recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'יימס נירן** (באנגלית: **James Nairn**;‏ 18 בנובמבר 1859 – 22 בפברואר 1904) היה צייר יליד סקוטלנד, שהיגר לניו-זלנד. הוא השפיע רבות על הציור הניו זילנדי בסוף המאה ה-19.

ביוגרפיה
--------

נירן למד בבית הספר לאמנות בגלאזגו במשך ארבע שנים משנת 1879 לפני שנרשם כסטודנט באקדמיה ז'וליאן בפריז. במהלך שנות ה-80 הציג נירן עבודות במכון לאמנויות יפות של גלאזגו ובאקדמיה הסקוטית המלכותית והיה קשור ל"נערי גלאזגו" - קבוצה של אמנים סקוטים שדגלה בגישות האימפרסיוניזם.

נירן היגר מגלאזגו לניו זלנד למען בריאותו בשנת 1890. משם הוא עבר לולינגטון שנה לאחר מכן, ומונה כמדריך לאמנות בבית הספר הטכני של ולינגטון. הוא הרצה על אמנות והעביר שיעורים לחקר הדמות העירומה. הוא הציג את האימפרסיוניזם של אסכולת גלאזגו בניו זילנד והשפיע על אמנים ניו זילנדים אחרים כמו דולה ריצ'מונד, מוד ויניפרד שרווד, מייבל היל ומולי טריפ.

סגנונו האימפרסיוניסטי של נירן מועבר בציוריו הרבים של נמל ולינגטון, במיוחד ב"נמל וולינגטון, 1894", שם משיכות המכחול הגלויות שלו לוכדות את השפעת השמש של אחר הצהריים על המים. הוא צייר את הנוף הזה באוויר הפתוח כדי לתעד בצורה אמיתית את השפעת האור על המים.

נירן הצטרף לאקדמיה של ניו זילנד לאמנויות יפות זמן קצר לאחר שהתיישב בוולינגטון ונבחר למועצה מ-1890 עד 1903. הוא גם הקים את מועדון האמנות של ולינגטון שנפגש בקביעות בקוטג' שלו, שהפך לנקודת מפגש לאמני ולינגטון. השפעתו של נירן הורגשה ברחבי ניו זילנד כאשר הוא שלח באופן קבוע עבודות לתצוגה במרכזים אחרים.

הוא התחתן עם אלן סמית' ב-17 במרץ 1898 ונולדו להם שתי בנות, מרי באן ואלן מיי ויקטוריה.

הוא נפטר בביתו בולינגטון ב-22 בפברואר 1904, הוא היה בן 44.

גלריה
-----

* נמל ולינגטון, 1894נמל ולינגטון, 1894
* מפרץ אוונס, 1893מפרץ אוונס, 1893
* בוקר חורפיבוקר חורפי
* תיקון רשת הדיגתיקון רשת הדיג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס נירן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Colin McCahon, Auckland City Art Gallery. Catalog: James Nairn, Edward Fristrom Archived 23 September 2015 at the Wayback Machine August 1964.
2. ↑  Hearnshaw, Victoria. James McLauchlan Nairn: the New Zealand years (MA). University of Canterbury
3. ↑  Vial, Jane. "Nairn, James McLauchlan 1859–1904". Dictionary of New Zealand Biography. Ministry for Culture and Heritage.
4. ↑  WELLINGTON ART CLUB | NZETC, nzetc.victoria.ac.nz

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AAG: 1924
* DAAO: james-nairn
* FNZA: 10930
* GND: 174321678
* ISNI: 0000 0000 6706 0332
* LCCN: n00005167
* RKD: 58791
* TePapa: 1657
* ULAN: 500066981
* VIAF: 40600779
* WorldCat: lccn-n00005167

 |
**אפרים ברש** (**Efraim Barasz**; ‏1892 - ~ אוקטובר 1943) היה ראש היודנרט בגטו ביאליסטוק.

קורות חיים
----------

נולד בעיר וולקוביסק במחוז ביאליסטוק. הוא למד הנדסה בגרמניה והיה ציוני פעיל. במלחמת העולם הראשונה היה ברוסיה ולאחריה המשיך להתגורר בוולקוביסק. ברש היה איש עסקים וכן כיהן כראש ההסתדרות הציונית בעירו. בשנת 1934 עבר לביאליסטוק ושם היה מנהל הקהילה. בשנות השלושים ביקר בארץ ישראל במגמה להכין את עליית משפחתו לארץ, ובנו הבכור אף עלה לארץ.

עם כיבוש ביאליסטוק בידי הגרמנים היה הרב גדליהו רוזנמן ראש היודנרט וברש היה סגנו. לאחר כחודש הוקם יודנרט שני, וברש עמד בראשו. ברש ידע על הרציחות ההמוניות של יהודי האזור, בשורת אקציות בקיץ 1942. גישתו, בדומה לגישתם של ראשי היודנרטים יעקב גנס, מרדכי חיים רומקובסקי ומשה מרין, הייתה כי עבודה עבור הגרמנים תסייע להצלת יהודים מכיוון שכך יסברו הגרמנים שהיהודים חיוניים למאמץ המלחמה ולמשק המלחמה הגרמניים.

ברש ארגן את תושבי הגטו לעבודה, התנגד לחבלה בייצור ואף השתתף בגירוש החלקי מהגטו בפברואר 1943, בו גורשו להשמדה וכן נרצחו במקום בין 9,000 ל-10,000 יהודים. טענתו הייתה שהעבודה היא "תריס בפני הפורענויות" ו"מרכז פעולתנו שיש בה כדי להצילנו – הוא התעשייה המתפתחת מאוד".

עם זאת, ברש היה בקשר עם המחתרת בגטו ביאליסטוק ותאם פעולות עם מרדכי טננבוים (תמרוף), לימים מפקד הארגון היהודי הלוחם בגטו. ברש סייע למחתרת במעבדות ובמומחים לייצור נשק ומסר כספים לארגון היהודי הלוחם בוורשה. ערב פרוץ המרד בביאליסטוק בקיץ 1943 נקט ברש גישה לפיה קשריו עם ממונים על מנהל ומשטרה גרמנים בביאליסטוק יסייעו למנוע את חיסול הגטו כי אלה מעוניינים בגטו עובד.

ב-21-27 באוגוסט 1943, עם שילוח כ-25,000 יהודים למחנה ההשמדה טרבלינקה, הועבר ברש עם מאות יהודים ובהם אנשי היודנרט ל'גטו קטן' בתחום הגטו. בספטמבר גורשו יהודים אלה, וברש ביניהם, למחנה הריכוז מיידנק, משם כנראה למחנה פוניאטובה ובאוקטובר 1943 כנראה נרצח.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך על אפרים ברש באנציקלופדיה של השואה
**ריו בראבו** (באנגלית: **Rio Bravo**) הוא מערבון אמריקאי משנת 1959 שביים הווארד הוקס. התסריט מבוסס על סיפור קצר של ב.ה. קמפבל ונערך על ידי יולס פורטמן ולייג בראקט.  

בסרט השתתפו שחקנים מפורסמים והוא נחשב למערבון בולט בסוגה זו.

עלילת הסרט
----------

לפאב בעיירה ריו בראבו נכנס שתיין העיירה דוּד (דין מרטין) כשברצונו לשתות. הוא בוהה במשקה של ג'ו בארדט (קלוד אקינס) וכשזה מבחין בו, הוא זורק דולר כסף למרקקה על מנת להשפיל אותו. כשדוּד ניגש לקחת את הדולר, בועט השריף ג'ון צ'אנס (ג'ון ויין) במרקקה כשהוא מביע רחמים וגועל. כשצ'אנס פונה להביט בבארדט, מכה בראשו דוּד בעץ הסקה ומפיל אותו חסר הכרה. אז פונה דוּד לעבר בארדט, אולם שני בוקרים שכירים שלו עוצרים את דוּד ומחזיקים בו בזמן שבארדט מכה אותו. אחד מהצופים שהתאספו תופס את ידו של בארדט כדי שלא יוכל להכות את דוד עוד. בארדט שולף את אקדחו ויורה בבטנו של הצופה. בארטד עוזב את הפאב והולך לפאב אחר במחשבה ששום רע לא יאונה לו.  

השריף מגיע לפאב השני כשבידו רובה וינצ'סטר מכוון לבארטד על מנת לעצור אותו בגין רצח הצופה. אחד מאנשיו של בארטד שולף את אקדח הקולט שלו ויוצר מצב של פט. דוּד נכנס לבר, לוקח את האקדח של השכיר השני של בארטד ויורה באקדח המכוון לעבר השריף. צ'אנס מכה בקת הרובה בפניו של בארטד, מפיל אותו ארצה ובעזרת דוּד גורר אותו לכלא.  

ג'ו בארטד הוא אחיו של נתן בארטד (ג'ון ראסל), חוואי מקומי עשיר. אנשיו של נתן מכתרים את העיירה על מנת להוציא בכוח את ג'ו מהכלא. הכוח היחיד העומד לרשותו של השריף צ'אנס הוא סגנו הטרי דוּד ונכה מבוגר בשם סטמפי (וולטר ברנן). לעיירה מגיע העגלון פאט ווילר (ווארד בונד), כשעגלתו מלאה אספקה מפורט וורת' ועימו אקדוחן צעיר לשם אבטחה.  

