recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מיכה אנקורי** (נולד ב-1938) הוא פסיכולוג קליני מומחה ישראלי ומחבר ספרים על היבטים פסיכולוגיים של הקבלה ותנועת החסידות.

קורות חיים
----------

מיכה אנקורי נולד בכפר ויתקין ב-1938. למד פיזיקה ומתמטיקה בפקולטה לפיזיקה ובפקולטה למתמטיקה בטכניון ובאוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן למד פסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב. את הדוקטורט עשה בהדרכת פרופ' אפרים פישביין על השפעה מעכבת של לימוד החשבון בשנים הראשונות של בית הספר היסודי על התפתחות החשיבה המתמטית.

בשנת 1986 יזם והקים יחד עם רעייתו עדית ואחרים את בית הספר הדמוקרטי בחדרה, שהוא כיום אחד מבתי הספר המובילים בין בתי הספר הדמוקרטיים בארץ ובעולם[דרוש מקור]. במקביל לימד במכללת בית-ברל.

אנקורי מוסמך כפסיכולוג קליני, וחבר ב"חברה היונגיאנית החדשה", שהוא נמנה עם מייסדיה (הוקמה בשנת 2000). מכהן כיועץ אקדמי של התוכנית הצפונית לפסיכותרפיה יונגיאנית במכללת אורנים שעברה למכללת רופין. בנוסף עוסק בחקר המיסטיקה היהודית ובגילוי היבטים פסיכולוגיים באגדות חז"ל ובתורת הקבלה, ופרסם מספר מאמרים וספרים בתחום.

יועץ אקדמי לתוכנית הצפונית לפסיכותרפיה יונגיאנית (אורכב 07.02.2016 בארכיון Wayback Machine).

ספריו
-----

* **וזה היער אין לו סוף - מיסטיקה יהודית ופסיכולוגיה אנליטית**, הוצאת רמות, 1991.
* **הלב והמעיין - חסידות ופסיכולוגיה אנליטית**, הוצאת רמות, 1991.
* **מרומי רקיעים ותחתיות שאול - מסע הנפש של רבי נחמן מברסלב**, הוצאת רמות, 1994.
* **הפסיכולוגיה של החלום**, הוצאת פרולוג, 1999.
* **בסוד לויתן - מחשבת ישראל במבט מיתולוגי-פסיכולוגי** (יחד עם אוהד אזרחי), הוצאת מודן, 1994.
* **דברי חלומות - היחיד והחלום, המיתוס והשבט**, הוצאת דופן, 2008.

לקריאה נוספת
------------

* מיכה אנקורי, **לארץ-ישראל: מסע נפש – משאת נפש**, "דימוי", 19, תשס"א 2001.
* מיכה אנקורי, **פרטי, לאומי ואוניברסלי בחלומו של רבי נחמן**, "דבר", אוקטובר 1982.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכה אנקורי** בוויקישיתוף
* מיכה אנקורי (אורכב 09.12.2015 בארכיון Wayback Machine), ביוגרפיה ומאמרים, באתר החברה היונגיאנית החדשה
* רשימת המאמרים של מיכה אנקורי באתר רמב"י
* מיכה אנקורי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מס' רישיון 27-404

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305161805171
* LCCN: n89134575
* VIAF: 10096727
* WorldCat (עם VIAF): 10096727

 |
מלגזת תא דלק מתוצרת טויוטה
**מלגזת תא דלק** (באנגלית: **Fuel cell forklift**, קרויה גם באמריקה: **Fuel cell lift truck**) היא מלגזה

על ידי תא דלק המשמשת להרמת חומרים ולהובלתם למרחקים קצרים.

מלגזות תאי דלק
--------------

מלגזות פרופאן פופולריות יותר ולעיתים קרובות משתמשים בהן במפעלים, הן אינן יכולות להכיל יישומים מסוימים בתעשיית המזון. יעילות הספק של תאי דלק (40–50%) היא כמחצית מזו של סוללות ליתיום-יון (80–90%), אך יש להן צפיפות אנרגיה גבוהה יותר אשר עשויה לאפשר למלגזות לפעול זמן רב יותר.

מלגזות המופעלות באמצעות תאי דלק משמשות לעיתים קרובות במחסני קירור מכיוון שהביצועים שלהן לא מושפעים מהטמפרטורה כמו סוגים מסוימים של סוללות ליתיום.

מלגזת תא הדלק הראשון נבנתה בשנת 1960 על ידי יצרנית המכונות "Allis-Chalmers" (אנ').

בשנת 2013 טויוטה תעשיות חשפה מלגזה חדשה המונעת על ידי תאי דלק, שפותחה בשיתוף פעולה עם "Toyoda Gosei Co. Ltd".

בשנת 2015 "HySA Systems" חשפה תחנת מלגזה ותדלוק מונעת על ידי הידרידים ממתכת. הלקוח היה חברת הכרייה "Implats" מדרום אפריקה. זה היה פרויקט ראשון מסוג זה ביבשת אפריקה.[דרוש מקור]

בשנת 2013, היו בארצות הברית כ-4,000 מלגזות תאי דלק לטיפול בחומרים אשר כרוך בתנועה למרחקים קצרים בתחומי הבניין או בין בניין לרכב.

ראו גם
------

* מלגזה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלגזה תא דלק** בוויקישיתוף
* מלגזה תא דלק, סרטון באתר יוטיוב
* מלגזה תא דלק, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלגזת תא דלק – Hydrogen fuel cell codes & standandards
2. ↑  מלגזה מימן על-חמצני תא דלק toyotaforklift.com/blog/hydrogen-fuel-cell-forklifts-an-alternative-energy-solution
3. ↑  מוצרי תאי דלק לציוד לטיפול בחומרים plugpower.com/fuel-cell-power
4. ↑  המפעילים הגדולים-ממירים ציי מלגזה לטכנולוגיית תאי דלק handytube.com/major-operators-are-converting-forklift-fleets-to-fuel-cell-technology
5. ↑  אליס-צ'למרס הייתה יצרנית מכונות בארצות הברית לתעשיות שונות. קווי העסק שלה כללו ציוד חקלאי, ציוד בנייה, ציוד לייצור חשמל והעברת חשמל, ומכונות לשימוש במסגרות תעשייתיות כגון מפעלים, טחנות קמח, מנסרות, טחנות טקסטיל, טחנות פלדה, בתי זיקוק, מכרות ומפעלי עפרות
**"אָנָּא בְּחַסְדְּךָ תְּרוֹמְמֵנִי"** הוא פיוט אשר נכתב על ידי אשר מזרחי, הולחן על ידי רחמים עמר ומושר בקהילות הספרדים בירושלים.

אשר מזרחי, מחבר הפיוט, כיוון להתכתב עם נוסח ברכת קדושת היום, הנאמרת בתפילת מוסף לשלושה רגלים: "בְּנֵה בֵיתְךָ כְּבַתְּחִלָּה, וְכוֹנֵן מִקְדָּשְׁךָ עַל מְכוֹנוֹ, וְהַרְאֵנוּ בְּבִנְיָנוֹ וְשַׂמְּחֵנוּ בְּתִקּוּנוֹ, וְהָשֵׁב כֹּהֲנִים לַעֲבוֹדָתָם וּלְוִיִּם לְשִׁירָם וּלְזִמְרָם". התפילה מתארת את הערגה והכמיהה לסיום תקופת הגלות והציפייה לבוא גאולת עם ישראל, בניית בית המקדש והחזרת העבודה, כפי הפסוק מנוסח התפילה.

מחבר הפיוט היה מוזיקאי מוכר ומפורסם בתוניס ואחר כך בירושלים, הדגיש במילות הפיוט את שירת הלויים, כמרכיב מרכזי בעבודת המקדש, וחתם את שמו בצורה מקורית לקראת סוף הפיוט במילים "מעדני אשר יתנו כפליים". 
נהוג לשיר את הפיוט בעדות המזרח, ונוהגים היום לשירו בליל שבת כפזמון ליום השבת.

ביצועים נוספים
--------------

במאי 2022 יצא לאור ביצוע חלקי של השיר בלחן של אלחנן אלחדד, כסינגל בכורה של הזמר רפאל אוזן (בהגייה אשכנזית).

קישורים חיצוניים
----------------

* קטע קול הפיוט אנא בחסדך, באתר הפיוט והתפילה
* אנא בחסדך, בביצוע רחמים עמאר, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנא בחסדך - רפאל אוזן | Ana Bechasdecha - Raphael Uzan, באתר יוטיוב, ‏מאי 2022
רקפיסק מוגש על לפסה \_סוג לחם שטוח נורווגי עם בצל ושמנת חמוצה.
**רקפיסק** (בנורווגית: **Rakfisk**) הוא מנת דג נורווגי העשוי טרוטה או דג בשם צ'אר ארקטי מסוג הסלמוניים, מומלח ומועבר לאוטוליזה למשך חודשיים עד שלושה חודשים, או אפילו עד שנה. לאחר מכן אוכלים רקפיסק ללא בישול ויש לו ריח חזק וטעם מלוח חריף.

