recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גארי קאר** (באנגלית: **Gary Karr**; נולד ב-20 בנובמבר 1941) הוא נגן הקונטרבס הראשון בעולם אשר פתח בקריירה סולנית מלאה. הוא הוכתר על ידי מגזין טיים כבסיסט הסולני המוביל בעולם.

ביוגרפיה
--------

קאר נולד בלוס אנג'לס. בן למשפחת קונטרבסיסטים מקצועיים, בהשפעתם החל את לימודי הכלי והוא בן 9 בלבד. בעידוד סבו, בסיסט אף הוא ודמות בעלת השפעה מכרעת בחינוכו המוזיקלי, בילדותו נחשב לילד פלא. קאר נרשם ללימודים גבוהים באוניברסיטת קליפורניה תחת הדרכתו של הרמן ריינסהאגן. עם זאת, היה זה המעבר לבית הספר ג'וליארד והמפגש עם המורה המפורסם סטיוארט סאנקי אשר הותיר בו חותם. בתקופה זו אף נהג לבקר בסטודיו של הכנר הנודע מישה אלמן על מנת להאזין לאימוניו. 

את הופעת הבכורה של קאר ב- 1962 ליוותה הפילהרמונית של ניו יורק תחת שרביטו של ליאונרד ברנשטיין. כאן הרהיב קאר עוז וניגן את "הברבור" מתוך קרנבל החיות של סן-סנס, הכתוב במקור לצ'לו, בגובה הצליל המקורי. זאת לאחר סירובו לבקשת ברנשטיין לנגן את "הפיל", הקטע המיועד לקונטרבס מתוך אותה היצירה. באותה השנה הגיש קאר רסיטל בכורה בקרנגי הול. ההופעה עוררה הדים בעולם המוזיקה דאז, ובעקבותיה אף החליטה אלמנתו של סרגיי קוסביצקי לתרום לקאר את קונטרבס האמאטי משנת 1611 של בעלה המנוח. מאז הופיע כסולן עם תזמורות רבות ברחבי העולם, ביניהן התזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג, התזמורת הסימפונית של מונטריאול, תזמורת סימון בוליבר (ונצואלה), התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הפילהרמונית של אוסלו והתזמורת הקאמרית של ציריך. קאר אף חבר פעם נוספת לברנשטיין וביצע את הקונצ'רטו לקונטרבס של קוסביצקי, ביצוע מחווה מצידו של ברנשטיין למורהו הדגול בטאנגלווד.

תחום הפדגוגיה חב אף הוא רבות לקאר. שנים של מחקר בתחום הטכניקה של הכלי הניבו מספר ספרים המסבירים את גישתו באשר ליציבה ועבודה נכונה עם הגוף בעת הנגינה, וכן תרגילים המיועדים לשיפור השליטה הטכנית בקונטרבס. קאר גם הקליט משדר וידאו העוסק בנושאים אלה וכולל הדגמות חיות. בעבר אף לימד במוסדות יוקרתיים ברחבי ארצות הברית, ביניהם בית הספר ג'וליארד, ייל ובית הספר הארט למוזיקה. תלמידו הבולט בישראל הוא מיכאל קלינגהופר.

בשנת 2001 ניגן קאר את רסיטל הפרידה שלו, אשר חתם את הקריירה שלו כאמן מופיע. כיום הוא מתרכז בהקלטות באולפן הביתי שלו ובהוראה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גארי קאר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גארי קאר

* גארי קאר, באתר AllMusic (באנגלית)

* גארי קאר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* גארי קאר, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313337105171
* BnF: cb13895864g (data)
* GND: 134422899
* ISNI: 0000 0001 1455 4854
* LCCN: n85105486
* MusicBrainz: 7e4d50c0-3652-4564-b0f1-c6552204b6ec
* NTA: 104858109
* SNAC: w6676b0h
* SUDOC: 080785204
* VIAF: 114838064
* WorldCat: lccn-n85105486

 |
**ואלר ז'רמן** (בצרפתית: **Valère Germain**; נולד ב-17 באפריל 1990 במרסיי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מונפלייה מליגת העל הצרפתית.

קריירת מועדונים
---------------

### מונקו

בצעירותו עבר ז'רמן במספר מחלקות נוער, עד שהגיע למחלקת הנוער של מונקו בשנת 2005. בעונת 2010/2011 החל ז'רמן לשחק במונקו II, קבוצת המילואים של המועדון. הוא ערך 29 הופעות והבקיע 13 שערים. ב-1 במאי 2011 ערך ז'רמן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 בתיקו 1-1 נגד סנט אטיין במסגרת המחזור ה-33 בליגת העל הצרפתית. הוא ערך בעונה זו, שהסתיימה בירידת המועדון לליגת המשנה הצרפתית.

החל מעונת 2011/2012 הפך ז'רמן לשחקן הרכב קבוע בקבוצה. ב-15 באוגוסט 2011 הבקיע ז'רמן את שער הבכורה שלו במועדון, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בהפסד 1–2 לסטאד ריימס במסגרת המחזור השלישי בליגה. ז'רמן ערך 34 הופעות ליגה והבקיע 8 שערים בעונה זו, והוסיף 35 הופעות ליגה ו-14 שערים בעונה העוקבת, שבסיומה שבה מונקו לליגת העל הצרפתית.

ב-23 ביולי 2013 חתם ז'רמן על חוזה חדש ל-4 שנים במועדון. ב-16 בינואר 2014 הבקיע ז'רמן את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, שער בדקה ה-41 בניצחון 0–2 על אולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-22 בליגה. הוא ערך 23 הופעות ליגה בעונת 2013/2014, בה סיימה מונקו במקום השני בליגה, והבקיע 5 שערים. בעונת 2014/2015 איבד ז'רמן את מעמדו במועדון וערך 29 הופעות ליגה, 20 מהן כשחקן מחליף. הוא הבקיע 4 שערים בלבד, כשמונקו מסיימת במקום השלישי בליגה. ב-1 באוקטובר 2014 ערך ז'רמן את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בתיקו 0-0 נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת המחזור השני בשלב הבתים לעונת 2014/2015. הוא הוסיף הופעה בשלב הבתים נגד בנפיקה ליסבון והופעה נוספת בשלב רבע הגמר נגד יובנטוס, בו הודחה מונקו.

### ההשאלה לניס

בחודש יולי 2015 הושאל ז'רמן לניס מליגת העל הצרפתית למשך עונה אחת. ב-8 באוגוסט 2015 ערך ז'רמן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לקבוצת האם שלו, מונקו, במסגרת המחזור הראשון בליגה. ז'רמן הבקיע בדקה השביעית את שער היתרון לזכות ניס. הוא שיחק בכל 38 משחקי הליגה של ניס, ב-36 מהם בהרכב הפותח, והבקיע 14 שערים.

### החזרה למונקו

לקראת עונת 2016/2017 חזר ז'רמן למונקו, והתחיל את העונה כשחקן הרכב. בתחילת העונה עזר ז'רמן לקבוצתו להעפיל לליגת האלופות לעונת 2016/2017 לאחר משחקי מוקדמות נגד פנרבחצ'ה ונגד ויאריאל. בהמשך העונה איבד שוב את מקומו בהרכב לטובת קיליאן אמבפה.

### מרסיי

ב-27 ביוני 2017 חתם ז'רמן במרסיי. ב-27 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2–4 על אוסטנדה בו כבש שלושער במסגרת סיבוב המוקדמות השלישי בבליגה האירופית.

### מונפלייה

ב-31 באוגוסט 2021 חתם ז'רמן במונפלייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואלר ז'רמן** בוויקישיתוף
* ואלר ז'רמן, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
**גארי רוס** (באנגלית: **Gary Ross**; נולד ב-3 בנובמבר 1956) הוא יוצר, במאי, מפיק ותסריטאי יהודי-אמריקאי. הוא היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר.

ביוגרפיה
--------

רוס נולד בלוס אנג'לס למשפחה יהודית, כשאביו הוא התסריטאי ארתור רוס. הוא למד באוניברסיטת פנסילבניה.

הוא עבד בקמפיין הנשיאותי של טד קנדי בשנת 1980, ושימש כיועץ גם בקמפיינים הנשיאותיים של מייקל דוקאקיס ושל ביל קלינטון, לפני שהחל לעבוד בסרטי פרמאונט.

קריירה
------

בשנת 1988 כתב יחד עם אן ספילברג את הסרט זוכה הפרסים "ביג", בכיכובו של טום הנקס. על הסרט הוא היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולפרס גילדת הכותבים של אמריקה וזכה בפרס סאטורן לתסריט הטוב ביותר.

בשנת 1993 כתב את הסרט המצליח "דייב", שהיה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולשני פרסי גלובוס הזהב.

בשנת 1988 כתב, הפיק וביים את הסרט "פלזנטוויל", בו כיכבו טובי מגווייר וריס וית'רספון.

בשנת 2003 כתב, הפיק וביים את הסרט "סיביסקיט", בו כיכבו טובי מגווייר וג'ף ברידג'ס. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר.

