recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מין הספוג *Clathrina clathrus*, דוגמה לבעל חיים ישיב
מין הידרה צמודה למצע
**בעל חיים ישיב** הוא אורגניזם חסר היכולת הביולוגית לתנועה עצמית. בעלי חיים ישיבים אינם נעים ממקומם בדרך כלל. הם יכולים לנוע כתוצאה מכוחות חיצוניים (כדוגמת זרמי מים), אבל בדרך כלל הם צמודים באופן קבוע למשהו. אורגניזמים כדוגמת אלמוגים מייצרים בעצמם את המצע שממנו הם גדלים. בעלי חיים ישיבים אחרים נצמדים לחומרים מוצקים כדוגמת סלעים, גזעי עצים מתים, או חפצים מעשי ידי אדם כדוגמת אוניות טרופות, מצופים או גוף אונייה מתחת לקו המים. כל בעלי החיים הישיבים הם חסרי חוליות, למעט גנוניים, וכמעט כולם חיים במים.

בעלי החיים הישיבים הקרובים ביותר לבעלי חוליות הם מיתרני זנב, שיש להם מיתר גבי בשלב הפגית שלהם, המכונה גם "פגית ראשנית". לעיתים קרובות, הפגיות של בעלי חיים ישיבים, כמו מיתרני זנב, חופשיות לנוע או לחיות כפלנקטון.

בעלי החיים הישיבים הידועים ביותר הם האלמוגים הבנויים בשונית. דוגמאות נוספות כוללות ספוגיים, חיטחבים וברכיופודים.

טפילים רבים נקשרים עצמם כפגית לבעלי החיים הפונדקאים שלהם והופכים לצורות ישיבות. לאחר מכן אינם יכולים עוד לעזוב את הפונדקאי. דוגמה, בעלי החיים מהמשפחה Cyamidae, מסדרת השטצדאים החיים כטפיל חיצוני על עור לווייתנים.

בעלי חיים ישיבים למחצה
----------------------

בעלי חיים ישיבים למחצה הם מינים של בעלי חיים ישיבים שאינם צריכים לזוז ממקומם בדרך כלל, אבל מסוגלים לנוע באיטיות רק בנסיבות קיצוניות. מינים רבים של צדפות ושושנות ים הם ישיבים למחצה.

תנועתיות
--------

לבעלי חיים ישיבים יש בדרך כלל שלב בהתפתחותם שבו הם מסוגלים לנוע בכוחות עצמם. לדוגמה, הפגית של הספוגיים מסוגלת לנוע והופכת לישיבה בבגרותה. בניגוד לכך, מינים רבים של מדוזות מתפתחים כפוליפ ישיב בתחילת מחזור החיים שלהם. במקרה של כנימת קוכיניאל, טפיל ישיב למחצה של צמחי צבריים שלב התנועה מתרחש בשלב הנימפה הצעירים עוברים למקום האכלה ומייצרים חוטי שעווה ארוכים. בהמשך הם עוברים לקצה עלה הקקטוס, שם הרוח תופסת את חוטי השעווה ומובילה את הפגיות הזעירות לפונדקאי חדש.

רבייה
-----

בעלי חיים ישיבים רבים, כולל ספוגים, אלמוגים והידרה, מסוגלים להתרבות ברבייה אל-זוויגית "אין סיטו" על ידי תהליך של הנצה. אורגניזמים ישיבים כמו זיפרגליים ומיתרני זנב זקוקים למנגנון כלשהו כדי להעביר את צאצאיהם לשטח חדש. זו הסיבה שהתאוריה המקובלת ביותר המסבירה את האבולוציה של שלב הפגית היא הצורך ביכולת פיזור למרחקים ארוכים.

התקבצות
-------

*Mytilus edulis* מין ישיב של צדפות כחולות המדגים התקבצות
**התקבצות** (Clumping) היא התנהגות באורגניזמים ישיבים, שבה פרטים ממין מסוים מתאגדים ביחד, וניתן לראות אותה באוכלוסיות של שוניות אלמוגים ובאוכלוסיות של כנימת קוכיניאל. ההתקבצות מאפשרת רבייה מהירה יותר והגנה טובה יותר מפני טורפים.

דומיננטיות בסביבות החוף
-----------------------

אזור הכרית בסביבות החופיות והביומות החופיות נשלט על ידי אורגניזמים ישיבים כמו צדפות. משטחים קרבונטיים גדלים כתוצאה מהצטברות שרידי השלדים של אורגניזמים ישיבים, לרוב מיקרואורגניזמים, שגורמים להשקעה של קרבונטיים באמצעות חילוף החומרים שלהם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  James H. Thorp; Alan P. Covich (2001). *Ecology and Classification of North American Freshwater Invertebrates*. Academic Press. p. 213. ISBN 0-12-690647-5.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00576139

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במין של חתול בית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ואן.

**ואן טורקי** הוא גזע של חתול הבית שמוצאו מטורקיה והוא בעל פרווה לבנה עבה.

היסטוריה של הגזע
----------------

מקורו של הגזע באזור ימת ואן שבדרום-מזרח טורקיה, והוא בוית לפני מאות שנים. בשנת 1955 רכשו שתי נשים אנגליות, שנפשו באזור האגם, זוג גורי חתולים לבנים עם כיתום ערמוני בראש ובזנב. השתיים ייבאו חתולים נוספים לאנגליה והחלו בתוכנית הרביה. הוואן הטורקי הוכר כגזע-תצוגה בשנת 1969. לארצות הברית הגיע מאוחר יחסית, בשנת 1982. כיום הוא נדיר בטורקיה.

תיאור כללי
----------

משקלו של הוואן הטורקי נע בין 4.5-8 ק"ג.

בהיותו חתול בר שנאלץ להתמודד בארץ מוצאו עם תנאי אקלים קשים, מדובר בחתול חסון.

רוב הפרווה לבנה, עם סימני צבע בעיקר בראש ובזנב. סימני הצבע יכולים להיות: ערמוני, שנהב, שחור, כחול, טורטי, עשן, טאבי חום או כחול-שנהב עם סימני טאבי. אפשר שעל הזנב יופיעו טבעות בהירות. העיניים בצבע ענבר, כחול או עין אחת בכל צבע.

חתולים מגזע מיוחד זה מתאפיינים בפרווה דוחת-מים, ונהנים על פי רוב לשחות בנחלים או בבריכות רדודות. תכונה נדירה זו זיכתה אותם בכינוי "החתול השוחה".

בקיץ, החתול משיר חלק ניכר מפרוותו ונראה כמעט כחתול קצר-שיער (מלבד הזנב שנשאר מלא), אולם בחורף פרוותו שוב ארוכה.

הוא מגיע לבגרות מלאה בגיל 3–5 שנים. תוחלת חייו בין 12 ל-14 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואן טורקי** בוויקישיתוף
* ואן טורקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012430929605171

 |
גור חתול אמריקני קצר-שיער
**חתול אמריקני קצר-השיער** הוא גזע של חתול הבית.

היסטוריה של הגזע
----------------

מקורו המדויק של הגזע אינו ידוע, אך חתולים אלה דומים לקצר-השיער האירופאי שהובא לאיים הבריטים על ידי הרומאים בתחילת המאה העשירית לספירה, סבורים שצבעו המקורי של חתול זה הוא טאבי חום. עם השנים חתולים מבויתים נוספים הובאו לאנגליה והתרבו באופן טבעי, מה שהוסיף מגוון הן לצבעי החתולים והן למבנה.

המתיישבים שהגיעו מאירופה לצפון אמריקה לקחו עמם בספינותיהם חתולים כדי שיגנו על החוות ומחסני המזון מפני עכברים. קיימות עדויות שעל המייפלאור היו חתולים שנלקחו על מנת לצוד עכברים. בבואם לאמריקה, נאלצו החתולים הללו להתאים את עצמם לסביבה החדשה, ותוך כדי זיווג בינם לבין עצמם, פיתחו מאפיינים ומראה ייחודיים. בראשית המאה העשרים גזעי חתולים זרים שיובאו לאמריקה (ארוכי-פרווה וסיאמיים) איימו לשנות את "חתולי החווה" היפים ובעלי האופי הנוח. בניסיון להציל את הזן, מגדלים בחרו את החתולים הטובים ביותר והחלו בתוכנית של גידול בררני, על מנת לשמר את המראה והאופי כשהדגש היה על דוגמת הפרווה המרהיבה. גזע זה הוא אחד מחמשת הגזעים הראשונים שנרשמו והוכרו כגזע על ידי אגודת חובבי החתולים האמריקאית, בשנת 1906. במקור, נקרא הגזע "קצר-שיער מבוית" (Domastic Shorthair). בשנת 1966 הוחלט לשנות את שם הגזע ל"קצר-שיער אמריקני" (American Shorthair) כדי להדגיש את האפיון האמריקאי שלו, ולהבדילו מגזעים קצרי-שיער אחרים. זהו חתול גזעי לכל דבר שאינו דומה לחתולי האסמים והמשוטטים האמריקאיים. החתול הגזעי הראשון שנרשם היה מסוג עשן כחול שנקרא באסטר בראון. הגזע התקבל על ידי כל ארגוני החתולים האמריקניים בשנות ה-60. חתולים אלה מוצגים בתערוכות החתולים בהצלחה רבה בכל רחבי ארצות הברית.

