יותר. ייתכן שגם המין החי כיום, ביזון אמריקני, התפתח יחד איתם.

מאפיינים
--------

ביזון זה היה בעל קרניים קצרות יותר, מחודדות יותר ומופנות אחורה, וממדי גופו היו קטנים יותר, אך עדיין הגיע לגובה של 1.8 מטר ולמשקל של 1 טון. אורך הגולגולת שלו הגיע ל-30 ס"מ.

ביזון זה החל להיכחד עם סיום עידן הקרח האחרון לפני 10,000 שנה. מספריהם צומצמו בשל הקשיים של אותו זמן, והם לא הצליחו להרחיב את אוכלוסיותיהם בשל תחרות קשה עם חיות מרעה דומות כגון ביזונים אחרים, סוסיים, גמליים ופילאים נכחדים כמו הממותה. נוסף על כך ההכחדה אולי נגרמה מציד בידי שבטים פלאו-אינדיאנים שהגיעו אז לאמריקה, אשר ככל הנראה צדו באמצעות דחיקתו מצוקים גבוהים.

מחקרים בדנא עתיק (אנ') מראים קרבה גדולה בין ביזון זה למין הביזון הקיים כיום, מאשר שאר הביזונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביזון מערבי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**בית החולים הקליני בוטקין למחלות זיהומיות** הוא בית חולים בסנקט פטרבורג, רוסיה לטיפול בחולים במחלות זיהומיות, הבסיס הקליני של האוניברסיטאות הרפואיות בעיר, והוא בית החולים למחלות זיהומיות הגדול ביותר ברוסיה עם 1210 מיטות.

בית החולים נבנה בשנת 1880, ומאז פועל ברציפות כבית החולים העיקרי בצפון מערב רוסיה לטיפול בנגיפים ומחלות זיהומיות. הוא נפתח ב-17 באפריל 1882 בשם בית החולים הכללי על שם אלכסנדר. המתחם כלל 22 פחונים. בשנה ראשונה הוא היה מיועד לגברים בלבד. לאחר כשנה הוא התחיל לקבל נשים וילדים. את שמו הנוכחי קיבל מהרופא הראשי של בית החולים במאה ה-19, התרפיסט סרגיי בוטקין, שמת ב-1889, ומאז בית החולים נושא את שמו.

בשנת 1926 על ידי אדריכלים אלכסנדר גגלו ודוד קריצ'בסקי הוכנה תוכנית לבנייה מחדש של המתחם. בהתאם לתוכנית היה מתוכן לבנות 13 בניינים חדשים ולהרוס את הבנייה הישנה. רוב הבניינים החדשים הוקמו והופעלו עד לשנת 1933.

במהלך מלחמת העולם השנייה מתחם בית חולים סבל מהפצצות. בשנת 1945 רופאי בית חולים לראשונה קיבלו לרשותם פניצילין וזה תרם לקיטון משמעותי בתמותת חולים.

בשנת 1995 הוכרז על הקמת מרכז עירוני למאבק עם מחלות זיהומיות על בסיס בית חולים בוטקין וחוזק קשר עם מוסדות להשכלה רפואית בעיר. 

בתחילת המאה ה-21 היו תוכניות להעברת בית חולים ל-2 מתחמים חדשים מחוץ לאזור מרכז העיר. לאחר מספר שנים ודחיות רבות בביצוע התוכנית בוטלה. במקום זה הוחלט לבצע שיפוץ ושדרוג חלק מבניינים קיימים, בחלק אחר פעילות תופסק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית החולים הקליני בוטקין למחלות זיהומיות** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים הקליני בוטקין למחלות זיהומיות
* בית החולים הקליני בוטקין למחלות זיהומיות, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  Самая большая инфекционная больница г. Москвы, ИКБ № 2, имеет ёмкость 960 коек.
2. ↑
**אוסטו דה בומאנייר** (**Oustau de Baumaniere**) היא מסעדה ורלה א שאטו בפרובאנס, צרפת.

אוסטו דה בומאנייר שוכנת בעמק למרגלות הכפר בו-דה-פרובנס. מייסד המקום הוא אנדרה תוויליה ב-1945. הוא המציא את הרלה א שאטו, מלון בוטיק מפואר ובו מסעדה מעולה הממוקמים בחיק הטבע. עד אז העשירים בצרפת לנו בבתי מלון יוקרתיים כששהו בערים הגדולות וכששהו בפנים הארץ דרו באכסניות זולות.

אוסטו פירושו הוא בית כפרי בפרובנסאלית והוא מונה 22 חדרים, שוכן בבניין שהוקם במאה ה-16 ומביט על אגם ואקארס. בסמוך אליו ארמון עם גן ורדים ובצידו בית כפרי עם בריכה, ששייכים אף הם לאוסטו דה בומאנייר. 

