מסגד אחמד חאג'י קדירוב באבו גושמסגד אחמד חאג'י קדירוב באבו גוש אותו חנך בנו של אחמד קדירוב, רמזן קדירוב, ב-2014
הסקייטפארק בגן פעמון הדרור בירושלים,שקדירוב תרם מיליון וחצי דולר להקמתו
**רמזן אחמדוביץ' קדירוב** (בצ'צ'נית: **Къадар АхIмат-кIант Ръамазан**, ברוסית: **Рамзан Ахмадович Кадыров**; נולד ב-8 באוקטובר 1976, בכפר צנטורוי, בצ'צ'ניה) הוא נשיא הממשלה הפדרלית בצ'צ'ניה, ובעברו מורד נגד השלטון הרוסי בצ'צ'ניה.

ב 18 ספטמבר 2023 נמסר דיווח שכליותיו קרסו וששקע בתרדמת. במקביל, פורסם בצ'צ'ניה סרטון ממועד לא ידוע, שבו פניו נראו נפוחות.

רמזן הוא בנו של נשיא צ'צ'ניה לשעבר, אחמד קדירוב, שנרצח במאי 2004. על אף שבמהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה ובתקופת העצמאות הצ'צ'נית שלאחריה תמכו קדירוב ואביו בבדלנים הצ'צ'נים ובעצמאותה של צ'צ'ניה, הם שינו את טעמם בתחילת מלחמת צ'צ'ניה השנייה, וחברו אל כוחות הפדרציה הרוסית. בפברואר 2007 החליף קדירוב את אלו אלחנוב כנשיא צ'צ'ניה, בצו של נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין.

לאורך השנים נאשם קדירוב על ידי מספר ארגוני זכויות אדם בחיסולים פוליטיים, חטיפות, עינויים ופשעים כנגד האנושות כגון רציחה המונית של להט"בים וכפייה דתית קיצונית.

כיום, מסביב לדמותו של קדירוב ישנו פולחן אישיות המטפח תדמית מאצ'ואיסטית שבה הוא מרבה להצטלם עם רובים ולבוש צבאי, כמו גם להציג את עושרו הרב. משפחת קדירוב צברה נכסים במידה ניכרת במהלך שלטונה ברפובליקה הצ'צ'נית. הפדרציה הרוסית מחלקת מימון נרחב לממשלת צ'צ'ניה. ההבחנה בין ממשלת צ'צ'ניה לקדירוב מטושטשת.

ביוגרפיה
--------

קדירוב נולד בכפר צנטורוי בצ'צ'ניה, לאביו אחמד קדירוב, ששימש כאימאם. בתחילת שנות ה-90, עת נאבקה צ'צ'ניה על עצמאותה, תמכה משפחת קדירוב בבדלנים, ורמזן נלחם, בעודו בן 16, כנגד כוחות הפדרציה הרוסית במלחמת צ'צ'ניה הראשונה.

עם תחילת מלחמת צ'צ'ניה השנייה בשנת 1999 עברה משפחת קדירוב לתמיכה בכוחות הפדרציה הרוסית. רמזן הוביל את אנשי המיליציה שלו בקרבות כנגד הבדלנים, לצד הכוחות הרוסים.

עם חידוש השליטה הרוסית הישירה בצ'צ'ניה, מונה אחמד קדירוב לנשיא צ'צ'ניה. לאחר שאביו נרצח, ב-9 במאי 2004 מונה רמזן לסגן ראש ממשלת צ'צ'ניה. בתפקידו זה המשיך במאבקי כוח לשליטה בצ'צ'ניה כנגד ראשי מיליציות יריבות וכנגד הנשיא המכהן אלו אלחנוב. כן הכריז באוגוסט 2005 כי בגרוזני החרבה ייבנה מסגד שיהיה הגדול ביותר באירופה. המסגד, על שם אחמד קדירוב, נבנה מזה מספר שנים, ובשנת 2007 טרם הושלמה בנייתו. הוא הכריז כי צ'צ'ניה היא המקום השלו ביותר ברוסיה, ובתוך כמה שנים יהיה גם המקום השלו והעשיר בעולם, וכי מלחמת צ'צ'ניה השנייה תמה למעשה, ורק 150 מורדים עדיין פעילים, הודות לפעילותו של אביו. יש לציין כי הכרזות אלו מנוגדות להערכות רשמיות לפיהן בין 700 ל-2000 מורדים עדיין פעילים.

