recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרדריק ארתור ברידגמן** (באנגלית:**Frederick Arthur Bridgman**‏; 10 בנובמבר 1847 – 13 בינואר 1928) היה אמן אמריקאי, הידוע בציוריו של נושאים אוריינטליסטים.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

יליד טוסקגי, אלבמה, ברידגמן היה בנו של רופא. הוא החל כשרטט בעיר ניו יורק, בבנק אמריקאי, בשנים 1864–1865 ולמד אמנות באותן שנים באגודת האמנות בברוקלין ובאקדמיה הלאומית לעיצוב. הוא נסע לפריז בשנת 1866, ובשנת 1867 נכנס לסטודיו של הצייר ז'אן ליאון ג'רום (1824–1904), שם הושפע עמוקות מציורו המדויק של ג'רום, הגימורים החלקים והתעניינות בנושאים אורינטליים. בשנת 1874 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר עמית, והיה חבר מלא בשנת 1881.

ברידגמן ערך את המסע הראשון שלו לצפון אפריקה בין 1872 לבין 1874, וחילק את זמנו בין אלג'יריה ומצרים. שם ביצע כשלוש מאות רישומים, שהפכו לחומר המקור לכמה ציורי שמן מאוחרים יותר שמשכו תשומת לב מיידית. ברידגמן נודע בשם "ג'רום האמריקאי", אם כי מאוחר יותר יאמץ ברידגמן אסתטיקה נטורליסטית יותר, תוך שימת דגש על צבעים עזים ומשיכות מכחול עבות. הקומפוזיציה הגדולה והחשובה שלו, ״טקס הלוויה של מומיה על הנילוס״ (1876), הוצג בסלון פריז בשנת 1877 ובאקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1881, ונקנה על ידי ג'יימס גורדון בנט, ג'וניור. הציור "העניק" לו את צלב לגיון הכבוד. מאוחר יותר נרכש הציור על ידי האספן האמריקני וונדל שרי שתרם אותו למוזיאון לאמנות בלואיוויל, קנטקי בשנת 1990.

ביקורים נוספים במזרח התיכון לאורך כל שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 אפשרו לו לצבור אוסף של תלבושות וחפצי אמנות, המופיעים לעיתים קרובות בציוריו. ג'ון סינגר סרג'נט ציין כי הסטודיו של ברידמן מלא באטרקציות שחובה לראות, ביניהם דגם של מגדל אייפל. אף על פי שברידגמן שמר על קשר כל חייו עם צרפת, הפופולריות שלו באמריקה מעולם לא דעכה.

בשנת 1890 הציג האמן תערוכת יחיד עם למעלה מ -400 תמונות בגלריית השדרה החמישית בניו יורק. התערוכה עברה למכון לאמנות בשיקגו, והכילה 300 עבודות בלבד - עדות למספר המכירות הגבוה שעשתה ברידגמן.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדריק ארתור ברידגמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Bridgman, Frederick Arthur". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
2. ↑  National Academicians | National Academy | National Academy Museum, web.archive.org, ‏2016-03-14
3. ↑  Decorative works, salon pictures, eastern subjects and drawings by Frederic A. Bridgman, libmma.contentdm.oclc.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb106275898 (data)
* GND: 1037009479
* ISNI: 0000 0000 8108 0049
* LCCN: n86812404
* RKD: 12544
* SNAC: w6jh3r3j
* SUDOC: 180753371
* ULAN: 500021576
* VIAF: 29524438
* WorldCat: lccn-n86812404

 |
**קורפוס המילואים של המשמר** (בגרמנית: **Garde-Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

היסטוריה
--------

קורפוס המילואים של המשמר הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס המשמר. כמפקדו הראשון מונה מקס פון גלוויץ. בצבא הקיסרי היו בדרך כלל יחידות המילואים איכותיות פחות, אולם בקורפוס זה היו יחידות משמר רגילות. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הקורפוס השתתף בפלישה הגרמנית לבלגיה וביצע מספר פשעי מלחמה. לאחר סיום המצור על נאמור הועבר הקורפוס לחזית המזרחית כדי לחזק את הארמייה השמינית. במהלך הקרב הראשון על האגמים המזוריים הוצב הקורפוס ככח הגנה באזור קניגסברג. לאחר סיום הקרב הועבר הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית לשלזיה כדי לסייע לצבא האוסטרו-הונגרי בקרב גליציה. הקורפוס השתתף בקרב על הוויסלה ולאחר מכן במתקפת הקרפטים.

ב-9 בפברואר 1915 פורק הקורפוס ועל בסיסו הוקמה פלגת הארמייה גלוויץ. ב-18 באפריל 1916 הוקם הקורפוס מחדש בחזית המערבית תחת פיקודו של וולף רודולף מרשל פון אלטנגוטרן. הקורפוס השתתף בקרב על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל ומתקפת האביב. ב-24 בנובמבר 1918 הוחלף אלטנגוטרן ברודולף רוש שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.

מפקדים
------

* גנרל חיל התותחנים מקס פון גלוויץ (2 באוגוסט 1914 - 9 בפברואר 1915)
* גנרל חיל הפרשים וולף רודולף פרייהר מרשל פון אלטנגוטרן (18 באפריל 1916 - 23 בנובמבר 1918)
* גנרל-לויטננט רודולף רושה (24 בנובמבר - 21 בדצמבר 1918)

קישורים חיצוניים
----------------

* קורפוסי המילואים של הצבא הקיסרי באתר The Prussian Machine
**טי סי פי ויו** (באנגלית: **TCPView**) היא תוכנה חופשית, פותחה על ידי Sysinternals ומותאמת בעבור מערכות ההפעלה חלונות, מבית מיקרוסופט, היא אינה דורשת התקנה ומציגה רשימה מפורטת של כל תהליכי ה-TCPV6, UDP, TCP המחוברים ואלה הנמצאים במצב האזנה. 

לאחר ההפעלה הראשונית, TCPView תתעדכן באופן מיידי ותציג פירוט רחב של התהליכים: מספר פורט, שם תהליך, שם התוכנה, תהליכים פעילים (ירוק), תהליכים שנמחקו (אדום). במידה ותזהה תוכנה זדונית היא תסגור את החיבור מיד, בנוסף מאפשרת למשתמש לסגור חיבורים הנמצאים במצב ESTABLISHED, באופן ידני.

  

מלבד התוכנה עצמה היא כוללת בתוכה גם ממשק פקודה (Tcpvcon), המקביל ל-Netstat ולה מספר אפשרויות ייחודיות:

* a-: הצגה של כל נקודות הקצה (ברירת המחדל היא הצגת חיבורי TCP).
* c-: הדפסת התוצאות בפורמט CSV.
* n-: ביטול תרגום כתובות.

ראו גם
------

* Netstat
* רחרחן
* פורט
* מיקרוסופט TechNet
* Process Explorer

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של TCPView (ברוסית)

* אתר האינטרנט הרשמי של TCPView (באנגלית)
* עמוד התוכנה באתר מיקרוסופט **(באנגלית)**
* אתר מיקרוסופט ישראל (בעברית)
**פרדריק דסמון** (בצרפתית: **Frédéric Desmons** ב-14 באוקטובר 1832 – 4 בינואר 1910) היה כומר, דוקטור לתאולוגיה, בונה חופשי אשר שימש כנשיא הגדול של "המזרח הגדול של צרפת" ופוליטיקאי צרפתי.

ביוגרפיה
--------

דסמון נולד ב-14 באוקטובר 1832 בבריניון, עיירה קטנה במחוז גארד, בין נים לאלס. שבצרפת. הוא למד ב"קולג 'ד'אלס" בעיר נים. לאחר מכן המשיך לפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת ז'נבה, מעוז הקלוויניזם (ג'ון קלווין עצמו הקים את בית הספר בשנת 1559). הוא סיים את בית הספר בשנת 1855 עם תואר דוקטור לתאולוגיה.

בשנת 1856 חזר דסמון לצרפת והפך לכומר בכנסייה הרפורמית בצרפת שנוסדה מתוך הקלוויניזם. הוא שימש ככומר במספר קהילות בשנים 1856 עד 1881.

