אריאל מלכה היא אישה חשובה בתעשיה ובנוסף לכול התרומת המכובדות שלה לעולם היא אישתו של השחקן המפורסם איאן סולמורדו הידע כגון דיימון סאלבטור 
לאריאל מלכה יש מיליונים ובנוסף 4 ילדים תאומים שקורים להם טיילור וקטרין
ועוד בן שקורים לו קלאוס ועוד ילדה קטנה בשם קרולין
אריאל היא מפורסמת ועשירה עם בעל הורס נשמות

קריירת מועדונים
---------------

### ראשית הקריירה ומילאן

קאקה נולד בברזיליה לבוסקו איזקסון פריירה לייטה (מהנדס אזרחי) ולסימון כריסטינה סנטוס לייטה. הוא גדל במשפחה מהמעמד הבינוני, ובזכות כך יכל להתמקד הן בכדורגל והן בלימודיו. אחיו הצעיר רודריגו, המכונה דיגאו (Digão), הוא כדורגלן מקצועני גם כן. בגיל שבע עבר עם משפחתו לסאו פאולו, והצטרף לקבוצת נוער מקומית בשם אלפווילה (Alphaville), שהעפילה עד למשחק הגמר בטורניר מקומי. בתקופה זו הוא נצפה על ידי מאתר כישרונות מטעם קבוצת הכדורגל סאו פאולו, שהציעה לו להצטרף לשורותיה.

קאקה חתם על החוזה הראשון שלו בסאו פאולו בגיל 15, והוביל את קבוצת הנוער של המועדון לזכייה בקופה דה ז'ובנייל (גביע הנוער) המקומי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בינואר 2001 והבקיע 12 שערים ב-27 משחקים באותה עונה. הוא הוביל את הקבוצה לזכייתה הראשונה בטורניר ריו-סאו פאולו, לאחר שהבקיע את שני השערים בניצחון 2 - 1 על בוטפוגו במשחק הגמר. בעונה שלאחר מכן הבקיע 10 שערים ב-22 משחקים, וזכה לתשומת לב רבה ממועדוני הכדורגל המובילים של אירופה. אולם, בגיל 18 הוא עבר תאונה בבריכת שחייה, וכתוצאה מכך סבל משבר בעמוד השדרה שכמעט וקטע את הקריירה שלו. הוא ייחס את החלמתו לאלוהים, ומאז אותה פציעה הידק את הקשר שלו לכנסייה.

ב-2003 עבר קאקה למועדון האיטלקי מילאן תמורת 8.5 מיליון אירו, שתוארו על ידי נשיא המועדון סילביו ברלוסקוני כסכום נמוך ביותר ביחס לאיכות השחקן. בתוך חודש כבר החל לפתוח בהרכב הקבוצה, ומשחקו הראשון היה בניצחון 2 - 0 על אנקונה במסגרת הסרייה א'. בעונתו הראשונה במילאן הבקיע 10 שערים ב-30 משחקים, והוביל את הקבוצה לזכייה באליפות הליגה ובסופר קאפ האירופי. בעונה שלאחר מכן, 2004/2005, היה קאקה חלק מחמישה שחקנים בחוליית הקישור במערך המשחק של מילאן, ושיחק לרוב מאחורי החלוץ אנדריי שבצ'נקו. הוא הבקיע שבעה שערים ב-36 משחקי ליגה, אך הפעם סיימה מילאן במקום השני. קאקה סייע למילאן להעפיל באותה עונה למשחק הגמר של ליגת האלופות, לאחר שבישל את כל שלושת השערים של קבוצתו במפגשי חצי הגמר נגד פ.ס.וו. איינדהובן, ובהם שערו המכריע של מאסימו אמברוסיני במשחק הגומלין. בגמר, מול ליברפול, סייע לקבוצתו לעלות ליתרון 3 - 0 במחצית הראשונה ואף בישל להרנן קרספו את השער השלישי, אך לבסוף קבוצתו הפסידה בדו-קרב בעיטות עונשין. קאקה נבחר לקשר המצטיין של הטורניר באותה עונה.