מקור
----

התיעוד הראשון של המונח רקפיסק מתוארך לשנת 1348, אבל ההיסטוריה של המאכל הזה כנראה עתיקה עוד יותר. אין מקורות זמינים לגבי שנת ההמצאה המדויקת של מנת הרקפיסק או תהליך האוטוליזה המייצר עבורו את חומר הגלם.

כללי
----

### אטימולוגיה

פיסק היא המילה הנורבגית ל"דג". Rak נובע מהמילה rakr בשפה הנורדית העתיקה, כלומר "לח" או "ספוג".

### שיטת הכנה

רקפיש עשוי כאמור מטרוטה חומה טרי או מצ'אר ארקטי. לאחר הניקוי והשטיפה שמים את הדג בדלי וממליחים אותו. ניתן להוסיף כמויות קטנות של סוכר כדי להאיץ את תהליך האוטוליזה. לאחר מכן מכניסים את הדג למכבש עם מכסה שנכנס לדלי ומשקולת עליו. נוצרת תמלחת כשהמלח שואב לחות מהדג. דלי הרקפיסק מאוחסן מתחת ל-5 מעלות צלזיוס למשך חודש עד שלושה חודשים.

### תצרוכת

המוצר המוגמר אינו זקוק לבישול והוא נאכל כפי שהוא. באופן מסורתי, רקפיסק מוגש פרוס או כפילה על לחם שטוח או לפסה, עם פואיקולה ("תפוח אדמה שקד"). חלקם כוללים גם בצל חי פרוס דק, שמנת חמוצה ורוטב חרדל (צורה עדינה של חרדל עם שמיר).

לקריאה נוספת
------------

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* רקפיסק (בנורווגית)

1. ↑  "Rakfisk (Norwegian Fermented Fish)". *northwildkitchen.com*. נבדק ב-1 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Rakfisk historie (אורכב 06.10.2007 בארכיון Wayback Machine)
3. ↑  Falk and Torp: "Etymologisk ordbok over det norske og det danske sprog", 1906
4. ↑  "Rakfisk". *tasteatlas.com*. נבדק ב-1 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Rakfisk, the Norwegian Traditional Food". *epersianfood.com*. נבדק ב-1 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Norwegian Rakfisk - Fermented Fish". *livejournal.com*. נבדק ב-1 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
סטייק טרטר המוגש עם ביצה, בצל וצלפים
**סטייק טרטר** הוא מאכל העשוי בשר בקר נא המוגש קצוץ דק או טחון. מנת סטייק טרטר מוגשת בדרך כלל עם בצל קצוץ, צלפים כבושים ותבלינים (בהם פלפל שחור טחון ורוטב ווסטרשייר) לעיתים מגישים את המאכל אף עם ביצה בלתי מבושלת. בניגוד לקרפצ'יו, העשוי מפרוסות דקות של בשר נא, סטייק טרטר עשוי מבשר טחון או קצוץ דק. בגרסה המקסיקנית הבשר מושרה במיץ ליים, בדומה לסביצ'ה הדרום אמריקאי.

סטייק טרטר נחשב כמאכל משובח במסעדות עילית. המאכל אהוד במיוחד באזור בנלוקס, צרפת ושווייץ, שם הוא מכונה בשם "פילה אמריקאי" (בצרפתית: **Filet américain**). המאכל מוגש במסעדות כמנה עיקרית ולצדו בדרך כלל מוגש לחם קלוי או טוגנים. הרכבת המנה נעשית על ידי המלצר ליד השולחן, או על ידי הסועד עצמו. במדינות אלה ניתן לקנות סטייק טרטר אף בקצביות בתוך כריך. אף במטבח הדני קיימת גרסה של סטייק טרטר הנקראת "טרטרמד" שבה הבשר מוגש יחד עם לחם שיפון ותוספות שונות.

מקור ההמבורגר במאכל דומה שכונה סטייק המבורג, ובעבר מסעדות רבות אשר הגישו המבורגרים היו מוכנות להגיש לסועד גם סטייק המבורג, אף אם המנה לא הופיעה בתפריט המסעדה. בשנים האחרונות ירדה צריכת סטייק טרטר עם עליית המודעות בדבר הסכנה הבריאותית שבאכילת בשר נא, באופן מיוחד סכנת זיהום הבשר בחיידקים. ניתן לבשל את הבשר הקצוץ עד אשר צבעו הופך מאדום לאפרפר, וכך להפחית במידה רבה את סכנת הזיהום, אולם התוצאה המתקבלת איננה סטייק טרטר. השרייה בתמיסה חומצית, למשל מיץ ליים או חומץ, מפחיתה את סכנת הזיהום החיידקי.

על פי גרסה אחת השם מיוחס למיתוס בדבר צורת הכנת הבשר המועדפת על לוחמים מונגולים וטטרים שהיה פופולרי במאה ה-13. לפי המיתוס, צורת ההכנה המועדפת על הלוחמים הטטרים הייתה להניח נתח בקר קשה מתחת לאוכפם על מנת שיתרכך במהלך הרכיבה, ואז היו אוכלים אותו נא. מיתוס זה הופץ על ידי ז'אן דה ז'ואנוויל, אף על פי שמעולם לא פגש במונגולים או טטרים, ככל הנראה על מנת לשוות להם תכונות ברבריות. ייתכן שמקורו של המיתוס במנהג להניח פרוסות בקר מתחת לאוכף כדי למנוע שפשופים.

ראו גם
------

* קרפצ'יו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטייק טרטר** בוויקישיתוף
* מתכון לסטייק טרטר באתר התוכנית "שום, פלפל ושמן זית"
"**Doin' It Right**" הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי צמד המוזיקה האלקטרונית הצרפתי דאפט פאנק והמוזיקאי האמריקאי פנדה בר מלהקת אנימל קולקטיב. זהו שיר מתוך אלבום האולפן הרביעי של דאפט פאנק Random Access Memories משנת 2013, והיה האחרון שהוקלט עבור האלבום. השיר הופץ לתחנות רדיו אלטרנטיביות בארצות הברית ב-3 בספטמבר 2013 כסינגל השלישי מתוך Random Access Memories. לפני כן, הוא הופיע במצעדי תקליטים בצרפת, ארצות הברית ובריטניה עקב הורדות דיגיטליות של האלבום. "Doin' It Right" זכה לקבלת פנים ביקורתית חיובית, כאשר חלק מהמבקרים הגדירו אותו כהיצירה הטובה ביותר של הלהקה מתוך האלבום כולו.

רקע
---

"Doin' It Right" היה השיר האחרון שהוקלט עבור Random Access Memories. נואה לנוקס, הידוע יותר בשם הבמה שלו פנדה בר, שמע לראשונה על דאפט פאנק דרך הווידאו קליפ של השיר "Around the World", שהכיר לו היבטים רבים של מוזיקת דאנס אלקטרונית. מאוחר יותר הוא ביקש מהצמד לעשות רמיקס לשיר של אנימל קולקטיב, אך הם סירבו. בקשה לעשות רמיקס לשיר סולו של פנדה בר נדחתה גם על ידי דאפט פאנק מכיוון שכבר לא היה להם עניין לעשות "דברים כאלה". עם זאת, הצמד שמר את פנדה בר בחשבון לשיתוף פעולה, והזמינו אותו לסשנים של Random Access Memories בפריז שנה וחצי לאחר מכן.

תרומתו של לנוקס נרשמה בתוך חלון של שלושה ימים, מה שנוגד את גישתו הרגילה של העלאת רעיון במשך תקופה ארוכה. הוא סיפר כי לאחר שהמיקרופונים באולפן הוכנו ונבדקו קולו, הוא קיבל הוראה פשוט "לעשות משהו טוב". בתחילה ניסה כמה רעיונות, שאף אחד מהם לא הדהד בקבוצה באולפן. הרעיון שהפך ל-"Doin' It Right" עלה בשלב מאוחר מאוד של הסשנים מתוך גחמה, שדאפט פאנק הגיבו אליה בחיוב. לנוקס ציין כי כוונתו הייתה ליצור שיר שאינו של פנדה בר או דאפט פאנק, אלא "לפגוע במטרה שהייתה מושלמת בתוכנו. בהחלט הרגשתי שיצאתי מאזור הנוחות שלי, אבל בסופו של דבר על זה כל השיר".

משתתפים
-------

קרדיטים הותאמו מההערות של Random Access Memories.