בסופו של דבר מצליח השריף להכניע את הפושעים בסיוע אנשיו והאקדוחן הצעיר (ריקי נלסון). ברקע נמתחת פרשת אהבים בין השריף לבין אשה מסתורית המכונה נוצות (אנג'י דיקנסון).

התייחסות פוליטית
----------------

הסרט נוצר כמענה לסרט בצהרי היום שמתפרש לעיתים כאלגוריה לרדיפת קומוניסטים בהוליווד ולמקארתיזם. ויין כינה מאוחר יותר את הסרט בצהרי היום "לא אמריקאי" ואמר שאינו מתחרט שסייע לגרימת עזיבתו של קארל פורמן את ארצות הברית. בניגוד לבצהרי היום בו נותר השריף לבדו מול הפושעים, בריו בראבו, צ'אנס מוקף בעלי ברית, אך אינו מוכן לקבל סיוע של איש מהם אם לדעתו הוא לא מתאים לכך. למרות זאת, בסצנת הסיום באים כולם לעזרתו.
בעוד בצהרי היום נעשה על ידי אנשי שמאל בהוליווד, ריו בראבו הוא תשובת הנגד של אנשי הימין בהוליווד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריו בראבו** בוויקישיתוף
* ריו בראבו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* "ריו בראבו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "ריו בראבו", באתר נטפליקס

* "ריו בראבו", באתר AllMovie (באנגלית)

* "ריו בראבו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "ריו בראבו", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "ריו בראבו", באתר Metacritic (באנגלית)

* "ריו בראבו", באתר אידיבי

* "ריו בראבו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007372063705171
* BnF: cb145169957 (data)
* GND: 4764446-1
* LCCN: n2004027847
* SUDOC: 104486708
* VIAF: 316751659
* WorldCat (עם VIAF): 316751659

 |
**חולד מזרח-תיכוני** (שם מדעי: *Spalax ehrenbergi*) הוא מין של חולד ממשפחת החולדיים, החי במזרח התיכון וייתכן שמצוי גם בישראל. למרות זאת הוא אינו חלק מהמינים של "חולד ארץ ישראלי".

אורכו של החולד 13 עד 20 סנטימטרים ומשקלו 100 עד 200 גרם בממוצע. כמו מרבית החולדים הוא חצי עיוור והוא בעל ראש רחב וחזק ולסתות גדולות בעלות 4 חותכות ארוכות. צבע הפרווה חום-אפרפר, הרגליים קצרות והזנב כמעט שלא נראה. החולד יכול לחיות מעל 20 שנים. החולד מנווט במחילות באמצעות השדה המגנטי של כדור הארץ והחולדים נוטים לבנות את חלל השינה ואת מאגר המזון בצידו הדרומי של הקן. בניסוי בו גודלו חולדים בסביבה של שדה מגנטי מלאכותי הפוך בכיוונו לזה של כדור הארץ העדיפו החולדים לבנות חללים אלו בצידו הצפוני של הקן.

בטבע החולד מצוי במזרח התיכון במצרים, עיראק, טורקיה ולאורך הלבנט הכולל את סוריה, לבנון, ירדן וכנראה גם בישראל. עם זאת ייתכן שמדובר במינים של חולדים ארץ ישראלים שנחשבו בעבר כתת-מינים של מין זה.

החולד חיים מתחת לקרקע בסביבות של מישורים, שדות לחים וחורש ים-תיכוני והוא יכול להתחפר עד לעומק של 80 מטרים מתחת הקרקע, בסביבה דלת חמצן. החולדים מתרבים במהירות ועלולים לגרום לפגיעה בבית גידולם עקב אכילתם ההרסנית והרגלי החפירה ההורסים שורשי צמחים רבים.

ראו גם
------

* חולד ארץ ישראלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חולד מזרח-תיכוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  TALI KIMCHI , JOSEPH TERKEL, MAGNETIC COMPASS ORIENTATION IN THE BLIND MOLE RAT – SPALAX EHRENBERGI, **The Journal of Experimental Biology** 204, 2001, עמ' 751
השליח אנדראס חוזה את יסודה של קייב (כרוניקת רדזיוויל כתב-יד מן המאה ה-15)
**כרוניקות רוסיות ישנות** (ברוסית: **Древнерусские летописи**, באוקראינית: **Давньоруські літописи**) הן מקורות כתובים מן האזור של רוס שחוברו מן המאה ה-11 ועד לשלטון פיוטר הגדול במאה ה-18. כותבי הכרוניקות היו בעיקר אנשי כנסייה שישבו במנזרים, בחצר הקניאז (מאוחר יותר בחצר הצאר) ובמקום מושבו של הארכיבישוף המטרופוליטני.

רוב הכרוניקות המקוריות לא השתמרו אך העתקים שלהן הכוללים עיבוד חלקי נותרו. ההעתקים מכונים ברוסית רשימה (список) ונוצרו החל מן המאה ה-14. מספר העותקים הכולל ששרד נאמד ב-5,000.

הכרוניקות היו הסוגה המובילה בספרות הרוסית עד תקופת איואן האיום, באמצע המאה ה-16, כאשר נכנס סוג היסטורי שונה שנקרא ברוסית: כרונוגרף (хронограф), אך המונח כרוניקה עשוי להתייחס לשניהם.

מאפיינים
--------

הכרוניקות הראשונות מתחילות באירועים מן המאה ה-9. הן מסודרות לפי שנים ואירועים ופותחות לרוב במילים "בשנת" (שנה לפי ספירת הנוצרים, שנה מבריאת העולם לפי הלוח הביזנטי). לרוב כל ערך הוא תיאור עובדתי קצר, אך לאירועים ההיסטוריים המשמעותיים ביותר השתמש הכותב בנאראטיב ספרותי. בערך השנה עצמה שולבו דברים ודיאלוגים של הנסיכים, אפיתטים ואמצעים ספרותיים שונים.

כל כרוניקה הייתה אסופה (סְבוׁד свод) של כרוניקות קודמות שעברו שינויים, קיצורים או הוספות אליהן צירף הכותב את האירועים של תקופתו (עד עשרות שנים אחורה). ניכר שמדובר בהעתקה מאוספים קודמים משום שמוצאים אירועים דומים בגרסאות שונות ולעיתים משפטים שהועברו מגרסה אחת לגרסה אחרת. על פי מקום הכתיבה ומקום האירועים המתוארים חולקו הרשימות לקטגוריות: (קייב, נובגורוד, פסקוב, מוסקבה, סיביר וכו'). לעיתים הכרוניקות של מקום אחד סותרות את אלה של מקום אחר הן בעובדות והן בהערכת האירועים.

מחקרים חדשים הראו שחלק משמעותי של הכרוניקות נכתב מלכתחילה כספרי שנים (annales) כדוגמת אלה שהיו במערב וזאת לעומת הדעה הרווחת קודם של הפילולוג אלכסיי שחמאטוב, אבי הטקסטולוגיה הרוסית, שראה בכרוניקות בעיקר אוספים של כתבי יד קודמים עם תוספות של אירועים חדשים.

ראו גם
------

* האוסף השלם של כרוניקות רוסיות
* הכרוניקה הרוסית הראשונה
* כרוניקת נובגורוד הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרוניקות רוסיות ישנות** בוויקישיתוף
לובד המדבר
**לובד המדבר** (שם מדעי: *Aerva javanica*) הוא בן שיח ממשפחת הירבוזיים, המסתעף מבסיסו לענפים זקופים.

מורפולוגיה
----------

לובד המדבר גדל לגובה של 20- 80 ס"מ. פרחיו עוטים שערות לבנות כעין לבד, ומכאן שמו של הצמח. פרחיו הזעירים והלבנים של הצמח אינם נעימים למגע, והם מסודרים בתפרחות צפופות בראשי הגבעולים.

עלי הצמח מסורגים, פשוטים ותמימים. במצבי יובש קיצוני מצמצם הצמח את פעילות חלקיו ונותר עם עלים ספורים הפועלים בבסיס הצמח.

ללובד המדבר 10 מינים, אחד מהם בלבד בארץ.

חודשי פריחה
-----------

לובד המדבר פורח ברוב חודשי השנה, ובעיקר בימי החורף.

בית גידול ותפוצה
----------------

לובד המדבר גדל במקומות מדבריים בחריצי סלעים כהים ובערוצי נחלים. הוא מצוי לרוב באפריקה, בדרום-מערב אסיה ובדרומה. 

בישראל גדל הצמח במדבריות חמים בבקעת ים המלח, בהר הנגב, בדרום הנגב, בהרי אילת ובערבה.

שימושים
-------

השורש של בן-שיח זה משמש כחציר לעזים. ברפואה העממית הצמח עוזר בהורדת נפיחות, מקל על שפעת ומקדם את הריפוי של פצעים וחתכים בעור. הפרחים והשורשים שלו מקלים על בעיות בכליות, וזרעי הפרח מקלים על כאבי ראש. תמיסת מי גרגור מן הפרח מקלה על כאבי שיניים.

