recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
E75 ליד סטובי
**E75** (מקדונית: **Автопат E75**) הוא הכביש המהיר הגדול ביותר במקדוניה הצפונית. אורכו של הכביש הוא כ-170 קילומטרים.

מאפייני התחבורה של מקדוניה דומים לאלה של יוגוסלביה לשעבר. לאורך הכביש יש עמדות גבייה (מקדונית: patarini) והמהירות המותרת היא 120 קמ"ש. שולי הכביש צבועים בצהוב והרקע של שלטי הדרך הוא ירוק, מאפיין המצוי גם בשווייץ, איטליה, דנמרק, שוודיה, יוון וליטא. E75, בדומה לכבישים מהירים אחרים במקדוניה, מצוי במצב תחזוקתי פחות טוב לעומת כבישים רגילים.

כללי
----

E75 הוא חלק מהדרך האירופית E75, המתחילה ליד העיר וארדו במחוז פינמארק שבנורווגיה. המדינות הבאות שהכביש עובר דרכן הן פינלנד, פולין, צ'כיה, סלובקיה והונגריה. לאחר מכן E75 חוצה את סרביה, ובגבול הסרבי-מקדוני הוא מתחבר ישירות לקטע המקדוני של הכביש. נקודת החיבור בין הקטעים היא מעבר הגבול טאבאנובצ'ה השוכן על הגבול הסרבי. הקטע המקדוני של הכביש חוצה את סקופיה וולס, ובהמשך מתחבר ליד גוואגלייה עם הכביש בוגורודיצה-אבז'וני, המחבר את מקדוניה עם יוון. רוב הכביש נבנה בזמן שמקדוניה הייתה חלק מיוגוסלביה, אם כי הוא הושלם רק בשנת 2004 לרגל אולימפיאדת אתונה.

הכביש מתפצל במרחק של כ-30 ק"מ מנמל התעופה סקופיה לכיוון העיר ולס, וכך נוצרים שני כבישים שהמרחק ביניהם הוא מספר קילומטרים. הכביש הצפוני הוא הכביש שבו משתמשים רוב הנהגים בעוד שהכביש הדרומי הארוך יותר, שהשוליים שלו לא בנויים היטב, משמש ככביש חד סטרי. נכון ל-2007 אין תוכניות לפתח את הנתיב הצפוני ולהפוך אותו לשני כבישים נפרדים ובכך לשפר את מערכת הכבישים.

E75 עובר בחלקים העיקריים של מקדוניה והוא מהווה את עורק התחבורה הראשי במדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **E75** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכוונה בכביש רגיל היא כביש שאיננו כביש מהיר
2. ↑  שתי התפצלויות הכביש מהוות חלק מהדרך האירופית E75
**מוקסין מונגולי** (שם מדעי: ***Gloydius intermedius***) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים החי בצפון אסיה.

תיאור
-----

מוקסין מונגולי מגיע לאורך של 33.5–71 ס"מ, אם יכול להגיע גם לאורך 78 ס"מ. הוא בעל מבנה גוף כבד יחסית ובעל ראש גדול וחרטום מעוגל ונמוך. צבעו משתנה בין חום, כתום או צבע שמנת המוקף בפסים אנכיים עבים שצבעם חום כהה עד שחור. הנקבות אינן מטילות ביצים אלא משריצות צאצאים חיים.

הוא חי בטבע בין אזרבייג'ן, צפון איראן, דרום טורקמניסטן, צפון-מערב אפגניסטן, בדרום רוסיה, חצי האי קוריאה, בצפון-מערב סין ובמונגוליה.

הנחש מצוי באזורים הרריים, במדבריות מסוימים ולעיתים גם סמוך למקווי מים. את טרפו הוא צד ממארב ולוכד מכרסמים ועופות שונים.

ארסו לא נחקר דיו וגם לא ידוע אודות נפגעים ממנו, אם כי הוא עשוי להיות דומה לזה של מוקסין יפני.

תת-מינים
--------

* Gloydius intermedius caucasicus
* Gloydius intermedius intermedius
* Gloydius intermedius stejnegeri

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוקסין מונגולי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוקסין מונגולי באתר הרשימה האדומה של IUCN
בקרטוגרפיה, **מפה קונפורמית** היא מפה שבה זוויות (בין מעגלים גדולים) על כדור הארץ (ספירה או אליפסואיד) נשמרות תחת פעולת המיפוי, כלומר המפה היא העתקה קונפורמית במובן המתמטי.

תכונות
------

ניתן להגדיר הטלה (מיפוי) קונפורמית כהטלה במשמרת-זוויות מקומיות בכל נקודה על כדור הארץ. לכן, כל צורה קטנה על כדור הארץ היא כמעט דומה לדמות שלה על המפה. ההטלה משמרת את היחס בין האורכים של כל שני קטעים בגבולות התחום הקטן; כל מחווני טיסו של ההטלה הם מעגלים.

באופן כללי, הטלות קונפורמיות משמרות רק צורות קטנות. צורות גדולות מתעוותות תחת פעולת המיפוי, אפילו במקרה של מיפוי קונפורמי.

בהטלה קונפורמית, כל צורה קטנה היא דומה לדמותה, אולם יחס הדמיון (קנה מידה או יחס ההגדלה) משתנה ממקום למקום. זה מסביר מדוע הטלות קונפורמיות מייצרות עיוותים בקנה המידה הגלובלי (כלומר ממפות את המשטח במדויק בקנה מידה "קטן" אך לא בקנה מידה "גדול").

בהטלה קונפורמית, מעגלים גדולים וקווי רוחב נחתכים בזוויות ישרות במפה. ההפך אינו בהכרח נכון. דוגמאות הנגד לטענה ההפוכה כוללות הטלות שמעבירות אלמנט שטח על המשטח המיוצג לאלמנט שטח בעל שטח שווה במפה (למשל, היטל למברט אזימוטלי משמר שטח). הטלות כאלו מותחות את קווי הרוחב וקווי האורך ביחסים שונים. לפיכך, קווי האורך והרוחב עדיין נחתכים בזוויות ישרות במפה, אולם הטלות אלו לא משמרות זוויות אחרות, כלומר אינן קונפורמיות.

רשימה של הטלות קונפורמיות
-------------------------

* היטל מרקטור
* היטל מרקטור רוחבי
* היטל גאוס-קרוגר
* היטל למברט חרוטי קונפורמי

שימושים
-------

### קנה מידה קטן

מפות שמייצגות כיוונים, כמו מפות ימות או מפות אווירונאוטיות, מיוצגות בעזרת מפות קונפורמיות. מפות שמשתמשים בהן כדי לתאר ערכים אשר הגרדיאנטים (נגזרות כיווניות מרביות) שלהם חשובים, כמו למשל מפות מזג אוויר המציינות לחצים אטמוספיריים, מיוצרות גם הן בעזרת הטלות קונפרמיות.

### קנה מידה גדול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מפה קונפורמית, באתר MathWorld (באנגלית)
**אדוארד מריקה** (גרמנית: **Eduard Mörike**;‏ 8 בספטמבר 1804, לודוויגסבורג, באדן-וירטמברג - 4 ביוני 1875, שטוטגרט), משורר גרמני מן האסכולה השוואבית, סופר ומתרגם, וכן איש כמורה.

חייו
----

מריקה נולד כילדו השביעי של קרל פרידריך מריקה, יועץ רפואי. היו לו שנים עשר אחים ואחיות. בשנת 1818 התחיל בלימודי תאולוגיה לפי רצון משפחתו, תחילה ב-Urach ואחר כך בטובינגן בשנים 1822 עד 1826. בשנים 1834 עד 1843 נשא בתפקידי כמורה שונים ברחבי וירטמברג. 

אימו ואחותו התגוררו איתו בבית הכומר שלו. ניסיונו משנת 1828 להתקיים כסופר עצמאי נכשל. בתקופה זו נכתבו שיריו הראשונים כמו "בוקר ספטמבר" ו"Er ist's" ("זה הוא ולא אחר"), שיר בן תשע שורות המבשר על האביב והוא אחד מן השירים הגרמניים המצוטטים ביותר. 

בשנת 1832 ראה אור הרומן "Maler Nolten" ("הצייר נולטן"), אחד מרומאני החניכה החשובים של הספרות הגרמנית, שזכה לפופולריות אדירה. 

מותה של אימו בשנת 1841 הביא למשבר קשה בחייו. בשל מצבו הבריאותי הרופף פרש ממשרת הכמורה בשנת 1843 והתיישב ב-Bad Mergenthein שבצפון מזרח וירטמברג, כשהוא גמלאי בן 39. בשנת 1851 נשא לאישה את מרגרטה פון שפאט ואחר כך לימד ספרות במוסדות של הכנסייה בשטוטגרט וב-Lorch. בשנת 1852 העניקה לו אוניברסיטת טיבינגן תואר דוקטור של כבוד. עד 1855 פרסם את יצירותיו החשובות בפרוזה, ולא שב לכתיבת שירה, למעט כמה חריגים זניחים, עד למותו. 

