recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גוביהדרוס** (שם מדעי: **Gobihadros**; מילולית: "הדרוזאור גובי") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת האורניתופודים שהיה קרוב רחוק להדרוזאוריים והשתייך לקבוצה הדרוזאורומורפה. הוא התקיים במשך הקרטיקון של מרכז אסיה במדבר גובי לפני 96 עד 83.6 מיליון שנה מזמננו, בין הקנומן לסנטון. הסוג הכיל מין יחיד - *Gobihadros mongoliensis*, על שם מונגוליה, בה התגלה.

המאובנים של דינוזאור זה התגלו בידי משלחת מחקר יפנית ומונגולית בין 1993 ל-2004 בתצורות בהאן שירה (אנ') שבמונגוליה והוא תואר בידי החוקר Khishigjav Tsogtbaatar ב-2019, אף שכבר תואר בעבודת המחקר שלו מ-2008, נוסף על החוקרים: David B. Weishampel‏, David Christopher Evans ו-Mahito Watabe.

ממצאי ההדרוזאור היו כמעט שלמים למעט הגולגולת עם עצם ירך באורך 72.8 ס"מ עד 104 ס"מ, וכנראה הפרט הבוגר הגיע לאורך 3 עד 7.5 מטרים, אם כי כנראה שהיה צעיר. ישנה מחלוקת על אורכו המתבססת בשאלה האם הייתה בחלק מהאזורים ספיגת עצמות, אשר נראות יותר קצרות מכפי שהיו בחיי הדינוזאור.

המחקרים מראים שהיה קרוב לדמויי-הדרוזאורים כמו הבקטרוזאורוס, הפרובקטרוזאורוס, האאולמביה והקלאוזאורוס אך בניגוד אליהם היה בעל רכסי שיניים בעלי אמייל דו-שכבתי על שיני רכס הקצה של הלסת העליונה המכונה פרה מקסילה (Premaxilla) ובלטו בלסת התחתונה שלוש רכסי שיניים קטנות יחסית, דבר השונה ממרבית דמויי-ההדרוזאורים וקרוב להדרוזאוריים האמיתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוביהדרוס** בוויקישיתוף
**ספורטינג** (מאנגלית: **Sporting Clays**), המכונה גם **מסלולי ציד**, הוא ענף ירי ספורטיבי המוגדר כירי מעשי מדמה ציד. הענף משתייך לתחום הירי בצלחות חרס, אולם בניגוד לסגנונות אחרים, בכללם האולימפיים, בהם שיגור המטרות חוזר על עצמו באותו כיוון, הספורטינג מדמה מתווי ציד ולכן המטרות משוגרות באופן ספונטני. התוצאה היא מגוון רחב של מסלולים, זוויות, מהירויות, מרחקים וגבהים, גודל מטרות ואף שינויי כיוון תוך כדי מעוף (לא בתחרויות רשמיות).

גם מבחינת המתקנים, קיימות אפשרויות מגוונות, בעיקר כשמדובר בתוואי שטח (משטחים שונים, יערות מסוגים שונים וכו'). עם זאת, חוקי התחרות, צורת העמידה והירי, הביגוד וכללים נוספים, מאוגדים בחוקה ונאכפים על ידי איגודים במדינות השונות.

כמו כל ענפי הירי בצלחות חרס, גם הספורטינג מבוסס על ירי ברובי ציד ומכונות שיגור צלחות, כשסוגי וגודלי צלחות שונות מייצגים חיות ציד שונות: ארנב, עוף במעופו וכיוצא בזה. במקביל קיימות גם מטרות "כלליות". בניגוד לסגנונות האולימפיים, ההגבלות על הרובים מעטות (ממוקדות בעיקר בקוטר ותחמיש מינימלי).

מקור ענף מסלולי הציד היה ברצונם של ציידים להמשיך ולהתאמן גם מחוץ לעונת הציד באמצעות יצירת סימולציה של תנאי ציד בצורה הריאליסטית ביותר. בעבר רוב העוסקים בענף היו ציידים שלא רצו לאבד מיומנויות בחודשי ההמתנה הארוכים, אולם כיום מדובר בעיקר בתחביב ובספורט שאף מעוגן תחת איגוד בינ"ל (FITASC).

קישורים חיצוניים
----------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4190328-6

 |
**שילה מקדונלד** (באנגלית: **Shelagh McDonalnd**; נולדה ב-1948) היא זמרת פולק, יוצרת וגיטריסטית סקוטית, שהוציאה שני אלבומים לפני שנעלמה בפתאומיות באופן מסתורי ב-1971. באלבומיה שיתפה פעולה עם אמנים בולטים בסצנת הפולק-רוק הבריטית, כמו ריצ'רד ת'ומפסון, דייב מטקס, דני ת'ומפסון, קית' טיפט, קית' כריסמס ועוד.

ב-23 ביוני 2005, בזמן שאלבומה של מקדונלד יצא על תקליטור, התפרסם מאמרו של צ'ארלס דונובן באינדיפנדנט, שחשף לראשונה בפומבי את דבר היעלמותה. הפרסום הוביל לתגובות נוספות בעיתונים מקומיים בסקוטלנד. מקדונלד עצמה הבחינה בפרסום אודותיה באחד מהעיתונים המקומיים - ה'סקוטיש דיילי מייל'. בנובמבר 2005 הופיעה מקדונלד במשרדי העיתון המקומי וסיפרה את סיפורה. היא פרשה מן החיים הציבוריים לאחר טריפ רע של LSD, שהותיר אותה פרנואידית והוזה, עם קול הרוס. היא עברה לגור עם הוריה והחלה לעבוד באופן פרטי באדינבורו, שם נישאה למוכר ספרים בשם גורדון פארקוואר. יחד חיו סגנון חיים נוודי בצפון בריטניה, תוך שהם מתקיימים על קצבאות רווחה ונוסעים מבית לבית, ומאוחר יותר מאוהל לאוהל.

בראיון שנערך עימה ב-2005, סיפרה מקדונלד שמצב הקול שלה השתפר, שהיא החלה לשוב ולהתעניין במוזיקה, ושהעניין הציבורי החדש בשיריה הפתיע אותה וגרם לה שמחה מרובה. לאחר מכן לא שמעו ממנה עד 2012, עת נתנה ריאיון למגזין בשם 'fRoots'. בראיון גילתה שבעקבות מות הוריה בתחילת אותה שנה, חידשה את הקשר שלה עם מוזיקאים מסצנת הרוק-פולק, ושהיא מתכננת לחזור באופן הדרגתי להופעות חיות קטנות, בתקווה להקליט חומרים חדשים.

בריאיון להגרדיאן באוקטובר 2013 גילתה שלמעשה הקליטה אלבום שלם חדש, אך סרבה למסור פרטים נוספים אודותיו. ב-2014 החל האלבום החדש להימכר בהופעות, אך טרם הופץ באופן מסחרי. הוא כלל שיתוף פעולה עם להקת אינדי-רוק סקוטית בשם The Razorbills, ושודר ברדיו ב-2014. שילה אף הופיעה עם להקתה במספר הופעות, וכן עם המוזיקאי נייג'ל סימור, עמו כתבה מספר שירים חדשים.

דיסקוגרפיה
----------

* The Shelagh McDonald Album - B&C Records, 1970
* Stargazer - B&C Records, 1971
* Let No Man Steal Your Thyme (album)|Let No Man Steal Your Thyme - Sanctuary Records, 2005

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של שילה מקדונלד

* שילה מקדונלד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* שילה מקדונלד, באתר Discogs (באנגלית)
* הופעתה הפומבית הראשונה של מקדונלד אחרי 40 שנה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Grace Macaskill, "Back From the Wilderness", Scottish Daily Mail, 19 November 2005. Reproduced online at the Wayback Machine (archived 10 December 2005). Retrieved 25 October 2006.
2. ↑  Donovan, Charles "Mystery Woman," *The Independent*
3. ↑  Ian Anderson, "Return journey," *fRoots* 353/354, November/December 2012, pp33-7
4. ↑  Shelagh McDonald, "Experience: I disappeared for 30 years," *The Guardian*, 11 October 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 42fbc20b-4d7c-4788-9deb-e6fa316e134e

 |
החוגונים מאפשרים לגלגלי הרכבת לעקוב אחר כיוון המסילה באופן מדויק יותר בעת מעבר בפניות
חוגון במוזיאון הרכבות באילינוי.
**חוּגוֹן** (באנגלית: **Bogie** או **Truck**) הוא שלדת גלגלים וסרנים המחוברת לכלי רכב מסילתי כגון קרון או קטר. מטרת החוגון היא לייצב את הרכבת בצורה טובה ובטוחה יותר על המסילה, בעת פניות בסיבובים על מסילת הרכבת.