בשנת 2008 כתב והפיק את הסרט המונפש "המסע של דספרו".

בשנת 2012 כתב וביים את סרטו המפורסם ביותר, "משחקי הרעב", בו מככבים ג'ניפר לורנס, ג'וש האצ'רסון, ליאם המסוורת', וודי הארלסון, אליזבת בנקס ודונלד סאת'רלנד.

בשנת 2018 כתב וביים את הסרט "אושן 8", בו כיכבו סנדרה בולוק, קייט בלאנשט, אן האת'וויי, שרה פולסון, ריהאנה, הלנה בונהם קרטר ואקוופינה.

חיים אישיים
-----------

הוא נשוי לאליסון תומאס. בשנת 1995 נולדו לשניים תאומים, בן ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

* גארי רוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גארי רוס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* גארי רוס, באתר AllMovie (באנגלית)
* גארי רוס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* גארי רוס, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* גארי רוס, באתר Metacritic (באנגלית)
* גארי רוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cheat Sheet: Gary Ross, Best For Film (באנגלית)
2. ↑  CNN - Interview: Gary Ross breathes his life into 'Pleasantville' - October 12, 1998, edition.cnn.com
3. ↑  Gary Ross biography and filmography | Gary Ross movies, Tribute (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325756005171
* BNE: XX1287940
* BnF: cb14056287n (data)
* GND: 14222488X
* ISNI: 0000 0001 0880 2540
* LCCN: no99024962
* NKC: xx0189854
* NLK: KAC201323164
* SNAC: w6vt2czq
* SUDOC: 128708816
* VIAF: 24804939
* WorldCat: lccn-no99024962

 |
**אנוואצ'וקוו איהוקוומרה צ'ימה מונקה** (באנגלית: **Nwachukwu Iheukwumere Chima Moneke**; נולד ב-24 בדצמבר 1995), הידוע בעיקר כצ'ימה מונקה, הוא כדורסלן ניגרי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בסאסקי בסקוניה מליגת העל הספרדית והיורוליג ובנבחרת ניגריה.

ראשית חייו
----------

מונקה נולד באבוג'ה, ניגריה, אך גדל בקנברה, אוסטרליה, שם החל לשחק בתיכון.

קריירת מכללות
-------------

ב-2013, הוא נרשם למכללת Northeast Community College, שם שיחק שתי עונות (2013–2015), ובשנייה רשם 17 נקודות, 12.1 ריבאונדים ושתי חסימות למשחק.

המספרים שלו אפשרו לו לעבור לאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. לאחר עונת ה"רד שירט" שלו, בעונת 2016/17 הוא העמיד ממוצעים של 14.6 נקודות, 9.5 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק. בעונה הבאה הוא רשם 18.4 נקודות, 9.6 ריבאונדים ו-1.1 חסימות בממוצע ב-21 משחקים.

קריירה מקצועית
--------------

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ‏2018 חתם מונקה על החוזה המקצועי הראשון שלו ברואן מטרופול בסקט מה-LNB Pro B, הליגה הצרפתית השנייה.

בנובמבר 2018 הוא עזב את רואן וחתם בדניין ולטייר באסקט, גם היא מליגת המשנה בצרפת. הוא העמיד ממוצעים של 14.3 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים ב-27 משחקים בקבוצה.

בעונת 20/2019 הוא חתם בבליירס דה קמפר מה-LNB Pro B, בה העמיד ממוצעים של 15.8 נקודות, 6.75 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.

בעונת 2020/21 הוא חתם באורליאן מה-LNB Pro A, הליגה הצרפתית הבכירה, והעמיד במדיה ממוצעים של 12.5 נקודות, 6 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים וכמעט חסימה אחת ב-21 משחקים.

ב-13 ביולי 2021 הוא חתם על חוזה לשנה בבאסקט מנרסה מהליגה הספרדית. הוא הגיע עם מנרסה לגמר עונת 2021/2022 בליגת האלופות בכדורסל, ונבחר ל-MVP של העונה הסדירה ולחמישיית העונה.

ב-18 ביולי 2022 חתם בסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA, ושיחק גם בקבוצת ליגת הפיתוח שלה, סטוקטון קינגס.

ב-16 בינואר 2023 חתם במונקו, הגיע איתה לפיינל פור היורוליג 2023 וזכה איתה באליפות צרפת בכדורסל.

ב-19 ביולי חתם בסאסקי בסקוניה מליגת העל הספרדית והיורוליג.

קריירה בנבחרת הלאומית
---------------------

מונקה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה ב-2020, ושיחק בשלושה משחקי מוקדמות אפרובאסקט. בשנת 2021 הוא זומן לסגל המוקדם לטורניר הכדורסל באולימפיאדת טוקיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Chima Moneke, l'ailier de l'OLB, est entré dans l'histoire du basket cette nuit". *larep.fr* (בצרפתית). 11 ביולי 2021. נבדק ב-13 ביולי 2021. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Chima Moneke reportedly in advanced talks to join BAXI Manresa". *ספורטנדו*. נבדק ב-13 ביולי 2021. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  עובר לצרפת: צ'ימה מונקה חתם במונאקו, באתר ערוץ הספורט, ‏16 בינואר 2023
4. ↑  מונקה חתם בבאסקוניה, קורנלי במונאקו, באתר ערוץ הספורט, ‏19 ביולי 2023
**המועצה לביטחון המולדת** (באנגלית: **Homeland Security Council**, בראשי תיבות: **HSC**) היא וועדה במסגרת משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, המופקדת לייעץ לנשיא בעניינים הרלוונטיים לביטחון פנים. היועצת לביטחון המולדת כיום היא ג'וליה נשיוואט, ולפניה היועץ לביטחון המולדת היה טום בוסרט, שהחזיק בדרגת עוזרו של הנשיא לביטחון פנים וללוחמה בטרור.

היסטוריה
--------

הנשיא ברק אובמה בישיבת המועצה לביטחון פנים בחדר הקבינט שבבית הלבן כדי לדון במגפת שפעת החזירים ב-2009
המועצה לביטחון פנים (HSC) היא חלק במשרד ההנהלה של הנשיא, והיא הוקמה על ידי הקונגרס ב־2001, ובהמשך הורחבה על ידי צו נשיאותית לביטחון פנים. הוא שימש כממשיך דרכו של מחלקת ביטחון המולדת, שהוקמה ב-20 בספטמבר 2001, מיד לאחר פיגועי 11 בספטמבר. הקונגרס לאחר מכן חיקק את הקמת המועצה לביטחון המולדת בחוק ביטחון הפנים ב-2002, והטיל עליו ייעוץ לנשיא בענייני ביטחון פנים ואכיפה.
ב־23 בפברואר 2009 פרסם ממשל אובמה את הנחיית המחקר הנשיאותית. תזכיר זה הורה על ביקורת בת 60 יום על ביטחון הפנים של הבית הלבן והמבנה נגד טרור. בבדיקה המליץ הנשיא למזג את הצוות התומך במועצה לביטחון המולדת עם הסגל התומך בהמועצה לביטחון לאומי. ב־26 במאי 2009 חתם ברק אובמה על ההמלצה למזג את המועצה לביטחון המולדת ואת המועצה לביטחון לאומי למועצת ביטחון לאומית אחת. ב-10 בפברואר 2014 שם הנשיא אובמה את ראשות הביטחון הלאומי לסגל המועצה לביטחון לאומי.

קובעי המדיניות והמשקיפים התלבטו אם צוות המועצה צריכה להישאר ישות עצמאית בבית הלבן או להתמזג עם צוות להערכת המטרות, ההתחייבויות והסיכונים של ארצות הברית, והמלצות לנשיא ביחס למדיניות ביטחון פנים.

מבנה
----

ה-HSC היה דומה למקבילו בביטחון לאומי, המועצה לביטחון לאומי (NSC), שהוקמה בחוק הביטחון הלאומי משנת 1947. ה-HSC שמר גם על קווי דמיון מבניים עם ה-NSC; ה-HSC הורכב מצוות מן המניין המאורגן על ידי אזורי נושא הנוגעים למשימות לביטחון פנים, כאשר המועצה עצמה הורכבה מחברי הקבינט ובכירים בבית הלבן שלמחלקותיהם יש אינטרסים עיקריים בקביעת מדיניות האכיפה וביטחון הפנים. במהלך ממשל בוש עמד בראש המועצה היועץ לביטחון המולדת. המטות המשולבים מורכבים מהיועצים הצבאיים העיקריים של המועצה לביטחון פנים וכן מהמועצה לביטחון לאומי. עקב ההמלצות שביצע אובמה, במועצה לביטחון פנים ובמועצה לביטחון לאומי יש כעת צוות משולב, סגל הביטחון הלאומי (NSS).

אף על פי שדומה בשמו, המחלקה לביטחון המולדת הוא המשרד הרשמי הפדרלי האחראי; בניגוד למחלקה לביטחון המולדת ה-HSC תפקד כחלק מ משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, ומשך עובדים מכל סוכנויות פדרליות ובשליטתו הישירה של הנשיא.