בשנת 1877 נכנס דסמון לפוליטיקה. מהלך זה גרם לו לבעיות עקב תפקידו בכנסייה הרפורמית והוא הותקף בשל כך מתוך מפלגתו הרפובליקנית בצרפת. הרפובליקנים של אותה תקופה האמינו בהפרדת הכנסייה והמדינה, ודסמון לא היה יוצא מן הכלל. היו שביקרו אותו, וטענו כי בהיותו איש דת הוא אינו מסוגל להיות אובייקטיבי לגבי המצב. דסמון שירת בפרלמנט ובסנאט.

פעילותו בבניה החופשית
---------------------

דזמון הצטרף ללשכת 'L'Echo. תחת "המזרח הגדול של צרפת" (**Le** **Grand Orient de France).** הוא מוכר בעיקר כמייסד, של מה שנודע מאוחר יותר, כבנייה החופשית הליברלית או הבנייה הלטינית. הבנייה הליברלית הסירה במידה רבה את ההתייחסויות ל"אדריכל הגדול של היקום" (GATU). דסמון האמין, כפי שצוין בנאום שנשא, כי הבנייה החופשית היא מקום לדיון מדעי ולא מקום לדיון בדוגמה. הוא האמין כי בבנייה החופשית, ממש כמו בממשלה, יש צורך בהפרדה בין הדת והמדינה.

אף על פי שלרוב נזקפת לחובתו של דסמנס יצירת אחד הקרעים הגדולים בלשכה הגדולה של אנגליה לבטול ההכרה במזרח הגדול של צרפת, הרעיון של בנייה ליברלית כבר התפשט לתחומים גדולים אחרים, לרבות הלשכה הגדולה של הונגריה והלשכה הגדולה של בואנוס איירס.

### נשיא המועצה הגדולה

פרדריק דסמונס נבחר לנשיא המועצה הגדולה של המזרח הגדול של צרפת חמש פעמים:

* משנת 1889 עד 1891
* משנת 1896 עד 1898
* משנת 1900 עד 1902
* משנת 1905 עד 1907
* בשנת 1909

מורשת
-----

ביום פטירתו, ב-4 בינואר 1910 נערך טקס הלוויה בראשות סגן הנשיא הראשון של המועצה הדתית בגרנד אוריינט דה פראנס. בין ה-7 ל-9 בינואר נערך טקס קבורתו בהשתתפות קהל אזרחים רב ברחבת תחנת ליון (גאר דה ליון). על דלת קברו מוצב סמל הבנייה החופשית. בשנת 1943 הוקם לזכרו, בכניסה לעיר הולדתו בריניון, פסל ברונזה. לאחר המלחמה הוא הוחלף בלוח הנצחה.

בכל שנה, ב־9 בדצמבר, יום השנה לחקיקת "חוק 1905" על הפרדת הדת מהמדינה, עמותת Maison Frédéric Desmons (AMFD), בשותפות עם ליגת החינוך, מעלה על נס אישיות אשר פעלה למען חופש המצפון והחילוניות.

דסמון נקבר בקומונת Saint-Geniès-de-Malgoirès בדרום צרפת שם גם יש מוסד ציבורי הנקרא על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדריק דסמון** בוויקישיתוף
* פרדריק דסמון - "היום בבניה החופשית"
* פרדריק דסמון - ביוגרפיה
* אנציקלופדיה MENIM - פרדריק דסמון

הערות שוליים
------------

1. ↑  FD - Biographie, www-fd--1877-net.translate.goog
2. ↑  Anciens sénateurs IIIème République : DESMONS Frédéric, www.senat.fr
3. ↑  MasonicWorld.com, www.masonicworld.com
4. ↑  Frédéric Desmons (1832-1910) - Find A Grave... www.findagrave.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb10432078w (data)
* GND: 1044930152
* ISNI: 0000 0003 8193 1597
* NTA: 363412824
* SUDOC: 09850830X
* VIAF: 262400197
* WorldCat: viaf-262400197

 |
**אצטדיון הקופסה**, או בשמו הרשמי **אצטדיון שר-טוב**, היה אצטדיון כדורגל בנתניה אשר הכיל כ-7,500 מקומות ישיבה. האצטדיון שימש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל מכבי נתניה. ב-4 בנובמבר 2012 עברה הקבוצה לאצטדיון נתניה החדש שבעיר.

היסטוריה
--------

האצטדיון נחנך באוגוסט 1943 במשחק מול קבוצת נאשה קארילה, קבוצת הצבא היוגוסלבי. המשחק, שנערך לעיני יציעים מלאים, והסתיים בתוצאת תיקו 1-1, כשלטובת נתניה הבקיע יצחק כספי, שהפך למבקיע הראשון בתולדות האצטדיון. כספי היה לימים הראשון מבין שחקני נתניה שכבש שער בליגה הבכירה בישראל, כאשר עשה זאת בשנת 1948.

בשנות ה-70 וה-80 זכתה מכבי נתניה בחמש אליפויות, עת ששימש האצטדיון כמגרשה הביתי. הייתה תקופת הזוהר של הקבוצה, הזכורה בשל אמירתו של מוטל'ה שפיגלר שהליגה מחולקת ל"נתניה ועוד 15".

ב-12 במאי 2012 התקיים המשחק האחרון באצטדיון בו גברה מכבי נתניה על בני סכנין בתוצאה 3-2 משער של עומרי בן הרוש בתוספת הזמן של המשחק.

כשנתיים לאחר שהושלמה בנייתו של אצטדיון נתניה החדש, 71 שנה מאז שנפתח באוגוסט 1943, נהרס אצטדיון הקופסה ב-6 באוגוסט 2014. על פי התוכנית, בשטח האצטדיון יוקמו 4 בנייני מגורים שיכילו 350 דירות ומתחם חנויות קטן במפלס הרחוב.

שם האצטדיון
-----------

דגם האצטדיון המוצב במשרדי הנהלת אצטדיון נתניה
שמו הרשמי של האצטדיון הוא "אצטדיון שר טוב" והוא מכונה כך על שמו של יוסף שר טוב, שהיה ממקימי אגודת מכבי נתניה ואף כיהן כיו"ר הראשון שלה. כמו כן, היה שרטוב מפקד פלוגת הסדרן, פלוגה שהכילה מתנדבים שעזרו בארגון המשחקים ודאגו לאבטחת המשחקים ושמירת הסדר הציבורי בהם.

האצטדיון זכה לאורך השנים גם לכינויו "הקופסה", בשל גודלו הקטן יחסית, וכן בשל העובדה, שבמשך שנים הוקף ביציעים אשר יצרו יחדיו צורה של קופסה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אצטדיון הקופסה** |

* האצטדיון באתר מכבי נתניה

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב גולדשמיט, בנין: "סימנו את הטריטוריה שלנו, ניצחון חשוב", באתר ynet, 4 בנובמבר 2012
**קורפוס המילואים השביעי** (בגרמנית: **VII. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-7. כמפקדו הראשון מונה יוהאן פון צווהל, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הקורפוס נטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, והשתתף לאחר מכן במצור על מובז'. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים, ובשנת 1916 הוא השתתף בקרב ורדן, שבה השתתף לאורך כל עשרת חודשי המערכה. בשנת 1917 לחם הקורפוס בקרב השני על האן, ובשנת 1918 הוא השתתף במתקפת האביב, ובכלל זה בקרב השלישי על האן. לאחר מכן לחם הקורפוס במתקפת מאה הימים, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

מפקדים
------

* יוהאן פון צווהל (2 באוגוסט 1914–16 בדצמבר 1916)
* פרנץ פון זודן (17 בדצמבר 1916–26 באוגוסט 1917)
* אוטו פון גרניר (27 באוגוסט 1917–2 בדצמבר 1917)
* ריכרד ולמן (3 בדצמבר 1917–14 ביולי 1918)
* ארתור פון לינדקוויסט (15 ביולי 1918–16 בדצמבר 1918)

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
**קורפוס המילואים ה-41** (בגרמנית: **XXXXI. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם ב-24 בדצמבר 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, כמפקדו הראשון מונה הרמן פון פרנסואה, והוא כלל את דיוויזיות המילואים ה-81 וה-82. לאחר שהות קצרה בחזית המערבית, הועבר הקורפוס לחזית המזרחית והוצב תחת פיקוד הארמייה ה-11. ב-14 במאי 1915 לחם הקורפוס במתקפת גורליצה-טרנוב, ובהמשך כבש את למברג. ב-11 בספטמבר 1915 מונה הנס פון גרונאו למפקד הקורפוס, במקום ארנולד פון וינקלר שהחליפו בפיקוד על קורפוס המילואים ה-4. הקורפוס לחם בחזית המזרחית תחת פיקוד ארמיית הבוג, וב-20 בספטמבר 1915 הפך הקורפוס לפלגת הארמייה גרונאו. ב-27 במרץ 1918 פורקה פלגת הארמייה, אולם הקורפוס המשיך להילחם, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

מפקדים
------

* הרמן פון פרנסואה (24 בדצמבר 1914–29 ביוני 1915])
* ארנולד פון וינקלר (29 ביוני 1915–11 בספטמבר 1915)
* הנס פון גרונאו (11 בספטמבר 1915–סוף נובמבר 1918)

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1044282339
* VIAF: 305351697
* WorldCat (עם VIAF): 305351697

 |
**הארי בוש** (באנגלית: **Harry Bosch**) הוא דמות בדיונית של חייל לשעבר, חוקר פרטי לשעבר ובלש משטרה שהוא הפרוטגוניסט של סדרת ספרי מתח בלשיים פרי עטו של הסופר האמריקאי מייקל קונלי. הארי בוש קרוי כך על שמו של הצייר הירונימוס בוש. הספרים עובדו בשנים 2015–2021, לסדרת טלוויזיה, שבה 7 עונות בנות 10 פרקים כל אחת, בשירות פריים וידאו.