מבנה כללי
---------

לעומת קרובו הבריטי קצר השיער, האמריקאי הוא חתול אתלטי, בעל גוף גדול ומוצק יותר. זהו חתול חזק ובריא, אשר אינו מצריך טיפוח מיוחד, כמו כן הגזע אינו סובל ממחלות גנטיות אופייניות.

גודל ומשקל: הזכרים גדולים משמעותית מהנקבות, משקלם של הזכרים הוא 5–7 ק"ג, והנקבות שוקלות בין 3.5–5.5 ק"ג. החתול מגיע לגודלו המלא בגיל 3–4 שנים.

תוחלת החיים של הגזע היא 15–20 שנים.

מוכרים כמעט 80 צבעים ודוגמאות פרווה שונות לגזע. צבעים חלקים: שחור, כחול, אדום, קרם ולבן, עשן, קמיאו ושיידד, ביקולור, קליקו וואן.

דוגמת הפרווה הפופולרית היא הטאבי על כל גווניו כאשר הפופולרי ביותר הוא הטאבי הכסוף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חתול אמריקני קצר-שיער** בוויקישיתוף
* סטנדרט הגזע ב CFA

הערות שוליים
------------

1. ↑  CFA אתר האגודה.
**רָגָמָפִין** (באנגלית: Ragamuffin) הוא גזע של חתול הבית.

היסטוריה של הגזע
----------------

ראשיתו של הגזע בשנות 1960, כאשר אן בייקר מקליפורניה עסקה בפיתוח מספר גזעי חתולים חדשים. בתחילת 1994 החליטה אחת הקבוצות שעבדה עם בייקר להפסיק את השותפות. על פי החוזה המחייב בין הקבוצה לבייקר, במקרה שהקבוצה קוטעים את השותפות, עליהם לעקר או לסרס את החתולים שברשותם או לשנות את שם הגזע עליו עבדו. חברי הקבוצה העדיפו את האפשרות השנייה. הם ערבבו את גזעי ה-"Cherubims" וקראו לגזע החדש בשם "רגמפין". השם נבחר בגלל מוצאם של החתולים - כולם התפתחו מחתולי רחוב (Ragamuffin באנגלית: פרחחי רחוב חביבים).

בפברואר 1994 רשמה ה-ACFA, אגודת חובבי החתולים בארצות הברית, את הרגמפין בתור גזע נסיוני וכיום (מרץ 2007) מוכר הגזע על ידי מספר אגודות חתולים (כולל ה-ACFA) כגזע לכל דבר.

מבנה כללי
---------

הזכרים מסוגלים להגיע למשקל של כ-13 ק"ג. פרוותם באורך בינוני וצבעה מורכב ממגוון רחב של צבעים ודוגמאות, כגון לילך, לינקס, מינק, שחור, אפור ולהבה.

החתול מגיע לבגרות בגיל 3–4.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רגמפין** בוויקישיתוף
**Mathematische Annalen** (מילולית בגרמנית: דברי ימים מתמטיים) הוא כתב עת מדעי למתמטיקה היוצא לאור בגרמניה.

היסטוריה
--------

כתב העת נוסד בשנת 1868 על ידי המתמטיקאים אלפרד קלבש וקרל נוימן באוניברסיטת גטינגן. קלבש ערך את כתב העת עד למותו הפתאומי בשנת 1872, ונוימן המשיך בכך עד 1876. בשנה זו החל פליקס קליין לערוך את כתב העת, והתמיד בכך עד לשנת 1924. עריכתו זכה כתב העת למוניטין עולמי. קליין ארגן קבוצת עורכים קטנה שנפגשה באופן סדיר, וקיבלה החלטות באופן דמוקרטי. כתב העת התמקד באנליזה מרוכבת, גאומטריה אלגברית ותורת האינווריאנטים. כן עסק כתב העת באנליזה ממשית ובתורת החבורות. 

המוניטין של כתב העת נשמר גם על ידי העורך הבא, דויד הילברט. בחצי השני של שנות ה-20 של המאה ה-20 התקיים ויכוח חריף על אופיו ותוכנו של כתב העת, בין הילברט וריכרד קוראנט מחד באוניברסיטת גטינגן, ובין לודוויג ביברבך באוניברסיטת ברלין ולויצן אגברטוס יאן בראואר מאידך. 

עד לשנת 1920 כתב העת יצא לאור על ידי הוצאת טאובנר, ומאז הוא יוצא לאור על ידי הוצאת שפרינגר. עד לשנות ה-60 של המאה ה-20 הייתה השפה העיקרית של כתב העת גרמנית, ומאז - אנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Mathematische Annalen

* אתר האינטרנט הרשמי של Mathematische Annalen
* Mathematische Annalen(הקישור אינו פעיל), ארכיון באוניברסיטת גטינגן
**גבריאל (גבי) לסרי** (נולד ב-6 באוקטובר 1956), הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק כמגן ימני ברוב שנותיו בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל. לסרי היה השחקן הראשון שעבר ישירות מהפועל תל אביב למכבי תל אביב בשנת 1983 במהלך שקיבל את הכינוי ה"בגידה הגדולה".

קריירה
------

לסרי נולד ביפו ובגיל צעיר עבר עם משפחתו לבת ים. החל לשחק במחלקת הנוער של הפועל תל אביב ועלה לקבוצה הבוגרת ב-1975 כשהוא בן 19, תחת הדרכתו של המאמן הארי גיים. באותן שנים הוחלט במועדון להצעיר את הקבוצה ולסרי, כמו גם בני דורו, גילי לנדאו, מאיר נחמיאס ושבתאי יחבס הועלו לקבוצה הבוגרת. בשנה הראשונה בקבוצה הבוגרת נאלץ להילחם על מקומו במגרש, אולם במשך הזמן הפך למגן הימני הקבוע של הקבוצה, והצטיין בתפקידו בזכות משחקו האגרסיבי.

תחת הדרכתו של המאמן דוד שווייצר עשה את הפריצה הגדולה. המאמן שהגיע לקבוצה ב-1980 הוביל את הפועל תל אביב שנה מאוחר יותר לזכייה באליפות ראשונה מאז 1969, ויכולתו של לסרי בקבוצה הובילה אותו ללבוש את מדי נבחרת ישראל. באותה שנה הוא הפסיד עם הפועל בגמר גביע המדינה לבני יהודה, ועונה לאחר מכן באותו המעמד הפסיד להפועל יהוד כשהוא יודע שזהו משחקו האחרון בקבוצה.

לקראת סוף עונת 1981/1982 שכנע המאמן דוביד שוויצר את לסרי להצטרף אליו לקבוצת מכבי תל אביב. בשל היריבות בין הקבוצות, המעבר היה לא מקובל, שכן נאמנות לקבוצה מסוימת הייתה שיקול בולט יותר מהשיקול הכספי. לאחר שחתם על החוזה אצל היריבה העירונית, בהפועל תל אביב לא מיהרו לשחררו ולסרי נותר 8 משחקים מחוץ לקבוצה. רק בעקבות לחץ של השחקן חתמו במועדון על שחרורו במהלך שאוהדי הקבוצה לא קיבלו. בסיום אותה עונה שיחקה הפועל תל אביב בגמר גביע המדינה השלישי ברציפות שלה (אחרי שני הפסדים), פגשה את מכבי תל אביב עם לסרי, ניצחה 2-3 וזכתה בגביע.

אחרי שנה במכבי תל אביב עבר לסרי לעונה אחת למכבי נתניה ושנה מאוחר יותר, ב-1985, חזר להפועל תל אביב ואף זכה עימה באליפות המדינה ב-1985/1986. בעונת 1986/1987 עבר להפועל פתח תקווה לשנה אחת, ומשם עבר להפועל טבריה, ובסיומה של אותה עונה פרש ממשחק פעיל.

### נבחרת ישראל

הופעת הבכורה של לסרי בנבחרת ישראל הייתה ב-15 בפברואר 1983 בניצחון 3–2 על בלגיה במסגרת משחק ידידות. ההופעה הראשונה שלו בטורניר רשמי הייתה ב-8 ביוני 1983 בהפסד 0–2 לגרמניה המערבית במסגרת מוקדמות המשחקים האולימפיים של 1984.

משחקו האחרון במדים הלאומיים היה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1986 ב-10 בנובמבר 1985, שנערך באצטדיון רמת גן והסתיים בניצחון 3–0 מול נבחרת ניו זילנד. בסך הכל רשם לסרי 14 הופעות במדי נבחרת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* עמוד השחקן במוזיאון הפועל פתח תקווה
* אמיר גנין, ישנן בנות: החיים על פי גבי לסרי, באתר nrg‏, 9 באוגוסט 2010
* רון עמיקם, להיות יוסי שיבחון: עברו את הכביש בת"א, באתר nrg מעריב, ‏13 באוקטובר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  גבי חביב, ‏לסרי: בגדתי, יש כאלה שלא סולחים לי עד היום, באתר ONE‏, 31 באוקטובר 2009
**מיקלה אנדראולו** (באיטלקית: **Miguel Angel Andreolo Frodella**;‏ 6 בספטמבר 1912 – 14 במאי 1981) היה כדורגלן אורוגוואי-איטלקי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.