* דאפט פאנק - הפקה, שירה, סינתיסייזר מודולרי
* פנדה בר - שירה

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Doin' It Right" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Doin' It Right" באתר Discogs
* סרטון השיר "Doin' It Right" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Clash Magazine Music News, Reviews & Interviews, ClashMusic, Track-By-Track: Daft Punk - Random Access Memories, Clash Magazine Music News, Reviews & Interviews, ‏2013-04-30 (באנגלית בריטית)
2. ↑  Daft Punk revient avec "Random Access Memories", O, ‏2013-04-18 (בצרפתית)
3. 1 2  "Daft Punk | Random Access Memories | The Collaborators, Episode 5: Panda Bear", יוטיוב
4. 1 2  R. J. Cubarrubia, Panda Bear: Daft Punk Make Old Sound New, Rolling Stone, ‏2013-04-24 (באנגלית אמריקאית)
5. ↑  Condé Nast, Daft Punk: Cover Story Outtakes, Pitchfork, ‏2013-05-15 (באנגלית אמריקאית)
6. ↑  *Random Access Memories* (liner notes). Daft Punk. Columbia Records. 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: fd71da50-bf1d-4ff4-a8ab-8a700d40f3ce

 |
**עידו (זיגו) אופק** (נולד ב-9 ביולי 1976) הוא פזמונאי, מלחין, מפיק מוזיקלי, גיטריסט וזמר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

זיגו, ובשמו המלא **עידו אופק**, נולד וגדל במושב ניר צבי.

בשנת 1998 ייסד ביחד עם איתי גלוסקא את להקת "הדורבנים", אליהם הצטרפו גיא מזיג, אייל מזיג ורון אלמוג ויחד הוציאו שלושה אלבומים (אלבומם האחרון ללא גלוסקא).

בשנת 2005 הצטרף ללהקת "דבק" שכללה חברי ילדות מהמושב: בועז ריינשרייבר - גיטרה ושירה, גדי רונן - קלידים ושירה ונדב ברקן - תופים. הלהקה הוציאה שני אלבומים יחד.

במקביל היה חבר, כותב ומנהל מוזיקלי גם בקבוצת הבידור "הגדוד העברי", יחד עם מוריה זרחיה, יניב ביטון, רוית יעקב, דקלה הדר, עומר עציון, שלומי טפיארו ויעל טל שהיא גם אשתו. הקבוצה הוציאה שתי תוכניות בידור והופיעה ברחבי הארץ.

לאחר התפרקות "הדורבנים" בשנת 2009 המשיך זיגו לכתיבת שירים והפקה מוזיקלית לאמנים שונים, ובנוסף כתב מוזיקה לתיאטרון, לפרסומות ולתוכניות טלוויזיה.

בשנת 2012 הוציא אלבום סולו בשם "מדבר אל עצמי".

בשנת 2021 יצר בשיתוף עם אבישי פרידלר אלבום ומופע שירי ילדים בשם "ראשטוב", בהשתתפות ג'וי ריגר, דוד שאול וכנרת לימוני. הסינגל הראשון, "יום חדש", ראה אור ב-2 בינואר 2022.

בנובמבר 2022 הכריזו "הדורבנים" על איחוד לטובת סיבוב הופעות, שהחל בפברואר 2023.

ביוני 2023 הוציא את השיר "אתם החיים".

זיגו מתגורר בתל אביב עם אשתו ובנו.

דיסקוגרפיה
----------

**אלבומי סולו**

* מדבר אל עצמי, 2012

**להקת דבק**

* דבק, 2005
* נגרים, 2006

**הדורבנים**

* קובי, 2003
* לוי, 2006
* אחד אחרי השני, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* עידו אופק, באתר Discogs (באנגלית)
* זיגו באתר בנדקמפ
* הערוץ הרשמי של זיגו ביוטיוב
* זיגו באתר "שירונט"
* האלבום "מדבר אל עצמי" באתר "אפס מוזיקה"
* זיגו באתר "אישים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמית אטיאס, ‏"בשלב מסוים אמרנו - די כבר, לא צריך": שוב הדיסקו כאן - "הדורבנים" מתאחדים, באתר ‏מאקו‏, 14 בנובמבר 2022
2. ↑  רן רימון, טוב שבאתם: הדורבנים נתנו שעה וחצי של מוזיקה טובה שעוררה בנו געגועים, באתר ynet, 22 בפברואר 2023
3. ↑  זיגו - עידו אופק - אתם החיים, באתר יוטיוב
**שלום לך דודי** או **שלום לבן דודי** הוא שיר שחיבר רבי שלמה אבן גבירול**.** 
תוכנו של השיר הוא תפילה לגאולה, והוא מבוסס על מגילת שיר השירים. כנסת ישראל, הרעיה, משתוקקת לגאולה ולמשיח בן דָּוִד, ומעוררת את רצון הַדּוֹד, הקב"ה, להביא גאולה לישראל.

שם השיר
-------

שם השיר נגזר מהמשפט הראשון בו מכונה הקדוש ברוך הוא "דודי", ומתואר כ"הַצַּח וְהָאַדְמוֹן", וזאת על פי לשון הפסוק במגילת שיר השירים, פרק ה', פסוק י': "דּוֹדִי צַח וְאָדוֹם".

לעיתים מכונה השיר **שלום לבן דודי**. בספר הזמירות "אביע רננות" גרס "שלום לבן דודי", וביאר הרב אדיר עמרוצי שהכוונה למשיח בן דוד (בן דודי), ודוד כונה בספר שמואל א', פרק ט"ז, פסוק י"ב "אַדְמוֹנִי", ובהתאמה מוזכר בשיר כ"הָאַדְמוֹן".

השיר
----

בדומה למגילת שיר השירים השיר הוא דו-שיח, את שני הבתים הראשונים אומרת הרעיה, כנסת ישראל, לדוד, הקב"ה, את הבית השלישי אומר הקב"ה לכנסת ישראל, והבית הרביעי חציו דברי הרעיה וחציו דברי הדוד. 

השיר שקול במשקל שתי תנועות, יתד, שתי תנועות — בדלת ובסוגר. שם המחבר (שלמה) רמוז באקרוסטיכון.

השיר מושר בין היתר בשירת הבקשות, וזכה לביצועים רבים.

השיר מופיע באלבומו של מאיר בנאי "שמע קולי" ובאלבומם של ברי סחרוף ורע מוכיח - "אבן גבירול, אדומי השפתות". ישי ריבו שיבץ את השורה הפותחת של השיר בשירו "קול דודי" שבאלבום תוכו רצוף אהבה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **שלום לך דודי** |

* קטע קול הפיוט שלום לך דודי, באתר הפיוט והתפילה

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי הפסוק במגילת שיר השירים, פרק ה', פסוק י': "דודי צח ואדום".
2. ↑  על פי הפסוק במגילת שיר השירים, פרק ו', פסוק ז'. "כפלח הרמון רקתך". רומז גם לדרשת חז"ל בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ז, עמוד א' שאפילו ריקנין שבישראל מלאים מצוות כרימון.
3. ↑  על פי הפסוק במגילת שיר השירים, פרק ה', פסוק ב' בו מכונה עם ישראל אחות "אחותי רעיתי", ורומז לדברי שמות רבה, פרשה נ"ב, פסקה ה' 
אמר לו: הן. משל למלך שהייתה לו בת יחידה והיה מחבבה ביותר מדאי. והיה קורא אותה 'בתי'; לא זז מחבבה עד שקראה 'אחותי'... כך הקב"ה.
4. ↑  על פי הפסוק בספר תהלים, פרק קל"ג, פסוק ג': כטל חרמון שיורד על הררי ציון.
5. ↑  ראו למשל כאן
**הרלן מתיוס** (באנגלית: **Harlan Mathews**‏; 17 בינואר 1927 – 9 במאי 2014) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית ממדינת טנסי, שייצג אותה בקצרה בסנאט של ארצות הברית וכיהן במספר תפקידים בכירים בממשלתה.

ביוגרפיה
--------

מתיוס נולד בינואר 1927 בסמיטון שבאלבמה, בנם של ליליאן (לבית יאנג) ג'ון ויליאם מתיוס. ב-1944, לאחר סיום לימודיו התיכוניים, התגייס לצי ארצות הברית ושירת שם עד 1946. כששב לאלבמה, למד במכללת ג'קסונוויל סטייט וסיים את לימודיו שם כבוגר אוניברסיטה ב-1949. בתום לימודים גבוהים אלה, השלים מתיוס לימודי תואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת ונדרבילט ב-1950. הוא עבד במטה התכנון של המושל גורדון בראונינג. כאשר פרנק קלמנט ניצח את בראונינג בבחירות לתפקיד מושל טנסי, עבר מתיוס למטה התקציבים של המדינה. שנה לאחר שהחל את שירותו כנציב הכספים והמנהל ב-1961, סיים לימודי משפטים בבית הספר ללימודי לילה של ימק"א.