קאקה במדי מילאן
בעונת 2005/2006 הבקיע קאקה 14 שערים ובישל שלושה נוספים בליגה, אך לא עזר למילאן לזכות בתואר כלשהו. באותה עונה הבקיע את השלושער הראשון שלו בקריירה, ועשה זאת ב-9 באפריל 2006 במשחק מול קייבו ורונה. בעונה שלאחר מכן הבקיע את השלושער הראשון שלו בליגת האלופות, בניצחון 4 - 1 על אנדרלכט בשלב הבתים.

קאקה הפך לשחקן המרכזי בחוליית ההתקפה של מילאן לאחר עזיבתו של שבצ'נקו לצ'לסי לפני עונת 2006/2007, ולעיתים אף שיחק כחלוץ מרכזי. באותה עונה סיים כמלך השערים של ליגת האלופות עם 10 שערים, ובהם שער הניצחון מול סלטיק במשחק הגומלין של שמינית הגמר, ושלושה נוספים בניצחון בחצי הגמר על מנצ'סטר יונייטד. לקאקה היה חלק מכריע בניצחון מילאן 2 - 1 על ליברפול במשחק הגמר שנערך ב-23 במאי 2007. עבירה שנעשתה עליו זיכתה את מילאן בבעיטה החופשית שממנה הבקיע פירלו את השער הראשון, וקאקה בישל לאינזאגי את השער השני. הייתה זו הפעם הראשונה שבה זכה קאקה בליגת האלופות. בזכות הישגיו ואיכות המשחק שלו באותה עונה הוענקו לו על ידי אופ"א פרסי חלוץ העונה בליגת האלופות וכדורגלן השנה במועדונים. ב-5 באוקטובר 2007 הפך קאקה לשחקן השמיני בתולדות מילאן שזוכה בפרס כדור הזהב של המגזין "פראנס פוטבול", לאחר שסיים במקום הראשון בהצבעה עם 444 קולות, במרחק של 167 נקודות מכריסטיאנו רונאלדו ממנצ'סטר יונייטד שדורג במקום השני. הוא זכה גם בתואר כדורגלן השנה בעולם של פיפ"א.

קאקה הבקיע 19 שערים בעונת 2007/2008, אך מכיוון שמילאן סיימה במקום החמישי היא לא הצליחה להעפיל לליגת האלופות. הוא ערך את הופעתו ה-200 במדי מילאן בתיקו 1 - 1 בסן סירו מול קטאניה ב-30 בספטמבר. ב-29 בפברואר הוא חתם על הארכת החוזה שלו במילאן עד 2013‏. במאי נכלל על ידי המגזין טיימס ברשימת מאה האנשים המשפיעים של השנה, ונכלל בה גם בשנה שלאחר מכן. ב-14 באוקטובר הטביע את טביעות רגליו בשביל התהילה שליד אצטדיון המרקאנה, המוקדש לגדולי הכדורגלנים של ברזיל.

ב-13 בינואר 2009 דיווח ה-BBC כי מנצ'סטר סיטי מעוניינת להעביר את קאקה לשורותיה תמורת סכום של למעלה מ-100 מיליון לירות שטרלינג. בתגובה אמר הדירקטור אומברטו גאנדיני כי מילאן תיכנס למשא ומתן רק אם קאקה ומנצ'סטר סיטי יסכמו ביניהם על תנאיו של השחקן במועדון האנגלי. בתחילה הגיב קאקה ואמר לכתבים כי הוא רוצה "להזדקן" במילאן ואף לקבל את סרט הקפטן של המועדון, אך מאוחר יותר אמר כי "אם מילאן רוצה למכור אותי, אני אשב ואדבר. אני יכול לומר שכל זמן שהמועדון לא רוצה למכור אותי, אני בהחלט אשאר". ב-19 בינואר הודיע סילביו ברלוסקוני כי מנצ'סטר סיטי חזרה בה מהצעתה בעקבות המשא ומתן, וכי קאקה נשאר במילאן. קאקה המשיך ביכולתו הגבוהה בשארית עונת 2008/2009, בה הבקיע 16 שערים והוביל את מילאן למקום השלישי.