חברי המועצה
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| - | מבנה המועצה לביטחון פנים של ארצות הברית (הנוכחי) | - | יושב ראש | נשיא ארצות הברית | - | משתתפים קבועים | סגן הנשיא, מזכיר המדינה, מזכיר האוצר, מזכיר ההגנה, התובע הכללי, מזכיר האנרגיה, המזכיר לביטחון המולדת
היועץ לביטחון לאומי היועץ לביטחון המולדת, השגריר באו"ם | - | יועץ צבאי סטטוטורי
יו"ר המטות המשולבים | - | יועץ מודיעין סטטוטורי | ראש המודיעין הלאומי | - | משתתפים נוספים | ראש סגל הבית הלבן, יועץ הבית הלבן, מנהל לשכת הניהול והתקציב |

ראו גם
------

* היועץ לביטחון המולדת
* היועץ לביטחון לאומי
* המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2005104750
* VIAF: 127031127
* WorldCat: lccn-no2005104750

 |
אזור הבשר בשוק הסיטונאי של רנג'יס, 2008
פביליון הדגים ופירות הים הטריים ברנג'יס, 2011
**השוק הבין-לאומי של רנז'יס** (בצרפתית: **Marché International de Rungis**) הוא השוק הסיטונאי העיקרי של פריז, הממוקם בקומונה של רנז'יס, בפרווריה הדרומיים. זהו שוק המזון הגדול בעולם.

מאז ראשיתו במאה ה-10, היה השוק העיקרי של פריז ממוקם במרכז העיר, בשטח בן 100 דונם בלה אל. השוק נעשה קטן מכדי לאכלס את דרישות העסקים, וב-1969, הועבר לפרוורים. הקומונה של רנז'יס נבחרה בשל הגישה הקלה אליה ברכבת ובכביש המהיר ובשל קרבתה לנמל התעופה אורלי.

השוק הוא רכושה של הממשלה הצרפתית והוא מנוהל בידי Semmaris ‏(Société d'Economie Mixte d'Aménagement et de gestion du marché d'intérêt national de Rungis). מספר הסיטונאים רב והתחרות קשה. השוק נפתח בשעה אחת אחרי חצות ונסגר בשבע בבוקר. הלקוחות הם אנשי מקצוע, מפיצים ומסעדות. יש פיקוח וטרינרי ובטיחותי קפדני. פסולת השוק ממוחזרת ומשתמשים באנרגיה שלה כדי להפעיל את הכבשן שמחמם את השוק ואת שדה התעופה אורלי הסמוך.

בשנת 2000 זכתה חברת Semmaris המפעילה את השוק, יחד עם שותפים ישראלים במכרז לתכנון שוק סיטונאי חדש סמוך למחלף מסובים, במקום השוק הסיטונאי בתל אביב. התוכנית לא יצאה לפעול לבסוף.

נתונים
------

* קבוצת המבנים מכסה שטח של 2320 דונם;
* במקום עובדים 13,000 אנשים מדי יום;
* לשוק נכנסים 26,000 כלי רכב מדי יום (מתוכם 3,000 הם משאיות כבדות);
* מדי שנה מובאים 1,698,000 טונות של מוצרים;
* זהו השוק הסיטונאי בעל המחזור הגדול ביותר בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השוק הבין-לאומי של רנז'יס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של השוק הבין-לאומי של רנז'יס (בצרפתית)
* האתר הרשמי של שוק רנג'יס (באנגלית)
* האתר הרשמי של שוק רנג'יס (בצרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דליה טל, ‏שוק סיטונאי חדש, ליד מסובים, באתר גלובס, 29 באוקטובר 2000
2. ↑  עמר כהן, ‏כישלון בסיטונאות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 במאי 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11864846d (data)
* GND: 4801824-7
* VIAF: 312730427
* WorldCat (עם VIAF): 312730427

 |
**אביעד אברהמי** (נולד ב-6 בדצמבר 1977 בירושלים) הוא עיתונאי רכב העוסק בתחום האופנועים, העורך הראשי של מגזין האופנועים פול גז, כותב על אופנועים ל-"ידיעות אחרונות", פרשן מרוצי אופנועים בערוץ ספורט 5, מדריך רכיבה מתקדמת ומורה למכונאות אופנועים.

ביוגרפיה
--------

אברהמי נולד וגדל בשכונת תלפיות בירושלים. לאחר שסיים לימודיו בתיכון מכללת אורט ובמכללה למנהל, התגייס לצבא ושירת ביחידת תצפיות של חיל מודיעין. שירת כשנתיים בדרום לבנון, מתוכן כשנה וחצי במוצב דלעת. השתחרר במרץ 1999 בדרגת סמ"ר.

אברהמי החל לרכוב על אופנועים בגיל 16. לאחר השירות הצבאי טייל כשנה באוסטרליה על-גבי אופנוע, ועם חזרתו ארצה התגורר בתל אביב, שם בנה פרויקט אופנוע בתצורת סופרמוטו לרכיבת מסלול, במקביל ללימודיו במכינה.

בשנת 2002 החל לימודי הנדסאי מכונות – רכב במכללת תל-חי, אותם סיים כעבור שנתיים בהצטיינות. באותה השנה היה ממקימי אליפות ישראל בסופרמוטו, בה התחרה עד סיום עונת 2006, ובמהלך התקופה הזו זכה בתואר אלוף ישראל בסופרמוטו (בשנים 2005 ו-2006). בשנים לאחר מכן, התחרה באליפות ישראל באופנועי אנדורו, באליפות ישראל בקטנועים ובאליפות ישראל באופנועי סופרבייק.

בשנת 2005 הצטרף לצוות המדריכים של אופנוען מאומן, ומשמש מאז כמדריך רכיבה מתקדמת בכביש, בשטח ובמסלול.

בשנת 2006 הקים אברהמי את מגמת "אופנוטרוניקה" – מכונאות וחשמל אופנועים במכללת עמל מקס-פיין בתל אביב, שם לימד 12 שנים כמורה מקצועי בתיכון לתלמידים במגמה בכיתות י', י"א וי"ב.

בשנת 2008 פתח אברהמי קורס לימודי ערב למבוגרים בנושא מכונאות אופנועים בו הוא מלמד עד היום.

### פול גז

בשנת 2003 הצטרף לצוות הכותבים של מגזין האופנועים פול גז. בתחילה ככתב לעניינים טכניים, בהמשך ככותב חדשות ובוחן כביש ושטח, ולאחר מכן כעורך מדור מבחני דרכים וכמשנה לעורך הראשי.

ב-2013 מונה לעורך הראשי של המגזין, תפקיד אותו הוא ממלא עד היום.

משנת 2015 אברהמי הוא הבעלים של מגזין פול גז.

בשנת 2018 הוענקה לו תעודת עיתונאי של לשכת העיתונות הממשלתית.

### חיים אישיים

בשנת 2006 התחתן ונולדו לו 3 ילדים. התגרש בשנת 2013.

מלבד התחום המוטורי, אברהמי חובב ריצה למרחקים ארוכים והחל משנת 2009 הוא מתחרה אחת לשנה במרתון תחרותי. שיאו האישי במרתון: 2:43 ש' (נכון ליוני 2022).
**לובארוס** (שם מדעי: *Luvarus imperialis*) הוא מין של דג גרם ימי מסדרת הדקראים החי ברחבי האוקיינוסים הטרופיים והוא המין היחיד בתוך משפחת ה**לובאריים** (*Luvaridae*) שבקבוצה דמויי-בתרן.

מאפיינים
--------

דג זה הוא קרוב רחוק של הבתרניים וצעירי הדג דומים לבתרנים בסנפירי הזנב הקוצניים, למרות שהבוגרים חסרים אותם. ואולם הוא גדול מהבתרנים בהרבה: האורך הממוצע הוא 152 סנטימטר והאורך המקסימלי מגיע ל-2 מטר. המשקל הגדול ביותר הגיע ל-150 ק"ג. הדג ורוד ובעל גוף אליפסי עם מצח גדול, לסתות קצרות וסנפירים קוצניים. לדג אין סנפיר גבי במקום יש לו שורה של קוצים קטנים באזור השת והאגן. הזנב גדול ושרירי ועוזר לדג לנוע.

זהו דג המצוי בעומקים של עד 200 מ' ברחבי האוקיינוס הפתוח ומחפש לו טרף בדמות מדוזות, מסרקניות וזואופלנקטון. הוא נידוג רק לעיתים נדירות למטרות מאכל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לובארוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  לובארוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
קבר דנישמנד גאזי בניקסר
**השושלת הדָנִישְׁמֵנְדִית** (בטורקית: **Dânişmendliler**; בפרסית: **دودمان دانشمند**) הייתה שושלת טורקית ששלטה במרכז אנטוליה בשנים 1075–1178, לצד השושלת הסלג'וקית ותוך מאבקים עמה. בירת אזור השליטה שלה הייתה תחילה בעיר אמסיה ולאחר מכן הועברה לעיר ניקסר ולאחר מכן לסיוואס. בשיאה, בראשית המאה ה-12, השתרע אזור השליטה של השושלת מאנקרה בצפון-מערב ועד מלטיה בדרום-מזרח. לאורך קיומה בלמה השושלת הדנישמנדית את התקדמות מסעי הצלב. מייסד השושלת היה דנישמנד גאזי (בפרסית: دانشمند غازی), שמשמעות שמו או כינויו "דנישמנד" היא "מדען". עד 1134 נשאו ראשי השושלת בתואר ביי ולאחר מכן נטלו את התואר "מליק" (מלך).