שמות נוספים
-----------

לובד פרסי, לובד מדברי, כותנת המדבר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לובד המדבר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* לובד המדבר באתר צמחיית ישראל ברשת
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


איור 2: תיאור סכמטי של היווצרות כרומוזום פילדלפיה
**כרומוזום פילדלפיה** (Ph) הוא פגם כרומוזומלי מסוים הקשור ללוקמיה מיאלואידית כרונית (CML). הפגם הוא תוצאה של טרנסלוקציה רציפרוקאלית בין כרומוזום 9 ו-22 המסומנת: (t(9;22)(q34;q11 (ראה איור 2). אצל 95% מהחולים ב-CML קיים כרומוזום פילדלפיה ולכן הוא מהווה מדד בעל רגישות גבוהה למחלה. אמנם, בדיקה חיובית לכרומוזום פילדלפיה אינה מדד מספיק לאבחנת CML משום שהוא קיים גם בהרבה מהמקרים של לוקמיה לימפובלסטית חריפה (ALL) ובחלק מהמקרים של לוקמיה מיאלואידית חריפה (AML).

בעבר חשבו כי הכרומוזום הוא סימפטום של הלוקמיה, אך התברר כי הוא הגורם למחלה: הטרנסלוקציה גורמת לאיחוי בין שני גנים BCR- ABL היוצרים יחדיו טירוזין קינאז שגורם לשיגשוג תאי הלוקמיה.

תרופה יעילה (במיוחד בשלב ראשוני יחסית של המחלה) נגד מצב זה היא אימטיניב (אנ') או בשמה המסחרי - גליבק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרומוזום פילדלפיה** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**חרדון מים** (שם מדעי: ***Hydrosaurus***) הוא סוג של לטאות ממשפחת החרדוניים שבו 3 מינים החיים בדרום-מזרח אסיה וגינאה החדשה באזורים טרופיים. סוג זה הוא היחיד בתת-משפחה **Hydrosaurinae**. באנגלית הם מכונים "sailfin lizards", עקב מראה זנבם דמוי המפרש.

חרדונים אלה מזכירים במראם איגואניים או לבסיליסקיים יותר מרוב החרדונים המוכרים. הם מהגדולים שבמיני המשפחה והגדול שבהם, חרדון מים פפואני (*Hydrosaurus amboinensis*), מגיע לאורך 110 ס"מ. הם בעלי "כרבולת" עטורה על ראשם, רגליהם בעלות סנפירים וזנבם ארוך ובעל "מפרש", כשהנקבות קטנות ומקושטות פחות מהזכרים. מאפיינים אלה עוזרים להם לחיות באזורים הקרובים למקווי מים כמו בביצות, גדות נהר ועצי מנגרובים.

לטאות אלה הן אוכלות כל הניזונות מצמחייה, פירות, עלים ומבעלי חיים קטנים והם מחפשים את המזון הן על היבשה, על העצים ובתוך המים. חלק מהמינים נמצאים בסכנת הכחדה עקב פגיעה ביערות.

מינים
-----

* חרדון מים פפואני (*Hydrosaurus amboinensis*)
* חרדון מים פיליפיני (*Hydrosaurus pustulatus*)
* חרדון מים וובר (*Hydrosaurus weberi*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חרדון מים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546838605171

 |
**אשמן הכיס** (שם מדעי: *Saccolaimus*) הוא סוג של עטלף בינוני-גדול במשפחת האשמניים ובו 4 מינים שחיים באוקיאניה, דרום אסיה ומרכז אפריקה. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג הגרמני יעקוב קונרד טמינק ומשמעות שמו המדעי היא ״גרון עם שק״. המינים בסוג נכללו בעבר בסוג אשמן והם גדולים יחסית לבני המשפחה.

תיאור
-----

לאשמן הכיס גוף גוצי וכבד, ראש גדול, משולש ופחוס וכנפיים ארוכות וצרות. החרטום קצר ושטוח, הלוע מוארך במעט והשפתיים שסועות. האוזניים קצרות, עגולות ומחודדות בקצה והצפירים שלהן קצרים ועגולים. העיניים גדולות ובולטות והנחיריים רחבים וצינוריים. הזנב מכוסה בקרום התעופה להוציא את הקצה החשוף דמוי הנדן.

בניגוד לרבים ממשפחת האשמנים, לסוג זה אין כלל שקיקים על הכנף, אולם מאידך, הוא מתאפיין בכיס עור גדול על הגרון שהעניק לו את שמו. הכיס הגרוני נמצא רק אצל הזכר ומשמש כנראה לסימון טריטוריה, בעוד שאצל הנקבה יש במקומו מספר קפלי עור עירומים. אורך הראש והגוף של אשמני הכיס 72–135 מ״מ, אורך הזרוע 61–95 מ״מ ואורך הזנב 22–36 מ״מ. משקלם נע בין 21 ל-114 גרם.

הפרווה של אשמן הכיס ארוכה וחלקה. צבעה הכללי משתנה בהתאם למין ונע בין חום ערמוני לאדמדם, אוכרה, חום אפרורי, חום קפה או שחור. אצל כל המינים הגחון בהיר יותר ונע בין חום בהיר לאפרפר, צהבהב או לבן בוהק ואצל מין אחד הפרווה מנומרת בלבן. הכנפיים והאוזניים בצבע שחור פיח או חום כהה והזרועות והשוקיים בצבע אדום או ורוד.

תפוצה וביולוגיה
---------------

המינים בסוג נפוצים באפריקה, אסיה ואוקיאניה. התפוצה של הסוג כוללת את אוסטרליה, גינאה החדשה, איי שלמה, איי סונדה, חלק מאיי מאלוקו, איי הפיליפינים, חצי האי המלאי, חלק מהודו-סין, סרי לנקה, הודו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה של קונגו, אוגנדה, גבון, גינאה המשוונית, קמרון, ניגריה, גאנה, חוף השנהב וליבריה. בית הגידול של הסוג כולל יער גשם טרופי, יער עננים, יער מנגרובים, חורש ים-תיכוני, סוואנה צחיחה או טרופית, ומדבריות.

אשמני הכיס פעילים לאחר רדת החשיכה במשך מספר שעות ומבלים את שעות היום בשינה בסבך, מחילות, קברים, מערות, מבנים נטושים, עצים וסלעים. הם חיים בדרך כלל בבדידות או במושבות קטנות (29-2 פרטים) אך מינים מסוימים נראים לעיתים במושבות של מאות בודדות. במקומות מסוימים יש נדידות עונתיות מאזורים חמים לאזורים קרירים יותר.

אשמני הכיס צדים עשים, פשפשאים, חגבאים, טרמיטים וחיפושיות ובשל מבנה גופם הכבד הם אינם יכולים לתמרן ביעילות ומחפשים מזון באזורים פתוחים יחסית כמו חופת היער הגבוהה, בקצה היער או בקרחות יער. מאידך, הטיסה שלהם מהירה יחסית. האשמנים מאתרים את טרפם באמצעות איכון-הד, וחלק מהפולסים שהם מפיקים נשמעים לאוזן אנושית. הנקבה ממליטה גור יחיד מדי שנה.

מינים
-----

בסוג זה 4 מינים:

* אשמן כיס צהוב-בטן (*Saccolaimus flaviventris*)
* אשמן כיס עירום-צוואר (*Saccolaimus saccolaimus*)
* אשמן כיס פפואני (*Saccolaimus mixtus*)
* אשמן כיס פלי (*Saccolaimus peli*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשמן הכיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**חרדים10** הוא אתר חדשות ישראלי, שהוקם ב-2014. האתר מתמקד בסיקור תחומים הנוגעים לחברה החרדית בישראל ובעולם. באתר מדורי חדשות, פוליטיקה, חדשות הנוגעות למגזר החרדי, מוזיקה ומשפחה.

האתר הוא בבעלותם של בני הזוג דוד רוטנברג ושרי רוט, בשיתוף קבוצת משקיעים ששמם לא מפורסם.

הקמת האתר
---------

ב-2002 התגבש פורום בחדרי חרדים, במסגרת אתר הייד פארק, ואותו ניהל בתחילה דוד רוטנברג תחת השם "דוד10". עם השנים נקנה האתר על ידי משקיעים שונים והתפתח גם לאתר בחדרי חרדים שרוטנברג היה לעורכו. שרי הצטרפה לאתר ב-2009 ככתבת פוליטית.

ב-2013 רכש את האתר מאיר גל מבעלי משרד הפרסום גל אורן BSD, ולאחר מספר חודשים פוטרו בני הזוג בשל סכסוכי עבודה וחילוקי דעות מקצועיים. באפריל 2014 הקימו יחד עם כחמישה עשר עיתונאים ואנשי תקשורת את אתר חרדים10 שיועד להתחרות באתרים החרדיים הבולטים בחדרי חרדים וכיכר השבת.

עורכו הראשי של האתר הוא דוד רוטנברג. עורכים נוספים הם איציק הלפרין כתב לענייני חרדים בערוץ 1, ונחמן וייס. הכתבת הפוליטית והמרכזית היא שרי רוט, ומלבדה כותבים יוסף גרינבוים ואלי שוורץ. באתר מתפרסמים טורי דעה מכותבים בולטים בהם מנוחה פוקס ואליעזר היון שמרכז את מדור הטורים, כן מובאים גם טורים מפורסמים שנכתבו לעיתונים אחרים, בהם טורי דעה של סיון רהב-מאיר, ידידיה מאיר, מנחם ברוד ורביב דרוקר.