### ריאל מדריד

ב-3 ביוני 2009 דווח כי פלורנטינו פרס, נשיא ריאל מדריד שנבחר לכהונה חדשה, הציע למילאן 68.5 מיליון אירו תמורת כרטיס השחקן של קאקה, יומיים לאחר שהשחקן עזב על מנת להצטרף למשחק של נבחרת ברזיל. אדריאנו גליאני, סגן הנשיא של מילאן, לא הכחיש את הדיווחים ואישר כי הוא טס למקסיקו ביחד עם אביו של קאקה, על מנת לפגוש את נציגי ריאל מדריד. ב-4 ביוני התראיין גליאני לגזטה דלו ספורט והסביר כי הסכמתו והסכמת קאקה למהלך נובעת ממניעים כלכליים. ב-8 ביוני הושלמה העסקה בין המועדונים, וקאקה חתם על חוזה לשש שנים. למשך ימים אחדים נחשבה ההעברה לשנייה בשוויה בהיסטוריה של הכדורגל, אך עם מעברו של כריסטיאנו רונאלדו ממנצ'סטר יונייטד לריאל מדריד תמורת 94 מיליון אירו היא דורגה מחדש במקום השלישי.

קאקה היה אחד משחקנים רבים שהצטרפו לריאל מדריד באותו קיץ, בהם כריסטיאנו רונאלדו, קרים בנזמה, צ'אבי אלונסו וראול אלביול. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק ידידות מול טורונטו, והבקיע את שערו הראשון בניצחון 5 - 0 על בורוסיה דורטמונד. את שערו הרשמי הראשון הבקיע במשחק מול ויאריאל. בנובמבר 2009 נפצע קאקה במפשעה במהלך משחק "הקלאסיקו" מול ברצלונה בקאמפ נואו, ולאחר ניתוח שעבר הודיעו רופאיו כי הוא ייאלץ לעבור טיפול מיוחד פעמיים ביום לשארית חייו על מנת למנוע פגיעה נוספת ברגלו, וכי הדבר לא יפריע להמשך קריירה שלו. הוא סיים את עונת 2009/2010 עם שמונה שערים ושישה בישולים בליגה, ולא הצליח לזכות עם הקבוצה באליפות.

באוגוסט 2010, לאחר טורניר המונדיאל באותה שנה, נפצע קאקה בברכו השמאלית ועבר ניתוח, בעקבותיו נעדר ממשחק למשך חמישה חודשים. הוא שב לשחק במפגש מול חטאפה בראשית ינואר 2011, בו נכנס כמחליף. עד לסיום העונה קאקה לא שותף רבות על ידי המאמן ז'וזה מוריניו, אך הצטיין במספר משחקים ותרם לקבוצתו שבעה שערים וארבעה בישולים בליגה. הוא זכה עם ריאל בתואר הראשון שלו במדיה, גביע המלך הספרדי, אך לא שותף במשחק הגמר מול ברצלונה.

סך הכל לקאקה יש 120 הופעות, 29 שערים ו-3 תארים במדי הבלאנקוס.

### החזרה למילאן

ב-2 בספטמבר 2013, שהיה היום האחרון בחלון ההעברות באותה שנה, חזר קאקה למילאן, לאחר שכמה ימים לפני כן הודיע על רצונו לעזוב. ריאל מדריד שחררה את קאקה למילאן בחינם, לאחר שארבע שנים לפני כן רכשה אותו בסכום של 68 מיליון אירו. הוא חתם על חוזה עד ל-30 ביוני 2015.

### המעבר ל-MLS

ב-30 ביוני 2014 הגיע קאקה להסכם עם מילאן להתרת חזהו, אף שעל פי החוזה, נותרה לו שנה נוספת לשחק עבור המועדון. קאקה ניצל סעיף המאפשר לו להתיר את החוזה במידה והקבוצה לא תעפיל לליגת האלופות. קאקה חתם בקבוצת אורלנדו סיטי מליגת ה-MLS, והושאל לסאו פאולו, קבוצת נעוריו, עד לפתיחת העונה ב-MLS בשנת 2015. ב-8 במרץ 2015 במשחק הבכורה בליגה הבקיע את שערו הראשון בתוספת הזמן, שקבע שוויון 1-1 נגד ניו יורק סיטי. ב-11 באוקטובר 2017 הודיע כי יעזוב את אורלנדו סיטי בתום עונת הMLS. ב-17 בדצמבר 2017 הודיע על פרישתו מכדורגל.

