recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רנה טופט סימונסן** (בדנית: **Renée Toft Simonsen**;‏ נולדה ב-12 במאי 1965) היא דוגמנית וסופרת דנית.

ביוגרפיה
--------

סימונסן נולדה באורהוס ועבדה תחילה כקופאית בסופר.

ב-1981 היא תפסה את תשומת לבו של עורך אופנה ששכנע צלם לצלם אותה לבּוּק.

היא השתתפה בתחרות דוגמנות שערך עיתון בדנמרק וזכתה במקום השלישי ובאותה שנה הופיעה על שער של מגזין אופנה בדנמרק.

ב-1982 נבחרה לייצג את מדינתה בתחרות דוגמנית העל העולמית ושם זכתה במקום הראשון ובדצמבר 1982 הופיעה על השער של עיתון ווג.

מ-1983 החלה להיות אחת הכוכבות העולות של עולם האופנה בכך שכיכבה במספר רב קמפיינים ומגזינים בינלאומיים ובין היתר הופיעה מספר פעמים במהדורה הגרמנית של ווג והופיעה על שער האלבום של להקת רוקסי מיוזיק.

ב-1985 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט איטלקי ובאותה שנה החלה לצאת עם סולן להקת דוראן דוראן ג'ון טיילור.

ב-1989 לקחה סימונסן הפסקה מתחום הדוגמנות ועברה להתגורר במשך 4 חודשים בקיבוץ בישראל ביחד עם אחותה, היידי. השתיים עבדו בקיבוץ התנדבות.

היא סירבה להצעה להיבחן לתפקיד נערת בונד. לאחר מכן, חזרה לדנמרק על מנת ללמוד עיתונאות, אך לאחר שנכשלה בבחינה המקדימה החלה ללמוד פסיכולוגיה במקום.

בין השנים 1991 ל-1993 החלה לעבוד ולשמש כפנים של שתי חברות קוסמטיקה צרפתיות.

ב-1997 החלה לשמש כעורכת בעיתון אופנה וב-2002 סיימה את התואר הראשון בפסיכולוגיה. 

ב-2003 יצא לאור ספר הילדים שכתבה *"Karlas kabale"* שעובד לסרט באותו השם שיצא לאקרנים בנובמבר 2007. בשנת 2006 פורסם ספרה השני, *"Anthony Greenwood"* שהיה מועמד לפרס הספרות בדנמרק.

באוגוסט 2007 יצא הרומן הראשון שלה "Tirsdag formiddag" (בוקר יום שלישי).

באוקטובר 2014 פורסמה הביוגרפיה שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* רנה סימונסן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* רנה סימונסן, ברשת החברתית אינסטגרם
* רנה סימונסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1168284872
* ICCU: UBOV697555
* ISNI: 0000 0003 7275 9895
* NKC: xx0156527
* VIAF: 268671719
* WorldCat: viaf-268671719

 |
**ג'יימס מינגוס** (באנגלית: **James J. Mingus**) הוא קצין בדרגת גנרל, המשרת כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מינגוס התגייס ב-1981 למשמר הלאומי של איווה. ב-1985 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת המדינה וינונה (אנ'), והחל קורס קציני ארטילריה. ב-1987 החל בשירות הקבע בצבא ארצות הברית וסיים קורס קציני חי"ר.

הוא שירת כקצין בדיוויזיה השלישית במערב גרמניה עד 1991. לאחר מכן פיקד על פלוגה רובאית ברגימנט החי"ר המוצנח ה-505 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 וכמפקד פלגת הסיור של הדיוויזיה ומפקד פלוגת הסיור של הקורפוס המוטס ה-18. בשנים 1997–1999 הוא הדריך בתוכנית קצונת המילואים באוניברסיטת טנסי.

בשנת 2000 הצטרף לרגימנט הריינג'רס ה-75 ושימש קצין האג"ם של הגדוד הראשון במהלך מלחמת אפגניסטן, הוא עוטר בכוכב הארד על לחימתו במבצע אנקונדה. ב-2003 עבר לשרת בפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. ב-2005 מונה למפקד גדוד האימונים הרביעי של הריינג'רס. ב-2007 מונה למפקד הגדוד המיוחד של הריינג'רס (סיור, מודיעין, מבצעים, הכשרה וקשר).

ב-2010 מונה למפקד צוות הקרב החטיבתי הרביעי של הדיוויזיה הרביעית אותה הוביל במלחמת אפגניסטן. בהמשך שירותו שירת בפיקוד מרכז של ארצות הברית כעוזר מפקד הפיקוד, וכקצין התכנון. הוא שירת כסגן מפקד הדיוויזיה הרביעית, ובתפקיד זה שימש קצין משימה להערכות כוחות הצבא באירופה במהלך המלחמה בדונבאס. בתפקידו הבא פיקד על מרכז פיקוד המשימה בפורט לוונוורת' תחת פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.

באוגוסט 2018 מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82. באוקטובר 2020 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ביוני 2022 מונה למנהל המטות המשולבים. בינואר 2024 הועלה לדרגת גנרל ומונה לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.

מינגוס נשוי לאיימי והם הורים לשני בנים ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס מינגוס** בוויקישיתוף
* פרופיל באתר צבא ארצות הברית
**רְשִׁימַת הַמְתָּנָה** היא רשימה של אנשים הממתנים לקבלת שירות או טיפול, שאין אפשרות לקבלו מיד, בשל ביקוש העולה על ההיצע.