ב-1950 הצטרף לסגל מושל טנסי, ושירת בסגל תחת המושלים גורדון בראונינג, פרנק קלמנט וביופורד אלינגטון. בשנים 1961–1971 שימש כנציב מחלקת הכספים והמנהל של ממשלת טנסי. בינואר 1971 עזב מתיוס את ממשלת טנסי ווהתמקצע במגזר הפרטי, אצל אמקון אינטרנשיונל בממפיס. ב-1973 מונה לעוזרו של מבקר מחלקת האוצר של טנסי, ביל סנודגרס. ב-1974 נבחר מתיוס לגזבר המדינה בידי בית המחוקקים של טנסי כאשר קודמו, טום ויסמן, התפטר מתפקידו במטרה להתמודד לתפקיד המושל. בית המחוקקים של טנסי בחר בו לכהונה מלאה בת שנתיים כגזבר המדינה ב-1975, ובתפקיד זה כיהן ינואר 1987, אז מונה לסגן למושל טנסי נד מקוורטר.

ב-1993 מינה המושל נד מקוורטר את מתיוס לסנאט של ארצות הברית בעקבות התפטרותו של אל גור, שהתפטר מהסנאט לשם כניסתו לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. עם מינויו של מתיוס לסנאט, הכריז מקוורטר כי המינוי של מתיוס הוא זמני, במטרה לאפשר לכל המעוניין בתפקיד להכין עצמו לקראת מסע בחירות. מתיוס מיאן להתמודד לכהונה מלאה בסנאט. בדצמבר 1994 הוא פרש מתפקידו והחל לעסוק בחוק ומשפט בנאשוויל.

מתיוס נפטר אחרי מאבק בסרטן המוח במאי 2014 בהוספיס בנאשוויל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרלן מתיוס** בוויקישיתוף
* הרלן מתיוס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* הרלן מתיוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2012118185
* SNAC: w6425qc8
* US Congress: M000236
* VIAF: 267417960
* WorldCat: lccn-no2012118185

 |
**יהודה גלר** (1938 – 28 במרץ 2022) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על גדוד 410 במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור העוז.

ביוגרפיה
--------

גלר נולד בקיבוץ גבעת חיים וגדל בקיבוץ גבעת חיים מאוחד. ב-1957 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון כלוחם וכמפקד טנק בגדוד 82. סיים בהצטיינות קורס קצינים ב-1959, שירת בגדוד טנקי AMX-13, ב-1960 השתחרר בדרגת סגן ושב לעבודה בקיבוצו. במלחמת ששת הימים גויס למילואים ופיקד על פלס"ר חטיבה 37 בקרבות בשומרון, כיבוש העיר שכם וכיבוש רמת הגולן. לאחר המלחמה התגייס מחדש לשירות הקבע, שימש ראש ענף הסיור בבסיס גייסות השריון בג'וליס ובמלחמת ההתשה פיקד על פלס"ר 7. לאחר מכן השתחרר פעם נוספת משירות הקבע. 

במלחמת יום הכיפורים הצטרף לחפ"ק של ג'קי אבן, סגן מפקד אוגדה 143. ב-10 באוקטובר, מונה למפקד גדוד 410 בחטיבה 600 לאחר ששני מפקדי הגדוד הקודמים נפצעו. גלר ארגן מחדש את הגדוד שסבל משחיקה גדולה והוביל אותו בהמשך הלחימה. על הגדוד הוטל לגרור את גשר הגלילים עד לגדות תעלת סואץ, על אף שהגדוד וחייליו לא הוכשרו קודם לכן למשימה, הם התאמנו ופיתחו תרגולת באופן עצמאי. גלר הוביל את ניווט הכוחות בין מערכי הצבא המצרי בעוד סגנו, חיים אלקן, עמד בראש כוח טנקי הגרירה. לאחר הצבת הגשר נלחם הגדוד בקרבות במתחם "מיסורי". על פועלו במלחמה עוטר גלר בעיטור העוז. 

לאחר המלחמה חזר שוב לשירות הקבע, שימש מפקד גדוד, ומפקד עוצבת עשת. במלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד אוגדה 880.

לאחר שחרורו כיהן כמזכיר ומנהל הקהילה בקיבוץ גבעת חיים מאוחד והיה מנהל קהילה חיצוני בקיבוצים חמדיה ונווה איתן.

נפטר ב-28 במרץ 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* עיטור העוז שהוענק ליהודה גלר, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
* טל זגרבה, אריק נתן לי את האות לזוז אחורה. נחלצנו משם בשן ועין, באתר הגבורה, במחנה, מאי 2010, מובא באתר הגבורה
* אביחי בקר, מלחמת 30 השנים, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2004
* ראיון עם יהודה גלר

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה גלר, אתר הגבורה

| מפקדי חטיבה 130  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אריה איילון (וינברג) • יהודה גלר • חיים כץ • נח מעיין • יעקב זעירא • איציק לב-ארי • יחיאל גוזל • דידי בן יואש • אבי אשכנזי • זאב שרוני • יגאל סלוביק • רענן ברנר • גיא חסון • רונן דגמי |

 |
**ואסילי ואסילייביץ' קוזנצוב** (רוסית :**Васи́лий Васи́льевич Кузнецо́в**; ‏ 13 בפברואר 1901 - 5 ביוני 1990) היה מדינאי ודיפלומט סובייטי. 
שלוש פעמים מילא לתקופה קצרה את יושב ראש נשיאות הסובייט העליון (נושא התפקיד נחשב באופן פורמלי כראש המדינה בברית המועצות). קוזנצוב מילא את התפקיד בתקופות מעבר לאחר מותם של לאוניד ברז'נייב, יורי אנדרופוב וקונסטנטין צ'רניינקו. הוא גם נחשב כראש המדינה המבוגר ביותר ברוסיה ובברית המועצות (במהלך מילוי התפקיד בפעם האחרונה היה בן 84).

חייו
----

נולד במשפחת איכרים בכפר סופילובקה שנמצאת צפון-מזרחית לעיר ניז'ני נובגורוד. בשנת 1920 סיים מכללה למורים. לאחר מכן שירת במשך שנה אחת בצבא האדום. בשנים 1922 - 1926 למד הנדסה באוניבסיטה הטכנולוגית של לנינגרד. בתום לימודיו עבד במפעלי פלדה בעיר מקייבקה. בשנת 1927 התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית. בשנת 1931 נשלח לארצות הברית, שם למד במשך שנתיים מטלורגיה באוניברסיטת קרנגי מלון. לאחר שובו לברית המועצות מונה למנהל מעבדות במפעל אלקטרוסטאל. 

בשנת 1937 עבר קוזנצוב למשרד לתעשיה הכבדה של ברית המועצות וכך למעשה התחילה הקריירה הפוליטית שלו. בשנת 1940 מונה לסגן יושב הראש של גוספלאן. בשנת 1944 מונה לסגן יושב ראש איגודי העובדים של ברית המועצות, תפקיד אותו מילא עד למרץ 1953. בשנת 1946, במקביל לתפקידו באיגודי העובדים מונה ליושב ראש מועצת הלאומים (הבית התחתון בפרלמנט של ברית המועצות. בשנת 1950 עזב את התפקיד ומונה לחבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית. בשנת 1953 עבר למשרד החוץ ומונה לשגריר ברית המועצות בסין.

בשנת 1954 מונה לסגן שר החוץ של ברית המועצות - קוזנצוב מילא את התפקיד הזה עד לשנת 1977. בשנת 1962 היה ראש המשלחת הסובייטית לארצות הברית לניהול משא ומתן לפתרון משבר הטילים בקובה. בשנת 1969 ניהל את משא ומתן עם סין בעקבות סכסוך גבול בין שתי המדינות. בשנת 1971 היה קוזנצוב המתווך הראשי בין הודו לפקיסטן במהלך שיחות השלום בתום מלחמת הודו–פקיסטן השלישית.

בשנת 1977 עזב את תפקידו במשרד החוץ ומונה לסגן יושב ראש נשיאות הסובייט העליון. הוא מילא את התפקיד הזה עד לשנת 1986. בעת כהונתו בתפקיד מתו זה אחר זה שלושה מנהיגים של ברית המועצות. לאחר מותו של כל אחד מהם ולפני מינויו הרשמי של היורש מילא קוזנצוב את תפקיד היושב ראש של נשיאות הסובייט העליון:

* מ-10 בנובמבר 1982 (מותו של לאוניד ברזנייב) עד 16 ביוני 1983 (מינוי רשמי של יורי אנדרופוב)
* מ-9 בפברואר 1984 (מותו של אנדרופוב) עד 13 באפריל 1984 (מינוי של קונסטנטין צ'רניינקו)
* מ-10 במרץ 1985 (מותו של צ'רניינקו) עד 2 ביולי 1985 (מינויו של אנדריי גרומיקו)

ביוני 1986 פרש לגמלאות. מת במוסקבה ב5 ביוני 1990. נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.

חייו הפרטיים
------------

קוזנצוב היה נשוי לזויה איגומנובה , מרצה להיסטוריה באוניברסיטת מוסקבה. לזוג היו ארבעה ילדים (שני בנים ושתי בנות). המשפחה התגוררה בבית על הגדה במוסקבה.