נבחרות ברזיל
------------

קאקה במדי נבחרת ברזיל
קאקה שיחק במדי נבחרת הנוער של ברזיל במונדיאל הנוער 2001, והפסיד עמה לנבחרת הנוער של גאנה ברבע הגמר. חודשים אחדים לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ברזיל, במשחק הידידות מול נבחרת בוליביה שנערך ב-31 בינואר 2002. הוא היה חלק מסגל הנבחרת שזכתה במונדיאל 2002, אך השתתף רק ב-25 דקות במשחק מול נבחרת קוסטה ריקה בשלב הבתים.

הוא הוביל את נבחרת ברזיל כקפטן בגביע הזהב של CONCACAF בשנת 2003, סיים עם הנבחרת עד גיל 23 במקום השני לאחר הפסד לנבחרת מקסיקו במשחק הגמר, והבקיע שלושה שערים. ב-2005 היה שותף לזכייתה של הנבחרת הבוגרת בגביע הקונפדרציות לאחר ניצחון 4 - 1 על נבחרת ארגנטינה במשחק הגמר, במהלכו הבקיע שער בבעיטה חזקה מחוץ לרחבה.

משחקו הראשון של קאקה במונדיאל היה במהלך מונדיאל 2006, בו הבקיע את שערו היחיד עד כה בניצחון 1 - 0 על נבחרת קרואטיה במשחק הפתיחה, שבסיומו נבחר לשחקן המצטיין. הוא לא הצליח לשמור על אותה רמת המשחק גם בהמשך הטורניר, וברבע הגמר הודחה נבחרת ברזיל על ידי נבחרת צרפת. הוא עלה מספסל המחליפים במשחק הידידות מול נבחרת ארגנטינה ב-3 בספטמבר 2006, ולאחר שקיבל את הכדור כתוצאה מהדיפת בעיטת קרן של ארגנטינה הוא הצליח לגבור על ליונל מסי, רץ עם הכדור לאורך שלושה רבעים מהמגרש, והבקיע. בשל עומס משחקים במילאן החליט קאקה שלא להשתתף בקופה אמריקה 2007, טורניר שבו זכתה נבחרת ברזיל. הוא חזר לשחק בנבחרת במשחק הידידות מול נבחרת אלג'יריה ב-22 באוגוסט 2007.

קאקה שיחק במדי נבחרת ברזיל בגביע הקונפדרציות 2009, שהיה הטורניר הבינלאומי הראשון שלו מאז מונדיאל 2006. הוא הבקיע את שני שעריו היחידים בטורניר במשחק שלב הבתים מול נבחרת מצרים ב-14 ביוני, כשהשני מביניהם מכריע את תוצאת המשחק לטובת ברזיל. הוא זכה בתואר השחקן המצטיין בטורניר, ונבחר לשחקן המצטיין של הגמר, בו סייע לנבחרתו לנצח 3 - 2 את נבחרת ארצות הברית. קאקה נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2010, ושימש כאחד השחקנים המובילים שלה ביחד עם הקפטן לוסיו. בטורניר בישל שלושה שערים (שהעניקו לו את תואר מלך הבישולים של הטורניר עם מספר שחקנים נוספים) וסייע לנבחרתו להעפיל עד רבע הגמר, בו הודחה על ידי הולנד.

ב-2011 נותר קאקה על ידי מאנו מנזס מחוץ לסגל הנבחרת לקופה אמריקה, בשל המנוחה שנדרשה לו עקב פציעתו בשנה הקודמת.

סגנון משחק
----------

קאקה במהלך משחק, 2007
קאקה משחק לרוב כקשר התקפי, ומעמדה זו משמש כ"פליימייקר" הלוקח חלק בבניית משחק ההתקפה של הקבוצה ומכין מצבי הבקעה לחלוצים, אך בתפקידו עליו גם להבקיע שערים וליצור מצבי הבקעה לעצמו. הוא ידוע בריצותיו המהירות וביכולת הכדרור שבזכותן הוא מניע התקפות מתפרצות רבות של קבוצתו, במסירותיו המדויקות ובעיטותיו החזקות ממרחק. בתקופה בה שיחק יחד עם אנדריי שבצ'נקו במילאן נוצר שיתוף פעולה פורה בין השניים בחוליית ההתקפה.