ביוגרפיה דמיונית
----------------

בוש גדל בלוס אנג'לס. אמו עסקה בזנות, ונרצחה במהלך עיסוקה. הניסיון לפתור את תעלומת הירצחה מלווה את בוש הבוגר. לאחר מותה, הועבר בוש למוסד לנוער-בסיכון. בהתבגרותו, הוא התגייס לצבא ארצות הברית לאוגדת חיל הרגלים הראשונה. הוא שירת כלוחם ביחידה מובחרת של "עכברושי מנהרות" ולחם במלחמת וייטנאם, בין היתר בגזרת קו צ'י. בהמשך דרכו שירת כבלש משטרה במשטרת לוס אנג'לס. הוא מגדל לבדו את בתו המתבגרת. לאורך סדרת הספרים הוא מתגלה כחוקר חד-מחשבה נחוש, וכאיש פעולה ובשעת הצורך אף איש אגרוף, וכצלף הבקיא היטב בשימוש באקדח. לבוש, יש קשרי עבודה עם אחיו-למחצה, עורך-הדין מיקי הולר, דמות אחרת שיצר מייקל קונלי. הולר, מנהל את משרד עורכי הדין שלו מתוך מכונית לינקולן. בוש מופיע גם בספרים העוסקים במיקי הולר. אמנם שם כדמות משנית, אך משמעותית.

ספרי סדרת הארי בוש שתורגמו לעברית
---------------------------------

* **מעוף המלאכים** (תרגום: טלי נתיב-עירוני), מודן, 2000.
* **עיר העצמות** (תרגום: אריה חשביה), מודן, 2004.
* **אור סמוי** (תרגום: דרורה בלישה), מודן, 2006.
* **המפענחים** (תרגום: רוני בק), מודן, 2009.
* **אקו פארק** (תרגום: אריאלה רביב), מודן, 2009.
* **הנפילה** (תרגום: כנרת היגינס-דוידי)**,** מודן, 2014.
* **ההפך מפרידה** (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2016.
* **הצטלבות** (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2018.

תמונת העטיפה של הספר "המפענחים" בתרגומו העברי.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
### ספרים שבהם הדמות המרכזית היא עורך-הדין מיקי הולר, והארי בוש מופיע בהם רק כדמות משנית

* **סניגור במבחן** (תרגום: שרון מור יוסף)**,** מודן, 2007.
* **משפט שדה** (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2013.

ספרים מסדרת הארי בוש שטרם תורגמו לעברית
---------------------------------------

* **ההד השחור** (1992)
* **הקרח השחור** (1993)
* **בלונדינית המלט** (1994)
* **הקויוטי האחרון** (1995)
* **מוזיקת המזוודה** (1997)
* **אפילה כהה מלילה** (2001)
* **המעבר הצר** (2004)
* **העלמת העין** (2007)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הארי בוש (באנגלית)
* עלית קרפ, שלושה ספרים בקצרה, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2009.

הערות שוליים
------------

* 

1. ↑  העונה השביעית של הסדרה התחילה להיות משודרת בארצות הברית ב-25/7/2021. בעונה השביעית יש רק 8 פרקים.
2. ↑  מייקל קונלי, "**אקו פארק**", מודן, 2009, עמוד 265.
3. ↑  מייקל קונלי, "**אקו פארק**", מודן, 2009, עמוד 77.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532472105171
* LCCN: n2014028408
* MusicBrainz: c2a16d68-dfea-4761-9534-012af9e0db8c
* VIAF: 308753146
* WorldCat: lccn-n2014028408

 |
**קורפוס המילואים התשיעי** (בגרמנית: **IX. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-9. כמפקדו הראשון מונה מקס פון בהן, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס היה מוצב תחת פיקוד ארמיית הצפון עד ה-22 באוגוסט 1914 ולאחר מכן היה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית. הקורפוס נטל חלק במצור על דנדרמונדה, ובספטמבר 1914 השתתף בקרב על האן. בשנת 1915 הועבר תחת פיקוד הארמייה השנייה, וב-21 באוקטובר עבר תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם בקרבות בפלנדריה ובארטואה.

בסוף פברואר 1916 עבר תחת פיקוד הארמייה החמישית עימה נלחם בקרב ורדן. ביולי 1916 עבר תחת פיקוד הארמייה הראשונה שהוקמה מחדש ולחם עימה בקרב על הסום. ב-25 באוגוסט הועבר שוב תחת פיקוד הארמייה השישית, אך ב-26 בספטמבר הוחזר לגזרת הסום. ב-26 באוקטובר 1916 הועבר תחת פיקוד הארמייה הרביעית ששהתה בגזרת נהר האיזר. באביב 1917 לחם הקורפוס בקרב אראס, ולאחר מכן לחם בקרב איפר השלישי. באביב 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחם במתקפת מאה הימים כחלק מהארמייה השישית, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

מפקדים
------

* מקס פון בהן (2 באוגוסט 1914–1 בפברואר 1917)
* ויקטור קיהנה (2 בפברואר 1915–2 במרץ 1917)
* קרל דיפנבאך (2 במרץ 1917–8 בנובמבר 1918)

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
מספור המגעים במחבר RJ-45
כבל Ethernet המחולק לזוגות שזורים
**TIA/EIA-568B** הוא תקן של שלושה גופי תקינה בינלאומיים (TIA, EIA, ITU) לצורת החיבור של כבלי זוגות שזורים לתקעי RJ-45. כיום התקן משמש את רוב רשתות המחשבים המשתמשות בכבלי זוגות שזורים (כמו UTP ו-STP, והוא חלק מסטנדרט הכבילה של Ethernet 10BASE-T ו-100BASE-TX, כמו כן הוא משמש ברשתות טלפוניה דיגיטליות רבות. מבחינת סיווג, התקן משתייך לשכבה הפיזית של מודל ה-OSI ולשכבה הפיזית של מודל ה-TCP/IP.

התקן מתבסס על כבלים בהם מצויים שמונה גידים, המחולקים לזוגות, כאשר לכל זוג יש צבע ראשי (כתום, ירוק, כחול וחום) בו נצבע אחד הגידים, בעוד הגיד השני מפוספס בצבע הראשי ולבן.

