recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תומאס 'טום' מייקל פלטצ'ר** (באנגלית: Thomas 'Tom' Michael Fletcher; נולד ב-17 ביולי 1985) הוא זמר וגיטריסט בלהקת הפופ רוק הבריטית מקפליי (לצדם של דני ג'ונס, דאגי פוינטר והארי ג'אד), וכותב מרבית השירים של הלהקה.

ילדותו ונעוריו
--------------

פלטצ'ר נולד בהארו, לונדון, אנגליה, למשפחה ממעמד הפועלים. אביו, בוב פלטצ'ר עבד בחברת קודאק וניגן בלהקות מקומיות. אמו, דבי פלטצ'ר עבדה כמורה לילדים בעלי צרכים מיוחדים, ומגיל קטן תמכה ועודדה את אהבתו של טום למוזיקה. יש לו אחות קטנה בשם קארי הופ פלטצ'ר שהפיקה בלוגי וידאו למען יוטיוב והתחילה קריירת מוזיקה לאחרונה. כשהיה בן עשר, כיכב פלטצ'ר בתפקיד הראשי ב'אוליבר!' בפלדיום בלונדון לצד ג'ים דייל ששיחק את פייגן .

מקפליי
------

ב-2001 חתם טום על חוזה עם חברת התקליטים של באסטד: יוניברסל, יחד עם דני ג'ונס (גיטרה/קולות), לאחר שלא התקבל אל באסטד. המפיקים ערכו אודישנים למתופף ונגן בס, ודאגי פוינטר (בס/קולות רקע) והארי ג'אד (תופים) הצטרפו לטום ולדני והשלימו את הלהקה ב-2003. בנוסף הוא גם כתב את רוב המוזיקה של מקפליי, ביחד עם שאר חברי הלהקה.
ג'יימס בורן (חבר להקת באסטד), חבר טוב של טום, מסייע לעיתים בכתיבת השירים ללהקה.

כתיבת שירים
-----------

פלטצ'ר כותב שירים גם לבאסטד. תשעה מבין הסינגלים שכתב הגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי (7 מהם של מקפליי ושניים של באסטד). בנוסף הוא כתב 8 שירים מתוך האלבום השני של באסטד A Present for Everyone, ואת כל השירים (חוץ מאחד) באלבום הראשון של מקפליי Room on the 3rd floor, אלבום זה הגיע ישר למקום הראשון במצעדי אנגליה, כמו גם האלבום השני Wonderland.
טום עזר לכתוב מחדש את שיר הנושא לסרט Thunderbirds יחד עם ג'יימס בורן, אשר הגיע למקום הראשון במצעדים. השפעותיו של פלטצ'ר הם: הביטלס, הביץ' בויז, ג'ון ויליאמס, The Who ואמנים חדשים כמו גרין דיי ובלינק-182.

משחק
----

בנוסף לפעילותו בתחום המוזיקה, החל פלטצ'ר גם בפיתוח קריירת משחק. הוא למד בבית הספר לתיאטרון של סילביה יאנג, במסגרתו גילם את דמותו של אוליבר טוויסט במחזמר "אוליבר!". הוא הופיע בסרט קצר על המודעות לאיידס, השתתף במספר תשדירי פרסומת, וכן גילם את עצמו, עם יתר חברי הלהקה, בסרט "אני והמזל שלי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טום פלטצ'ר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טום פלטצ'ר
* טום פלטצ'ר, ברשת החברתית פייסבוק

* טום פלטצ'ר, ברשת החברתית טוויטר

* טום פלטצ'ר, ברשת החברתית אינסטגרם

* טום פלטצ'ר, סרטונים בערוץ היוטיוב

* טום פלטצ'ר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* טום פלטצ'ר, באתר AllMusic (באנגלית)

* טום פלטצ'ר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טום פלטצ'ר, באתר Discogs (באנגלית)
* האתר הרשמי של מקפליי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394793805171
* GND: 1141057654
* ISNI: 0000 0001 3237 2317
* LCCN: nb2012020913
* MusicBrainz: e4a6b640-0182-44ff-a882-418f97692fa8
* NKC: mzk2018998733
* NLK: KAC2018H3731
* VIAF: 263450762
* WorldCat: lccn-nb2012020913

 |
**שאול מזרחי** (14 באוגוסט 1936 - 2 באפריל 2018), אשר כונה גם **שאול המלך**, היה מגדולי שחקניה וסמליה של קבוצת בית"ר ירושלים. מזרחי שיחק ברוב שנות הקריירה שלו בעמדת הבלם. מסוף שנות החמישים ועד תחילת שנות השבעים של המאה ה-20 נחשב מזרחי על ידי אוהדיה כמנהיג והסמל של בית"ר ירושלים. כדמות התאפיין בצניעותו ורגישותו.

ביוגרפיה
--------

שחקן קבוצת הבוגרים של בית"ר ירושלים, עזרא מזרחי, הזמין את מזרחי, שנהג לשחק בילדותו כדורגל עם חבריו, להצטרף לקבוצת הבת "בית"ר יהודה". בהמשך, בעונת 1954/55, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגת העל הישראלית, וזאת עוד לפני שהיה בן 18, כקיצוני ימני. במשחק בכורתו כבש צמד שערים מול בית"ר תל אביב ובמשך העונה כבש שערים נוספים. בתום אותה עונה ירדה בית"ר ירושלים לליגת המשנה.

למרות גילו הצעיר, היה מזרחי שחקן בולט בקבוצה ואת כינויו "שאול המלך" רכש במהרה. בחלוף שלוש עונות העביר המאמן ארנסט ורמש את מזרחי לתפקיד הבלם. את עונת השיא שלו רשם בשנת 1957. בתפקידו החדש שיחק עד סיום הקריירה שלו. מזרחי נחשב בתקופה הזאת לאחד מהבלמים הטובים בישראל. העובדה ששיחק בנעוריו כשחקן התקפה, השפיעה על סגנון משחקו. יחסית לבלם, הרבה מזרחי להצטרף להתקפת קבוצתו ולכבוש שערים. מזרחי מונה להיות קפטן הקבוצה לאחר פרישתו של שלום ציון. מזרחי היה קפטן הקבוצה במשך מספר שנים, עד שהעביר את התפקיד לחברו לקבוצה, אודי רובוביץ'.

מזרחי שיחק בבית"ר כ-15 עונות ברציפות (אחד משיאני ההופעות של המועדון בכל הזמנים), בהן כבש 40 שערי ליגה. מספר חולצתו היה 5. בסוף עונת 1969/1970 עזב לקבוצת בית"ר לוד ובתום העונה שאחריה פרש ממשחק פעיל והחל לאמן במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים.

מזרחי נפטר ב-2 באפריל 2018, בגיל 81.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי נובלמן‏, בית"ר האמיתית, באתר וואלה!‏, 18 במאי 2008
2. ↑  יצחק י. הללי, שאול מזרחי - החומה של ירושלים החדשה, חרות, 2 במרץ 1958  
תקון והצעה, חרות, 16 במרץ 1958
3. ↑  גביע ליפא לויתן ז"ל לבית"ר ת"א, חרות, 13 באוקטובר 1954
4. ↑  משחקים מענינים בליגה א', חרות, 6 בדצמבר 1955
5. ↑  בית"ר ירושלים (גבר על אחווה - נוצרית 3 : 0) בראש ליגת המבחן, חרות, 26 באוגוסט 1956
6. ↑  מאיר גבאי, סימון הביא שי חנוכה לקבוצתו, מעריב, 19 בדצמבר 1960  
"שאול המלך" חזר לשדה, מעריב, 31 באוקטובר 1966
7. ↑  בית"ר י־ם-הפועל כפ"ס 2 : 1, חרות, 17 במרץ 1957
8. ↑  שאול "המלך" מזרחי נפטר בגיל 81, באתר ynet, 2 באפריל 2018
**שאול רמתי** (**רוזנברג**) (12 בינואר 1924 - 21 בינואר 2015) היה קצין צה"ל בדרגת סגן-אלוף ודיפלומט ישראלי. שירת כדובר צה"ל וכשגריר ישראל ביפן ובברזיל.

חייו
----

רמתי נולד בוורשה בירת פולין, התחנך בשווייץ בווינה ובאנגליה, וסיים לימודיו באוניברסיטת אוקספורד. במלחמת העולם השנייה שירת כקצין בצבא הבריטי ברגימנט הגורדון היילנדרס ובבריגדה היהודית, השתחרר בדרגת קפטן. לאחר המלחמה חזר לאוקספורד ללימודי תואר שני. בתקופה זו שימש ראש האגודה הציונית במוסד, קידם את פעילות מתנדבי חוץ לארץ ויחד עם שבעה מעמיתיו הגיע לארץ ישראל במאי 1948. הוא הצטרף ל"הגנה" ולחם במלחמת העצמאות בחטיבת אלכסנדרוני. לאחר הקמת המדינה מונה למפקד פלוגה א' בגדוד 31 של החטיבה. במהלך הקרבות נפצע מספר פעמים והוצב כקצין מבצעים של חזית ב'.