בשנים 1867–1873 החליף את מקום מגוריו לעיתים תכופות. העיר Fellbach שבה התגורר מעניקה עד היום את "פרס מריקה" על שמו. לבסוף התיישב בשטוטגרט. 

במשך כל חייו נהג לאסוף פריטים יומיומיים שונים. במיוחד נהג לאסוף מאובנים, ואף קרא ספרות מקצועית רבה בנושא. חיבה זו למאובנים מצאה ביטוי אף בשיריו.

יצירתו
------

מריקה נחשב במשך שנים ארוכות כנציג מובהק של זרם הבידרמאייר בספרות הגרמנית, זרם פוסט-רומנטי המקביל בקירוב מבחינה כרונולוגית לזרם Vormärz שלפני אביב העמים, ואשר הירבה להפליג בשבחיה של המולדת הגרמנית. כיום מיטיבים לעמוד על זרמי המעמקים בשירתו של מריקה ולהבחין במודרניות של המנוסה-מן-העולם שבה. ליצירתו מקום מרכזי בספרות הגרמנית של המאה ה-19. שיריו ניחנו בשפה טבעית ופשוטה ובסגנון חינני ומקורי. רבים משיריו (לידר) הולחנו בידי הוגו וולף. 

* שירים (1838, הורחב ב-1848 וב-1864)
* האוצר (1835)
* אחֶי הגשם (אופרה, הולחנה בידי איגנץ לאכנר, 1839)
* "אנתולוגיה קלאסית" (תרגומים מן השירה הקלאסית 1840)
* הצייר נולטן (רומאן חניכה, 1832)
* מוצרט במסעו לפראג (נובלה הומוריסטית-למחצה, 1856)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד מריקה** בוויקישיתוף

קישורים חיצוניים
----------------

* אדוארד מריקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אדוארד מריקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי אדוארד מריקה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* אדוארד מריקה (1804-1875), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265885005171
* BIBSYS: 90123826
* BNC: 000110026
* BNE: XX1043769
* BnF: cb119171528 (data)
* CANTIC: a10438397
* CiNii: DA0107807X
* GND: 118583107
* ICCU: CUBV116836
* ISNI: 0000 0001 1021 1467
* LCCN: n50006096
* LNB: 000014142
* MusicBrainz: e6dc6bd4-2b8a-4f49-aa91-b3650f9737a3
* NDL: 00450528
* NKC: jn19990005878
* NLA: 36152412
* NLG: 75058
* NLK: KAC199635527
* NLP: A12814568
* NLR:
* NSK: 000033297
* NTA: 06872327X
* RERO: 02-A003622669
* RSL: 000164775
* SELIBR: 208887
* SNAC: w68k79mm
* SUDOC: 027041778
* Trove: 1478418
* VcBA: 495/16771
* VIAF: 12312842
* WorldCat: lccn-n50006096

 |
מרבד של קחוון הגליל בהרי נפתלי
**קַחְוַן** (שם מדעי: *Anthemis*) הוא סוג של צמח חד שנתי ממשפחת המורכבים. הקחוון הוא סוג הקרוב לסוג בבונג מאותה משפחה. הצמחים בשני סוגים אלו דומים הן חזותית והן בסגולות הרפואיות המיוחסות להם.

רוב מיני הקחוון הם חד-שנתיים, ריחניים וזקופים. סוג זה הוא סתגלתן ולכן מינים רבים שלו הם אנדמיים והתאימו עצמם למקום חיותם. התפרחת אופיינית למשפחת המורכבים: במרכז נמצאים פרחים צהובים קטנים המקובצים יחד ומסביב עלים לשוניים, שצבעם בדרך כלל לבן. המבנה נראה כפרח בודד בעל אבקנים צהובים ועלי כותרת לבנים אולם בעצם מדובר בפרחים רבים וקטנים.

בסוג קחוון יש כ-200 מינים. מתוכם כ-20 מינים הגדלים בישראל בהם:

* קחוון הנגב - *Anthemis melampodina*
* קחוון ים המלח - *Anthemis maris-mortui*
* קחוון ארצישראלי - *Anthemis palestina*
* קחוון החרמון - *Anthemis rascheyana*
* קחוון מצוי - *Anthemis pseudocotula*
* קחוון שניר - *Anthemis hermonis*
* קחוון הגליל - *Anthemis bornmuelleri*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קחוון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007572552005171

 |
**אבישי (יעיש) ז'אנו** (נולד ב-19 ביולי 1970 בנצרת עילית) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת המגן הימני והקשר האחורי.

קריירה
------

ז'אנו החל את דרכו בקבוצת הנוער של מכבי נתניה ובעונת 1987/1988 עבר לקבוצה הבוגרת. בעונת 1988/1989 עבר לשחק במדי מכבי אחי נצרת מליגה ב' ושיחק במדי קבוצה זו שנתיים. בעונת 1990/1991 עבר לשחק במדי הפועל נצרת עילית ששיחקה באותה עת בליגה א'. עונה לאחר מכן, בעונת 1991/1992, חזר לשחק במדי מכבי נתניה והמשיך לשחק שם עד עונת 1994/1995 בה ירדה מכבי נתניה לליגה הלאומית.

מעונת 1995/1996 החל לשחק במדי מכבי חיפה בה שיחק תשע שנים וזכה עם הקבוצה בעונת 1997/1998 בגביע המדינה וכן בעוד מספר תארים, בהם 3 אליפויות, בעונות 2001 עד 2004. בעונת 2002/2003 העפיל עם הקבוצה לליגת האלופות. ברוב שנותיו במכבי חיפה שימש בועט הפנדלים הקבוע של הקבוצה. בעונת 2004/2005 עבר לשחק במדי הפועל נצרת עילית בהם שיחק שתי עונות ושימש כקפטן הקבוצה.

בתום עונת 2005/2006 התווסף לרשימת הרכש הגדולה של אייל ברקוביץ' במכבי נתניה. אך בסופה של עונת 2006/2007 החליט ז'אנו לעזוב את מכבי נתניה לטובת קבוצת עירוני טבריה שבאותה עונה עלתה מליגה ב' לליגה א'. אחרי עונה אחת בטבריה, עבר ז'אנו לשחק במדי הפועל חדרה, בה שיחק רק 3 משחקים בשנת 2008, לפני שחזר לקבוצתו הקודמות עירוני טבריה. בתום עונת 2008/2009, הודיע ז'אנו על פרישה ממשחק.

חיים אישיים
-----------

ז'אנו נשוי בשנית. יש לו שלושה ילדים מאדתו הראשונה וילד אחד מאשתו השנייה. כיום עוסק ז'אנו במכירת רכבי יד שנייה.

תארים
-----

* ליגת העל הישראלית **(3)**:
	+ 2000-01, 2001-02, 2003-04
* גביע המדינה **(1)**:
	+ 1998
* גביע הטוטו: **(1)**
	+ 2002-03

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר גולדברג‏, "זה הניצחון הכי גדול שלי, אמרתי לעצמי שאלוהים אוהב אותי", באתר וואלה!‏, 12 בינואר 2023
**עין-חתול אמריקאי מפוספס** (שם מדעי: *Leptodeira annulata*) הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים החי ביערות אמריקה המרכזית. בניגוד לרוב מיני המשפחה לנחש זה יש ארס, אך בשונה מהארס של מיני הפתניים והצפעיים, הוא אינו מסוגל להרוג בני אדם. למרות השם, נחש זה אינו קרוב משפחתי של הסוג עין חתול, וזכה לשמו בשל עיניו הגדולות המותאמות לחיי חושך.

מאפיינים
--------

נחש זה חי בטבע במקסיקו, אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית כולל איי מרגריטה וטרינידד. הוא חי בעיקר ביערות גשם לחים או יערות יבשים, בגדות יערות וכן בשולי ביצות ואף בחופים.

אלו נחשים קטנים. אורכם הממוצע 750 מ"מ והם בעלי ראש מגודל עם עיניים צהובות בולטות הרואות טוב בחשכה. מצידי העיניים ישנם פסים שחורים לאורך וגם על הגב ישנם "רצועות" שחורות לאורכו. הקשקשים עצמם הם צהבהבים או חומים. לנחש שיני ארס קטנות בצידם האחורי של הלסת התחתונה. הנחש יכול להרוג עם הארס את טרפו שכולל בעיקר צפרדעים, סלמנדרות ולטאות וגם גוזלים, השפעתו על האדם חלשה, ודומה לעקיצת דבורה.

הנחש חי רוב הזמן בין ענפי העצים אך יכול גם לרדת לקרקע. הוא יוצא לציד בעיקר בשעות הלילה, ולשם כך משתמש בעיניו הגדולות.