לדברי אנשי האתר, הוא דוגל באג'נדה שהיא נגד הדרת נשים בכל מקרה בו הדבר אינו נוגד את ההלכה ולפיכך מפרסם תמונות נשים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חרדים10
* חרדים10, ברשת החברתית פייסבוק

* חרדים10, ברשת החברתית טוויטר

* חרדים10, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ריקי רט, ווינדוס: הזוג החזק בתקשורת החרדית יוצא לדרך חדשה, באתר nrg‏, 11 באפריל 2014
* חרדים 10' הושק: קבלו את הפרטים על האתר שיתחרה ב'בחדרי חרדים' וב'כיכר'. אתר אייס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכסנדר כץ. הקרב הלוהט במגזר החרדי: יוצאי ב'חדרי חרדים' מקימים אתר חדשות מתחרה, באתר אייס
2. ↑  חרדים 10: יוצאי "בחדרי חרדים" מקימים אתר עצמאי, nrg 31/3/2013

| דגל ישראלדגל ישראל אתרי חדשות בישראל |
| --- |
| אקטואליה | ישראל היום • ynet • מעריב אונליין • וואלה! • דבר העובדים בארץ ישראל • מגפון ניוז • News1 מחלקה ראשונה • N12 • מאקו • מידה • שיחה מקומית • רוטר.נט • חדשות 0404 • הארץ • כאן חדשות • חדשות 13 • המקום הכי חם בגיהנום • שקוף |
| המגזר הדתי והחרדי | בחדרי חרדים • כיפה • סרוגים • ערוץ 7 • הקול היהודי • JDN • כיכר השבת • חרדים10 • המחדש |
| המגזר הערבי | א-סנארה • אל-ערב • פאנט • בוקרא תקשורת |
| בידור ופנאי | פנאי פלוס • ישראל בידור • Xnet • אימגו • חורים ברשת |
| מדע וטכנולוגיה | הידען • מזבלה • Geektime • HWzone |
| שונות | תיק דבקה • ביזפורטל • WDG • ONE • GoGay |
**אשמן זנב-נדן זקוף** (שם מדעי: *Emballonura*) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת האשמניים ובו 8 מינים שחיים בדרום-מזרח אסיה ובאוקיאניה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1838 על ידי הזואולוג הגרמני יעקוב קונרד טמינק ומשמעות שמו המדעי היא ״זנב זקוף/שלוח״. סוג זה קרוב מבחינה גנטית בעיקר לסוגים אשמן זנב-נדן מדומה ואשמן זנב-נדן שנפוצים ביבשת אפריקה.

תיאור
-----

לאשמן זנב הנדן גוף קומפקטי וצר, ראש משולש וחרטום צר ומחודד שפונה כלפי מעלה ומזכיר במקצת מקור ציפור. האוזניים גדולות ומשולשות, והן מקופלות כלפי פנים ופונות אחורנית בקצה. האף זעיר וצינורי והעיניים בולטות. השפתיים מתאפיינות בקפלי עור גדולים. רובו של הזנב מוסתר בכנף הזנב הגדולה והמפותחת; קצה הזנב חשוף וזקוף וממנו מקור שמו של הסוג. אורך הראש והגוף של מיני האשמן 34–67 מ״מ, אורך הזרוע 37–53 מ״מ, אורך הזנב 10–22 מ״מ ומשקלו 14-3.5 גרם. השקע העמוק בין העיניים או שקיקי הכנף שמצויים אצל מספר סוגי אשמנים נעדרים אצל סוג זה.

הפרווה של האשמן זנב הנדן קצרה, חלקה ומבריקה. צבעה הכללי חדגוני, ונע בין חום אפרורי, לחום שוקולדי כהה, חום ערמוני, חום אדמדם, אוכרה או חום בהיר. הגחון, החזה והסנטר נוטים להיות חיוורים יותר ונעים בין בז׳ לצהבהב או כתמתם. האוזניים, הכנפיים והזנב צבועים בשחור פחם, שחור מבריק או שחור כחלחל. פנים האוזניים, הזרועות, השוקיים והפנים בצבע סגלגל, בורדו או ורוד. האזור שבין העין לאוזן בהיר ועירום בדרך כלל.

תפוצה וביולוגיה
---------------

מיני האשמן זנב הנדן מצוי בדרום מזרח אסיה, במלנזיה, מיקרונזיה ופולינזיה; טווח התפוצה של הסוג משתרע על חצי האי המלאי (מלזיה ותאילנד), איי הפיליפינים, סומטרה, ג'אווה, בורנאו, סולאווסי, חלק מאיי מאלוקו, גינאה החדשה, ארכיפלג ביסמרק, איי שלמה, איי מריאנה, מיקרונזיה, פיג'י, פלאו, טונגה וסמואה. בית הגידול של הסוג מורכב מיער גשם טרופי, יער עננים, יער מנגרובים, יער ביצות, בתה חופית, מטעים ואזורים מעובדים.

המינים בסוג פעילים בלילה ומבלים את שעות היום בסדקים, נקיקי סלע, מערות וחללי עצים. הם חיים בקבוצות קטנות של 2–20 פרטים או במושבות של 100–150 פרטים - תלוי במין ובמיקום הגאוגרפי. מלבד עונת הרבייה, רוב האשמנים בסוג חיים בדרך כלל בקבוצות נפרדות. התזונה שלהם מורכבת בעיקר מחרקים והם משלימים את תזונתם בפירות. האשמנים מאתרים את טרפם באמצעות איכון-הד ונוטים לתור אחר מזון לאורך נחלים או שבילים קבועים בצמחייה. הפולסים שהם מפיקים נמצאים בתדר קבוע של 48–51 קילוהרץ.

האשמנים מתרבים פעמיים מדי שנה: בין פברואר למרץ ובין אוקטובר לנובמבר. בכל פעם הנקבה ממליטה צאצא יחיד שמשקלו כרבע ממשקל האם. בתחילה היא נושאת את הגור על גופה ולאחר שהוא הופך לכבד מדי עבורה היא משאירה אותה במקום מוגן כשהיא יוצאת לצוד. הגור נגמל רק בגיל שנה ומגיע לבגרות זמן קצר לאחר מכן.

מינים
-----

בסוג זה 8 מינים:

* אשמן זנב-נדן פסיפי (*Emballonura semicaudata*)
* אשמן זנב-נדן אוזנן (*Emballonura dianae*)
* אשמן זנב-נדן גדול (*Emballonura furax*)
* אשמן זנב-נדן זוטר (*Emballonura monticola*)
* אשמן זנב-נדן קטן (*Emballonura alecto*)
* אשמן זנב-נדן ראפראי (*Emballonura raffrayana*)
* אשמן זנב-נדן סרי (*Emballonura serii*)
* אשמן זנב-נדן בקארי (*Emballonura beccarii*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשמן זנב-נדן זקוף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540952105171

 |
**חַרְדּוֹן הצַוָּארוֹן** (שם מדעי: *Chlamydosaurus kingii*), הוא מין של לטאה. הוא קרוי כך בגלל עטרת הצוואר המרשימה אשר מצויה על צווארו.
העטרת נתמכת על ידי סחוס מעמוד השידרה, וכשהחרדון חש בסכנה, הוא פותח את פיו וכך חושף את פנים הפה שצבעו ורוד וצהוב בוהק אשר אמור להרתיע את האויב. בנוסף לכך, הוא פורש את עטרת צווארו שצבעו בגווני כתום-אדום כמין להבה.

מאפיינים
--------

חרדון הצווארון יכול להגיע לאורך של מטר אחד. החרדון צועד על ארבע רגליו, אך בעת סכנה הוא פותח בריצה, בתחילה על ארבע רגליו ולאחר מכן על שתי רגליו האחוריות בלבד. בעקבות התנהגות זו יצרו באוסטרליה דגם של אופניים ("אופני הלטאה"). הזכרים גדולים באופן משמעותי מהנקבות.
עטרת הצוואר של חרדון הצווארון, משמשת על מנת להפחיד את הטורפים - כמו גם השריקות והתנועות המהירות שלו. אם אלה לא ירתיעו את הטורף, יימלט החרדון אל העץ הקרוב ויטפס עליו בזריזות, ושם יסתתר עד חלוף הסכנה.

תפוצה
-----

עיקר תפוצתו של חרדון הצווארון הוא ביבשת אוסטרליה. הוא שכיח בדרום גינאה החדשה, בקימברלי שבאוסטרליה המערבית ועד למזרח אוסטרליה.

הוא מצוי ביערות טרופיים חמים, ובמקומות בהם יש סבך, שיחים ועצים נמוכים.

רבייה
-----

תקופת החיזור של חרדון הצווארון מתחילה לאחר סיום תקופת היובש, בסביבות ספטמבר-אוקטובר. הזכרים הבוגרים נלחמים ביניהם על מנת להשיג בת זוג. הם פורשים את עטרת הצוואר ונושכים זה את זה.

נקבת החרדון מטילה 8–23 ביצים, אותן היא מניחה בעומק של 5–20 ס"מ מתחת לקרקע. הבשלת הביצים נמשכת כמה שבועות. זוויגו של הצאצא נקבע על פי טמפרטורת הסביבה. בטמפרטורות קיצוניות תצאנה נקבות ובטמפרטורות של 29–35 מעלות צלזיוס, מספר הזכרים והנקבות יהיה דומה.