ביכולתו של קאקה לתפקד גם כחלוץ מרכזי, עליו מוטלות עיקר משימות ההבקעה. יכולותיו המגוונות של קאקה באו לידי ביטוי במיוחד לאחר עזיבתו של שבצ'נקו את מילאן, כאשר שימש לסירוגין כפליימייקר וכחלוץ מרכזי, לצידם של שחקנים כמו אלברטו ג'ילארדינו ופיליפו אינזאגי. כראייה להצטיינותו בשני התפקידים, בעונת 2006/2007, בה הוביל את מילאן לזכייה בליגת האלופות, נבחר הן לחלוץ המצטיין של העונה מטעם אופ"א והן לפליימייקר המצטיין מטעם פדרציית הכדורגל הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה (IFFFHS). בשלוש העונות שבין 2006 ו-2009 הבקיע קאקה במדי מילאן 53 שערים ובישל 31 נוספים.

במדי ריאל מדריד, לעומת זאת, תיפקד קאקה בקביעות כפליימייקר. משימתו העיקרית בקבוצה היא במסירות לשחקנים כמו כריסטיאנו רונאלדו וגונסאלו היגוואין, מבקיעי השערים הבולטים של הקבוצה. במדי נבחרת ברזיל שיחק קאקה לאורך השנים בקישור ההתקפי לצד שחקנים כמו רונאלדיניו, רוביניו ובשנים מאוחרות יותר אלאנו. במסגרת שיטת המשחק של הנבחרת במונדיאל 2010 היה על קאקה, יחד עם רוביניו ואלאנו, להעביר כדורים לחלוץ הבודד לואיס פביאנו.

חיים אישיים
-----------

קאקה ואשתו קרולינה
קאקה הוא נוצרי אוונגליסטי אדוק, והוא מחזיק באמונתו זו מאז גיל 12. לאחר הזכייה במונדיאל 2002 הוא הסיר את חולצת הנבחרת וחשף את הטי-שירט שמתחתיה, עליה נכתב "אני שייך לישו". הוא עשה זאת גם לאחר הזכיות של מילאן באליפות הליגה ב-2004 ובליגת האלופות ב-2007. משפט זה, ביחד עם "אלוהים הוא נאמן", כתובים על לשוניות המגפיים שלו. לאחר הניצחון בגמר גביע הקונפדרציות 2005 הוא וכמה מחבריו לנבחרת לבשו חולצות שעליהן היה כתוב "ישו אוהב אותך" במספר שפות.

כשהוא חוגג לאחר הבקעת שער הוא נוהג להצביע לשמים כמחוות תודה לאלוהים, זאת בעקבות מקרה שבגיל 12 נפל ושבר את עמוד השדרה ב-3 מקומות והרופאים לא נתנו לו סיכוי ללכת. לכן לאחר שהשתקם ואכן הצליח לשחק הוא מודה לאלוהים אחרי כל גול שהוא מבקיע. המוזיקה האהובה עליו היא גוספל, והספר האהוב הוא הברית החדשה. מאז נובמבר 2004 הוא משמש כשגריר נגד רעב מטעם תוכנית המזון העולמית של האומות המאוחדות, ובשעת מינויו היה האדם הצעיר ביותר בתפקיד.

ב-23 בדצמבר 2005 הוא נישא לזמרת ואשת החֶברה קרולינֶה סֶליקוֹ בכנסיית לידתו מחדש של ישו בסאו פאולו. ב-10 ביוני 2008 נולד בנם הבכור.

ב-12 בפברואר 2007 הוענקה לו אזרחות איטלקית. הוא מופיע בקביעות בפרסומות של אדידס, ויש לו חוזה דוגמנות עם ג'ורג'ו ארמני, שמנע ממנו להופיע בצילום קבוצתי לצד חבריו ממילאן שפרסמו את דולצ'ה וגבאנה בתחילת 2007.

ב-23 באפריל 2011 נולדה לזוג בת.