אנדרה תווילייה נולד בשלהי המאה ה-19 בשאמברי, בירת סאבואה. משמת אביו בילדותו פתחה אמו ביסטרו על מנת לפרנס את משפחתה. תווילייה היה סוכן ביטוח מצליח ובגיל 50 החליט להיות טבח, במשך 24 עמד בראש עיריית לה-בו. בשנים 1990-1954 החזיקה המסעדה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום והיווה אבן שואבת לבעלי המאה, משפחות המלוכה, אנשי תעשיית הסרטים, ספורטאים, מוזיקאים ואמנים. תווילייה הלך לעולמו ב-1993.

תווילייה מכר בעבר מותגים שונים, כולל שמפניה, תחת השם "בומאנייר" (ובכך ממשיך נכדו) ובכך היה חלוץ ושפים אחרים באו בעקבותיו. הוא פתח גם את לה קאברו ד'אור (Le Cabro d'Or; בפרובנסאלית: עז הזהב) המרוחק כמה מאות מטרים מאוסטו. זהו מלון ובו מסעדה המפוארים פחות מאוסטו וצמודים אליו גן ירק ובריכה, הכולל 31 דירות וחדרים.

נכדו של תווילייה הוא ז'אן-אנדרה שאריאל, הבעלים הנוכחי של המסעדה והמלון. ב-1967 סיים ללמוד בבית ספר למסחר בפריז, הוא התלמד אצל האחים טרואגרו, אלן שאפל והאברלן. 

ב-1990 נטל את המושכות במטבח ובאותה שנה המסעדה ירדה לשני כוכבים במישלן. בשנת 2005 התמנה לתפקיד השף המבצע של אוסטו, סילבסטר וחיד, פקיסטני במוצאו שגדל בצרפת, שהתלמד אצל תיירי מרקס בבורדו ואלן דיקאס בניו יורק ויוצר מטבח ים-תיכוני יצירתי, אך עם זאת נאמן למסורת; אחיו הוא שף הקינוחים. בתו של שאריאל, מארי, שהתלמדה בטובות במסעדות אירופה, ובין היתר בדל פסקטורה, היא סגנית השף. תפריט היין של המסעדה כולל 2500 סוגי יינות והוא מכיל 100,000 בקבוקי יין. כיום (2011) מחזיקה המסעדה בשני כוכבי מישלן וב-17 נקודות בגו מיו. היא כלולה במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

שאריאל הרחיב את עסקי סבו. ב-1988 הקים שאריאל את היקב שאטו רומאנן בפרובאנס ולבסוף נמכר היקב לשאטו מונרוז מבורדו. כיום הוא שותף ביקב קטן ומייצר יין אדום ויין רוזה. אשתו, ז'נבייב, היא המעצבת את כל נכסיו ושותפה עמו בניהולם. שאריאל רכש גם את הרלה א שאטו לה פריירה, בווילנב-לז-אוויניון. הוא הקים ספא בלה קאברו. בכפר קרב, מוסטו, פתח ביסטרו, בעיירה מונטלימאר, בצפון-מערב פרובאנס, הקים בראסרי. בחברת דומן דה בומאנייר, בבעלותו של שאריאל, עובדים 200 אנשים והיא כוללת 3 רלה א שאטו.

לקריאה נוספת
------------

* אביטל ענבר, **התענוגות של פרובאנס**, מדריכי התענוגות הוצאה לאור, עמ' 179-172.

* אביטל ענבר, **ESPRESSO TIMES**, גיליון 4, אפריל-מאי 2010, עמ' 52-46.

* Michael Steinberger, **Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine**, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 212-218.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אוסטו דה בומאנייר
* אוסטו דה בומאנייר באתר dininginfrance
* אוסטו דה בומאנייר במדריך השולחנות הגדולים בעולם(הקישור אינו פעיל)
**קרב יוטרבוג** נערך ביוטרבוג (אנ') ב-23 בנובמבר 1644 בין שוודיה לאימפריה הרומית הקדושה, והביא לניצחון שוודי. חיל הפרשים של הצבא הקיסרי הראשי ניסה לצאת מהמצור שלו על ידי השוודים במגדבורג אך נתפס ונופץ בעיקר על ידי השוודים.

רקע
---

פילדמרשל לנארט תורסטנסון צעד באופן בלתי צפוי לתוך יוטלנד בספטמבר 1643 (ראו מלחמת תורסטנסון). תוך כדי פעולות שם, הצבא האימפריאלי בפיקודו של הרוזן מתיאס גאלס (אנ') העז צפונה לכיוון יוטלנד כדי ללכוד שם את הצבא השוודי ולהשמידו. הקיסר קיבל פניות מדנמרק-נורווגיה לעזרה, כמו גם הבטחה שהכוחות השוודים שחוקים ולכן הם יעד קל למדי. עם זאת, מכיוון שתורסטנסון חשב על צבאו המתקרב של גאלס של כ-15,000 איש כאיום על המעוזים השוודיים החשובים בחוף הבלטי הגרמני, הוא הפך את צבאו ופנה דרומה כדי להפעיל את האויב.