לאחר המלחמה היה חבר המשלחת הישראלית לרודוס בה התנהל המשא ומתן על הסכמי שביתת הנשק. ב-1950 מונה ליו"ר ועדת הסכמי שביתת הנשק בין ישראל לירדן ובהמשך שימש קצין המטה הכללי לעניין שביתות הנשק עד אוקטובר 1952. בשנים 1953 עד 1955 שירת כמפקד גדוד 54 בחטיבת גבעתי, בחודשים נובמבר-דצמבר 1954 ייצג את ישראל בדיונים בפרשת הספינה בת גלים. בהמשך שירת כראש ענף תכנון מלחמה במטכ"ל. במלחמת סיני שימש מפקד גדוד 89, גדוד חי"ר במילואים. בנובמבר 1957 מונה לדובר צה"ל והממונה על יחסי הציבור של מערכת הביטחון. שימש כמזכ"ל המועצה למניעת תאונות דרכים. 

בתום שירותו הצבאי פנה לקריירה דיפלומטית במשרד החוץ. בשנים 1959–1962 שירת כקונסול בשיקגו, ואחר כך שירת בשגרירות ישראל בבנגקוק וכציר בקולומבו. בין תפקידיו הנוספים: סגן מנהל המחלקה להסברה במשרד החוץ, שגריר ישראל ביפן וראש מחלקת התפוצות. ב-1980 מונה לשגריר בברזיל, אך כהונתו קוצרה ב-1982 בעקבות ביקורת על שערך במתחם השגרירות, במוצאי תשעה באב, טקס נישואים אזרחיים של בתו עם עיתונאי אמריקאי לא יהודי.

רמתי שימש עמית מחקר במכון טרומן לקידום השלום באוניברסיטה העברית בירושלים. 

ב-7 ביולי 1949 התחתן עם אסתר דמבובסקי (ילידת טבריה), ששירתה גם היא בצבא הבריטי ולאחר מכן בהגנה ובצה"ל. 
לשניים שני ילדים.

רמתי נפטר בינואר 2015, והובא למנוחות בבית העלמין בגבעת שאול.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "שאול רמתי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יח (1969), עמ' 5354
* שאול רמתי אתר Olinfilms.com
* Shaul Ramati (Saul Rosenberg) אתר מח"ל

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילן כפיר ויהושע ביצור, סבידור: "הייצוג שלנו בבראזיל מגוחך ומצחיק - זו בדיחה", מעריב, 28 בדצמבר 1982.

| דוברי צה"ל  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משה פרלמן • עמינדב פרי • נחמן קרני • נחמיה ברוש • שאול רמתי • דב סיני • אריה שלו • רפאל אפרת • יוסף כלב • פנחס להב • אפרים פורן • דב שיאון • יואל בן-פורת • יצחק גולן • יעקב אבן • אפרים לפיד • נחמן שי • אילן טל • עמוס גלעד • עודד בן-עמי • רון כתרי • רות ירון • מירי רגב • אבי בניהו • יואב מרדכי • מוטי אלמוז • רונן מנליס • הדי זילברמן • רן כוכב • דניאל הגרי |

 |
10. מסובבי הכתף: 11.השריר הרום קוצי, 12.השריר התת-שכמי, 13.השריר המך קוצי, 14.השריר העגול הקטן
כתף שמאל במבט אחורי. 3.הגב הרחיב, 5.העגול הגדול, **6.השריר העגול הקטן**, **7.השריר הרום קוצי**, **8.השריר המך קוצי**, 13.הראש הארוך של התלת ראשי של הזרוע. **השריר התת-שכמי** אינו נראה באיור.
**מסובבי הכתף** (באנגלית: rotator cuff, נמצאים בשימוש גם המונחים **השרוול המסובב** ו**השרוולית המסובבת**) הם קבוצה של ארבעה שרירים המחוברים בין עצם השכם לחלקה המקורב של עצם הזרוע. גידיהם של השרירים, של השריר הרום קוצי, השריר המך קוצי, השריר העגול הקטן ושל השריר התת-שכמי מתאחדים עם רצועות קופסית המפרק של מפרק הזרוע ולמעשה מהווים חלק גדול מהקופסית. לפי שמם, מסובבי הכתף מסובבים את הזרוע לכיוון פנימה והחוצה וכן מייצבים את ראש עצם הזרוע במקומה במפרק.

אנטומיה ותפקידים
----------------

תחילתם של כל השרירים בפני עצם השכם, השריר התת-שכמי מכסה את הפן הקדמי של העצם, הרום קוצי והמך קוצי מכסים את הפן האחורי של העצם (מעל ומתחת לקוץ השכם בהתאמה) והשריר העגול קטן מתחיל מחלקו הצידי של הפן האחורי. גידי השרירים נאחזים באזור ראש עצם הזרוע, בגבשושית הגדולה ובגבשושית הקטנה של העצם, בדרך העוטפת את ראש העצם מפנים, ממעלה ומאחור ומצמידה אותו לשקע הגומתי של עצם השכם.

פעולתם של השרירים (למעט השריר הרום קוצי) מסובבת את הזרוע לכיוונים פנימה והחוצה ומכאן מקור שמה של הקבוצה. פעולה חיונית נוספת של השרירים היא הייצוב הדינמי של ראש עצם הזרוע במפרקו. מפרק הזרוע בנוי כמפרק כדורי רופף יחסית בין ראש עצם הזרוע לשקע הגומתי של עצם השכם, שלוש דרגות החופש של הכתף וטווחי המפרק באים על חשבון היציבות המבנית שלו, פעולתם הסינרגיסטית של מסובבי הכתף שומרת על ראש עצם הזרוע במקומו (קרי ללא פריקה) גם במצבים או תנועות שאין די במבנה הקשיח של המפרק (בהתאמה בין העצמות על סחוסיהן) לשמור על יציבותו.

פגיעות נפוצות
-------------

מסובבי הכתף ובמיוחד השריר הרום קוצי הממוקם בין חלקו המקורב של ראש עצם הזרוע לשיא הכתף פגיעים לתנועות חוזרניות או לפגיעות "צביטה" (impingement). כל כאב בכתף עלול לפגוע בפעולת השרירים ולהתחיל מעגל של יציבות לקויה בכתף המחמירה את צביטת וגירוי השרירים ומגבירה את הכאב. בקבוצת השרירים מופיעות גם פתולוגיות כגון הסתיידויות או דלקות של הגידים ואף פגיעה בשלמותם ודלקות של האמתחות השונות הממוקמות בין השרירים ובין השרירים לרקמות המקיפות אותם.

ראו גם
------

* קרע במסובבי הכתף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסובבי הכתף** בוויקישיתוף
**קרל וילהלם גרופיוס** (בגרמנית: **Karl Wilhelm Gropius**;‏ 4 באפריל 1793 – 20 בפברואר 1870), היה צייר תפאורות גרמני ואמן נוף, שעבד בתיאטראות של ברלין. הוא היה גם מדפיס ומוכר וקריקטוריסט פורה.

ביוגרפיה
--------

גרופיוס נולד בבראונשווייג, בנם של וילהלם ארנסט גרופיוס ואשתו לוסי (לבית גרייפר). עוד כשהיה ילד המשפחה עברה לברלין שם פתח אביו בית חרושת למסכות וחנות. לאחר שהתאמן עם אביו בשנות העשרה שלו נסע באירופה כדי להרחיב את השכלתו האמנותית.

קרל גרופיוס, תפאורת במה בברלין, לפני 1841
בפריז הוא הכיר את תצוגות הדיורמה שהומצא על ידי לואי דאגר וצ'ארלס מארי בוטון. בשובו לברלין התאמן אצל קארל פרידריך שינקל כצייר נוף. החל משנת 1819 עבד כמעצב במה, אומן ומעצב בתיאטרון הופטהאטרון ובתיאטראות אחרים בברלין. בתפקיד זה הוא תכנן בין היתר את תפאורות הבמה והתפאורות לקראת בכורתו של "דר פריישוץ" מאת קרל מריה פון ובר אשר ב־18 ביוני 1821 פתח את התיאטרון בברלין שנבנה מחדש, שתוכנן על ידי מורו שינקל.

באיטליה וביוון הוא אסף אוסף גדול של רשמים ורישומים, שהשתמש בהם בתצוגות הדיורמה. שאותה פתח עם אחיו בשנת 1827 בברלין, בנוסף למשרד לפרסומי אמנות שהפכו להצלחה גדולה.

היו לו תלמידים רבים, ביניהם אדוארד גרטנר ואמיל רוברג.

בשנת 1822 נבחר גרופיוס כחבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות.

גרופיוס נפטר בברלין ב־20 בפברואר 1870.

משפחה
-----

בשנת 1820 התחתן גרופיוס עם קלודין קוסט (1801–1827), עימה נולדו לו שלושה ילדים: פאול, שהיה גם אמן והשתלט על עסקיו של אביו, וירש את מקומו כתפאורן ואמן הנוף בתיאטרון הופטהיאטר. ושתי בנות, אחת מהן, אנטוני, הייתה אמו של אמן הנוף פאול פליקל.