סדר הגידים בכבל "רגיל"
עבור כבל רשת רגיל, TIA/EIA-568B מגדיר את סדר הגידים הבא -

| מיקום | צבע |
| --- | --- |
| 1 | Pair 2 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/כתום |
| 2 | Pair 3 Wire 1 Cat 5e כתום |
| 3 | Pair 3 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/ירוק |
| 4 | Pair 3 Wire 2 Cat 5e/6 כחול |
| 5 | Pair 1 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/כחול |
| 6 | Pair 1 Wire 1 Cat 5e ירוק |
| 7 | Pair 4 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/חום |
| 8 | Pair 4 Wire 1 Cat 5e חום |

  

עבור כבל רשת מוצלב (משמש לחיבור ישיר בין שני מחשבים) TIA/EIA-568B מגדיר את סדר הגידים הבא 

* צד א'

צד א' בכבל מוצלב

| מיקום | צבע |
| --- | --- |
| 1 | Pair 2 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/כתום |
| 2 | Pair 3 Wire 1 Cat 5e כתום |
| 3 | Pair 3 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/ירוק |
| 4 | Pair 3 Wire 2 Cat 5e/6 כחול |
| 5 | Pair 1 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/כחול |
| 6 | Pair 1 Wire 1 Cat 5e ירוק |
| 7 | Pair 4 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/חום |
| 8 | Pair 4 Wire 1 Cat 5e חום |

* צד ב'

צד ב' בכבל מוצלב

| מיקום | צבע |
| --- | --- |
| 1 | Pair 3 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/ירוק |
| 2 | Pair 1 Wire 1 Cat 5e ירוק |
| 3 | Pair 2 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/כתום |
| 4 | Pair 4 Wire 1 Cat 5e חום |
| 5 | Pair 4 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/חום |
| 6 | Pair 3 Wire 1 Cat 5e כתום |
| 7 | Pair 1 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/כחול |
| 8 | Pair 3 Wire 2 Cat 5e/6 כחול |

ראו גם
------

* מונחים ברשת מחשבים
* UTP
* STP
* RJ-45
משתתפי תוכנית הקיץ של "ידיים של שלום" יוצרים את סמל השלום
**ידיים של שלום**, (באנגלית: Hands of Peace) היא עמותה אמריקאית בין-דתית, שמטרתה לייצר שותפות ולפתח מנהיגות בקרב נוער ישראלי, פלסטיני ואמריקאי. העמותה הוקמה בשנת 2002, על ידי שלוש נשים מאזור שיקגו (נוצרייה, מוסלמית ויהודיה).

העמותה נוסדה על מנת לאפשר לנוער ישראלי ופלסטיני להכיר את ה"צד השני" לעומק, וללמוד על הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ועל החברה הסובבת אותם. העמותה מנסה להאיר נקודות ראות שונות על הסכסוך הישראלי-פלסטיני, וליצור דיון על פתרונות אפשריים, תוך רכישת כישורי הקשבה, מנהיגות ושיתוף פעולה. בני הנוער נפגשים במשלחת הקיץ של הארגון בארצות הברית, ולאחר מכן לוקחים חלק בפעילויות ההמשך של הארגון בארץ.

בכל שנה נבחרים כ-45 בני ובנות נוער ישראלים ופלסטינים למשלחת של העמותה לארצות הברית. משפחות מקומיות משיקגו וסן דייגו מארחות את משתתפי התוכנית בבתיהן בהתנדבות. במהלך השהות בארצות הברית בני הנוער מקיימים ביניהם דיונים בנוגע לסכסוך הישראלי-פלסטיני, שמטרתם להעלות וללבן מחלוקות. בנוסף, הנוער לוקח חלק בפעילויות שמטרתן לפתח כישורי מנהיגות וכן פעילויות גיבוש וזמן חברתי.

תוכניות המשך
------------

לאחר החזרה ממשלחת הקיץ בארצות הברית הופכים משתתפי התוכנית לחלק מקהילת הבוגרים של העמותה. במסגרת זו שבים ונפגשים הבוגרים הישראלים והפלסטינים אלו עם אלו, ולוקחים יחד חלק בסיורים, הרצאות וסמינרים ברחבי הארץ. המשתתפים ממשיכים לקחת חלק בדיאלוגים עם בוגרים ותיקים וחדשים של התוכנית. בין היתר תוכנית הבוגרים נועדה לסייע לבוגרי התוכנית לקדם יוזמות חברתיות בקהילות שלהם.

בני נוער שחזרו מהמשלחת הראשונה יכולים לחזור למשלחות נוספות כחניכים בוגרים בתוכנית מנהיגות ממוקדת. בה בעת, הם מסייעים למשתתפי השנה הראשונה בתהליך שהם עוברים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ידיים של שלום
**בסאם זועמוט** (בערבית: **بسام زعمط**; 27 במרץ 1951 – 16 באוקטובר 2004) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ערבי-ישראלי.

ביוגרפיה
--------

זועמוט נולד בירושלים. בשנת 1976 סיים את לימודי התיאטרון ב"בית רוטשילד" בחיפה.

עם סיום לימודיו שיחק בתיאטרון בלהקת "תיאטרון החאן" ושיחק בעשרות הצגות : "סוחרי גומי", "אנטיגונה", "מידה כנגד מידה" ובהצגת היחיד "סיפורי אבו נימר", המבוססת על ספר שכתב דן בן אמוץ.

היה חבר קרוב של ג'ורג' איברהים, מנהל תיאטרון אל-קסבה ושיחק בהצגות "רומיאו ויוליה", "המהגרים", "מלאך ירד אל בבל", "בית הזכוכית", "נישואי פיגרו", "בת הטוחן" ו"הלילה וההר". שיחק גם בתיאטרון בית ליסין ב"חצוצרה בואדי".

בשנים 1985–1989 שיחק בטלוויזיה בתפקיד "הטבח חכים" בסדרת הטלוויזיה "המסעדה הגדולה", כך נחשף לקהל הרחב והפך את הדמות לדמות פולחן מקומית. השתתף גם בסדרות הטלוויזיה "שכנים", "משפחה דה לוקס" ו"סיפורי ח'ליל". זועמוט עזב את הטלוויזיה הישראלית למספר שנים כמחאה על דלות שירות החירום שהיא הגישה בערבית במהלך מלחמת המפרץ הראשונה.

בקולנוע גילם מחבל לבנוני בסרט "גמר גביע" (1991) של ערן ריקליס, וכן שיחק בסרט "קרקס פלשתינה" (1998) של אייל חלפון, ב"בחודש התשיעי" של עלי נאסר ובסרטים נוספים אחרים.

באמצע ובסוף שנות התשעים כתב תסריט בערבית לקומדיית מצבים. התסריט הוצע לרשות השידור, שמינתה את ויקטור קמר לבמאי. קמר ליהק את זועמוט עצמו לתפקיד הראשי, וכך נוצרה לה "משפחה דה לוקס".

זועמוט התגורר עד מותו בשועפאט שבירושלים. הוא נפטר בשנת 2004 ממחלת כליות. במותו היה בן 53. הותיר אחריו אישה, לידיה, ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

* בסאם זועמוט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* בסאם זועמוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בסאם זועמוט, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* בסאם זועמוט, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* בסאם זועמוט, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
* בסאם זועמוט, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
* מרב יודילוביץ', מת השחקן בסאם זועמוט, באתר ynet, 17 באוקטובר 2004
"**החורש**" או "**החורש בשדה**" הוא מוטיב עיטורי שכיח ביצירות בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות מן השנים 1911–1929.

תיאור
-----

דמות "החורש" היא דמותו של יהודי-תימני, בעל חזות תנכי"ת, החורש במחרשה הרתומה לזוג שוורים. הוא מוצג בזווית אלכסונית, המעניקה לתיאור עומק. התיאור עוצב בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות באזור השנים 1911–1913. מעצבו איננו ידוע, אך ייחסו אותו בעבר לזאב רבן או לאריך גולדברג. מוטיב חקלאי זה שימש כביטוי ציוני לקשר שבין העם היהודי לאדמת ארץ-ישראל. ברוב המקומות, מוצג החורש בתוך פורמט מעוגל של מעין מדליון בקוטר של כ-13–14 ס"מ.

בצלחת עם מוטיב זה הנמצאת באוסף מוזיאון ישראל (1912–1929), לדוגמה, מופיע החורש בתוך מדליון במרכזה של צלחת נוי שסביבה דגם עיטורי של חיטה. תחת המדליון מופיעה הכתובת "עבד אדמתו ישבע לחם", הלקוחה ממשלי (יב: יא) והכתובת "הזורעים בדמעה ברנה יקצורו", הלקוחה מתהילים (קכו: ה). בשנת 1913 הופיע "החורש" גם במרכז כריכתו של "ספר הזהב השני של הקרן הקיימת לישראל, שנוצר בבית-הספר. סביב לוח מרכזי זו שובצו תבליטים נוספים, ובהם דמויות נוספות של חקלאים ופועלים.

במשך השנים הפך החורש לדימוי רווח בעבודות של ממשיכי "בצלאל". האומן שמואל קרצ'מר, עשה שימוש בדגם זה בסיכות שנוצרו עבור "החלוץ". השימוש במוטיב זה נמשך עד לשנות ה-50–60 של המאה ה-20, אז נעשה שימוש בעיצוב זה בהטבעה על לוחות נחושת ששימשו לעיטור אלבומי תמונות. בעבודות אלו לא נשמר הפורמט העגול, וגם איכות ההטבעה הייתה ירודה. לצד עיצוב זה נוצרו עוד כמה דגמים של דמות החורש. בין היתר יצר ידוע תיאור של חורש עם גמל לרגלי מגדל דוד.