ביוגרפיה
--------

אנדראולו נולד ב-6 בספטמבר 1912, בדולורס שבאורוגוואי למשפחה בת 6 ילדים ממוצא איטלקי.

הוא שיחק במועדון האורוגוואי נסיונל, לפני שעבר לשחק באיטליה בקבוצה בולוניה שמהליגה האיטלקית הראשונה. אנדראולו זכה עימה בליגה ארבע פעמים עד שעזב אותה בשנת 1943. לאחר מכן שיחק עבור הקבוצות האיטלקיות לאציו, נאפולי, קטניה ופורלי.

בעקבות הצלחתו בבולוניה זומן אנדראולו לשחק בנבחרת איטליה על ידי מאמנה באותו הזמן, ויטוריו פוצו, והוא ערך את הופעתו הראשונה ב-17 במאי 1936 נגד אוסטריה. תוך זמן קצר הפך לחלק חשוב בנבחרת. הוא זכה עימה במונדיאל 1938 שנערך בצרפת, ונבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. את משחקו האחרון ערך אנדראולו ב-19 באפריל 1942, כשבסך ערך 26 הופעות בהן כבש שער אחד. לפני ששיחק בנבחרת האיטלקית היה אנדראולו חלק מנבחרת אורוגוואי וגם זכה עימה בקופה אמריקה 1935, אף על פי שלא רשם הופעה במדיה.

אנדראולו נפטר ב-14 במאי 1981, בפוטנצה שבאיטליה, בגיל 68.

אנדראולו (עומד, שני משמאל) עם בולוניה בעונת האליפות 1935/36

תארים
-----

בולוניה
* אליפות איטליה (4): 1935/36, 1936/37, 1938/39, 1940/41

נבחרת אורוגוואי
* קופה אמריקה: 1935

נבחרת איטליה
* מונדיאל: 1938

אישיים
* הנבחרת המצטיינת של המונדיאל: 1938

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיקלה אנדראולו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt


| **נבחרת איטליה – מונדיאל 1938 (מקום ראשון)** |
| --- |
| 1 אנדראולו • 
2 ברטוני • 
3 ביאבאטי • 
4 סרסולי • 
5 צ'יזו • 
6 קולאוסי • 
7 דונאטי • 
8 פרארי • 
9 פראריס • 
10 פוני • 
11 ג'נטה • 
12 לוקאטלי •
13 מסטי • 
14 מאצה •
15 מונצליו •
16 אוליביירי •
17 אולמי •
18 פסינאטי •
19 פיזיאולו •
20 פיולה •
21 ראבה •
22 סרנטוני •
מאמן: פוצו | איטליהאיטליה |
**ריטה וייסנן** (בפינית: **Riitta Väisänen**; נולדה ב-16 ביולי 1954) היא שחקנית ומנחת טלוויזיה פינית.

ביוגרפיה
--------

וייסנן נולדה בטורקו.

ב-1976 נבחרה לסגנית ראשונה בתחרות מיס פינלנד ובאותה שנה זכתה במקום הראשון בתחרות מיס אירופה.

היא ידועה בכך שהנחתה את שעשועון הטלוויזיה "Kymppitonni" בה פאנל של ידוענים מנסה לנחש מילה בעזרת רמז אחד, התוכנית רצה בערוץ "MTV3" הפיני מ-1985 ועד 2005. 

היא זכתה חמש פעמים בפרס "Telvis", פרס טלוויזיה פיני בקטגוריית "הופעת הטלוויזיה הנשית הטובה ביותר".

היא גם שיחקה במספר סרטי קולנוע וביניהם בסרטים של הדמות הקומית הפינית הידועה "אאונו טוראפורו" (Uuno Turhapuro).

ב-2004 ו-2007 התמודדה בבחירות לפרלמנט האירופאי מטעם מפלגת המרכז וקיבלה את מספר הקולות הגבוה ביותר מבין הנשים שהתמודדו בבחירות אלו. 

ב-2005 פרסמה את ספרה האוטוביוגרפי ביחד עם אחותה הנקרא "מיס פינלנד על הקצה". 

וייסנן מתעסקת ברכיבה על סוסים, מ-1997 ועד 2003 ניצחה ב-23 מרוצים והיא מחזיקה באורווה משלה.

היא נשואה לאריק ולה בת סופיה (ילידת 1994).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריטה וייסנן** בוויקישיתוף
* ריטה וייסנן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ריטה וייסנן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ריטה וייסנן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 8471 6347

 |
**קרל גיאורג אלברכט ארנסט פון האקה** (בגרמנית: **Karl Georg Albrecht Ernst von Hake**;‏ 8 באוגוסט 1768 – 19 במאי 1835) היה גנרל פרוסי אשר כיהן כראש המטה הכללי וכשר המלחמה של פרוסיה בין 1808–1812, ושוב בין 1819–1833.

ביוגרפיה
--------

האקה נולד ב-8 באוגוסט 1768 בגוט פלאטוב. הוא היה בן למשפחת אצולה פרוסית ותיקה. אביו, קרל פרידריך פון האקה, היה סגן ראש ממשלת פרוסיה. ב-1780 הוא נשלח לחצר המלכות בברלין כדי לשמש כנושא כלים עבור המלך פרידריך הגדול. ב-1785 הוא החל לשרת בצבא הפרוסי. הוא הוצב ברגימנט המשמר (מס' 15) וב-1788 הועלה לדרגת לויטננט משנה. ב-1792 הוא הצטרף לחיל המשלוח הפרוסי שנשלח לדכא את המהפכה הצרפתית. הוא השתתף במצור על מץ ובקרב ואלמי. ב-1793 הוא השתתף בקרב פירמזנס ועל חלקו בקרב עוטר בפור לה מריט. לאחר מכן חזר לברלין והוצב במטה הכללי.

ב-1799 הוא מונה לשלישו הצבאי של הגנרל ויכארד פון מלנדורף. ב-1804 הוא הועבר לשמש כשלישו של הנסיך היינריך. ב-17 ביוני 1810, בלחץ הקיסרות הצרפתית, נאלץ פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה לפטר את גרהרד פון שרנהורסט ששימש כרמטכ"ל וכשר המלחמה בו זמנית, והאקה נכנס לשני התפקידים במקומו. בפועל, השפעתו הייתה מועטה. שרנהורסט הוביל בצבא הפרוסי רפורמה מקיפה, ונותר דמות דומיננטית ומשפיעה גם לאחר פיטוריו. המלך לא בטח בהאקה, ומינויו נועד רק כדי להרגיע את הצרפתים. ההחלטות בפועל התקבלו בידי שרנהורסט. במרץ 1812 הוא עזב את התפקיד. במאי של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור.

לאחר שפרוסיה הצטרפה למלחמת הקואליציה השישית, מונה האקה למפקח על גיוס הכוחות. לאחר מכן הוא מונה לנציג הפרוסי במפקדה העליונה של בעלות הברית שבראשה עמד הנסיך שוורצנברג. הוא השתתף בקרב לייפציג וזכה בתוספת של עלי אלון לעיטור הפור לה מריט שלו. הוא השתתף גם בקרב ווטרלו ופיקד על הבריגדה ה-13. ב-28 ביוני 1815 הוא הועבר לפקד על הכוחות הפרוסיים בצרפת. לקראת סוף אותה שנה הוא חזר לפרוסיה ומונה למפקד חיל המצב בדנציג ואז למפקד חיל המצב בגלוגאו. ב-1816 הוא מונה למפקד אזור הריין.

ב-26 בדצמבר 1819 הוא נכנס לכהונה שנייה כרמטכ"ל וכשר המלחמה. הוא כיהן בשני התפקידים עד 20 באוקטובר 1833 אז נאלץ לפרוש בשל מצבו הבריאותי. הוא עבר להתגורר באיטליה, ונפטר בקסטלמארה די סטאביה ב-19 במאי 1835.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרל פון האקה באתר prussian machine
* קרל פון האקה בביוגרפיה הגרמנית הכללית
* קרל פון האקה בביוגרפיה הגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117378208
* ISNI: 0000 0000 1035 8349
* VIAF: 59859681
* WorldCat: viaf-59859681

 |
**אופטוס** (באנגלית: **Singtel Optus Pty Limited** ) היא חברה בתחום הטלקומוניקציה והמדיה שפועלת בעיקר באוסטרליה. החברה נמצאת בבעלות מלאה של חברה Singtel מסינגפור. בשנת 2022 היא סיפקה שירותים לכ-10 מיליון לקוחות והייתה החברה השנייה בתחום באוסטרליה אחרי טלסטרה (כ-22 מיליון לקוחות).

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1981 בשם AUSSAT Pty Limited על ידי ממשלת אוסטרליה. היא שיגרה את הלוויין הראשון שלה בשנת 1985. לוויין זה איפשר לה לספק שירותי תקשורת אזרחית, תקשורת צבאית ושירותי טלוויזיה לאזורים מרוחקים ברחבי אוסטרליה.

בשנת 1994 בעקבות שינויים בשוק האוסטרלי החברה נמכרה לגופים פרטיים. לאחר הפרטה "אופטוס" החל להתחרות בטלסטרה בשוק שיחות טלפון. בהמשך החברה נכנסה לתחום סיבים אופטיים. החל משנת 2001 החברה נמצאת בבעלות חברה מסינגפור.