מאשתו השנייה, ז'נט יודה (1775–1855), לא היו לו ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל וילהלם גרופיוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Johannes Brahms, **Johannes Brahms: Life and Letters**, Oxford University Press, 2001, מסת"ב 978-0-19-924773-8. (באנגלית)
2. ↑  Benedict Taylor, **Mendelssohn**, Routledge, 2017-07-05, מסת"ב 978-1-351-55852-5. (באנגלית)
3. ↑  Deutsche Biographie, Gropius, Carl - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית)
4. ↑  Mark A Radice (ed.), 2003: Opera in Context: Essays on Historical Staging from the Late Renaissance to the Time of Puccini
5. ↑  Die deutsche Malerei der Gegenwart auf der Jubiläums-Ausstellung der Kgl. Akad. der Künste zu Berlin 1886, -: Die deutsche Malerei der Gegenwart auf der Jubiläums-Ausstellung der Kgl. Akad. der Künste zu Berlin 1886, -: Hanfstaengel -.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16584091m (data)
* GND: 11686625X
* ISNI: 0000 0000 6678 1138
* LCCN: nr95036467
* RKD: 34210
* ULAN: 500063020
* VIAF: 62311332
* WorldCat: lccn-nr95036467

 |
ה-**JL-2** (קוד דיווח נאט"ו: **CSS-N-14**) הוא טיל בליסטי בין יבשתי מהדור השני המשוגר מצוללות מתוצרת סין, שהותקן בצוללות מסוג 094 של חיל הים של צבא השחרור העממי. הוא יורשו של ה-JL-1 שנפרס בצוללת מסוג 092.

ה-JL-2 מספק לסין את ההרתעה הגרעינית הימית הראשונה שלה.

פיתוח
-----

ה-JL-2 הוא גרסה ימית של ה-DF-31 היבשתי. מנוע הרקטות המשותף שלהם בקוטר 2 מטרים הפועל על דלק מוצק, נוסה בהצלחה בסוף 1983, ומאמצי המחקר והפיתוח אורגנו מחדש החל מ-1985 כדי לייצר את שני הטילים.

השיגור הראשון של JL-2 בים התרחש בשנת 2001 מצוללת מדגם 031. התוכנית התעכבה לאחר מבחן שנכשל בשנת 2004. שיגורים מוצלחים התרחשו ב-2005 וב-2008. הטיל שוגר בהצלחה לראשונה מצוללת מדגם 094 בשנת 2009, שהיא הפלטפורמה המבצעית המיועדת לטיל זה. סדרה של שיגורי ניסוי התרחשו בשנת 2012. שיגור ניסוי נוסף התרחש בינואר 2015.

במהלך הפיתוח, דווח כי סין שוקלת לשנות את הטיל כך שיתאים לראש נפץ אנטי-לווייני כדי להעניק לו יכולת אנטי-לוויינית בשיגור ימי.

סיורי הרתעה של צוללות מדגם 094 עם טילי JL-2 החלו בדצמבר 2015.

נכון ל-2017 קיימים 48 משגרי JL-2 ידועים בצוללות.

מאפיינים
--------

ה-JL-2 הוא טיל תלת-שלבי בדלק מוצק, עם טווח מרבי של 7,200 קילומטרים. הוא מכיל ראש נפץ בודד של 1 מגהטון או 3–8 ראשי נפץ של 20, 90 או 150 קילוטון.

ראו גם
------

* R-29
* RSM-56 בולבה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **JL-2** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  "JL-2 (CSS-NX-14)". *Globalsecurity.org*. 20 באפריל 2014. נבדק ב-26 בינואר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Gertz, Bill (21 באוגוסט 2012). "Ready To Launch: China conducts rare flight test of new submarine-launched missile". The Washington Free Beacon. נבדק ב-15 בינואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Gertz, Bill (18 בפברואר 2015). "China conducts JL-2 sub missile test". The Washington Times. נבדק ב-10 במרץ 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**הבנק לחיסכון בדואר של סין** (בסינית: 中国邮政储蓄银行) הוא בנק קמעונאי מסחרי שנוסד בשנת 2007 ומרכזו בבייג'ינג, בירת סין.
הבנק מספק שירותים פיננסיים בסיסיים, לעסקים קטנים ובינוניים, ללקוחות כפריים, וללקוחות בעלי הכנסה נמוכה.
נכון ל-31 בדצמבר 2017 הבנק מונה כ-39,798 סניפים אשר מכסים את כל סין. 

הבנק הוקם בשנת 2007 עם הון התחלתי של 20 מיליארד רנמינבי על ידי לשכת הדואר הסינית.
כיום, יש לה פיקדונות בסך של 1.5 מיליארד דולר אמריקני, ואת מספר הסניפים השני בגודלו אחרי בנק סין לחקלאות.

במהלך המשבר הכלכלי העולמית בשנת 9–2008, נקטה הממשלה הסינית בכמה צעדים להפצת תוכנית תמריצים כלכלית לאומית לאזורים הכפריים בסין.
זה כלל שימוש בשירותי מיקרו מימון אשר סופקו על ידי הבנק ככלי לפיתוח לאומי והפחתת העוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבנק לחיסכון בדואר של סין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הבנק לחיסכון בדואר של סין
* הבנק לחיסכון בדואר של סין, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Company Overview of Postal Savings Bank of China Co. Ltd". *www.bloomberg.com*. נבדק ב-2019-03-18.
**ביראָבידזשאנער שטערן** (נהגה: "בּירוֹבּידזַ'אנֶר שטֶרן", יידיש: 'כוכב בירוביג'ן'; ברוסית: **Биробиджанская звезда**) הוא עיתון המתפרסם ביידיש וברוסית בעיר בירוביג'ן. העיתון החל להופיע בשנת 1930, והוא יוצא לאור מאז ועד היום, עם הפסקה בשנים 44–1941. החל מ-1991 רוב חומריו מתפרסמים ברוסית.

ב-1934 עמדה תפוצת העיתון על 500 עותקים, עד 1970 גדלה התפוצה, על פי מידע רשמי, ל-12,000 עותקים.

בראשיתו עמדה תפוצתו של העיתון על אלפיים עותקים והוא יצא לאור שלוש פעמים בשבוע. תכולתו עסקה בעיקר בתיאור הישגים בבניה ותעשייה. עם הקמת האוטונומיה היהודית העיתון החל לצאת לאור חמש פעמים בשבוע ותפוצתו הוכפלה. בתקופת מלחמת העולם השנייה אוחד העיתון עם עיתון **בירוביג'נסקיה זווזדה** שפורסם בשפה הרוסית, אך ב-1945 שוב הפך לעיתון עצמאי.

בתקופת הרדיפות של סטלין כלפי היהודים זה לא פסח גם על בירוביג'ן, בעיר נסגרו בית ספר ותיאטרון יהודיים, חלק מחברי מערכת העיתון נעצרו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביראבידזשאנער שטערן
* אתר העיתון (ברוסית)
* בוריס (דב בער) קוטלרמן, ביראבידזשאנער שטערן, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* תולדות העיתון (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביראבידזשאנער שטערן, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית).
**מטרלפטין** (**metreleptin**) הוא אנלוג (אנ') סינתטי של ההורמון לפטין ומשמש לטיפול בסוכרת ובצורות שונות של דיסליפידמיה (אנ'). התרופה אושרה ביפן עבור הפרעות מטבוליות, בכללן ליפודיסטרופיה (אנ') ובארצות הברית, כטיפול חליפי עבור סיבוכים של חוסר בלפטין, בתוספת לדיאטה, בחולים עם ליפודיסטרופיה כללית מולדת או כללית נרכשת. התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות.

מטרלפטין הוא החומר הפעיל בתרופה **מיאלפט**/ **מיאלפטה** (**Myalept**/**Myalepta**) אשר פותחה על ידי חברת אמילין פרמסוטיקלס (אנ') בארצות הברית.

באירופה, בהתבסס על סוכנות התרופות האירופית (EMA), מטרלפטין מיועד לטיפול, כתוספת לדיאטה, בליפודיסטרופיה כללית, בחולים שאיבדו רקמת שומן מתחת לעור וצברו שומן באתרים אחרים בגוף, כמו הכבד והשרירים. התרופה נמצאת בשימוש במבוגרים, ובילדים מעל גיל שנתיים, עם ליפודיסטרופיה כללית (תסמונת ברדינלי-סיפ (אנ') ותסמונת לורנס (אנ')) ובמבוגרים וילדים, מעל גיל 12 שנה, עם ליפודיסטרופיה חלקית (כולל תסמונת באראקר-סימון (אנ')), כאשר טיפולים סטנדרטים נכשלו.

מטרלפטין נחקר אף עבור טיפול בסוכרת או היפרטריגליצרידמיה (אנ'), בחולים עם צורות נדירות של ליפודיסטרופיה ובמצבים מטבוליים אבנורמליים חמורים. מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), אישר זריקת מטרלפטין, לטיפול בסיבוכים של חסר בלפטין, בפברואר 2014.

תסמונות ליפודיסטרופיות
----------------------

תסמונות ליפודיסטרופיות (LD) הן מחלות נדירות ביותר, המועברות בתורשה או נרכשות, ומתאפיינות באיבוד של רקמת שומן, בעיקר תת-עורית. איבוד רקמת השומן בחולים עם LD, עשוי לנוע מאיבוד חלקי, לאיבוד כללי יותר. בחלק מהחולים יש הצטברות שומן באתרים מסוימים בגוף. הסיבה לאיבוד של רקמת שומן, היא רמות נמוכות מאוד של ההורמון לפטין.