גלריה
-----

* ספר הזהב הראשון (משמאל) והשני (מימין) של קק"לספר הזהב הראשון (משמאל) והשני (מימין) של קק"ל
* "החלוץ", סיכה מתוצרת שמואל קרצ'מר (1920–1940?)"החלוץ", סיכה מתוצרת שמואל קרצ'מר (1920–1940?)
* החורש, תבליט נחושת על כריכת אלבום (1950–1970)החורש, תבליט נחושת על כריכת אלבום (1950–1970)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיאורים מאוחרים יותר של דמות "החורש", המירו את דמותו של היהודי בדמותו של חלוץ עברי. ראו לדוגמה, לוח שנה של קרן היסוד (1925) בעיצוב זאב רבן. ראו: גולדמן אידה, בת-שבע, **זאב רבן: סימבוליסט עברי**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2001, עמ' 101-100; 105
2. ↑  ראו: **מבחר מאוסף אלן ב' סליפקה במוזיאון ישראל**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2008, עמ' 61
3. ↑  ראו: בצלאל וספר הזהב, החרות, 20 באוגוסט 1913
**הארולד מארק כריסטופר ג´אד** (באנגלית: Harry Mark Christopher Judd; נולד ב-23 בדצמבר 1985 בקלמספורד, אנגליה) הוא המתופף של להקת הפופ-רוק הבריטית "מקפליי", לצידם של חברי הלהקה טום פלטצ'ר, דני ג'ונס ודאגי פוינטר.

ביוגרפיה
--------

ג´אד נולד בקלמספורד, אסקס. ג'אד הוא הצעיר במשפחה, יש לו אח בשם איתן ואחות בשם קימברלי. הוא למד בבית-הספר אפינגהאם. הארי ג´אד מתופף במשך חמש שנים, ויש לו מעט קטעי שירה במקפליי, במסע הופעות הוא נוהג לשיר בגרסה מיוחדת את השיר Hero של אנריקה איגלסיאס. הוא לימד את עצמו לנגן בתופים. הלהקות האהובות עליו הן "The Who", להקת הרוק הקנדית Simple Plan, להקת הרוק האמריקנית Dashboard Confessional, דה יוזד, בלינק-182 והביטלס.

הוא מעורב לאחרונה בקמפיין צדקה הנקרא Rupert´s Fund, בהוקרה לחבר ותיק שחלה בלוקמיה בנעוריו, למרות שזה האחרון החלים מאז. במרץ 2006 ג´אד השתתף ב-Sport Relief – All Out For India, טיול של קבוצת סלבריטאים שטיילו בהודו כחלק מקבוצת קריקט, על מנת לסייע בגיוס כספים לילדים הגרים שם.

ב-2006, הופיע ג'אד בסרטה של לינדזי לוהן Just My Luck עם שאר חברי הלהקה, זה היה בזמן שלהארי היה קשר רומנטי עם לינדזי לוהן, אף על פי שהיא מכחישה זאת.

הארי נשוי לכנרית בשם איזי, שניגנה במסע ההופעות Wonderland של מקפליי בשנת 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארי ג'אד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הארי ג'אד
* הארי ג'אד, ברשת החברתית טוויטר

* הארי ג'אד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* הארי ג'אד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* הארי ג'אד, באתר Discogs (באנגלית)
* McFly האתר הרשמי של מקפליי

| מקפליי |
| --- |
| חברי הלהקה | טום פלטצ'ר • דני ג'ונס • דאגי פוינטר • הארי ג'אד |
| אלבומי אולפן | • Room on the 3rd Floor • Wonderland • Just My Luck • Motion In The Ocean • Radio:ACTIVE |
| אלבומים אחרים | All The Greatest Hits |
| נושאים קשורים | סופר רקורדס • לילה מוטרף במוזיאון 2 • Just My Luck |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 3118 5034
* LCCN: no2013068530
* MusicBrainz: 14ffd15a-f997-4940-bcd8-d011efb65f61
* VIAF: 304092292
* WorldCat: lccn-no2013068530

 |
**TBC Bank** (בגאורגית: **თიბისი ბანკი**, תיבּיסי בַּנקי) או **הבנק המסחרי המוביל** הוא הבנק הגדול ביותר בגאורגיה.

היסטוריה
--------

הבנק הוקם בשנת 1992 ובמשך עשור הפך לאחד משני הבנקים הגדולים בגאורגיה. לבנק נתח שוק של כ-30% (הנתח שלו בנכסי כל הבנקים הוא 27%). לבנק 12 סניפים ברחבי גאורגיה, ומרכזו ממוקם בבירה, טביליסי. ההתמחות הבנק מתמחה במגוון מוצרים קמעונאיים ובנקאות עסקית לתאגידים ולעסקים בינוניים. ההון העצמי של הבנק עומד על כ-751 מיליון דולר נכון ל-15 באוגוסט 2014.

הבנק זכה בתואר "הבנק הטוב ביותר בגאורגיה" במגזין הבריטי "הבנקאי" ("The Banker") לשנים 2002, 2003, 2004 ו-2005. זאת עקב הצמיחה המהירה שלו וההובלה שלו בכל האינדיקטורים.

הבנק נמצא בבעלות משותפת של:

* International Finance Corporation)) IFC) זרוע ההשקעות הפיננסית הפרטית של הבנק העולמי
* קרן ההשקעות הגרמנית DEG
* קבוצה של אנשי עסקים גאורגים

בינואר 2007 חתם בנק לאומי על זיכרון דברים עם Bank TBC על רכישת 20% ממניותיו תמורת כ-40 מיליון דולר, סכום שיוזרם להגדלת ההון העצמי של הבנק, כך שההון העצמי לאחר הרכישה יהיה 100 מיליון דולר. בנק לאומי יחזיק ב-20% ממניות הבנק ואילו IFC ו-DEG יחזיקו בכ-30% מהמניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **TBC Bank** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של TBC Bank
* TBC Bank, ברשת החברתית פייסבוק
* נתן שבע, לאומי מתפשט בחו"ל: ירכוש 20% מבנק בגאורגיה תמורת כ-40 מיליון דולר, באתר הארץ, 24 בינואר 2007
* הארץ, לאומי רכש מניות בבנק בגאורגיה ורוני מילוא יגרוף מאות אלפי ש', באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2007
* רם דגן, לאומי אינו מצליח להשלים את רכישת בנק TBC הגיאורגי; המוכרים חזרו בהם מהסיכום, באתר TheMarker‏, 26 באפריל 2007

הערות שוליים
------------
פירוש נוסף ערך זה עוסק באחת החזיתות בעלות שם דומה של הצבא האדום. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו החזית הבלארוסית (פירושונים).

**החזית הבלארוסית** (ברוסית: **Белорусский фронт**) הייתה חזית של הצבא האדום, שלחמה במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

החזית הוקמה ב-20 באוקטובר 1943 על בסיס הוראת הסטאבקה מ-16 באוקטובר. היא הוקמה על בסיס החזית המרכזית וכמפקדה מונה קונסטנטין רוקוסובסקי. החזית כללה את הארמיות הבאות: ה-3, ה-48, ה-50, ה-61, ה-63, ה-65 וארמיית האוויר ה-16. מאוחר יותר צורפה אליה גם הארמייה ה-11, ובתחילת שנת 1944 גם הארמייה ה-10. החזית לחמה בקרבות לשחרור בלארוס ובכלל זה במבצע הומל-רצ'יסטה ומבצע קליקוביצ'י-מאזיר. ב-24 בפברואר 1944, על בסיס הוראת הסטאבקה מ-17 בפברואר, שונה שם החזית לחזית הבלארוסית הראשונה.

ב-5 באפריל של אותה שנה, על בסיס הוראת הסטאבקה מ-2 באפריל, שונה שם החזית שוב לחזית הבלארוסית, אולם כבר ב-16 באפריל היא הוחזרה להיות החזית הבלארוסית השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* החזית הבלארוסית (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקביל לקבוצת ארמיות בצבאות מערביים
**ולנטין לאבילני** (בצרפתית: **Valentin Lavillenie**; נולד ב-16 ביולי 1991) הוא אתלט צרפתי, סגן אלוף אירופה באולם (טורון 2021) בקפיצה במוט.