ב-1 באוגוסט 2015 הודיעה סליקו באינסטגרם על גירושיהם.

קאקה התחתן שנית בשנת 2019 עם דוגמנית ברזילאית בשם קרולינה דיאס. לזוג נולדו 2 בנות.

תארים
-----

|  |  |
| --- | --- |
| קבוצתיים
סאו פאולו
* טורניר ריו-סאו פאולו: 2001

מילאן
* סרייה א': 2003/2004
* הסופר קאפ האיטלקי: 2004
* ליגת האלופות: 2006/2007
* הסופר קאפ האירופי: 2007
* אליפות העולם לקבוצות: 2007

ריאל מדריד
* אליפות ספרד: 2011/2012
* גביע המלך הספרדי: 2010/2011

בינלאומיים
ברזיל
* גביע העולם: 2002
* גביע הקונפדרציות: 2005, 2009
 | אישיים
* כדור הזהב: 2007
* כדורגלן השנה בעולם: 2007
* FIFPRO World 11:‏ 2006, 2007, 2008
* נבחרת השנה של אופ"א: 2006, 2007, 2009
* מלך השערים של ליגת האלופות: 2006/2007
* שחקן ההתקפה הטוב ביותר בליגת האלופות: 2006/2007
* כדורגלן העונה במועדוני אופ"א: 2006/2007
* מלך הבישולים של ליגת האלופות:  2004/2005,  2011/2012
* הקשר הטוב ביותר בליגת האלופות: 2004/2005
* הזר המצטיין בסרייה א': 2004, 2006, 2007
* כדורגלן השנה בליגה האיטלקית: 2004, 2007
* נבחרת גביע הזהב של CONCACAF‏: 2003
* הפליימייקר הטוב בעולם מטעם IFFHS‏: 2007
* ספורטאי השנה הלטיני של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית: 2007
* כדור הזהב באליפות העולם לקבוצות: 2007
* טיים 100: 2008, 2009
* היכל התהילה של המרקאנה: 2008
* סמבה ד'אור: 2008
* כדור הזהב של גביע הקונפדרציות: 2009
* נבחרת הטורניר של גביע הקונפדרציות: 2009
* מלך הבישולים של המונדיאל: 2010
* היכל התהילה של מילאן
* משחק האולסטאר של ה-MLS: ‏ 2015, 2016, 2017
* נבחרת השנה האולטימטיבית של אופ"א: 2015
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאקה** בוויקישיתוף
* קאקה, ברשת החברתית פייסבוק
* קאקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קאקה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* קאקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Heaven sent, with the T-shirt to prove it, באתר הסידני מורנינג הראלד, 16 בינואר 2009
2. ↑  כריס ברטון, Kaka will not leave Milan, באתר סקיי ספורטס, 29 בפברואר 2008(הקישור אינו פעיל, 17.3.2020)
3. ↑  טאריק פאנג'ה ואלסנדרו פוג'י, Milan’s Gandini Says Kaka Will Talk With Manchester City, באתר בלומברג, 16 בינואר 2009
4. ↑  גבריאל מרקוטי, Kaka and Manchester City: three days that shook the football world, באתר הטיימס, 16 בינואר 2009
5. ↑  לוקה קאלאמאי, Kakà signs for Real Madrid, באתר לה גזטה דלו ספורט, 8 ביוני 2009(הקישור אינו פעיל, 17.3.2020)
6. ↑  דיווח: קאקה ייאלץ לעבור טיפולים לשארית הקריירה, באתר nrg מעריב, 3 בפברואר 2010
7. ↑  Kaka: Brazilian to join Orlando City via Sao Paulo after AC Milan exit, ‏ 30 ביוני 2014
8. ↑  New-look Brazil sink Argentina, באתר פיפ"א, 4 בספטמבר 2006(הקישור אינו פעיל, 17.3.2020)
9. ↑  קאקה באתר Soccernet(הקישור אינו פעיל, 17.3.2020)
10. ↑  אנדי מיטן, The golden boy of a golden team, באתר האינדפנדנט, 4 ביוני 2006
11. ↑  אתר למנויים בלבד Gareth A Davies, ‏Milan put their faith in Kaka, The Telegraph, 2 May 2007

