recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **משה יעקב הכהן רביקוב** (נודע בכינויו: "**הסנדלר**"; תרל"ג; 1873 - כ"ב בתשרי תשכ"ז; 6 באוקטובר 1966) היה מקובל וצדיק נסתר שהתגורר ביפו.

תולדותיו
--------

נולד ביז'יורי שבפלך גרודנו של האימפריה הרוסית, ברוסיה הלבנה (כיום בבלארוס), ליוסף ומרים רביקוב. התגורר בעיירה סקידל. בצעירותו למד עם המקובל רבי שלמה אלישיב, בעל ה"לשם שבו ואחלמה". באלול תרע"ג (1913) עלה לארץ ישראל והתיישב בכפר אוריה. הרב קוק, שהיה אז רבן של יפו והמושבות, שכנע אותו לעבור לעיר יפו. הוא פתח סנדלריה ברחוב שבזי, בגבול שבין שכונת שבזי לשכונת נווה צדק, והתגורר ברחוב רב אשי פינת השחר, בגבול שבין שכונת נווה צדק לשכונת כרם ישראל.

תחילת פרסומו בארץ היה על ידי הרב קוק שהעיד עליו כי הוא מל"ו הצדיקים הנסתרים שבדור. בעקבות זאת החלו לפקוד את ביתו יהודים שביקשו את ברכתו, בעיקר בענייני רפואה, עקרות ושידוכים. השתייך לקבוצת מקובלים שלמדו יחד בשנות ה-60 וכונו על שם המקצוע שממנו התפרנסו.

על פי המסופר בתולדותיו שבראש הספר "לקוטי רבי משה יעקב", החזון איש והבית ישראל נהגו לפקוד את ביתו.

עוד מסופר שערב מבצע סיני צפה את המלחמה והודיע על כך למקורביו, והוסיף כי "היהודים ינצחו". לפני מותו הותיר בקבוק יין סגור והורה לפותחו רק לאחר הניצחון על גמאל עבד אל נאצר. חצי שנה לאחר פטירתו נערכה מלחמת ששת הימים ולאחריה נפתח בקבוק היין שלגימה ממנו נחשבה לסגולה.

מדי שבת נהג לדרוש ברבים ואת ראשי הפרקים היה מעלה על הכתב. הרשימות יצאו בתשכ"ט בספר "ליקוטי רבי משה יעקב".

נפטר בשמחת תורה תשכ"ז ונקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

היה נשוי לרבקה לאה. בנם יוסף רביקוב היה סופר ומתרגם. יוסף ושלוש מאחיותיו - רחל, זהבה ורוחמה רביקוב לא נישאו מעולם.

לקריאה נוספת
------------

* "המבשר", גיליון ערב סוכות תשע"א.
* מרדכי בן יצחק אלמז, **ספר צדיקים נסתרים בדור האחרון**, כרך ב, ירושלים תשע"א.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "משה יעקב רביקוב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3484
* ספרו ליקוטי רבי משה יעקב, מהדורת בני ברק תשס"ד, באתר אוצר החכמה
* הסנדלר הצדיק ר' יעקב רביקוב זצוק"ל, על הרב רביקוב באתר "ישיבה"
* נמצא ספר תנ"ך בביתו של רביקוב, חנות הספרים של איתמר
* אברהם רותם, רחוב רב אשי בת"א נתייתם, מעריב, 19 באוקטובר 1966
* ציוני? המקובל "הסנדלר" כפי שלא הכרתם, באתר כיכר השבת
* תופר מנעלים היה, כתבה מהמודיע בפורום אוצר החכמה.
* הרב יאיר זמר טוב מספר על הרב בערוץ היו טיוב שלו.
* משה יעקב בן יוסף רביקוב (1873-1966), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנו, יוסף רביקוב, סיפר שהרב קוק שכנע את אביו לעזוב את המקום, באומרו: "אתה כהן ואין לך נחלה בארץ ולכן תגור בעיר" (ראו: הקישור החיצוני מהאתר "ישיבה"). עם זאת, בערך "משה יעקב רביקוב" באנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו (שהמידע בו סופק על ידי בני משפחה) נכתב כי עזב את המקום בשל הסכנות הביטחוניות שם.
2. ↑  כיום שם הרחוב הוא יהושע התלמי. השם "רב אשי" הועתק לרחוב בשכונת נווה אביבים.
3. ↑  רחוב רב אשי בת"א נתייתם, מעריב, 19 באוקטובר 1966
4. ↑  ארבעת בעלי המלאכה: בראש "הסנדלר" - שהיה הרב של הקבוצה; "הצייר" - הרב יהודה פטילאון; "מנקה הרחובות" - הרב יוסף וולטוך; "הבנאי" - הרב אברהם יחיאל פיש. הצעיר שבשבט הוא הרב חיים כהן ("החלבן")
5. ↑  בהקדמה על ספרו עמ' 26, ליקוטי רבי משה יעקב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312977705171
* LCCN: no2004062715
* VIAF: 21856278
* WorldCat: lccn-no2004062715

 |
**נורטון א. שוורץ** (באנגלית: **Norton A. Schwartz**; נולד ב-14 בדצמבר 1951) הוא גנרל אמריקאי-יהודי בדימוס, שכיהן כראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית.

קורות חיים
----------

שוורץ סיים את לימודיו באקדמיה של חיל האוויר האמריקני בשנת 1973. הוא בוגר המכללה הלאומית למלחמה (National War College) והשלים לימודים מתקדמים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. 

שימש מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים בפיקוד האוקיינוס השקט, סגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים, מפקד פיקוד אלסקה ומפקד חיל האוויר ה-11 של ארצות הברית. 

שוורץ הוא טייס תובלה בהכשרתו ולזכותו למעלה מ-4,400 שעות טיסה בעיקר במטוסי הרקולס בתצורות שונות ובמסוקי תובלה כבדים. 

בשנת 1975 שימש כאיש צוות מטוס בעת פינוי סייגון בסיומה של מלחמת וייטנאם. בשנת 1991 שירת כראש המטה של כוח משימה למבצעים מיוחדים בצפון עיראק במסגרת מלחמת המפרץ. בשנת 1997 עמד בראש כוח משימה לפינוי שקט של אזרחי ארצות הברית מקמבודיה. בשנת 2000 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים, בהמשך השנה מונה למפקד פיקוד אלסקה ומפקד חיל האוויר ה-11. ב-2002 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים וב-2004 למנהל המטות המשולבים. בין השנים 2005–2008 שירת כמפקד פיקוד התובלה של ארצות הברית. באוגוסט 2008 מונה לראש מטה חיל האוויר וכעבור ארבע שנים פינה את מקומו לגנרל מרק ולש. 

שוורץ היה לראש המטה הראשון של חיל האוויר האמריקני שאיננו טייס קרבי בהכשרתו.

בתפקידו כראש מטה חיל האוויר היה בעל הדרגה הצבאית הבכירה ביותר בזרוע האווירית של המטות המשולבים של צבא ארצות הברית האחראית לארגון, אימון וציוד כ-700,000 חיילים בשרות פעיל, מילואים, ומשמר לאומי, המשרתים בתחומי ארצות הברית ובבסיסיה במדינות זרות. כחבר במטות המשולבים, לצד ראשי המטות האחרים, שימש כיועץ צבאי למזכיר ההגנה של ארצות הברית, למועצה לביטחון לאומי ולנשיא.

בשנת 2004 הוענק לגנרל שוורץ עיטור של המרכזים הקהילתיים היהודיים בצפון אמריקה על מנהיגות צבאית. בעת שקיבל את העיטור אמר שוורץ כי הוא "גאה להיות מזוהה כיהודי וכמנהיג צבאי אמריקני".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נורטון שוורץ** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה רשמית של נורטון שוורץ, באתר משרד ההגנה האמריקני (באנגלית)
* Norton Schwartz, באתר "Jews in Green"‏, 1 ביוני 2005 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 4043 1620
* LCCN: no2011158331
* SUDOC: 240574400
* VIAF: 186811820
* WorldCat: lccn-no2011158331

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


רוכבות פולו
ילדים רוכבים לגן
**רכיבה** במובנה הרחב ביותר היא כל פעילות להנהגת בעלי חיים, לרוב תוך ישיבה על גבם. הרכיבה לרוב היא על סוסים, אך ישנן חיות אחרות שמנוצלות לרכיבה לדוגמת גמלים וחמורים. קיימים סוגים שונים של רכיבה: לצורכי עבודה, תחביב או ספורט.

רכיבה לצורכי עבודה קיימת כיום, למשל, בעבודת המשטרה, לשליטה על התקהלות על ידי פרש משטרה. לשליטה על עדרי בעלי חיים בחוות. בנוסף, ענף הטיפול באמצעות בעלי חיים משתמש לעיתים ברכיבה לצורכים טיפוליים ושיקומיים.

השימוש ברכיבה לצורכי ספורט כולל (אך אינו מוגבל) קפיצות ראווה, רכיבה אומנותית, מרוצי סוסים מרוץ כרכרות, מרוץ גמלים, רכיבת מסלול שלם ומסלול מכשולים, קפיצה מעל מכשולים, התעמלות על גבי סוס, פולו, ריינינג ורודיאו. חלק מענפי הספורט האלה מרוכזים בתצוגות סוסים. בנוסף, קיים שימוש בסוסים, או בחיות רכיבה אחרות, למטרות טיול וציד, בין היתר לציד שועלים. בפארקים רבים ברחבי העולם קיימים מסלולים מיוחדים למעוניינים לרכוב על גבי סוס בשעות הפנאי.