ביוגרפיה
--------

לאבילני, בנו של קופץ במוט לשעבר, נולד בעיירה בחבל פואטו-שראנט שבמערב צרפת. הוא מתנשא לגובה של 1.71 מטר הנחשב לנמוך עבור העוסקים בקפיצה במוט. אחיו המבוגר הוא רנו לאבילני, אלוף אולימפי שיאן עולם בעבר וסגן אלוף עולם בקפיצה במוט.

### 2013

באליפות העולם שנערכה במוסקבה רוסיה ב-12 באוגוסט 2013 סיים לאבילני במקום 13 והאחרון בתחרות הגמר בקפיצה במוט לאחר שלא הצליח לעבור את הגובה ההתחלתי של 5.50 מטר. אחיו, רנו זכה במדליית כסף בתוצאה של 5.89 מטר. בשלב המוקדמות הוא דורג במקום 11 בתוצאה של 5.55 מטר.

חודש לאחר מכן, במשחקים הפרנקופוניים שנערכו בניס, צרפת בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר, לפני שונסי ברבר מקנדה (5.20 מטר).

### 2015

באליפות אירופה באולם שנערכה בפראג, צ'כיה ב-7 במרץ 2015 סיים לאבילני במקום שישי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.65 מטר. אחיו, רנו, זכה בתואר בשיא אליפות חדש של 6.04 מטר.

### 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון בריטניה ב-6 באוגוסט 2017 סיים לאבילני במקום 14 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.60 מטר. אחיו, רנו, זכה במדליית אר בתוצאה של 5.89 מטר.

### 2019

בתחרות שנערכה במונקו ב-12 ביולי 2019 הוא קבע בקפיצה במוט שיא אישי חדש של 5.82 מטר. תוצאה שדירגה אותו בסוף השנה במקום 9 בעולם לשנה זו. חודשיים וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בדוחה קטר ב-1 באוקטובר הוא סיים במקום שישי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.70 מטר. אחיו, רנו סיים במקום 15 בתוצאה של 5.60 מטר.

### 2021

#### סגן אלוף אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון, פולין ב-6 במרץ 2021 זכה לאבילני במדליית כסף בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 5.80 מטר, אחרי ארמנד דופלנטיס משוודיה שקבע שיא אליפות חדש 6.05 מטר, שיפור ב-1 ס"מ לשיא האליפות של אחיו, רנו, ולפני פיוטר ליסק מפולין (5.80 מטר).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה במוט: 5.82 מטר (2019)

### אולם

* קפיצה במוט: 5.80 מטר (2021)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולנטין לאבילני** בוויקישיתוף

* ולנטין לאבילני, באתר olympedia.org
* ולנטין לאבילני, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* ולנטין לאבילני, באתר ליגת היהלום
* ולנטין לאבילני, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 273456

 |
**T Cell Receptor)** TCR) הוא הטרודימר המזהה את הפפטיד המוצג על גבי MHC (לא מזהה אנטיגנים חפשיים, לעומת תאי B). הרצפטור מורכב משתי שרשראות טראנסממברנליות: שרשרת α ושרשרת β. האזור העליון בשרשראות הוא האזור המשתנה, הקובע את הפפטיד שיזוהה על ידי הרצפטור. מאחר שהשרשראות הן טראנסממברנליות, זיהוי על ידי TCR יגרום להעברת סיגנלים בתא שיגרמו לשרשרת תהליכים (כולל יצירת חלבונים חדשים, על ידי כניסת סיגנלים לגרעין). ה-TCR מייחד את תאי ה-CTL בכך שכל קולטן TCR קצת שונה מקולטן ה-TCR של תאי ה-CTL האחרים ובכל מערכת חיסון יש מגוון עצום של תאי CTL שלהם קולטני TCR שונים. השוני בקולטן ה-TCR, מאפשר לאוכלוסיית תאי CTL להגיב למגוון רחב של גורמים זרים השונים זה מזה בהתאם לסוג קולטן ה-TCR.

בצידי הרצפטור ישנן שתי מולקולות CD-3, שהן קבועות בין כל תאי T. למולקולות CD-3 שני תפקידים עיקריים:

1. סיוע בהעברת TCR שנוצר ב-ER אל פני הממברנה, מבלי תקלות מבחינת מבנה וסידור.
2. תפקיד בהעברת הסיגנלים התוך-תאיים.

המפגש בין תא מציג אנטיגן בוגר (מסוג B) לבין תא T המזהה את האפיטופ (הפפטיד) הספציפי, ומגיב לו, מתרחש בבלוטת לימפה (הסיכוי לפגישה אקראית בזרם הדם היא אפסית).
כאשר הם נפגשים בבלוטת הלימפה- תא T יחפש את הפפטיד ב-MHC ואז חלה תגובה. תא T הוא תא מאוד גדול. פפטיד ע"ג MHC הוא מולקולה מאוד קטנה. הסיכוי שהם ייפגשו הוא קטן. לכן ישנם שני גורמים עיקריים המגבירים את הסיכוי לאינטראקציה בין TCR על תא T, לבין פפטיד המוצג על MHC:

* MHC בכמות גדולה- על פני תא מציג אנטיגן יכולות להיות מאות ואלפי מולקולות MHC, כך שהסיכוי ש-TCR יגיב עם הפפטיד המוצג על אחת מהן- עולה.
* מולקולות CD-2 ו-LFA-1- מולקולות לא ספציפיות ע"ג תא T, המזהות מולקולות על פני תא המטרה (LFA-3, CD-58, ICAM-1, ICAM-2 לא ספציפיות) ומתחילות לפעול לאחר הזיהוי בין MHC ל-TCR. גורמות להדבקה של MHC ל-TCR ומורידות את כמות ה-MHC הנדרשת על מנת להפעיל תגובה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **TCR** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532049405171
* LCCN: sh87006116

 |
**ולנטין גריגורייביץ' מנקין** (ברוסית: **Валентин Григорьевич Манкин**; ‏ 19 באוגוסט 1938 – 1 ביוני 2014) היה שייט סובייטי-יהודי, אלוף אולימפי, השייט היחיד בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכה 3 פעמים על שלוש מפרשיות שונות ב-3 אולימפיאדות, בעל 4 מדליות אולימפיות.

ביוגרפיה
--------

מנקין נולד בקייב, אוקראינה.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה מנקין במדליית זהב בשיט על מפרשית מסוג פין, לפני הוברט רודשל מאוסטריה ופביו אלברלי מאיטליה.

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה מנקין במדליית זהב ביחד עם ויטלי דירדירה בשיט על מפרשית מסוג טמפסט, לפני אלן וורן ודייוויד הנט מבריטניה וגלן פוסטר ופיטר דין מארצות הברית.

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה מנקין במדליית כסף ביחד עם ולדיסלב אקימנקו בשיט על מפרשית מסוג טמפסט, אחרי ג'ון אלברצ'ון ואיגוואר הנסון משוודיה ולפני דניס קונר וקון פינדלי מארצות הברית.

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה מנקין במדליית זהב ביחד עם אלכסנדר מוזיצ'נקו בשיט על מפרשית מסוג סטאר, לפני הוברט רודשל וקארל פרשטל מאוסטריה וג'ורג'ו גורלה ואלפיו פרבוני מאיטליה.

החל משנת 1988 התגורר באיטליה והיה פעיל כמאמן נבחרת איטליה בשיט. נפטר בוויארג'ו שבנפת לוקה באיטליה, ב-1 ביוני 2014.

תארים והישגים
-------------

* בשנת 1987 הונצח מנקין ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

קישורים חיצוניים
----------------

* ולנטין מנקין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ולנטין מנקין, באתר olympedia.org
* ולנטין מנקין, באתר Sailing.org
* אלכס דורון, השייט הסובייטי ואלרי מנקין שזכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות - יהודי, מעריב, 30 ביוני 1985
* ולנטין מנקין, באתר *Jewishsports* (באנגלית)
* ולנטין מנקין, באתר *Sailingworld* (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118577093
* VIAF: 54940484
* WorldCat: viaf-54940484

 |
**ולנטין שטוקר** (בגרמנית: **Valentin Stocker**; נולד ב-12 באפריל 1989) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בפ.צ. בזל בעמדת הקשר שמאלי.