היסטוריה
--------

לאחר קרב מנזיקרט (1071) השתלטה השושלת הסלג'וקית על מרכז אנטוליה, כאשר היא יורשת את שלטי האימפריה הביזנטית. לאחר מותו של השליט הסלג'וקי סולימאן בן קוטלמיש ב-1086, פרצה מלחמת-אחים בין יורשיו, אותה ניצל דנישמנד גאזי על מנת להרחיב את בסיס השליטה שלו ולייסד שושלת עצמאית. עלילותיו מסופרות באפוס מן המאה ה-13 (בטורקית: Danişmendname), שקשה לקבלו כמקור היסטורי אמין. מקורו ומקורו כוחו של גאזי נתונים במחלוקת בין חוקרי התקופה. החל ממסע הצלב הראשון ב-1096 החלו כוחות אירופאים לחדור לאנטוליה במסגרת מסעי הצלב, על מנת להגיע לארץ הקודש. חלק ניכר מנתיבי התנועה ההכרחיים של הצלבנים עברו דרך אזורי שליטה דנישמנדים, אשר ביקשו למנוע חדירה לשטחיהם.

ב-1100 לכד גאזי גומושטיגין, שליטה השני של השושלת, את בוהמון הראשון, אשר שהה בשבי הדנישמנדים שלוש שנים עד שנפדה. בהמשך שיתף גאזי פעולה עם הסלג'וקים על מנת להכשיל את מסע הצלב של 1101.

בנו, אמיר גאזי, פלש לממלכת קיליקיה הארמנית, שגבלה בשטחי הדנישמנדים בדרום-מזרח. בוהמון השני, נסיך אנטיוכיה הצלבני, שיצא לעזרת הארמנים מקיליקיה, כמו גם על מנת להבטיח את הציר בין אנטוליה לבין ארץ הקודש, נהרג בקרב עם הדנישמנדים ב-1030. זמן קצר לפני מותו ב-1034 נטל לעצמו אמיר גאזי את הכינו מליק.

בנו, מליק מהמד גאזי לא היה איש קרבות באביו וסבו, ועסק במפעלי בניה בעיר קייסרי אותה הקים למעשה מחדש. לאחר מותו התפצלו שטחי הדנישמנדים לצפון, שמרכזו בסיווס, בשליטת אחיו יאגיבסן ולדרום, בשמרכזו במלטיה, בשליטת אחיו אי אל-דלב. עם זאת, בנו של מהמד גאזי, מליק זונון, ביקש אף הוא לשלוט בממלכה מקייסרי. שני דודיו התנגדו למהלך, פלשו לעיר וגירשו את זונון, שמצא מפלט אצל השליט הסלג'וקי. ב-1172 הצליח זונון לכבוש את סיווס בסיוע צבא ששלח לו נור א-דין. עם זאת, לאחר מותו של נור א-דין ב-1174 חזר צבאו לסוריה וזונון לא הצליח להחזיק בשאריות הממלכה הצפונית, שסופחה לסולטנות רום. זונון מצא מפלט בחצר הביזנטית. עד 1178 כבשו הסלג'וקים את כל שטחי הדנישמנדים, כולל מלטיה בדרום, וסיפחו את כל שטחיה לסולטנות.

לקריאה נוספת
------------

* Clifford Edmund Bosworth, *The New Islamic Dynasties: A Chronological and Genealogical Manual*, Edinburgh University Press (2004). מסת"ב 978-0-7486-2137-8

קישורים חיצוניים
----------------

* Early Period of Anatolian Turkish Heritage: Niksar, The Capital of Danishmend Dynasty
* השושלת הדנישמנדית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2018003196
* TDVİA: danismendliler

 |
בקומבינטוריקה, **מספר מוצקין** (ה-n-י) הוא מספר הדרכים השונות לחבר n נקודות על היקפו של מעגל, במיתרים שאינם חוצים זה את זה. למספרים אלה יש הגדרות אחרות, מתחומי תורת המספרים והגאומטריה. מספרי מוצקין קרויים על שמו של המתמטיקאי תאודור מוצקין (בנו של המנהיג הציוני ליאו מוצקין).

מספרי מוצקין הראשונים הם:
1, 1, 2, 4, 9, 21, 51, 127, 323, 835, 2188, 5798, 15511, 41835, 113634, 310572, 853467, 2356779, 6536382, 18199284, 50852019, 142547559, 400763223, 1129760415, 3192727797, 9043402501, 25669818476, 73007772802, 208023278209, 593742784829.

התרשים הבא מראה את 9 הדרכים לחבר 4 נקודות על היקף מעגל בלי מיתרים חוצים:

והתרשים הבא מראה את 21 הדרכים לחבר 5 נקודות על מעגל בלי מיתרים חוצים:

הגדרות מקבילות למספרי מוצקין: מספר מוצקין ה-n-י שווה גם למספר הסדרות של מספרים שלמים חיוביים, שאורכן n-1, הן מסתיימות ומתחילות ב 1 או 2, וההפרש בין כל שני איברים רצופים בהן הוא 0, 1 או 1-.

כמו כן, מספר מוצקין ה-n-י שווה למספר המסלולים האפשריים ברביע הימני העליון של רשת קואורדינטות, מהנקודה (0,0) לנקודה (n,0) כאשר בכל צעד מותר לזוז רק לכיוון ימין, (ישירות ימינה, ימינה ולמעלה או ימינה ולמטה) ובשום שלב אסור לרדת מתחת לציר ה-x. התרשים הבא מראה את 9 המסלולים החוקיים מהנקודה (0,0) לנקודה (4,0):

ב-1977 הציגו דונהיי ושפירו 14 הגדרות שונות למספרי מוצקין בענפים שונים של המתמטיקה.

ראו גם
------

* מספר דלנואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מספר מוצקין** בוויקישיתוף
* סדרה A001006 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
* מספר מוצקין, באתר MathWorld (באנגלית)
**ריאד מוחמד א-סונבאטי** (בערבית: **رياض السنباطي**; 30 בנובמבר 1906–1981) מוזיקאי ומלחין מצרי, הנחשב לאחד המוזיקאים המצריים הבולטים ביותר ולזמר ערבי ייחודי.

חייו
----

נולד בעיר פארסכּוּר שבמחוז דֻמְיַ֫אט שבמצרים, כבן הראשון והיחיד לאחר 8 בנות במשפחה. אביו, מוחמד א-סונבאטי היה מוזיקאי ונגן עוד מפורסם, שהיה לוקח את ריאד לקונצרטים השונים וממנו קיבל א-סונבאטי השראה לנגינה ושירה.

לאחר לידתו עברה משפחתו לעיר אל-מנסורה בה הלך א-סונבאטי לבי"ס ולמד לימודי קריאה, כתיבה וקוראן. אביו שלח אותו ללמוד אצל המורה הידוע מוחמד שעבאן.

פעמים רבות א-סונבאטי נמלט מבית הספר למקום שבו המבוגרים ניגנו עוד בשל אהבתו למוזיקה.

רוב עבודתו הייתה עם הזמרת אום כולת'ום אותה פגש בשנת 1922. א-סונבאטי כתב את השיר הראשון שלו בשנת 1928 ועבר לקהיר שם החל לעבוד כמורה לעוד בבית ספר למוזיקה.

בשנת 1936 כתב את אחד מהשירים המפורסמים ביותר שלו שפרסמו את אום כולת'ום בסרט "קח אותי לעירך אהובי".

א-סונבאטי הכניס רוח חדשה במוזיקה של אותה תקופה, כמו שילוב יחד של הזמר והפזמון, הוא גם הציב את האקורדיון במקהלה, הפסנתר, מנדולינה, וכתב והלחין שירים לפי מקצבים אירופאיים ואמריקאים, כמו רומבה, ולרו, ואלס וטנגו.

א-סונבאטי הביא את המוזיקה הערבית הקלאסית לפסגות ורמות חדשות, הוא נתן תרומה והשראת מיוחדת למיליוני אנשים בכל רחבי העולם עם ויצירותיו.

א-סונבאטי נפטר בשנת 1981.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריאד אל סונבאטי** בוויקישיתוף

* ריאד אל סונבאטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ריאד אל סונבאטי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ריאד אל סונבאטי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301826705171
* BnF: cb140276892 (data)
* GND: 118929240
* ISNI: 0000 0001 2319 8724
* LCCN: n83127385
* MusicBrainz: b228d440-75a6-4cb9-a76f-13d83010ab60
* NTA: 074380001
* SUDOC: 137033095
* VIAF: 12505172
* WorldCat: lccn-n83127385

 |
**התזמורת הסימפונית הממלכתית של מרידה** (בספרדית: **Orquesta Sinfónica del Estado Mérida**) היא התזמורת הסימפונית של מרידה, ונצואלה. התזמורת נוסדה כארגון ללא כוונות רווח בשנת 1991 על ידי הפסנתרן והמחנך הוונצואלי חוסה אנטוניו אבראו.