בדצמבר 2005 נפצע ראש ממשלת צ'צ'ניה סרגיי אברמוב בתאונת דרכים, וקדירוב מונה לראש הממשלה בפועל. בתפקידו זה החל ליישם אלמנטים מן החוק האסלאמי, השריעה, כאיסור על הימורים וייצור אלכוהול, וכן דיבר בשבחה של הפוליגמיה. בפברואר 2006 התייחס לפרשת קריקטורות מוחמד והאשים את הדנים כי הם מרגלים ופרו טרוריסטים. הוא אסר על אזרחי דנמרק להיכנס לצ'צ'ניה, על אף שצ'צ'ניה נעזרה מאוד בשירותי "מועצת הפליטים הדנית" שהיה ארגון הסיוע הגדול ביותר שפעל בשטח. בהתערבותה של מוסקבה בוטל האיסור. מאמציו ליצור תדמית של מוסלמי אדוק סוכלו ב-12 במרץ 2006 עת פרסם אתר אינטרנט בדלני צ'צ'ני סרט וידאו המראה אדם הדומה לקדירוב רוקד עם אישה ערומה למחצה ומנסה להוריד את חזייתה, בעוד אדם אחר מאונן למולם. עם זאת, קדירוב ממשיך להוביל את התהליך בו עובר האסלאם הסופי, הנחשב למתון, תחייה בצ'צ'ניה לאחר שנאסר בתקופת ברית המועצות, וזאת כתגובת נגד לוהאביה, הזרם המוביל בקרב המורדים האסלאמיים בקווקז.

ב-1 במרץ 2006 התפטר אברמוב מתפקיד ראש הממשלה, וקדירוב תפס את מקומו באופן רשמי. הוא ציווה על נשים ללבוש את החיג'אב, כיסוי הראש האסלאמי, התנגד להתערבות הפדרלית בתקציב הרפובליקה, וקרא לנסיגת כל כוחות הצבא הרוסים מצ'צ'ניה, פרט למשמר הגבול. מאמציו לשקם את גרוזני החרבה נמשכו, לרבות בניית ארמון נשיאותי, שיכלול גם מלון 5 כוכבים ומתקני נופש, בשווי של 1.5 מיליארד דולר. קדירוב קרא לסגירת מחנות הפליטים הפזורים ברחבי צ'צ'ניה, וקרא לפליטים "מרגלים בינלאומיים החפצים ביצירת עימות בין צ'צ'ניה לרוסיה". ב-6 בדצמבר 2006 הודיע קדירוב כי יעמיד לדין את מפקדי יחידות הצבא הפדרלי האחראים למותם והיעלמותם של אזרחים צ'צ'נים, ובמיוחד מיור גנרל אלכסנדר סטודניקין, והאשים את ממשלת הפדרציה הרוסית בייזום המלחמות בצ'צ'ניה. יש שייחסו אמירות אלו למאבקי כוח בינו ובין אלחנוב, שכל אחד מהם ביקש סיוע מגורמים בממשלת הפדרציה הרוסית.

ב-15 בפברואר 2007 חתם ולדימיר פוטין על צו המורה על סיום כהונת אלחנוב, ומינויו של קדירוב כנשיא צ'צ'ניה. ב-2 במרץ 2007 אישר הפרלמנט הצ'צ'ני את המינוי. קדירוב מינה את בן דודו אודס באיסולטאנוב לכהונת ראש הממשלה. ב-14 במרץ 2007 הודיע קדירוב כי הפרת זכויות האדם בצ'צ'ניה היא נחלת העבר, ודחה האשמות של מועצת אירופה על הפרת זכויות האדם. יומיים לאחר מכן האשים את הממשל הפדרלי הרוסי בעינוי עצירים. ב-5 באפריל 2007 הושבע רשמית לכהונת הנשיא.

במהלך השנים הועלו כלפי קדירוב וכלפי המיליציה שהנהיג טענות רבות בדבר הפרת זכויות האדם. על פי חלק מהטענות היה קדירוב מעורב אישית במספר מקרים של רצח ועינויים. כן נטען כי צבר הון אישי עצום, כתוצאה משליטתו במסחר בלתי חוקי בנפט צ'צ'ני, וכי הוא מקדם את פולחן האישיות שלו ושל אביו. העיתונאית אנה פוליטקובסקיה, שחקרה את מעשי המשטר בצ'צ'ניה, והייתה אחת ממבקריו החריפים של קדירוב, נרצחה ביריות בביתה בשנת 2006. קדירוב הכחיש כל קשר למעשה. שמם של גורמים רבים ושונים נקשר ברצח, ואין כל הוכחה כי קדירוב קשור אליו בכל צורה שהיא. קדירוב עוטר על ידי פוטין באות "גיבור רוסיה", העיטור הגבוה ביותר הנהוג בפדרציה הרוסית, וכן הוא חבר כבוד של האקדמיה הרוסית למדעי הטבע.

בפברואר 2017 הקים קדירוב שלושה מתקני מעצר כדי לכלוא אנשים מקהילת הלהט"ב. כמאה הומוסקסואלים וביסקסואלים נכלאו ועונו למוות על ידי הממשל הצ'צ'ני. קדירוב עצמו הכחיש את המאורעות בטענה כי "אין הומוסקסואלים בצ'צ'ניה".

במאי 2020 אובחן כחולה בנגיף הקורונה ואושפז באחד מבתי החולים במוסקבה.