קריירת מועדונים
---------------

שטוקר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קרינז. בינואר 2006 עבר בפ.צ. בזל ושיחק בקבוצה הצעירה של המועדון. ב-27 בפברואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בניצחון 0–1 נגד תון במסגרת הגביע השווייצרי. כעבור 4 ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה שוב נגד תון. ב-16 במרץ הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 2–4 נגד פ.צ. סיון. ב-12 באפריל 2008 חתם על חוזה מקצועי במדי הקבוצה, לאחר שסיים את עונת 2007/2008 עם 3 שערים ב-10 משחקים. בעונת 2009/2010 היה שותף לזכייה של בזל בדאבל עם 12 שערים ב-31 משחקים. בגמר הגביע עצמו הוא הבקיע צמד בניצחון 0–6 נגד לוזאן ספורט. ב-23 באפריל 2011 נפצע ונעדר כ-7 חודשים מהמגרשים. ב-3 בדצמבר 2011 חזר למגרשים ובאותו יום אף האריך את חוזהו במועדון עד יוני 2016. בעונת 2012/2013 הוא היה שותף להישג השיא של המועדון במפעלים האירופים, חצי גמר הליגה האירופית בו נעצרה על ידי צ'לסי.

ב-18 במאי 2014, חתם בהרטה ברלין תמורת 5 מיליון אירו.

ב-10 בינואר 2018 חזר שטוקר לפ.צ. בזל וחתם לשלוש שנים וחצי.

קריירה בינלאומית
----------------

סטוקר שיחק בכל נבחרות הנוער של שווייץ. ב-20 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד קפריסין בו אף הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, המשחק נגמר בניצחון 1–4 לטובת שווייץ. שטוקר השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2014.

תארים
-----

פ.צ. בזל
* אליפות שווייץ: 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014
* הגביע השווייצרי: 2007/2008, 2009/2010, 2011/2012
* יורנקאפ: 2008, 2013

אישיים
* השחקן הצעיר של העונה בשווייץ: 2008/2009

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולנטין שטוקר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת שווייץ – מונדיאל 2014** |
| --- |
| 1 בנאליו • 
2 ליכטשטיינר • 
3 ציגלר • 
4 סנדרוס • 
5 פון ברגן • 
6 לאנג • 
7 ברנטה • 
8 אינלר • 
9 ספארוביץ' • 
10 ג'אקה • 
11 בהראמי • 
12 זומר •
13 רודריגס • 
14 שטוקר •
15 דז'מאילי •
16 פרננדס •
17 גבראנוביץ' •
18 מחמדי •
19 דרמיץ' •
20 דז'ורו •
21 בירקי •
22 שר •
23 שאקירי •
מאמן: היצפלד | שווייץשווייץ |
**בסאם תלהוני** (ערבית: **بسام التلهوني**; נולד ב-1964) הוא עורך דין ופוליטיקאי ירדני שהיה שר המשפטים של ירדן.

ביוגרפיה
--------

בסאם תלהוני נולד בעמאן בירת ירדן. בשנת 1986 סיים לימודים לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ירדן שבעמאן, ובשנת 1988 עבר את מבחני לשכת עורכי הדין הירדנית ופתח לשכה פרטית בעמאן. בשנת 1991 סיים תלהוני לימודי תואר שני במשפטים, גם כן באוניברסיטת ירדן. בשנת 1997 סיים לימודי דוקטורט במשפטים בבית הספר למשפט באוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד. לאחר לימודיו שימש תלהוני כמרצה בדרגת פרופסור חבר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת ירדן.

תלהוני היה שותף בתת-הוועדה לחוק ומשפט במסגרת "הוועדה לאג'נדה לאומית" שייסד המלך עבדאללה בשנת 2005. באוגוסט 2010 מונה בידי ראש הממשלה סמיר זיד א-ריפאעי למבקר על חברות המסחר בירדן. כמו כן כיהן כשר התעשייה הירדני.

ב-21 באוגוסט 2013, לאחר חילופי גברי בממשלת ירדן, מונה תלהוני בידי ראש הממשלה עבדאללה א-נסור לשר המשפטים של ירדן. לאחר סיום תפקידו נותר חבר הפרלמנט הירדני.

בשנת 2018 מונה לשר המשפטים בפעם השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסאם תלהוני** בוויקישיתוף
* בסאם תלהוני, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר משרד המשפטים הירדני (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  אנגלית: National Agenda Committee
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר הארדי.

**הר הארדי** (באנגלית: **Mount Hardy**) הוא הר בחלק הצפון-מערבי של הרי טולה, בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה. 

ההר ממוקם בסמוך ממזרח להר אולדפילד.

היסטוריה
--------

### גילוי ההר

ההר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו ממטוסי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנת 1956 ובשנת 1957.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.

ההר נקרא על שמו של ק. הארדי (K. Hardy), תצפיתן מזג אוויר בתחנת וילקס בשנת 1959.

לקריאה נוספת
------------

• EDWARD S. GREW, **Sapphirine + quartz association from Archean rocks in Enderby Land, Antarctica**, American Mineralogist, Volume 65, pages 821-836, 1980, PP 822 - 823
• EDWARD S. GREW, **Osumilite in the sapphirin quartz terrane of Enderby Land, Antarctica: implications for osumilite petrogenesis in the granulite facie**, American Mineralogist, Volume 67, pages 762-787, 1982, PP 763 - 765
• R. L. Oliver, P. R. James, J. B. Jago, **Antarctic Earth Science**, P 42

קישורים חיצוניים
----------------

* הר הארדי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר הארדי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום אוויר של הר הארדי

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי

| הרי טולה |
| --- |
| הרים | אולדפילד • בונד • בסט • ברטלט • דגרפלדט • דנהאם • דאנג'י • הארדי • הארווי • המפסון • מוריסון • מילר • סוקק • סטורר • פורטאוס • פיתגורס • קייזר • קינג • רודס • ריידר • ריסר-לארסן | תצלום לוויין של ארץ אנדרבי |
| רכסי הרים | פיקוק |
| נונאטאקים | הארווי |
**קורפוס המילואים השמיני** (בגרמנית: **VIII. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-8. כמפקדו הראשון מונה וילהלם פון אגלופשטיין, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה הרביעית בפיקוד אלברכט, דוכס וירטמברג. הקורפוס נטל חלק במערכה על הגבולות ובקרב הארדנים (1914), ובספטמבר 1914 הועבר תחת פיקוד הארמייה השלישית, ולחם עימה בקרב שמפאן הראשון, שם החזיק את הקו ביחד עם הקורפוס ה-8. בשנת 1917 לחם הקורפוס בקרב אראס, ובשנת 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחם נגד מתקפת מאה הימים של בעלות הברית, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

מפקדים
------

* וילהלם פון אגלופשטיין (2 באוגוסט 1914–1 בינואר 1915)
* פאול פלק (1 בינואר 1915–6 בספטמבר 1916)
* גאורג ויכורה (6 בספטמבר 1916–דצמבר 1918)

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
**מסדר התרבות** (ביפנית: 瑞宝章, תעתיק: בּוּנקה-קוּנשׁוֹ) הוא מסדר יפני שנוסד ב-11 בפברואר 1937. למסדר דרגה אחת בלבד, ואת עיטורו מעניקים לנשים ולגברים בעבור תרומה לאמנות, לספרות ולתרבות היפנית. הקיסר מעניק את העיטור באופן אישי ביום התרבות - חג לאומי הנחוג ב-3 בנובמבר - וחברי המסדר מקבלים אנונה למשך כל ימי חייהם.

תג המסדר מציג את פרח התפוז בזהב ובלבן מצופה אמייל, ובמרכזו שלושה אבני ירקן בצורת סהר. התג מחובר לסיכת אמייל וזהב של עלי התפוז ופירותיו, המחוברת לסרט סגול הנתלה על הצוואר.

אנשי התרבות המצטיינים
---------------------

במקביל למסדר התרבות פועל מוסד אנשי התרבות המצטיינים שנוסד ב-1951 ופועל תחת משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה. המוסד בוחר מדי שנה אנשי תרבות שתרומתם רבה ומעניק להם פנסיה ממשלתית. מדי שנה נבחרים מועמדים מתוך רשימת אנשי התרבות המצטיינים לקבלת עיטור מסדר התרבות, ולבסוף מחליטה ממשלת יפן למי יוענק העיטור.