היסטוריה
--------

התזמורת החלה את פעולתה ב-21 ביוני 1991 והתפתחה מתזמורת הנוער הממלכתית של מרידה, שנוסדה בשנת 1978 כחלק ממערכת תזמורות הנוער של ונצואלה, בהנהגת אבראו.

השותף לייסודה והמנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת היה אמילקאר ריוואס. בין השנים 1994–1997 סרג'ו ברנאל היה המנהל המוזיקלי והוא הרחיב את רפרטואר התזמורת, שכלל יצירות סימפוניות אירופאיות ודרום אמריקאיות. בשנים 1998 עד 2001 עמד בראש התזמורת פליפה איסקאראי, שיזם תוכניות חינוכיות רחבות-ממדים לשיתוף הקהילה. תוכניות אלה היו לחלק בלתי נפרד מפעילויות התזמורת. מאז ינואר 2004, המנהל המוזיקלי של התזמורת הוא סזאר איוואן לארה.

בעונת 2006 השתתפה התזמורת במספר רב של אירועים רשמיים של מרידה, מטעם הממשלה, אוניברסיטת האנדים של ונצואלה ורשויות מקומיות שונות ב-39 קונצרטים סימפוניים ו-108 מופעים חינוכיים וקאמריים ב-21 רשויות מקומיות במדינת מרידה. ב-1999 הוכרזה התזמורת כ"נכס תרבותי בחסות מדינת מרידה" (Patrimonio Cultural del Estado Mérida)‏

התזמורת פתחה את עונתה ה-20 ב-15 בינואר 2011 בנגינת הסימפוניה השנייה של צ'ייקובסקי לפסטיבל המוזיקה השנתי השני של מרידה.

קישורים חיצוניים
----------------

* התזמורת הסימפונית הממלכתית של מרידה, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  OSEM, Mérida Venezuela.
2. ↑  *El Nacional* (January 13, 2011). "Festival de Música de Mérida celebra su segunda edición"
**חרדון צב מצוי** (שם מדעי: *Uromastyx aegiptia*) הוא מין של לטאה ממשפחת החרדוניים.

מאפיינים
--------

חרדון צב מצוי נפוץ בעיקר באזור מצריים, לוב, עומאן, ישראל (אזור הנגב והרי אילת) וברחבי המזרח התיכון, בשטחים מדבריים וחמים כרוב בני משפחתו. שלא כמו חרדון הצב ההדור, הוא שוכן בעיקר במישורים סלעיים ובוואדיות ונפוץ יותר.

אצל הבדואים נקרא ד'אב (בערבית: **ضب**). הם מנצלים את עורו החזק וכן, בשרו משמש כמזון.

נמנה עם הזוחלים המדבריים הגדולים בישראל ואורכו מגיע ל-75 סנטימטרים (כולל זנב). בשעות הבוקר הקרירות צבע הגוף כהה יחסית (שחור-אפור) על מנת לקלוט את חום השמש ביעילות, ובמשך היום הוא הולך ומתבהר עם ההתחממות (חום-כתום). הוא מתאפיין בחפירת מחילות עמוקות מתחת לקרקע (כמספר מטרים) ושם שוהה במשך מרבית התקופה הקרה. בעת סכנה הוא פותח בריצה לעבר המחילה שלו ובמקרה של סכנה קרובה אף יכול להכות בעזרת הזנב החזק והקוצני שלו.

הוא יצור צמחוני ולכן ניזון בעיקר מצמחים, שיחים ופירות. בעונת הרבייה הנקבה מטילה 17–41 ביצים וקוברת אותם באדמה. כעבור חודשיים בוקעים הצעירים.

ראו גם
------

* ארץ החרדונים

לקריאה נוספת
------------

* אנציקלופדיה **החי והצומח של ארץ ישראל** בהוצאת החברה להגנת הטבע ומשרד הביטחון, כרך 5
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022, מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמ' 82–84

חרדון צב מצוי בארץ החרדונים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חרדון צב מצוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* רשימה של זוחלים בישראל ומצב שימור שלהם

הערות שוליים
------------

1. ↑  חרדון צב מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ריאדה עלא אלח'אמסה** (בערבית: **رياضة على الخامسة**, ספורט בחמישי) היא מגזין שבועי המסקר את קבוצות הכדורגל מהמגזר הערבי המשודר בערוץ הספורט.

משנות השמונים, שודר בטלוויזיה הישראלית מגזין הספורט בשפה הערבית "השבוע בספורט", תחילה בערוץ 1 ובהמשך בערוץ 33. המגזין המשודר כיום סוקר ענפי ספורט שונים בארץ ובעולם, אולם סיקור הכדורגל הישראלי' ובפרט זה של קבוצות המגזר הערבי כולל בעיקר תקצירי משחקים.

בשנת 2009 עלתה בערוץ הספורט התוכנית ריאדה עלא אלח'אמסה בהנחיית חכמת גרה ולצדו הפרשן סעיד חסאנין. התוכנית שמה דגש על סיקור קבוצות הכדורגל מהמגזר הערבי, ופרט לתקצירי משחקים, מגישה התוכנית פרשנויות מעמיקות מפי כדורגלנים פעילים וכדורגלני עבר ערבים ישראלים, דוגמת עבד טיטי ועבאס סואן, לצד דיווחים חדשותיים מקיפים על קבוצות המגזר, מליגת העל ועד ליגה ג'.

פרט למנחה והפרשנים הערבים מופיע גם רז זהבי המגיש דיווחים ופרשנות בעברית.

התוכנית מלווה בכתוביות בעברית ובערבית לסירוגין.
עורך ראשי של התוכנית: פאדי מוסטפא שהוא גם משתתף בפאנל.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה מן, חומר טוב, באתר העין השביעית, 5 בינואר 2012
מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
**חֲרָדָה** (בתרגום השבעים: "חרדת") הוא מקום הנזכר במקרא כאחת מהתחנות של בני ישראל במסעם ממצרים, בין הר שפר למקהלות.

במקרא
-----

האתר נזכר בתנ"ך בהקשר של תחנות בני ישראל במדבר: "וַיִּסְעוּ מֵהַר שָׁפֶר וַיַּחֲנוּ בַּחֲרָדָה. וַיִּסְעוּ מֵחֲרָדָה וַיַּחֲנוּ בְּמַקְהֵלֹת". למקום אין אזכורים נוספים במקרא.

זיהוי המקום
-----------

כמרבית התחנות של בני ישראל במדבר, אין זיהוי ברור לחרדה. האזור המשוער בו הוא עשוי להיות ממוקם, הוא במדבר פארן - בין קדש ברנע לעציון גבר. אַבֶל סובר כי המקום מזוהה עם נַקְב אל-ערוּד, ומרטין נות מניח כי המקום נמצא בצפון חג'אז והוא מזהה את המקום עם אל-ח'רדה, כ-85 ק"מ דרומית לאילת-עקבה.

אטימולוגיה
----------

אין דעה ברורה בקשר להוראת השם "חרדה". יש המקשרים את השם עם שורש "חרד" הקיים במשמעות של פחד, אך לדעת יוחנן אהרוני זה כנראה שגוי. לדעת בורי קיימת זיקה בין שם זה לבין המילה הערבית حاردة ("חארדה") שאחד משימושיה המושאלים הוא התמעטות הגשמים של השנה.

בתרגום ירושלמי נדרש שם המקום: "אֲתַר דְתָוְוהוּ עַל בִּישָׁתָא דְמוֹתָנָא" (מקום שחרדו על רעות המגפה).

לקריאה נוספת
------------

* יוחנן אהרוני, **אנציקלופדיה מקראית**, ערך "חרדה", כרך ג', הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, עמ' 280.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוקים כ"ד–כ"ה
2. 1 2  יוחנן אהרוני, **אנציקלופדיה מקראית**, ערך "חרדה", כרך ג', הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, עמ' 280.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **קודמת**:**הר שפר** | **נדודי בני ישראל במדבר** | **הבאה**:**מקהלות** |
ריאיון עבור שידור טלוויזיה
ריאיון במסגרת תחרות ספורט
בתקשורת המונים, **ריאיון** הוא שיחה בין מראיין לבין מרואיין, שעיקרה שאלות שמפנה העיתונאי אל המרואיין, כדי לקבל מידע בנושא מסוים לשם הצגתו לציבור, ובפרט כדי להציג את דעותיו של המרואיין. לעיתים משתתפים בריאיון יותר מאשר מראיין אחד או יותר מאשר מרואיין אחד.