עיטורים ופרסים
--------------

ואסילי קוזנצוב עוטר ב: עיטור גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים), עיטור לנין - 7 פעמים, עיטור מהפכת אוקטובר, עיטור הדגל האדום של העמל, עיטור הכוכב האדום, עיטור אות הכבוד. זכה בפרס סטלין מדרגה שנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואסילי קוזנצוב** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* ואסילי קוזנצוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ואסילי קוזנצוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* ביוגרפיה של קוזנצוב באנציקלופדיה הרוסית הגדולה (ברוסית)
**דונה לי שירלי** (באנגלית: **Donna Lee Shirley**; נולדה ב-1941) היא האישה הראשונה שניהלה פרויקט בנאס"א, והמנהלת לשעבר של התוכנית לחקר מאדים של המעבדה להנעה סילונית של נאס"א. שירלי היא המחברת של הספר "Managing Martians: The Extraordinary Story of a Woman's Lifelong Quest to Get to Mars—and of the Team Behind the Space Robot That Has Captured the Imagination of the World".

ביוגרפיה
--------

שירלי נולדה בפאולס ואלי שבאוקלהומה וגדלה בויינווד. בנעוריה הייתה פעילה בתנועת הצופות בארצות הברית וניגנה באבוב. בתיכון בשונה מבנות כיתתה לא למדה כלכלת בית אלא שרטוט טכני. היא החלה להתעניין בחקר החלל ובחקר מאדים בעקבות ספרי המדע הבדיוני "החולות של מאדים" של ארתור סי. קלארק ו-"The Martian Chronicles" של ריי ברדבורי. לרגל יום הולדתה ה-15 רשמו אותה הוריה לחוג טיסה, והיא קיבלה רישיון טיס בגיל 16.

היא נרשמה ללימודי הנדסה באוניברסיטת אוקלהומה, אף על פי שיועצי האוניברסיטה התריעו בפניה כי "נשים אינן יכולות להיות מהנדסות". במהלך לימודיה התארסה, ובחרה לשנות את מסלול לימודיה לכתיבה טכנית על מנת לקבל תואר מוקדם יותר. זמן קצר אחרי כן היא נפרדה מארוסה. היא החלה לעבוד במקדונל איירקראפט קורפוריישן ככותבת אפיון בסנט לואיס שבמיזורי למשך כשנה, ואחרי כן חזרה ללמוד באוניברסיטה על מנת להשלים את התואר בהנדסה מכנית/חלל. היא קיבלה תואר ראשון בהנדסה מכנית וחלל ב-1965 ותואר שני מאוניברסיטת דרום קליפורניה בהנדסת חלל ב-1968. שירלי שימשה כעוזרת דקאן ומרצה להנדסת אווירונאוטיקה בבית הספר להנדסה של אוניברסיטת אוקלהומה עד לפרישתה בשנת 2003.

בין השנים 1966 ל-1998 עבדה שירלי במעבדה להנעה סילונית. כשהצטרפה לשם הייתה האישה היחידה מבין 2,000 עובדים שלהם היה תואר בהנדסה. בנאס"א עבדה במספר פרויקטים. היא הייתה חברה בצוות שתכנן את מגן החום של רכב החלל שתוכנן לחדור את האטמוספירה של מאדים. האי שימשה כמנתחת, ובהמשך כמנהלת תוכנית מארינר 10 לנוגה וכוכב חמה. היא הובילה את צוות המחקר של רובר המאדים. היא ניהלה את התוכנית לחקר מאדים והובילה את הצוותים של מארס פאת'פיינדר וסוג'ורנר. ב-1997 נוספה שירלי להיכל התהילה של נשים בטכנולוגיה וב-1998 נכנסה לרשימת היכל התהילה של התעופה והחלל של אוקלהומה, וכן לפרס מהאקדמיה האמריקאית להישגים. היא פרשה מניהול תוכנית החקר המאדים באוגוסט 1998.

על שמה נקרא האסטרואיד "5649 שירלי" שנתגלה בסמוך למאדים.

ספריה
-----

* *Managing Creativity: A Practical Guide to Inventing, Developing and Producing Innovative Products*. 1997.; E-book
* *Managing Martians*. Broadway Books. 1998. ISBN 9780767902403.; Random House Digital, Inc. 2010, ISBN 9780307756831

קישורים חיצוניים
----------------

* הביוגרפיה של דונה שירלי ב quest.nasa.gov
* הביוגרפיה של דונה שירלי, באתר managingcreativity.com
* The Myths of Mars: Why We're Not There Yet, and How to Get There
* Donna Shirley, LEMELS N-MIT

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  11 Facts About Donna Shirley, the First Woman to Manage a NASA Program, www.mentalfloss.com, ‏11 במרץ 2021 (באנגלית)
2. ↑  Donna Shirley, LEMELS N-MIT
3. ↑  הביוגרפיה של דונה שירלי, באתר managingcreativity.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1089280254
* ISNI: 0000 0000 3786 4946
* LCCN: n98022604
* VIAF: 26374710
* WorldCat: lccn-n98022604

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במפלגת גח"ל. אם התכוונתם לגיוס חוץ לארץ במלחמת העצמאות, ראו גיוס חוץ לארץ.

**גוש חרות ליברלים** או **גח"ל**, היא סיעה שהוקמה ב-25 במאי 1965 על ידי תנועת החרות והמפלגה הליברלית לקראת הבחירות לכנסת השישית. בשלהי הכנסת החמישית מנתה הסיעה 27 ח"כים, 17 מחרות ו-10 מהליברלים. בבחירות לכנסת הששית זכתה גח"ל ב-26 מנדטים, אך במהלך הקדנציה פרשו ממנה ארבעה ח"כים בראשותו של שמואל תמיר והקימו את המרכז החופשי. בבחירות לכנסת השביעית ב-1969 שוב זכתה ב-26 מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת השמינית ב-1973 הפכה גח"ל למרכיב העיקרי של הליכוד, כשנוספו אליה הרשימה הממלכתית, המרכז החופשי ותנועת העבודה למען ארץ ישראל השלמה.

בראש הסיעה עמד יהונתן אבני, מנהיג תנועת החרות. שתי המפלגות שהרכיבו את גח"ל המשיכו לשמור על עצמאותן הארגונית.

בשנת 1967, לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, הצטרפה גח"ל לממשלתו של לוי אשכול ובה נתמנו בגין ויוסף ספיר לשרים ללא תיק. הסיעה נשארה גם בממשלתה של גולדה מאיר, אך פרשה ב-4 באוגוסט 1970 בעקבות תוכנית רוג'רס.

נציגי הרשימה בכנסת
------------------

**הכנסת החמישית (1961)**  

27 מנדטים:   

חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, בנימין אבניאל, יעקב מרידור, אריה אלטמן, אריה בן-אליעזר, חיים לנדאו, אליעזר שוסטק, אסתר רזיאל-נאור, חיים כהן-מגורי, נחום לוין, יוסף שופמן, אברהם טיאר, אברהם דרורי, בנימין ארדיטי, אליהו מרידור, שבתאי שיכמן   

המפלגה הליברלית: פרץ ברנשטיין, שניאור זלמן אברמוב, אהרן גולדשטיין, יוסף ספיר, יוסף סרלין, ברוך עוזיאל, שלמה פרלשטיין, צבי צימרמן, יצחק-הנס קלינגהופר, אלימלך-שמעון רימלט  

**הכנסת השישית (1965)**  

26 מנדטים:   

חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, אריה בן-אליעזר, יעקב מרידור, חיים לנדאו, יוסף שופמן, שמואל תמיר   
, אליעזר שוסטק, בנימין אבניאל, אסתר רזיאל-נאור, אברהם טיאר, יוסף קרמרמן, אליהו מרידור, חיים כהן-מגורי, מנחם ידיד   

המפלגה הליברלית: יוסף ספיר, אלימלך-שמעון רימלט, יוסף סרלין, מרדכי-חיים שטרן, יצחק-הנס קלינגהופר, צבי צימרמן, שניאור זלמן אברמוב, ברוך עוזיאל, שלמה פרלשטיין, אהרן גולדשטיין, יוסף תמיר, שלמה כהן-צידון,   

* לרשימת מועמדים מלאה הכוללת את חברי תנועת החרות ואת חברי המפלגה הליברלית ראו כאן
* למצע המפלגה ראו כאן

**הכנסת השביעית (1969)**  

26 מנדטים:   

חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, בנימין הלוי, אריה בן-אליעזר, חיים לנדאו, אסתר רזיאל-נאור, יוסף קרמרמן, מנחם ידיד, אברהם שכטרמן, יורם ארידור, חיים קורפו, בן-ציון קשת, דוד לוי, דב מילמן, יעקב נחושתן, מתתיהו דרובלס   

המפלגה הליברלית: יוסף ספיר, אלימלך-שמעון רימלט, יוסף סרלין, יצחק-הנס קלינגהופר, צבי צימרמן, שמחה ארליך, אהרן גולדשטיין, יוסף תמיר, שניאור זלמן אברמוב, אברהם כץ, משה נסים, גדעון פת   

* לרשימת מועמדים מלאה בכנסת השביעית ראו כאן
* למצע המפלגה בכנסת השביעית ראו כאן

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גח"ל** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **גח"ל** |

* גוש חרות ליברלים (גח"ל), באתר הכנסת
* גוש חירות ליברלים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  פרשו מהסיעה ב-29 במרץ 1967 והקימו את מפלגת המרכז החופשי.
2. 1 2  ב-16 באוקטובר 1966 נפטר אליהו מרידור. החליף אותו שלמה כהן צידון.
3. ↑  פרש מהסיעה ב-11 בפברואר 1969 והצטרף למרכז החופשי.
4. 1 2  ב-29 בינואר 1970 נפטר אריה בן אליעזר. החליף אותו גדעון פת.
5. 1 2  ב-26 בפברואר 1972 נפטר יוסף ספיר. החליף אותו מתיתיהו דרובלס.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307966405171

 |
**שם במה** או **"שם מסך"** הוא שם בדוי (ההופך לעיתים לשם הרשמי) המשמש שחקן, מוזיקאי, מתאבק או בדרן במקום שמו המקורי. יכולות להיות סיבות שונות לשימוש בשם במה, העיקרית בהן היא ששמו המקורי של השחקן אינו שיווקי במידה מספקת.