תת-מינים
--------

* *Leptodeira annulata ashmeadi*
* *Leptodeira annulata annulata*

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עין-חתול אמריקאי מפוספס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* עין-חתול אמריקאי מפוספס בinaturalist

הערות שוליים
------------

1. ↑  עין-חתול אמריקאי מפוספס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אדוארד מנוריץ', דוכס יורק ואומייל** (באנגלית: **Edward of Norwich, 2nd Duke of York and 1st Duke of Aumale**; ‏ 1373 - 25 באוקטובר 1415), היה בנו של אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק. אדוארד נהרג בקרב אז'נקור.

ביוגרפיה
--------

אדוארד נולד בנוריץ' לאדמונד מלאנגלי ולאיזבלה מקסטיליה, וכונה על שם עיר הולדתו. אדוארד היה נכדם של אדוארד השלישי, מלך אנגליה ושל פיליפה מאנו מצד אביו, ושל פדרו, מלך קסטיליה ומריה דה פאדילה מצד אימו. 

אדוארד היה מקורב לבן דודו, המלך ריצ'רד השני וקיבל ממנו בשנת 1390 את התואר רוזן רטלנד, ובשנת 1396 את התואר רוזן קורק. בשנת 1397 קיבל את התואר דוכס אומייל.

בעקבות עלייתו לשלטון של המלך הנרי הרביעי נשללה ממנו דוכסותו. בשנת 1400 היה אדמונד שותף לקשר נגד הנרי הרביעי, אולם בגד בחבריו הקושרים וסיפר למלך על הקשר.

בשנת 1402, לאחר פטירת אביו, ירש את התואר דוכס יורק.

אדוארד נשא לאישה את האלמנה פיליפה דה מוהון. לבני הזוג לא נולדו ילדים.

אדוארד היה איש משכיל, ותרגם לאנגלית את ספרו של גסטון מפו-ברן "Livre de Chasse" (בתרגומו נקרא הספר: "אדון הצייד" - "The Master of Game"). אדוארד הוסיף לספר המקורי חמישה פרקים מפרי עטו.

אדוארד לחם עבור המלך הנרי החמישי ונהרג בקרב אז'נקור. אדוארד היה החשוב מבין האבירים הלוחמים שנהרג בקרב. אדוארד נפל מסוסו במהומת הקרב, ונחנק בהיותו בתחתיתה של ערימת לוחמים וסוסים.

לאחר מותו של אדוארד, עיכב המלך את העברת דוכסות יורק לאחיינו, ריצ'רד פלנטג'נט, בשל העובדה שאביו של ריצ'רד פלנטג'נט - ריצ'רד מקוניסברג, רוזן קיימברידג' נחשד בבגידה, אולם לאחר זמן מה הסכים המלך להעברת דוכסות יורק לריצ'רד פלנטג'נט.

אזכורים תרבותיים
----------------

דמותו של אדוארד היא דמות ראשית במחזהו של ויליאם שייקספיר "ריצ'רד השני" בו הוא מופיע כ"דוכס אומרל". כמו כן מוזכר אדוארד במחזה "הנרי החמישי" בתפקיד משנה. שייקספיר מתאר את מותו של אדוארד כמוות במהלך מעשה גבורה למען המולדת, אף שבפועל נהרג בתאונה שנבעה מכובד השריון שלבש.

שלט אצולה
---------

שלט האצולה של אדוארד מנוריץ'.
בשל היות אדוארד נכדו של המלך, נשא אדוארד את שלט האצולה של הממלכה, בהבדל אחד - על תגי השלט צוירו שלוש נקודות אדומות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד מנוריץ', דוכס יורק** בוויקישיתוף
* אדוארד מנוריץ', דוכס יורק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אדוארד מנוריץ', דוכס יורק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי אדוארד מנוריץ', דוכס יורק בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

| דוכסי יורק |
| --- |
| בית יורק | אדמונד מלאנגלי (1385–1402) • אדוארד מנוריץ' (1402–1415) • ריצ'רד פלנטג'נט (1415–1460) • אדוארד מיורק (1460–1461) • ריצ'רד משרוסברי (1474–1483) |
| בית טיודור | הנרי מיורק (1494–1509) |
| בית סטיוארט | צ'ארלס מיורק (1605–1625) • ג'יימס מיורק (1633/1644–1685) |
| בית הנובר | ארנסט אוגוסטוס מיורק (1716–1728) • אדוארד מיורק (1760–1767) • פרדריק מיורק (1784–1827) |
| בית וינדזור | ג'ורג' מיורק (1892–1910) • אלברט מיורק (1920–1936) • הנסיך אנדרו (מ-1986) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007461657705171
* GND: 1059831724
* ISNI: 0000 0000 4120 6356
* LCCN: n2005073393
* NKC: mub2018984633
* SUDOC: 113129211
* VIAF: 46174144
* WorldCat: lccn-n2005073393

 |
**מפוטרי קיץ** הם עובדים שפוטרו (או הוצאו לחופשה ללא תשלום) בקיץ לתקופה קצרה וזמנית, לא מתוך כוונה להפסיק כליל את העסקת העובד, אלא רק על רקע צמצום בפעילות מקום העבודה בחודשי הקיץ. התופעה נפוצה לרוב בקרב עובדים חסרי קביעות במערכת החינוך (במקצועות הוראה ובמקצועות אחרים) בתקופת החופש הגדול (יוני, יולי ואוגוסט), ובכך נמנע המעסיק מתשלום שכר בחודשים אלה ותשלום השכר החודשי מוחלף בדמי אבטלה (נמוכים מהשכר הרגיל).

בשירות התעסוקה נקבע נוהל מיוחד לעובדים שפוטרו לתקופת החופש הגדול במערכת החינוך היסודית והתיכונית, משום שעובדים אלה אינם מבקשים עבודה קבועה, אלא עבודה זמנית לתקופת פיטוריהם ממערכת החינוך. נוהל זה מקל (בהשוואה למובטלים אחרים) את דרישות ההתייצבות של עובדים אלו בשירות התעסוקה לפעם אחת בלבד לאחר יום הפיטורים ובתנאי שחל לאחר 20 ביוני ועד לתאריך 31 באוגוסט באותה שנה קלנדרית, אך דורש מהם להיות נכונים לכל עבודה שתוצע להם.

היקף התופעה בישראל
------------------

על פי שירות התעסוקה בין יוני 2019 ועד לסוף אוגוסט 2019, הגיעו ללשכות התעסוקה 20,895 אזרחים שציינו שעבודתם הופסקה, אולם הם צפויים לחזור למקום עבודתם לאחר חופשת הקיץ.
מרבית המפוטרים הן נשים (90%) ומהמגזר החרדי.
המפוטרים מגיעים מתחומים שונים ובראשם בתחום החינוך ובעיקר חינוך לגיל הרך: גננות, סייעות ומטפלות (כ-10,000, מחצית מהמפוטרים). בנוסף פוטרו מורים (כ-3,600) ועובדי ניקיון (1000).

בנוסף חלה עלייה מדי שנה בכמות המפוטרים: בשנת 2017 פוטרו 9,500 עובדים, בשנת 2018 פוטרו כ-12,000 עובדים ובשנת 2019 כאמור כ-20,000 עובדים.

תוצאות
------

תופעה זו פוגעת בזכויות העובד משום שהיא מונעת ממנו צבירת ותק בעבודה, ומונעת ממנו שכר בחודשי הקיץ (דמי אבטלה נמוכים מהשכר קודם האבטלה).

חוק פיצויי פיטורים מתחשב בתופעה זו, וקובע שהפסקה בעבודה שאורכה אינו עולה על שישה חודשים אינה פוגעת ברציפות בעבודה לעניין הזכאות לפיצויי פיטורים. לזכויות אחרות התלויות בוותק לא ניתנה הגנה כזו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניצן צבי כהן, ‏שובה של הדלת המסתובבת, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 8 באוגוסט 2019
* דמי אבטלה לעובדים שפוטרו או הוצאו לחל"ת למשך חופשת הקיץ, באתר כל זכות
* נוהל מפוטרי קיץ של שירות התעסוקה
* הסבר אודות נוהלי ההתייצבות באתר שירות התעסוקה
* מפוטרי קיץ 2018 באתר שירות התעסוקה
* בילי פרנקל, מספר "מפוטרי הקיץ" זינק השנה ל-21 אלף עובדים, באתר ynet, 12 בספטמבר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  נוהל מפוטרי קיץ, באתר של שירות התעסוקה, 1 במאי 2019;  
מפוטרי קיץ, באתר של שירות התעסוקה
2. ↑  שירות התעסוקה מסכם את תופעת מפוטרי קיץ 2019
3. ↑  ניצן צבי כהן, ‏שובה של הדלת המסתובבת, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 8 באוגוסט 2019
**קזיס בינקיס** (בליטאית: **Kazys Binkis**‏; 1893, Gudeliai, ליטא – 1942, קובנה) היה משורר, עיתונאי ומחזאי ליטאי שהשתמש בשמות בדויים רבים, וכן חסיד אומות העולם.