החוגון מאפשר סטיות קלות מבלי להסיט את הרכבת עצמה המונחת עליו. עם זאת, בקרונות משא שטוחים או קרונות משא סגורים אין חוגונים נפרדים מהקרון עצמו, כאשר הם למעשה בנויים כמקשה אחת עם הקרון כולו.
החוגון כולל חמישה מרכיבים עיקרים: סרנים, גלגלים, מרכב, מערכת קפיצים ומערכת בלמים.

החוגונים בנויים בצורה שבה יחידת הגלגלים, בעזרת מערכת הקפיצים, מהווה בולם זעזועים עבור מרכב הקרון המונח עליהם. החיבור בין החוגון לקרון עצמו הוא בצורת כיפה המתלבשת על כיפה נוספת בתחתית הקרון. מבנה זה מאפשר לחוגון לנוע בצורה חופשית בעת סיבובים על המסילה, ולבלום מכות וזעזועים כתוצאה ממכשולים על המסילה או עיוות המסילה.

יש חוגונים ממונעים שכוללים מנוע להנעת הרכבת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוגון** בוויקישיתוף
* הסבר מפורט על מבנה ופעולת חוגון (באנגלית)
* הקלטה של חוגונים חוצים פסים, מתוך אתר רכבת ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוּגוֹן במילון תחבורה יבשתית (תשע"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283340805171
* GND: 4150569-4
* LCCN: sh85020037

 |
Lullula arborea
**חוגת עצים** (שם מדעי: *Lullula arborea*) הוא מין יחיד בסוגו של ציפור שיר ממשפחת העפרוניים.

מאפיינים
--------

חוגת העצים דומה בגודלה ובמראה לדרור, ובעלת גוף עגלגל ומוצק. אורכה 15 ס"מ, מוטת כנפיה 28 ס"מ ומשקלה 30 גרם. 

**תפוצה**: נפוצה על פני מרבית אירופה, מערב אסיה וצפון אפריקה. אוכלוסיית החוגות השוכנת בחלק המערבי של טווח התפוצה ממעטת לנדוד, בעוד שהחלק השוכן במזרח טווח התפוצה, נודד בחורף דרומה. בישראל חורפת מצויה למדי. קינונים בודדים נמצאו בצפון הארץ, בגובה 1700 ומעלה.

**מזון**: בעיקר זרעים. בקיץ, בעונת גידול הגוזלים, מזינה אותם גם בחרקים ועכבישים.

**קינון**: למרות שמה, חוגת העצים היא דוגרת קרקע, כמו כל משפחת העפרוניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוגת עצים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חוגת עצים באתר הצפרות הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוגת עצים באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563452705171
* GND: 4072385-9
* LCCN: sh85147880

 |
| קאף |
| --- |
| **תחילית**: |   قـ |
| **אמצעית**: |    ـقـ |
| **סופית מחוברת**: |   ـق |
| **סופית לא מחוברת**: |    ق |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

האות **קאף** (בערבית: **قاف**) היא האות העשרים ואחת באלפבית הערבי. לפניה באה האות פא ואחריה האות כאף.

בערבית סטנדרטית קאף מייצגת את העיצור /q/ (נהגה בענבל; זוהי ההגייה המקורית של קו"ף. להאזנה (מידע • עזרה)). אולם, ברוב הניבים המדוברים היא מבוטאת אחרת. בערבית לבנטינית, בערבית מצרית ובמעט ערים צפון אפריקאיות, דוגמת תלם סן, קאף מייצגת את העיצור /ʔ/ (כמו אל"ף). בערבית סעידית (המדוברת בדרום מצרים), בחלק מהניבים התימניים, בניבים בדואים ובערבית עיראקית קאף מבוטאת כ-/ɡ/ (כמו גימ"ל), במפרץ הפרסי זה ביטויה רק כשאינה מנוקדת בכסרה, אז הוגים אותה כ-/ʤ/ (כמו גימ"ל במילה ג'ינס). בערבית פלסטינית כפרית (פלאחית) קאף נהגית כ-/k/ (כמו כּ"ף), אך לעיתים היא מלועלעת – /kˤ/ (כמו כּ"ף משולבת עם עי"ן מזרחית). במגרב קאף שומרת לרוב על הגייתה המקורית אך לעיתים היא מוחלפת ב-/g/ או /k/ בגלל השפעת שפות ברבריות או צרפתית. קאף היא אחת מחמשת העיצורים הנחציים (האחרים הם צאד, צ'אד, טא וט'א), והיא הגרסה הנחצית של כּאף.

בסגנון הכתיבה המגרבי קאף נכתבת עם נקודה אחת מעליה ולא שתיים (ڧ), כמו פא משרקית, אך קעורה יותר, עם זאת אין מקום לבלבול בין פא וקאף מגרביות, מאחר שפא מגרבית נכתבת עם נקודה מתחתיה. אמנם כיום צורה זו אינה רווחת כלל, אך בארצות המגרב, למעט לוב, משתמשים בה עד היום בכתיבת הקוראן.

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט אותיות "דוד'ארז".

מקור קאף הוא ב"קוף" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:

* אלפבית עברי – ק
* אלפבית יווני –
* אלפבית לטיני – Q,q
* אלפבית סורי – ܩ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ق** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  קופא היא אות ארכאית שהייתה בשימוש רק באלפבית היווני הראשוני.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: kaf--yirmibirinci-harf

 |
**חוגלה מדגסקרית** (שם מדעי: *Margaroperdix madagarensis*) הוא מין עוף דמוי-חוגלה ממשפחת הפסיוניים המהווה מין יחיד בסוגו. החוגלה אנדמית לאי מדגסקר שבאוקיינוס ההודי.

מאפיינים
--------

אורכה של החוגלה המדגסקרית 24-28 ס"מ ומשקלה 220 גרם. היא בעלת נוצות אדומות עם חזה אפור ומעט מנומר וכנפיים חומות. ראשה שחור מפוספס בפסים לבנים מעל ומתחת לעיניים וצווארה אדום. הרגליים צהובות ובעלות אצבעות ארוכות. הנקבות קטנות מהזכרים.

החוגלה מסתתרת בין סבכים ומעופפת לעיתים רחוקות בצורה מגושמת. היא משמיעה קולות צרודים העוזרים לזהות אותה ביער.

היא חיה בעיקר ביערות הרריים או יערות טרופיים אחרים ולא באזורים פתוחים. היא ניזונה בעיקר ממיני צמחים ופירות קטנים, אך גם מיצורים קטנים כמו חרקים ותולעים.

ראו גם
------

* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוגלה מדגסקרית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוגלה מדגסקרית באתר הרשימה האדומה של IUCN
בן ציון ישראלי פוגש את קבוצת אחיעבר בבגדאד, 1934
**אֲחִיעֶבֶר** הייתה תנועת נוער ציונית וחוג רעיוני ותרבותי שהתקיימו בבגדאד, עיראק בין השנים 1930–1947. מאחר שפעילות ציונית הייתה אסורה אז, פעלה תנועת אחיעבר באופן מחתרתי.