דוגמאות אחדות:

* אמינם (מרשל מת'רס)
* מרילין מונרו (נורמה ג'ין מורטנסן בייקר)
* וודי אלן (אלן סטיוארט קניגסברג)
* אלטון ג'ון (רג'ינלד קנת דווייט. שינה חוקית את שמו ל"אלטון הרקולס ג'ון" ב־1972.)
* סקרילקס (סוני-ג'ון מור)
* בוב דילן (רוברט אלן צימרמן)
* ליידי גאגא (סטפני ג'ואן אנג'לינה ג'רמנוטה)
* צ'ארלי שין (קַרְלוֹס אְרְוִּין אֵסְטֵבֵז)
* בונו (פול דייוויד יוסון)
* מרילין מנסון (בריאן יו וורנר)
* לנה דל ריי (אליזבת' וולרידג' גרנט)
* סטטיק (לירז רוסו)
* ג'ורדי (ירדן פלג)
* אייל גולן (אייל ביטון)

מעט יוצא דופן הוא השחקן ניקולס קייג', אשר נולד בשם ניקולס קופולה, ושינה את שמו בטרם זכה לפרסום, כדי שיתפרסם בזכות עצמו ולא בתור אחיינו של הבמאי הנודע פרנסיס פורד קופולה.

בשנות החמישים, בעת "ציד המכשפות" של הסנטור ג'וזף מקארתי, אשר רדף את מי שחשד בו כקומוניסט, ויצר "רשימה שחורה" של אנשים החשודים כקומוניסטים או כבעלי קשרים לקומוניזם, בה היו רשומים רבים מבמאי ותסריטאי הוליווד, עבדו רבים מהם תחת שם בדוי, על מנת שניתן יהיה להפיץ את הסרט שיצרו.

שם במה מיוחד במינו הוא "אלן סמית'י". זהו שם במה גנרי, שמאחוריו מסתתרים במאי קולנוע שסירבו מטעמים שונים (לרוב, אי-הסכמה עם האולפנים על עריכת הסרט) להזדהות כבמאים של סרט מסוים. מאז שנת 2000 אין איגוד במאי הקולנוע האמריקני מאפשר עוד שימוש בשם זה, לאחר שה"סוד" נחשף לציבור הרחב.

שימוש בשם במה נפוץ מאוד בתעשיית הפורנוגרפיה. שחקני ושחקניות בתעשייה משתמשים בשם במה כדי ליצור חיץ בין חייהם האישיים לעיסוקם בתחום הפורנוגרפיה, כאשר השם האמיתי של רובם לא נחשף בפומבי. מסיבות אלו שימוש בשם במה נפוץ גם בקרב חשפניות ודוגמניות עירום.

שמות במה בולטים בישראל
----------------------

* אילנית (חנה דרזנר)
* דנה אינטרנשיונל (שרון כהן)
* אדם (חיים כהן)
* מוקי (דני ניב)
* סגול 59 (חן רותם)
* שורטי (הילה ניסימוב)
* אנה זק (אנה קוזנקוב)
* שגיא ביטבוקס (שגיא ברייטנר)
* חובי סטאר (חובב סקולץ)
* סאבלימינל (קובי שמעוני)
* רוני סופרסטאר (רוני דואני)
* טינקרבל (רוית רוזן)
* סקאזי (אשר סויסה)
* יובל המבולבל (יובל שם-טוב)
* הצל (יואב אליאסי)
* שי 360 (שי חדד)
* אלון דה לוקו (אלון כהן)
* עומרי 69 סגל (עומרי סגל)
* סטטיק (לירז רוסו)
* איזי (ארז שרון)
* ג'ורדי (ירדן פלג)
* שרי (שרלוט אליאס)
* סטלוס (שמעון מזרחי)
* מיקיאגי (מיכאל (מיקי) הירשמן)
* סטפן לגר (סטפן גאגבה)
* דודו פארוק (אורי קומאי)
* טונה (איתי זבולון)
* דקלון (יוסף לוי)
* ג'נגו (עמיר רוסיאנו)
* דוד חיים (חיים אוסדון)

ראו גם
------

* שם עט

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שם במה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "לונדון גאזט" 11 בינואר 1972 (קובץ PDF), באתר לונדון גאזט, בדיקה אחרונה ב־15 במרץ 2022
**לודוויג קוך** (בגרמנית: **Ludwig Koch**‏: 13 בדצמבר 1866 - 26 בנובמבר 1934) היה צייר ומאייר אוסטרי.

חיים
----

קוך התפרסם בעיקר כצייר סוסים וציורי ז'אנר. הוא התארח בבית הספר הספרדי לרכיבה במשך שנים רבות, ותיעד את חיי בית הספר באופן אמנותי. בנוסף, הוא התמסר לתיאורי היסטוריה צבאית.

הוא למד באקדמיה לאמנויות בווינה בין השנים 1883–1891 והיה תלמידם של זיגמונד ואוגוסט אייזנמנגר. לאחר מכן הוא התפרסם בזכות ציורים של ההיסטוריה הצבאית האוסטרית, וקיבל את פרס בית הספר המיוחד, לציור "גנרל פפנהיים" בשנת 1889. בשנת 1891, בתערוכה השנתית הווינאית, הציג את הציור "טבילת האש של גדוד הדרקון ווינדיש-גרץ בקרב קולין".

עוד לפני 1914 צייר קוך דיוקנאות ומדים של אנשי הצבא האוסטרו-הונגרי, שהועתקו לרוב בגלויות. הוא שימש זמן קצר במלחמה כצייר בחזית האיטלקית, אך נאלץ לפרוש בגלל מחלת כליות. גם לאחר נפילת האימפריה האוסטרו-הונגרית הקדיש קוך עבודות רבות לצבא הישן, אך גם יצר ציורים לאנשי צבא הרפובליקה הראשונה.

בנוסף לנושאים צבאיים, הנושאים העיקריים בציורי הז'אנר שלו היו מראות של וינה והחצר הקיסרית.

קוך פרסם כמה ציורי נוף והיה מאייר של עבודות רבות. אחת היצירות המפורסמות ביותר שלו, "אמנות הרכיבה בתמונה" ידועה במיוחד בקרב הרוכבים. הוא היה גם חבר במועדון שנקרא Siebener, אגודת אמנות שהורכבה בעיקר מאדריכלים.

בשנות העשרים של המאה העשרים הוזמן קוך לארצות הברית על ידי איגוד הפולו האמריקני, שחבריו שמעו עליו כ"צייר הסוסים הטוב ביותר בעולם", לבוא ולצייר את משחקי הפולו הבינלאומיים

למרות ניסיון ההתאחדות לפרסמו, קוך נותר עלום יחסית ולבסוף החליט לחזור לאירופה.

לודוויג קוך נקבר בווינה בבית העלמין בהייצינג.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודוויג קוך** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Walter Reichel: „Pressearbeit ist Propagandaarbeit" - Medienverwaltung 1914-1918: Das Kriegspressequartier (KPQ). Mitteilungen des Österreichischen Staatsarchiv (MÖStA), Sonderband 13, Studienverlag, Wien 2016, ISBN 978-3-7065-5582-1, S. 182.
2. ↑  Koch article in Time Magazine, 1927, web.archive.org, ‏2007-03-11

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 130210528
* ICCU: LO1V487216
* ISNI: 0000 0000 7329 8515
* LCCN: nr2005004582
* NLP: a0000003416506
* RKD: 222603
* SELIBR: 331111
* SNAC: w6jn81kd
* ULAN: 500009161
* VIAF: 8487190
* WorldCat: lccn-nr2005004582

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לודוויג קוך"**.
**טוביה רביב** (21 באוגוסט 1934 – 24 בינואר 2023) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, ששימש כמפקד חטיבה 600 במלחמת יום הכיפורים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עסק בחילוץ יהודי יוגוסלביה במהלך מלחמת האזרחים ביוגוסלביה.