ריאיון משמש את כל אמצעי תקשורת – עיתונים, כתבי עת, רדיו וטלוויזיה, ותוצאותיו מתפרסמות בדרך כלל לאחר עריכה, אך לעיתים נערך הריאיון בשידור חי, שבו יכולת העריכה מצומצמת ביותר.

ריאיון מתבצע בטכניקות אחדות:

* מפגש פנים אל פנים של המראיין והמרואיין
* שיחת טלפון בין המראיין והמרואיין
* התכתבות בדואר אלקטרוני
* ריאיון טלוויזיה שבו נמצאים המראיין והמרואיין בשני מקומות שונים, רחוקים זה מזה.

לעיתים מתנה המרואיין תנאים שונים באשר לתוכן הריאיון, כגון הימנעות משאלות מסוימות, זכותו לבדוק את התוצאה הסופית ולמחוק ממנה תכנים שאינם לרוחו, וכדומה. תנאי מסוג אחר הוא דרישת תשלום בתמורה לריאיון. תנאי בכיוון הפוך הוא הדרישה מצד אמצעי התקשורת לבלעדיות, כלומר התחייבות של המרואיין שלא לתת ריאיון לאמצעי תקשורת אחר עד לפרסומו של הריאיון שלגביו נדרשת בלעדיות. היכולת להתנות תנאים כאלה תלויה ביחסי הכוחות בין המרואיין למראיין, בעיקר כפונקציה של מידת הביקוש של אמצעי התקשורת לריאיון עם מרואיין זה.

ריאיון ברדיו מושמע בקולו של המרואיין, ובריאיון בטלוויזיה אף פניו נראות ולכן אי אפשר לשים בפיו דברים שלא אמר, אם כי ניתן להשמיע רק חלק מהדברים, באופן שיקבלו משמעות מעט שונה מזו שהמרואיין התכוון אליה. בנסיבות אלה, כאשר לאחר שידור הריאיון המרואיין חש שלא בנוח עם תוצאות דבריו, הוא נותן את ההסבר הנפוץ "דבריי הוצאו מהקשרם". בריאיון לכתב עת ניתן גם לייחס למרואיין דברים שכלל לא אמר, ולעיתים, לאחר פרסום הדברים, אכן פורץ ויכוח בין המרואיין למראיין, האם דברים שהופיעו בריאיון המודפס אכן נאמרו. מראיינים נוהגים להקליט את הריאיון, כדי שיוכלו לתמלל אותו לאחר מכן. הקלטה זו גם מאפשרת למראיין להוכיח שדברים שכתב בשם המרואיין אכן נאמרו. מרואיין זהיר מקליט אף הוא את הריאיון, כדי שאף הוא יוכל להוכיח מה אמר ומה לא אמר.

לעיתים נאמרים בריאיון דברים המוגדרים על ידי המרואיין כ-Off the record (לא לציטוט או לייחוס) – אלה דברים שנאמרים רק לידיעתו של המראיין, ולא נועדו לפרסום. מידע אחר נמסר כ"רקע" – זהו מידע שניתן לפרסמו, אך לא לייחסו למרואיין. אלה כללים שאינם כתובים, אך מראיין המפר אותם מסתכן בהחרמתו, לפחות על ידי מרואיין זה.

לקריאה נוספת
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ריאיון עיתונאי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ריאיון עיתונאי** |

* אסף כרמל, עשו לי, סילפו לי (כנסו כנסו), באתר הארץ, 1 בינואר 2008
* אריאל שנבל, ‏עשה ואל תעשה: המילון השלם למרואיין המתחיל, בעיתון מקור ראשון, 31 באוגוסט 2018

ביאורים
-------

1. ↑  לפי כללי הכתיב חסר הניקוד של האקדמיה ללשון העברית, יש לכתוב ריאיון וכנסמך – ראיון, מנוקד רַאֲיוֹן

הערות שוליים
------------

1. ↑  רֵאָיוֹן, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558018005171
* GND: 4027503-6
* LCCN: sh85067551

 |
"תל אביב הקטנה: חזיון" (עטיפת האלבום)
**תל אביב הקטנה** היא הצגה מוזיקלית בסגנון קברטי שעסקה בשנותיה הראשונות של תל אביב. היא כללה מערכונים קצרים מהווי החיים בתל אביב הקטנה יחד עם שירים מקוריים.

המופע נכתב ונערך על ידי חיים חפר ודן בן אמוץ בשנת 1958 לצורך הצגתו בתערוכת יוֹבֵל לתל אביב. מפאת קוצר הזמן שעמד לרשותם, חפר התאים שירים שכתב על הווי תל אביב הקטנה למנגינות זרות, בעיקר צרפתיות ואיטלקיות, בהם: "זה לא יחזור" (שבו נטען כי "עבר זמנה של תל אביב הקטנטנה"), "שני בנאים" (שיר הומוריסטי על הבנאים שבונים את תל אביב), "טיטינה" (שיר צרפתי במקור, שבוצע בין היתר על ידי צ'ארלי צ'פלין ב"זמנים מודרניים" ואף בעברית בתיאטרון "המטאטא" ), "טנגו אמא אדמה" ו"בחולות" (על החולות שהיוו מוקד משיכה לזוגות הצעירים). כמו כן צורפו שני שירים ידועים של נתן אלתרמן משנות הארבעים שבוצעו במקור במטאטא ובלי לה לו: "רינה" ו"בכרם תימן" וכן שלושה שירים שכתב בן-אמוץ.

ההצגה, בכיכובם של יוסי בנאי, יונה עטרי ואבנר חזקיהו ובבימויו של שמואל בונים, הועלתה לראשונה במתחם תערוכת 50 שנה לתל אביב בגני התערוכה ולאחר מכן במספר רב של הופעות במועדון החמאם ביפו, כשאת הצוות המקורי החליפו לאחר מכן אורי זוהר, אריק איינשטיין, רחל אטאס ועליזה רוזן. חיים חפר סיפר כי באמצע הופעת הבכורה ירד גשם והקהל, שסירב לעזוב, שם את השרפרפים על הראש, וכך הוא הבין שמדובר בשלאגר גדול. המופע הועלה בשלישית בתיאטרון בימות ב-1969 בהשתתפות חנן גולדבלט, אושיק לוי, רחל אטאס ואביבה בנו, בפעם הרביעית בשנת 1980 בתיאטרון הבימה בהשתתפות מוני מושונוב, סנדרה שדה, מיקי קם, גדעון זינגר, חנה רוט ומשה בקר, ובפעם החמישית ב-1999 ב"הבימה" עם יעל פוליאקוב ודני שטג.

שירי המופע המקורי הועלו על גבי תקליט ב-1958 ובשנות האלפיים הועלו על תקליטור, ביחד עם קטעים מההפקה השלישית.

לקריאה נוספת
------------

* דוד אסף, **שיר הוא לא רק מילים: פרקי מסע בזמר העברי**, הוצאת עם עובד, 2019, הפרק "'זה לא יחזור, כל זה כבר איננו' - דמיון ומציאות בתל אביב הקטנה", עמ' 251–270.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תל אביב הקטנה** בוויקישיתוף
* תל אביב הקטנה, סרטון באתר יוטיוב (תל אביב הקטנה - שני בנאים)
* תל אביב הקטנה (להקה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  **גילגולו של השיר "טיטינה"**: הגרסה המקורית של השיר פורסמה בצרפתית בשנת 1917 בשם "טיטינה, אני מחפש אחר טיטינה" (מילים: לואיס מובן ומרסל ברטל, לחן: ליאו דנידרף). השיר היגר לארצות הברית בשנת 1925 תחת השם "חייך, גם אם לבך נשבר" ובוצע על ידי בילי ג'ונס בגרסה הומוריסטית, וגם זכה למספר גרסאות כיסוי מפי אמנים כג'ודי גרלנד, נט קינג קול וליברצ'ה. גרסת הג'יבריש של צ'ארלי צ'פלין מהסרט זמנים מודרניים התפרסמה בשנת 1936 (לצפייה) שנה לאחר הסרט, כתב נתן אלתרמן גרסה עברית לשיר לכבוד נשף פורים בתיאטרון "המטאטא", בה הוא ניסה לחקות את הג'יבריש של צ'פלין (זה פורים פורימטו, תיאטרו מטאטאטו, בחור אֶ-בחורתו, אלגרו נשיקתו). גרסה שנייה, המוכרת יותר, נכתבה על ידי חפר ל"תל אביב הקטנה" תחת השם "טיטינה" (להאזנה). בשיר זה הוא יצר דיאלוג משעשע בין אפרים החלוץ לטיטינה המפונקת שרוצה להגר חזרה לאירופה (טיטינה, הו טיטינה, מה רע בפלסטינה...).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303846305171
* VIAF: 138921586
* WorldCat (עם VIAF): 138921586

 |
בתורת המספרים, מספר טבעי שהוא סכום המחלקים האמיתיים של מספר כלשהו נקרא "**מספר נגיע**", ומספר שלא ניתן להציג בצורה הזו הוא "**מספר בלתי נגיע**". לדוגמה, 4 הוא "נגיע" משום שהוא שווה לסכום המחלקים של 9, מלבד 9 עצמו (היינו 1+3). לעומת זאת, 2, 5, 52 ו- 88 אינם נגיעים. 