העדות הארכאולוגית הראשונה לרכיבה על סוסים היא ממצאי מרכבות בהן נעשה שימוש ב-2500 לפנה"ס. לאחר מכן, נמצאו גם עדויות לשימוש בסוסים לצורכי מלחמה. לאורך ההיסטוריה הסוס שימש גם למטרות לא-מלחמתיות בחקלאות, בתחבורה ובמסחר.

חלק מהפעילים לזכויות בעלי חיים מותחים ביקורת על הרכיבה על ענפיה השונים. נטען, כי סוסים, ככל בעלי החיים, מנוצלים על ידי האדם.

הרכיבה מתחלקת לשני מקצועות ראשיים: ווסטרן (Western) (רכיבה מערבית) ואינגליש (English). מקצועות האינגליש מתחלקים לקפיצות ודרסאז'. מקצועות הווסטרן מתחלקים למקצועות ריינינג, פלז'ר, קאטינג, רופינג ועוד.

ענף ספורט זה נחשב לאולימפי, ונוסף לאולימפיאדה השנייה בעידן המודרני, שהתקיימה בשנת 1900.

כיום, בישראל הענף המרכזי בתחום התיירות הוא טיולי סוסים, רוב חוות הסוסים מציעות בנוסף לשיעורי רכיבה ברמות השונות ורכיבה טיפולית גם טיולים ארוכים יותר מחוץ לתחומי החווה. בדרך כלל אין צורך בניסיון קודם והמסלולים מתאימים לציבור הרחב ולמגוון גילאים. ברכיבה על סוסים יש תנועות בסיסיות, למשל ב "טרוט". בשעת הליכת טרוט צריך הרוכב להתרומם לסירוגין מעל האוכף בהתאמה לתנועות הסוס. במגע עקבים בצדי הסוס אפשר לזרז אותו להליכה מהירה יותר ואפילו להביאו לריצת טרוט. בזמן שנמצאים בטרוט, (טרוט איטי יכול להיקרא גם ג'וג) אם מדרבנים בפנייה עם רגל אחת קדימה ואחת מאחור, הסוס יעבור לריצת קאנטר שהיא למעשה דהירה, והיא גם הריצה שבה משתמשים בקפיצות. בקאנטר רגליו הקדמיות והאחוריות של הסוס ניתקות לסירוגין מן הקרקע, והרוכב צריך להתאים את תנועותיו לקצב הדהירה. מקאנטר מהיר אפשר לדרבן את הסוס לגאלופ, שהוא הדהירה המהירה ביותר, במהלכה ניתקות כל ארבע רגלי הסוס מן הקרקע והוא מרחף לרגע באוויר. גאלופ מחייב ניסיון ברכיבה ושליטה מעולה בסוס.

  

חשוב לציין שרכיבה על סוסים אינה ספורט

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **רכיבה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רכיבה** |

* אמנות הרכיבה, דף שער בספרייה הלאומית

| ענפי הרכיבה השונים |
| --- |
| רכיבה אנגלית | קפיצות ראווה • רכיבה אמנותית • מרוץ סוסים • וולטינג • פולו |
| רכיבה מערבית | ריינינג • רודיאו |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565296805171
* BnF: cb11931265v (data)
* GND: 4049319-2
* HDS: 016331
* LCCN: sh85062144
* NDL: 00560566
* NKC: ph114832

 |
**ולרי מייסקי** (22 בפברואר 1942 – 2 ביוני 1981), היה נגן צ'מבלו ונגן עוגב ישראלי.

קורות חיים
----------

נולד בריגה, לטביה. בתחילה למד לנגן בכינור, אך לאחר מכן פנה אל הפסנתר, הצ'מבלו והעוגב. בנוסף, למד מוזיקולוגיה. 
בשנת 1960 החל ללמוד בקונסרבטוריון של לנינגרד וסיים לימודי דוקטורט. 
תהילתו כנגן עוגב וצ'מבלו מבריק החלה והביאה אותו לביצוע קונצרטים רבים בערי ברית המועצות כמוסקבה, לנינגרד, ריגה, וילנה, נובוסיבירסק ורבות אחרות. 

בשנת 1973 עלה לישראל עם אשתו מרינה ובתו, דינה. בתו השנייה, נירה-ארין, נולדה בישראל.
לאחר עלייתו לארץ החל לעבוד עם מוזיקאים ותזמורות מובילים: פנחס צוקרמן, זובין מהטה, גארי ברתיני, מנדי רודן, רודולף ברשאי, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ואחרים.

קשרים אלה שיצר הובילו לקריירה משגשגת במערב אירופה, והוא הוזמן לפסטיבלים למוזיקה כגון: פסטיבל באך בלונדון ובאוקספורד, פסטיבל עוגב בטרוויזו, פסטיבל-רובנס, אנטוורפן וימי העוגב בדיסלדורף. 

בשנת 1974 ייסד בישראל את "אגודת באך הישראלית" שערכה שני קונצרטים בחודש בהצלחה רבה. בקונצרטים אלה שולבו הרצאותיו ונוגנו בהם יצירות רבות של באך לעוגב. 
החל בשנת 1977 מייסקי היה עסוק מאוד בקונצרטים רבים ברחבי העולם. בקונצרטים אלה ניגן בעוגבים מהידועים ביותר, למשל בקתדרלות באולם ובפרייבורג שבגרמניה, בקינגס קולג' בקיימברידג', אנגליה, בקתדרלת לינץ, אוסטריה, בקתדרלת נוטרדאם בפריז, צרפת, ועוד.

בקיץ 1980 הוזמן לעבוד באקדמיית הקיץ של שטוטגרט עם המנצח הנודע הלמוט רילינג. קשר זה הניב פרויקטים רבים של המוזיקה של באך שבוצעה באירופה. 
בשנותיו האחרונות הרבה להקליט ולהופיע בקונצרטים בשידורי רדיו וטלוויזיה. הקלטותיו קיימות כיום בתקליטורים ובארכיון קול המוסיקה. 

ב-2 ביוני 1981 נהרג מייסקי בתאונת דרכים במהלך סיבוב קונצרטים בגרמניה, והובא לקבורה בבית העלמין הדרום.

### משפחתו

היה נשוי למרינה ולהם שתי בנות.
אחיו של ולרי מייסקי הוא הצ'לן הבינלאומי הנודע מישה מייסקי אשר במשפחתו מספר מוזיקאים. אחותו הבכורה, לינה יעקבסון מאיסקי, הייתה נגנית פסנתר ומלווה מקצועית, ובערוב ימיה ניהלה מוזיקלית את תיאטרון "השחר" של יוצאי אוקראינה בישראל.

בתו הבכורה, דינה מאיסקי, היא כותבת. בתו הצעירה, ארין-נירה מייסקי, היא נגנית עוגב ופסנתר, ובין השאר משמשת כנגנית העוגב של כנסיית עמנואל ביפו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ולרי מייסקי, באתר Discogs (באנגלית)
* Valery Maisky, באתר oocities.org (באנגלית)
* An Organist’s Life in Israel, באתר Orgam Focus (באנגלית)
* F.Liszt ‘Ave Maria’ Valery Maisky Freiburg Münster 1981, סרטון בערוץ "Arin Maisky", באתר יוטיוב (אורך: 05:42)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקבר של ולרי מייסקי בבית העלמין הדרום, באתר BillionGraves

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281841905171
* GND: 134453077
* ISNI: 0000 0000 5547 0182
* LCCN: no91011622
* VIAF: 31558880
* WorldCat: lccn-no91011622

 |
**יצחק הוכמן** (שהיה ידוע בכינוי "הוכל'ה"; י"ב באדר א' תש"ג, 17 בפברואר 1943 - 24 באוקטובר 1973) היה שחקן ומאמן כדורסל. קצין בצה"ל בדרגת סרן נפל במלחמת יום כיפור בקרב בעיר סואץ נחשב כנעדר במשך שלושה חודשים.

ביוגרפיה
--------

נולד בבני ברק לחברי האצ"ל הניה וחיים הוכמן ולמד בחינוך דתי לאומי. ביסודי למד בבית הספר "מעלות" בבני ברק ובהמשך למד בתיכון הדתי בעיר במשך שנה אחת משם עבר לבית הספר החקלאי מקוה ישראל במהלך לימודיו במקווה ישראל הפך לכדורסלן מצטיין באליצור ת"א.

ב-1961 גויס לחיל המודיעין בתור מפענח תצלומי אוויר. בהמשך שירת כקצין מודיעין בחטיבת הצנחנים ולאחר מכן כמדריך בקורס לפענוח תצלומי-אוויר.

לאחר סיום שירותו הצבאי, למד במכון וינגייט ועבד במקביל כמורה לחינוך גופני. לאחר סיום לימודיו, עבד כמורה בבית-הספר התיכון-עירוני ה' וגם בבית-הספר "אורים" לנוער קשה חינוך בדרום תל אביב. כמו כן אימן נוער מוכשר כעתודה לנבחרת הכדורסל.