איבוד השומן מביא לעלייה ברמות הטריגליצרידים, ולהגדלת הרגישות של החולים לדלקת לבלב חריפה, העלולה להיות מסכנת חיים. רמות גבוהות של טריגליצרידים מהוות גורם סיכון ידוע עבור מחלה קרדיווסקולרית. בנוסף, הצטברות שומן בכבד, בלב ובשריר, מובילה לעמידות קיצונית לאינסולין ולעיתים קרובות, לסוכרת קשה לשליטה, אפילו עם מינונים גבוהים של אינסולין.

ניסויים קליניים בתרופה
----------------------

בניסוי קליני, בן 3 שנים, עם מטרלפטין, בחולים עם ליפודיסטרופיה, שאורגן על ידי המכון הלאומי לסוכרת ולמחלות עיכול וכליה במכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית, טיפול עם מטרלפטין היה קשור עם הפחתה משמעותית בסוכר הדם (המוגלובין מסוכרר (HbA1c) פחת מ-9.4%, בתחילת הניסוי, ל-7.0%, בתום הניסוי) ובריכוז הטריגליצרידים (מ-500 מ"ג\דצ"ל, בתחילת הניסוי, ל־200 מ"ג\דצ"ל, בתום הניסוי).

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chou K, Perry CM (2013). "Metreleptin: first global approval". Drugs. 73 (9): 989–997. doi:10.1007/s40265-013-0074-7. PMID 23740412.
2. ↑  European Medicines Agency Myalepta
3. ↑  Amylin Seeks FDA Approval for Metreleptin
4. ↑  European Medicines Agency Assessment report
5. ↑  Amylin to Present Data Showing Investigational Metreleptin Treatment Led to Long-Term Improvements in Diabetes and Lipid Control in Patients with Lipodystrophy

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מכונת פופקורן מסחרית
מכונת פופקורן ביתית
**מכונת פופקורן** היא מכונה המשמשת לביקוע פופקורן. 

כבר בימי קדם שימש הפופקורן כחטיף שנוצר מביקוע הגרעינים של קלח תירס חם. מכונת הפופקורן המסחרית הראשונה יוצרה על ידי צ'ארלס קרטורס בתחילת המאה ה-19. היום ניתן למצוא גם מכונות פופקורן קטנות לשימוש ביתי. מכונות פופקורן מסחריות נמצאות בבתי קולנוע, תיאטראות וקרנבלים בהם ייצור הפופקורן מתבצע במחבת עם שמן רותח. בגלל השימוש בשמן, כ-45% מהקלוריות הם שומן. בסוף שנות השבעים הופיעו מכונות ביקוע הפופקורן באוויר חם, בשיטה זו רק 5% מהקלוריות מגיע כשומן. היום רוב הפופקורן לשימוש ביתי נמכר בשקיות ייעודיות לשימוש במיקרוגל.

היסטוריה
--------

השיטה המקורית לביקוע תירס הייתה על ידי רשת צפופה שעליה הונחו גרגירי התירס שהונחה מעל לאש גלויה. התוצאה הייתה פופקורן חם, יבש, מבושל יותר מידי ולעיתים שרוף. מכונת הפופקורן של קרטורס יצרו את הפופקורן אוטומטית מתערובת של שמן, מלח וגרעיני התירס. התוצאה הייתה שכל גרגר התבקע בזמנו כך שהפופקורן נוצר בצורה אחידה. 

צ'ארלס קרטורס נולד באוהיו. הוא נדד ברחבי מערב ארצות הברית והתפרנס מציור, מעסקים, הוא פתח מאפייה ולאחר מכן חנות ממתקים, כאשר כל דבר הוביל למשנהו. במשך הזמן הוא חש תשוקה להבין איך דברים שונים עובדים. בחנות הממתקים הוא מכר גם בוטנים קלויים כאשר הוא קולה את הבוטנים בעצמו. מכיוון שהוא לא היה מרוצה ממכונת הקלייה, הוא תכנן מכונה שתעבוד טוב יותר. באותו הזמן הוא עבר לגור בשיקגו על מנת למכור את מכונתו החדשה. 
על מנת לבחון את מכונתו וכדי להתפרנס הוא רכש חנות בה התקין את המכונה וניסה לקלות בה כל מיני דברים. המכונה יכלה לקלות בוטנים, קפה, ערמונים ופופקורן. בגלל הביקוש לקליית פופקורן הוא יצר מכונה שקלתה פופקורן ובוטנים במקביל. בגלל שיטת הקלייה, המכונה שלו הייתה הראשונה שבה הפופקורן יצאו בצורה אחידה. הוא הגיש פטנט על המכונה ב-1891.

הוא יצר קרון ליצור פופקורן לתערוכה העולמית של שיקגו שם הוא הציג את הדגם הראשון של קרון זה. לאחר תקופת הרצה, הוא מכר מספר קרונות כאלו שמשכו אנשים לקנות ברחוב שקיות פופקורן חם.

ב-1978 ייצרו בחברת פרסטו (Presto) מכשיר ביתי לביקוע הפופקורן המבוסס על אוויר חם תחת השם "Popcorn Pumper". במכשיר זה, כל גרגר תירס שהתבקע, יוצא מהמכשיר כך שהגרגרים לא נשרפים כמו בשימוש ברשת המונחת על אש. בנוסף, בגלל שאין שימוש בשמן במהלך הביקוע, הערך הקלורי של הפופקורן נמוך מאשר בשימוש בשמן.

באמצע שנות השבעים חברת פילסברי יצרה מכשיר לשימוש לביקוע פופקורן במיקרוגל, מה שחוסך בקניית מכשיר חשמלי ייעודי לעשיית פופקורן.

היום אנשים רבים משתמשים בשקיות ייעודיות לשימוש במיקרוגל, בשקית הרכב של גרגרי תירס, חמאה (או חומר שומני אחר) ומלח שהחשיפה של הגרגרים לגלי המיקרו מחמם את הגרגר עד לביקועו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכונת פופקורן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפופקורן היה נפוץ בפרו העתיקה, תיאור התגלית
**דומם וכדור שיקוף** הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בנובמבר 1934.

תיאור היצירה
------------

במרכז היצירה ניתן לראות בקבוק, מוטל על עיתון שנמצא על ספר. מימין לבקבוק ניצב פסל של ציפור ולה פני אדם. פסל ציפור זה הופיע גם ביצירה מאוחרת של האמן "עולם אחר 2". ציפור זו ניתנה לאמן במתנה על ידי חמיו.

זו אחת מהיצירות בהן עסק האמן בבחינת בבואות ראי, השתקפויות במים והשתקפויות בכדור. זהו חלק מעיסוקו בפרספקטיבות שונות, שכן השתקפות בכדור מאפשרת משחק עם הפרספקטיבה המוצגת לצופה.

בבקבוק משתקפים חדרו של האמן ודמותו של אֶשֶר עצמו, ליד שולחן העבודה במרכז ההשתקפות. האלמנטים המרכיבים את ה"דומם" נמצאים בתוך רקע שחור, מלבד ההשתקפות לא יכול הצופה לראות את החדר, אף שמנקודת מבטו, לכאורה, היה צריך לראות את יתר החדר סביב. עובדה זו משרה אווירה סוריאליסטית על הציור. 

יצירה זו מזכירה יצירה מאוחרת יותר, "יד וכדור שיקוף".

לקריאה נוספת
------------

* מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

| יצירותיו של מאוריץ קורנליס אשר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בית מדרגות • בלוודיר • דומם וכדור שיקוף • הגשר • זחלגלגל • יד וכדור שיקוף • ידיים רושמות • יחסות • מגדל בבל • מפל מים • מראת קסמים • עולם אחר 2 • עולים ויורדים • קיעור וקימור • קסטרוולווה • שלושה כדורים 2 • שמיים ומים |

 |
**דומניקו ג'רוזלימיטנו** (באיטלקית: **Domenico Gerosolimitano**, מילולית: דומניקו הירושלמי, שמו האיטלקי של היהודי המומר **שמואל ויוואס**; 1553 או 1555–1621), היה רופא וצנזור על ספרים עבריים, מחברו של המדריך לצנזור "ספר הזיקוק" ורב ומלומד יהודי לשעבר.

תולדות חייו
-----------

נולד בארץ ישראל בשם שמואל ויוואס (משפחת רבנים נכבדה שמקורה בקורפו). למד תלמוד וקבלה בעיר צפת וכיהן כרב וכדיין. בגיל 24 נסע לקהיר שם עבד כרופא והפך לרופא מפורסם ששמעו הגיע עד לחצר הסולטאן, שהזמין אותו לקושטא על מנת לשמש כרופא בחצר המלכות. במשך 16 שנים עבד כרופא בחצר הסולטאן ואז עבר לאיטליה. ב-6 באוגוסט 1593 המיר את דתו לנצרות, על פי עדותו עשה זאת ממניעים דתיים.

הוא החל לשמש כמורה לעברית והתקבל לעבודה כצנזור. על פי עדותו צנזר ג'רוזלימיטנו עצמו למעלה מ-20,000 עותקים של ספרי דפוס וכתבי יד עבריים. כיוון שהצנזור חתם באותם ימים על עבודתו ניתן למצוא עדות לפעילותו בכתבי יד וספרים עבריים רבים ששרדו מתקופה זו עד ימינו. במקביל לעבודת הצנזורה חיבר מדריך בעברית למצנזר (שנקרא בעברית "מזקק", מן המילה הלטינית *expurgatio*, זיקוק) - **ספר הזיקוק**.