קורות חייו
----------

בינקיס למד בבית הספר היסודי בפפיליס (אנ'), ובבית הספר *Saulė* (השמש), ולמד הוראה. בשנת 1910 החל ללמוד חקלאות ליד שווינציאן, אבל עקב מחסור כלכלי עבר לווילנה בשנת 1913 והחל להתכונן לבחינות הבגרות. בשנת 1909 החל לפרסם פרוזה ובשנת 1915 סיים קורס מורים והיה למורה בבית הספר בו למד בצעירותו. ב-1918 נבחר לתפקיד יו"ר מחוז מגוריו. בשנת 1919 מונה לתפקיד מזכיר מערכת כתב העת *Liepsna* (הלהבה) בווילנה. באותה שנה עבר לקובנה, שם עבד בבית הדפוס, התנדב בגדוד צבאי והשתתף בקונצרטים. ב-1920–1923 למד, בהפסקות, ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת ברלין, השתתף בתנועה ספרותית והיה ממנהיגי התנועה הפוטוריסטית הליטאית (1922-1928).

בינקיס התפרנס מיצירתו הספרותית. בשנת 1922 פרסם וערך עם חברים אחרים מספר יצירות ספרותיות ואנתולוגיות של יצירות שירה וספרות ליטאיות עממיות. בינקיס עבד באגודת הסופרים הליטאים; במשך מספר שנים היה חבר בחבר המנהלים שלה. הוא כתב בכתב עת ספרותי והיה עיתונאי.

בינקיס נקבר בבית הקברות פטרישיונאי (אנ'), בית הקברות הלאומי הבלתי רשמי של ליטא.

יצירות ספרותיות
---------------

מורשתו של בינקיס אינה רבה אך משמעותית. הוא כתב בסוגות (ז'אנרים) ההומור, הסאטירה והשירה, ופרסם ספרי שירה לילדים.

אוסף שיריו הראשון של בינקיס התפרסם ב-1920 והושפע מהזרם המודרניסטי בשירה, השפעה שנחל במהלך לימודיו בברלין. כך השפיע בינקיס רבות על השירה הליטאית. בשנת 1923 (מהדורה שנייה ב-1926) פרסם את ספרו השני, קובץ שירים בגוון עתידני בשם **מאה אביבים**. מ-1927 עד 1931 פרסם שירים הומוריסטים במגוון כתבי-עת; חלקם פורסמו בספרים, גם לאחר מותו.

מחזהו הראשון של בינקיס יצא לאור ב-1938. הצלחת המחזה, *Atžalynas* (הצמחייה), עודדה אותו לכתוב מחזה חדש, *Generalinė repeticija* (חזרה גנרלית), אשר לא הושלם. מחזה זה הוצג בהנאו ב-1948, פורסם כספר ב-1958 והוצג לראשונה בליטא בשנת 1959.

חסיד אומות העולם
----------------

במהלך הכיבוש הנאצי סייעו בני משפחת בינקיס להסתיר יהודים רבים מגטו קובנה בביתם. יד ושם הכיר בו, בסופיה אשתו, ובבני משפחה נוספים כחסידי אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קזיס בינקיס** בוויקישיתוף
* קזיס בינקיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  LMS IC: Classic Lithuanian Literature Anthology: Kazys Binkis (about the author) at antologija.lt
2. ↑  Ostrauskas, Kostas. *Žodžiai ir žmonės: Straipsniai, atsiminimai, laiškai.*
3. ↑  Kazys Binkis, באתר "יד ושם" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271216105171
* BnF: cb10195954t (data)
* GND: 101709676
* ISNI: 0000 0001 0888 8452
* LCCN: n92009455
* NKC: ola2002153196
* NTA: 182881164
* SUDOC: 165727780
* VIAF: 37287870
* WorldCat: lccn-n92009455

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קזיס בינקיס"**.
**אורי רווח** (נולד בי"א בטבת ה'תשל"א, 8 בינואר 1971) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי, חסיד חב"ד.

ביוגרפיה
--------

נולד בנהריה לאם מתוניס ואב ממרוקו. גדל בעכו עד גיל 6 אז עבר לשכונה ד' בבאר שבע. אביו נפטר כשהיה בן 14. למד בבית הספר החקלאי "אשל הנשיא". אל עולם העיתונות נכנס בעקבות ספר של דבורה עומר שהכיר, בו מסופר על הרצל, שהיה עיתונאי, ובהשראתו התחיל להוציא עיתון בבית הספר שבו למד. בצעירותו היה כתב במקומון "שבע" וב"מעריב לנוער". בשנת 1990 החל לשרת בגלי צה"ל, שם היה כתב לענייני עבודה ורווחה. בשנת 1994 עבר לחברת החדשות, אף שם שימש כתב לענייני עבודה ורווחה ותחומי כיסוי נוספים. בסוף שנות ה-90, במהלך עבודתו בערוץ 2, החל בתהליך של חזרה בתשובה ולמד במכון מאיר. התקרב לחסידות חב"ד.

בשנת 2001 פרש מערוץ 2 כדי לשמש יועץ תקשורת של שר הדתות אשר אוחנה.

עם סיום עבודתו במשרד הדתות התקבל לעבודה בערוץ 1, שם הוא הועסק במחלקת המורשת של הערוץ וככתב במהדורה המרכזית "מבט לחדשות" המסקר תחומי דת ויהדות ופרש משם לאחרי כמה שנים. כמו כן הגיש תוכניות ב"רשת מורשת". בשנת 2007 יזם הכנסת ספר תורה לבית הכנסת בבניין רשות השידור.

רווח הגיש את תוכנית "פנימה" בימי ראשון עד רביעי ואת "מלווה מלכה" במוצאי שבת, בתאגיד השידור הציבורי כאן מורשת. בשנת 2020 פוטר מהערוץ.

באפריל 2021 הצטרף לרדיו "קול ברמה" למשך חודש.

חיים אישיים
-----------

רווח נשוי לטלי. הוא אב לשישה ילדים מנישואיו הראשונים עם אשתו דקלה, ולבת מהנישואים השניים. מתגורר בביתר עילית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פנימה באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
* מלווה מלכה באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
* ירעם נתניהו, שליפות עם אורי רווח, באתר nrg‏, 31 במרץ 2009
* עלון 'ארץ ישראל שלנו', סיפורו של העיתונאי שחצה את הגדר, באתר חב"ד אינפו, כסלו תשע"א (11.2010)
* אורי רווח בראיון אישי, הידברות
* אבנר שאקי, אורי רווח: "זו הסיבה האמיתית שבגללה פוטרתי מהתאגיד", באתר ערוץ 7, 5 בנובמבר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  קובי נחשוני, אחרי 40 שנה: ספר תורה ברשות השידור, באתר ynet, 28 באוגוסט 2007
2. ↑  הכתב אורי רווח יפוטר מ'תאגיד השידור כאן', באתר כיכר השבת
3. ↑  זופניק בכיכר • התמונות והנייעס של השבוע, באתר כיכר השבת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311587805171

 |
**אדוארד לוי-לאוסון, ברון ברנהאם הראשון** (באנגלית: **Edward Levy-Lawson, 1st Baron Burnham**; ‏28 בדצמבר 1833 – 9 בינואר 1916) היה בעל עיתונים יהודי-בריטי.

קורות חיים
----------

לוי-לאוסון היה בנם של ג'וזף מוזס לוי ושל אשתו אסתר לבית כהן. אביו רכש ב-1855 את הדיילי טלגרף, חודשים ספורים לאחר יציאתו לאור. לוי-לאוסון היה עורך העיתון ובעל השליטה בו זמן רב לפני מותו של אביו ב-1888 והחל מ-1885 הוא היה הבעלים המנהל ובעל השליטה היחיד בעיתון והייתה לו שליטה רבה יותר מאשר לאביו ברחוב פליט. ב-1875 הוא קיבל הרשאה מלכותית להוסיף את השם לאוסון. ב-1880 הוא רכש את בית האחוזה "הול בארן" שבמחוז בקינגהאמשייר. ב-1892 הוענק לו התואר ברונט וב-1903 הוענק לו תואר האצולה ברון ברנהאם. ב-1886 הוא מונה להיות השריף (תפקיד טקסי) של בקינגהאמשייר.

לורד ברנהאם נשא לאישה ב-1862 את הרייט ג'ורג'ינה, בתו של בנג'מין נוטינגהאם וובסטר. היא מתה ב-1897. ברנהאם מת בינואר 1916, בגיל 82 ואת תואר הברון שלו ירש בנו הבכור הארי, שקיבל ב-1919 את התואר ויקונט ברנהאם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד לוי-לאוסון, ברון ברנהאם הראשון** בוויקישיתוף
* אדוארד לוי-לאוסון, ברון ברנהאם הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502535105171
* BnF: cb156807594 (data)
* GND: 1058612476
* LCCN: nr92030008
* SNAC: w6k36p6c
* VIAF: 49093403
* WorldCat: lccn-nr92030008

 |
**מַפּוּזָאוּרוּס** (שם מדעי: *Mapusaurus*) הוא סוג של דינוזאור טורף, פירוש שמו "לטאת הארץ" או "לטאת האדמה".