שיחק ככדורסלן מצטיין באליצור ת"א, שיחק בנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת בר-אילן. בעונת 71–1970 הושאל הוכמן להפועל חולון והיה בין מצטייני הקולעים. הוכמן היה השחקן הראשון שקיבל זימון לנבחרת ישראל מהליגה הארצית.

שיחק במכבי תל אביב בכדוריד חצי שנה במקביל להיותו שחקן כדורסל.

אימן את אליצור רמת גן.

בשנת 1972 בעקבות התרחבות חיל המודיעין, חזר לשנה לשירות קבע בצה"ל. באותו זמן גם החל את לימודיו באוניברסיטת "בר-אילן" במחלקות לחינוך, לקרימינולוגיה ולסוציולוגיה.

במלחמת יום הכיפורים השתתף בקרבות הבלימה והפריצה בסיני, בתפקיד עוזר קצין מודיעין חטיבתי וחוקר שבויים בחטיבה 500. ביום כ"ח בתשרי תשל"ד (24 באוקטובר 1973) נהרג עם עוד שמונה חיילים כשפרץ בזחל"ם שלו לעזרת חבריו שנלכדו ברחוב הראשי בעיר סואץ. היה נעדר במשך כשלושה חודשים. הוחזר על ידי המצרים וזוהה על פי גובהו. נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

היה נשוי לרחל (לבית נסימוב) ממנה היו לו שני ילדים: אורי ומיכל, שנולדה ביום בו הוחזרה גופתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של יצחק הוכמן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* יהודה ספרא, ממגרש הבלטות לקרב בסואץ, באתר ישראל היום, 5 בפברואר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל
2. ↑  מנהלת ליגת העל בכדורסל | היסטוריה | קלעי כל הזמנים | יצחק הוכמן, באתר basket.co.il
3. ↑  מנהלת ליגת העל בכדורסל | כדורסל ישראלי | עונת 71–1970 | הפועל חולון | יצחק הוכמן, באתר basket.co.il
4. ↑  שמוליק מזרחי, לזכרו של הוכל'ה: הכישרון הענק של הפועל חולון שנקטף בטרם עת, באתר mynet‏ בת ים, 18 באפריל 2018
**יעקב קידר** (נולד ב-2 באוקטובר 1956) הוא דיפלומט ישראלי בדימוס. כיהן כשגריר ישראל בשווייץ וליכטנשטיין, קניה, אוגנדה, טנזניה, מלאווי, זמביה וסיישל.

ביוגרפיה
--------

קידר נולד ב-2 באוקטובר 1956, בחיפה, ישראל. 

בשנת 1985, מונה קידר למזכיר שני בשגרירות ישראל בטוקיו, בירת יפן. ב-1997, החל לעבוד כקונסול הכללי הישראלי בשנגחאי, הרפובליקה העממית של סין. 

בין השנים 2001–2007, כיהן קידר בחבר מועצת המנהלים של מרכז ההתפלה של המזרח התיכון במסקט, בירת עומאן, וכממלא מקום סמנכ"ל אגף מזרח תיכון במשרד החוץ הישראלי. 

בשנת 2007, מונה לשגריר ישראל בניירובי, בירת קניה. במסגרת תפקידו, הואמן קידר גם על אוגנדה, טנזניה, מלאווי, זמביה ואיי סיישל. 

ב-2011, החל לעבוד כמפקח הכללי על שירות החוץ הישראלי. 

ב-2015, הוציא לאור את הספר "אצל קיטמורה הזקן".

בשנת 2016, קידר החל לכהן כשגריר ישראל בשווייץ וליכטנשטיין.

חיים אישים
----------

קידר נשוי לאסנת, אב לשלושה ילדים, וסב לחמישה נכדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אצל קיטמורה הזקן, יעקב קידר
2. ↑  החלטה מספר 1145 של הממשלה מיום 14.02.2016, אתר משרד החוץ
**מיכל לוי** (נולדה ב-14 בפברואר 1979) היא שחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

לוי נולדה וגדלה בכפר סבא, ובגיל 18 עברה לתל אביב. בצבא שירתה בתיאטרון צה"ל ולאחר שחרורה למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

לוי השתתפה בהצגות רבות בתיאטרון. בתיאטרון גשר: "נישואי פיגארו", "מדיאה" ו"שאריות של אהבה".
בתיאטרון בית ליסין "מקווה", "סופ"ש עם טום", "תקלה קלה", "פרינסס מרי 7", "33 וריאציות", "שם פרטי", "האמת" וכיום ב"האבא". בנוסף, משחקת כיום ב"מכתבי אהבה" בבית אריאלה. בפסטיבל תיאטרון קצר: "פאבלובה". בפרינג': "נרקיסים" ומופע אימפרוביזציה: "פותחים פה לשפן". בשנת 2001 דיבבה את נאוקו יאמדה-ג'ונס ב"ספיידרמן ללא גבולות".

בשנת 2005 גילמה את יסמין אביעד בסדרת הטלוויזיה "פיק אפ" ששודרה בערוץ 10.

בשנת 2006 גילמה את יעל בסרט הטלוויזיה "ברונו מאוהב".

בשנת 2007 גילמה את הדס בעונה השנייה של סדרת הדרמה "מילואים", ואת דוראל בסדרת הדרמה "משמורת", בערוץ 2.

בשנת 2008 גילמה את שמחה בסרטו של רשף לוי, "איים אבודים". באותה שנה גילמה את סיגל בסדרת המתח של ערוץ 10, "האמת העירומה".

בשנת 2010 גילמה דמויות שונות בסדרת המערכונים של ערוץ 2, "אין להם מושג".

בשנת 2011 שיחקה בסדרת הדרמה של yes "בלו נטלי" בתפקיד שירלי הגואל. ב-2013 שבה לשחק בעונה השנייה.

בשנת 2015 שיחקה בסדרה הקומית של ערוץ 2 "פרודים" של הזכיינית "רשת". ובאותה שנה שיחקה בעונה השלישית של סדרת הנוער "החממה", בתפקיד נינה.

ב-2016שיחקה בסדרת המתח "נעלמים" בניקלודיאון, בתפקיד רותי קליין, אימם של אמה ואלון, גיבורי הסדרה.

ב-2018 השתתפה בסדרה "ויקי ואני", בתפקיד בת-אל מטלון.

ב-2019 שיחקה בסדרה "בת אל הבתולה", בתפקיד איריס אלימלך. באותה שנה שיחקה גם בסרט "מחילה", בתפקיד אתי.

ב-2020 שיחקה בסדרה "ספיידרז", בתפקיד נעמי גודמן.

ב-2021 שיחקה את אתי אמא של אלי בסדרה "בני אור".

ב-2022 שיחקה את שרון אמה החורגת של דנה בסדרה "שומקום".

ב-2022 החלה לשחק בסדרה "שלי הכובשת" בתפקיד אלינור אמא של שלי.

חיים אישיים
-----------

מיכל לוי אם לבת ושני בנים. היא מתגוררת עם בן זוגה בבית יהושע. הייתה נשואה בעבר נישואים פיקטיביים לאביעד קיסוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכל לוי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מיכל לוי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שני גורקביץ'‏, "זה משאיר בחילה": ריאיון עם מיכל לוי, כוכבת "בלו נטלי", באתר וואלה!‏, 12 בינואר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכל לוי, באתר תיאטרון בית ליסין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009841564905171
* VIAF: 2290162481007237680008
* WorldCat (עם VIAF): 2290162481007237680008

 |
**עאטף אבו בילאל** (בערבית: **عاطف ابو بلال**; נולד ב-2 במאי 1984) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמד הקשר במרכז שבאב בלאטה. אבו בילאל הוא ממוצא בדואי, ומחזיק גם באזרחות פלסטינית. שיחק לשעבר בסגל נבחרת פלסטין.

קריירת מועדונים
---------------

אבו בילאל נולד בכפר הבדואי שגב שלום, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל באר שבע ובגיל 20 הצטרף להפועל משוש שגב שלום. בקיץ 2006 הושאל למכבי באר שבע מהליגה הארצית, אך בדצמבר חזר לשגב שלום.

בקיץ 2008 חתם במכבי עירוני נתיבות מליגה א' בה שיחק שנתיים. בשנת 2010 חתם בבני אילת, אך שוחרר מהקבוצה אחרי זמן קצר וחתם בשבאב א-דאהרייה מליגת העל הפלסטינית עמה לקח אליפות בעונתו השנייה במועדון. בקיץ 2012 חתם בשבאב אל-ח'ליל.

בדצמבר 2013 חזר לכדורגל הישראלי כאשר חתם בהפועל רהט מליגה ב'. ב-7 בפברואר 2014 הבקיע רביעייה בניצחון 1-5 נגד הפועל בת ים.

בקיץ 2014 חתם במכבי שגב שלום מליגה ג'. ב-18 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד הפועל תל שבע, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בתום המשחק, תל שבע התלוננה להתאחדות לכדורגל שאבו בילאל עדיין רשום בליגה הפלסטינית במקביל לרישומו כשחקן שגב שלום. ב-22 בדצמבר 2014 אבו בילאל הורחק ל-99 שנים מהכדורגל על ידי בית הדין של ההתאחדות. כחודש וחצי אחרי ההחלטה בית הדין ביטל את החלטתו כיוון שמאוחר יותר נודע כי ההתאחדות הפלסטינית סירבה לחתום על טופס שחרור בינלאומי ופתרה את אבו בילאל מכל אשמה. בסיום העונה העפיל עם שגב שלום לליגה ב'.