מזון
----

חרדון הצווארון ניזון בעיקר מנמלים, טרמיטים, עכבישים ולטאות קטנות אחרות. הוא פחות פעיל בשיחור מזון בתקופת היובש (אפריל-אוגוסט).

פופולריות
---------

* חרדון הצווארון הטבע על גבי הצד האחורי של מטבע 2 סנטים אוסטרליים. בשנת 1992 בוטל המטבע.
* חרדון הצווארון שימש הקמיע של המשחקים הפאראלימפיים בסידני, אוסטרליה בשנת 2000.
* חרדון הצווארון שימש השראה לעטרת הצוואר של הדילופוזאורוס בסרט שובר הקופות "פארק היורה" ושאר סרטי הזיכיון (אף שאין שום הוכחה מדעית לכך).
* עטרת צווארו זו שימשה גם מודל ללטאה טורפת בסרט "מסע אל האי המסתורי".

* חרדון עומד ופורש את צווארונוחרדון עומד ופורש את צווארונו
* חרדון עם צווארון פרושחרדון עם צווארון פרוש
* חרדון הצווארוןחרדון הצווארון
* זוג חרדוני הצווארוןזוג חרדוני הצווארון
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חרדון הצווארון** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Chlamydosaurus kingii** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חרדון הצווארון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חרדון הצווארון באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
**בנימין שנל** (1927 – 29 בינואר 2019) היה ראש העיר ה-2 של קריית ים בין השנים 1981–1989.

ביוגרפיה
--------

בנימין שנל נולד ללאה ואריה (לייב) בשנת 1927 בפולין, הוא שרד את השואה ועלה לארץ ישראל בשנת 1948 עם תנועת הנוער גורדוניה, בה היה חבר. כשעלה ארצה התחיל לעבוד בנמל חיפה ובמקביל התנדב במועצה המקומית של קריית ים ובהסתדרות. לאחר מכן שימש כמנהל הסוכנות היהודית בקריית ים ודאג למציאת פתרונות דיור ותעסוקה לעולים חדשים ובמיוחד לניצולי שואה. בשנותיה הראשונות בקריית ים התגוררה משפחת שנל ב "קמפ", שהיה מחנה צבאי בריטי ואחרי קום המדינה הוסב למעברת עולים.

שנל נפטר ב-29 בינואר 2019, בגיל 92. הוא נקבר בבית העלמין צור שלום בקריית ביאליק.

קריירה פוליטית
--------------

בשנת 1959 הוצב במקום השני ברשימת מפא"י למועצת העיר. הרשימה זכתה ב-5 מנדטים ושנל נבחר לכהן כחבר מועצה. בשנת 1965 הוצב שנית במקום השני ברשימת המערך ונבחר גם לכהן כסגן ראש המועצה, לאחר שבנימין אפרת הרכיב קואליציה עם מפ"ם והמפד"ל. גם בבחירות שלאחר מכן, בשנת 1969, הוצב במקום השני אחרי בנימין אפרת וכיהן במועצה תחתיו. בבחירות 1973 ו-1978 הוצב במקום השני ברשימת המערך למועצה וכיהן כסגן ומ"מ ראש המועצה והחל משנת 1976 כסגן ומ"מ ראש העיר. בשנים אלה כיהן גם כמזכיר ההסתדרות בקריית ים. בשנת 1981 ראש העיר בנימין אפרת החליט לפרוש ושנל נבחר במקומו.

בבחירות בשנת 1983 התמודד בפעם הראשונה על ראשות העיר ועמד בראש רשימת "המערך" למועצת העיר. רשימתו זכתה ב-7 מנדטים אך בקרב על ראשות העיר, שנל היה בקרב צמוד מול שמואל סיסו שביניהם הפרידו רק כ-800 קולות לטובת שנל. לפני הבחירות השביט לכמה ימים את מועצת העיר בטענה שקופת העיר ריקה ועל העייריה חובות כבדים וגירעון גדול.

בבחירות 1989 הפסיד לסיסו בהפרש קטן של כ-400 קולות בלבד. רשימתו זכתה ב-5 מנדטים לעומת 6 מנדטים של הליכוד בראשות סיסו. סיעת המערך בראשותו נכנסה לקואליציה בראשות סיסו ושנל כיהן כסגן ראש העיר. בבחירות 1993 לא התמודד וסיעתו חברה לליכוד ולמפד"ל ורצה ברשימה משותפת איתן בראשות סיסו. מאז שנת 1993 לא חזר לפעילות ציבורית או פוליטית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הלך לעולמו בנימין שנל, ראש עיריית קריית ים לשעבר, באתר הד הקריות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישראל נגלית לעין | קריית ים | ג'ניה ובנימין שנל | בנימין שנל עם חבר, באתר ישראל נגלית לעין, ‏2020-01-30
**מדבר דנקיל** הוא מדבר השוכן בצפון-מזרח אתיופיה, דרום אריתריאה וחלק גדול משטחה של ג'יבוטי. כחלק ממשולש עפר, משתרע מדבר דנקיל על שטח יבש של 136,956 קמ"ר, אשר ידוע בשל פעילות הרי הגעש ומידות החום הגבוהות השוררות בו, כאשר בשעות היום מגיעה הטמפרטורה ל-50 מעלות צלזיוס. פחות מ-25 מ"מ של גשם יורדים בו בכל שנה. מדבר דנקיל הוא אחד מהמקומות הנמוכים והחמים ביותר על פני כדור הארץ וכולל בתוכו את שקע דנקיל. במדבר חיים העפרים, המתפרנסים מכריית מלח.

גאולוגיה
--------

הגאולוגיה המקומית מאופיינת בפעילות געשית וטקטונית, מחזורים אקלימיים שונים וסחיפה מקוטעת. המבנה הגאולוגי הבסיסי של האזור נגרם בשל תזוזת הלוחות, כאשר נפרדה אפריקה מאסיה. רכסי הרים נוצרו ונשחקו מחדש בעידן הפלאוזואיקון. הצפה על ידי הים גרמה ליצירת שכבות של אבן חול, ולשקיעה של שכבות אבן גיר מול החוף. כאשר חלה התרוממות נוספת של הקרקע התווספו שכבות נוספות של אבן חול מעל אבן הגיר. פעילות טקטונית נוספת גרמה ללבה לזרום דרך הסדקים שנוצרו ולכסות את שכבות הסלעים.

במדבר דנקיל יש מספר אגמים אשר נוצרו לאחר שזרימת הלבה חסמה עמקים שונים. ביניהם נמצא אגם אפררה (80 מטרים מתחת לפני הים), אשר לחופיו מצבורי מלח גדולים. את האזור מאגפים כלפי מזרח האלפים הדנקיליים (Danakil Alps) רכס הרים בעל מספר חרוטים געשיים, ששיאם בהר ראמלו (Ramlo) בגובה של 2,130 מטרים. מצבורי מלח בעובי של עד 800 מטרים ניתן למצוא גם בשטחים המישוריים באזור. בין הרי הגעש המפורסמים של האזור ניתן למנות את ארטה אלה, דבהאו (Dabbahu) ואפדרה (Afdera), השוכנים בצפון-מזרח אתיופיה.

פעילות אנושית
-------------

העפרים עוסקים בכרייה של המלח, ענף המהווה חלק חשוב מכלכלתם. לאחר הכרייה מעמיסים את המלח על גבי גמלים, היוצאים בשיירות עם ליווי חמוש למסע בן יומיים אל מקום היישוב הקרוב. לרוב מועבר המלח שנכרה אל שוקי העיירות סנבט ובאטי שבתוככי אתיופיה. עד תחילת העשור הראשון של המאה ה-21 היו שיירות הגמלים מגיעות עם מטעני המלח עד לעיר מקלה בירת תיגראי, אך סלילתו של כביש חדש הביאה לסיומו של נוהג זה. בנוסף, מתוכננת הקמתם של כבישים נוספים לאזורי הכרייה.

ראו גם
------

* משולש עפר
* שקע דנקיל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדבר דנקיל** בוויקישיתוף
* מדבר דנקיל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Amy Yee, "Gazing Into Danakil Depression’s Mirror, and Seeing Mars Stare Back". *The New York Times*. 30 January, 2017

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Stoppato, Marco. Bini, Alfredo. Eklund, Linda M. **Deserts**. Firefly Books, 2003. מסת"ב 1552976696. עמודים 160-163
2. ↑  Stokes Jamie (Ed.). **Encyclopedia of the Peoples of Africa and the Middle East**. Infobase Publishing, 2009. מסת"ב 143812676X. עמודים 7-8
3. ↑  Stamboulis, Dave. "Inside Ethiopias Sizzling Cauldron". *BBC*. 16 September 2016
**סוברומטרנספורט** (ברומנית: **Sovromtransport**) הייתה חברה מסוג סוברום (אנ'), משותפת לממשלות ברית המועצות ורומניה ומטרתה הייתה ניצול אמצעי התעבורה הממשלתיים של רומניה והפקת רווחים לצורך תשלום פיצויי המלחמה שרומניה הייתה חייבת לברית המועצות. החברה הוקמה במסגרת שביתת הנשק שחתמה רומניה בשנת 1944 עם ברית המועצות. בעקבות החוזה השתלטו הסובייטים על ספינות הסוחר ואוניות הנהר של רומניה, במהלך שהוגדר כתרומה של הצד הרומני למאמץ המלחמתי הסובייטי נגד היטלר. רומניה תרמה 16 ספינות. לאחר סיום המלחמה, בשנת 1945, מתוך 16 הספינות של הצי הימי הרומני, שנתרמו לסובייטים, הוחזרו רק שתיים.