מקובל לסמן את הפונקציה המסכמת את המחלקים של n בסימן {\displaystyle \ \sigma (n)}, וכך המספרים הנגיעים הם אלו השייכים לקבוצה {\displaystyle \ \{\sigma (n)-n\}}; השאר הם בלתי נגיעים.

המתמטיקאי פאול ארדש הוכיח שישנם אינסוף מספרים בלתי נגיעים. כל מספר מהצורה {\displaystyle \ p+q+1} (כאשר p ו-q ראשוניים שונים) הוא סכום מחלקים (של pq) ולכן נגיע. מגרסה מעט חזקה של השערת גולדבך (לפיה כל מספר זוגי הוא סכום של שני ראשוניים **שונים**), נובע לפיכך שכל מספר אי-זוגי מלבד 5 הוא נגיע. כל מספר הגדול ב-1 ממספר ראשוני *p* הוא בהכרח נגיע כי הוא שוה לסכום המחלקים של *p*2. גם המספרים המשוכללים הם נגיעים, בהיותם שווים לסכום המחלקים האמיתיים של עצמם.

קישורים חיצוניים
----------------

* סדרת המספרים הלא נגיעים באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
* הסבר (באנגלית) לקשר בין השערת גולדבך לטענה לפיה כמעט כל מספר איזוגי הוא נגיע, מאתר MathWorld
* מספר נגיע, באתר MathWorld (באנגלית)
**Job Entry Sybsystem** בראשי תיבות JES הוא רכיב במערכת ההפעלה MVS, מערכת ההפעלה OS/390 ומערכת ההפעלה z/OS של חברת IBM. רכיב זה של מערכת ההפעלה משמש לקליטת עבודות בתורים, להכנסתן לביצוע ולהכנסתן לתורים לביצוע כתיבת הפלט ליחידות היקפיות, כגון: מדפסות.
  

תחת מערכות הפעלה אלו ניתן להריץ שני סוגים של מערכות JES: 

* המערכת הראשונה נקראת JES2 והיא התפתחה מה-(Houston Automatic Spooling Priority (HASP. היא נועדה לשימוש על ידי מתקנים שבהם מחשב אחד או שני מחשבים המשתפים ביניהם את תורי העבודות.
* המערכת השנייה נקראת JES3. בתת-מערכת זו השתמשו בדרך כלל ארגונים ששיתפו תורים בין שלושה מחשבי מיינפריים או יותר. אחד המחשבים, שימש כמנהל מערכות התורים של יתר המחשבים. ה-JES3 התפתח מ-(Attached Support Processor (ASP. במערכות ASP אחד המחשבים לא ביצע עבודות, אלא ניהל תורים של יתר המחשבים.

קובצי ה-JES
-----------

ה JES משתמש בשני קבצים: SPOOL ו-Checkpoint. 
  

ב SPOOL הוא קובץ גדול בו מאוחסן המידע של העבודות בתורים השונים. את נפח האחסון העיקרי של ה SPOOL תופסות עבודות הממתינות להדפסה. כאשר אותו SPOOL משרת יותר ממחשב אחד ב JES2 הוא נקרא (Multi Access Spool (MAS.
  

ה-Checkpoint הוא קובץ קטן המכיל מידע על תורים והצבעות על מיקומה של כל עבודה ב-SPOOL. ה-Checkpoint הוא קובץ קריטי ל-JES. פגיעה בו פירושה אובדן כל העבודות הממתינות בתורים לביצוע ולהדפסה. בגלל רגישותו מוחזקים שני העתקים של קובץ זה. 
  

עיבוד מהיר של המידע ב-Checkpoint הכרחי לצורך עבודה יעילה של מערכת ההפעלה, לפיכך קיימים מנגנונים המשפרים את מהירות הקריאה ממנו ואת מהירות הכתיבה אליו.

התורים במערכת ושלבי העיבוד
--------------------------

בכל אחד מהתורים ניתן לתת עדיפויות שונות לעבודות שונות. מנגנוני העדיפויות, עשויים לקבוע את סדר ביצוע העבודות.

* תורי המתנה לביצוע

התורים להמתנה לביצוע נבנים על בסיס כרטיסי הפיקוח המגדירים את העבודה. בסביבת מערכות הפעלה שבהן פועל ה JES, ההגדרות מתבצעות בשפת תסריטים פשוטה הנקראת: (Job Control Language (JCL. 

* תור לביצוע

בתור זה נכללות עבודות המתבצעות במערכת ההפעלה. העבודות עברו מהתור להמתנה ונטענו לזיכרון המרכזי של המחשב באמצעות רכיב במערכת ההפעלה הנקרא Initator. 

* תורי הדפסה

עבודות ממתינות לתורי הדפסה לפי מאפיינים שונים, כגון: סוג המדפסות או האתר בו ממוקמות המדפסות.

התאמות ייחודיות לארגון
----------------------

ארגון יכול להתאים את האופן שבו עובד ה-JES לצרכים הייחודיים שלו. ההתאמה נעשית באמצעות תוכניות בשפת אסמבלר, שעובדות בשיתוף עם ה JES. תוכניות אלה נקראות Exits. התוכניות מקבלות פרמטרים מה-JES, מבצעות עיבוד ומחזירות לו את תוצר העיבוד.

ראו גם
------

* Spooling
* z/OS
* OS/390

קישורים חיצוניים
----------------

* What is JES?, IBM >
* JES2 compared to JES3, IBM >

הערות שוליים
------------

1. ↑  What is JES?, IBM
2. ↑  המונח מחשב בהקשר זה הוא מופע של מערכת ההפעלה. בשנים הראשונות של שימוש ב-JES זה היה מחשב פיזי. מאוחר יותר התפתחו מנגנונים המאפשרים חלוקת מחשב פיזי אחד לשני מופעים או יותר של מערכת ההפעלה.
3. ↑  JES2 compared to JES3? , IBM
קמיקי בארגנטינה
**קמיקי הצווארון** או **קמיקי דרומי** (שם מדעי: *Chauna torquata*) הוא מין של דמוי אווז גדול החי בטבע בביצות, שפכי נהר וגדות יערות באמריקה הדרומית. הוא שייך למשפחה ייחודית שנקראת משפחת הקמיקיים וקרובי משפחתו הם הקמיקי המצויץ והקמיקי המקרין.

הקמיקי חי דרומה מעט מקרוב משפחתו באזור דרום ברזיל, דרום פרו, דרום מזרח בוליביה, פרגוואי, אורוגוואי וצפון ארגנטינה. הוא נפוץ בעיקר בין הביצות ויש לו קרומי שחייה אך הוא אינו יכול לשחות.

הקמיקי הוא עוף גדול שאורכו 81-95 ס"מ ומשקלו 3-5 ק"ג והוא גדול מקרובו הצפוני. מוטת הכנפיים באורך של 170 ס"מ בממוצע. הוא בעל נוצות אפורות וראש אדום בוהק עם כתר אפור של נוצות על הראש. הצוואר לבן עם פס עבה שחור ושאר הגוף אפור כהה כשהרגליים הארוכות ורודות. הוא חי בעיקר על הקרקע בין הביצות מחפש מזון בין צמחי המים. הוא אינו נוטה לשחות אך יכול לעוף להגנה מטורפים. עוד הגנה שלו הם זוג הגדילים המוסתרים שבין כנפיו. 

הקמיקי נוטה לחיות בחבורות אך מחפש את מזונו לבד. הוא נפוץ לאורך טווח מחייתו ולא נשקפת לו סכנה.

מזונו העיקר הוא צמחי מים, עלים וזרעים ורק לעיתים נדירות הוא מגוון בבעלי חיים קטנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קמיקי הצווארון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קמיקי הצווארון בneotropical.birds

הערות שוליים
------------

1. ↑  קמיקי הצווארון באתר הרשימה האדומה של IUCN
**X-28** היא סירה מעופפת חד-מושבית המשתייכת לסדרת מטוסי ה-X. המטוס נבנה על ידי ג'ורג' פריירה (George Pereira) שכינה אותו **אוספרי 1** (Osprey I). הוא הונע על ידי מנוע יחיד בעל דחף של 90 כוח סוס עם מדחף דוחף דו-להבי.

ה-Naval Air Development Center של הצי האמריקני רכש אותו לצורך בחינתו כחלק מתוכנית ה-Air Skimmer שנועדה לבחון את השימוש בסירות מעופפות לביצוע משימות פטרול משטרתי בדרום-מזרח אסיה. על-פי דרישות התוכנית, המטוס היה צריך להיות קל משקל, ניתן להטסה בכללי טיסת ראייה (VFR), עולה פחות מ-5,000 דולר אמריקני בייצור סדרתי, וניתן לייצור בדרום-מזרח אסיה ללא צורך בהשקעה רבה במפעלים.