בסוג התגלה מין יחיד, מפוזאורוס רוסה (*Mapusaurus roseae*), שהיה דינוזאור תרופוד ענק שחי בפטגוניה 100-95 מיליון שנה לפני זמננו, אורכו הוא נושא למחלוקת בקרב מומחים רבים וככל הנראה היה בין 10.2 ל-12.2 מטרים (40 רגל) ומשקלו נע בין 3 ל-5 טונות.

בשנת 1995 החלו החפירות בפטגוניה שבארגנטינה וכעבור חמש שנים התגלו ממצאים (שהתפרסמו בכתב העת הצרפתי Geodiversitas) שהוכיחו שלפני כמאה מיליון שנים חיו באזור זה טורפי ענק השייכים לקבוצה Carcharodontosaurids (קרכרודונטוזאוריים). בתוך החפירות נמצאות מאות עצמות של הטורף שנחשב לאחד הטורפים הגדולים ביותר שחיו על פני כדור הארץ. החוקרים משערים שהמצאות פרטים כה רבים במקום אחד מצביעה על התנהלות הטורף בלהקות או קבוצות דבר שמסביר בבירור איך הדינוזאור הזה הצליח לצוד חיות שגדולות פי 20 ממנו. שיניו הם בצורת להבים, חדים ומשוננים שנועדו לחתוך בקלות בבשר הטרף ובכך להשיג את בשרו ללא כול צורך בהרג ממשי של הטרף הניצוד, גם זה מרמז על כך שהמפוזאורוס צד דינוזאורים שגדולים ממנו משמעותית. אף שמומחים סבורים שהטורף היה בוחר בפרטים הקטנים (הצעירים) או בזקני הלהקה של הטרף ובכך מקל מאוד את הציד. 

הטרף המשוער של המפוזאורוס היו מיני זאורופודים כבדים כמו הארגנטינוזאורוס - זאורופוד שאורכו הגיע ל-30 עד 40 מטרים לפרט בוגר ומשקלו למעלה מ-70 טונות, והיה ככל הנראה בעל החיים היבשתי הגדול ביותר שחי בכדור הארץ בכל הזמנים. יש סבירות שהמפוזאורוס חלק טריטוריה ומזון עם קרוב המשפחה שלו שחי באזור באותה תקופה, הגיגאנוטוזאורוס, שהיה גדול, חזק ומפחיד ממנו, אך אולי היה טורף בודד, וכך התחרו על סוג שונה של מזון.

בתרבות
------

* המפוזאורוס מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם הוא תולש בשר מפרט של ארגנטינוזאורוס שמאוחר יותר מת מאובדן דם וכן נראה בהמשך ניזון ממנו.
* המפוזאורוס נראה במשחק ללכת עם דינוזאורים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* Mapusaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
* Mapusaurus gang Vs. Argentinosaurus - Planet Dinosaur - BBC|סרטון של מפוזאורוס בסדרה הכוכב דינוזאור - ערוץ BBC Earth ביוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Coria R. A. & Currie P. J. (2006). A new carcharodontosaurid (Dinosauria, Theropoda) from the Upper Cretaceous of Argentina. *Geodiversitas* 28(1):71-118. PDF
**קטאלין גאורגה הילדן** (ברומנית: **Cătălin George Hîldan**;‏ 3 בפברואר 1976 – 5 באוקטובר 2000) היה כדורגלן רומני ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת רומניה ובדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית.

קריירת מועדונים
---------------

בשנת 1986 הצטרף הילדן אל מחלקת הנוער של דינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-2 באוקטובר 1994 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד היריבה סטיאווה בוקרשט.

לאחר מספר חודשים הושאל הילדן לאוצלול טרגובישטה, ובמהלך תקופתו במועדון עזר לו לעלות לליגה הרומנית השנייה ולאחר מכן לליגת העל הרומנית. הוא נקרא בחזרה לדינמו בוקרשט במהלך ההשאלה. לאחר מספר שנים במועדון נבחר לקפטן הקבוצה. בעונת 1999/2000 זכה עם המועדון באליפות רומניה לראשונה מזה תשע שנים, וכן בגביע הרומני.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-3 במרץ 1999 ערך הילדן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בניצחון 2-0 על נבחרת אסטוניה במשחק ידידות. ב-4 בפברואר 2020 הבקיע את שערו היחיד בנבחרת, במשחק שנגמר בניצחון 4-2 של נבחרתו בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר תוצאה של 1-1 בתום הזמן החוקי נגד נבחרת גאורגיה במשחק ידידות.

הילדן היה חלק מסגל נבחרת רומניה לטורניר יורו 2000, אך לא זכה לדקות משחק בטורניר.

בסך הכל ערך הילדן שמונה הופעות במדי נבחרת רומניה, כולן במשחקי ידידות, והבקיע שער אחד.

מותו
----

ב-5 באוקטובר 2000 מת הילדן במהלך משחק ידידות בין דינמו בוקרשט לאולטניצה, לאחר שחווה דום לב וצנח על המגרש בדקה ה-74 של המשחק.

היציע הצפוני באצטדיונה של דינמו בוקרשט קרוי "יציע קטאלין הילדן", כמחווה.

תארים
-----

דינמו בוקרשט
* אליפות רומניה (1): 1999/2000
* הגביע הרומני (1): 1999/2000

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת רומניה – יורו 2000** |
| --- |
| 1 לובונץ • 
2 פטרסקו • 
3 סיאובוטריו • 
4 פיליפסקו • 
5 גלסה • 
6 פופסקו • 
7 מוטו • 
8 מונטיאנו • 
9 מולדובן • 
10 חאג'י • 
11 איליה • 
12 סטליה •
13 קיבו • 
14 פטרה •
15 לופסקו •
16 רוסו •
17 בלודדיסי •
18 גנאה •
19 לינקר •
20 הילדן •
21 פרונאה •
22 קונטרה •
מאמן: יני | רומניהרומניה |
מסדרון בבלוק 11
**בלוק 11** הוא שמו של מבנה בשטח מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ ששימש לענישת אסירי המחנה בעינויים פיזיים. הבלוק הוצב באזור שנקרא "שטאמלאגר" (המחנה הראשי של אושוויץ). בין בלוק 10 לבלוק 11 עמד "קיר המוות" (ששוחזר לאחר מלחמת העולם השנייה), מולו הועמדו אלפי אסירים בטרם הוצאו להורג על ידי כיתות ירי. בפי האסירים נקרא הבלוק "בלוק העינויים" או "בלוק המוות". הבלוק הכיל חדרי עינויים שבהם עונו האסירים. בין שיטות העינויים היו כליאה בחדר אפל למספר ימים וכן "חדר עמידה" בשטח 81 סנטימטרים רבועים, לו היה פתח של 5 סנטימטרים רבועים לכניסת ויציאת אוויר, בו אולצו האסירים לעמוד עד עשרים שעות רצופות ביחד ולמחרת להמשיך בעבודות הכפייה כרגיל, ללא קבלת מנוחה.

חקירות
------

בבלוק 11 נערכו גם חקירות אסירים על ידי שימוש בעינויים. שיטת חקירה שפותחה בבלוק על ידי וילהלם בוגר, כללה הכנסה של האסיר לחדר החקירה ערום והנחתו על מוט ברזל שהיה מחובר בכבלים לתקרה. האסיר נוענע קדימה ואחורה תוך כדי שחוקר שואל אותו שאלות בעוצמת קול הולכת וגדלה וחוקר נוסף הולם באחוריו במוט ברזל אחר. במקרה שהאסיר לא שיתף פעולה, החוקר הנוסף החל להכותו באיברים אחרים בגופו. אסירים שנחקרו בשיטה זו התעלפו והמשיכו לספוג חבטות עד למותם.

בבלוק 11 נערכו הניסויים הראשונים של המתת בני אדם בגז ציקלון בי.

ראו גם
------

* בלוק 10
* בלוק 24
* בלוק 31

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלוק 11** בוויקישיתוף
**אדוארד "אד" פרדיננד ג'ייקוב לינדברג** (באנגלית: **Edward "Ed" Ferdinand Jacob Lindberg**; ‏9 בנובמבר 1886 – 21 באוקטובר 1975) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם (סטוקהולם 1912) בריצת שליחים 4x400 מטר ובעל מדליית ארד אולימפית ופעמיים אלוף ארצות הברית (1909 ו-1911) בריצת 400 מטר.

ביוגרפיה
--------

לינדברג נולד בצ'ירוקי, איווה.

### אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה בסיאטל, וושינגטון בשנת 1909 זכה לינדברג במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.4 שניות. באליפות שנערכה בניו אורלינס, לואיזיאנה בשנת 1910 הוא זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר אחרי ויליאם הייז שקבע תוצאה של 52.0 שניות. באליפות ארצות הברית שנערכה בפיטסבורג, פנסילבניה בשנת 1911 הוא זכה בפעם השנייה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.0 שניות.

### בעל מדליית זהב אולימפית

במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת סטוקהולם (1912) סיים לינדברג במקום ראשון בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.6 שניות. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם טד מרדית', צ'ארלס ריידפאת' ומל שפרד בשיא עולם חדש של 3:16.6 דקות, לפני צרפת (3:20.7 דקות) ובריטניה (3:23.2 דקות). מדליית ארד, בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.4 שניות, אחרי בן ארצו צ'ארלס ריידפאת' שקבע שיא עולם חדש של 48.2 שניות והאנס בראון מגרמניה (48.3 שניות).

שיאים אישיים
------------

* ריצת 400 מטר: 48.4 שניות (1912)

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אדוארד לינדברג** |

קישורים חיצוניים
----------------

* אדוארד לינדברג, באתר olympedia.org
* אדוארד לינדברג באתר *Track and Field Statistics* (באנגלית)
**בלון נ"מ** הוא בלון גדול הנישא באוויר, מחובר בכבלי מתכת, שמטרתו להגן מהתקפות כלי טיס מנמיכי טוס. חלק מגרסאות הבלון הסתמכו על התנגשותו של כלי הטיס בכבלים, וחלק נעזרו בחומר נפץ שהתפוצץ עם מגע כלי הטיס בכבלים, וכך הסב נזק נוסף לכלי הטיס התוקף.

ספינות פורקות ציוד במהלך הפלישה לנורמנדי תחת הגנה אווירית של בלוני נ"מ

מלחמת העולם השנייה
------------------

בשנת 1938 החלו הבריטים לערוך ניסויים במטרה לבדוק את יעילותם של בלונים בהגנה על ערים ואזורים תעשייתיים מפני מתקפה אווירית. מטרתם של הבלונים הייתה להפריע לטיסתם של מטוסי צלילה אשר טסו בגובה של עד 1,500 מטרים, ולהכריח אותם לטוס גבוה יותר, על מנת להכניסם לטווח הירי של תותחי הנ"מ הבריטים. עד אמצע שנת 1940 הוצבו בבריטניה כ-1400 בלונים, שליש מהם מעל בירת אנגליה, לונדון.

היכולות הטכניות הגבוהות של מטוסי הלופטוואפה הגרמניים הצליחו למזער את השפעת הבלונים, במיוחד לאחר החלפת רוב מטוסי הצלילה הגרמנים במפציצים מגובה רב. הבלונים הוכיחו עצמם כיעילים בצורה חלקית כהגנה נגד טילי הV-1 הגרמניים, אשר טסו בדרך כלל בגובה של 600 מטרים. על אף שטילים אלו צוידו בחותכי כבלים בכנפיהם, מעריכים היום כי הבלונים הצליחו להפיל 231 טילי V-1, מתוך כ-10,000 שנורו לעבר אנגליה.

מפציצים רבים צוידו באביזרים שניסו להתמודד עם בלוני הנ"מ באמצעות חיתוך הכבלים. מטוסי הלופטוואפה צוידו בהתקן אשר הורכב על כנף המטוס, אשר גרם לפיצוץ קל ברגע המגע עם כבלי הבלון אשר הניע להב שחתך את כבלי הבלון. התקן זה היה יעיל מאוד נגד בלוני הנ"מ של בעלות הברית. גם מטוסי כוחות בעלות הברית השתמשו בחותכי כבלים דומים, אך השתמשו בהם פחות לאור העובדה שהגרמנים מיעטו להשתמש בבלוני נ"מ, והסתמכו יותר על תותחי נ"מ כהגנה נגד מטוסי בעלות הברית.

בשימוש לא זהיר, יכלו בלוני הנ"מ לגרום לנזק רב. במהלך שנת 1942 התקינו כוחות אמריקאיים וקנדיים מספר בלוני נ"מ בגבול ארצות הברית-קנדה, על מנת להגן על אזור תעשייתי רגיש וחיוני למאמץ המלחמתי. במהלך סערה השתחררו הכבלים של אחד הבלונים, פגעו בקווי חשמל, וגרמו להפרעות משמעותיות ביכולות הכרייה והייצור של אותו אזור. להערכת בעלות הברית, ייצור של כ-400 טון פלדה ירד לטמיון עקב תאונה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלון נ"מ** בוויקישיתוף
* הסבר על בלוני הנ"מ באתר "מלחמת העולם השנייה".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Airpower Journal הגנה אווירית באמצעות בלוני ברג'ה, קיץ 1989

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4372110-2
* NARA: 10663380

 |
**בלונד** (באנגלית: **Blonde**) הוא צמד מפיקים מוזיקליים בריטי, המורכב מג'ייקוב מנסון ואדם אנגלפילד. הצמד היה אחראי לכתיבת ולהפקת מספר שירים, בין היתר הסינגל "Lay It All on Me" של רודימנטאל בשיתוף אד שירן, "Answerphone" של בנקס & רנקס ואלה אייר בשיתוף יאנג ביין (אנ'), הסינגל "Just My Type" של The Vamps, והסינגל "Houdini" של KSI בשיתוף Swarmz (אנ') וטיון ויין (אנ').

קריירה מוזיקלית
---------------

ב-2012, הצמד הוציא את הסינגל "Talk To You".

ב-2013, הצמד הוציא את הסינגלים "Be Mine" ו-"It's You".

ב-2014, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם ריאן אשלי, את הסינגל "Foolish". בהמשך השנה, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם צ'ארלי טפט (אנ'), את הסינגל "Higher Ground". ב-21 בנובמבר באותה שנה, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם מליסה סטיל (אנ'), את הסינגל "I Loved You".‏

ב-14 בינואר 2015, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם Pianoman, את הסינגל "Cast A Spell". ב-10 באפריל באותה שנה, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם אלכס ניואל, את הסינגל "All Cried Out".‏ ב-14 באוגוסט באותה שנה, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם קרן הארדינג, את הסינגל "Feel Good (It's Alright)".

ב-18 במרץ 2016, הצמד הוציא את הסינגל "Nothing Like This". ב-1 ביולי באותה שנה, הצמד התארח, יחד עם סיגלה, בסינגל "Don't Need No Money" של אימאני ויליאמס (גר').

ב-16 ביוני 2017, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם אסטריד אס, את הסינגל "Just for One Night".

ב-6 ביולי 2018, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם ברין כריסטופר, את הסינגל "Me, Myself & I".‏

קישורים חיצוניים
----------------

* בלונד, ברשת החברתית פייסבוק
* בלונד, ברשת החברתית טוויטר
* בלונד, ברשת החברתית אינסטגרם
* בלונד, סרטונים בערוץ היוטיוב
* בלונד, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
* בלונד, באתר AllMusic (באנגלית)
* בלונד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* בלונד, באתר דיזר
* בלונד, באתר Discogs (באנגלית)
* בלונד, באתר Songkick (באנגלית)
* בלונד, באתר בילבורד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  New Noise Blonde, Wonderland Magazine (אורכב 04.05.2016 בארכיון Wayback Machine), Retrieved 21 November 2014.
2. ↑  BBC Radio One Twitter feed (אורכב 24.03.2016 בארכיון Wayback Machine), retrieved 22 November 2014.
3. ↑  BBC Radio 1 playlist (אורכב 08.12.2014 בארכיון Wayback Machine), BBC, retrieved 22 November 2014.
4. ↑  "OMI's Cheerleader tops Official Singles Chart for a second week". *Officialcharts.com*.
5. ↑  "Me, Myself & I (feat. Bryn Christopher) – Single by Blonde on iTunes". *iTunes Store (US)*. ארכיון מ-2018-07-06. נבדק ב-6 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 68456236-20b1-4ac2-a5a9-b98ae41bd2a6

 |
**קח אותי**, הידוע גם במילות הפתיחה שלו: **מי אמר לָךְ**, הוא שיר רוק ישראלי של להקת היהודים, שנכתב והולחן על ידי תום פטרובר. השיר יצא כסינגל בשנת 1994 (תחת השם "מי אמר לך") ונכלל באלבום הבכורה של הלהקה, מציאות נפרדת.

רקע
---

השיר נכתב על ידי תום פטרובר בעקבות סיפורים שאורית שחף סיפרה לו על ילדותה, כשגרו יחדיו בדירה שכורה בתל אביב. השיר התפרסם באלבום הבכורה של להקתם של השניים – היהודים – "מציאות נפרדת" (1995). לימים סיפרה שחף שהפתיח מתאר את ילדותה בבית הספר, שבו היא נחשבה בעיני חבריה ללימודים ילדה מוזרה ושתקנית. אף שרבים רואים בו שיר אהבה נכזבת, המשפט "אם אתה הולך אז קח אותי, אתה שומע זאת אני..." נכתב על אביה של אורית, שעזב את הבית כשהייתה בת 11.