בינואר 2016 חתם במ.ס. באר שבע עד לסיום העונה. בקיץ 2017 אבו בילאל חתם בצעירי רהט.

ב-31 באוגוסט 2017 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים מליגה א'.

בינואר 2018 חתם בצעירי רהט מליגה ב'. אחרי ששיחק בה רק משחק אחד, חזר לליגה א' כאשר חתם במ.ס. דימונה.

ב-12 בנובמבר 2019 חתם בעירוני כסייפה, אך שוחרר אליה רק כעבור כחודש.

בקיץ 2020, חזר לליגה הפלסטינית וחתם באלופה דאז, מרכז שבאב בלאטה.

נבחרת פלסטין
------------

לאחר שהרשים במדי שבאב א-דאהרייה, אבו בילאל קיבל הצעה לשחק בנבחרת פלסטין. ב-4 ביוני 2010 אבו בילאל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד סודאן. ב-1 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד פקיסטן.

עקב חזרתו לכדורגל המועדונים הישראלי בדצמבר 2013, אבו בילאל לא-זומן שוב לנבחרת הפלסטינית.

חיים אישיים
-----------

ב-5 בנובמבר 2018 אבו בילאל נידון ל-8 חודשי מאסר, עקב נהיגה ללא-רישיון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארז נעמן, ‏חזור ב-2113: שחקן מליגה ג' הורחק ל-99 שנה, באתר ONE‏, 22 בדצמבר 2014
2. ↑  שי מוגילבסקי, שובו של השחקן שהושעה ל-99 שנים, באתר ynet, 4 בפברואר 2015
3. ↑  לירן דורף, עאטף אבו בילאל חתם בבית"ר נורדיה, באתר דאבל פס, 31 באוגוסט 2017
4. ↑  אביחי דלאל וניסים קמחי, עאטף אבו בילאל חתם בכסייפה, דימונה לא משחררת, באתר דאבל פס, 12 בנובמבר 2019
5. ↑  מיכאל וייסרמן, החלוץ עאטף אבו בילאל נידון לשמונה חודשי מאסר, באתר דאבל פס, 6 בנובמבר 2018
**גדעון סיימון** (נולד ב-11 בינואר 1960) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי והבלם. סיימון מזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל כפר סבא, בה שיחק במשך רוב הקריירה שלו, וזכה בתארים.

קריירה
------

סיימון החל את הקריירה בעונת 1978/1979 בה החל להשתלב בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא. גדעון שימש בקבוצה כקשר אחורי ובלם, שהצטיין ביציאה להתקפות מתפרצות מהירות. עם הקבוצה זכה סיימון בתואר האליפות בישראל לעונת 1981/1982, ובעוד 2 תוארי גביע המדינה, וזכייה אחת בתואר אלוף האלופים. מאזן ההבקעות שלו עומד על 30 שערים במדי כפר סבא. השער הידוע ביותר שלו היה בגמר גביע המדינה לעונת 1989/1990, בניצחון 0:1 של כפר סבא על שמשון תל אביב. בסיום עונת 1989/1990, לאחר הזכייה בגביע המדינה, עזב סיימון את כפר סבא וחתם בהפועל רמת גן, שם שיחק עונה אחת, ולאחר מכן פרש מכדורגל.

בנו של גדעון, אלירן סיימון, שיחק גם הוא בהפועל כפר סבא והיה קפטן הקבוצה.

תארים כשחקן
-----------

**ליגת העל**

* **אליפות (1)**: 1981/1982

**גביע המדינה**

* **זכייה (2)**: 1979/1980, 1989/1990

**גביע אלוף האלופים**

* **זכייה (1)**: 1981

קישורים חיצוניים
----------------

* אבינעם פורת ומשה מרקוס, 11 האגדות של הפועל כפר סבא, באתר ynet, 26 במאי 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיר ריפמן, אליך, גדעון, ‏5 ביוני 1990
2. ↑  גביע 1990 – מוזיאון הפועל כפר סבא
3. ↑  גדעון סיימון חתם בהפועל רמת גן, מאת אייל יצחקי, עיתון מעריב, 24 ביולי 1990
הספורטתרפיסט, נייט לוקארו (מימין) מעריך את פציעתו של שחקן היוסטון אסטרוס, ג'ורג' ספרינגר, לאחר שנפגע מזריקת כדור, 2014
**ספורטתרפיה** (הלחם של המילים "ספורט" ו"תרפיה"; באנגלית: **Sports therapy**) היא התערבות לא-כירורגית ולא-תרופתית המקלה על ספורטאי מההשפעות השליליות של ספורט מקצועני מהבחינות הפיזיולוגיות, המנטליות, הרגשיות וההתנהגותיות של העיסוק בספורט.

מאפיינים
--------

ספורטתרפיסטים מסייעים בתוכניות למניעת פציעות, וכמגישי עזרה ראשונה.

במסגרת עבודתם מייעצים ספורטתרפיסטים לספורטאים כיצד להימנע מפציעות. הם מנחים כיצד לעשות שימוש מושכל באביזרי אימון, כיצד להשתמש במגנים, כיצד לבצע חבישות, וכיצד לתרגל באופן נכון והדרגתי.

בישראל
------

ספורטתרפיה אינה נכללת בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, כלומר אינה מקצוע טיפולי, ולכן ההכשרה בו אינה מחייבת הכשרה מעשית קלינית.

קורס תעודה בתחום ניתן באוניברסיטת תל אביב ובבי"ס למאמנים במכון וינגייט.

לימודי תואר ראשון בספורטתרפיה מתקיימים בקריה האקדמית אונו. התואר אושר על ידי המועצה להשכלה גבוהה בשנת 2021, באופן זמני, לתקופה של שלוש שנים. לקראת סוף התקופה יבחן האישור מחדש. בג"ץ דחה עתירה נגד אישור התוכנית.

במעטפת ליווי מדעי-רפואי לסגלים האולימפיים של הוועד האולימפי בישראל אין תקנים לספורטתרפיסטים.

קישורים חיצוניים
----------------

* העמותה לספורטתרפיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  James E. Zachazewski & David J. Magee (editors). Sports therapy services - Organization and operations. International Olympic Committee, 2012. pp. 2
2. ↑  לימודי ספורטתרפיה - קורס ספורטתרפיסט, באתר קמפוס שיאים
3. ↑  לימודי ספורטתרפיה, באתר מכון וינגייט
4. ↑  תואר ראשון בספורטתרפיה.B.Sc, באתר הקריה האקדמית אונו
5. ↑  המועצה להשכלה גבוהה, הסמכה זמנית (ראשונה) לשלוש שנים, עד אפריל 2024, להעניק תואר ראשון (B.Sc.) בספורטתרפיה לקריה האקדמית אונו 6 באפריל 2021
6. ↑  בג"ץ 8242/19 העמותה לקידום הפיזיותרפיה בישראל ואחרים נ' המועצה להשכלה גבוהה ואחרים, ניתן ב־27 במאי 2020
7. ↑  הושק מודל חדש של מעטפת ליווי מדעי-רפואי לסגלים האולימפיים, באתר הוועד האולימפי בישראל
**פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה** הם פרסים המוענקים על ידי הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD) מדי שנה לסרטים, סדרות, כתבות מגזין, מאמרים ותחומי מדיה אחרים על כך שעסקו או הציגו סוגיות הקשורות לקהילת הלסביות, הביסקסואלים, הטרנסג'נדרים וההומואים (להט"ב) באופן הגון ומדויק. פרס ההוקרה מוענק לאיש או אשת תקשורת המשתייכים לקהילה, אשר תרם לייצוג התקשורתי שלה תרומה משמעתית.

הזוכים נבחרים בתהליך המערב יותר מ-700 מצביעים ומתנדבים מטעם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ומוערכים ב-4 קריטריונים: ייצוג הוגן, מדויק וכוללני של קהילת הלהט"ב, נועזות ומקוריות הפרויקט, השפעה תרבותית משמעותית על תרבות המיינסטרים ואיכותו הכללית של הפרויקט. תוצאות ההצבעה מועברות לפאנל מומחים הקובע מי הזוכים הסופיים בהתבסס על תוצאות ההצבעה ועל חוות הדעת המקצועיות שלהם.

יצירות ישראליות שזכו בפרס הן סרטיו של איתן פוקס, "יוסי וג'אגר" ו"הבועה" ואף הסרט "ללכת על המים" היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר בהפצה מוגבלת.

הטקס
----

מדי שנה מוכרזים הזוכים בפרסים בטקס הנערך בדרך כלל בערים ניו יורק, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו ובו מוענקים פרסים על הישגים שהושגו בין ה-1 בינואר ועד 31 בדצמבר בשנה שקדמה לשנה בה נערך הטקס. מנחי הטקסים נבחרים בדרך כלל מבין הזוכים לשעבר בפרס, סלבריטאים ואנשי ציבור הידועים בתרומתם לקהילת הלהט"ב.

טקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה הראשון נערך בשנת 1990, והשתתפו בו 34 מועמדים שהתחרו ב-7 קטגוריות שונות. בשנת 2014 כלל הטקס 93 מועמדים ב-20 קטגוריות באנגלית ועוד 37 מועמדים ב-9 קטגוריות בספרדית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסבר על תהליך בחירת הזוכים באתר הרשמי של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
2. ↑  GLAAD Announces Awards to be Presented Onstage at New York, Los Angeles and San Francisco Events.
3. ↑  GLAAD announces nominees for 25th Annual GLAAD Media Awards.
**נפתלי רוסמן** (1929 - 13 במאי 2002) היה ספורטאי ספורט נכים ישראלי וחבר נבחרת הכדורסל אל המשחקים הפאראלימפיים הראשונים.