בשנת ספטמבר 2022 החברה סבלה מהתקפת סייבר. הערכה הייתה שנתונים של כ-9.8 מיליון לקוחות נגנבו. באוקטובר ממשלת אוסטרליה החליטה על הקמת וועדת חקירה לבדיקת צורת טיפול החברה בפרשה ונוהלי אבטחה שלה.

החל משנת 1995 החברה פועלת בתחום טלוויזיה בכבלים בעזרת חברה Optus Television.

מההשעה 4 בבוקר (שעון מקומי) ביום רביעי ה-8 בנובמבר 2023, בעיה לא ידועה גרמה להפסקה כלל ארצית בשירותי החברה. ההפסקה השפיעה ישירות על יותר מ-10 מיליון לקוחות, כולל שירותים ממשלתיים ועסקים. לקוחות דיווחו שהטלפונים שלהם הראו 'SOS' במחוון האותות וזה סימן לכך שהרשת הרגילה מושבתת, אך לטלפונים ניידים עדיין היתה גישה לרשתות חלופיות במקרה של שיחת חירום; עם זאת, טלפונים קוויים של Optus הושבתו כליל. ההפסקה השפיעה גם על מגזר הבנקאות וגרמה לעיכובים מסיביים בתנועת הרכבות. בנוסף, גם ספקיות האינטרנט המקומיות Dodo ו-Amysim, שניהן מסתמכות על רשת Optus כמשווקים שלה, מה שגרם להפסקות שירותים ברחבי אוסטרליה. שבועיים לאחר התקרית הזאת, מנכ״לית החברה, קלי באייר רוסמרין, הודיעה על התפטרותה. סיבת התקלה הייתה בעייה בBGP.

לווייני החברה
-------------

סדרת לוויינים הראשונה Aussat A החלה לפעול בשנת 1985. הלוויין הראשון שוגר לחלל בעזרת מעבורת החלל דיסקברי כחלק ממשימה STS-51-I. לוויין נוסף שוגר בשנת 1985 ולוויין השלישי בשנת 1987. הלוויינים נבנו על ידי יוז איירקראפט.

לווייני הדור השני Optus B נבנו על ידי אותו יצרן והם שוגרו ממרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג. זה היה המקרה הראשון שלווייני תקשורת שנבנו בארצות הברית קיבלו אישור להיות משוגרים משטח סין. לוויין ראשון שוגר בשנת 1992 ופעל עד לשנת 2008. שיגור לוויין שני נכשל. לוויין שלישי שוגר בשנת 1994.

לוויין מטיפוס Optus C מומן על ידי ממשלת אוסטרליה והיה מיועד לתקשורת צבאית ואזרחית. הוא נבנה על ידי SSL בשיתוף פעולה עם מיצובישי. הלוויין שוגר בשנת 2003.

החל משנת 2006 החלו שיגורים של לוויינים Optus D ממרכז החלל הגיאני. מסדרה זו שוגרו 3 לוויינים (אחרון בשנת 2009.

בשנת 2010 שוגר לוויין Optus 10. משקלו כ-3,200 ק"ג והוא הלוויין הגדול של החברה. לוויין נוסף מתוכנן לשיגור בשנת 2025.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופטוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אופטוס
* אופטוס, ברשת החברתית פייסבוק

* אופטוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אופטוס, ברשת החברתית אינסטגרם

* אופטוס, באתר פינטרסט
* נתוני לוויינים ושיגורים
* תקלה נרחבת בנובמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיבה אפשרית לתקלה
**קדמה ועוני** (Progress and Poverty) הוא ספר עיון מאת הכלכלן הפוליטי האמריקאי הנרי ג'ורג' שיצא לאור בשנת 1879. הספר מפתח תאוריה על טבעה המחזורי של הכלכלה התעשייתית ועל דרכים לתיקונה. בפרט, הספר מציע להטיל מס ערך קרקע.

תוכן
----

בספר נטען כי עוני הוא תופעה שכמעט ואינה קיימת בקרב חברות פרימיטיביות, והוא שואף להסביר מדוע עוני הוא תופעה רחבה כל כך בחברות שיש בהן עושר גדול. 

לפי ג'ורג', ההתקדמות הטכנולוגית והחברתית (כולל השכלה ושירותים ציבוריים) הגדילו את הערך של האדמה (בספרות הכלכלית של אותה תקופה - הדבר כולל גם משאבי טבע, שטחי קרקע עירוניים וכדומה) ולכן גדל המחיר שבעלי האדמות יכלו לדרוש מאלו שרצו להשתמש בהן. במילים אחרות: ככל שהשירותים הציבוריים טובים יותר במקום מסוים, כך עולה גם הרנטה, היות שאנשים מעריכים יותר את הקרקע הזאת. הנטייה של ספקולנטים היא להגדיל את מחירי הקרקעות מהר יותר מאשר ניתן לייצר רכוש כדי לשלם על מחירים אלה. התוצאה היא הקטנת כמות הרכוש או העושר שנשאר בידי העובדים שמקבלים את חלקם בצורת שכר, ולבסוף הדבר גורם לקריסה של בועת נדל"ן ושל יוזמות מסחריות, עם השפעות של התכווצות כלכלית שיכולה להפוך למיתון שגורם לאבטלה, פשיטות רגל וכדומה. 

בספר ג'ורג' בוחן כמה אסטרטגיות שהוצעו כדי לנסות למנוע מיתון כלכלי, אבטלה ועוני, אבל הוא מוצא אותם בלתי מספקות. כחלופה, הוא מציע פתרון משלו - מס יחיד על אדמה. זהו מס על הערך התקופתי של אדמה שמוחזקת בבעלות פרטית. הוא יהיה גבוה מספיק כדי לאפשר ביטול של כל שאר המיסים - בעיקר מיסים על עבודה ועל ייצור. ג'ורג' טען כי מס ערך קרקע ייתן תמריץ לבעלי האדמות להשתמש בהן בדרך יצרנית וכך להעסיק עובדים וליצור עושר, או למכור את האדמה במחירי השוק לאנשים אחרים שישתמשו בקרקע באופן ייצרני. הדבר יגרום לשינוי נקודת שיווי המשקל בהתמקחות בין בעלים של משאבי טבע (אדמה, מחצבים וכו') לבין פועלים ויגרום לעלייה כללית במשכורות. לפי ג'ורג', הדבר יוביל לכך שאיש לא יסבול מעוני בלתי רצוני. 

הנרי ג'ורג' היה בזמנו כלכלן מפורסם ופופולרי בארצות הברית, ורעיונותיו זכו להד בפוליטיקה. מעט לאחר פרסומו של הספר הוא נמכר במעל 3 מיליון עותקים. תרגום בעברית יצא לאור בשנים 1963 על ידי הוצאת "מסדה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קידמה ועוני** בוויקישיתוף
- ויקיטקסט קידמה ועוני, באתר ויקיטקסט

* טקסט מלא של הספר (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010357151005171
* GND: 4744824-6
* LCCN: no2021104852
* VIAF: 313672187
* WorldCat (עם VIAF): 313672187

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכתב-עת ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו Wiz.

**WIZ** (קרי: "ויז") היה כתב עת ישראלי, שעסק במשחקי מחשב וקונסולות משחק, אינטרנט ומשחקי תפקידים.

היסטוריה
--------

המגזין יצא לאור משנת 1991 ועד אוקטובר 2001 והיה הראשון בארץ שסקר את הנושא. בנוסף לסקירת המשחקים הוא הכיל בשלב מסוים משחקים שניתנו חינם בכל חודש. מחירו היה 25 ש"ח.

במהלך השנים היו לעיתון מספר עורכים וביניהם סיגל בן-ארצי, דינה בן-קיקי, קובי סיט, ניר צוק ואורן רביב. בין הכתבים היו גם דוד זילברשטיין וערן בן סער. זילברשטיין התחיל ככתב במדור ה-PC של המגזין, ולאחר כשנה הפך לעורך המדור. בן-סער, כתב וערך את מדור משחקי התפקידים של העיתון. במדור זה, נהג לכתוב באופן קבוע טור הומוריסטי בשם "שיחות עם מורגן לה פיי", שבין השאר ענה גם על שאלות בנושא משחקי תפקידים.

המגזין יצא לאור על ידי חברת "באג" עד שנקנתה על ידי הוצאת הספרים

"מודן" שהחליטה לסגור את WIZ.

ביקורות גרסו, כי הכתבות ב-WIZ נוטות לקטול משחקים שיובאו על ידי יריבותיה של "באג", ״הד-ארצי״ ו״מחשבת״. ייתכן וביקורות אלו היו נכונות לפני כניסתו של קובי סיט לתפקיד העורך (ב-1995). לאחר כניסתו של סיט לתפקיד, נראה היה שהביקורות התמתנו. עם זאת, מתחריו של כתב העת טענו שהמשחקים הפחות מוצלחים שיובאו על ידי "באג", היו זוכים לביקורות עדינות ומרוככות יותר מאשר המשחקים שיובאו על ידי המתחרים. על אף המחלוקות הרבות, WIZ היה כתב העת הישראלי למשחקי מחשב האחרון שנסגר. מתחריו "פריק" ו"זומביט" נסגרו שנים מעטות קודם לכן. ניתן למצוא עוד מעלילותיה של מורגן לה פיי באתרו של ערן בן סער, "שדים מתחת לכיור".