גאלס ציווה על כוחותיו לבנות ולהישאר מאחורי מבנים וביצורים מדרום לנהר האיידר (אנ') בהולשטיין בניסיון ללכוד את הכוחות השוודים על יוטלנד. טקטיקה זו נכשלה, שכן חייליו של תורסטנסון גברו על האויב על ידי הפלת כמה עמדות אימפריאליות והיוו איום הן על גבו של גאלס והן על האזורים האימפריאליים ששכנו דרומה יותר. הצבא הקיסרי החל לנוע דרומה. במהלך קיץ 1644, כוחותיו של תורסטנסון ניסו להעסיק את האויב הנסוג, ובסוף ספטמבר, הם הדביקו שוב את הצבא הקיסרי. גאלס הגיב בכך שהורה לחייליו לבנות עמדות הגנה חזקות ולהמתין לחיזוק מבוקש. מקום המעצר הקיסרי בברנבורג, דרומית למגדבורג, הוקף עד מהרה על ידי השוודים, שניתקו את כל האספקה לאנשיו של גאלס. בסופו של דבר, נגמר הלחם בצד הקיסרי והם התחילו לאבד אנשים ממחלות ומרעב. כשמספרים עצומים של אנשים ובעלי חיים מתו, גאלס לא ראה פתרון אחר מלבד לנטוש רבים מהחולים, את רוב הארטילריה שלו כמו גם את המטען, ולחפש הגנה על חייליו במגדבורג עצמה, במבצר של בני בריתו הסקסונים. הדפוס חזר על עצמו כאשר הכוחות השוודים הצליחו לסגור את העיר ולנתק את האספקה. בלילה אחד, הפרשים הקיסריים ניסו לפרוץ לתוך המבצר.

הקרב
----

המשמר האחורי של הפרשים הקיסרי בפיקודו של אדריאן פון אנקבורט (אנ') נתפס קרוב לעיר יוטרבוג (אנ'). הצבא כמעט נמחק ואנקבורט נשבה. הצבא השוודי לכד גם 3,500 סוסים. הפרשים הקיסריים שנותרו בפיקודו של הרוזן ברואי נמלטו בקושי לתוך לוסטיה (אנ'), כולל הקצין הבכיר ביותר באסומפייר שדיווח לנסיך הבוחר הסקסוני וכן לריימונדו מונטקוקולי שדיווח לקיסר פרדיננד השלישי בלינץ ב-16 בדצמבר.

אחרית דבר
---------

לקח זמן מה עד שהכוחות האימפריאליים במגדבורג הצליחו בפריצה. לפני כן, הם נאלצו לתת יותר אוכל לחתולים ולכלבים כאחד, מכיוון שמצבם הפך לנואש יותר. רבים מהם נטשו. רוב החיילים שהתכוונו להחליף צד ולהצטרף לכוחות השוודים נחשבו לחלשים מדי ולכן השוודים התעלמו מהם.

לאחר שקיבל קצת עזרה מקרח צף שהרס גשרים שוודים על נהר האלבה, גאלס הורה לכוחותיו לעשות מאמץ נואש לפרוץ מהכיתור השוודי. בזמן שהוא עצמו היה חולה ושהה עם החיילים החולים, הונולשטיין (אנ') שהיה כפוף לו הוביל את 1,400 חיילי הרגלים הנותרים שהיו מסוגלים לצעוד, יחד עם כמה פרשים ו-12 תותחי שדה, דרך ויטנברג לבוהמיה בתחילת ינואר 1645. הם הגיעו בבטחה לפראג בפברואר. מתוך 12,000 חיילים אימפריאליים שהיו בצבאו של גאלס בקיץ 1644, חזרו כמה אלפי חיילים בשלום. כתוצאה מהפיאסקו הקשה, שוחרר גאלס מחובתו כמפקד אימפריאלי.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph549712

 |
**מאווי** (באנגלית: **Māui**) הוא אחד מגיבורי המיתולוגיה הפולינזית. כמעט כל התרבויות והארצות בפולינזיה מספרות סיפורים על מעלליו. ברוב המקרים מתואר מאווי כאל למחצה או כאל, אך בחלקם הוא מתואר כאדם.