הוא שירת גם את הקרדינל פדריקו בורומאו כמלקט ספרים עבריים לספרייה האמברוזיאנית ובמסגרת זו נסע לקורפו בה אסף כתבי יד עתיקים ויקרי המציאות עבור אוסף הספרים העבריים של הספרייה. בניגוד למלקטים אחרים, לא הפך עם שובו לדוקטור בקולג' הספרייה (אחראי על אוסף), אלא המשיך לעבוד כצנזור עד מותו ב-1621.

ספר הזיקוק
----------

כאמור, חיבורו החשוב ביותר בתחום הצנזורה הוא ספר הזיקוק, חיבור מקיף שנועד לשמש כמדריך למצנזר. הספר מכיל כללים עקרוניים למצנזר ודיון בתוכנם של 426 ספרים עבריים, כיצד הם פוגעים באמונה הנוצרית וכיצד יש לתקנם, כך שיתאימו לדרישות הכנסייה. הספר היה מיועד עבור מצנזרים יהודים מומרים, שאמונתם נוצרית אך שפתם עברית והשפעתו ניכרת גם (ואף במידה גדולה יותר) בקרב הצנזורה הפנימית. 

בין הכללים למצנזר הנכללים בספר:

> 
> כל שבח שמשבח אומה ישראלית אשר ימשך ממנו החרפה לנו ויובן בזמן הזה - ימחק כל העניין כולו... כל מקום שמגנין דין מדיני אמונתנו או תורתנו או מנהג ממנהגנו או נימוס או שמגנין מלך או שר כהן מהכהנים הקדושים של אומתנו - ימחק כל העניין לגמרי... כל מקום שמזכיר שם אדום או רומי או איטליה לחרפה - ימחק... כל מקום שאומר שהקב"ה מצטער על אבדן של ישראל - יימחק לגמרי...
> 
> 
> 
> — ספר הזיקוק עמוד 287
>

לקריאה נוספת
------------

* פריבור גילה, **"ספר הזיקוק" של דומיניקו ירושלמי (1555–1621) והשפעתו על הדפוס העברי** (דוקטורט), תקציר בעברית.
* פריבור גילה, "ספר הזיקוק" כמקור ביבליוגרפי, **עלי ספר** 23, 2013 עמודים 63-80

קישורים חיצוניים
----------------

* דומיניקו (1555-1621), ירושלמי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "דומיניקו זה העיד על עצמו, שזיקק 13991 ספרי דפוס ו-2663. כתבי יד ברומא; 1761 ספרי דפוס בויאדנה; 1062 באוסטיליה, ריווירה וגווירנולו; 912 ספרי דפוס בלה וולטה, קסטיליונה, קסטילגורפרידו וקאניטו; ו-1114 כתבי-יד במקומות הנ"ל" - א. מ. הברמן, ‏הצנזורה בספרים עבריים, באתר "דעת", בתוך: **מחניים** ק"ו, תשכ"ו, עמ' נו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310213405171
* GND: 100110592
* SUDOC: 068025890
* VIAF: 11810679
* WorldCat: viaf-11810679

 |
**דומצ'ב** (בבלארוסית: **Дамачава**, דמצ'בה; ברוסית: **Домачево**, דמצ'בה; בפולנית: **Domaczewo**, דומצ'בו) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, על גדת נהר בוג, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

בימי האימפריה הרוסית הייתה דומצ'ב עיירה קטנה בפלך גרודנו, בבעלות הגרף ויטגשטיין. בסוף המאה ה-18 החלו יהודים להתיישב בעיירה, ועד מהרה היו לרוב המוחלט בה.

יהודי דומצ'ב
------------

מסוף המאה ה-19 פעלו בדומצ'ב מספר בתי כנסת ובתי מדרש, ונכדו של מייסד חסידות קוברין, הרב אהרון לוי רבינוביץ, הקים בעיירה חצר חסידית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה פונו מהעיירה תושביה, ובתיהם נשרפו. לאחר המלחמה, השתקמה הקהילה היהודית בעיירה, ואנשיה התפרנסו מענף הקיט. בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מוסדות תרבות ודת יהודיים, וכן תנועות נוער יהודיות. המפלגה הציונית הבולטת בעיירה הייתה הציונים הכלליים. בתקופה זו נמנו בעיירה 1,337 יהודים, מתוך 1,504 תושבים.

### בשואה

הגרמנים נכנסו לדומצ'ב ביום הראשון למבצע ברברוסה, ב-22 ביוני 1941, ולמחרת רצחו 7 מיהודיה. כעבור ימים אחדים, אסרו הגרמנים 29 מנכבדי ורבני הקהילה, ורצחו אותם באכזריות על גדת נהר בוג. מעת לעת הגיעו לעיירה אנשי ס"ס, ונטלו מהיהודים בה דברי ערך ותשלומי כופר. באוגוסט 1941 מונה בעיירה יודנרט, ויהודי העיירה מגיל 14 ומעלה צוו לעבוד בעבודות כפייה בסלילת כבישים. כמו כן, צוו יהודי העיירה לענוד סרט זרוע, אשר הוחלף בהמשך בשני טלאים צהובים.

ב-1 בנובמבר 1941 הוקם בעיירה גטו סגור, אשר חולק לשני חלקים, בו רוכזו יהודיה. מעת לעת נרצחו יהודים בגטו, ורכוש יהודים בו הוחרם. במקרה אחד הוצא להורג יהודי שהואשם בקומוניזם יחד עם 9 בני משפחתו.

ב-20 בספטמבר 1942, ערב יום כיפור, כיתרו שוטרים גרמנים ואוקראינים את הגטו בעיירה, וריכזו את יושביו בכיכר השוק בעיירה, שם נרצחו כולם בבורות שהוכנו מראש. כ-250 יהודים הסתתרו מהאקציה, אך רובם נתפסו, ונרצחו. 10 יהודים בעלי מקצוע שהושארו בעיירה, נמלטו ממנה באוגוסט 1943, והצטרפו לקבוצת פרטיזנים. מיהודי העיירה שרדו את השואה 10 אנשים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דומצ'ב (ברוסית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דומצ'ב** בוויקישיתוף
* דומצ'ב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* דומצ'ב (Domaczewo), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "דומצ'בו", באתר השטעטל הווירטואלי
* מרטין דין (אנ'), דומצ'וב, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1349–1351), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009461180005171
* LCCN: no2012081480
* VIAF: 250980256
* WorldCat (עם VIAF): 250980256

 |
**הקש בעץ** (באנגלית: **Knock on Wood**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1954 עם דני קיי ומאי צטרלינג (אנ') בתפקידים הראשיים.

השירים בסרט נכתבו והולחנו על ידי סילביה פיין, אשתו של קיי, כולל השיר המפורסם "All about you".

תקציר העלילה
------------

ג'רי מורגן (דני קיי) הוא אמן פיתום המופיע עם בובותיו קלרנס וטרנס במועדון "תרנגול הזהב" בפריז. הוא אינו שולט בעצמו ומפליט מדי פעם דברים בפי הבובות שמרגיזים את חברתו הרקדנית, אודרי (וירג'יניה יוסטון) שעוזבת אותו. ג'רי נסער וזורק את הבובות. אמרגנו מרטי (דייוויד ברנס), מצליח לשכנע אותו לטוס לציריך לבדיקה אצל הפסיכיאטר ד"ר קרוגר (סטיבן גרי). בינתיים הוא נותן את הבובות לתיקון למר פפיצ'ק (אבנר ביברמן).

במקביל מתפתחת עלילת ריגול. תוכנית סודית ליצור נשק קטלנית נגנבת. המרגל מצליח לברוח מהמשטרה להגיע לפפיצ'ק שהוא גם מרגל והוא מטמין את התכנית בראשם של הבובות קלרנס וטרנס. גם הנוכל הבינלאומי גודפרי לנגסטון (טורין תאצ'ר), טס בעקבות התכנית לציריך ופוגש במטוס את ג'רי. במטוס טסה גם הפסיכיאטרית ד"ר אילזה לנגסטרום ויש לה כמה היתקלויות מביכות עם ג'רי.

בציריך בודק אותו ד"רה קרוגר (סטיבן גרי) ומציג לפניו את עמיתתו למקצוע ד"ר לנגסטרום שמתמחה בפסיכואנליזה. היא מזריקה לו חומר היפנוטי והוא שוקע ומספר על ילדותו לשני הורים שחקני וודויל שהזניחו אותו. במסגרת הזכרונות רואים את הוריו מבצעים את השיר "הקש בעץ".