מדורים
------

* **דוקטור WIZ** - מדור אליו הפנו הקוראים שאלות בנושאי מחשבים, שהדוקטור, שזהותו לא נחשפה מעולם, היה עונה להם.
* **סודות מחדר התמיכה** - מדור שפורסמו בו טיפים וצ'יטים וענו על שאלות הקוראים בנושאי ההתקדמות במשחקים.
* **ספיישלים** - בשנותיו האחרונות של הגיליון, היה נתנאל מורי מפרסם ספיישלים שונים על משחקי מחשב, כמו כתבות על פמיניזם במשחקי מחשב, אינטליגנציה מלאכותית, סקירה על טכנולוגיות תלת מימד ועוד.

ראו גם
------

* זומביט (כתב עת)
* פריק (מגזין)

קישורים חיצוניים
----------------

* ארכיון WIZ במאגר המגזינים הישנים
* שדים מתחת לכיור
* איתי ברנר, WIZ, מגזין המשחקים הישראלי הוותיק מכולם, נענע10
* מאגר המגזינים הישנים, אתר המכיל סריקות של מספר גליונות וויז
* 1991 סיגל WIZ, סרטון בערוץ "GIDI at GMAIL", באתר יוטיוב (אורך: 10:16)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "נוסטלגיה: WIZ, מגזין המשחקים הישראלי הוותיק מכולם". *נענע 10 - גיימר*. אורכב מ-המקור ב-2017-10-25. נבדק ב-2017-10-25.
2. ↑  אסף גנדלר, וויז: מגזין המשחקים הישראלי נסגר, אתר גיימר, 21 בנובמבר 2001
**קיץ מסוכן בעמק המומינים** (בשוודית: **Farlig midsommar**) הוא ספר שנכתב על ידי הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון ויצא לאור ב-1954 בהוצאת "Schildts Förlags Ab". זה הספר החמישי בסדרת ספרי המומינים. הספר תורגם לעברית על ידי רות דנור ויצא לאור ב-1984 בהוצאת זמורה ביתן.

עלילת הספר
----------

הר הגעש הנמצא בסמיכת לעמק המומינים מתפרץ, גורם לחלל האוויר להתמלא בפתיתי פיח וגורם לצונאמי שמציף את עמק המומינים. בעודם נסים מן ההצפה משפחת המומינים וחבריהם מבחינים בבניין הצף על פניהם. בעקבות כך החבורה מוצאת מקלט על גג הבניין. בתחילה הם מאמינים כי זהו בית נטוש עד שהם בהמשך מבינים שמישהו עדיין מתגורר בו. בהמשך הם פוגשים בדייר המסתורי - עכברה ששמה הוא אמה, והם מגלים כי הבניין הוא למעשה תיאטרון.

מומינטרול וסנורקה ישנים במהלך הלילה על עץ. כאשר הם מתעוררים בבוקר למחרת התיאטרון נסחף עם הזרם הרחק מהם והם נשארים לבדם. בהמשך היום מאי הקטנה נופלת למים, ומחולצת על ידי סנופקין, שנקלע באופן מקרי למקום משום שהיה בדרכו לנקום בשומר הפארק. לאחר שהוא מגיע לפארק סנופקין מסיר את כל שלטי האזהרה המציינים "אסור בתכלית האיסור להיכנס לשטח הפארק" וכמו כן הוא ממלא את המדשאות בשמנטפים ומשחרר 24 גורים אל תוך היער.

בהמשך היום מומינטרול וסנורקה פוגשים בגברת פיליונק. השלושה מציתים בהמשך מדורה באמצעות השלטים שסנופקין הסיר מהפארק. השימוש בשלטים לצורך הסקה מוביל לכך שהשלושה נעצרים על ידי הפקח של עמק המומינים אשר סבור כי הסירו את השלטים. בינתיים בתיאטרון, אמה מסייעת למומינאבא לכתוב מחזה ובני המשפחה מחליטים לשחק במחזה עוד באותו היום. השמועות אודות המחזה עוברות ברחבי עמק המומינים והפקח של עמק המומינים מחליט, בדומה לרבים אחרים, ללכת ולצפות במחזה. הפקח מבקש מדודו שישמור על האסירים בעת שהוא יצפה במחזה.

הדוד של הפקח, אשר משוכנע בחפותם של גברת פיליונק, סנורקה ומומין, מחליט לשחרר את החבורה. בסוף הסיפור הים נסוג וכולם חוזרים לבתיהם.

דמויות בולטות בסדרה שהוצגו לראשונה בספר זה
------------------------------------------

* גברת פיליונק

עיבודים
-------

לספר מספר עיבודים לטלוויזיה:

* 6 פרקים מתוך המיני סדרה הגרמנית "Die Muminfamilie" (פרקים 1–6)
* 12 פרקים מתוך סדרת אנימציית סטופ מושן פולנית בשם "Opowiadania Muminków" (פרקים 36–47)
* 3 פרקים מתוך סדרת האנימציה היפנית "המומינים" (פרקים 28, 29 ו-30).

| המומינים |
| --- |
| יוצרים ומפתחים | טובה ינסון • לארס ינסון |  |
| משפחת מומין | מומינטרול • מומינאבא • מומינאמא |
| העולם של המומינים | עמק המומינים • בית המומינים • סניף • סנופקין • מאי הקטנה • סנורקה • סנורק • הגרוק • השמנטפים • דמויות נוספות |
| ספרי הסדרה | משפחת המומינים והשיטפון הגדול (1945) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (1946) • משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף (1948) • ספר הזכרונות של מומינאבא (1950) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (1954) • משפחת המומינים - חורף קסום (1957) • הילדה הבלתי נראית (1962) • מומינאבא והים (1965) • עמק המומינים בנובמבר (1970) |
| ספרי תמונות וקומיקס | הספר על בימבל, מומינטרול ומאי הקטנה (1952) • מי יעודד את רשוש? (1960) • המסע המסוכן (1977) • אורח לא רצוי (1980) • שירים מעמק המומינים (1993) • מומינטרול (קומיקס) (1954 - 1975) |
| סרטים וסדרות טלוויזיה | משפחת החיות המוזרות (1973) • המומינים (1977 - 1982) • המומינים (1990 - 1992) • המומינים - כוכב השביט: הסרט (1992) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (2008) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (2010) • עמק המומינים (2019 - הווה) |
| שונות | פארק עולם המומינים • Metsä • מוזיאון עמק המומינים |
**בית המשפט המחוזי בבאר שבע** הוא בית המשפט המחוזי של מחוז הדרום. בית המשפט שוכן בבניין "היכל המשפט" שבמרכז האזרחי בבאר שבע. נשיאת בית המשפט הנוכחית היא השופטת רויטל יפה כ"ץ.

היסטוריה
--------

בתחילת 1954 הוחלט על הקמת בית משפט מחוזי בבאר שבע בנשיאות השופט בנימין הלוי. טקס פתיחה חגיגי של בית המשפט התקיים בתחילת אפריל 1954, אולם בית המשפט לא התמיד בפעילותו.

בסוף 1960 נחנך מבנה חדש לבית המשפט בבאר שבע ובו שני אולמות דיונים לבית המשפט המחוזי ולקראת סוף 1961 הוחלט על הקמת בית משפט מחוזי בבאר שבע, בנשיאות השופט שלמה אלקיים, שיפעל כסניף של בית המשפט המחוזי בירושלים. במרץ 1962 התפרסם שהשופט אלקיים יגיע לעיתים לאשקלון.

בראשית 1963 הוחלט להקים את בית המשפט המחוזי בבאר שבע כבית משפט עצמאי, לאור ריבוי התיקים בבית המשפט המחוזי בירושלים המגיעים מבאר שבע. בית המשפט המחוזי בבאר שבע נפתח רשמית בינואר 1965.

היכל המשפט
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
**היכל המשפט באר שבע** הוא המבנה המאכלס את בית המשפט. שטחו של המבנה כ-50,000 מ"ר, וצורתו במבט על כצורת ספר פתוח. המבנה תוכנן על ידי ברחנא אדריכלים ונפתח בשנת 2000. הכניסה להיכל היא ממדרחוב התקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית המשפט המחוזי בבאר שבע
* בית המשפט המחוזי - באר שבע, באתר הרשות השופטת
* היכל המשפט, באר שבע, באתר ברחנא אדריכלים ובוני ערים

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית משפט מחוזי יפתח בבאר שבע, זמנים, 22 בפברואר 1954
2. ↑  בית משפט מחוזי נפתח בבאר שבע, חרות, 5 באפריל 1954
3. ↑  היכל הצדק עבר למשכנו, מעריב, 8 בנובמבר 1960
4. ↑  בית משפט מחוזי יוקם בב"ש, על המשמר, 8 בנובמבר 1961
5. ↑  סניף ביהמ"ש המחוזי ייפתח בבאר־שבע, דבר, 31 בדצמבר 1961
6. ↑  בית משפט מחוזי יפעל באשקלון, מעריב, 8 במרץ 1962
7. ↑  בית משפט מחוזי יוקם בבאר שבע, דבר, 4 בפברואר 1963
8. ↑  בית־משפט מחוזי נפתח בבאר שבע, על המשמר, 14 בינואר 1965
9. ↑  היכל המשפט, באר שבע, באתר barchana.com
האכלת תינוק במחית של שעועית ירוקה.
מחית פירות לתינוקות
**מזון תינוקות** הוא כינוי לכל מזון שאינו חלב אם, המשמש להזנת תינוקות. יש המכלילים במונח זה תחליפי חלב אם, ויש המתייחסים במונח זה למוצרי מזון אחרים (הן מוצרים תעשייתיים והן מזון ביתי). מוצרי מזון אלה מיועדים לתינוקות שגילם פחות משנתיים, והמזון מותאם לגיל התינוק, להתפתחותו, ולמערכת העיכול שלו.