מאווי במיתולוגיות השונות
------------------------

**במיתולוגיה המאורית** מתואר מאווי כגיבור, בנם של טרנגה ומקאטוטארה. לידתו מתוארת כמעשה נס. אמו השליכה את עוברה שנולד מוקדם מדי כשהוא מכוסה בשיער מתסרוקתה. רוחות הים מוצאות אותו ועוטפות אותו באצות. בהמשך מאומץ מאווי על ידי רנגי (טאמה-נוי-טה-רה) שמגדל אותו עד הגיעו לבגרות.

**במיתולוגיה ההוואיית** מתואר מאווי כגיבור וכמנהיג עתיק. הוא בנם של אקלנה ואשתו הינאקאווי, אחד מארבעה אחים שכולם נקראו מאווי, ונחשב לאל למחצה. למאווי היה קרס שבעזרתו יכול היה לדוג כל דבר שבו חפץ, כולל את השמש שאותה אילץ להאריך את הימים בקיץ. האי מאווי קרוי על שמו.

**במיתולוגיה הטונגאית** היה זה מאווי ששלה את האיים המהווים את טונגה ממעמקי הים. בנו הצעיר, קיסיקיסי היה מי שגילה את האש ולימד את בני האדם את סודות הבישול. מאווי נושא את העולם על כתפיו וכשהוא ישן עלולות תנועותיו לגרום לרעידות אדמה. בחלק מהמסורות מדובר בשלושה אחים ששלושתם נקראו מאווי.

**במיתולוגיה הטהיטית** היה מאווי אדם, נביא או כומר, שהועלה בהמשך לדרגת אל. מסופר עליו שבאחד הימים החלה השמש לשקוע בטרם סיים את עבודתו ולכן החזיק בקרניה ועצר את מהלכה לזמן מה. מאווי היה מי שגילה את האש, כשעד אז אכלו בני האדם אוכל נא.

**במיתולוגיה המנגרבנית** מאווי שולה את האדמה מהים וקושר את השמש בעזרת שערות. אביו נקרא אטארגה ואמו אואגה. במיתולוגיה זו מסופר על שמונה שענו לשם מאווי, כשמאווי בעל שמונה העיניים (מאטאוורו) הוא הגיבור. הוא נולד מטבורה של אמו וגידל אותו סבו, טה רופה, שנתן לו מטה קסמים בשם אטואה-טיין, וגרזן בשם איראיאפאטאפאטה.

**במיתולוגיה הסמואית** מסופר על **טי'איטי'אי**, בן דמותו של מאווי, שירד למעמקים וקיבל את האש מאל רעידות האדמה מאפו'יה, לקח אותה בחזרה אל האדמה והחל לבשל. מאפו'יה עלה אל האדמה וכיבה את האש. תוך שהוא שובר את התנור. טי'איטי'אי נאבק במאפו'יה וניצח. בתמורה לחירותו סיפר לו מאפו'יה את סוד האש וכיצד להפיקה מגזרי עץ. מאז למדו בני האדם לבשל. במיתולוגיה הסמואית טי'איטי'אי אינו תופס את השמש כפי שעושה מאווי במיתולוגיות האחרות. במיתולוגיה זו אישה בשם מאנגאמאנגאי נכנסת להריון כתוצאה ממבט בשמש, והילד שנולד נקרא "בנה של השמש". הוא ואמו אינם מרוצים ממסעה המהיר של השמש, הילד תופס אותה בחבל ומכריח אותה להאט את מסעה.

בתרבות פופולרית
---------------

דמותו של מאווי היא הדמות הגברית הראשית בסרט האנימציה מואנה בו הוא בקצרה עוזר ומתחבר אליה. יצא בשנת 2016.

לקריאה נוספת
------------

* E.R. Tregear, *Maori-Polynesian Comparative Dictionary* (Lyon and Blair: Lambton Quay, 1891).
* M. Beckwith, *Hawaiian Mythology* (University of Hawaii Press: Honolulu, 1970).
* W.D. Westervelt, *Legends of Maui* (Hawaiian Gazette: Honolulu, 1910).

קישורים חיצוניים
----------------

* סיפור מאורי על מאווי וגבירת המוות הינה-נוי-טה-פו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558287705171
* LCCN: no2022129075
* WorldCat (עם LCCN): no2022-129075

 |
**סמג** היא יצרנית מכשירי חשמל ביתיים איטלקית.

היסטוריה
--------

חברת סמג, נוסדה בשנת 1948 על ידי ויטוריו ברטזוני כחברת אמייל ועיבוד מתכת. החברה משמרת את זיכרון הפעילות שבוצעה במקור בראשי התיבות Smalterie Metallurgiche Emiliane Guastalla.

במהלך שנות ה-50, רקע עיבוד המתכת של החברה לווה בייצור מכשירי הבישול הראשונים שלה. בשנת 1956 הציגה החברה את "אליזבת", מראשוני תנורי הגז המצוידים בהצתה אוטומטית, שסתום בטיחות בתנור ובעל תוכניות שונות.