את התנועה הקימו נערים תלמידי תיכון "שָמָש" ותיכון "אליאנס", בהם יעקב לוי, ג'ורג' אליאס, אברהם עזרה, עובדיה סחייק, רחמים גלבוע, אברהם שרוני, עזרא מני ואליהו הלל (אחיו של יו"ר הכנסת לשעבר, שלמה הלל). התנועה קמה בעידודו של שליח הסוכנות, אברהם רוזן שהגיע מא"י ושימש כמורה בבית הספר "שמש". אברהם כמו השליחים האחרים הלהיבו את הצעירים היהודים בסיפורים על ארץ ישראל והציתו את דמיונם. כמו כן נשאו השליחים דרשות בבתי הכנסת הגדולים בבגדאד בהם סיפרו על הארץ והקריאו קטעים מן העיתונים שיצאו בארץ בעברית בעת ההיא. קבוצת הצעירים הזמינה ספרים בעברית מהארץ והקימה ספרייה. בתחילת הדרך שכנה הספרייה בבית משפחת עזרה ואולם בהמשך כשהתרחבה וגדלה עברה לשכון במדרש תלמוד תורה של הקהילה היהודית בבגדאד. התנועה קיימה קשרים עם תנועת החלוץ בארץ ישראל, השיגה חומרי קריאה ציוניים למען הבוגרים והנוער היהודי בקהילה וארגנה פעולות להגברת המודעות הציונית וללימוד עברית לנוער. התנועה דאגה להפצת ספרים ועיתונים עבריים, גיוס תרומות לקק"ל ולקרן היסוד. הקבוצה גבתה דמי הקריאה ששימשו לצורך רכישה של ספרים נוספים. בהמשך, ארגנה קבוצות נוער חלוציות למטרת עלייה ועבודה בחקלאות בארץ ישראל. ראשון העולים ארצה מחברי הקבוצה, היה יעקב לוי שעלה באוגוסט 1932 והוא בן 18. בעקבותיו עלו חבריו. בשנת 1933 ביקר בבגדאד בן ציון ישראלי מקבוצת כנרת והתרשם מהפעילות ומהלהט הציוני של חבריה וחיזק את קשרי המוסדות הלאומיים עמה. כמו כן ביקש להעלותם לארץ ישראל ובשנת 1934 עלתה קבוצת מייסדי התנועה לארץ ישראל. רבים מחברי הגרעין המייסד נקלטו במקווה ישראל. בהמשך עלו גרעינים מבוגרי התנועה באופן לגלי ובלתי לגלי.

עד שנת 1933 פעלה התנועה בגלוי. אולם לאחר שנה זו, עקב עלייתו לשלטון של המלך ראזי, מלך עיראק, התגברות הלאומנות וחדירת סממנים נאציים ואנטישמיים לציבוריות העיראקית, ירדה חלק מפעילות התנועה למחתרת. בשנת 1941 הפכו חברי אחיעבר לזרוע החינוכית של המחתרת הציונית בעיראק. עם עליית חבריה לארץ ישראל במסגרת מבצע מייקלברג ב-1947 התחסלה התנועה למעשה.

לקריאה נוספת
------------

* תוינה אברהם, **גולים וגאולים, תנועת אחיעבר הציונית בבגדד**, רמלה: תשל"ג.
* יוסי גולדשטיין, **תולדות הציונות בארצות המזרח תיק ג' בבל - עיראק**, ירושלים: תש"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

* נחם אילן, תיווך תרבותי: אברהם שרוני מן המודעין הצבאי אל המילון הערבי - עברי, **פעמים**, 122–123, עמ' 193–211
| יא |
| --- |
| **תחילית**: |   يـ |
| **אמצעית**: |    ـيـ |
| **סופית מחוברת**: |   ـي |
| **סופית לא מחוברת**: |    ي |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

האות **יא** (בערבית "**ياء**") היא האות ה-28 והאחרונה באלפבית הערבי. לפניה באה האות ואו.
האות ي היא משויכת לקבוצת **בנת**י**ת'** המורכבת מ-5 אותיות הדומות בצורתן אחת לשנייה.

ליא שני שימושים: כאם קריאה בהופעתה אחרי עיצור המנוקד בכסרה, היא מאריכה את התנועה. וכעיצור עצמאי היא מייצגת /j/ (כמו יו"ד עיצורית). כאשר יא מופיעה באמצע או בסוף מילה, כמעט תמיד היא מופיעה בתור אם קריאה. יא יכולה לשמש גם כ"כיסא" להמזה, ئ, ואז היא מייצגת את העיצור /ʔ/ (כמו אל"ף עיצורית).

יא בסוף מילה כאשר לפניה כסרה משמשת כסופית לציון שייכות בגוף ראשון יחיד, ـِي, כך كتاب (כִּתַּאבּ) תרגומו "ספר", ו-كتابي (כִּתַּאבִּי) פירושו "הספר שלי", בדומה לעברית.

יא א-נסבה היא יא המנוקדת בשדה (כלומר, מודגשת) ומשמשת כסופית שהופכת שם עצם לשם תואר, בדומה לעברית. כך مصر (מִצְר) תרגומו "מצרַים", ו-مصريّ (מִצְרִיּ) פירושו "מצרי".

רוב דוברי הערבית המצרית לא יכתבו את הנקודות מתחת ליא בצורתה הסופית, כמו בפרסית, דבר שיכול לגרום לבלבול בינה ובין אליף מקצורה (אליף מקוצרת), שעשויה להופיע בסופי מילים ואמנם נראית כמו יא חסרת נקודות, אך למעשה תפקידה הוא להאריך תנועת פתחה, בדומה לאליף שותקת.

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות, למעט דוד'ארז.

מקור האות יא הוא ב"יוד" הפניקית ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:

* אלפבית עברי – י
* אלפבית לטיני – I,i
* אלפבית יווני – Ι,ι
* אלפבית סורי – ܝ

צורות נוספות לאות
-----------------

| ى ئ ٸ ي ۍ ێ ې ࢨ ࢩ ۑ ؽ ؾ ؿ ؠ ݵ ݶ ݷ ࢺ |
| --- |

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ي** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: ya

 |
**קלוב אולימפו** (בספרדית: **Club Olimpo**; מוכר גם כ**אולימפו דה באיה בלנקה**, או בפשטות **אולימפו**), הוא מועדון ספורט מהעיר באיה בלנקה שבארגנטינה המשחק בליגת המשנה הארגנטינאית. המועדון נוסד ב-15 באוקטובר 1910, ופעילויותיו העיקריות הן בתחומי הכדורגל והכדורסל.

אף על פי שאת הישגיו הגדולים ביותר השיג המועדון בענף הכדורסל (שתי אליפויות ליגת העל הארגנטינאית בכדורסל בשנות השבעים), מאז ומעולם היה הכדורגל תחום פעילותו העיקרי.  קבוצת הכדורגל של המועדון משחקת כיום בליגת העל הארגנטינאית.

מלבד שני ענפי הספורט שהוזכרו, קיימות במועדון מחלקות ספורט נוספות: שחייה, התעמלות מכשירים, אייקידו, ג'ודו, גלגיליות, משקולות וכדורעף.

היסטוריה
--------

מקור השם של המועדון בהר האולימפוס היווני, ומקור צבעיו (פסים שחורים-צהובים) בצבעיה של קבוצת פניארול האורוגוואית שנשיאו הראשון של אולימפו אהד.

עד לשנות השמונים השתתפה קבוצת הכדורגל של אולימפו בטורניר המקומי של באיה בלנקה, ה"ליגה דל סור" (ליגת הדרום, כשהכוונה היא לדרום פרובינציית בואנוס איירס), טורניר בו מחזיקה אולימפו בשיא אליפויות - 28 במספר. בשנות השבעים והשמונים העניקה ליגה זו כרטיס כניסה לטורניר האזורי (Torneo Regional) המיועד לקבוצות מחוץ לבואנוס איירס רבתי, שבתורו העניק כרטיסי השתתפות בטורניר הנסיונל, טורניר בו שיחקו קבוצות מפנים הארץ וקבוצות ליגת העל. בדרך זו זכתה אולימפו להשתתף בטורניר הנסיונל של שנת 1984. בשנת 1985 ההצלחה של אולימפו בטורניר האזורי העניקה לה את הזכות להשתתף ב"ליגיז'ה פרה ליברטדורס" (טורניר כניסה לגביע ליברטדורס), שם הפסידה אולימפו לבוקה ג'וניורס ברבע הגמר. בעונת 1988/89 העפילה אולימפו לליגת המשנה הארגנטינאית (פרימרה B נסיונל), אך היא ירדה חזרה לליגה המקומית בתום העונה. 

בעונת 1996 העפילה אולימפו שוב לליגת המשנה, ומאז ועד היום היא שיחקה באחת משתי הליגות העליונות. בשנת 2002 היא העפילה לראשונה לליגת העל, שם שהתה עד שנת 2006. עוד שיחקה אולימפו בליגת העל בעונות 2007/08, 2010/11 ו-2011/12, ובין עונות 2013/14 ו-2017/2018.

הישג השיא של קבוצת הכדורגל היה המקום הרביעי בטורניר קלאוסורה 2011.