ד"ר לנגסטרום מציעה להמשיך את הטיפול בלונדון שם היא מתגוררת. לנגסטון שוכר למענם מטוס ובהמשך הטיפול מתאהבים הרופאה והפציינט. בינתיים מחפשים המרגלים ואנשי לנגסטון את התכנית בבובות וכל אחד הורג את השני. בחדרו של ג'רי נמצאים ארבע גופות והוא נרדף על ידי המשטרה והפושעים. בעיתונים הוא מוכתר בתואר "המרטש". הוא מוצא מקלט בבר אירי, בעסק למכירת מכוניות יוקרה ואחר כך במופע בלט שם הוא "משתתף" בריקוד. לבסוף הוא מסגיר עצמו לשוטרים ומשכנע שאינו הרוצח, הפושעים נעצרים וג'רי מתחתן עם הרופאה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דני קיי | ג'רי מורגן | פיתום |
| מאי צטרלינג | ד"ר אילזה נורדסטורם | פסיכיאטרית |
| טורין תאצ'ר | גודפרי לנגסטון | עבריין |
| דייוויד ברנס | מרטי | אמרגן של ג'רי |
| אבנר ביברמן | פפינק | מרגל ויצרן בובות |
| וירג'יניה יוסטון | אודרי | חברתו של ג'רי |
| סטיבן גרי | ד"ר קרוגר | פסיכיאטר |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקש בעץ** בוויקישיתוף

* "הקש בעץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הקש בעץ", באתר נטפליקס
* "הקש בעץ", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הקש בעץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הקש בעץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון להקש בעץ, באתר יוטיוב
* הקש בעץ, באתר TCM
* דני קיי שר הקש בעץ, באתר יוטיוב
* דני קיי בבר אירי, באתר יוטיוב
**הקתדרלה הגרמנית** (בגרמנית: **Deutscher Dom** - "דויטשר דום") היא קתדרלה הממוקמת במרכז ברלין בצדה הדרומי של כיכר הז'נדארמנמארקט למול הקתדרלה הצרפתית. 

הקתדרלה נבנתה בשנת 1705 על פי תכנונו של מרטין גרינברג (אנ') ובביצועו של ג'ובני סימונטי. בשנת 1785 שופצה הכנסייה ונוספה לה הכיפה בתכנונו של קארל פון גונטארד.

הכנסייה נהרסה לחלוטין במלחמת העולם השנייה. בין השנים 1977–1988 נבנתה הכנסייה מחדש, ובשנת 1996 נפתחה מחדש לציבור כמוזיאון להיסטוריה של גרמניה.

היסטוריה
--------

הקתדרלה הוקמה בין השנים 1701–1708 בהתבסס על תוכניותיו של האדריכל מרטין גרינברג בסגנון הבארוק.

בשנת 1785, בהוראת פרידריך השני שופצה כיכר הז'נדארמנמארקט ולקתדרלה הצרפתית ולקתדרלה הגרמנית נוספו כיפות תואמות בתכנונו של האדריכל קארל פון גונטארד.

בשנים 1881–1882 שופצה הכנסייה בפיקוח משרד האדריכלים פון דר הודה והניקה (von der Hude & Hennicke) בסגנון נאו-בארוק.

לאחר מהפכת 1848 נערכה בכנסייה הלוויה ל-183 הרוגי המהפכה, כאשר לאחר הטקס הפרוטסטנטי נערכה בכנסייה טקסים על ידי אנשי דת קתולים ויהודים.

בשנת 1943 נהרסה הכנסייה בהפצצות מלחמת העולם השנייה. עבודות השיקום החלו בשנת 1982 והסתיימו בשנת 1996. עם סיום העבודות, ובעקבות החלפת נכסים עברה הכנסייה לבעלות ממשלת גרמניה, והחל משנת 2002 מוצגות בבניין תערוכות המציגות את ההיסטוריה של גרמניה ואת התפתחות הדמוקרטיה הפרלמנטרית בגרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקתדרלה הגרמנית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הקתדרלה הגרמנית (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4456852-6
* VIAF: 248264555
* WorldCat (עם VIAF): 248264555

 |
**קבוצת ארמיות A** (בגרמנית: **Armeegruppe A**) היה שמן של מספר קבוצות ארמיות בוורמאכט שלחמו במלחמת העולם השנייה.

החזית המערבית 1940
------------------

ב-26 באוקטובר 1939 שונה שמה של קבוצת ארמיות דרום לקבוצת ארמיות A.

במהלך הפלישה הגרמנית לארצות השפלה ולצרפת ב-1940 הייתה קבוצת ארמיות A אחראית להבקעה דרך יערות הארדנים. מפקדה היה הגנרל גרד פון רונדשטט, והיא הורכבה מכ-½45 דיוויזיות, לרבות 7 דיוויזיות פאנצר (שריון) מקבוצת השריון של קלייסט.

לאחר סיום המערכה בצרפת, הועברה קבוצת הארמיות לפולין, שם שהתה עד לתחילת מבצע ברברוסה, שאז הוחלף שמה לקבוצת ארמיות דרום.

החזית המזרחית 1942 - 1944
-------------------------

ב-1942, לחמה קבוצת ארמיות דרום בדרום רוסיה. לקראת מבצע מקרה כחול, מתקפת הקיץ הגרמנית בדרום רוסיה, קבוצת ארמיות דרום פוצלה לקבוצת ארמיות A וקבוצת ארמיות B. על קבוצת ארמיות A הוטל לכבוש את שדות הנפט בקווקז. בתחילה התקדמה קבוצת הארמיות וכבשה חלק ניכר מהקווקז, אך לאחר כיתור הארמייה השישית בקרב סטלינגרד, נאלצה קבוצת הארמיות לסגת לעבר חצי האי קרים, כדי להימנע מכיתור על ידי כוחות הצבא האדום. בתחילת 1944 לחמה קבוצת הארמיות בקרבות קשים כנגד הכוחות הסובייטיים שהתקדמו באוקראינה, וב-30 במרץ פוטר מפקד קבוצת הארמיות אוואלד פון קלייסט, ושם קבוצת הארמיות שונה לקבוצת ארמיות דרום אוקראינה.

החזית המזרחית 1944 - 1945
-------------------------

ב-28 בספטמבר 1944 שונה שמה של קבוצת ארמיות צפון אוקראינה לקבוצת ארמיות A, והיא לחמה בקרפטים ובדרום פולין. ב-25 בינואר 1945 שינה היטלר את שמן של שלוש קבוצות ארמיות. קבוצת ארמיות צפון הפכה לקבוצת ארמיות קורלנד; קבוצת ארמיות מרכז הפכה לקבוצת ארמיות צפון, וקבוצת ארמיות A הפכה לקבוצת ארמיות מרכז.

מפקדים
------

* גרד פון רונדשטט (26 באוקטובר 1939 - 22 ביוני 1941)
* וילהלם ליסט (10 ביולי 1942 - 10 בספטמבר 1942)
* אדולף היטלר (10 בספטמבר 1942 - 21 בנובמבר 1942)
* אוואלד פון קלייסט (22 בנובמבר 1942 - 30 במרץ 1944)
* יוזף הרפה (28 בספטמבר 1944 - 17 בינואר 1945)
* פרדיננד שרנר (17 בינואר 1945 - 26 בינואר 1945)

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוצת ארמיות A באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

| גרמניה הנאציתגרמניה הנאצית קבוצות ארמיות של הוורמאכט  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קבוצת ארמיות A • קבוצת ארמיות B • קבוצת ארמיות C • קבוצת ארמיות D • קבוצת ארמיות E • קבוצת ארמיות F • קבוצת ארמיות G • קבוצת ארמיות H • קבוצת ארמיות אוברריין • קבוצת ארמיות אוסטמארק • קבוצת ארמיות אפריקה • קבוצת ארמיות דון • קבוצת ארמיות דרום • קבוצת ארמיות דרום אוקראינה • קבוצת ארמיות ויסלה • קבוצת ארמיות מרכז • קבוצת ארמיות צפון • קבוצת ארמיות צפון אוקראינה • קבוצת ארמיות קורלנד |

 |
תרגיל המוני בגימנסטרדה בשנת 1949 בסטוקהולם
גימנסטרדה בשנת 2011 בלוזאן בשווייץ
**גימנסטרדה עולמית** היא מפגן ההתעמלות הכללית הגדול בעולם, הנערך אחת לארבע שנים בדומה לאולימפיאדה. 
עיקר המפגן אינו טמון בזכייה במדליות, אלא ביכולת לבצע מופע קבוצתי הכולל לעיתים מאות או אפילו אלפי משתתפים.
במשתתפים ילדים ומבוגרים, מכל המינים המגיעים מרחבי תבל על שלל תרבויותיהם המגוונות, כדי להפגין את כישוריהם. 

הכוריאוגרפיה מיועדת גם כדי לאתגר את המשתתפים וגם כדי לענג את הקהל. 
המופעים (בהם גם "מופעי ענק" אשר מתארחים לרוב באצטדיונים גדולים וכוללים מאות מתעמלים מכל העולם החוברים יחדיו) מתרחשים במקומות שונים במדינה המארחת.

ייצוג ישראל בגימנסטראדה
-----------------------

להקת גלים במחול ייצגה את ישראל בשמה הראשון של הלהקה **"בת-חן"**, שלוש פעמים. בשנת 1982 בשווייץ, בשנת 1987 בדנמרק ובשנת 1991 בהולנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גימנסטרדה עולמית** בוויקישיתוף
* World Gymnaestrada 2007 Official site
* World Gymnaestrada Lausanne 2011 Official website
* World Gymnaestrada 2015 Helsinki Official Website

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90719327
* GND: 503115-1
* LCCN: no2012002685
* VIAF: 293605972
* WorldCat: viaf-293605972

 |
בפסיכולוגיה, **היסטריה המונית** היא תופעת הצגתם של סימפטומים היסטריים בידי יותר מאדם אחד. לרוב מתחילה התופעה כאשר אדם אחד מגלה סימני היסטריה לעיניהם של אחרים, אשר באופן "מדבק" מתחילים גם הם לגלות את אותם סימפטומים.