בשנות ה-60 החלק שיווק מכונת הכביסה הראשונה של סמג, ה"לאדה", ולאחר מכן החל שיווק מדיח הכלים "ניאגרה" בקוטר 60 ס"מ בעל יכולת העמסה של 14 מקומות לכלים.

בשנת 1971 החלה החברה בייצור כיריים ותנורים מובנים.

פעילויות אחרות
--------------

לאחר שהחלה בתחום עיצוב הבית, נכנסה סמג מאוחר יותר לשוק המסחרי. Smeg Food Service מייצרת מכשירי חשמל לשוק המלונאות, המסעדות והקייטרינג, וסמג מכשירים מספקת ציוד חיטוי לבתי חולים ולרופאי שיניים.

עסקים
-----

התכנון והייצור של מכשירי סמג מרוכזים בארבעה מפעלים שבסיסם בצפון איטליה, כל אחד מתמחה בסוג מסוים של מכשיר. לסמג חברות בת ברחבי העולם, משרדים בחו"ל ורשת מכירות נרחבת. סמג פיתחה קולקציית מוצרים בשיתוף אדריכלים ומעצבים, כולל גידו קנאלי (שגם עיצב את מטה החברה בגוסטלה), מריו בליני, רנצו פיאנו, פילפלד, דולצ'ה וגבאנה, פאול קלה, מיקי מאוס (דיסני), סנופי, פיאט, קוקה-קולה מארק ניוסון ועוד.

מכשירי FAB בסגנון רטרו
----------------------

מקרר בסגנון רטרו
בשנת 1997, סמג הוציאה את המקררים שלהם בסגנון רטרו. המקרר המיוצר במספר צבעים, דגם ה-FAB28 נושא את כיתוב ה-SMEG הייחודי, דלתות מעוקלות עמוקות וידית שמנמנה שמזכירה את שנות ה-50.

גרסאות מקרר-מקפיא באו בעקבותיו ואפשרויות הצבע הורחבו לורוד, צהוב, כתום וליים בתוספת מהדורות מיוחדות, כולל דלת בעיצוב של של יוניון ג'ק.

בשנת 2014, סמג הרחיבה עוד יותר את מגוון סגנונות FAB שנות ה-50, עם אוסף של מכשירי חשמל ביתיים קטנים כגון טוסטרים וקומקומים.

פרסים
-----

* 2010: פרס עיצוב טוב מוענק על ידי Chicago Athenaeum, מוזיאון לארכיטקטורה ועיצוב והמרכז האירופי לאדריכלות, אמנות, עיצוב ולימודים עירוניים, עבור תנור FP610SG שלהם וכיריים P755SBL מקו המוצרים החדשניים של ניוסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Smeg** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Smeg
* Smeg, ברשת החברתית פייסבוק

* Smeg, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sassall, Yeong (6 אוק' 2022). "How Smeg is passing the baton of excellence to another generation". *Vogue.com*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Good Design Awards". Chi-athenaeum.org. אורכב מ-המקור ב-2002-08-11. נבדק ב-2014-02-15.
**South by Southwest** ‏(SXSW) הוא סדרת פסטיבלים ואירועי אינטראקטיב[דרוש מקור][דרושה הבהרה], מוזיקה וסרטים המתקיימים מדי אביב (בדרך כלל במרץ) באוסטין שבטקסס, ארצות הברית. SXSW הראשון התקיים בשנת 1987 כאירוע מוזיקה עם דגש על רוק וקאנטרי אלטרנטיבי, אולם מאז 1994 סופחו אליו בהדרגה גם תחומי הקולנוע, מדיה אינטראקטיבית והאינטרנט, אשר מהווים כיום חלק חשוב בתוכנית הפסטיבל. כל אחד משלושת חלקי הפסטיבל פועל באופן עצמאי יחסית, עם תוכניות ותאריכי התחלה וסיום שונים.

SXSW הוא אחד מכנסי המוזיקה הגדולים ביותר בארצות הברית, עם יותר מ-2,000 אמנים המופיעים ביותר מ-90 אתרים ברחבי העיר אוסטין. בנוסף, הפסטיבל נוהג לארח את האישים הבולטים ביותר בתעשיית האינטרנט.

SXSW נחשב לאחד הפסטיבלים המובילים בעולם בתעשיות אלו ומהווה מקור השפעה חשוב, הטכנולוגיות המוצגות בו זוכות לתשומת לב עולמית. בשנת 2007 הוצג שם האתר טוויטר לקהל הרחב.

הפסטיבל המתקיים במרכז הכנסים בעיר אוסטין, הוא האירוע החשוב ביותר לכלכלה של אוסטין, עם השפעה כלכלית המוערכת בלפחות 110 מיליון דולר בשנת 2008 בלבד.