החברה הוקמה ב-14 ביולי 1945 וכללה ארבע אוניות רוסיות במצב גרוע, שהיו זקוקות לתיקונים, שתי אוניות רומניות, טרנסילבניה וארדאל והשכרת המבדוקים הרומניים בקונסטנצה, דרובטה-טורנו סברין ובראילה. האוניות הרוסיות, שקיבלה סוברומטרנספורט, היו "פלחנוב", שנבנתה באנגליה ב-1900, "דימיטרוב" (שמה שונה ל"אולטניה"), שנבנתה ברוטרדם ב-1920, "פרידריך אנגלס", שנבנתה בלנינגרד ב-1930 ו"ברזינה", שנבנתה באנגליה ב-1918.

בהמשך צורפו לחברה עוד 4 אוניות, שתיים שבנייתן החלה ברומניה עוד ב-1942 ("מידיה" ו"סולינה") ושתיים, שנבנו בבודפשט ("קונסטנצה" ו"מנגליה").

בשנת 1954 פורקה החברה המשותפת והאוניות הועברו לחברה בשליטת ממשלת רומניה, נאוורום (NAVROM).

קישורים חיצוניים
----------------

* ואסילה סורצ'ל, "גיל הזהב של הצי" באתר של jurnalul.ro (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sovromtransport, ENCICLOPEDIA ROMANIEI
**המועצה המרכזית האוקראינית** (באוקראינית: **Українська Центральна Рада**) הייתה גוף פאן-אוקראיני שאיחד את הארגונים האוקראינים הפוליטיים, התרבותיים והמקצועיים החל מתקופת שלהי מלחמת העולם הראשונה. בהמשך הפכה המועצה המרכזית לגוף המחוקק והמנהל של הישות המדינית האוקראינית.

המועצה הוקמה ב-17 במרץ 1917, כיוזמה של "חברת המתקדמים האוקראינים" וההיסטוריון מיכאילו הרושבסקי נבחר לעמוד בראשה. במועצה היו נציגים של מפלגות אוקראיניות שונות, אנשי צבא, פועלים, אנשי כמורה, סטודנטים ונציגי ארגוני תרבות לאומיים שונים.

ההיסטוריונים האוקראינים ולרי סמננקו וליודמילה רדצ'נקו מציינים כי הראדה המרכזית הייתה למעשה טרום פרלמנט, והצהירה ללא הרף על כוונתה להעביר את השלטון לאספה המכוננת הכל-אוקראינית. הפעילות בפועל של הראדה המרכזית מחולקת לארבעה שלבים:

1. ברית הדוקה ושיתוף פעולה עם הממשלה הזמנית (תחילת מרץ - תחילת יוני 1917)
2. העמקת בניית המדינה העצמאית באוקראינה (סוף יוני - סוף ספטמבר 1917)
3. מאבק על פדרציה של נתיני מדינות לאומיות (אוקטובר 1917 - אמצע ינואר 1918)
4. מאבק לעצמאות הרפובליקה העממית האוקראינית (סוף ינואר - 28 באפריל 1918)

ב-29 באפריל 1918, בעזרת כוחות הכיבוש שח מעצמות המרכז, ביצע פבלו סקורופדסקי הפיכה צבאית ועלה לשלטון. הוא פירק את המועצה המרכזית והקים ממשלה שמרנית בראשותו.

הרכב המועצה המרכזית
-------------------

בסוף יולי 1917 היו במועצה המרכזית 822 נציגים לפי ההתפלגות הבאה:

* 212 - נציגי האיכרים האוקראינים
* 158 - נציגי אנשי הצבא האוקראינים
* 100 - נציגי הפועלים האוקראינים
* 50 - נציגי הפועלים ואנשי הצבא הלא אוקראינים
* 20 - נציגי המפלגה הסוציאליסטית האוקראינית
* 40 - נציגי המפלגה הסוציאליסטית הרוסית
* 35 - נציגי המפלגה הסוציאליסטית היהודית
* 15 - נציגי המפלגה הסוציאליסטית הפולנית
* 84 - נציגי ערים ומחוזות
* 108 נציגי איגודים מקצועיים, תרבותיים, כלכליים ומיעוטים לאומיים

המועצה המרכזית בחרה מבין חבריה 58 נציגים, שהרכיבו את המועצה הקטנה, שתפקדה כממשלה אוקראינית. במועצה הקטנה היו 58 נציגים, 18 מתוכם נציגי מיעוטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המועצה המרכזית האוקראינית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ukraine in the Flames: "1917 in Kyiv" by Serhii Plokhii (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257235205171
* VIAF: 139252461
* WorldCat: viaf-139252461

 |
**יולנד דה דרה** (בצרפתית: **Yolande de Dreux**;‏ 1265 לערך - 2 באוגוסט 1330) הייתה המלכה הרעיה של מלך סקוטלנד אלכסנדר השלישי.

קורות חיים
----------

יולנד הייתה בתם של רוברט הרביעי, רוזן דרו ושל ביאטריס דה מונפור. משפחתה של יולנד הייתה מצאצאיו של בית קאפה, אשר מלך בצרפת, ואביה היה אחד מצאצאיו של לואי השישי, מלך צרפת. סבתה מצד אימה של יולנד הייתה מארי דה בורבון, בת דודו של גי דה דמפייר, רוזן פלנדר.

### נישואיה הראשונים

יולנד הייתה אשתו השנייה של אלכסנדר השלישי. אלכסנדר נישא לה לאחר מות בניו שנולדו לו ממרגרט מאנגליה, ולאחר מותה של מרגרט, על מנת שיוולד לו בן יורש. נישואי יולנד ואלכסנדר היו נישואים פוליטיים, שמטרתם לקרב בין סקוטלנד וצרפת מחד, ולהרחיק את סקוטלנד מהשפעת ממלכת אנגליה (מרגרט הייתה בתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה) מאידך.

יולנד ואלכסנדר היו קשורים בקשרי משפחה - שניהם היו צאצאי בית קושי - משפחת אצולה בעלת השפעה רבה בצרפת. אלכסנדר ויולנד נישאו ב-15 באוקטובר 1285 במנזר ג'דבורג. 

אלכסנדר השלישי נפטר זמן קצר לאחר הנישואים, ב-18 במרץ 1286 בעת שרכב מאדינבורו לבקר את רעייתו ששהתה בקינגהורן. באותה זמן הייתה יולנד בהריון, ובכינוס הפרלמנט הסקוטי שנערך במנזר סקון ב-2 באפריל 1286 או ב-28 באפריל נבחרו עוצרים לשלוט עד להולדת הילד ולהגיעו לבגרות. יולנד הפילה את הילד, או, לפי מקורות אנגלים מאותה תקופה - כלל לא הייתה בהריון, או הייתה בהריון מדומה, ונכדתו של אלכסנדר השלישי, מרגרט, העלמה מסקוטלנד נבחרה כיורשת העצר.

### נישואיה השניים

בשנת 1292 נישאה יולנד לארתור, דוכס בריטני ונולדו להם שישה ילדים:

* ג'ון הרביעי, דוכס בריטני (נולד ב-1294)
* ביאטריס (נולדה ב-1295), שנישאה לגי העשירי מלבאל
* ז'ין (נולדה ב-1296), שנישאה לרוברט, בנו של רוברט השלישי, מפלנדרס
* אליס (נולדה ב-1297 לערך), שנישאה לבושאר השישי מונדום
* בלאן (נולדה ב-1300 לערך), שנפטרה בינקותה
* מארי (נולדה ב-1302 לערך), שהפכה לנזירה

ארתור נפטר בשנת 1312, וירש אותו בנו ג'ון השלישי, דוכס בריטני (בנו מנישואיו הראשונים). יולנד נפטרה ב-2 באוגוסט 1330, ובנה הבכור ג'ון, ירש ממנה את התואר רוזן מונפור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יולנד דה דרה** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **קודמת**:**מרגרט מאנגליה** | **מלכות רעיות בסקוטלנד** | **הבאה**:**אליזבת דה בורג** |
**נבואת הלְבֵנָה** היא נבואה המופיעה בספר יחזקאל, ובה מצטווה יחזקאל לקחת לבנה, ולבצע בהקשר אליה פעולות שונות המסמלות את חורבן היישוב היהודי הקרב בארץ ישראל.

התיאור בתנ"ך
------------

יחזקאל מתנבא כי עליו לקחת לבנה ולחקוק עליה ציור של ירושלים. סביב הלבנה עליו לבנות דייק, סוללה, ולצייר מחנות אויב הצרים על העיר. בהמשך עליו לקחת מחבת ברזל ולהניחה בינו לבין הלבנה. בסיום התיאור נכתב בתנ"ך כי פעולות אלו הם אות לכך, שבאופן זה תבוא ירושלים במצור.