שחקנים בולטים
-------------

* קרלוס רואה
* חאבייר פאהס
* דריו פרננדס
* סבסטיאן דוברבייר
* דוד סולארי
* חוסה מריה בסנטה

תארים
-----

* **ליגת המשנה הארגנטינאית** (4): אפרטורה 2001, אפרטורה 2006, קלאוסורה 2007, 2009/10

כדורסל
------

קבוצת הכדורסל של המועדון זכתה בליגת העל הארגנטינאית בכדורסל בשנים 1974 ו-1978. הקבוצה הגיעה למקום השני בליגה בשנים 1980 ו-1986. באליפות המקומית של באיה בלנקה זכתה הקבוצה 19 פעמים. כיום משחקת הקבוצה בליגה השלישית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולימפו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אולימפו
* אולימפו, ברשת החברתית פייסבוק

* אולימפו, ברשת החברתית טוויטר

* אולימפו, ברשת החברתית אינסטגרם
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר סקוט.

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בהר בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה, עם הערך "הר רוברט סקוט", העוסק בהר בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה; עם הערך הרי סקוט (אנטארקטיקה) העוסק ברכס הרים בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה; ועם הערך הרי סקוט (רכס תת-מימי) העוסק ברכס הרים תת-מימי בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

**הר סקוט** (באנגלית: **Mount Scott**) הוא מסיב הררי בחצי האי קייב, בחוף המערבי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.

להר סקוט צורה של פרסה, שפתחה לכיוון דרום-מערב; חלקה הקמור של צורת הפרסה פונה למפרץ ג'ירארד; מצפון-מערב להר מצויה תעלת למייר.

גובהו של הר סקוט 880 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-2,277 בגובהו באנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי לשון ההר

ההר התגלה ומופה לראשונה ב-12 בפברואר 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.

ההר מופה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905, בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.

ההר צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

ההר נסקר על פני הקרקע על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1958.

### מקור השם

ההר נקרא על שמו של קפטן הצי המלכותי - רוברט פלקוט סקוט.

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°**, P 139
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 168
• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 356

קישורים חיצוניים
----------------

* הר סקוט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר סקוט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר סקוט
* הר סקוט באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* טיפוס על הר סקוט, סרטון באתר יוטיוב
* וידאו - הפלגה לאורך חופי חצי האי האנטארקטי למול הר סקוט

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. 1 2  מידע על גובה ההר
4. 1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי
| כאף |
| --- |
| **תחילית**: |   كـ |
| **אמצעית**: |    ـكـ |
| **סופית מחוברת**: |   ـك |
| **סופית לא מחוברת**: |    ك |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

האות **כַּאף** (בערבית: **كاف**) היא האות העשרים ושתיים באלפבית הערבי. לפניה באה האות קאף ואחריה האות לאם.

כאף מייצגת את העיצור /k/ (כמו כּ"ף), אבל בניבים מעטים כמו ערבית כוויתית ומקצת הניבים הפלסטיניים הכפריים היא מבוטאת כ-/ʧ/ (כמו צד"י גרושה במילה "צ'יפס"), אולי בהשפעת הפרסית. בניבים מרוקאים בודדים כאף נהגית כ-/kʃ/ (קְשְ).

כאף המנוקדת בפתחה משמשת כתחילית המקבילה ל-כ־הדימוי העברית. אם כי, שלא כמו בעברית, היא לא קיצור של מילה שמשמעותה דמיון (כ"ף־הדימוי היא קיצור המילה "כמו").

כאף מנוקדת בפתחה משמשת כסופית לציון שייכות בגוף שני יחיד זכר, ונקבה כשהיא מנוקדת בכסרה. כך كتاب (כִּתַּאבּ) תרגומו "ספר" ו-كتابك (כִּתַּאבֻּכַּ) תרגומו "הספר שלך". בחלק מהניבים הניקוד שייך לעיצור שלפני הכאף כך למשל בזכר הסופית היא /ak/ ולא /ka/.

ישנן אותיות רבות השאובות מכאף ומשמשות לכתיבת עיצורים במילים שאולות, או לייצוג עיצורים בוואריאנטים של האלפבית־הערבי: כאף המשמשת באלפבית הפרסי שונה בצורתה המבודדת והסופית מזו הערבית והיא אינה "יושבת" בתוך לאם אלא נראית כך ک. כמו כן, נוצרה באלפבית־הפרסי האות גאף (گ), כוואריאנט של כאף לייצוג העיצור /ɡ/ (כמו גימ"ל). בג'אווי, אלפבית שמהווה גם הוא ואריאנט של האלפבית־הערבי, העיצור /g/ מיוצג על ידי כאף, ערבית או פרסית, עם נקודה דיאקריטית מעליה, כך ڬ או כך ݢ. אות נוספת הנשאבת מכאף היא ڭ או ݣ, עם שלוש נקודות, המשמשת בערבית מרוקאית באופן בלתי-רשמי לייצוג /g/ במילים שאולות. בשפות אחרות דוגמת אויגורית, היא משמשת לייצוג העיצור /ŋ/ (כמו נו"ן במילה "בנק"). למרות שבכתיבה הלכה־למעשה אין הבחנה של ממש בין האותיות בערבית־מרוקאית משתמשים לרוב ב-ݣ.

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט אותיות "דוד'ארז".

מקור האות כאף ב"כף" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:

* אלפבית עברי – כ/ך
* אלפבית לטיני – K,k
* אלפבית יווני – Κ,κ
* אלפבית סורי – ܟ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ك** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: kaf--yirmiikinci-harf

 |
**דברי תורה** (או ביידיש **ווארט**) הם כינוי לדרשה קצרה שעוסקת בנושא מרכזי (בדרך כלל על פרשת השבוע או החגים) המבוסס על הספרות התורנית או על ערכי יהדות ומוסר. המושג 'דברי תורה' יכול לכלול גם לימוד מקרא ותלמוד על פי פשוטו. אבל ווארט בדרך כלל מובנו דבר חידוד או 'פשט'ל' על כתובי המקרא.

רקע
---

אמירת דברי תורה מהווה חלק בלתי נפרד מההווי היהודי המסורתי, והיא מבוססת על קיום מצוות לימוד תורה. נהוג לומר דברי תורה בעיקר בסעודת מצווה כגון סעודת שבע ברכות או בר מצווה בהם אף מקשרים את הנאמר לחתן או לכלה.

רבים נוהגים לומר בעת אכילתם דבר תורה, בהתבסס על הנאמר במסכת אבות: "שניים שיושבין ואין ביניהן דברי תורה, הרי זה מושב לצים, שנאמר: 'ובמושב לצים, לא ישב'; אבל שניים שיושבין ויש ביניהם דברי תורה, שכינה ביניהם... שלושה שאכלו על שולחן אחד ולא אמרו עליו דברי תורה, כאילו אכלו מזבחי מתים".

במרבית עלוני השבת מוקדשים מספר מאמרים לדברי תורה, ונפוצים גם עלונים שמוקדשים אך ורק לדברי תורה, שלעיתים עוסק בנושא מסוים, שמשויך לפרשת השבוע.

פעמים רבות דברי התורה של דמות תורנית מכונסים לספרים כעבור שנים, מאפיין הרווח בייחוד אצל אדמו"רים חסידיים.

ראו גם
------

* עלון פרשת השבוע
* דרשנות

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת אבות, פרק ג',  משניות ב'–ג'
2. ↑  לדוגמה, מעיינה של תורה, שפת אמת
**חכאי זרועות** (שם מדעי: *Brachionichthyidae*) היא משפחת דגים מסדרת החכאים היכולים להלך על קרקעית הים בעזרת סנפירים דמויי זרועות כתחליף לשחייה, אך הם מסוגלים גם לשחות מעט.

דגים אלה חיים בימים ממוזגים בקרבת החופים של אוסטרליה וטסמניה. 

הם בעלי ראש גדול, "זרועות" של סנפירים מתחת לגופם בעלות "אצבעות" קצרות וגוף מוארך שבקצהו זנב גדול. העור בעל שכבה דקה וחסרת קשקשים. הסנפירים של הגב והשת פרושים. לדגים אלה סנפיר עליון דמוי-חכה אך הוא אינו משמש לדיג ואינו פולט אור. 

הם ניזונים מדגים ויצורי ים קטנים דומים.

הכחדה
-----

במרץ 2020 המין Sympterichthys unipennis הוכרז כמין נכחד ברשימה האדומה של IUCN, לאחר שלא נצפה בטבע במשך יותר ממאה.

מין נוסף של חכאי זרועות, Brachionichthys hirsutus, נמצא בסכנת הכחדה חמורה מאז 1996.