בשנת 2020 הפסטיבל בוטל בעקבות מגפת הקורונה. בשנת 2021 הפסטיבל נערך תוך הקרנת סרטים באינטרנט בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **South by Southwest** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של South by Southwest (באנגלית)
* South by Southwest, ברשת החברתית פייסבוק

* South by Southwest, ברשת החברתית טוויטר

* South by Southwest, ברשת החברתית אינסטגרם
* South by Southwest, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* sxsw.com (באנגלית)
* אתר הבי בי סי עבור הפסטיבל (באנגלית)
* ערן גפן, טקסס, האינטרנט שמח היום, באתר כלכליסט, 17 במרץ 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 2771c4c0-5105-4319-bc54-09fa923de2d6
* VIAF: 128472184
* WorldCat: viaf-128472184

 |
**מאודו לו** (בגרמנית: **Maodo Lô**) הוא כדורסלן גרמני המשחק באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית והיורוליג בעמדות הרכז והקלע.

לו שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קולומביה בניו יורק השייכת לליגת הקיסוס, שם כונה "היושב ראש" (The Chairman). לו, שהיה ידוע כאחד הכישרונות הגדולים בכדורסל הגרמני, הוא בן לאב סנגלי ואם גרמנייה.

קריירת מכללות
-------------

לו שיחק כדורסל מכללות עבור אוניברסיטת קולומביה. הוא קלע 14.5 נקודות בממוצע למשחק במהלך ארבע שנות הקריירה שלו. ב-2016 הוא הוביל את קולומביה לאליפות טורניר ה-CIT ונבחר ל-MVP של הטורניר.

קריירה מקצועית
--------------

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ‏2016 הצטרף לו לקבוצת ליגת הקיץ של פילדלפיה 76'.

### ברוזה במברג (2016–2018)

ב-22 ביולי 2016 חתם לו בקבוצת היורוליג הגרמנית ברוזה במברג. בעונתו הראשונה בבמברג זכה לו בדאבל, כשהקבוצה זכתה בבונדסליגה ובגביע הגרמני. בעונת היורוליג העמיד לו ממוצעים של 5.3 נקודות ו-1.2 אסיסטים ב-10.5 דקות למשחק.

בעונתו השנייה בבמברג סיימה הקבוצה במקום הרביעי בעונה הסדירה, אך בחצי הגמר הודחה על ידי באיירן מינכן.

### באיירן מינכן (2018–2020)

ב-13 ביולי 2018 חתם לו לשנתיים בבאיירן מינכן, וזכה עימה באליפות ב-2019.

### אלבה ברלין (2020–2023)

ב-22 ביולי 2020 חתם לו באלבה ברלין מהבונדסליגה והיורוליג. לו העמיד ממוצעים של 9.5 נקודות ו-3.1 אסיסטים למשחק. הוא האריך את חוזהו בקבוצה בשנתיים ב-4 באוגוסט 2021.

### אולימפיה מילאנו (2023–)

ב-22 ביולי 2023 חתם לו באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית והיורוליג.

קריירה בינלאומית
----------------

בשנת 2014 זומן לו לראשונה לנבחרת גרמניה בכדורסל. הוא נבחר לסגל שהשתתף ביורובאסקט 2015 שם העמיד ממוצעים של 4.6 נקודות, 1.2 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאודו לו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג

הערות שוליים
------------

1. ↑  "A Brief History of The Chairman". *Bwog*.
2. ↑  הרמסמאייר, לוקאס (2015-03-16). "Berliner Basketballer in den USA: Maodo Lo, der gefragte Kleptomane". *דר טאגספיגל*.
3. ↑  Brose Baskets add Lo to their roster
4. ↑  EuroLeague statistics
5. ↑  "Maodo Lo signs two-year deal with Bayern Munich". 13 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Maodo Lo officially leaves Bayern Munich". *ספורטנדו*. 22 ביולי 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)
7. ↑  "ALBA Berlin signs Maodo Lo to 2-year contract extension". *ספורטנדו*. 4 באוגוסט 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  Burkhard Schröder. "Maodo Lo - Ein DBVer wird Nationalspieler". *DBV Charlottenburg*. נבדק ב-2 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, January 2018)
**מריט-פְתָח** (משמעות השם: "האהובה על האל פתח") מתוארת בספרות הפופולרית המודרנית כרופאה ומדענית בתקופת מצרים העתיקה, בסביבות שנת 2700 לפנה"ס – הרופאה הראשונה הידועה ואחת המדעניות הראשונות בהיסטוריה. אולם על פי מחקר של ההיסטוריון הרפואי יאקוב קצ'ינסקי דמות כזאת לא הייתה קיימת ומדובר בערבוב של מספר דמויות עתיקות.