| קאקה |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| כדורגלן השנה בסרייה א' |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1997: מאנצ'יני • 1998: רונאלדו • 1999: ויירי • 2000: טוטי • 2001: זידאן • 2002: טרזגה • 2003: נדבד וטוטי • 2004: קאקה • 2005: ג'ילארדינו • 2006: קנאברו • 2007: קאקה • 2008: איברהימוביץ' • 2009: איברהימוביץ' • 2010: מיליטו • 2011: איברהימוביץ' • 2012: פירלו • 2013: פירלו • 2014: פירלו • 2015: טבס • 2016: בונוצ'י • 2017: בופון • 2018: איקרדי • 2019: כ. רונאלדו • 2020: כ. רונאלדו • 2021: לוקאקו • 2022: ליאו |

 |

| הזר המצטיין בסרייה א' |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1997: זידאן • 1998: רונאלדו • 1999: בטיסטוטה • 2000: שבצ'נקו • 2001: זידאן • 2002: טרזגה • 2003: נדבד • 2004: קאקה • 2005: איברהימוביץ' • 2006: קאקה & דוד סואזו • 2007: קאקה • 2008: איברהימוביץ' • 2009: איברהימוביץ' • 2010: מיליטו • 2011: איברהימוביץ' • 2012: איברהימוביץ' • 2013: קבאני‎ |

 |

| זוכי פרס כדור הזהב |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1956: מתיוס • 1957: די סטפנו • 1958: קופה • 1959: די סטפנו • 1960: סוארס • 1961: סיבורי • 1962: מסופוסט • 1963: יאשין • 1964: לאו • 1965: אאוזביו • 1966: צ'רלטון • 1967: אלברט • 1968: בסט • 1969: ריברה • 1970: מילר • 1971: קרויף • 1972: בקנבאואר • 1973: קרויף • 1974: קרויף • 1975: בלוחין • 1976: בקנבאואר • 1977: סימונסן • 1978: קיגן • 1979: קיגן • 1980: רומינגה • 1981: רומינגה • 1982: רוסי • 1983: פלאטיני • 1984: פלאטיני • 1985: פלאטיני • 1986: בלאנוב • 1987: חוליט • 1988: ואן באסטן • 1989: ואן באסטן • 1990: מתאוס • 1991: פאפן • 1992: ואן באסטן • 1993: באג'ו • 1994: סטויצ'קוב • 1995: ואה • 1996: זאמר • 1997: רונאלדו • 1998: זידאן • 1999: ריבאלדו • 2000: פיגו • 2001: אואן • 2002: רונאלדו • 2003: נדבד • 2004: שבצ'נקו • 2005: רונאלדיניו • 2006: קנבארו • 2007: קאקה • 2008: כ. רונאלדו • 2009: מסי • 2016: כ. רונאלדו • 2017: כ. רונאלדו • 2018: מודריץ' • 2019: מסי • 2020: לא הוענק • 2021: מסי • 2022: בנזמה • 2023: מסי |

 |

| זוכי פרס כדורגלן השנה בעולם |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1991: מתאוס • 1992: ואן באסטן • 1993: באג'ו • 1994: רומאריו • 1995: ואה • 1996: רונאלדו • 1997: רונאלדו • 1998: זידאן • 1999: ריבאלדו • 2000: זידאן • 2001: פיגו • 2002: רונאלדו • 2003: זידאן • 2004: רונאלדיניו • 2005: רונאלדיניו • 2006: קנבארו • 2007: קאקה • 2008: כ. רונאלדו • 2009: מסי |