גרסות כיסוי
-----------

בשנת 2003, בחצי הגמר של העונה הראשונה של "כוכב נולד", ביצעה הזוכה נינט טייב גרסת כיסוי לשיר. הופעת השיר בפריים טיים בערוץ 12 הקפיצה את הפופולריות של הלהקה והכניסה אותה לקונצנזוס למרות שבמשך שנים טענה הלהקה שתחנות הרדיו הפופולריות ממאנות להשמיע את שיריה.

בשנת 2020 הוציאה הגר יפת גרסת כיסוי לשיר.

בשנת 2021 ביצעה זהבה בן את השיר במסגרת השתתפותה בתוכנית "האח הגדול". עוד באותה שנה זכה השיר לגרסת כיסוי מפי חדווה עמרני.

קרדיטים
-------

תום פטרובר - כתיבה, הלחנה ועיבוד

אורית שחף - שירה

שמוליק בודגוב - גיטרות ועיבוד

אבי יפרח - גיטרה בס

אשר פדי - תופים

ערן מיטלמן - קלידים

טכנאי הקלטות ומיקס: ראובן שפירא

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "קח אותי", באתר שירונט
* היהודים - קח אותי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:30)
* קח אותי, באוסף המוזיקה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "קחו אותם", מוסף 7 לילות של **ידיעות אחרונות**, 1 באוקטובר 2021, עמ' 11. ראו קטעים מהכתבה:  ציוץ של רז שכניק ברשת החברתית טוויטר, 1 באוקטובר 2021.
2. ↑  היהודים חוזרים להשתלט על הרוק הישראלי באתר פרוגי.
**סקייבורג** (באנגלית: **Skyborg**) היא תוכנית של חיל האוויר של ארצות הברית המפתחת כלי טיס קרביים בלתי מאוישים המיועדים ללוות מטוס קרב מאויש, לפיתוח גרעין אוטונומי, מעין מח ממוחשב, שיתאים למגוון רחב של פלטפורמות אוויריות. בשנת 2020, ניתנו חוזים לבואינג, ג'נרל אטומיקס, קרייטוס מערכות אוויר בלתי מאוישות ונורת'רופ גרומן.

פיתוח
-----

ב-29 בספטמבר 2020, חיל האוויר האמריקאי התקשר עם תשעה תאגידים (AeroVironment, Autonodyne LLC, BAE Systems, Blue Force Technologies, Fregata Systems LLC, לוקהיד מרטין, נקסטג'ן אירונאוטיק, סיירה שירותים טכניים ואוניברסיטת וויצ'יטה סטייט) לעבוד על אב טיפוס נסיוני של סקייבורג. ב-21 בדצמבר 2020 נוספה לחוזה Voly Solutions LLC מקונקורד, קליפורניה.

גרסאות ראשוניות של סקייבורג כבר נוסו בטיסה של מספר כלי טיס, ביניהם UTAP-22 של קרייטוס, ו MQ-20 Avenger של ג'נרל אטומיקס.

מפקד מעבדת המחקר של חיל האוויר האמריקני הודיע כי לדעתו המערכת תהיה מבצעית כבר במהלך 2023.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Skyborg: the US Air Force's future AI fleet". *Airforce Technology* (באנגלית בריטית). 2019-08-28. נבדק ב-2020-08-21.
2. ↑  "4 Companies Move Forward in Skyborg Competition". *Air Force Magazine* (באנגלית אמריקאית). 2020-07-24. נבדק ב-2020-08-21.
3. ↑  Insinna, Valerie (2020-07-23). "Four companies win contracts to build the Air Force's Skyborg drone". *Defense News* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-08-21.
4. ↑  "Contracts for September 29, 2020". *U.S. DEPARTMENT OF DEFENSE* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-01-27.
5. ↑  "Contracts for December 21, 2020". *U.S. DEPARTMENT OF DEFENSE* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-01-27.
פינה לזכרו של יצחק שטייגר בבית גדי, תל יצחק (פברואר 2017)
**יצחק שטייגר** (1904 – 3 בספטמבר 1936) היה מנהיג בתנועת הנוער הציוני.

קורות חיים
----------

שטייגר נולד בטרנופול שבגליציה למשפחה יהודית מתבוללת, ולמד בבית ספר ממשלתי לא-יהודי שרוב תלמידיו היו יהודים. למרות זאת, כבר בגיל צעיר הוא נמשך לציונות והיה חבר בקן של השומר הצעיר בסמבור. באותה תקופה הייתה השומר הצעיר תנועת צופים כלל-אנושית, לאומית וציונית, ולא הזדהתה עם הסוציאליזם; אך לאור מעברהּ של התנועה לכיוון השמאל, עזב שטייגר את התנועה והקים עם חברים תנועת נוער ציונית מקומית שנקראה "הסתדרות הצופה העברי", ולאחר מכן "הנוער העברי". התנועה התרכזה בציונות ללא תוספת סוציאליסטית או דתית. שטייגר פעל לאיחוד תנועתו עם תנועות אחרות ולהקמת תנועת הנוער הציוני, שלה היו סניפים ברחבי אירופה. בהיותו חבר הנהלת התנועה, עבר לוורשה, מקום מושבה של הנהלת התנועה. 

בשנת 1934 עלה לארץ ישראל והיה חבר בקבוצת הנוער הציוני בפתח תקווה. לקראת סוף 1934 שב לפולין לארגן גרעיני התיישבות שיעלו לארץ ישראל. בשנת 1936 חזר לקבוצתו ששהתה בקריית ענבים, ועבר איתה לכפר אתא, בציפייה לעלייה על הקרקע בכפר אושה. שטייגר פעל רבות לקבלת האישור להתיישב במקום. בתחילת המרד הערבי הגדול, עת הכריזו הערבים על שביתה, יצא לעבוד בניקוי רחובות כדוגמה אישית לכיבוש העבודה מידי הערבים. שטייגר חלה בטיפוס, ומת מהמחלה ב-3 בספטמבר 1936. הוא נקבר בבית הקברות בחיפה.

לקראת ה-30 למותו הוציאו חבריו חוברת לזכרו. על שמו היישוב תל יצחק ורחוב בנתניה. אנשי תל יצחק קיימו אזכרות על קברו בחיפה מדי שנה. לאחר שנים רבות הועברו עצמותיו מחיפה לבית הקברות בתל יצחק.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכל שטרסברג, יצחק שטייגר, אתר מועצה אזורית חוף השרון
* יצחק שטייגר (שנה למותו), דבר, 23 באוגוסט 1937
* ישראל סום, ‏קווים לדמותו של יצחק שטיינר (40 שנה לפטירתו), **משואה** ד', ניסן תשל"ו 1976, עמ' 219–222

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק שטייגר, דבר, 21 באוקטובר 1966
**זרם זליגה** או **זרם דלף** הוא זרם חשמלי שאינו עובר במעגל החשמלי בו הוא מתוכנן לזרום אלא דולף מנתיבו המתוכנן בתווך שסביב המעגל, כך שהמעגל נסגר בדרך עקיפה, למשל תוך מעבר הזרם בריהוט או דרך המבנה.

המעבר "דרך" התווך אינו בהכרח כתוצאה מפריצת הבידוד, ויכול להיגרם מסיבות רבות, למשל כתוצאה מפגיעה מכנית שמבטלת את הבידוד בנקודת המעבר או סביבה לחה.

התנאים להיווצרות זרם זליגה במוליכים
-----------------------------------

על מנת שיתקיים זרם הדלף, חייב להיווצר מעגל חשמלי שמקום התקלה הוא חלק ממנו. כך למשל, אם נוצרה תקלה בבידוד של מכשיר עשוי מתכת, אך מכשיר זה מבודד לחלוטין (למשל: מקרר שעומד על רפידות גומי) **לא** ייווצר זרם דלף עד אשר ייסגר מעגל, בדוגמה שלנו למשל כאשר אדם יחף יגע בגוף המקרר.

גם מגע ישיר של מוליך בקרקע אינו מבטיח היווצרות זרם דלף. לקרקעות שונות יש מוליכות חשמלית שונה, וייתכן כי הקרקע עצמה תהווה בידוד ולא תאפשר סגירת המעגל (קרקע חולית, למשל, היא קרקע בעלת מוליכות נמוכה במיוחד).

למעשה, בכל מעגל חשמלי קיים זרם דלף כל הזמן, אולם במעגלים תקינים עוצמתו של זרם זה זניחה לחלוטין.