דוגמאות לכך ניתן לראות במקרים של תאונות, כאשר אנשים מגיבים באופן לא רציונלי. למשל, הם צורחים, רצים לכיוון הלא נכון וכדומה. או מקרים בהם אדם חשוד בפשע נלכד בידי קבוצת אנשים ואחד מחברי הקבוצה מיידה בו אבן, או בועט בו את הבעיטה הראשונה והשאר מצטרפים להתקפה האלימה. סימפטום אחר הוא של בחילה קבוצתית, שנגרמת לעיתים קרובות בעקבות חשיפה ציבורית לאירוע טראומטי. תופעה דומה היא כאשר צפייה באדם אחד המתנהג באופן אלים, עלולה לשמש זרז פסיכולוגי להתנהגות דומה בקרב הסמוכים אליו.
דוגמה נוספת היא התגובה בקוריאה הצפונית על מות המנהיג קים ג'ונג איל.ב-2011. 

לעיתים הדבר נובע מהשפעות של לחץ באוכלוסייה, דוגמאות למקרים כאלה, המיוחסים כיום למחלה פסיכוגנית המונית (אנ'), הם מגפת ההתעלפויות בגדה המערבית (1983) ומגפת הצחוק בטנגנייקה.

ראו גם
------

* אלרמיזם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **היסטריה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **היסטריה המונית** |

* היסטריה (פסיכולוגיה חברתית), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  North Koreans grief-stricken over Kim's death, CNN, 19.12.2011
2. ↑  Examining 1962's 'laughter epidemic', Chicago Tribune

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535994105171
* BNE: XX525355
* BnF: cb12554972n (data)
* GND: 4496508-4
* LCCN: sh85063854
* SUDOC: 034839542

 |
**הרמאי** (באנגלית: **The Deceiver**) הוא ספר מאת הסופר הבריטי פרדריק פורסיית'. הספר עוסק בשלהי המלחמה הקרה. שם הספר נגזר מעיסוקו של גיבור הספר, סוכן חשאי של ה-SIS, המפעיל מערכי הונאה וריגול כנגד ברית המועצות. הספר עובד למיני סדרה ב-BBC.

עלילה
-----

עלילת הספר נפתחת בעת שמנהיגי ארצות הברית וברית המועצות מקדמים הסכם לקירוב היחסים בין המעצמות, ולצמצום הנשק הגרעיני שבידיהן. סם מקרידי, אשר שירת כחייל בחיל המודיעין הבריטי וכסוכן חשאי במזרח גרמניה מטעם השירות החשאי הבריטי, מונה בשנת 1983 לנהל אגף בשירות הביון ששמו "**הונאה, הולכת-שולל ומבצעים פסיכולוגיים**". בשל כך זכה לכינוי "**הרמאי**". בשנת 1990, לאור סיומה הקרב ובא של המלחמה הקרה, הוחלט בשירות לקצץ בתקנים, לסגור את האגף ולחייב את מקרידי לפרוש לגמלאות. סגנו, דניס גונט, דורש כי יתקיים שימוע בעניינו של מקרידי. בשימוע זה נפרשות מספר פרשיות בהן עסק האגף בראשות מקרידי. 

בין היתר מתוארת פרשה בה הצליחו סם ואנשיו להשיג את ספר סדרי הכוחות של הצבא האדום, מבצע במהלכו הסתנן מקרידי למזרח גרמניה, כנגד הוראות מפקדיו, במטרה לחלץ את אחד מאנשיו. בפרשה אחרת ערק הקולונל אורלוב לידי ה-CIA וטען כי ראש אגף בארגון הוא מרגל בעבור ברית המועצות. על מקרידי הוטל לְהָזֵם את החשדות כי העריקה אינה אלא מזימה מתוחכמת של ה-KGB, ולחלץ במהלך החקירה סוכן שגייס היישר ממוסקבה. בפרשה נוספת מתואר כיצד מנע האגף, בסיוע טום ראוז, סופר מותחנים וקפטן ברגימנט ה-SAS לשעבר שלחם בצפון אירלנד ובפעולת ההשתלטות על מטוס לופטהאנזה במוגדישו, מאנשי הביון הלובי להבריח נשק למחתרת האירית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר "הרמאי", באתר "סימניה".
* הרמאי, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גל פרל פינקל, משחק תחבולות ועורמה, מקור ראשון, ‏ 25 באוקטובר 2019.
2. ↑  פרדריק פורסיית', "**הרמאי**",הוצאת מעריב, 1992, עמוד 138.
3. ↑  פרדריק פורסיית', "**הרמאי**",הוצאת מעריב, 1992, עמוד 10.
4. ↑  פרדריק פורסיית', "**הרמאי**",הוצאת מעריב, 1992, עמודים 110-129.
5. ↑  פרדריק פורסיית', "**הרמאי**",הוצאת מעריב, 1992, עמודים 268-276.
6. ↑  פרדריק פורסיית', "**הרמאי**",הוצאת מעריב, 1992, עמודים 339-341.
**ארמן טיגראני טיגראניאן** או **דיקראניאן** (בארמנית: **Արմեն Տիգրանյան**; ‏ 26 בדצמבר 1879, באלכסנדרופול (כיום גיומרי) - 10 בפברואר 1950, בטביליסי, היה מלחין ומנצח ארמני. יצירותיו המוכרות ביותר היו שתי אופרות לאומיות, "אנוש" (ביצוע בכורה: אלכסנדרופול, 4 (17) באוגוסט 1912, הצגת האופרה הראשונה בארמניה) ו"דוויד בק" (1950); אופרה זו הוצגה לראשונה חודשים ספורים לפני מותו והייתה היצירה האחרונה שחיבר.

ביוגרפיה
--------

טיגראניאן נולד באלכסנדרופול באימפריה הרוסית (כיום גיומרי, ארמניה. כבר בגיל צעיר מאוד החל להתעניין במוזיקה. את השכלתו המוזיקלית קיבל בטביליסי,
ובשנת 1902 סיים את לימודיו בקולג' למוזיקה של טביליסי, שם למד הלחנה אצל מאקאר אקמאליאן. הוא התמסר להוראה והמשיך לחבר מוזיקה, בעיקר שירים ורומנסות במסורת הארמנית העממית.

פסלו של טיגראניאן בירוואן, ארמניה
האופרה של טיראניאן, "אָנוּש", שנכתבה בשנת 1908 ועוצבה מחדש ב-1932, מכונה "האופרה הלאומית של הארמנים". האופרה, המבוססת על סיפור של הובהאנס תומניאן, שעניינו פרשת אהבים וטרגדיה כפרית, קנתה את לב הקהל ונעשתה שכיחה ברפרטואר הקונצרטי. הצגת הבכורה של |אנוש" התקיימה ב-27 במאי 1923 בבית האופרה לקסינגטון בניו יורק, בהפקה ששווקה לקהל המהגרים הארמני. ההפקה, שהוגדרה מעל שלטי הפרסום כ"הצגת בכורה אמריקאית" של "אנוש", התקיימה ב-1981 בתיאטרון האופרה של מישיגן.

ההיסטוריה של ממלכות קרבאך נתנה השראה לאופרה "דוויד בק" (1950).

בין יתר יצירותיו של טיגראניאן, הדרמה "ליילי ומג'נון", "מחול מזרחי" לתזמורת סימפונית ו"אביב חדש" למקהלה מעורבת.

### קבורה

טיגראניאן נקבר בבית הקברות המרכזי של ירוואן, הידוע גם בשם בית הקברות טוכמאך.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 1935, עיטור כבוד של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של ארמניה לפועל אמנות
* 1936 עיטור כבוד של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה לפועל אמנות

ביבליוגרפיה
-----------

* Атаян Р. Мурадян М. Армен Тигранян, М. 1966 ברוסית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמן טיגראניאן** בוויקישיתוף

* ארמן טיגראניאן והאופרה "אנוש"
* ארמן טיגראניאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Opera Glass
2. ↑  ברנרד אוגוסטין דבוטו, סאטרדיי רביו, 1958, כרך 41, עמ' 57, "ארמן טיגראניאן נולד ב-1879 באלכסנדרופול (...)
3. ↑  Tigranyan's Tombstone at Tokhmakh cemetery המצבה של טיגראניאן בבית הקברות טוכמאך

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007332270405171
* BnF: cb138135081 (data)
* GND: 132523388
* ISNI: 0000 0000 2347 3987
* LCCN: n82004243
* NLP: A28242129
* SNAC: w6qv46v5
* VIAF: 61730275
* WorldCat: lccn-n82004243

 |
**ארמיניהרינגיה** (שם מדעי: ***Arminiheringia***) הוא סוג נכחד של יונק טורף מסדרת הספרסודונטה, אשר השתייך למשפחה הקדומה פרובוריהאיניים שכללה מיני טורפים גדולים מאוד. הוא התקיים במהלך תקופת האאוקן שלפני 48.6 עד 37.2 מיליון שנה מהיום. סוג זה הוגדר בידי פלורנטינו אמגינו (אנ') בשנת 1902 ממצאים שהתגלו במחוז צ'ובוט בארגנטינה. הסוג כולל מין יחיד - *Arminiheringia auceta*.