סוגים
-----

* Brachionichthys
* Brachiopsilus
* Histionotophorus - נכחד
* Pezichthys
* Sympterichthys
* Thymichthys

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חכאי זרועות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532513805171
* LCCN: sh2001003005

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ליאור רוזנברג** (נולד ב-21 ביולי 1945 בתל אביב) הוא רופא ישראלי, מומחה לכירורגיה פלסטית, פרופסור אמריטוס לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מייסדה של חברת מדיוונד (MediWound) ומייסד המוזיאון לרפואה - על שני אגפיו - בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון ובפארק קרסו למדע.

בעבר שימש כמנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה.

ביוגרפיה
--------

רוזנברג בוגר בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. התמחה בבתי החולים סורוקה ומאיר והשתלם בכירורגיה פלסטית משחזרת, בעיקר במומי פָּנים, באוניברסיטת הרווארד, במרכז הרפואי מאיו קליניק וב-Queen Victoria Hospital שבאנגליה.

בשנת 1986 היה ללא-אמריקאי הראשון שהצטרף ל-Operation Smile האמריקאי העוסק בטיפול בשפה שסועה.

בשנים (1985–2012) שימש כמנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה. כיום הוא מנתח ביחידה למומי פנים במרכז הרפואי מאיר.

בשנת 2000 הקים רוזנברג את חברת MediWound יחד עם פרופ' מריאן גורצקי וד"ר דוד הייזלקורן. כיום הוא משמש כרופא הראשי של החברה וחבר בדירקטוריון שלה. החברה פיתחה את התרופות נקסובריד (NexoBrid) לטיפול בכוויות, אסקרקס (EscaRex) לטיפול בפצעים כרוניים וקשֵׁי-ריפוי, ועורקס (Orex) לטיפול בסוגים של סרטן העור שאינם מלנומה.

רוזנברג ייסד את המוזיאון לרפואה. המוזיאון הוקם ב-1998 בבניין הפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון ונפתח לקהל הרחב בשנת 2000. בשנת 2021 הוקם אגף נוסף בפארק קרסו למדע. במרכז המוזיאון עומד אוסף רוזנברג הכולל מעל 5,000 פריטים המייצגים אלפי שנות טיפול רפואי.

קישורים חיצוניים
----------------

* רן רזניק, ‏"הרפואה שלנו חולה בווירוס הכסף", באתר ישראל היום, 28 בינואר 2016
* אתר חברת מדיוונד
* אתר מוזיאון הרפואה
* ליאור רוזנברג, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299325005171

 |
פנים המבנה
**האמפיתיאטרון באל ג'ם** (בערבית: **قصر الجمّ** - "קסר אל ג'ם"; בצרפתית: **Amphithéâtre d'El Jem**) הוא אמפיתיאטרון רומי שהוקם בעיר טיסדרוס (Thysdrus) בפרובינקיה אפריקה (כיום העיר אל ג'ם במרכז תוניסיה). הוא נבנה בידי הקיסר הרומאי גורדיאנוס השלישי בשנת 238 כאשר שימש עדיין כפרומגיסטראט, מיד לפני שהיה לקיסר. מאז 1979 מוכרז האמפיתיאטרון כאתר מורשת עולמית.

המבנה שימש כמצודה בעת פלישות הוונדלים במאה ה-5 והערבים במאה ה-7.
בספרו "מסע ארכאולוגי באזור תוניסיה", מציין הנוסע הצרפתי ויקטור גרן, כי לפי המסורת המקומית נותר האמפיתיאטרון בשלמותו עד סוף המאה ה-17, וכי רק לקראת 1695 החלו נוטלים מחזיתו חומרי בניין, בין היתר בלחץ השליט העות'מאני המקומי, אשר ביקש למנוע מהמקומיים לעשות בו שימוש בעת מרד. בערבית מכונה המבנה בשם "מצודת אל ג'ם" או "מצודת קהנה", על שמה של נסיכה ברברית מהמאה ה-7, אשר עמדה לפי המסורת בחזית ההתנגדות לכיבוש הערבי, והתבצרה עם תומכיה באמפיתיאטרון משך ארבע שנים.

האמפיתיאטרון שייתכן והקמתו מעולם לא נשלמה, היה מסוגל להכיל כ-30,000 צופים. הוא נחשב לשלישי בגודלו באימפריה הרומית, לאחר הקולוסיאום ברומא והאמפיתיאטרון של קפואה, אם כי מבנים דומים נוספים בוורונה ובקרתגו לדוגמה, טענו גם הם לתואר זה. אורכו של המבנה האליפטי מבחוץ הוא 147.90 מטר ורוחבו מגיע ל-122 מטר; ומידות הזירה שבמרכזו הן 64.50 מטר ו-38.80 מטר בהתאמה. היקפו הגיע ל-427 מטר והוא נישא לגובה של 36 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האמפיתיאטרון באל ג'ם** בוויקישיתוף
* אודות האמפיתיאטרון (צרפתית)(הקישור אינו פעיל)
* תמונות האמפיתיאטרון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Victor Guérin, Voyage archéologique dans la Régence de Tunis, הוצאת פלון, פריז 1862, עמ' 91
2. ↑  L’amphithéâtre d’El Djem

| Flag of TunisiaFlag of Tunisia סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בתוניסיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| האמפיתיאטרון באל ג'ם • קרתגו • דוגה • הפארק הלאומי אישקל • קירואן • המדינה בסוסה • המדינה בתוניס • העיר הפונית והנקרופוליס בקרקואן |

 |
**אלפונסו השלישי, מלך אסטוריאס** (848 - 20 בדצמבר 910) היה מלך אסטוריאס בין השנים 866–910, ובסוף ימיו חולקה ממלכתו בין שלושת בניו.

ביוגרפיה
--------

אלפונסו השלישי נולד בשנת 848 להוריו אורדוניו הראשון, מלך אסטוריאס ונוניה. ב-27 במאי 866 מת אביו אורדוניו הראשון, מלך אסטוריאס, ואלפונסו עלה לשלטון במקומו. אלפונסו הרחיב את גבולות הממלכה על חשבון חליפות קורדובה, והציג את התאוריה שממלכתו היא היורשת החוקית של ממלכת הויזיגותים.

מסיבות לא ידועות, מרדו בניו של אלפונסו השלישי באביהם בשנת 909 ואף כרתו בהמשך ברית נגדו עם הרוזן של קסטיליה, מוניו נונייס, חמיו של יורש העצר, גרסיה, האח הבכור של אורדוניו. אף על פי שאלפונסו הצליח ללכוד את גרסיה ולכלוא אותו בטירת גוסון, באסטוריאס, אולץ לוותר כעבור שנה על השלטון לטובת בניו ולחלק את הממלכה ביניהם: בנסיבות אלה קמה ממלכת לאון שנמסרה לידי גרסיה, הידוע כגרסיה הראשון, ממלכת גליסיה שנמסרה לאורדוניו השני, מלך לאון, וממלכת אסטוריאס המצומצמת שעברה לידי פרואלה השני, מלך אסטוריאס.

אלפונסו המודח, נפטר תוך זמן קצר בעיר סמורה ב-20 בדצמבר 910.

משפחתו
------

אלפונסו התחתן עם חימנה מפמפלונה לבית גארסס, ממנה היו לו 3 ילדים:

* פרואלה השני, מלך אסטוריאס
* גרסיה הראשון, מלך לאון
* אורדוניו השני, מלך לאון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפונסו השלישי, מלך אסטוריאס** בוויקישיתוף
* אלפונסו השלישי, מלך אסטוריאס באנציקלופדיה בריטניקה
* אלפונסו השלישי, מלך אסטוריאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אלפונסו השלישי, מלך אסטוריאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  L.Suárez Fernández p.249

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271210305171
* BNE: XX1521266
* BnF: cb12078424x (data)
* GND: 118501968
* ICCU: SBLV288755
* ISNI: 0000 0000 8084 8562
* LCCN: n84185944
* NTA: 070876215
* RERO: 02-A009661074
* SUDOC: 174740549
* VIAF: 9691148947791654950004
* WorldCat: lccn-n84185944

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר בבולגריה. אם התכוונתם למצודה במחוז וידין בבולגריה, ראו מצודת בלוגראדצ'יק.

**בלוגראדצ'יק** (בבולגרית: **Белоградчик**) היא עיר בצפון מערב בולגריה, השנייה בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז וידין ושוכנת כ-117 ק"מ מהבירה סופיה, 52 ק"מ מבירת המחוז וידין וסמוכה לגבול סרביה. משמעות השם בלוגראדצ'יק היא עיר לבנה קטנה.