ביוגרפיה
--------

רוסמן נולד ברומניה ועבר בה את מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה עלה מבוקרשט לארץ ישראל והתיישב בנתניה. בגיל 16 הצטרף לאצ"ל והשתתף במבצעים שונים, ביניהם מבצע החרמת נשק ממחנה הצבא הבריטי בפרדס חנה. ב-16 במאי 1948 לחם ברמלה ונפגע בעמוד השדרה מרסיסי מרגמה. הוא שותק בפלג גופו התחתון והחל בשיקום רפואי ממושך כשהוא מרותק לכיסא גלגלים. לאחר ניסיונות שיקום רבים בישראל, במהלך 1955-1954 נשלח על ידי משרד הביטחון לשיקום רפואי בניו יורק. במסגרת השיקום הרפואי לקח חלק בספורט נכים וב-1960 היה בין חברי נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים למשחקים הפאראלימפיים, שזכתה במדליית ארד.

תשע שנים לאחר הפציעה, רוסמן השלים במסגרת לימודי ערב את תעודת הבגרות שלו והחל בלימודים גבוהים. ב-1962 סיים לימודי עבודה סוציאלית והחל לעבוד במרכז השיקום של בית החולים תל השומר. בהמשך סיים לימודי מוסמך בעבודה סוציאלית ובריאות הציבור. עמד שנים רבות בראש שרות העבודה הסוציאלית של מרכז השיקום. 

ב-2002 נפטר והוכר, כמו נכי צה"ל רבים ממלחמת העצמאות, כחלל צה"ל שנפטר כתוצאה מפציעתו בשירות פעיל. האיגוד הישראלי לרפואה פיזיקלית ושיקום מעניק על שמו פרס שנתי על עשייה יתרה בתחום השיקום.

קישורים חיצוניים
----------------

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית)
* ישעיהו אביעם, הפצוע המסייע לפצועים, מעריב, 22 באפריל 1969
* חזר נכה שנשלח לרפוי לארה"ב על ידי של"ח, חרות, 8 באפריל 1955
* קורות החיים של נפתלי רוסמן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון

|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)  |
| --- |
|   **אתלטיקה** | צבי בן-צבי • יגאל פרג'ון |
| טניס שולחן  **טניס שולחן** | מיקי אבלס • מדליית כסף למתי אנג'ל מתי אנג'ל • אהרון קירשנר |
|   **כדורסל** | מדליית ארד לנבחרת ישראל בכדורסל נבחרת ישראל בכדורסל (משה בורשטיין, מיכאל בן-נפתלי, צבי בן-צבי, ישראל גלובוס, ראובן חברון, שמחה לוסטיג, משה פלד, שמואל פרוכטר, אהרון קירשנר, נפתלי רוסמן) |
|   **שחייה** | מדליית כסף למתי אנג'ל מתי אנג'ל • מדליית ארד לישראל גלובוס ישראל גלובוס • מדליית ארד להדוויג לנג הדוויג לנג |
**גדעון דבורצקי** (25 בפברואר 1952 - 21 באוקטובר 1973) היה קצין ומפקד ביחידת חרמ"ש של חיל השריון שעוטר בעיטור העוז במלחמת יום הכיפורים.

ביוגרפיה
--------

גדעון דבורצקי נולד בירושלים, בן לשרה דבורצקי, מתרגמת, ואריה דבורצקי פרופסור למתמטיקה, נשיא מכון ויצמן למדע. למד במגמה הריאלית בגימנסיה רחביה שבירושלים. התגייס לצה"ל בפברואר 1970. 

אחרי שנדחה במבדקים לקורס טיס בשל עיוורון צבעים חלקי, הוצב בחיל השריון ונשלח ליחידת חרמ"ש. אחרי כשנה נשלח לקורס מ"כים חרמ"ש וסיים קורס זה כחניך מצטיין. באמצע שנת 1971 נשלח לקורס קצינים וגם אותו סיים בציון גבוה ומונה למ"מ בחרמ"ש. בתקופת שירותו הסדיר חלתה אמו וזמן קצר לפני שסיים את השירות, נפטרה.

בסוף שנת 1972 השתחרר מהשירות הסדיר והחל ללמוד מתמטיקה (מסלול מואץ) ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. כשפרצה מלחמת יום הכיפורים, נשלח דבורצקי לסיני כמ"מ בפלוגת חרמ"ש בגדוד 100 של אהוד ברק. השתתף בקרבות הבלימה ובמערכה להחזקת ראש הגשר. כשנפגע מפקד הפלוגה, קיבל את הפיקוד עליה.

עיטור העוז - תיאור המעשה
------------------------

ביום 17 באוקטובר 1973 בצהריים, בגזרת החווה הסינית, בציר טרטור, כשלושים מטר מן הקו הקדמי של המצרים נותרה קבוצה של עשרים צנחנים וטנקיסטים, רבים מהם פצועים. הם נשארו ללא תחמושת, בשעה שנורתה עליהם אש האויב.

בניסיון חילוץ ראשון נפגע הכוח מטילים, למרות זאת התנדב סרן גדעון דבורצקי לחלץ אותם בנגמ"ש שלו.

דבורצקי הוריד את כל אנשי הצוות ונשאר עם רק עם שלושה מתנדבים, יהודה חדד, הנהג רב"ט אופיר בית-אריה וסגן גיורא שוהם. מבין ארבעת המחלצים רק יהודה חדד נותר בחיים. שלושת האחרים נהרגו לאחר ימים אחדים מפגיעה ישירה של טיל מצרי ממערב לתעלת סואץ.

אהוד ברק פיקד על פעולות החילוץ שאותן הובילה פלוגת החרמ"ש של הגדוד. הוא התפעל מגבורתם של קציני החרמ"ש, גדעון דבורצקי וגיורא שוהם, והם זכו ממנו למחמאות אישיות על גבורתם בקרב.

קישורים חיצוניים
----------------

* בקרב על החווה הסינית: הסיפור שלא סופר מאת חזי דחבש.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גדעון דבורצקי
2. ↑  בקרב על החווה הסינית: הסיפור שלא סופר - סיפורו של חזי דחבש - שהשתתף כמפקד מחלקת החוד, באתר www.kippurim.co.il
3. ↑  אילן כפיר, ברק וגדוד 100 נלחמו בגבורה בחווה הסינית, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2012
**Color TV Game** (בתרגום חופשי לעברית: משחק טלוויזיה בצבע) (ביפנית:**カラー テレビゲーム**) הייתה סדרת קונסולות מובנות מבית היוצר של נינטנדו. הסדרה כללה ארבעה מכשירים, החלה את דרכה בשנת 1977 והפסיקה את ייצורה בשנת 1983. הסדרה נמכרה ביפן בלבד.

גרסאות
------

### Color TV-Game 6

הקונסולה הושקה בתחילת יוני 1977 בתור הראשונה בסדרה ונמכרה במחיר של ¥9,800. המכשיר כלל את המשחק פונג ועל הקונסולה גלגלות ששימשו להנעת המחבטים ובנוסף שישה מתגים ששינו מאפיינים מסוימים במשחק דוגמת גודל ומספר המחבטים. זמן קצר לאחר יציאת הקונסולה שחררה נינטנדו גרסה משופרת של הקונסולה.

### Color TV-Game 15

כשבוע אחר יציאת Color TV Game 6 נינטנדו הוציאה את הקונסולה השנייה בסדרה, **Color TV Game 15**.
בשונה מהקודמת, הגלגלות לא נמצאות על המכשיר אלא מחוברות לבקרי משחק, בנוסף למכשיר זה יש 15 משחקים. עם זאת, היה ניתן לשחק רק בשישה מהם. הקונסולה עלתה ¥15,000. בנוסף, הקונסולה הופיעה ב-Super Smash Bros.

### Color TV Game Racing 112

בקונסולה זו משחק מרוצים דמוי המשחק "speed race", ובנוסף לגלגלות, במרכז המכשיר הגה המחובר אליו וניתן לניתוק, סיבוב ההגה מאפשר משחק יחיד וסיבוב אחת הגלגלות של הבקרים המצורפים מפעיל משחק לשני שחקנים. הקונסולה הייתה אמורה לעלות ¥18,000 אך קצת לפני יציאתה נינטנדו שינתה את מחירה ל¥12,000, בהמשך מחירה ירד למחיר של ¥5,000.

### Color TV Game Block

האחרונה בסדרה, עלתה ¥13,500 והיוותה חיקוי למשחק Breakout של אטארי. במשחק לשחקן מחבט בו הוא שולט עם גלגלת וכדור אותו השחקן צריך לזרוק עם המחבט במטרה להרוס מספר בלוקים הממוקמים במסך. במטרה לשפר את מכירות המכשיר, נינטנדו אף ערכה תחרויות בחנויות שונות. כמו בקונסולה הראשונה, גם כאן היו שישה מצבים כאשר כל מצב כלל סידור אחר לבלוקים, בשונה מהגרסאות הקודמות למכשיר זה גלגלת אחת בלבד ואין אפשרות למשחק מרובה שחקנים.