בהמשך מצטווה יחזקאל לשכב לשמאלו לכיוון העיר שומרון 390 יום, ולאחר מכן לשכב עוד 40 יום על ימינו לכיוון יהודה. בשתי השכיבות עליו להניח את הלבנה אל מול פניו, כשזרועו חשופה.

בימים אלו עליו לשתות שישית הין מים, לאכול מלחם אשר הבצק שלו הורכב ממרכיבים שונים, במשקל מדויק של 20 שקלים (כ-300 גרם) ליום, וכן מאפה גחלים העשוי משעורים שנילוש בגללי בקר.

האזכור הבא ללבנה הוא כאשר יחזקאל מצטווה לגזור את זקנו ולחלקו במשקל ל-3 שלישים. שליש מזקנו עליו לשרוף על הלבנה, כדי לסמל את מתי הרעב שימותו בתוך ירושלים בתקופת המצור עליה, שליש עליו להכות בחרב מסביב ללבנה, כדי לסמל את הנסים מהעיר שילכדו על ידי הכשדים וימותו, ואת השליש האחרון עליו לפזר ברוח לסמל את גולי מצרים שיהרגו אף הם על ידי נבוכדנצר.

### פרשנות חז"ל

התלמוד מפרש את פעולת המחבת, כדימוי למחיצה שעתידה להתהוות בין עם ישראל ל"אביהם שבשמים", לאחר חורבן הבית.

בנוסף קיימת התייחסות בתלמוד לשאלת הגיחוך שבמעשי יחזקאל, ומסופר כי מין הקניט את רבי אבהו, ואמר לו בהתבסס על נבואה זו, שה' משחק עם נביאיו. תשובתו של רב אבהו הייתה שאין מדובר במשחק אלא במעשים האמורים לכפר על חטאי כלל העם. במדרש מובאת סיבה נוספת לצער יחזקאל, משום שכל זמן שישראל בצער, גם צדיקיהם שרויים בצער.

קישורים חיצוניים
----------------

* ירון בן דוד- עונשו של יחזקאל
* גדעון אפרת - מיצגי נבואה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יחזקאל, פרק ד'-ה
2. ↑  ספר יחזקאל, פרק ד', פסוק א' ראו פירוש מצודת דוד
3. ↑  ספר יחזקאל, פרק ד', פסוק ב'
4. ↑  ספר יחזקאל, פרק ד', פסוק ג'
5. ↑  ספר יחזקאל, פרק ד', פסוקים ד'–ז' וראו פרשנות רש"י באשר למשמעות הכיוונים
6. ↑  ספר יחזקאל, פרק ד', פסוק י"א
7. ↑  חיטה, שעורה, פול, עדשים, דוחן, וכוסמת. ערבוב המינים בבצק מסמל לחם פשוט וחסכוני הנאכל בימי מצור רש"י-מצודת דוד ספר יחזקאל, פרק ד', פסוק ט'
8. ↑  גם המשקל המדויק מסמל התנהגות חסכנית של ימי מצור
9. ↑  במקור הצטווה יחזקאל ללוש את בצק העוגה בגללי אדם, אך לאחר שקבל על כך "וָאֹמַר, אֲהָהּ אֲדֹנָי ה', הִנֵּה נַפְשִׁי, לֹא מְטֻמָּאָה; וּנְבֵלָה וּטְרֵפָה לֹא-אָכַלְתִּי מִנְּעוּרַי וְעַד-עַתָּה, וְלֹא-בָא בְּפִי בְּשַׂר פִּגּוּל" הורשה להחליף את צואת האדם בצואת בהמה
10. ↑  ספר ירמיהו, פרק מ"ד, פסוקים י'–י"א
11. ↑  מסכת ברכות ל"ב:
12. ↑  מסכת סנהדרין לט.
13. ↑  ויקרא רבה כ"ח ו'
רופא עורך ברונכוסקופיה
**ברונכוסקופיה** (באנגלית: **Bronchoscopy**) או **שקיפת סִמְפּוֹנוֹת** היא בדיקה רפואית ממשפחת הבדיקות האנדוסקופיות, שבה נבדקות דרכי הנשימה על ידי החדרת ברונכוסקופ, הקרוי גם **מַשקף סמפונות** (צינור פלסטי גמיש שבקצהו מצלמת וידאו זעירה, אשר מכיל סיב אופטי לצורך תאורה ונועד לבדיקת מערכת הנשימה). באמצעות בדיקה זו ניתן לראות את דרכי הנשימה, ממערות האף ועד לקנה הנשימה והסימפונות.

היסטוריה
--------

לרופא האף אוזן גרון הגרמני גוסטב קיליאן מייחסים את ביצועה של הברונכוסקופיה הראשונה בשנת 1897. הוא השתמש בברונכוסקופ קשיח על מנת להסיר עצם חזיר מדרכי נשימה של מטופל. הטיפול בוצע אצל מטופל ער בהרדמה מקומית בעזרת קוקאין. מאז ועד שנות ה-1970 טיפולים כאלה בוצעו רק באמצעות ברונכוסקופים קשיחים.

בשנות ה-1920 שכלל שבלייה ג'קסון את הברונכוסקופ הקשיח שנועד לבדיקה חזותית של הקנה ושל הסימפונות הגדולים. הלרינגולו הבריטי ויקטור ניגאס (Negus) שעבד עם ג'קסון שיפר את עיצוב האנדוקסופים מסוג זה, כולל מה שנודע כברונכוסקופ ניגאס.

בשנת 1966 המציא שיגטו איקדה את הברונכוסקופ הגמיש. תחילה כלי זה השתמש באלומות פיברו-אופטיות הדורשות מקור תאורה חיצוני.
לאנדוקופים אלה היו קטרים חיצוניים של כ-5-6 מילימטר, עם יכולת כיפוף של 180 מעלות ויכולת פישוט של 120 מעלות, שאיפשרו גישה אל סימפונות אונתיים וסגמנטליים. מאוחר יותר ברונכוסופקים פבירו-אופטיים הוחלפו על ידי CCD (charge coupled device) (צ'יפ וידאו) בממוקמים בקצה הדיסטלי שלהם.

ביצוע הבדיקה
------------

הבדיקה מתבצעת על ידי מומחה ברפואת ריאות ואחות. הבדיקה מתבצעת בהרדמה מלאה, ולפניה יתבקש הנבדק להיות בצום של כחמש שעות. לאחר שהחולה מורדם, מחדיר הרופא ברונכוסקופ דרך האף אל תוך הריאות. בעזרת הברונכוסקופ יכול הרופא לאבחן מחלות ובעיות שונות בריאה, לנקז מוגלה או לקחת ביופסיה.

הבדיקה אורכת כרבע שעה והנבדק מתעורר אחריה באופן טבעי. לאחר כשעתיים ישוחרר החולה לביתו (אם אינו מאושפז). את תוצאות הבדיקה יקבל הנבדק מיד לאחר הבדיקה (אלא אם נלקחה ביופסיה ויש לחכות לתשובות מהמעבדה).

תופעות לאחר הבדיקה
------------------

לאחר שיתעורר הנבדק הוא עלול לחוש טשטוש ו/או בחילה בגלל ההרדמה. בדרך כלל ירגיש הנבדק תחושה של גירוי בדרכי הנשימה, בעיקר בגרון, ויומלץ על שתיית תה (אך רק כשעה לאחר הבדיקה). ייתכנו קשיים בדיבור בהתחלה, צורך בחמצן, שיעול, ומעט דם בליחה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ברונכוסקופיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ברונכוסקופיה** |

* ברונכוסקופיה, באתר MedlinePlus (באנגלית)
* ברונכוסקופיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברונכוסקופיה במילון מונחים שונים ברפואה ב (תשע"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4008350-0
* NKC: ph119004

 |
**תל אַבּוּ הוּרֵיירָה** (בערבית: **تل أبو هريرة**) הוא אתר ארכאולוגי פרהיסטורי בסוריה, מיישובי הקבע הראשונים בהם התפתחה החקלאות. 

האתר ממוקם על מישור בסמוך לגדה הדרומית של נהר הפרת. באתר שני שלבי יישוב נפרדים, כאשר ביניהם שלב בו היה היישוב נטוש. האתר נחקר בשנים 1972–1973 בניסיון להציל את ממצאיו לפני הצפתו על ידי אגם אסד, מאגר אשר נוצר עם בנין סכר טבקה. כמות ניכרת של חומר חולצה מהאתר ונחקרה במשך מספר עשורים. בשנת 1983 פורסם דו"ח ראשוני ובשנת 2000 פורסם דו"ח סופי.

יישוב אפיפלאוליתי הוקם באתר לקראת 11,500 לפני זמננו, סביר להניח שעל ידי התרבות הנאטופית באחת מההתפשטויות הנאטופיות צפונה ממולדתם בדרום הלבנט. היישוב הורכב מבקתות עגולות עשויות עץ ואכלס, לכל היותר, מספר מאות מתיישבים. בתקופה זאת שימשו הציד, הדיג וליקוט צמחי בר כאופני הפקת מזון. בבתים נמצאו אזורי אחסון למזון. צבאים, ערודים, כבשים, בקר, ארנבות, שועלים ועופות נאכלו. נקצרו שני סוגים של שיפון ושני זנים של חיטת בר עתיקה (Triticum boeoticum; Triticum dicoccoides). נמצאו עדויות לגידול שיפון החל מ־10,000 לפני זמננו. הוצע כי אקלים יבש בתקופת הדריאס הצעיר גרם לפיחות בכמויות דגני הבר. הקיצוץ במקורות המזון הוביל את יושבי אבו הוריירה לגידול עצמאי של הדגניים, בניסיון להבטיח את אספקתם.