ביוגרפיה
--------

רביב נולד בעיר סובוטיצה שבצפון סרביה (אז ביוגוסלביה) בשנת 1934, ובגיל 4 התייתם מאביו. בתקופת השואה התחבא בזהות בדויה אצל משפחה נוצרית בכפר הונגרי. בדצמבר 1948 עלה לישראל ביחד עם אימו ואחיו. הצטרף עם עליית הנוער לקיבוץ הזורע ובהמשך התיישב במושב רשפון. במרץ 1952 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון, היה לוחם וקצין בגדוד 82 של חטיבה 7. לאחר שחרורו שירת במילואים בגדוד 277 של חטיבה 27 (שהפך מאוחר יותר להיות גדוד 268 בחטיבה 670). במלחמת סיני נפצע באורח אנוש. לאחר המלחמה גויס מחדש לשירות קבע ושירת כראש לשכת מפקד גייסות השריון, חיים בר-לב, כמפקד פלוגת טנקים בגדוד 52, כמפקד קורס מפקדי טנקים, כראש לשכת ראש אג"ם במטכ"ל, וכמפקד גדוד 268 במלחמת ששת הימים שלחם עם אוגדת הפלדה בגזרת רצועת עזה וסיני.

בפעולת כראמה פיקד על גדוד 268 שהיה חלק מצוות הקרב של חטיבת הצנחנים 80, בפיקוד רפאל איתן. הכוח עליו פיקד בפעולה פעל באזור גשר דמיה, הסתבך בשקיעת כלים בנתיב ההתקדמות, היה נתון תחת אש במשך שעות רבות וסבל אבדות.

שימש סגן מפקד חטיבה 8, בספטמבר 1968 שימש סגן מפקד במבצע רביב, ב-1970 מונה לסגן מפקד חטיבה 401, ב-1971 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה להקים את חטיבה 600, עמה נלחם במלחמת יום הכיפורים. החטיבה פעלה תחת אוגדה 143 בפיקוד אריאל שרון. החטיבה נטלה חלק בקרבות באזור החווה הסינית; הן בתחילת המלחמה בקרבות באזור רכס "חמדיה" והן בזמן מבצע אבירי לב וספגה אבדות כבדות.

לאחר המלחמה שיקם את החטיבה, וב-1974 מונה למדריך בתחום השריון במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. בשנים 1975 עד 1978 שירת כנספח צבאי בטורקיה. השתחרר משירות הקבע ב-1979.

בשנות ה-90 שימש רביב כראש משלחת הסוכנות היהודית להונגריה וליוגוסלביה והיה לו תפקיד מרכזי בחילוצם של יהודי יוגוסלביה בזמן מלחמת האזרחים שהתרחשה בה. הוא פרסם ספר בשם: "היוגוסלבים האחרונים" שמתעד את מבצע החילוץ.

בשנות ה-80 ניהל את סניף אשקלון של המשביר לצרכן.

נפטר ב-24 בינואר 2023.

לקריאה נוספת
------------

* אילן כפיר ודני דור, **בנתיבי האש: חטיבה 600 במלחמת יום הכיפורים**, ידיעות ספרים, 2018.
* מנחם בן שלום, **השעות: יומן מלחמה: חטיבה 600 במלחמת יום הכיפורים**, מנחם ותמי בן שלום, 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוביה רביב** בוויקישיתוף
* עדות טוביה רביב בפני ועדת אגרנט, באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
* עדות אל"ם טוביה רביב – מח"ט 600 אוגדה 143, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* טוביה רביב, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון

הערות שוליים
------------

1. ↑  חטיבה 7 במבצע "תופת" (כראמה), 21 במרץ 1968, באתר יד לשריון
2. ↑  אביתר אורן (במחנה), ‏בחזרה לשטח ההפסד: 44 שנים לפעולת כראמה, באתר ‏מאקו‏, 21 במאי 2012
3. ↑  גל פרל פינקל, ‏מלחמת יום הכיפורים הייתה מלחמת עולם בזעיר אנפין, בעיתון מקור ראשון, 23 בספטמבר 2020
4. ↑  היוגוסלבים האחרונים, באתר הספרייה הלאומית

| מפקדי חטיבה 600  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| טוביה רביב • אלישיב שמשי • אמנון מרטון • אריק שקד • שלמה אריאל • אבינועם ברוכין • אריק דוידי • דני דוידי • גיא גולדשטיין • אמיר אשל • נדב לוטן • ג'וני כהן |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007425691205171
* ISNI: 0000 0000 3408 2391
* LCCN: n98070859
* VIAF: 63325770
* WorldCat (עם VIAF): 63325770

 |
**ישראל טילן** (1932 – 26 בפברואר 1996) היה מהנדס ישראלי ותת-אלוף בצה"ל, חתן פרס ביטחון ישראל לשנת 1970, מפתח טנק המרכבה וטנק השוט קל.

ביוגרפיה
--------

טילן נולד בעפולה לאלחנן ולרבקה ליטווין. בהיותו בן עשר, עברה המשפחה לחיות בכפר אונו, בו למד בבית הספר היסודי לילדי עובדים, ולאחר מכן בתיכון חדש בתל אביב. בשירותו הצבאי, שירת כקצין חימוש בחטיבה 7, ולאחר שחרורו למד פיזיקה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתום שנת לימודיו הראשונה, נאלץ להפסיק את לימודיו בשל קשיים כלכליים, ובשנת 1956 הוא נענה להצעת צה"ל לממן עבורו לימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון בעבור 14 שנות שירות בצבא קבע. בתום לימודיו, הוכשר טילן כמפקד פלוגה, ומונה לראש מדור טנקים בחיל החימוש.

כראש מדור טנקים, ולאחר מכן כראש ענף, היה טילן אחראי על מכלול תוכניות ההסבה שביצע חיל החימוש בטנקים, שנמצאו באותה תקופה ברשות צה"ל. עבודות ההסבה והשדרוג כללו פריצות דרך טכנולוגיות, אשר נרשמו כפטנטים על שמו של טילן, ובהן פיתוח השוט קל מטנק הצנטוריון, על ידי החלפת מנוע הבנזין של הטנק במנוע דיזל. בשנת 1970 הוענק לצוות בראשותו פרס ביטחון ישראל. טילן היה ידוע כמהנדס מוכשר ובשנת 1972 הוצעה לו משרה בטכניון כראש המחלקה להנדסת מכונות. הוא בחר להמשיך בשירותו הצבאי, ובאוגוסט 1970 קודם לדרגת אלוף-משנה, והיה לראשון שעמד בראש הרשות לפיתוח טנקים. בתקופה זו פותח טנק המרכבה. הבסיס לרעיון הפיתוח מיוחס לטילן ולאנשי צוותו, לצד האלוף ישראל טל.

בשנת 1975 הודיע טילן על פרישתו מצה"ל, לנוכח עיכוב קידומו. בשנים 1976–1981, עבד כמהנדס התיכון הראשי של חברת "נאפקו" במיניאפוליס שבמינסוטה, ותכנן כלי לחימה כבדים עבור צבאות ברחבי העולם. לאחר שובו לישראל המשיך לשמש יועץ לחברות בישראל ומחוץ לה, והועסק במפעל ביטחוני לייצור חלקים לטנק המרכבה. בשנת 1984 חזר למשך שנה למיניאפוליס.

בשנת 1971 נשא טילן לאישה את רעיה מני, בתם של שופט בית המשפט העליון אליהו מני וציפורה לבית גמזו (אחותו של ד"ר חיים גמזו), ונולדו להם שלושה ילדים. אחד מילדיו הוא יואב טילן. במקביל לשירותו הצבאי, הוא הקים וליווה את התפתחות קבוצת הכדורעף של קריית אונו.

טילן סבל משורת אירועים מוחיים בשנת 1987, ונותר משותק עד למותו בשנת 1996. נטמן בבית העלמין ירקון.

לקריאה נוספת
------------

* משה גבעתי, **בידיהם חושלה הפלדה - סיפורו של מרכז שיקום ואחזקה 1948 - 1996**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ח-1997, עמ' 55 - 204

קישורים חיצוניים
----------------

* אמנון ברזילי, יש עוד אבא, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2011
תיאור גרפי של המסוע הימי. באדום מסומנים מי השטח החמים ובכחול מי העומק הקרים.
**המסוע הימי** (באנגלית: **Ocean Conveyor Belt**), הוא תהליך בו מועברים מים בין האוקיינוסים השונים. המסוע גורם לחלק מההבדלים במאפייני המים של האוקיינוסים.