טיסות ניסוי במטוס בוצעו בין ה-12 באוגוסט 1970 עד ה-22 באוקטובר 1971. הטיסות הראו שהמטוס היה נוח להטסה באופן כללי ושביצועיו היו מצוינים. למרות זאת, לבסוף לא נכנס המטוס לייצור סדרתי וה-X-28 היחיד שנבנה מוצג, נכון ל-2021, במוזיאון Air Zoo שבמישיגן.

| מטוסי ה-X האמריקניים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| X-1 • ‏X-2 • ‏X-3 • ‏X-4 • ‏X-5 • ‏X-6 • ‏X-7 • ‏X-8 • ‏X-9 • ‏X-10 • ‏X-11 • ‏X-12 • ‏X-13 • ‏X-14 • ‏X-15 • ‏X-16 • ‏X-17 • ‏X-18 • ‏X-19 • ‏X-20 • ‏X-21 • ‏X-22 • ‏X-23 • ‏X-24 • ‏X-25 • ‏X-26 • ‏X-27 • ‏X-28 • ‏X-29 • ‏X-30 • ‏X-31 • ‏X-32 • ‏X-33 • ‏X-34 • ‏X-35 • ‏X-36 • ‏X-37 • ‏X-38 • ‏X-39 • ‏X-40 • ‏X-41 • ‏X-42 • ‏X-43 • ‏X-44 • ‏X-45 • ‏X-46 • ‏X-47 • ‏X-48 • ‏X-49 • ‏X-50 • ‏X-51 • ‏X-53 • ‏X-54 • ‏X-55 • ‏X-56 |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **X-28** בוויקישיתוף
**קמיקי מצויץ** או **קמיקי צפוני** (שם מדעי: ***Chauna chavaria***) הוא מין של דמוי אווז גדול החי בטבע בביצות של צפונה של אמריקה הדרומית. הוא שייך למשפחה ייחודית שנקראת משפחת הקמיקיים וקרובי משפחתו הם קמיקי הצווארון והקמיקי המקרין.

מאפיינים
--------

קמיקי זה נפוץ בטבע רק בקולומביה בצ'וקו, אנטיוקיה, קורדובה, סוקרה, בוליבר, מגדלנה, סנטנדר וססאר, ובוונצואלה בסוליה, מרידה וטרוחיו. הוא נפוץ בעיקר בביצות ובקצוות היערות הגדולים.

הקמיקי מזכיר את קמיקי הצווארון הנפוץ יותר ודומה לו מאוד. אורכו הממוצע 88 ס"מ ומשקלו 3.5 ק"ג. הוא בעל נוצות אפורות ובין הכנפיים מסתתרים טפרים ננסיים, ראש אדום בוהק עם צוואר ארוך ושחור. הרגליים הוורודות בעלי קרומי שחייה קטנים שאינם משמשים לשחייה והמקור קטן. כפי ששמו מרמז הוא בעל ציצת ראש אפורה-לבנה הפונה אחורה.

הקמיקי חי בביצות וניזון מצמחי מים. הנקבה מקננת בין צמחי המים ומטילה ביצים מוסווים וכשהאפרוחים בוקעים הם יכולים מיד להתרוצץ. למרות קרבתו המשפחתית לברווזים הוא אינו יודע לשחות, אך יכול לעוף הרחק בעת סכנה מטורפים.

קמיקי זה נמצא בסיכון בטבע עקב פגיעה באזורי מחייתו, אך הוא נפוץ בגני חיות רבים בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קמיקי מצויץ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קמיקי מצוייץ, באתר neotropical.birds

הערות שוליים
------------

1. ↑  קמיקי מצוייץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
"התורן" כשבועון
"התורן" כירחון
**התורן** (**הַתֹּרֶן**) (Hatoren) היה כתב עת ל"ספרות, מדע וציונות", כפי שהצהיר בראש כל אחד מגיליונותיו, שיצא לאור בעברית בארצות הברית. כתב העת יצא כשבועון בין השנים ה'תרע"ד (1914) ועד ה'תרפ"א (1921), על ידי ההסתדרות הציונית באמריקה ("הסתדרות אַחיעבֶר"). לאחר מכן הפך להיות ירחון עצמאי, בלתי תלוי בגוף כלשהו, שיצא לאור באמצעות חברת ההוצאה לאור "ספרות", עד שהפסיק להופיע בה'תרפ"ה (1925). עורכי "התורן" בראשיתו היו מרדכי ליפסון, ד"ר ש"מ מלמד ודניאל פרסקי, לאחריהם י"ד ברקוביץ' ושמריהו לוין ומ-1918 ועד הפסקת הופעתו, ראובן בריינין. כתב העת הצטיין בפלורליזם מפלגתי ודתי (כתבו בו גם אישים הקשורים ליהדות רפורמית וקונסרבטיבית), בתוך המחנה הציוני.

בכתב העת פורסמו מאמרים בנושאי השעה הבוערים בתחום הציונות, השפה והתרבות העברית וכן סיפורים מקוריים ומתורגמים, סקירות עיתונות זרה (אמריקאית, אנגלית, איטלקית, ערבית, צרפתית, גרמנית ורוסית), מאמרי מדע פופולרי בעיקר בתחומי מדעי החברה למשל בתחומי בלשנות השפות השמיות, גאוגרפיה, פילוסופיה הודית, מדעי הדתות ועוד.

עם הכותבים בירחון נמנו פסח גינזבורג, אשר ביילין, מנחם שיינקין, נחמן סירקין, דוד ניימרק, יהושע ברזילי, פנחס חורגין, אב"א אחימאיר, שאול טשרניחובסקי, חוה שפירא ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* , בקטלוג המאוחד לכתבי-עת (ULS)
* מודעת החתמה ל"התורן", הצפירה, 24 במרץ 1914
* ראובן בריינין, "העז החביבה", הצפירה, 13 בפברואר 1921 - מאמר שנכתב על רקע הקרע בין כתב העת העברי לבין ההסתדרות הציונית באמריקה
* התורן, האומה (ארצות הברית), 17 בדצמבר 1915
בארצות הברית ובקנדה, **Jock** הוא כינוי סטריאוטיפי לבחור אתלטי העוסק בספורט ואינו מגלה עניין בנושאים אינטלקטואליים. כינוי זה מיוחס בדרך כלל לספורטאים בנבחרות הספורט של בתי ספר תיכון ואוניברסיטאות כחלק מתרבות הנוער.

באנגלית ישנן מספר מילים נרדפות למונח זה כמו musclehead (ראש-שריר) ו-musclebrain (מוח-שריר). מונחים אלה מתייחסים גם כן לסטריאוטיפ שבחור מסוג זה הוא שרירי אך לא אינטליגנטי, ולא ניתן לנהל איתו שיחה של מעבר לספורט או מספר נושאים רדודים נוספים.

מקור המונח
----------

השימוש במילה במשמעות זו החל להיות פופולרי בסביבות שנות השישים של המאה העשרים. משוער כי מקור המונח הוא במילה "jockstrap", פריט הלבשה תחתונה לגברים המספק תמיכה והגנה על איברי המין הגבריים בעת פעילות ספורטיבית.

מונח זה משמש באופן דיכוטומי כניגוד למונח חנון, אדם בעל יכולות אינטלקטואליות גבוהות אך לא פופולרי בחברה ובעל מראה לא מושך. ניגוד זה מוצג רבות בתרבות הפופולרית.

מאפיינים סטריאוטיפיים
---------------------

דמות ה-Jock מתוארת פעמים רבות כך:

* אגרסיבי, יהיר
* גבוה, שרירי ובעל מבנה גוף אתלטי
* פופולרי בקרב בנות
* מפגין בריונות כלפי אחרים הלוקים במחסור של יכולות ספורטיביות

בנוסף, בתרבות הפופולרית דמות זו מוצגת לעיתים קרובות כמי שמוסד החינוך בו היא לומדת מפגין כלפיה סלחנות גם אם היא מתנהגת בצורה לא נאותה, או לא משיגה ציונים הולמים, זאת במטרה לשמור בבתי הספר ובאוניברסיטאות ספורטאים מצטיינים, ואף לנסות להתחנף אליהם.

ייצוגים בתרבות
--------------

דמות ה-Jock מוצגת לרוב בסרטים וסדרות נעורים. דמויות אלה משמשות לפעמים כדמויות הראשיות ולפעמים כאנטיגוניסטיות.

דוגמאות לדמויות כאלו:

* דיוק אורסינו (צ'נינג טייטום) בסרט יש לה ביצים
* ג'קסון ויטמור (קולטון היינס) בסדרה זאב צעיר
* ג'ון טאקר (ג'סי מטקאלף בסרט ג'ון טאקר מה זה גמור
* ניית'ן סקוט (ג'יימס לאפרטי) בסדרה מגרש ביתי
* אנדרו קלארק (אמיליו אסטבז) בסרט מועדון ארוחת הבוקר
* ווס רוש (רובי אמל) בסרט מתוייגת
* ראיין שיי (פארקר יאנג) בסדרה פרברי הגיהנום

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבה על ייצוג סטראוטיפ זה בשנות השמונים והתשעים
* רשימת דמויות מסוג זה