קדירוב נהג לכנות את עצמו "חייל של ולדימיר פוטין", ובראשית מלחמת אוקראינה - רוסיה הוא שלח לאוקראינה חיילים צ'צ'נים כדי לתגבר את הצבא הרוסי. לאור תמיכתו בפלישה הרוסית לאוקראינה בהוראת קדירוב יחידות לוחמים צ'צ'נים הועברו לאזורי הלחימה. אדם דלימחנוב ממפקדיו הבולטים קיבל תואר גיבור הפדרציה הרוסית, במרץ 2022 פורסם שפוטין קידם את קדירוב לדרגת לוטננט גנרל - המקבילה לרב-אלוף.

יחסו לישראל
-----------

בשנת 2012 קדירוב הזמין את קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים למשחק ראווה נגד הקבוצה המקומית טרק גרוזני בעיר הבירה גרוזני. המשחק נגמר בתוצאת תיקו 0-0.

בחודש מרץ 2014 ביקר בישראל וחנך באבו גוש מסגד מפואר על שם אביו. המסגד נחשב לאחד המסגדים הגדולים בישראל, וצ'צ'ניה תרמה 6 מיליון דולר לבנייתו. קדירוב גם בחר לתרום מיליון וחצי דולר לקרן ירושלים לטובת הקמת הסקייטפארק בירושלים. במהלך צוק איתן תקף קדירוב בחריפות את ישראל וכינה את פעולותיה "טרור מדינתי".

במהלך מלחמת חרבות ברזל ב-2023 הביע עמדה פרו-פלסטינית וקרא למנהיגי מדינות מוסלמיות להתאחד ולעצור את ישראל.

חייו הפרטיים
------------

קדירוב נשוי ואב לשנים עשר ילדים, מתוכם ארבעה בנים. הוא חובב איגרוף (ואף נפגש עם מייק טייסון) וכדורגל. הוא משמש כיו"ר קבוצת הכדורגל אחמט גרוזני (בעבר טרק גרוזני), שזכתה בהנהגתו בגביע הרוסי בשנת 2004, על אף ששיחקה בליגת המשנה. בשנת 2008 עלתה הקבוצה לליגה הבכירה.

בשנת 2013 הוזמנה קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים למשחק נגד טרק גרוזני. קדירוב נכח בקהל ואף התראיין לתקשורת הישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמזן קדירוב** בוויקישיתוף
* 
* רמזן קדירוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* רמזן קדירוב, ביישום טלגרם

* רמזן קדירוב, ברשת החברתית אינסטגרם

* רמזן קדירוב, ברשת החברתית VK
* ג'ונתן ליטל, הסופר ג'ונתן ליטל ביקר בארצו של רמזאן קדירוב, צ'צ'ניה, ארץ שבה אנשים נעלמים באמצע הלילה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chechen Strongman Kadyrov Appears in New Video Amid Rumors of Ill Health, VOA, ‏2023-09-17 (באנגלית)
2. ↑  טום פרפיט, אחרי שדיכאו את המרד, תומכי רוסיה בצ'צ'ניה פונים לאסלאם הסופי, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2007
3. ↑  נשיא צ'צ'ניה מינה את בן דודו לראש הממשלה חדשות נענע 10, 10 באפריל 2007
4. ↑  שי אילן‏, רמזן קדירוב הושבע לנשיאות צ'צ'ניה, באתר וואלה!‏, 5 באפריל 2007
5. ↑  סוכנויות הידיעות, רוסיה: פורסמה כתבתה של העיתונאית שנרצחה, באתר ynet, 12 באוקטובר 2006
6. ↑  "Ramzan Kadyrov says there are no gay men in Chechnya — and if there are any, they should move to Canada". *Washington Post* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2022-02-22.
7. ↑  Baza: У Кадырова заподозрили коронавирус, הקומסומולץ המוסקבאי
8. ↑  שליט צ'צ'ניה אושפז בגלל חשד לקורונה, באתר ynet, 22 במאי 2020
9. ↑  סבא"א: "הקו האחרון שהעביר חשמל מזפוריז'יה נפל"; רודן צ'צ'ניה יפרוש? "הגיע הזמן שלי לעזוב", באתר ynet, 3 בספטמבר 2022
10. ↑  , אתר newsweek
11. ↑  רמזן קדירוב בנו של נשיא צ'צ'ניה הנרצח אחמד קדירוב חוגג עם טרק גרוזני את הזכייה בגביע הרוסי וואלה ספורט
12. ↑  דני קושמרו, ‏המסע לצ'צ'ניה: מבית"ר ירושלים ועד נשיא הרפובליקה, באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 13582026X
* ISNI: 0000 0000 5706 1198
* LCCN: no2009082472
* NKC: js20181018084
* NLP: a0000003004732
* SUDOC: 145367576
* VIAF: 80272640
* WorldCat: lccn-no2009082472

 |