חייה
----

המקור לסיפורים הוא ספר שחיברה ההיסטוריונית הרפואית קייט קמפבל הרד־מיד (Kate Campbell Hurd-Mead), שסקר את ההיסטוריה של נשים ברפואה. הרד־מיד ציינה חפירה של קבר בעמק המלכים (שם נקברו בימי הממלכה החדשה) במצרים, שבו נמצאה "תמונה של אשה רופאה בשם מריט־פתח, אמו של כוהן גדול, שכינה אותה 'הרופאה הראשית'". היא הזכירה גם ללא שם רופאה מתקופת השושלת החמישית (של תקופת הממלכה הקדומה). מאוחר יותר נוצר בלבול ביניהם.
על פי תאורים בספרות המודרנית מריט-פתח פעלה בתקופת השושלת השנייה או השלישית במצרים. משמעות שמה, "מריט-פתח", הוא "האהובה על האל פתח". השם מורכב מתחילית "מר" שפירושה "אהובה", ומסיומת "פתח", המתייחסת לאל פתח, אל הבריאה המצרי. בניגוד לאימפריות אחרות בעת העתיקה, במצרים הותר לנשים לרכוש השכלה ולעסוק במדע באופן חופשי. השכלתה של מריט-פתח ומעמדה היו זהים לרופאים אחרים במצרים והיא פעלה לצידם. בעבודתה הרפואית נהגה לעסוק במיילדות. כנהוג בתקופת מצרים העתיקה, שילבה מריט-פתח בעבודתה פעילות רוחנית ודתית לצד ריפוי וטיפול רפואי.

אזכורה
------

מכתש הפגיעה "מריט-פתח" על פני כוכב הלכת נוגה.
תמונתה של מריט-פתח נמצאת על קבר בבית הקברות שליד הפרמידה של סקארה, עיר הקברים של ממפיס. לצד התמונה מופיע כיתוב בכתב חרטומים, המתאר אותה כרופאה. בנה של מריט-פתח, שהיה איש דת, תיאר את אמו כ"רופאה ראשית".

האיגוד האסטרונומי הבינלאומי העניק למכתש פגיעה על פני כוכב הלכת נוגה את השם "מריט-פתח" על שמה.

ראו גם
------

* נשים במדע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריט-פתח** בוויקישיתוף
* כתבה על מריט-פתה (באנגלית)
* סקארה ברשת (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Caroline Rance, **The History of Medicine in 100 Facts**, Amberley Publishing Limited, 2015-12-15
2. ↑  Merit Ptah, "The First Woman Physician": Crafting of a Feminist History with an Ancient Egyptian Setting  Jakub M Kwiecinski
3. ↑  אתר למנויים בלבד אסף רונאל, מחקר: הדמות המצרית שנחשבה הרופאה הראשונה בהיסטוריה כלל אינה מציאותית, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2019
4. ↑  A history of women in medicine : from the earliest times to the beginning of the nineteenth century
5. ↑  Vivian B. Pender, **The Status of Women: Violence, Identity, and Activism**, Karnac Books, 2016-09-30
6. 1 2  Karin Klenke, **Women in Leadership: Contextual Dynamics and Boundaries**, Emerald Group Publishing, 2011-04-27
7. ↑  Michael E. Moran, **Urolithiasis: A Comprehensive History**, Springer Science & Business Media, 2013-10-30
8. ↑  Peter Cattermole, Patrick Moore, **Atlas of Venus**, Cambridge University Press, 1997-05-28
**Source SDK** היא תוכנה שפותחה על ידי Valve, היא מיועדת לבניית מודלים לדמויות ממשחקי Valve, מפות למשחקי Valve ועוד, הפועלים על מנוע ה-Source בלבד.

גרסתו הראשונה של התוכנה פותחה בשנת 2006 והותאמה רק למשחקים Half-Life: Source ו-Half-Life Deathmatch: Source, והיה ניתן לשימוש חופשי רק בשנת 2007.

אפשרויות
--------

### מפות

 ערך מורחב – **Valve Hammer Editor**  

אפשרות עיצוב המפות (**Hammer Editor**) מאפשרת לבנות מפות כפי רצון המשתמש, או לקחת מפה שכבר קיימת ולעצב אותה מחדש.

### מודלים

אפשרות עיצוב המודלים (**Model Viewer**) מאפשרת לקחת דמויות ממשחקי Valve ולעצב להם את הגוף מחדש, כגון: לבוש, נעליים, אפשרות לשים מסיכה או להוריד וכו'.

### פנים

אפשרות עיצוב הפנים (**Face Poser**) מאפשרת לעצב את פניהם של דמויות משחקי Valve ולעשות להם מראה אחר, כגון: צבע עניים, סנטר, אף, שפתיים, שיער, אוזניים וכו'.