מערכת המסוע הימי
----------------

מקובל להתחיל את המסוע הימי בזרם הגולף. הזרם החם והמלוח נע צפונה לאורך החוף המזרחי של צפון אמריקה. עקב הקירור האינטנסיבי באזור הקוטב והעובדה שהוא צפוף יחסית הוא שוקע לקרקעית האוקיינוס האטלנטי ונע דרומה. באזור אנטארקטיקה מצטרפים לזרם מים קרים מאוד ששקעו עקב קירור אינטנסיבי באוקיינוס הדרומי. מי העומק עולים בצפון האוקיינוס ההודי ובצפון האוקיינוס השקט. 

בתחילת המסוע, המים קרים יחסית ולכן מאפשרים הסעת ריכוז גבוה יותר של חמצן מומס. בזכות תופעה זו יש חמצן בכל עומק באוקיינוס. המסוע אוסף בדרכו נוטריאנטים שפורקו על ידי בעלי-חיים תוך צריכת חמצן. כאשר מי העומק עולים, הם עשירים בנוטריאנטים ומדשנים את האזור. תופעה זו מאפשרת אזורים גדולים של יצרנות ראשונית. 

**גילוי חדש מהימים האחרונים**, שפירסמה קבוצת חוקרים מהולנד בכתב-העת היוקרתי Science Advances, הראה בעזרת מודלים וסימולציות מורכבות כי אנחנו מתקרבים לנקודת מפנה של ממש באקלים כדור הארץ: זרם ההתהפכות האטלנטי (Atlantic Meridional Overturning Circulation, או בקיצור AMOC) – זרם מרכזי במערכת הזרמים שמערבבת את מי האוקיינוסים ומסיעה חום, חמצן וחומרי הזנה בין האזורים השונים – נמצא על מסלול האטה וסופו עצירה מוחלטת כתוצאה מההתחממות העולמית. 

### שם נוסף

**מחזור ההתהפכות האטלנטי** (AMOC - Atlantic Meridional Overturning Circulation).

תחזיות
------

על פי מודלים אקלימיים סבר הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC), שבמהלך מאה השנים הקרובות לא יתרחש שינוי בפעילות המסוע. לעומת זאת, בעקבות מחקר וניתוח סטטיסטי של נתונים קודמים, סוברים חוקרים מאוניברסיטת קופנהגן נכון ל-2023, כי פליטת גזי החממה כפי שהיא כיום, תגרום לעצירת המסוע הימי כבר בעשרות השנים הקרובות, תשפיע באופן הרסני על אקלים כדור הארץ, כי תיצור שינויי אקלים קיצוניים ומאתגרים לאוכלוסיית העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסוע הימי** בוויקישיתוף
* המסוע הימי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אור אליאסון, מי סגר את הברז לזרם הגולף? באתר מכון דוידסון 30 באפריל, 2018
* אקו Log, האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה - מידעון 15 באפריל, 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  מי האוקיינוס הארקטי מתוקים יחסית בזכות אספקת מי נהר והמסת קרחונים
2. ↑  תהליך דומה אינו קורה באוקיינוס השקט עם זרם קרו-שיו, מכיוון שהוא כמעט מנותק מהאוקיינוס הארקטי, וקווי הרוחב נמוכים יחסית - הקירור לא חזק דיו. יש שם תהליך דומה בו מי שטח שוקעים לעומקים בינוניים.
3. ↑  אירופה תקפא ובדרום־מזרח אסיה יסבלו מבצורות: נקודת המפנה האקלימית קרובה יותר משחשבנו, מה יקרה כשה-A יתמוטט?MOC, באתר app.activetrail.com
4. 1 2  ישראלי, יוגב (2023-08-05). "תחזית קודרת: "המסוע הימי" יקרוס כבר באמצע המאה". *Ynet*. נבדק ב-2023-08-05.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537533305171
* GND: 4363609-3
* LCCN: sh2007006534

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנס הנשיא של מדינת ישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו נס הנשיא (פירושונים).

סמל בית הנשיא
תמונה של נס הנשיא
**נס הנשיא** הוא הדגל המייצג את נשיא מדינת ישראל. זהו דגל בצורת ריבוע, רקע הדגל כחול עם שוליים לבנים, ובמרכזו מופיע סמל מדינת ישראל. הסמל מופיע על-גבי נס הנשיא ללא המגן (כלומר, ללא המסגרת התוחמת אותו בדרך-כלל). צבע המנורה, ענפי הזית, והמילה "ישראל" על-גבי נס הנשיא הוא לבן או אפור-כסוף, בשונה מהצבע הזהוב שבו הם מופיעים בהקשרים אחרים.

נס הנשיא נועד לסמן את נוכחותו של נשיא המדינה, כשהוא נמצא בביקור רשמי במקום כלשהו. לדוגמה, נהוג להניף את נס הנשיא בחצר בניין הכנסת בעת קיום טקס שבו נוכח נשיא המדינה. הנפת נס הנשיא היא חלק מטקס קבלת הפנים שעורכת הכנסת לנשיא המדינה, והוא מורד מן התורן עם עזיבת הנשיא את משכן הכנסת. בלשכת נשיא המדינה מוצג נס הנשיא דרך קבע, בדרך כלל בצד המקום שבו הוא יושב.

הרעיון מאחורי נס הנשיא ועיצובו שאולים מכללי הטקס הנהוגים באירופה ובמדינות בעלות מסורת אירופית. במדינות אלה יש בדרך כלל דגל מיוחד המייצג את ראש המדינה, ומונף רק כשהוא נוכח באופן אישי במקום מסוים. הנפת הדגל מסמנת כי יש לנהוג על-פי כללי טקס מיוחדים בעת הכניסה למקום. דגל מסוג זה מכונה באנגלית standard. 

* נשיא מדינת ישראל התשיעי שמעון פרס עם נס הנשיא ב-2013.נשיא מדינת ישראל התשיעי שמעון פרס עם נס הנשיא ב-2013.
* נשיא מדינת ישראל העשירי ראובן ריבלין עם נס הנשיא בין דגלי ישראל ב-2015.נשיא מדינת ישראל העשירי ראובן ריבלין עם נס הנשיא בין דגלי ישראל ב-2015.
* נס הנשיא בנמל חיפה לרגל הפלגתו של נשיא המדינה חיים ויצמן לשווייץ, יולי 1950נס הנשיא בנמל חיפה לרגל הפלגתו של נשיא המדינה חיים ויצמן לשווייץ, יולי 1950

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נס הנשיא** בוויקישיתוף
* נס הנשיא, באתר דגלי העולם (באנגלית)
* סמלי המדינה והנשיאות באתר נשיא מדינת ישראל
* "דגלי ישראל שאתם לא מכירים", כתבה בבלוג "הדגלן"

| דגלי ישראל |
| --- |
| ישראל | דגל ישראל |  |
| דגלי צה"ל | דגל צה"ל • דגל הרמטכ"ל • דגל חיל הים • דגל חיל האוויר |
| דגלים שונים | דגל צי הסוחר • נס הנשיא |
| דגלים היסטוריים | דגל עברי |
**אופיר לוי** (נולד ב-7 בספטמבר 1974) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כסגן מפקד אוגדת הבשן, שירת כמפקד עוצבת יפתח ובמקביל כראש תורת חיל שריון במז"י.

לוי עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. שירת כמפקד פלוגה בחטיבה 500. במהלך מבצע חומת מגן שירת כסגן מפקד גדוד 430, במהלך לחימת הגדוד בגזרת רמאללה, חילץ לוי פצוע וטנק תחת אש וזכה על כך בצל"ש אלוף ממפקד פיקוד המרכז.

לאחר מכן שירת כקצין אג"ם בחטיבה 7 וכראש ענף חיל השריון במרכז לאימונים באש במל"י. ב-2010 מונה למפקד גדוד 77 בחטיבה 7. הוא פיקד על הכוח באזור הגבול עם סוריה במהלך מהומות יום הנכבה ב-2011 בהם פרצו לרמת הגולן מתפרעים מסוריה, במהלך המהומות נפצע בפניו וברגלו מיידוי אבנים. בהמשך שימש מפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי. בשנת 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת יפתח ובמקביל לראש תורת חיל שריון (תח"ש) במז"י. ביולי 2016 מונה לסגן מפקד אוגדת הבשן.

אל"ם אופיר לוי גדל בקרני שומרון ולמד בישיבה התיכונית במקום. כיום מתגורר עם אשתו וילדיו במושב רמת מגשימים שברמת הגולן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פליקס פריש, שני חיילים שנהרגו בג'נין יקבלו צל"ש, באתר ynet, 4 ביוני 2002
2. ↑  דניאלה בוקור, חלוץ לפני המחנה, אתר יד לשריון, 15 ביוני 2011

| מפקדי עוצבת יפתח  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אהרון גל • אורי אור • עמיר יפה • אמציה חן • אלי גבע • יצחקי חן • שלמה ינאי • איל בן ראובן • חנן ברנשטיין • אבי מזרחי • יוסי סילמן • הלל קוברינסקי • גיל מעוז • ארי סינגר • אמיר חמוד • אופיר לוי • רפי וולפסון • נריה ישורון • גידי כפיר-אל • אלעד אפרתי |

 |