גמר הייצור
----------

סדרת ה-Color TV-Game הצליחה עבור נינטנדו. Color TV Game 6 ו- Color TV-Game 15 מכרו מיליון יחידות כל אחת. Color TV Game Racing 112 ו-Color TV Block מכרו חצי מיליון יחידות כל אחת. הצלחתם הובילה את נינטנדו להמשיך בשוק הקונסולות, מה שהביא ליצירת ה-Famicom וה-NES. נינטנדו התייחסה לקונסולות ה-Color TV-Game ולמשחקים המובנים בהם גם במשחקים דוגמת Alleyway, כותר של הגיים בוי, אשר לפי השערות מסוימות מבוסס על Color TV Game Block.

ראו גם
------

* Nintendo Entertainment System
* נינטנדו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Color TV Game** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

| נינטנדו |
| --- |
| קונסולות נייחות | Color TV Game ‏• Nintendo Entertainment System ‏• Super Nintendo Entertainment System ‏• Nintendo 64 ‏• GameCube ‏• Wii ‏• Wii U ‏• Nintendo Switch |
| קונסולות ניידות | Game & Watch • וירטואל בוי • גיים בוי ‏• גיים בוי קולור ‏• גיים בוי אדוונס • נינטנדו DS ‏• נינטנדו 3DS |
| סדרות דגל | סופר מריו • האגדה של זלדה • פוקימון • מטרויד • דונקי קונג • קירבי • Star Fox (סדרת משחקים) • יושי • ספלטון • F-Zero |
| אנשי מפתח בחברה | שיגרו מיאמוטו • סאטורו איווטה • סטושי טג'ירי • יושיהירו מורי |
|  |
מכון רישוי לרכב בעיר נשר
**מבחן רישוי שנתי לרכב** (טסט) הוא הליך המתקיים כחובה במדינות רבות בעולם, המיועד לוודא כי כלי הרכב הנעים בתחומן נמצאים במצב כשירות גבוה מבחינה בטיחותית, ואינם פולטים פליטות יתר המזהמות את הסביבה. כחלק מהליך זה נדרשים הבעלים של הרכב לעבור בדיקה של כלי הרכב אחת לתקופה המוגדרת בחוק, לרוב פעם בשנה עד שנתיים.

הנושאים הנבדקים בטסט הם תאורת הרכב, האיתות, הבלמים, ההגה והצירים של הרכב. כמו כן נבדק מצב צמיגי הרכב, תחתית הרכב, כיוון הגלגלים, ובדיקת זיהום אוויר הנפלט מהרכב.

בישראל
------

בישראל חייב בעל רכב לבצע מבחן רישוי לרכב אחת לשנה. רכב שמלאו לו 15 שנים חייב להציג בטסט אישור ממוסך מורשה על תקינות הבלמים. רכב שמלאו לו 19 שנים מוגדר כרכב מיושן, חייב בביצוע מבחן זה אחת לחצי שנה. רכב המוגדר כרכב אספנות יבצע מבחן רישוי פעם אחת בשנה. החל מינואר 2016 רכב חדש חייב לבצע מבחן רישוי רק כעבור 3 שנים מיום רכישתו, לאחר שבשל שיפורים טכנולוגיים הוחלט להאריך את משך תקופת הפטור מטסט משנתיים לשלוש.

### מכוני רישוי

שילוט במכון רישוי ביהוד
את מבחן הרישוי יכול הבעלים של הרכב לבצע בכל אחד ממכוני הרישוי המורשים הנמצאים בישראל. מכוני הרישוי הם גופים עסקיים פרטיים שפועלים כמורשים מטעם משרד התחבורה, המפקח על פעילותם ורשאי לסגור מכון רישוי שלא עמד בתנאי הרישיון, החל ממספר ימים, ועד מספר חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבחן רישוי שנתי לרכב** בוויקישיתוף
* ניר בן-טובים‏, יש לכם רכב ישן? יהיה קשה יותר לעבור טסט, באתר וואלה!‏, 10 ביוני 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך תכינו את הרכב לטסט, באתר ynet‏, 21 במרץ 2007
2. ↑  רישיון לרכב אספנות, באתר משרד התחבורה, 22 במרץ 2017
3. ↑  דובי בן גדליהו, ‏משרד התחבורה: טסט לרכב חדש על הכביש - רק אחרי 3 שנים, באתר גלובס, 6 בינואר 2016
4. ↑  רשימת מכוני רישוי בישראל, באתר צ'ק קאר;  
[https://www.gov.il/he/service/vehicle\_authorized\_licensing\_agency איתור מכוני רישוי מוסמכים למבחן כשירות שנתי לרכב (טסט), באתר הממשלה]
5. ↑  המחירון המפוקח של משרד התחבורה באתר טכנו טסט
6. ↑  מכון הרישוי נסגר בעקבות ליקויי בטיחות, באתר ynet, 13 במרץ 2007
**טישמייניצה** (באוקראינית: **Тисмениця**, טיסמניציה; בפולנית: **Tyśmienica**; ביידיש: **טיסמעניץ**) היא עיר קטנה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, בין איוואנו-פרנקיבסק וטלומאץ', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

תולדות היישוב
-------------

טישמייניצה נזכרת לראשונה בשנת 1143, ובשנת 1449 הוענקו לה זכויות עיר. במאות ה-16 וה-17 הוחרבה העיר בידי הולאכים והטטרים. בשנת 1686 ישב בעיר המצביא הפולני יאן סובייסקי.

בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיר בתחום ממלכת הבסבורג, ועד שנת 1918 נכללה בשטחי גליציה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי טישמייניצה
----------------

בעיר זו כיהן רבי משולם איגרא כרב. בשנות כהונתו בטיסמניץ החלה תנועת החסידות להכות שורשים בגליציה. רבי משולם התפרסם כמתנגד חריף לחסידות, הוא פרסם מכתב חריף בגנותה, ואף חתם על חרם נגד החסידים. מסופר כי בטיסמניץ התגורר אחד מתלמידיו של הבעל שם טוב ושמו יעקב קופיל חסיד, שהזהיר את חסידי העיר לבל יזלזלו בכבודו של רבי משולם, אך שנים לאחר פטירת הבעל שם טוב, בשנת 1787, החלו החסידים להשיב מלחמה נגד רבי משולם. במקביל הסתכסך רבי משולם עם פרנסי העיר בגלל סוגיית הגיוס לצבא. קהילת-היהודים בטיסמניץ, כיתר הקהילות בגליציה, חויבה למסור בכל שנה ושנה מספר מסוים של אנשים לשירות צבאי, פרנסי טיסמניץ פטרו מגיוס בני-תורה ותלמידי-חכמים, ומסרו במקומם לצבא את ההדיוטות ועמי-הארץ. רבי משולם יצא כנגד מנהג זה וטען שיש לעשות הגרלה בין כל אלו המוכשרים להיות יוצאי-צבא, ומי שיעלה עליו הגורל, יהיה מי שיתגייס. עקב המחלוקת עזב את העיר בשנת 1794 לפרשבורג.

יעקב פרויד, אביו של זיגמונד פרויד נולד בעיירה ב-1.4.1815

בתחילת שנות השלושים של המאה ה-20 נמנו בעיר כ-1,200 יהודים, ופעלו בה מפלגות ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיר בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-2 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי ההונגרים, ואלו העבירו את השלטון בה לידי הגרמנים באוגוסט 1941. במועד זה הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, וחלקם גורשו לסטניסלבוב, ונרצחו בה.

באביב 1942 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם באזור עני בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואשר בו התפתחו עד מהרה רעב ומגיפות. באוגוסט 1942 נערכה בגטו אקציית חיסול, בה חלק מיושביו נרצחו בשטח בית העלמין היהודי המקומי, והיתר שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. כ-30 יהודים מהעיר שהושארו בחיים למטרת עבודה נרצחו באביב 1943.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טישמייניצה

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טישמייניצה** בוויקישיתוף
* ספר יזכור לקהילת טישמייניצה, בספריית העיר ניו יורק
* טישמייניצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* טישמייניצה (Tyśmienica), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
* "טישמייניצה", באתר השטעטל הווירטואלי
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), טישמייניצה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 845–846), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* טיסמניץ (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך הספר "שרי המאה" לרב י. ל. הכהן מימון (פישמן). אותו סיפור מופיע במאמר "תולדות הגאון רבי משולם אגרא" (לוקט מספרי תולדות הגדולים ומספר גרם המעלות) שמופיע בסוף הספר כ"אגרא רמה - חידושי ועומק הלכות בסוגיות הש"ס".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537716105171
* LCCN: n94067962
* NKC: ge1107866
* SUDOC: 176170375
* VIAF: 137360082
* WorldCat (עם VIAF): 137360082

 |
בית סבתא צילה – מרכז מבקרים
**בית סבתא צילה** הוא מרכז מבקרים לשימור המורשת ביבנאל. ביתם של צילה וברוך ליפשיץ. נמצא ברחובה הראשי של המושבה יבנאל, ונבנה בשנת 1905. אחד ממבני האיכרים המוקדמים של המושבה.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **יבנאל**  

המושבה יבנאל שוכנת במורדות הרי נפתלי בבקעת יבנאל, במזרח הגליל התחתון. המושבה הראשונה שהוקמה בגל האחרון של העלייה הראשונה ב־1901.