משחקים הניתנים לעיצוב בתוכנה
----------------------------

המשחקים הניתנים לעריכה בגרסה החופשית למשתמשים הם:

* Counter-Strike: Source
* Half-Life 2
* Half-Life 2: Deathmatch
* Day of Defeat: Source
* Half-Life 2: Episode One
* Half-Life 2: Episode Two
* פורטל
* Team Fortress 2
* Left 4 Dead
* Left 4 Dead 2
* Alien Swarm
* פורטל 2

ראו גם
------

* Valve
* סטים
* Valve Hammer Editor

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע ב-Steam על התוכנה (באנגלית)

| יישומי חברת Valve |
| --- |
| תוכנות | סטים • Half-Life TV • Source Filmmaker • Source SDK (Hammer) • Valve Anti-Cheat • PowerPlay • פרוטון |
| מנועים גרפיים | GoldSrc • Source • Source 2 |
| מודים | GoldSrc modifications • Source modifications |
**Soviet Kitsch** הוא האלבום השלישי של הזמרת היוצרת רג'ינה ספקטור. שם האלבום נלקח משיר של רג'ינה ספקטור בשם Düsseldorf שלא נכלל באלבום, ומקורו של הביטוי בהתבטאותו של מילן קונדרה על הריקנות שבקומוניזם, מתוך ספרו הקלות הבלתי נסבלת של הקיום.
השירים "Us" ו-"Carbon Monoxide" יצאו כסינגלים, ולשיר "Us" צולם וידאו קליפ.
הוצאה אחת של האלבום יצא לאורה עם DVD בונוס, שכלל סרט קצר בשם "The Survival Guide to Soviet Kitsch" (מדריך ההישרדות ל-Soviet Kitsch) שניתן לצפות בו באתר האינטרנט של ספקטור, והווידאו קליפ לשיר "Us".

סגנון
-----

מרבית השירים באלבום הם שירים שקטים בליווי פסנתר, ולפעמים כלים נוספים שנוכחותם פחות דומיננטית כמו צ'לו וגיטרה חשמלית. בשיר "Poor Little Rich Boy", הקצבי יותר, מכתיב את הקצב מקל תופים. השיר "\*\*\*" הוא למעשה קטע מעבר, בו נשמעת שיחה בלחישות בין רג'ינה ספקטור לאחיה, בר (בארי). הוא שואל אותה מתי יתחיל "השיר ההוא", שהולך "דה נה נה נה נה נה נה נה, דה נה נה נה נה", היא עונה לו שהשיר יתחיל בעוד רגע, הוא שואל אותה שוב, ולבסוף היא עונה: "...הוא יתחיל - עכשיו!" ומיד מתחיל השיר הבא, "Your Honor", בו מתארחת להקת הפאנק Kill Kenada. השיר רועש, כשבפזמון השקט נשמע רק קולה של ספקטור עם פסנתר.

בשירים "Your Honor", "Us" ו-"Chemo Limo" ספקטור מרבה להשתמש במשחקים עם הקול ומפיקה צלילים לא שגרתיים, שלרוב משרתים את נושא השיר, כפי שהיא נוהגת לעשות בשירים רבים.

מבחינה מילולית, השירים מתוחכמים ולרוב אינם חד-משמעיים. חלקם קודרים, בעוד שחלקם מלאים הומור. כמנהגה של רג'ינה ספקטור, מרבית השירים אינם שירים אישיים, אלא מעין סיפורים קצרים על דמויות שהמציאה.

רשימת השירים
------------

1. "Ode to Divorce – 3:42
2. "Poor Little Rich Boy – 2:27
3. "Carbon Monoxide – 4:59
4. "The Flowers – 3:54
5. "Us – 4:52
6. "Sailor Song – 3:15
7. "0:44 - \*\*\*
8. "Your Honor – 2:10
9. "Ghost of Corporate Future – 3:21
10. "Chemo Limo – 6:04
11. "Somedays – 3:21

צוות
----

* רג'ינה ספקטור - שירה, פנדר רודס, מקל תופים, הפקה
* גורדון רפאל - הפקה
* אלן בזוזי - הפקה, תופים
* טושי יושיוקה - טכנאי קול
* מאט הייד - טכנאי קול
* ג'יין סקארפנטוני - צ'לו
* גרהם מייבי - גיטרה בס
* אורן בלודאו - גיטרה
* בר (בארי) ספקטור - דיבורים
* להקת Kill Kenedea - ליווי בשיר Your Honor

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Soviet Kitsch באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Soviet Kitsch באתר MusicBrainz
* Discogs Soviet Kitsch באתר Discogs
* AllMusic Soviet Kitsch באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 5f5e3973-417c-3e12-908c-97ff27336d5f

 |