מקבלי העיטור
------------

להלן רשימה חלקית של מקבלי העיטור:

* איסי מיאקי
* טדאו אנדו
* קנזאבורו אואה
* מקוטו קובאיאשי
* ריוקיצ'י אינאדה
* סאיטו מקוטו
* שוסאקו אנדו
* הידקי שירקאווה
* ריוג'י נויורי
* מסטושי קושיבה
* קואיצ'י טנקה
* קיושי איטו
* מקוטו קובאיאשי
* טושיהידה מסקאווה
* סייג'י אוזאווה
* אוסאמו שיממורה
* איסי מיאקי
* אי איצ'י נגישי
* יוקיו נינגאווה
* אקירה סוזוקי
* שיניה יאמאנקה
* טסוקו הונג'ו
* הירושי אמאנו
* איסאמו אקאסאקי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסדר התרבות** בוויקישיתוף
* פירוט העיטורים באתר לשכת העיטורים

| מסדרי כבוד ועיטורים ביפן |
| --- |
| מסדרים פעילים | מסדר החרצית • מסדר פרחי הפאולוניה • מסדר השמש העולה • מסדר הכתר היקר • מסדר האוצר הקדוש • מסדר התרבות • מדליית הכבוד |
| מסדרים לא פעילים | מסדר דיית הזהב • מדליית הכבוד הצבאית |
**ידידתי פליקה** (באנגלית: **My Friend Flicka**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת סרט לכל המשפחה משנת 1943 בבימויו של הרולד שוסטר, עם רודי מקדואל, פרסטון פוסור וריטה ג'ונסון בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על ספר הילדים רב המכר "ידידתי פליקה" של מרי אוהרה (אנ') משנת 1941.

הצלחת הספר הניעה את אוהרה לכתוב שני ספרי המשך: "Thunderhead" ב-1943 ו"הדשא הירוק של ויומינג" ("Green Grass of Wyoming") ב-1946. גם הם עובדו לקולנוע - סער, בנה של פליקה (1945) והדשא הירוק של ויומינג (1946). בסרט הראשון והשני משתתפים אותם שחקנים.

ב-1956–1957 הופקה סדרת טלוויזיה "ידידתי פליקה" ב-39 פרקים ברשת CBS. ב-2006 הופק עיבוד מודרני בשם "פליקה" והמשך "פליקה 2" (2010).

תקציר העלילה
------------

רוב מקלאולין (פרסטון פוסטר) ואשתו נל (ריטה ג'ונסון) הם בעלי חווה לגידול סוסי  מוסטנג בשם "Goose Bar" בוויומינג. איתם גר בנם בן העשר, קן (רודי מקדואל). קן להוט אחרי הסוסים ורוצה שיהיה לו סייח שיוכל לאלף אותו. הוא מזניח את לימודי וציוניו גרועים. אביו גוער בו כל הזמן אך אמו רכה יותר ומנסה לשכנע את האב כי אם יהיה לקן סייח, הוא יקבל עליו אחריות וזה ישפר גם את התנהגותו ואת ציוניו.

איתם נמצאים בחווה גם העובד הראשי גאס (ג'יימס בל) עם בתו הקטנה הינדי (דיאנה הייל) והעובד טים (ג'ף קורי).

קן בוחר בסייחה בת שנה "פליקה" וגאס מסביר לו שהשם "פליקה" פירושו "ילדה קטנה" בשוודית. פליקה היא בתה של הסוסה "רוקט". רוקט היא צאצאית של סוס פרא בשם "אלבינו" שחדר לחווה והרביע מספר סוסות. רוקט אינה ממושמעת ופעמים רבות ברחה מהחווה עם פליקה תוך שבירת הגדרות. מגדל סוסי המרוץ צ'ארלי מגיע לחווה ובוחן את כושר ריצה של רוקט שמצליחה לדהור במהירות של 35 מיל בשעה. הוא רוכש אותה ב-500 דולר אך בעת המעבר היא משתוללת, נוגחת בשער החווה ושוברת את מפרקתה.

רוב מוכר את הסוסים צאצאי "אלבינו" אך קן מתחנן שישאיר את פליקה שאביה הוא סוס ההרבעה "באנר" שיותר נוח ורוב מסכים ומעביר את האחריות לקן.

קן מתחיל לאמן את פליקה הפראית לקול עקיצותיה ולגלוגה של הינדי. הוא נופל מספר פעמים אך מצליח להרגיע אותה. באחת הפעמים נפצעת פליקה מהגדר ומתפתח זיהום ברגלה.

הטיפול לא עוזר ורוב מחליט לסיים את חייה ומטיל זאת על גאס. קן מתחנן לגאס שיידחה זאת למחר. בלילה יורד גשם חזק וקן יוצא ורואה את פליקה מוטלת בתוך שלולית. הוא נצמד אליה כל הלילה ובבוקר מוצא אותם גאס.

קן נתקף בחום גבוה ורופא מוזעק. הגשם ממשיך ובלילה יוצא רוב לחסל את פליקה אבל אינו מסוגל. פומת ההרים מתכוננת לתקוף את רוב אבל פליקה מבחינה בה ומזהירה אותו בצהלתה. רוב מתעורר ויורה בפומה. הוא אסיר תודה לפליקה ומחליט לא לירות בה.

קן שומע את הירייה ובטוח שפליקה מתה. כעבור מספר ימים הוא מבריא ורוב וגאס מוליכים אותו להיפגש עם הפתעת חייו - פליקה הבריאה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רודי מקדואל | קן מקלאולין |  |
| פרסטון פוסטר | רוב מקלאולין | אבא |
| ריטה ג'ונסון | נל מקלאולין | אמא |
| ג'יימס בל | גאס | עובד בחווה |
| דיאנה הייל | הינדי | בתו של גאס |
| ג'ף קורי | טים | עובד בחווה |
| ארתור לופט | צ'ארלי | מגדל סוסי מרוץ |

קישורים חיצוניים
----------------

* "ידידתי פליקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ידידתי פליקה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ידידתי פליקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* על מרי אוהרה וספרי "פליקה", באתר יוטיוב
* ידידתי פליקה, באתר TCM

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצא לאור בעברית ב-1979 בתרגומה של אבירמה גולן עם אחרית דבר מאת אוריאל אופק
**הר דידו** או **הר דיידו** (באנגלית: **Mount Dido**) הוא הר נישא, באזור העמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

גובהו של הר דידו 2,070 מטרים מעל פני הים.

הר דידו ממוקם בן הר אלקטרה, לבין הר בוריאס, שברכס אולימפוס.

היסטוריה
--------

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון (Victoria University of Wellington Antarctic Expedition) מוולינגטון שבניו זילנד שחקרה את אנטארקטיקה, שהתקיימה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1958–1959.

ההר נקרא על שמה של דידו (מלכת קרתגו), דמות מהמיתולוגיה היוונית.

לקריאה נוספת
------------

• CHRISTOPHER P. McKAY, REBECCA WEED, DAVID A. TYLER, J. ROBIE VESTAL, E. I. FRIEDMANN **Studies of cryptoendolithic microbialcommunities in the antarctic cold desert**

קישורים חיצוניים
----------------

* הר דידו באתר הגאזט האנטארקטי הרשמי של ממשלת ניו זילנד
* הר דידו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפת אזור הר דידו

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  על פי הגאזט האנטארקטי הרשמי של ממשלת ניו זילנד, גובהו של ההר 2,255 מטרים מעל פני הים
**קורפוס המילואים הבווארי הראשון** (בגרמנית: **I. Königlich Bayerisches Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס הבווארי ה-1. כמפקדו הראשון מונה קרל פון פאסבנדר, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השישית בפיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הקורפוס נטל חלק בקרב לורן, ובאוקטובר 1914 הועבר צפונה, שם נטל חלק בקרב אראס. בקיץ 1915 הצליח הקורפוס לבלום את הארמייה העשירית הצרפתית בקרב ארטואה השני, ובקיץ 1916 נטל חלק בקרב על הסום. באביב 1917 ניהל הגנה מוצלחת ברכס וימי כנגד הבריטים במהלך קרב אראס, ובאביב 1918 ניהל מתקפה כושלת באזור אראס במסגרת מתקפת האביב. לאחר מכן לחם הקורפוס נגד מתקפת מאה הימים של בעלות הברית, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

מפקדים
------

* קרל פון פאסבנדר (2 באוגוסט 1914–8 בנובמבר 1918)
* פאול פון קנויסל (8 בנובמבר 1918–סוף נובמבר 1918)

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)