מזון זה מגיע בצורת אבקה להמסה בנוזל, נוזל או מחית, וכן כמזון מוצק הנמס ברוק בפיו של התינוק, לאור העובדה שבשל העדר שיניים אין התינוק יכול ללעוס ולטחון את המזון בפיו.

היסטוריה
--------

כבר בעת העתיקה נעשה שימוש בתחליפי חלב אם כמזון לתינוקות, אף שבתקופות קדומות יותר, כאשר אם לא יכלה להניק את ילדה, נעשה שימוש במינקת. עד אמצע המאה ה-19 הוכנו תחליפי חלב, ומזון תינוקות באופן ביתי, ואלה כללו מחית של דגנים, או ירקות, ונוזלים (מים או חלב). התפתחות מזון התינוקות ויצירת תחליפי המזון החלה לאחר המהפיכה התעשייתית, ועם התפתחות הרפואה והבנת התזונה הנדרשת. 

בשנת 1867 המציא אנרי נסטלה, מייסד חברת נסטלה, לראשונה, מזון תינוקות מלאכותי מיובש. נסטלה ייצר מוצר זה עבור בנו של חבר, אשר לא יכל לעכל חלב פרה. ההמצאה זכתה להצלחה, ועשור לאחר מכן, בשנת 1873, מכרה החברה כחצי מיליון קופסאות מזון תינוקות מדי שנה, בארצות הברית, אירופה, ארגנטינה ובאיי הודו המערבית.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 החל שיווק מזון תינוקות במערב אירופה ובארצות הברית תחת מיתוגו כמזון מדעי המותאם להתפתחותו של התינוק.

המזון התעשייתי, המבושל מראש והמיובש, יוצר והחל להימכר לראשונה בשנות ה-30 של המאה ה-20. חברות מזון התינוקות המובילות שהתפתחו באותה עת היו גרבר, שהחלה לייצר מזון תינוקות בשנת 1928, והיינץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזון לתינוקות** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של מזון התינוקות
* מזון לתינוקות, דף שער בספרייה הלאומית
* מאיה דומן שפיטלניק, תזונה בגיל הרך קריטית להתפתחות. אז למה התחום פרוץ לגמרי?, באתר "שיחה מקומית", 9 בינואר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284658605171
* GND: 4178899-0
* LCCN: sh85010753
* LNB: 000051024
* NDL: 01078173

 |
**אחוות גברים** (באנגלית: **Male Bonding**) היא מושג באתולוגיה ובמדעי החברה המתאר היווצרות קשרים אישיים הדוקים, דפוסי ידידות ושיתוף פעולה בין זכרים.

בתחום הקשרים הבין-אישיים, המונח אחוות גברים משמש לתיאור רעות או ידידות אמיצה בין גברים ואת האופן שבו גברים מתיידדים זה עם זה. המונח נטבע על ידי האנתרופולוג ליונל טייגר בספרו "גברים בקבוצות" משנת 1969, שם הוא מתואר באופן דומה למונחים המסורתיים "אחוות רעים" ו"אחוות לוחמים".

אחוות גברים יכולה להתרחש במקומות שונים כמו מכוני כושר, חדרי הלבשה, מגרשי ספורט, בתי משפט, אגודות סטודנטים או מספרות גברים. פעילויות המקדמות אחוות גברים הן בדרך כלל בעלות אופי הטרוסקסואלי, אם כי יש בהן לעיתים רמיזות הומוסקסואליות. כך, לדוגמה, המנהג להתחבק לאחר הישג משמעותי של קבוצת ספורט, או בחגיגת אירוע שבו משתתפים גברים בלבד.

אנתרופולוגים באוניברסיטת גטינגן, גרמניה, ביצעו מחקר בקופי מקוק ברברי, קוף המפגין התנהגות חברתית הדומה לבני אדם. המחקר גילה שזכרים המבלים זמן רב עם זכרים אחרים חווים פחות לחץ, ופחות מחלות הקשורות ללחץ. על פי החוקרים, ייתכן שגם בני אדם זכרים יוכלו לשפר את מצבם הנפשי והבריאותי באופן דומה.

בשנת 2016, לאחר פרסומן של מספר עבירות מין, כתב עידן לנדו מאמר לפיו אחוות גברים גורמת לגברים להעלים עין מעברייני מין, ושהיא בעצם "קשר עז בין גברים שגורם להם להתעלם מן הצדדים האפלים של חבריהם".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אחוות גברים** בוויקישיתוף
* ידידות גברית, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  nrg רכילות, אחוות גברים: חברי "גולסטאר" מגיעים לאכול, באתר nrg‏, 4 בנובמבר 2012.
2. ↑  עידן לנדו, בגנות הרעוּת, בבלוג "לא למות טיפש", ‏3 בדצמבר 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534642005171
* BnF: cb13508040m (data)
* GND: 4168468-0
* LCCN: sh93005650
* NCL: 016220373

 |
**ריוקאן** (ביפנית: **旅館**) הוא סוג של פונדק דרכים יפני מסורתי ששירת את הנוסעים בדרכים המרכזיות ומקורו בתקופת אדו (1603–1868). 

בימינו נפוצים יותר פונדקי ריוקאן באזורים כפריים ביפן ובעריה הגדולות קשה למצוא ריוקאן משום שתיירים עירוניים יפנים רבים מעדיפים לשהות בבתי מלון על פני לינה בריוקאן שכן עלות השהות בהם גבוהה יותר.

מאפיינים
--------

פונדק ריוקאן טיפוסי מכיל אולם כניסה גדול יחסית ובו ספות וכיסאות המאפשרים לאורחים להסב ולשוחח זה עם זה. בריוקאן מודרני ניתן למצוא גם טלוויזיה באולם הכניסה.

החדרים עצמם מכילים מאפיינים מסורתיים כגון: רצפה המכוסה במחצלות טטאמי מסורתיות, דלתות הזזה מנייר, מיטות פוטון, שולחן עץ נמוך וכריות ישיבה (זבוטון) ולעיתים גם אלמנט אסתטי כמו סידור פרחים מסורתי. הרחצה בפונדק הייתה משותפת, לעיתים במרחצאות מעיינות חמים (אונסן) והמבקרים בו הסתובבו בחופשיות בשטח המקום לבושים בחלוק יפני מסורתי – יוקטה.

במרבית הריוקאן כוללת השהות גם ארוחת בוקר וארוחת ערב (קאיסקי) וישנם ריוקאן המציעים שהייה במחיר מוזל הכוללת לינה וארוחת בוקר בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריוקאן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00569841

 |
**אייר וואן** (**Air One**) הייתה חברת תעופה איטלקית. החברה הייתה חברת בת של חברת התעופה האיטלקית אליטליה והיא הפעילה טיסות מוזלות ליעדים מקומיים בגרמניה ואיטליה וליעדים בינלאומיים באירופה וצפון אפריקה. החברה התמזגה עם אליטליה ב-13 בינואר 2009 ונסגרה ב-30 באוקטובר 2014.

תולדות החברה
------------

החברה החלה את פעילותה בשנת 1983 כחברה קטנה בשם "אליאדריאטיקה" ששימשה ללימודי טיסה ו"טיסות מונית", ולאחר מכן גם טיסות פנימיות באיטליה. עם קבלת מטוסה הסילוני הראשון מדגם בואינג 737-200 החלה החברה לבצע גם טיסות סדירות וטיסות שכר. בנובמבר 1995 שינתה החברה את שמה ל"אייר ואן" והחלה לבצע טיסות סדירות בין רומא ומילאנו. בשנת 1996, השנה הראשונה שבה התבצעה פעילות מסחרית מלאה, טסו בחברה כ-713 אלף בני אדם. בשנת 2000 החלה החברה בשיתוף פעולה עם חברת לופטהאנזה ומאז כמעט כל טיסותיה נשאו גם את קוד לופטהאנזה (LH). בשנת 2006 ייסדה החברה את "אייר ואן סיטיליינר" - חברה בת לטיסות פנימיות. בשנת 2007 הפכה לחברת התעופה השנייה בגודלה באיטליה. בתחילת שנת 2009 התאחדה החברה עם חברת התעופה הלאומית של איטליה - אליטליה, במסגרת ההקמה מחדש של אליטליה לאחר פשיטת הרגל שלה. במרץ 2010 החלה אליטליה להשתמש במותג אייר וואן כחברת בת לטיסות מוזלות שבסיסה בנמל התעופה מילאנו מלפנסה. החברה הציעה טיסות לאומיות ובינלאומיות בתעריף מוזל וכתחרות לפעילות חברות תעופה מוזלות אחרות הפעולות במילאנו, בהן איזיג'ט וריאנאייר.