יונק זה היה בינוני בגודלו באורך 1.4 מטר בקירוב ומשקל של 40 עד 80 ק"ג בממוצע. הוא היה טורף בעל לסתות גדולות ושיניים טוחנות גבוהות ומחודדות שיועדו להרג מהיר. הוא היה בעל ניבים דקים בקדמת הלסת שהיו חסרי אמייל והם צמחו בצורה קיצונית ובלטו גם מחוץ לפיו. בצורה זו דמה מעט לשנחרבים או את קרובו התיילקוסמילוס, אך לא היה קשור אליהם ביותר. היו לו גפיים רחבות דומות לגפיים של דובים וזנב קצר, כך שהוא לא היה טורף אצן וכנראה ארב לטרפו במסתור.

הוא חי ביערות הקדומים של אמריקה הדרומית, שם ניזון מדלשינאים גדולים, ומפרסתנים קדומים אמריקאים כמו התומאשוקסליה. הוא מילא את הגומחה אקולוגית של הקראודונטים משאר העולם שגם הם היו בעלי ניבים גדולות וגוף גדול יחסית. עם זאת הוא היה קרוב יותר ליונקי הכיס המודרניים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**דייט בחשיכה** היא תוכנית מציאות ישראלית המשודרת החל מ-13 באוקטובר 2012 בערוץ 2 בזכיינית רשת בהנחיית ירון ברובינסקי. התוכנית מבוססת על התוכנית ההולנדית "Daten in het Donker", שעלתה לשידור לראשונה בהולנד בשנת 2007 ברשת RTL 5.

הפורמט
------

התוכנית מבוססת על הפורמט ההולנדי, שבו 3 גברים ו-3 נשים גרים בווילה מפוארת. הגברים והנשים חיים באגפים נפרדים באותו הבית ונפגשים זה עם זו רק בחדר אשר מוחשך באופן מוחלט. למשתתפים בתוכנית יש שלושה ימים להכיר זה את זה רק באותו החדר המוחשך, כאשר הם מצולמים בכל העת במצלמות אינפרא אדום. העונה הראשונה זכתה לאחוזי צפייה גבוהים.

לקראת סוף התוכנית כל המשתתפים נחשפים באור. לאחר שהם נחשפים, כל המשתתפים בוחרים אם הם רוצים להמשיך את מערכת היחסים שלהם עם מושא אהבתם או אם הם מעדיפים לעזוב את הווילה.

לאורך עונות הסדרה, הופיעו בה גם מפרסמים, כמו נתן בשבקין (הישרדות) וקארין כהן.

בפרק הראשון של העונה השלישית, מנחה התוכנית, ירון ברובינסקי, השתתף כאחד המתמודדים בתוכנית. בתפקיד המנחה באותו פרק הייתה ירדן הראל.

בעונה השלישית, פרק אחד הוקדש לקהילה הגאה ולגיל הזהב.

נכון לאוקטובר 2013 שודרו כשלוש עונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של הגרסה הישראלית
* האתר הרשמי של המהדורה ההולנדית המקורית

**ביקורות**

* ליאת אלקיים, למה "דייט בחשיכה" היא ריאליטי משובח, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2012
* אתר למנויים בלבד נרי ליבנה, אלמן עם דירה בטאבו ושיניים טובות מחפש דומה, באתר הארץ, 28 ביוני 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  עידן חגואל, עכבר העיר, עף בחשיכה: ירון ברובינסקי משתלט על המסך, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2012
2. 1 2  עכבר העיר, הריאליטי החדש של רשת: "דייט בחשיכה", באתר הארץ, 1 באוגוסט 2012
3. ↑  גילי איזיקוביץ, "דייט בחשיכה" השיגה 24.1 אחוזי צפייה, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2012  
לי-אור אברבך, ‏"דייט בחשיכה" פותחת חזק: רשמה אמש 30.4% רייטינג, באתר גלובס, 14 באוקטובר 2012
גולגולת של המין M. buffetauti
**מכימוזאורוס** (שם מדעי: *Machimosaurus* ) הוא סוג טקסונומי של זוחל ימי דמוי-תנין ענק שחי בתקופת היורה העליון, כ-154 עד 145 מיליון שנה לפני זמננו, בים שכיסה את אירופה וצפון אפריקה בתור היורה. מיני המכימוזאורוס היו גדולים למדי והגיעו לאורכים של 6–10 מטרים (20–33 רגל). הם היו טורפים לא בררנים שטרפו בעיקר דגים וצבי ים אך גם יצורים אחרים ואף דינוזאורים שהתקרבו מאוד לחופים. עם זאת, הם בילו כמעט את כל זמנם בים הפתוח.

|  |  |
| --- | --- |
| בסוג מכימוזאורוס נתגלו המינים הבאים:* *M. hugii* בידי פון מייר ב-1837
* *M. mosae* בידי זאוואג ולינרד ב-1879
* *M. nowackianus* בידי פון הונה ב-1938
* *M. buffetauti* בידי יאנג ועמיתיו ב-2014
* *M. rex* נתגלה ב-2016
 | מספר מיני מכימוזאורוס |

המכימוזאורוס דמה במראהו לתנין גדול, מכוסה בקשקשים קשים ובעל זנב שרירי ארוך. הזנב היה "המנוע" של המכימוזאורוס שדחף אותו במים ואילו רגליו הקצרות שימשו להיגוי וייצוב. המכימוזאורוס היה בעל ראש עם לסת מוארכת ובה שיניים חרוטיות חדות. חלק מהשיניים היו קהות ונמוכות ונועדו לפצח שריונות של צבי ים, שהיוו מרכיב עיקרי בתזונה של המכימוזאורוס. נמצאו מספר מאובנים של צבי ים ועליהם סימני נשיכה של מכימוזאורוס ואף שרידי שיניים שבורות. כמו כן נמצאו סימני נשיכה של מכימוזאורוס בעצם של זאורופוד אך לא ברור האם מדובר באכילת נבלה שנסחפה לחוף או בציד פעיל של דינוזאורים שהתקרב יותר מדי למים הרדודים והותקף על ידי המכימוזאורוס באופן דומה לכך שתנינאים מודרניים (ואפילו הדיינוסוכוס משלהי הקרטיקון העליון) תוקפים בעלי חיים גדולים המתקרבים אל מקווה המים.

ארבעת המינים הראשונים שנתגלו חיו כולם בים הרדוד שכיסה את רוב אירופה בשלהי תור היורה, בעיקר בגילאי הקימרידג'יאן והטיתוניאן. ב-2016 נתגלה מין חדש, גדול מכל שאר המינים, שבשל גודלו זכה לשם *Machimosaurus rex*, "מלך המכימוזאורים". אורכו הגיע ל-9.6 מטרים (31 רגל) ומשקלו ל-3 טונות. מין זה היה מאוחר יותר משאר מיני המכימוזאורים ושרידיו מתוארכים לקרטיקון התחתון, ושרד את ההכחדה ההמונית שהייתה בסוף היורה. הוא נתגלה בתוניסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכימוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

* בריאן סוויטק, Monster-Sized Marine Crocodile Discovered, נשיונל ג'יאוגרפיק, ינואר 2016
* Angellis Net pdf
* תמונות ב- French Paleopedia
"**דומם**" או "**טבע דומם**" (1987) הוא תצריב מאת הצייר הישראלי עופר ללוש.

תיאור
-----

תיאור הטבע הדומם של עופר ללוש נוצר בשנת 1987, תקופה בה יצר האמן כמה תצריבים גדולים בסדנת ההדפס ירושלים. ללוש יצר את התיאור כדיפטיכון, שהורכב משלוש פלטות תחריט שונות, ואשר הודפסו על ידי מרים שניצר על גבי גיליונות נייר בגובה של 106.5 ס"מ וברוחב כולל של 147 ס"מ במהדורה בת 35 עותקים.

במרכז העבודה שולחן עץ ועליו מונחים עציצים וצמחים שונים. השולחן מתואר על רקע מרחב ריק ובהיר. למרות זאת, צבר העציצים המתוארים אינם יוצרים סדר והרמוניה, כי אם מרחב כאוטי שבו מופיעים הצמחים במצבים של בין לבלוב ושפע לקמילה. גם צורת הדיפטיכון, הקשורה בתולדות האמנות אל תיאורי סדר אלוהי, עשויה להעצים מתח זה.

העבודה הוצגה בתערוכות שונות כגון "חותם הדפס" (1994) במוזיאון ישראל ובתערוכה "תחריט" (2006) במוזיאון הנגב לאמנות. בנוסף תקטלוגים של תערוכות אלו תצלום העבודה מופיע גם בספר "100 שנות אמנות הדפס בישראל" (2015).

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: **חותם הדפס: עשרים שנה לסדנת ההדפס, ירושלים**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1994
2. ↑  ראו: **תחריט**, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע, 2006
3. ↑  ראו: **100 שנות אמנות הדפס בישראל**, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2015