 |

| מלך השערים של גביע אירופה וליגת האלופות |
| --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1956: מילוטינוביץ' • 1957: ויולט • 1958: די סטפנו • 1959: פונטיין • 1960: פושקש • 1961: אגואש • 1962: די סטפנו, לפקוויסט, פושקש, שטרהל וטחדה • 1963: אלטפיני • 1964: קובצ'ביץ', מאצולה ופושקש • 1965: אאוזביו וטורס • 1966: אלברט ואאוזביו1967: ון הימסט ופייפנבורג • 1968: אאוזביו • 1969: לאו • 1970: ג'ונס • 1971: אנטוניאדיס • 1972: דונאי, מקארי וטקאץ' • 1973: מילר • 1974: מילר • 1975: מילר ומרקארוב • 1976: היינקס • 1977: קוצ'ינוטה ומילר • 1978: סימונסן • 1979: סולסר • 1980: לרבי1981: מקדרמוט, רומניגה וסונס • 1982: הנס • 1983: רוסי • 1984: סוקול • 1985: נילסון ופלאטיני • 1986: נילסון • 1987: צבטקוביץ' • 1988: אגואש, פררי, חאג'י, מאג'ר, מקויסט, מיצ'ל ונובאק • 1989: ואן באסטן • 1990: פאפן ורומאריו • 1991: פקולט ופאפן • 1992: יוראן ופאפן |
| ליגת האלופות | 1993: רומאריו • 1994: קומאן ורופר • 1995: ואה • 1996: ליטמאנן • 1997: פאנטיץ' • 1998: דל פיירו • 1999: שבצ'נקו ויורק • 2000: ז'ארדל, ראול וריבאלדו • 2001: ראול • 2002: ואן ניסטלרוי • 2003: ואן ניסטלרוי • 2004: מוריינטס • 2005: ואן ניסטלרוי • 2006: שבצ'נקו • 2007: קאקה 2008: רונאלדו • 2009: מסי • 2010: מסי • 2011: מסי • 2012: מסי • 2013: רונאלדו • 2014: רונאלדו • 2015: רונאלדו, מסי וניימאר • 2016: רונאלדו • 2017: רונאלדו • 2018: רונאלדו • 2019: מסי • 2020: לבנדובסקי • 2021: האלנד • 2022: בנזמה • 2023: האלנד |

| **נבחרת ברזיל – מונדיאל 2002 (מקום ראשון)** |
| --- |
| 1 מרקוס • 
2 קאפו • 
3 לוסיו • 
4 רוקה ג'וניור • 
5 אדמילסון • 
6 רוברטו קרלוס • 
7 ריקארדיניו • 
8 ז'ילברטו סילבה • 
9 רונאלדו • 
10 ריבאלדו • 
11 רונאלדיניו • 
12 דידה •
13 בלטי • 
14 אנדרסון פולגה •
15 קלברסון •
16 ג'וניור •
17 דנילסון •
18 ואמפטה •
19 ז'וניניו •
20 אדילסון •
21 לואיזאו •
22 רוג'ריו סני •
23 קאקה •
מאמן: סקולארי | ברזילברזיל |

| **נבחרת ברזיל – מונדיאל 2006** |
| --- |
| 1 דידה • 
2 קאפו • 
3 לוסיו • 
4 חואן • 
5 אמרסון • 
6 רוברטו קרלוס • 
7 אדריאנו • 
8 קאקה • 
9 רונאלדו • 
10 רונאלדיניו • 
11 זה רוברטו • 
12 רוג'ריו סני •
13 סיסיניו • 
14 לואיזאו •
15 כריס •
16 ז'ילברטו •
17 ז'ילברטו סילבה •
18 מיניירו •
19 ז'וניניו •
20 ריקארדיניו •
21 פרד •
22 ז'וליו סזאר •
23 רוביניו •
מאמן: פריירה | ברזילברזיל |

| **נבחרת ברזיל – מונדיאל 2010** |
| --- |
| 1 ז'וליו סזאר • 
2 מאייקון • 
3 לוסיו • 
4 חואן • 
5 פליפה מלו • 
6 באסטוס • 
7 אלאנו • 
8 ז'ילברטו סילבה • 
9 לואיס פביאנו • 
10 קאקה • 
11 רוביניו • 
12 גומש •
13 דניאל אלבס • 
14 לואיזאו •
15 טיאגו סילבה •
16 ז'ילברטו •
17 ז'וזואה •
18 רמירס •
19 ז'וליו בפטיסטה •
20 קלברסון •
21 נילמר •
22 דוני •
23 גראפיטה •
מאמן: דונגה | ברזילברזיל |

 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2008050076
* NDL: 01049884
* NKC: js20040503007
* NLP: a0000003547138
* VIAF: 31471460
* WorldCat: lccn-n2008050076

 |