לאחר שבאוגוסט 2014 רכשה חברת איתיחאד איירווייז מאיחוד האמירויות כ-49% ממניות חברת אליטליה, כחלק מהתוכנית התפעולית החדשה הוחלט על סגירת חברת אייר וואן והפסקת כל טיסות החברה. יום הפעילות האחרון נקבע ל-30 באוקטובר 2014 ובתאריך זה הופסקה כל פעילות החברה ובוטל המותג.

צי המטוסים
----------

**(הנתונים נכונים ליוני 2012)**

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **דגם** | **מספר מטוסים** | **תכולת מושבים (קונפיגורציה)** | **הערות** |
| איירבוס A320 | 10 | 180 | עוד 2 בהזמנה |

בשרות חברת אליטליה פועלים מטוסים נוספים מדגמי איירבוס A320 ו-A330 הנושאים עדיין[דרושה הבהרה] את צביעת חברת אייר ואן אך בפועל מופעלים על ידי חברת אליטליה. מטוסים אלו יצבעו מחדש בהדרגה עד שתווצר הפרדה מוחלטת בין מטוסי אייר ואן כמטוסי החברה לטיסות מוזלות ומטוסי אליטליה כחברה בשירות מלא.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אייר ואן** |
**אייר אסיה יפן** (ביפנית: **エアアジア・ジャパン**, באנגלית: **AirAsia Japan**) היא חברה לטיסות חסך יפנית שבסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של נגויה.

תולדות החברה
------------

החברה המקורית בשם "אייר אסיה יפן" הוקמה בשנת 2012 כמיזם משותף לאול ניפון איירווייז (ANA) שהחזיקה ב-67% ממניות החברה ולחברה המלזית אייר אסיה שהחזיקה ב-33% הנותרים. אייר אסיה יפן היא החברה הבת החמישית של אייר אסיה, והתשיעית של ANA.

ביוני 2013 החליטה אייר אסיה לצאת מהשותפות בחברה, ולכן הודיעה החברה על מיתוג מחדש בשם ונילה אייר.

בשנת 2014 החליטה אייר אסיה על כניס מחודשת לשוק היפני בעזרת השקעה של מספר חברות מקומיות. רישיון ההפעלה של החברה התקבל בסוף שנת 2015 והחברה החלה לפעול לבסוף בשנת 2017.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Y | סה"כ |
| איירבוס A320-200 | 2 | — | 180 | 180 |  |
| סה"כ | 2 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר אסיה יפן** בוויקישיתוף
* אייר אסיה יפן, ברשת החברתית פייסבוק
* אייר אסיה יפן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אייר אסיה יפן, ברשת החברתית אינסטגרם
* מדיה וקבצים בנושא אייר אסיה יפן באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  "AirAsia Japan commences operations on 1 August 2012 | CAPA". Centre for Aviation.
2. ↑  פרטי צי המטוסים של אייר אסיה יפן, באתר airfleets.net (באנגלית)
**פריה בהה אריקסן** (בדנית: **Freja Beha Erichsen**; נולדה ב-18 באוקטובר 1987) היא דוגמנית דנית.

ביוגרפיה
--------

פריה בהה אריקסן נולדה ב-Roskilde, דנמרק. למדה ב-Frederiksberg Gymnasium.
סוכן דוגמניות גילה אותה ברחובות דנמרק, כשחלף במונית. אריקסן דגמנה לראשונה ב-2005 בתצוגות אופנה בסתיו בפריז ובמילאנו של פראדה, לואי ויטון ומיו מיו (שאותה פתחה). היא המשיכה להציג על המסלול בניו יורק, פריז, מילאנו ולונדון, גם בתצוגות של אופנה להמונים וגם בתצוגות הוט קוטור. היא צעדה בתצוגות עבור שאנל, דיור, גוצ'י, ברברי, אלכסנדר ואנג, בלמן, באלנסיאגה, כריסטיאן לקרואה, זאק פוסן וסוניה ריקיאל.

היא הופיעה בפרסומות עבור מותגים דוגמת באלנסיאגה, ג'יל סאנדר, גוצ'י, הוגו בוס, הרמס, H&M,‏ קלווין קליין, שאנל, רוברטו קוואלי, ג'יאנפרנקו פרה, אמפוריו ארמאני, קלואי, קרל לגרפלד, מקס מארה, ולנטינו גאראווני, פוליני, Jaeger, גאפ וטום פורד. היא אחת מהפנים של הבושם גוצ'י, לצידן של הדוגמניות נטשה פולי ורקל זימרמן, וכיכבה בפרסומת בטלוויזיה בבימויו של דייוויד לינץ'. היא הפנים של הבושם IN2U של קלווין קליין.

הופיעה בתצלומים של מאמרי מערכת עבור כתבי עת רבים לאופנה, בכללם המהדורות בשפות השונות של הווג, עבור Interview Magazine, W Magazine, המהדורות האמריקאית והרוסית של הרפרס בזאר, המהדורות הצרפתית והקוריאנית של נומרו, i-D, V ופרפל. היא גם הופיעה על גבי השער של ווג הבריטי, ווג האיטלקי, פרפרל, ווג פריז, נומרו הצרפתי והקוריאני, i-D, V, W Magazine והמהדורות הסינית, הפורטוגזית, הדרום קוריאנית והיפנית של ווג.

מספר פריטי אופנה מכונים על שמה של אריקסן, בכללם תיק היד פריה של ג'יל סטיוארט,
הצמיד פריה של קלואה ונעלי פריה של אלכסנדר ואנג.

אריקסן על המסלול, 2008
היא מדורגת במקום השני ברשימת חמישים הדוגמניות המובילות בעולם של המגזין models.com,‏

ווג פריז בחר בה כאחת מ-30 הדוגמניות של שנות האלפיים.

כיום היא מתגוררת בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריה בהה אריקסן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פריה בהה אריקסן
* פריה בהה אריקסן ב-Fashion Model Directory
* פריה בהה אריקסן ב-style.com
* פריה בהה אריקסן בניו יורק מגזין
* פריה בהה אריקסן ב-Models.com
* נאוה סילוורה, בת הים הדקיקה: הדוגמנית הדנית המצליחה בעולם, באתר וואלה, 3 בינואר 2012
* מאשה רודוב, מלכת הקוּל: פרייה בהה אריקסן היא ההפך המוחלט מדוגמנית טיפוסית, באתר Xnet‏, 11 במרץ 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם אריקסן, ‏novastyle.org,‏ 7 באפריל 2008.
2. ↑  הדיוקן של פריה בהה אריקסן בfashionmodeldirectory.com.
3. ↑  "האם פריה תנצח את סטאם?".
4. ↑  הבלוג של פריה בהה אריקסן.
5. ↑  אריקסן ממוקמת במקום השני ברשימת חמישים הדוגמניות המובילות בעולם לפי האתר models.com.
6. ↑  שלושים הדוגמניות של שנות האלפיים, vogue.fr
7. ↑  דיוקן בניו יורק מגזין.
**ירון שילון** (נולד ב-16 באפריל 1978) הוא במאי טלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שילון הוא בנו של איש הטלוויזיה יגאל שילון, אחיינו של דן שילון. את תחילת דרכו הטלוויזיונית עשה בגיל 3, כששיחק בתשדיר השירות "ירון אל תיגע - זה חפץ חשוד". השתתף כשחקן בפרסומות נוספות בשנות ה-80 ובשנות ה-90. בנערותו הנחה, ביים וערך את התוכניות "איך להרוס שעה" ו"בעומס יתר" בטלוויזיה בכבלים. בנוסף שיחק כילד בסרט בלוז לקיץ, שהיה חלק מסדרת הסרטים של אסקימו לימון. את שירותו הצבאי עשה כצלם ועורך ביחידת הצילום של חיל חימוש.

כשהשתחרר מצה"ל ערך את הסרטים הדוקומנטריים: "סיפורו של אלוף עולם" של חיים לב ו"באתי, ראיתי, הלכתי" לעיריית לוד.
ב-2004 הצטרף לתוכנית ערב אדיר עם אדיר מילר וביים בה את מערכוני החוץ. בנוסף ביים פרומואים לרשת.
ב-2006 ביים את הסדרה לצחוק או למות עם גורי אלפי לרשת. ביים גם את הסרט הדוקומנטרי על פירוקם של הצמד אסי וגורי, "אסי וגורי הסוף".

מ-2010, שילון הוא אחד מהבמאים בתוכנית ארץ נהדרת מעונותיה הראשונות, שבה הוא מביים מערכוני אולפן וחוץ.
ב-2010 ביים וערך את סרט הקולנוע זוהי סדום של ארץ נהדרת, לצד אדם סנדרסון ומולי שגב.
ב-2014 ביים את הסדרות מי נתן לך רישיון? ואיפה אתה חי?.
ביים את הפתיח של הכוכב הבא לאירוויזיון.
ב-2019 ביים את סדרת הטלוויזיה גיבור אמיתי.
ב- 2022 ביים את הסידרה ה דקומנטארית :״וזכרוני הראשון-שלמה ארצי ביוגרפיה מוסיקאלית״, שמועמדת לפרס הסידרה הטובה ביותר וגם מועמד לפרס הבימוי הטוב ביותר.
בשנת -2022 ביים את הסרט 20 שנה לארץ נהדרת, שמסכם את 20 העונות של התוכנית המצליחה.
בנוסף, שילון הוא במאי פרסומות. בין הקמפיינים שביים, הבנק הבין לאומי עם אסי כהן, דואר ישראל עם אלי ומריאנו, סנו עם משה פרץ, סנו עם חיים כהן, ביטוח aig עם מריאנו אידלמן, ביטוח מגדל עם גורי אלפי ועוד עשרות פרסומות.
ירון משמש כבמאי הבית של שלמה ארצי, כולל בימוי סרטים דוקומנטריים, קליפים ובימוי המופעים.