אחר תקופה בה עמד האתר נטוש, יישוב נאוליתי הוקם על גבי הכפר האפיפלאוליתי. היישוב החדש היה גדול, לכל היותר, פי עשרה מהיישוב האפיפלאוליתי, והיה אחד היישובים הגדולים במזרח התיכון בתקופתו. בתי לבנים נבנו, ותל הורם משרידי היישוב הישן. מגוון רחב יותר של צמחים בויתו, ובחינה של שלדי אדם מלמדת על מספר מומים גופניים. מקור המומים הוא, כפי הנראה, עבודה חקלאית קשה ובמיוחד טחינת התבואה. גם בעלי חיים שולבו במערכת הכלכלית, וטופלו בעדריהם. הקדרות נכנסה לאתר סביב ל־7,000 לפני זמננו, והאריגה אף מוקדם יותר. סמוך לכך ננטש האתר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תל אבו הוריירה** בוויקישיתוף
* החקלאות העתיקה בעולם נמצאה במזרח הקרוב, באתר British Archaeology
* נחשפו החוואים הקדומים, באתר ה-BBC
* ג'ון ה. לינהרד, תבואה באבו הוריירה

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534091905171
* VIAF: 237458235
* WorldCat (עם VIAF): 237458235

 |
**יולנדה ונטורה** (בספרדית: **Yolanda Ventura Román**; נולדה ב-21 באוקטובר 1968, ברצלונה) היא זמרת ושחקנית ספרדייה-מקסיקנית.

ביוגרפיה
--------

יולנדה ונטורה נולדה בברצלונה. לאחר שהתפרסמה הודעה שחברת תקליטים מחפשת בנות שיודעות לשיר ולשחק היא הגיע לבדיקות קבלה ותוך מספר חודשים החלה להופיע בלהקת "פרצ'יז". הלהקה זכתה להצלחה גדולה בספרד ואמריקה הלטינית. עד לתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 היא הקליטה חמישה אלבומים וצולמו שבעה סרטים.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 יולנדה ונטורה הגיעה למקסיקו והתקבלה לצוות של טלוויסה. בהיותה במקסיקו היא השתתפה בטלנובלות רבות של החברה, ביניהם "אמי - הילדה עם הילקוט הכחול". על משחקה בטלוויזיה היא הייתה מועמדת למספר פרסים אך זכתה רק בשנת 2007.

בשנת 2012 השתתפה בטלנובלה המקסיקנית "האומץ לאהוב" בתפקיד פיאדד מרטינז.

בשנים 2021-2022 שיחקה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה המקסיקנית "*S.O.S me estoy enamorando*" בדמותה של אלסה פרננדז.

בשנת 2022 שיחקה באחד מפרקי הסדרה המקסיקנית "*Mujeres asesinas".*

חיים אישיים
-----------

יולנדה ונטורה הייתה נשואה לבמאי ושחקן מקסיקני ולזוג נול ילד, אך בשנת 2010 הם התגרשו.

קישורים חיצוניים
----------------

* יולנדה ונטורה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יולנדה ונטורה, באתר Discogs (באנגלית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5659044
* VIAF: 851149489080193810006
* WorldCat (עם VIAF): 851149489080193810006

 |
**דמעות של סתיו** (באנגלית: **The Tears of Autumn**) הוא ספר מאת הסופר, העיתונאי ואיש ה-CIA האמריקני צ'ארלס מק'קרי.

עלילה
-----

עלילת הספר נפתחת כאשר פול כריסטופר, איש מבצעים בשורות ה"ארגון", כפי שמכונה בספר סוכנות הביון של ארצות הברית, וקודם לכן לוטננט בחיל הנחתים, אשר לחם במלחמת העולם השנייה בקרב אוקינאווה ועוטר בכוכב הכסף ולב הארגמן, החל לחקור באופן עצמאי את רצח נשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי. התיאוריה של כריסטופר הציבה איום על מדיניות החוץ של ארצות הברית, והממונים עליו הורו להפסיק את החקירה. הוא בתגובה סירב, ויצא לבדו לחקירה אותו מפאריס לרומא, ובהמשך לציריך, לקונגו ולסייגון. לאורך המסע נרדף כרסטופר בידי המתנקשים ואנשי מבצעים של סוכנות הביון שרצו למנוע ממנו לפענח את הפרשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הספר באתר "סימניה".
* דף הספר, באתר "טקסט".

הערות שוליים
------------

1. ↑  צ'ארלס מק'קרי, "**דמעות של סתיו**", הוצאת אריה ניר, 2005, עמודים 41-40.
2. ↑  צ'ארלס מק'קרי, "**מרגלים ותיקים**", הוצאת אריה ניר, 2005, עמוד 29, "על מצבתו נכתב: פול ה' כריסטופר, סגן בחיל הנחתים, כוכב הכסף, לב הארגמן, והתאריכים".
**אברהם (נוצ'ה) נודלמן** (5 באוקטובר 1910 – 1 בפברואר 1985) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי ששיחק בהפועל תל אביב ובנבחרת ארץ ישראל.

ביוגרפיה
--------

נודלמן נולד בשכונת מנשייה שביפו והחל לשחק כדורגל בקבוצות אלנבי, שהתאחדה ב-1927 עם הפועל תל אביב. בשנת 1928 זכה עם הפועל תל אביב בגביע ארץ ישראל הראשון לאחר שכבש שער בניצחון 2–0 על מכבי חשמונאי ירושלים במשחק הגמר. בינואר 1929 היה שותף למסעה של הקבוצה ללבנון וסוריה, ואף כבש את שער הניצחון במשחק מול קבוצת ברדה בדמשק. נודלמן שיחק בהפועל תל אביב מהקמתה ועד שפרש ממשחק פעיל בשנת 1938, ובמדי הקבוצה זכה בשלוש אליפויות וארבעה גביעים.

בנוסף היה נודלמן חלק מנבחרת ארץ ישראל ושיחק שלושה משחקים במדיה, שניים מול נבחרת מצרים בשנת 1934, וכבש באחד מהם שער ניחומים בתבוסה 1–7. משחקו האחרון במדי הנבחרת היה מול נבחרת יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 1938.

לאחר פרישתו הפך נודלמן לפועל בנמל תל אביב, ובמקביל אימן בהפועל קריית שלום, מכבי בת ים והפועל רמת גן.

במהלך מלחמת העולם השנייה גויס נודלמן לצבא הבריטי ושירת בתפקיד נהג. בהמשך שימש נודלמן כנהג אישי במשרד הביטחון, ואף שיחק בנבחרת המשרד.

אחותו מרים נודלמן נישאה לכדורגלן שלמה פוליאקוב ששיחק עמו בהפועל תל אביב.

תארים
-----

הפועל תל אביב
* אליפויות (3): 1933/1934, 1934/1935, 1938
* גביעי מדינה (4): 1928, 1934, 1937, 1938

קישורים חיצוניים
----------------

* נתוני נבחרות, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר גולדברג, הגביע שחולק בין אלנבי לחשמונאים, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 18 באפריל 2011
2. ↑  אשר גולדברג, הפועל תל אביב מנצחת את אלופת סוריה בדמשק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 24 באוגוסט 2011
**אוסטרופוסידון** (שם מדעי: ***Austroposeidon***; מילולית: "פוסידון דרומי") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הטיטאנוזאורים, אשר חי באמריקה הדרומית של הקרטיקון העליון לפני 83.6 עד 66 מיליון שנה מזמננו.

מאפיינים
--------

דינוזאור זה התגלה בברזיל והיה הגדול שבדינוזאורים שהתגלו באזורו, עם אורך של מעל 25 מטרים.

דינוזאור זה התגלה בתצורות פרסידנט פרודנט (Presidente Prudente Formation) שבסאו פאולו בברזיל ב-1953 אך הממצאים לא תוארו עד 2016 בידי החוקרת קמילה בנדיירה (Kamila Bandeira). הסוג כלל מין יחיד - *Austroposeidon magnificus*, שפירושו: "אציל", עקב גודלה של הדגימה. הממצאים כללו מאובנים של שרידים בודדים, בעיקר של חוליות הצוואר והגב.

הדינוזאור השתייך לקבוצה ליתוסטרוטיה, בה נכללו מינים גדולים קרובים כמו הפוטאלונגקוזאורוס והוא היה בעל חוליות רחבות עם מבנה עצם צפוף מאוד, אשר עזר להם לצמוח בטבעות גידול מהירות, מה שעזר להם להגיע לגודל רב בזמן קצר.

דינוזאור זה חי ביערות של ברזיל מסוף הקרטיקון ורעה מצמרות העצים תוך שימוש בצווארו העצום. הוא נכחד לפני 66 מיליון שנה מזמננו, עם הכחדת הקרטיקון.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע בסדרה כוכב פרהיסטורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסטרופוסידון** בוויקישיתוף