המשפחות שהקימו את יבנאל – נדדו ממקום למקום, מאתר לאתר – כשבכל פעם משתנה הרכב המשפחות, על פי העליות מארצות שונות, בניסיונות לבנות יישוב חדש.

הבית
----

בית סבתא צילה נבנה בשנת 1905 על ידי יהודי שעלה מליטא ועזב את משמר הירדן ביחד עם משה ליפשיץ. הוא בנה אותו מכספו הפרטי וחזר לאמריקה. הבית עבר ידיים ובעלים עד שנשכר על ידי צילה וברוך ליפשיץ ואחר כך נקנה על ידם.

ב-2012 החליטו דליה ויובל ליפשיץ לשפץ את הבית העזוב, ובהמשך קראו לו "בית סבתא צילה" על שם סבתו של יובל.

שתי אדריכליות מומחיות לשימור, ענת אסתרליס ועדי חיימוביץ, תכננו את השיפוץ, השחזור והשימור, והם ארכו שבעה חודשים. מצגת במרכז המבקרים מתעדת את תהליך.

הבית בנוי מאבן בזלת ומכיל כלי מטבח, כלי עבודה, כלים חקלאיים, חפצים וצילומים הממחישים את אורח חייהם של איכרי המושבה בראשית המאה ה־20.

עוד במקום: תצוגת ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בתל ינעם הסמוך ליבנאל, המזוהה עם יבנאל המקראית (יהושע, י"ט, ל"ג)

במקום מוקרן סרט המספר על ראשוני המשפחה והיישוב.

גלריית תמונות
-------------

* 
* כלי העבודה במכוורתכלי העבודה במכוורת
* אוסף קיני ציפורים מלפני 70 שנהאוסף קיני ציפורים מלפני 70 שנה
* מכשירי עבודה: תפירה, גיהוץמכשירי עבודה: תפירה, גיהוץ
* כלי בית ומטבחכלי בית ומטבח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית סבתא צילה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית סבתא צילה בארכיון האינטרנט
* בית סבתא צילה באתר המועצה לשימור אתרי מורשת
* בית סבתא צילה – החולמים והיוזמים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 21:31)
* קטלוג ספקי חינוך – הדף על מרכז המבקרים
**הרפובליקנים הרדיקליים** (שנודעו מאוחר יותר גם בשם "סטלוארטס" Stalwarts) היו פלג בתוך המפלגה הרפובליקנית בארצות הברית שמקורו בהקמת המפלגה ב-1854 - כשש שנים לפני מלחמת האזרחים - עד הפשרה של 1877 (אנ'), שסיימה את תקופת השיקום. הם קראו לעצמם "רדיקלים" בגלל מטרתם למיגור העבדות בארצות הברית באופן מיידי, מוחלט ותמידי.

הרפובליקנים הרדיקליים זכו להתנגדות במהלך המלחמה על ידי הרפובליקנים המתונים (בהנהגת הנשיא אברהם לינקולן), ועל ידי המפלגה הדמוקרטית. הם לחצו על לינקולן לקדם את שחרור העבדים בצפון עד לפרסום הצהרת האמנציפציה הסופית ב-1 בינואר 1863. לאחר המלחמה הרדיקלים הובילו מאמצים לבסס זכויות אזרח לעבדים לשעבר וליישם את האמנציפציה באופן מלא. לאחר שצעדים לא מוצלחים ב-1866 הביאו לאלימות נגד עבדים לשעבר במדינות המורדים, רדיקלים דחפו את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית להגנות סטטוטוריות דרך הקונגרס. הם התנגדו לאפשר לקצינים לשעבר מהקונפדרציה להשתלט מחדש על השלטון הפוליטי בדרום ארצות הברית, והדגישו שוויון, זכויות אזרח וזכויות הצבעה ל"בני חורין", כלומר עבדים לשעבר ששוחררו במהלך מלחמת האזרחים או אחריה על ידי הכרזת האמנציפציה והתיקון השלושה עשר לחוקה.

במהלך המלחמה, רדיקלים התנגדו לבחירתו הראשונית של לינקולן בגנרל ג'ורג' מקללן לפיקוד העליון של צבא המזרח הגדול של הפוטומק ולמאמציו של לינקולן ב-1864 להחזיר את מדינות הדרום שנפרדו לאיחוד במהירות ובקלות. לינקולן זיהה מאוחר יותר את מקללן כלא כשיר ופוטר אותו. הרדיקלים ניסו להעביר את תוכנית השיקום שלהם דרך הקונגרס בשנת 1864. לינקולן הטיל וטו על כך, שכן הוא הוציא לפועל את מדיניותו שלו באמצעות כוחו כמפקד צבאי. באפריל 1865 לינקולן נרצח. רדיקלים דחפו לביטול העבדות ללא פיצוי, בעוד לינקולן רצה לשלם לבעלי עבדים שהיו נאמנים לאיחוד. הם נלחמו בחריפות ביורשו של לינקולן, אנדרו ג'ונסון. לאחר שג'ונסון הטיל וטו על פעולות שונות של הקונגרס המעדיפות אזרחות לבני חורין, הרדיקלים ניסו להדיח אותו מתפקידו באמצעות הליך הדחה, שנכשלה בהצבעה ב-1868.

מנהיגי הרפובליקנים הרדיקלים כללו את ג'ון פרימונט, בנג'מין ווייד (אנ'), הנרי דיוויס (אנ'), צ'ארלס סאמנר, תדיאוס סטיבנס, האניבל המלין, ויוליסס ס. גרנט.

ראו גם
------

* התנועה לביטול העבדות
**אשנוזאורוס** (שם מדעי: ***Eshanosaurus***) הוא סוג דינוזאור מקבוצת התריזינוזאוריה אשר התקיים בסין של היורה התחתון שלפני 201 עד 199 מיליון שנה מזמננו.

מאפיינים
--------

דינוזאור זה תואר לראשונה בידי החוקרים שו שינג וג'ייסון מ. קלארק לאחר גילוי של שרידי לסת תחתונה ושיניים שהתגלו בתצורות לופנג (אנ') שביונאן, סין. הממצאים נשמרים כיום באוסף המכון לפליאונטולוגיה ופליאונתרופולוגיה של בעלי חוליות שבבייג'ינג (Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology).

הממצאים תוארו בידי שינג וקלארק בשנת 2001 והוא קרוי על שם האתר Eshan, בו התגלו הממצאים והסיומת: "saurus" שפרושו: "זוחל/לטאה" כלומר: "הלטאה של אשן".

לפי שרידי הממצאים המאובנים דינוזאור זה היה קרוב של התריזינוזאורוס והיה מבין המוקדמים ביותר בשושלת זו ואולי היה ראשון בני הקבוצה קלורוזאוריה. הלסתות דמו מאוד לאלה של הנות'רוניכוס אף שהאחרון היה חסר שיניים. למרות שהתגלה לצד דינוזאורים דמויי-זאורופודים כמו הלופנגוזאורוס הוא לא היה קשור אליהם ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשנוזאורוס** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
פייטרו לונגי: השרלטן, 1757
**שרלטן** (מצרפתית: *charlatan*) הוא מין רמאי המשתמש באחיזת עיניים, בשקרים ובטכניקות שונות כדי להציג את עצמו בציבור כבעל מקצוע או כבעל יכולת אחרת או כבעל ידע מסתורי או מקצועי, וזאת על מנת להרוויח כסף, כבוד או טובות הנאה שלא ביושר.  
 הכינוי ניתן לראשונה למוכרי תרופות בצרפת שנהגו לבשר על בואם על ידי השמעת מוזיקה ועריכת מופעי רחוב. אחד השרלטנים שזכה לפרסום רב היה הפריזאי טבארין, שהקים במה בפלס-דופין (Place Dauphine) שבעירו בשנת 1618 ושימש השראה למערכוני קומדיה דל'ארטה ולפארסה של מולייר.

שימוש במילה
-----------

יש להבחין בין שרלטנים לבין להטוטנים, קוסמים ומאחזי עיניים אחרים. בשונה מהאחרונים, השרלטן אינו יוצר "קשר אישי" עם השיטות והאביזרים בהם הוא עושה שימוש. הוא אינו רואה במעשיו סוג של אומנות, דרך חיים או מטרה כשלעצמה. מטרתו העיקרית של השרלטן היא לשכנע את לקוחותיו הפוטנציאליים שבאפשרותו לספק להם את המוצר או השירות בו הם מעוניינים, בעוד שהוא יודע שהדבר נבצר מיכולתו.

שרלטנים מסוימים מתחזים לבעלי ידע מקצועי או מיסטי כלשהו ומספקים שירותים כמו ייעוץ רוחני, ניבוי עתידות, סיאנסים לצורך תקשורת עם רוחות רפאים או מתן שירותים רפואיים לא מקובלים ברפואה בשל אופיים הפסאודו-מדעי. השרלטן מאופיין בכך שמטרתו להשיג תשלום כלשהו על ידי הולכת שולל את לקוחותיו.

אטימולוגיה
----------

מקור אפשרי למילה **שרלטן** הוא במילה האיטלקית *ciarlare* שמשמעותה ללהג, לקשקש. לחלופין, ייתכן שמקורה במילה Cerretano, כלומר תושב העיירה האיטלקית צ'רטו די ספולטו (Cerreto di Spoleto) שהתפרסמה ברופאי האליל שלה.