היסטוריה
--------

ראשית התיישבות אנושית פזורה באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת מתוארכת למאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי צבא הרפובליקה הרומית. במקום נמצאו שרידי בית מרחץ רומי מתקופת אספסיאנוס ומצודה שהוקמה בתקופת ולריאנוס ועמדה במתקפות ההונים. בהמשך עבר האזור לשליטת האימפריה הביזנטית. היישוב המודרני נוסד בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה והגיע לשיא פריחתו בתקופת איוון סרצימיר, קיסר בולגריה, כאשר היה חלק ממערך המבצרים של צארות וידין.

ב-1396 נכבש היישוב על ידי צבאו של באיזיט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך תקופת בין המלכים של האימפריה נשלט היישוב בידי דספוטט סרביה ובהמשך ולאכיה. האזור נכבש מחדש על ידי מהמט הראשון ובעת הזו מוזכר שמו המודרני של היישוב בתעודות עות'מאניות. ב-1771 נבנה במקום מסגד "חאג' חוסיין". היישוב הפך לזירת קרבות בין האימפריה העות'מאנית לאימפריה האוסטרית וידע מרידות רבות של תושביו כנגד העות'מאנים בשלהי המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19. האזור נודע בהיידוקים שבו אשר תקפו ללא הרף את משמרות הצבא העות'מאני. בין 1794 ל-1807 נשלט היישוב בידי הוואלי המורד אוסמאן פאזוואנטואולו ובתקופתו ידע תנופת בנייה ופיתוח.

ב-28 בפברואר 1878 נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובהמשך הפכה חלק מהנסיכות הבולגרית. ב-1894 נבנו במקום ספרייה ותיאטרון, ב-1901 בית ספר תיכון וב-1912 בית חולים קטן.

כלכלה
-----

בעיר פועל יקב המייצר יין נתזים ויין אדום. בשטח הרשות המקומית קיים מפעל לייצור מכשירי טלפון, מפעלי טקסטיל ומוצרי בשר עוף. העיר ממצבת עצמה כיעד תיירותי כאשר מצודת בלוגראדצ'יק והצוקים הסמוכים אליה הם האתרים המתוירים ביותר.

אקלים
-----

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעות מקצינות מכיוון הרי הבלקן, הגורמות להפרשי טמפרטורה משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 15oc וערכי הקיצון נעים מ-1oc בינואר ועד 29oc באוגוסט. כמות המשקעים החודשית הממוצעת נעה בין 96 מילימטרים בינואר ועד 297 מילימטרים ביוני.

ערים תאומות
-----------

* סרביהסרביה קנאיז'באץ, סרביה
* אוקראינהאוקראינה דובנו, אוקראינה

ראו גם
------

קרחון בלוגראדצ'יק בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה נקרא על שמה של העיר בלוגראדצ'יק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר בלוגראדצ'יק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלוגראדצ'יק

הערות שוליים
------------

1. ↑  בלוגראדצ'יק-סקירה היסטורית, באתר belogradchik.org (בבולגרית).
2. ↑  בלוגראדצ'יק-סקירה כלכלית, באתר belogradchik.hit.bg (באנגלית).
3. ↑  האקלים בבלוגראדצ'יק, באתר www.world66.com (באנגלית).
4. ↑  קרחון וסלייה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

| **רשויות מקומיות וערי מחוז וידין שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| וידין • בלוגראדצ'יק • בויניצה • ברגובו • גרמאדה • דימובו • קולה • מאקרש • נובו סלו • רוז'ינצי • צ'ופרנה • | מחוז וידין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550227905171
* LCCN: n79099496
* NKC: ge1139933
* VIAF: 127831525
* WorldCat (עם VIAF): 127831525

 |
**תמר נוי** (1926–1997) הייתה ארכאולוגית ישראלית שהתמחתה בתחום הפרהיסטוריה.

חייה
----

נוי נולדה בארץ ישראל, למדה ארכאולוגיה באוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בתקופה הנאוליתית ורוב חפירותיה עסקו בתקופה זו.

בין השנים 1954–1960 השתתפה בחפירות באתר הארכאולוגי נחל אורן ביחד עם משה שטקליס. בתחילה כעוזרת מחקר ולאחר מכן כשותפה. בין השנים 1969–1971 נחפר האתר פעם נוסף במשלחת בראשותה בהשתתפות: אריק היגס ואנתוני לג מטעם האוניברסיטה העברית, מוזיאון ישראל ואוניברסיטת קיימברידג'.

בין חפירותיה היו גם אתר מהתקופה הפלאוליתית התחתונה בחולון, אתר הגושרים באצבע הגליל, ואתר ליד זיקים. חפרה גם באתר ליד גלגל בבקעת הירדן, אתר מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית א. באתר נמצאו זרעים ופירות במצב השתמרות טוב שעזרו רבות להבנת ראשית החקלאות במזרח הקדום.

נוי הייתה בין המייסדים של העמותה הישראלית לפרהיסטוריה, נמנתה על מקימי כתב העת המדעי של העמותה "מתקופת האבן" והייתה העורכת הראשונה שלו.

לאחר ייסוד מוזיאון ישראל התמנתה לאוצרת האגף לפרהיסטוריה במוזיאון. במסגרת תפקידה בנתה את אוסף המוזיאון.

נוי פרסמה מאמרים בקדמוניות בכתב העת "ארץ ישראל", "מתקופת האבן" ועוד. ספרה "חולות חלוצה" סקר פרהיסטורי שכתבה ביחד עם ענת מרחב ודניאל ציפר, התפרסם בשנת 1971.

בעלה של נוי היה הפרופסור לספרות דב נוי. לאחר פטירתה הוקמו באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטה העברית שתי קרנות על שמה ועל שם בעלה. במסגרת פעילות ארכיון הסיפור העממי בישראל שהוקם באוניברסיטת חיפה, מחולק מדי שנה פרס תמר נוי ודב נוי המוקדש לעבודה מצטיינת בתחום הארכאולוגיה הפרהיסטורית והספרות העממית.

לקריאה נוספת
------------

* עופר בר יוסף ויוסף גרפינקל, **הפרהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב**, ירושלים, הוצאת אריאל בשיתוף מוזיאון התרבות הירמוכית ע"ש יהודה רות, 2008, עמ' 329

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת המאמרים של תמר נוי באתר רמב"י
* תמר יזרעאלי-נוי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרס תמר נוי ודב נוי באתר ארכיון הסיפור העממי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007424203605171
* BnF: cb16626102v (data)
* GND: 1064758363
* ISNI: 0000 0003 8255 704X
* LCCN: no00075391
* NTA: 298126796
* RERO: 02-A016314846
* SUDOC: 261807781
* VIAF: 38924021
* WorldCat (עם VIAF): 38924021

 |
**בלוויני** (באנגלית: **Balvenie**) הוא סינגל מאלט סקוטי המיוצר באזור הספייסד בסקוטלנד על ידי חברת וויליאם גרנט ובניו.

וויליאם גרנט (המייסד)
---------------------

וויליאם גרנט נולד ב-19 בדצמבר 1839 בבית אביו בדאפטאון. כבר בגיל שבע הוא התחיל לרעות את הבקר בחווה, וויליאם היה מתלמד אצל סנדלר ואחר כך עבד כפקיד, לאחר מכן נעשה מנהל חשבונות במזקקת מורטלאך בשנת 1866, שם למד את תורת הזיקוק במשך כעשרים שנה, גרנט עזב את עבודתו במזקקת מורטלאך וקנה שדה ליד טירת בלווני. במשך זמן מה הוא הכין תוכניות למזקקה שלו, אבן היסוד של המזקקה הונחה בסתיו 1886. גרנט נשאר פעיל בחברה עד מותו בשנת 1923 בגיל 83.

מזקקת בלוויני
-------------

בתחילת 1892 החלה העבודה להמרת אחוזה מהמאה ה -18 לטובת המזקקה.הבנייה נמשכה חמישה-עשר חודשים, וב־1 במאי 1893, התבצע הזיקוק הראשון.

על המזקקה
---------

בלוויני מייצרת ויסקי בסגנון מסורתי. מעדיפה את השעורה מגידול מקומי, ומנביטה את השעורה בשיטה המסורתית. מתוך כ -100 המזקקים בסקוטלנד, בלוויני היא אחת משבע המזקקות היחידות המנביטות את השעורה בשיטה זו.