זליגה במוליכים למחצה
--------------------

מעבר לזליגה ממוליכים, קיימים סוגי זליגה ייחודיים לרכיבים מוליכים למחצה. בשל תופעת המנהור צמתים אינם מבודדים לחלוטין. ניתן לצמצם את הזליגה על ידי שימוש במזהמים חזקים יותר ובידוד בעל מקדם דיאלקטרי גבוה, אך לא למנוע אותה לחלוטין. הזליגה מהווה מכשול עיקרי בהמשך המזעור והגדלת מהירות השעון של רכיבים.

הסכנה בזרם זליגה
----------------

זרם הזליגה הוא זרם חשמלי לכל דבר, וסכנתו זהה לסכנת כל זרם חשמלי אחר, בהתאם לערכים אליהם הוא מגיע. הבעיה העיקרית של זרמי הזליגה היא שלא כמו בקצר חשמלי הערכים אליהם מגיע הזרם הם "מתונים" יחסית, ולכן קשה יחסית לאתר אותם. זרם הדלף במקרה של תקלה אמיתית יכול להיות של אמפרים בודדים או אף פחות מאמפר, זרם הנחשב נורמלי במעגלי מכשירים ביתיים, אך עם זאת מספיק חזק על מנת לגרום לשרפה או התחשמלות בעברו בתווך לא מתוכנן.

הזליגה (בניגוד, למשל, לנזילת מים) איננה נראית לעין, ומגע אקראי בנתיב הזרם הזולג עלול לגרום להתחשמלות. זליגה של עשרות מיליאמפרים עלולה להיות קטלנית.

ההגנה בפני זרם זליגה
--------------------

ישנן שתי דרכים להגנה בפני זרם דלף:

* הארקה: חיבורם של רכיבים מתכתיים שעלולים לבוא במגע עם מוליך חשמלי לאדמה, תוך הבטחת מוליכות טובה בכל מסלול אפשרי של זרם הדלף. שיטת הגנה זו נותנת פתרון לבעיית ההתחשמלות, היות שבמקרה תקלה יזרום הזרם לאדמה דרך מוליכים טובים לאין ערוך מגוף האדם, אך שיטה זו אינה מספיקה למניעת שריפות, היות שזרמי דלף בערכים נמוכים יכולים לזרום באין מפריע ולהביא להתחממות של רכיבים במסלול הזרימה עד להצתתם.
* ממסר פחת על כל סוגיו השונים: רכיב זה מנתק את מקור הזינה של המעגל ברגע הופעת זרם הדלף. את ערכו המינימלי של הזרם שינתק את המעגל קובעים כך שלא יסכן חיי אדם. השילוב של ממסר פחת עם הארקה תקינה מבטיח ניתוק של כל מעגל ברגע הופעת התקלה.

לשיטה זו חיסרון מסוים: בשל זרמי הדלף שכאמור קיימים תמיד, ייתכנו "אזעקות שווא" שכרוכות בניתוקים.
שיטה זו אינה יעילה גם בהגנה על קווים ראשיים בשל בעיית ניתוקי הקו. לכן, אם מעוניינים להגן על קווים כאלה (למשל כאשר יש ריכוז של קווים העובר בקרבת חומרים דליקים) משתמשים בממסרי זליגה - רכיבים הדומים בפעולתם לממסר פחת אך מאפשרים ויסות של עצמת הזרם המפעילה את ההגנה על הקו (ובכך למעשה אינם מהווים הגנה בפני התחשמלות).
**זרסנאי טדסה** (בתיגרינית: **ዘርእሰናይ ታደሰ**; נולד ב-8 בפברואר 1982) הוא אתלט אריתראי. הוא אלוף העולם 4 פעמים ברציפות (2009-2006) ושיאן העולם בעבר בריצת חצי מרתון. הוא בעל מדליית ארד אולימפית, סגן אלוף עולם ואלוף אפריקה בריצת 10000 מטר ובכך היה לספורטאי היחידי שזכה במדליה אולימפית מאריתריאה.

ביוגרפיה
--------

טדסה נולד באדי בנה.

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיים טדסה במקום שמיני בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:05.57 דקות.

### מדליה אולימפית ראשונה לאריתריאה

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה טדסה במדליית ארד בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:22.57 דקות, אחרי קנניסה בקלה שקבע שיא אולימפי חדש של 27:05.10 דקות וסילשי סיהינה 27:09.39 דקות, שניהם מאתיופיה ובכך היה לספורטאי היחידי שזכה במדליה אולימפית מאריתריאה. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:24.31 דקות.

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיים טדסה במקום שישי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:12.82 דקות ובמקום 14 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:40.27 דקות.

במשחקי אפריקה שנערכו באלג'יר, אלג'יריה בשנת 2007 זכה טדסה במדליית זהב בריצת 10000 בשיא משחקים חדש של 27:00.30 דקות. באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בריצת 10000 מטר תוצאה של 27:21.37 דקות 

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים טדסה במקום חמישי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:05.11 דקות.

### סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכה טדסה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 26:50.12 דקות, אחרי בקלה שקבע שיא אליפות חדש של 26:46.31 דקות, ולפני מוזס נדיימה מקניה (26:57.39 דקות).

### שיאן עולם

בתחרות שנערכה בליסבון, פורטוגל, ב-21 במרץ 2010 קבע טדסה בריצת חצי מרתון שיא עולם חדש של 58:23 דקות, במהלך הריצה שיפר את שיא העולם בריצת 20 ק"מ וקבע תוצאה של 55:21 דקות. 

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים טדסה במקום רביעי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:22.57 דקות. בתחרות שנערכה בליסבון אותה שנה, הוא קבע את הישג השנה בעולם בריצת חצי מרתון 58:30 דקות.

### Breaking 2

זרסנאי היה אחד משלושת רצי המרתון שהשתתפו בפרויקט של חברת נייקי בשנת 2017 בו ניסו לשבור את שיא העולם במרתון ולרדת משעתיים. אמנם פרויקט זה לא הצליח להביא רץ למתחת לשעתיים, אולם הושגה בו התוצאה הטובה ביותר בריצת מרתון אי פעם של 2:00:25 על ידי הרץ הקנייתי אליוד קיפצ'וגה. זרסנאי הגיע במקום שני תוך שהוא שובר את שיאו האישי בתוצאה של 2:06:51. תוצאות אלו אינן מוכרות על ידי איגוד האתלטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זרסנאי טדסה** בוויקישיתוף

* זרסנאי טדסה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* זרסנאי טדסה, באתר olympedia.org
* זרסנאי טדסה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* זרסנאי טדסה, באתר ליגת היהלום
* זרסנאי טדסה, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 189002

 |
**זרעי חמניות** (באנגלית: **Sunflower Seeds**) היא יצירה פיסולית מעשה ידי הפסל הסיני איי וייוויי המוצגת באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון כחלק מ"סדרת יוניליוור", במימון חברת יוניליוור.

תיאור היצירה
------------

היצירה הוקמה באולם הטורבינה של המוזיאון, והיא ה-11 מבין היצירות שהוצגו באולם במסגרת סדרת יוניליבר.

רצפת אולם הטורבינה רחב הידיים כוסתה ב-100,000,000 פסלים של זרעי חמניות, בעלי משקל כולל של 150 טון. כל זרע וזרע הוא פסל ייחודי ריאליסטי העשוי חרסינה. אף שהזרעים נראים דומים, הזרעים, שנוצרו בעבודת יד בגודל טבעי, שונים זה מזה. כל אחד מהזרעים פוסל בנפרד על ידי 1,600 פסלים בסדנאות פיסול קטנות בעיר ג'ינגדז'ן. 

החרסינה הוא מוצר המסמל את סין הן בעיני עצמה והן בתרבות המערב, ונחשב עד לאמצע המאה ה-20 כאחד ממוצרי היצוא העיקריים שלה. היקף היצירה מסמל את התפשטות יצוא מוצרי הצריכה השונים מסין למערב, ומעמדה של סין כייצואנית לעולם המערבי.

האמן התכוון כי המבקרים ידרכו על הזרעים ויוכלו לשחק בהם בידיהם, אולם החל מה-16 באוקטובר 2010 נאסר על המבקרים לדרוך על היצירה, והם מורשים לצפות בה מהגשר החוצה את אולם הטורבינה בלבד, וזאת מאחר שהדריכה על הזרעים שחררה אבק, ומנהלי המוזיאון חששו מנזקים בריאותיים למבקרים שאבק זה יכול לגרום.

תצלום תקריב של פסלי החמניות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זרעי חמניות** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של זרעי חמניות

| גלריית טייט |
| --- |
| מוזיאונים | טייט בריטניה • טייט ליברפול • טייט סנט אייווס • טייט מודרן • מוזיאון ברברה הפוורת' |  |
| סדרת יוניליוור | אני עושה, אני מבטל, אני עושה מחדש • קשר כפול • מארסיאס • פרויקט מזג האוויר • חומרים גולמיים • רציף • אתר ניסוי • שיבולת • TH.2058 • איך זה? • זרעי חמניות |