שרלטנות רפואית
--------------

גריגורי רספוטין היה מיסטיקן רוסי שהציג את עצמו כבעל כוחות ריפוי על-טבעיים.
אחת הצורות הנפוצות ביותר שבה שרלטנים באים לידי ביטוי היא בתחום הרפואה האלטרנטיבית. השרלטן משכנע את המטופל שיש לו ידע העולה על זה של הרפואה הקונבנציונלית או יכולות על-טבעיות. חלק מציגים עצמם כאנשי דת שקיבלו את יכולתם מידי ישות עליונה.

צורת רמאות זו הייתה נפוצה מאוד בעבר, בה השרלטנים מכרו תכשירים רפואיים אמתיים או לא (חלקם מבוססים על צמחי מרפא), תוך יחוס סגולות מיוחדות לתרופה. בעת המודרנית התופעה של שרלטנים המתחזים למומחים לרפואה לא נעלמה כלל. כך גם במאה ה-21 מקובלים טיפולים פרה-רפואיים הטוענים לידע נסתר בגוף האדם, מכשירים חשמליים שונים שכביכול עוזרים לטיפול בבעיות רפואיות, יחוס סגולות לקמעות ועוד. שרלטנים מסוימים מייחסים לעצמם כוחות על טבעיים ומפרסמים הופעות שבהן הם מרפאים חולים. ההופעות לעיתים אף מוקלטות ומשודרות בטלוויזיה או מופצות באינטרנט.

ראו גם
------

* מכשף
* קוסם
* אורן זריף

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שרלטן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שרלטן** |

* Controversial therapies - מאמר של ריצ'רד לבוי על דרכים שבהן הורים יכולים להבחין בין דרכי טיפול מקצועיות ויעילות עבור לקויות למידה לבין אפשרויות אחרות שמנסות לשווק עצמן ככאלו ללא הצדקה מעשית.
* אתר למנויים בלבד יואל דונחין, ממים קדושים לכדורוני סוכר - קיצור תולדות השרלטנות הרפואית, באתר הארץ, 16 במאי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  משמעות המילה "שרלטן" באתר Dictionary.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4179405-9

 |
**היאם מוסטפא-קבלאן** (נולדה ב-1956) היא משוררת וסופרת דרוזית ערבייה-ישראלית; מורה בגמלאות.

קורות חיים
----------

נולדה בעוספיה, שם למדה בבית הספר היסודי. את לימודיה בתיכון עשתה בנצרת, שם למדה בבית הספר לאחיות הפרנציסקניות. היא בוגרת אוניברסיטת חיפה בחוג להיסטוריה כללית, בוגרת המכללה הערבית לחינוך בשפה וספרות ערבית, וחינוך רגיל וחינוך מיוחד. גרה בדלית אל כרמל, שם עבדה כמורה לערבית.

חברה באגודת הסופרים הערבים. חברה באיגוד הסופרים הערבים והיהודים ובעמותה לקידום האישה הערבייה בישראל. כותבת בעיתונות ברחבי העולם הערבי. כתבה טור קבוע, "Ala ajnihat al-rish" ("על כנפי נוצה"), בא-סנארה.

הוציאה לאור שבעה ספרי שירה והשתתפה בפסטיבלים רבים לשירה בישראל ומחוצה לה. שיריה תורגמו לאנגלית ולעברית.

בנוסף, היא ציירת אשר הציגה בשנת 2015 תערוכת יחיד בבית האומנים בתל אביב. כאמנית, קבלאן נוהגת להתמקד בדמותה של האישה, וכאישה דרוזית היא מנסה להעביר תחושותיה של אישה שחיה בחברה שמרנית סגורה. חברה שמקדשת את האישה ומנסה לגונן ולהגן עליה בזה שהיא מבודדת אותה מכל מה שמתרחש בעולם סביבה.

פרסים
-----

* 1982 - פרס שני לסופרים ערבים מטעם ראש הממשלה
* 2005 - פרס השירה מטעם משרד המדע התרבות אמנות והספורט

קישורים חיצוניים
----------------

* הסופרת היאם קבלאן קוראת משיריה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארבעה תרגומי שירת נשים ערבית, באתר nrg‏, 1 ביולי 2009
2. ↑  ג'ניפר בלוך, בדרך שלהן.. היאם מוסטפא בבית האמנים בתל אביב, באתר "כאן" מציאות ישראלית באמנות, ‏2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306882005171
* ISNI: 0000 0000 7696 1896
* LCCN: no98110516
* VIAF: 96999686
* WorldCat: lccn-no98110516

 |
**ראש הרשות המבצעת של הונג קונג** (באנגלית: **Chief Executive of Hong Kong**; בסינית: 香港行政長官) הוא נשיא המועצה המבצעת של הונג קונג, והעומד בראש ממשלת האזור המיוחד של הונג קונג.

משרה זו באה להחליף את תפקידו של מושל הונג קונג בעקבות העברת השליטה במושבה מבריטניה לידי סין העממית.

סמכויות נושא משרה זו נקבעו בחוק יסוד הונג קונג אשר נכנס לתוקפו ב-1 ביולי 1997 עם העברת השליטה.

מאז 1 ביולי 2022, מכהן בתפקיד ג'ון לי קא-צ'יו (אנ').

זכות להיבחר
-----------

בהתאם לסעיף 44 לחוק היסוד, ראש הרשות המבצעת חייב להיות אזרח סין, שגילו מעל גיל 40, וכן הוא חייב להיות תושב קבע של הונג קונג, ללא אזרחות זרה, וכן עליו להתגורר בהונג קונג במשך תקופה רצופה העולה על 20 שנים.

סעיף 47 לחוק היסוד קובע כי על ראש הרשות להיות אדם ישר המוקדש לביצוע חובותיו.

בחירות
------

ראש הרשות המבצעת נבחר בבחירות על ידי גוף של 1,500 אלקטורים, הנבחרים מתוך 28 מחוזות בחירה פונקציונליים. בבחירות הראשונות שנערכו, בשנת 1996 כלל חבר האלקטורים 400 אלקטורים בלבד. גוף זה הורחב בשנת 2002 ל-800 ול-1,200 בשנת 2010. מספר האלקטורים הורחב ל-1,500 בעקבות שינוי שיטת הבחירות בשנת 2021.

בהתאם לסעיף 46 לחוק, ראש הרשות מכהן 5 שנים, ואינו רשאי לכהן יותר משתי תקופות כהונה רצופות.

סמכויות
-------

ראש הרשות המבצעת עומד בראש ממשלת הונג קונג. עליו להנהיג את ממשלת הונג קונג, לבצע את חוקיה, לחתום על החוקים ולדאוג להציע ולהביא לאישור תקציב האזור במועצה המחוקקת של הונג קונג.

ראש הרשות ממנה את המועצה המבצעת של הונג קונג ובעלי משרות נוספות - כגון שופטים. כמו כן ראש הרשות נותן חנינות ומקצר עונשים של מורשעים.

ממלא מקום
---------

במקרה בו ראש הרשות המבצעת אינו יכול למלא את תפקידו באופן זמני, משמשים כממלא מקומי המזכיר הכללי לענייני מנהלה של הונג קונג ( Secretary for Administration of Hong Kong), מזכיר האוצר (Financial Secretary of Hong Kong) ומזכיר המשפטים (Secretary for Justice) ברוטציה ביניהם, בהתאם לסעיף 53 לחוק היסוד. במקרה בו ראש הרשות אינו יכול למלא מקומו באופן קבוע, נערכות בחירות ביום הראשון הראשון, 120 ימים לאחר המועד שבו ראש הרשות לא היה יכול היה לבצע את תפקידו.

מגורים ומשרד
------------

משרדו של ראש הרשות ממוקם בקומה החמישית של בניין משרדי הממשלה המרכזי.

ראש הרשות הראשון, טונג צ'י הווא העדיף להתגורר בביתו ולא להתגורר בבית הממשלה בו התגורר מושל הונג קונג. ראש הרשות השני, דונלד צאנג שב להתגורר בבית הממשלה.

ראשי הרשות של הונג קונג
-----------------------

| סדר | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות | כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | טונג צ'י הווא | 1 ביולי 1997 | 30 ביוני 2002 |  | 1 |
| 1 ביולי 2002 | 12 במרץ 2005 | התפטר לפני תום כהונתו השנייה | 2 |
|  |  | סר דונלד צאנג | 13 במרץ 2005 | 24 במאי 2005 | כהונה בפועל |
|  |  | הנרי טאנג | 25 במאי 2005 | 24 ביוני 2005 | כהונה בפועל |
| 2 |  | סר דונלד צאנג | 25 ביוני 2005 | 30 ביולי 2007 |  |
| 1 ביולי 2007 | 30 ביוני 2012 |  | 3 |
| 3 |  | לאונג צ'אן-יינג | 1 ביולי 2012 | 30 ביוני 2017 |  | 4 |
| 4 |  | קארי לאם | 1 ביולי 2017 | 1 ביולי 2022 |  | 5 |
| 5 |  | ג'ון לי קא-צ'יו | 1 ביולי 2022 | מכהן |  | 6 |

ראו גם
------

* מושל הונג קונג
* ראש הרשות המבצעת של מקאו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראש הרשות המבצעת של הונג קונג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ראש הרשות המבצעת של הונג קונג