מותגים מוכרים
-------------

* דאבל ווד 12 שנה
* דאבל ווד 17 שנה
* חבית יחידנית 12 שנה
* חבית יחידה (Single Barrel) חמש עשרה שנה
* קרביאן קאסק 14 שנה
* טריפל קאסק 16 שנה

פרסים
-----

כמה הנפקות של בלוויני קבלו פרסים בתחרויות שונות. בתחרות בסן פרנסיסקו מ 2006-2012, חבית יחידנית 15 שנה קיבלה: זהב, כסף, זהב, כסף, מדליות זהב כפולה.

פורטווד 21 שנה זכה פעמיים בזהב בשנת 2012,

באליפות הבינלאומית 2006, הנפקות הקולקטיב של בלוויני הניבו את מדליית הזהב הגדולה ביותר עבור כל מותג בכל שנה מאז תחילת התחרות.

ראו גם
------

* וויסקי
* סינגל מאלט וויסקי
* ויסקי סקוטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלוויני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלוויני
* בלוויני, ברשת החברתית פייסבוק

* בלוויני, ברשת החברתית טוויטר

* בלוויני, ברשת החברתית אינסטגרם
* thebalvenie.com, האתר הרשמי של המזקקה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Helen Arthur (2002) [1997]. **The single malt companion (in Dutch).**, Lisbeth Machielsen (trans.). Libero. p. 66. (2002) [1997]. מסת"ב 9057642360.
2. ↑  Helen Arthur, The single malt companion
3. ↑  Balvenie 12 Years Double Wood, www.whisky.com (באנגלית)
4. ↑  Balvenie 17 Years Double Wood, www.whisky.com (באנגלית)
5. ↑  Bottle Search - Whisky.com, www.whisky.com (באנגלית)
6. ↑  Balvenie 14 Years Caribbean Cask, www.whisky.com (באנגלית)
**בלו צ'יר** (באנגלית: **Blue Cheer**) הייתה להקת רוק אמריקנית מסן פרנסיסקו. עיקר פרסומה היה בסוף שנות השישים ובתחילת שנות השבעים, אך היא המשיכה לפעול עד שנת 2009. שמה שם הלהקה מגיע מסם פסיכדלי שהיה נפוץ בתקופת הקמת הלהקה. ללהקה השפעה רבה על הבי מטאל, והיא השפיעה על להקות הבי מטאל חלוצות כמו בלאק סבאת', דיפ פרפל, לד זפלין ועוד.

קורות
-----

הלהקה החלה כאשר חברים בה שישה נגנים בשנת 1966, אבל כבר בשנת 1967 נותרו בה שלושה: ליי סטפנס (Leigh Stephens) על גיטרה, דיקי פטרסון (Dickie Peterson) בגיטרת בס ושירה, וכן פול ווליי (Paul Whaley) על התופים. הלהיט הראשון והגדול ביותר שלהם היה הסינגל "בלוז הקיץ" ("Summertime Blues"), שהוא גרסת כיסוי לשיר של אדי קוקרן, והגיע למקום הארבע עשר בבילבורד 100 החמים. שיר זה הוכנס לאלבומם הראשון Vincebus Eruptum. אלבום זה הוגדר כ"יצירת מופת כאוטית של כח גלם", והגיע למקום האחד עשר בטבלת הבילבורד 200. התקליט הזה מאופיין בצליל מטאלי בסיסי ורועש, השונה ממה שבא לפניו ואולי גם אחריו.

קשה לאפיין את צליל הלהקה בתקופה הראשונה שלהם (עד לשנת 1971) אך ברור שזהו צליל רועש, מכיל אלמנטים מהבלוז ומהרוק הפסיכדלי.

הלהקה עשתה שינויים בהרכב אחרי התקליט השני שלהם Outsideinside בשנת 1968: ליי סטפן הוחלף ברנדי הולדן (Randy Holden) מלהקת החצי השני. בשנת 1969 הולדן עזב, וברוס סטפנס (Bruce Stephens) ביחד עם רלף קלוג (Ralph Kellogg) החליפו אותו. שינוי זה גרם לעידון הצליל של הלהקה בתקליט השלישי שלהם, "New, Improved".
לאחר עוד מספר שינויים, ולאחר הוצאת התקליט Oh! Pleasant Hope בשנת 1971, החליטה הלהקה להיפרד.

בשנים 1988 - 1994 הלהקה הופיעה בעיקר באירופה, והוציאה תקליט הופעה חיה ראשון Blitzkrieg Over Nuremberg.

דיסקוגרפיה
----------

* *Vincebus Eruptum*, שנת 1968
* *Outsideinside*, שנת 1968
* New! Improved! Blue Cheer, שנת 1969
* Blue Cheer, שנת 1969
* The Original Human Being, שנת 1970
* Oh! Pleasant Hope, שנת 1971
* The Beast Is...Back, שנת 1984
* Blitzkrieg Over Nuremberg, שנת 1989
* Highlights & Low Lives, שנת 1990
* Dining With the Sharks, שנת 1991
* Live in Japan, שנת 2003
* Bootleg: Live - Hamburg - London, שנת 2005
* What Doesn't Kill You... שנת 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלו צ'יר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בלו צ'יר

* בלו צ'יר, באתר ספוטיפיי

* בלו צ'יר, באתר AllMusic (באנגלית)

* בלו צ'יר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* בלו צ'יר, באתר דיזר

* בלו צ'יר, באתר Discogs (באנגלית)

* בלו צ'יר, באתר Songkick (באנגלית)

* בלו צ'יר, באתר בילבורד (באנגלית)
* על התקליטים של הלהקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 11051370
* BnF: cb13902027n (data)
* GND: 16040733-3
* ISNI: 0000 0001 0657 0395
* LCCN: n92004349
* MusicBrainz: 523b52d7-a819-4111-9085-69fc269c9638
* SUDOC: 162199546
* VIAF: 124233170
* WorldCat: lccn-n92004349

 |
**ביל צ'ארלפ** (באנגלית: **Bill Charlap**; נולד ב-15 באוקטובר 1966) הוא פסנתרן ג'אז אמריקאי. בשנת 2016 יצא לאור אלבומו *The Silver Lining: The Songs of Jerome Kern*, אלבום משותף עם טוני בנט. הוא זכה בפרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי העממי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-58.

שנותיו הראשונות
---------------

צ'ארלפ נולד בניו יורק, למוס, מלחין מקומי וסנדי, זמרת שהופיעה בקביעות בסדרת הטלוויזיה *Kraft Music Hall* של פרי קומו. היא הקליטה ב-1962 להיט בשם "My Coloring Book". צ'ארלפ החל לנגן בפסנתר בגיל שלוש. על-אף שלמד בצעירותו מוזיקה קלאסית, הקריירה שלו הייתה בג'אז.

קריירה
------

בשנים 2004 ו-2012 הקליט יחד עם אימו את "Love Is Here to Stay" ואת "Something to Remember". אלבומו *Somewhere*, שכולל לחנים משל ליאונרד ברנשטיין, ו-*Live at The Village Vanguard* קיבלו מועמדות לפרסי גראמי.

צ'רלאפ מופיע לפחות פעמיים בשנה במועדוני ג'אז, עם לחנים מיוחדים שחיבר. להקתו, שמורכבת מפיטר וושינגטון (קונטרבס) וקני וושינגטון (תופים). מאז 2001 הקליט מספר שירים תחת חברת התקליטים היפנית ונוס רקורדס. הוא ואשתו הוציאו יחד אלבום בשם *Double Portrait on Blue Note*, בהוצאת חברת התקליטים EMI.