ב 2016 הקים את דף ״משחק השבת״ בפייסבוק, דף שמשמר את ההסטוריה של קבוצת הכדורגל של הפועל תל אביב.

חיים אישיים
-----------

שילון נשוי לשחר, בתה של מיכל חלד, זוגתו של שלמה ארצי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ירון שילון, ברשת החברתית פייסבוק
* ירון שילון, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ירון שילון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ירון שילון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ירון שילון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* עינב שיף‏, "הלוואי שאת המלחמות ינהלו כאן כמו את 'האח הגדול', באתר וואלה!‏, 11 במאי 2010
* יואב בירנברג | צילום: גבריאל בהרליה, שילון, הדור הבא, באתר ynet, 5 ביוני 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349162405171
* MusicBrainz: bee69744-fe83-44f4-8efc-a4f903ffcfa4
* VIAF: 33149842000102842594
* WorldCat (עם VIAF): 33149842000102842594

 |
**גונסלו רודריגס מרטין-גרניסו** (בספרדית: **Gonzalo Rodríguez Martín-Granizo**; 25 בינואר 1928 - 16 בדצמבר 1990) היה אדמירל ספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1990–1992.

ביוגרפיה
--------

מרטין-גרניסו נולד בלאון ב-25 בינואר 1928. ב-1946 הוא התגייס לצי הספרדי ולמד בבית הספר הצבאי הימי. חמש שנים לאחר מכן, הוא סיים את לימודיו, והחל לשרת בדרגת לוטננט משנה. הוא שרת על סיפון ספינות שונות, ושימש כמרצה בבית הספר הימי. ב-25 בנובמבר 1986 הוא מונה לראש מטה ההגנה המשותף (תפקיד המקביל לסגן הרמטכ"ל). ב-29 בדצמבר 1987 הוא קודם לתפקיד מפקד הצי הספרדי. ב-18 במאי 1990 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בתפקידו, הוא הוביל מודרניזציה של הצבא הספרדי, והידק את שיתוף הפעולה שלו עם נאט"ו. הוא נפטר ב-16 בדצמבר 1990 משבץ מוחי.

קישורים חיצוניים
----------------

* גונסלו רודריגס מרטין-גרניסו באתר Real Academia de la Historia
* El jefe de la cúpula militar muere de un derrame cerebral

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 8574 8546
* LCCN: n83012156
* VIAF: 28439864
* WorldCat: lccn-n83012156

 |
**אינדיאן איירליינס** (בהינדית: **इंडियन एयरलाइंस,** באנגלית: **Indian Airlines**) או **אינדיאן** הייתה חברת הדגל של הודו יחד עם אייר אינדיה, עד אשר התמזגה לאייר אינדיה ב-26 בפברואר 2011. החברה התמקדה בעיקר בהפעלת טיסות ליעדים פנימיים, אך כללה גם טיסות ליעדים בינלאומיים במדינות שכנות באסיה.

תולדות החברה
------------

לאחר הלאמת תעשיית התעופה ההודית ב-15 ביוני 1953, הוקמו שתי חברות תעופה חדשות: אייר אינדיה עבור טיסות בינלאומיות, ואינדיאן איירליינס עבור טיסות פנימיות. ב-1 באוגוסט 1953, החלה אינדיאן איירליינס לתפעל את טיסותיה הראשונות עם צי של 99 מטוסים. 

בנובמבר 1976, נמסר מטוס האיירבוס A300 לחברה והייתה לחברת התעופה הראשונה באסיה עם מטוס נוסעים מסוג זה. ביוני 1989, נמסרו לחברה 19 מטוסי איירבוס A320. 

בדצמבר 2005, עוצב לחברה לוגו חדש תחת שם מקוצר יותר - **אינדיאן**, והפך לשמה הרשמי של החברה.

ב-2007, החלו שתי החברות בתהליך של מיזוג תחת קוד יאט"א משותף. צעד זה נוזם כדי ליצור חברה חזקה וחסינה, אשר תוכל להתחרות בהצלחה נגד חברות בתחרות הגוברת בענף התעופה. בפברואר 2011, התמזגו שתי החברות לחברה אחת - אייר אינדיה, תחת קוד יאט"א משותף.

צי המטוסים
----------

החברה הפעילה צי של מטוסים בעיקר ממשפחת מטוסי האיירבוס A320.

* 24 איירבוס A319 - 100
* 33 איירבוס A320 - 200
* 20 איירבוס A321 - 200 (תחת סמל חברת אייר אינדיה)

מטוס איירבוס A320 בסכמת הצביעה הישנה
מטוס איירבוס A320 בסכמת הצביעה החדשה מ-2005

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינדיאן איירליינס** בוויקישיתוף
* אינדיאן איירליינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n83074431
* VIAF: 141931754
* WorldCat: lccn-n83074431

 |
**זרוע האוויר של הצבא** (באנגלית: **Army Air Corps** או בר"ת: **AAC**) היא זרוע האוויר של הצבא הבריטי, המרכזת את כלל היכולות האוויריות של הצבא בעיקר בסיוע אווירי לכוחות היבשה.

זרוע האוויר הוקמה לראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה ב-1942 וכללה את הרגימנט המוצנח, רגימנט מפעילי הדאונים, רגימנט הנחיתה האווירית וטייסות הניתור האווירי, בהמשך גם שירות האוויר המיוחד (SAS) הוקם תחת פיקוד הזרוע. בין היתר ניהלה הזרוע את מרכיב הנחיתות האוויריות והמוצנחות של הפלישה לנורמנדי ומבצע מרקט גארדן. אחרי המלחמה ב-1947 פורקה זרוע האוויר, רגימנט ה-SAS חזר להיות עצמאי והרגימנט המוצנח ומפעילי הדאונים אוחדו לכדי זרוע הצנחנים ומפעילי הדאונים. ב-1957 הוקמה מחדש עם רגימנט מפעילי הדאונים וטייסות הניתור האוויר שהועברו מפיקוד הארטילריה המלכותית (הרגימנט המוצנח הפך לרגימנט עצמאי), החל משנות ה-70 המרכיב המשמעותי של הזרוע הפך לסיוע אווירי על בסיס מסוקי תובלה ותקיפה, כאשר היא אמונה על כלל יכולות האוויר של הצבא ומספקת הסקה וסיוע בשדה הקרב.

זרוע האוויר כוללת כ-2,000 משרתים ב-15 טייסות אוויר ויחידות סיוע, הכוח האווירי של הזרוע כולל כ-200 כלי טיס, בהם האוגוסטה ווסטלנד אפאצ'י בתפקיד סיוע אווירי, ה-AW159 ויילדקט והאיירוספסיאל גאזל בתפקידי סיור, וה-AS365 דולפין ובל 212 בתפקידי תובלה והסקת לוחמים.

מבנה ויעוד
----------

מסוק אגוסטה ווסטלנד אפאצ'י של טייסת 662 באימון סיוע לכוחות קרקעיים
רוב יחידות זרוע האוויר נמצאים בתהליך של כניסה תחת פיקוד חטיבת האוויר הראשונה, מהלך שצפוי להסתיים ב-2023.

**החטיבה האווירית הראשונה**  

סיור אווירי:  

* **הרגימנט הראשון** (AW159 ויילדקט); כולל את טייסת 659, טייסת 661 וטייסת 652.
* **הרגימנט החמישי** (איירוספסיאל גאזל); כולל את טייסת 651 וטייסת 665.

מטה הטיסה ווטישהאם:  

מטה הטיסה כולל את מרכיב הסיוע האווירי העיקרי של הזרוע, עם חמש טייסות המבוססות על מסוק התקיפה אוגוסטה ווסטלנד אפאצ'י (דגם ייצור מקומי של ה-AH-64 אפאצ'י של בואינג).
* **הרגימנט השלישי** (אגוסטה ווסטלנד אפאצ'י); כולל את טייסת 662, טייסת 663 וטייסת 653.
* **הרגימנט הרביעי** (אגוסטה ווסטלנד אפאצ'י); כולל את טייסת 656 וטייסת 664.

יחידות מילואים:  

* **הרגימנט השישי** כולל את יחידות המילואים טייסת 675, טייסת 677, טייסת 678, טייסת 679 וקבוצת האוויר המיוחדת

**כנף התעופה המשולבת לכוחות מיוחדים**

* טייסת 658 (אגוסטה ווסטלנד AW109)

ראו גם
------

* זרוע האוויר של הצי המלכותי
* חיל האוויר של צבא ארצות הברית
* החטיבה האווירית הראשונה (הממלכה המאוחדת)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זרוע האוויר של הצבא (הממלכה המאוחדת)** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של זרוע האוויר של הצבא

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 155688543
* WorldCat: viaf-155688543

 |