בשנת 2008 הפך צ'ארלפ לחלק מ-The Blue Note 7. הקבוצה הקליטה אלבום ב-2008 בשם *Mosaic*. על מנת לקדמו יצאה לסיבוב הופעות מינואר עד אפריל 2009. ב-25 בספטמבר 2015 הוציא אלבום אולפן חדש עם טוני בנט בשם *The Silver Lining: The Songs of Jerome Kern*. כל רצועותיו הולחנו על ידי ג'רום קרן ולוו למנגינת פסנתר על ידיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביל צ'ארלפ, ברשת החברתית פייסבוק
* ביל צ'ארלפ, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ביל צ'ארלפ, באתר AllMusic (באנגלית)
* ביל צ'ארלפ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ביל צ'ארלפ, באתר Discogs (באנגלית)
* ביל צ'ארלפ, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Reed, Ryan (21 באוגוסט 2015). "Tony Bennett Teams With Jazz Pianist Bill Charlap for New LP". *Rolling Stone*. נבדק ב-22 באוגוסט 2015. `{{cite journal}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008914573305171
* BnF: cb141635514 (data)
* GND: 134699211
* ISNI: 0000 0001 1453 3746
* LCCN: n97011749
* MusicBrainz: 85cc88c3-f595-463a-8674-a54a6891eaa9
* NKC: xx0099100
* SUDOC: 083988394
* VIAF: 88080160
* WorldCat: viaf-88080160

 |
סוניה אדלר
**סוניה ("סופיה") אדלר** (בערך ב- 1862, אודסה - 29 ביולי 1884 לונדון, נולדה כ**סוניה אוברלנדר** ושם הבמה המוקדם שלה היה **סוניה מיכלסון**. היא הייתה אחת הנשים הראשונות שהופיעו בתיאטרון יידיש באימפריה הרוסית. מאוחר יותר היא הייתה אשתו הראשונה של השחקן יעקב אדלר. הם עברו יחד ללונדון ב- 1883 אחרי האיסור על תיאטרון יידיש ברוסיה ב- 1883.

היא הייתה יהודיה מאודסה, אוקראינה ובאה ממשפחה מכובדת שמוצאה מקורלנד (כיום לטביה). יעקב אדלר מעיר בזיכרונותיו שבזמן בו הם נפגשו היא הייתה סטודנטית באוניברסיטה של אודסה. כמוהו היא דיברה יידיש ורוסית אבל דברה גרמנית הרבה יותר טוב ממנו וכן הצטיינה בצרפתית. הוא מוסיף "שכמו כל הצעירים הטובים של התקופה היא הייתה ניהיליסטית, תלמידה מאוד רצינית ומהפכנית" ושהלהט שלה ושל משפחתה לתיאטרון וחזונם למה יכול לתיאטרון יידיש להתפתח השאיר אותו במקצוע למרות הקושי בשנים הראשונות של הקריירה שלו כשחקן".

תפקידה הראשון כשחקנית מקצועית (אודסה 1887) היה בתפקיד ראשי באופרטה הקומית השחורה של אברהם גולדפדן **בריינדעלע קאָזאַק** (בריינדלה הקוזקית) בלהקתו של ישראל רוזנברג, להקת תיאטרון יידיש הראשונה באימפריה הרוסית. בתחילה היא שיחקה מול יעקב ספיבקובסקי אך היא משכה בחוטים כדי שיעקב אדלר, אליו היא הייתה כבר קרובה באותו זמן, יקבל את התפקיד. בשנים שלאחר מכן היו לה עליות ומורדות וכך גם ביחסיה עם אדלר אבל הם התחתנו בפולטובה ב- 1880.

בפברואר 1883 נרצח הצאר אלכסנדר השני שהיה מאורע הרה אסון עבור יהודי רוסיה. הדבר השפיע קשות על תיאטרון יידיש וכמובן על משפחת אדלר. באותו זמן היו האדלרים בלהקתו של גולדפדן והיו אמורים לצאת למסע הופעות בסנקט פטרבורג. האבל על מותו של הצאר פירושו היה שלא יהיו הופעות בער הבירה. בנוסף לכך נטה האקלים הפוליטי בחדות נגד היהודים. להקתו של גולדפדן הופיעה לזמן מה במינסק, בוברויסק שם הם שיחקו בעיקר בפני חיילים רוסיים ואחרי כן נסעו לויטבסק שם נאלצו יעקב אדלר ורעייתו ההרה לתבוע את גולדפדן שישלם להם את שכרם. הם עזבו אותו והצטרפו לרוזנברג כשהם משחקים בתיאטרון אוהל בניז'ין. אך מצבם החמיר עוד יותר. היה פוגרום בניז'ין. הלהקה הצליחה להתחמק מפגיעה גופנית בחלקו על ידי כך ששכנעו את הפורעים שהם להקת תיאטרון צרפתי ובחלקו בכך שעשו שימוש נבון בכסף שהאדלרים זכו בו בבית המשפט מגולדפדן. 

אחרי כמה חודשים של הופעות בלודז' וז'יטומיר חזרה סוניה לבית הוריה באודסה כדי ללדת את בתה רבקה (שנפטרה מאוחר יותר בלונדון בגיל 3). גם סוניה נפטרה בלונדון מזיהום שלקתה בו בזמן שילדה את בנה השני אברהם ב- 1886.

לקריאה נוספת
------------

* Adler, Jacob, *A Life on the Stage: A Memoir*, translated and with commentary by Lulla Rosenfeld, Knopf, New York, 1999, מסת"ב 0-679-41351-0, 98-102, 122 *passim*.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adler 1999, p.98–102
2. ↑  Adler, 1999, 172, 179-189, 192-197
3. ↑  Adler, 1999, 197, 216
**הארייט שו ויבר** (באנגלית: **Harriet Shaw Weaver**‏; 1 בספטמבר 1876 - 14 באוקטובר 1961), פעילה פוליטית בריטית, פמיניסטית, עורכת ופטרוניתו של הסופר האירי ג'יימס ג'ויס.

חייה
----

ויבר נולדה בפרודשאם, צ'שייר ב-1876 לפרדריק, רופא, ולמארי רייט, יורשת עשירה. היא קיבלה חינוך פרטי בבית המשפחה. לאחר שהוריה סירבו לכך שתלמד באוניברסיטה, החליטה להתמקד בעבודה סוציאלית ונרשמה לקורס בבית הספר לכלכלה של לונדון שעסק בכלכלה של יחסים חברתיים. מאוחר יותר נעשתה פעילה בתחום של זכות בחירה לנשים, והצטרפה ל"איגוד החברתי והפוליטי של הנשים" ("Women's Social and Political Union"). 

ב-1913 חברה ויבר לדורה מרסדן, העורכת של כתב העת הפמיניסטי "The Freewoman" ("האישה החופשית"), שנסגר ב-1912, והשתיים הקימו את "The New Freewoman", שלמרות שמו היה ירחון ספרותי. בינואר 1914 הציע עזרא פאונד, שהיה הרוח החיה בכתב העת, לשנות את שמו להאגואיסט, וכך היה.
וויבר מימנה את פעילות כתב העת, שמספר קוראיו היה מצומצם ביותר, ובאמצע 1914 החליפה את מרסדן בתפקיד העורכת.

פאונד, שבנוסף להיותו משורר פעל גם כמגלה כישרונות ספרותיים, שמע על ג'יימס ג'ויס והציע לו לכתוב מאמר בכתב העת. ג'ויס נענה, ובעידודה של ויבר החל לפרסם בהמשכים את הרומן דיוקן האמן כאיש צעיר. הרומן פורסם בשנים 1914-1915. מ-1916 החלה ויבר לממן את ג'ויס באופן סדיר, ושלחה לו סכומי כסף לא מבוטלים. לאחר הוצאת "דיוקן האמן" לאור, החל ג'ויס, שוב בעידודה הפעיל של וויבר, לכתוב את יוליסס. היא נתקלה בסירוב של בתי דפוס להדפיס פרקים מיוליסס, בתואנה שאינם ראויים לדפוס, ונאלצה לסגור את "האגואיסט" בדצמבר 1919. ב-1922 הוצא "יוליסס" לאור בפריז על ידי סילביה ביץ'. ב-1923 עשתה ויבר ניסיון לפרסמו בבריטניה ובארצות הברית, אך העותקים שהודפסו על ידה ונשלחו לשתי המדינות הושמדו על ידי שלטונות המכס.

ויבר הוסיפה לתמוך בג'ויס שנים רבות. הסכומים בהם מימנה את ג'ויס מוערכים בכ-23,000 לי"ש, סכום עתק באותן שנים. עם מותו ב-1941 מימנה את לווייתו, ואף שלחה סכום כסף לא מבוטל לאלמנתו נורה. 

ב-1931 הצטרפה למפלגת הלייבור, וב-1938 למפלגה הקומוניסטית. היא מתה בביתה בסאפרון ולדן שבאסקס ב-1961, ובמותה תרמה את האוסף הספרותי שלה לספרייה הבריטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארייט שו ויבר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119052342
* ISNI: 0000 0000 1213 6491
* LCCN: n88142613
* NTA: 071432574
* SNAC: w6g44qmt
* VIAF: 50027169
* WorldCat: lccn-n88142613

 |