רשימת המתנה מכילה את המידע האישי של הלקוחות או המשתמשים שטרם קיבלו שירות, תוך התחשבות בזכות לפרטיות. אם לא ניתן לשמור על רשימות המתנה מסיבות ארגוניות, ייווצרו תורים.

עקרונות ארגוניים
----------------

רשימות המתנה נשמרות כחלק מניהול תהליכים עסקיים הן במגזר הפרטי והן במגזר הציבורי, ברגע שלא ניתן לשרת מיד את כל האנשים שזקוקים לשירות. מארגני רשימות ההמתנה אינם מחויבים לפעול לפי סדר הרשימה. המארגנים יכולים לקבוע את סדר העדיפויות לפי שיקול הדעת או קריטריונים שנקבעו מראש.

בבריאות
-------

חדר ההמתנה לרופא הוא יישום ארגוני של רשימת המתנה. מטופלים מתאספים בו עד שמגיע התור שלהם.

בבתי חולים, סדר העדיפות מתבסס על מצב המטופלים, כאשר ניתוחים דחופים מבוצעים באופן מיידי, ואילו ניתוחים לא חיוניים נמצאים ברשימת המתנה. גורם שמגביל מאוד את רשימת ההמתנה בבתי החולים הוא מספר מיטות האשפוז.

בתעופה אזרחית
-------------

בתעופה אזרחית, רשימות המתנה הן רשימות נוסעים שנוצרו עבור חברות תעופה במהלך הרישום לטיסה, אשר נדרשים לוותר על הטיסה או לא להופיע. במקרה של סטנד ביי (אנ'), לאחר שזמן הרישום לטיסה הסתיים, חברות התעופה יכולות למכור במחיר נמוך או לתת מושב לנוסעים ללא הקצאת מושב שממתינים בשער העלייה למטוס. כאשר ישנו ביקוש גבוה למושבים בטיסה, רשאית חברת התעופה ליצור רשימת המתנה, כאשר לקוחות עם סטטוס נוסע מתמיד או עובדי חברת התעופה יכולים לקבל עדיפות.

חדר ההמתנה בשדות תעופה, כמו חדר ההמתנה לרופא, הוא יישום ארגוני של רשימת המתנה. הנוסעים מתאספים בו עד שנקראים לעלות למטוס.

רשימות המתנה בשירות הציבורי
---------------------------

עקרון השוויון הכללי חל על רשימות המתנה ציבוריות, כך שתתאפשר ביקורת שיפוטית על קיום רשימות ההמתנה. זה חל במיוחד על קבלה לאוניברסיטאות, קבלה לגני ילדים, תרומת איברים וכן לקבלת זיכיון.

ראו גם
------

* רשימה קצרה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Johann-Matthias von der Schulenburg/Wolfgang Greiner, *Gesundheitsökonomik*, 2007, S. 78 (ארכיון)
2. ↑  D J Worthington, *Queuing Models for Hospital Waiting Lists*, in: Journal of he Operational Research Society 38 (5), 1987, S. 414
3. ↑  Walter Linden (Hrsg.), *Dr. Gablers Verkehrs-Lexikon*, 1966, Sp. 1739 (ארכיון)
4. ↑  BVerfG, Beschluss vom 3. April 1974, Az. 1 BvR 282/73; 1 BvR 305/73; - Bonus-Malus-Regelung
5. ↑  VG München, Beschluss vom 4. Oktober 2010
6. ↑  Stellungnahme des Europäischen Datenschutzbeauftragten zum Vorschlag für eine Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates über Qualitäts- und Sicherheitsstandards für zur Transplantation bestimmte menschliche Organe, ABl. C 192 vom 15. August 2009, S. 6–13
**שווה לך** הוא ספר מאת פרופסור דן אריאלי העוסק בניתוח גורמי המוטיבציה האנושית.

הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2016, בשם **Payoff: The Hidden Logic That Shapes Our Motivations**. בשנת 2018 יצאה לאור המהדורה בעברית בהוצאת ידיעות ספרים.

הספר
----

הספר מורכב מארבעה חלקים, אשר כל אחד מהם בוחן היבט שונה בגורמים למוטיבציה או להיעדר-מוטיבציה:

1. "איך להרוס מוטיבציה או: העבודה כבית כלא" - מנתח את השגיאות של מעסיקים שגורמים לדיכוי המוטיבציה של העובדים שלהם.
2. "כמה כיף ליצור משהו (ואפילו רק לחשוב שיצרנו משהו)" עוסק בחשיבות תחושת ה'יצירה' עבור הגברת המוטיבציה.
3. "כסף ממאדים, פיצה מנוגה ומחמאות מצדק" - מנתץ סטיגמות על כוח הדרבון הכספי.
4. על מוות, מערכות יחסים ומשמעות" - בוחן את כוחה המופלא של האהבה כיוצרת וכמעצימה מוטיבציה.

כל אחד מהפרקים כולל מחקרים ותרגילים מחשבתיים על השפעת אותן גורמים על הגברת מוטיבציה או דיכויה, לצד אנקדוטות מחייו של המחבר המתכתבים עם אותן נקודות. בפרק השלישי לדוגמה, אחד המחקרים המרכזיים הוא מחקר מיוחד עבור הספר שנערך בחברת אינטל ישראל ובו נבדק באופן אמפירי מה מגביר לאורך זמן את פריון העבודה: בונוס כספי, מנת פיצה או מחמאה כנה.

בנוסף הספר כולל מבוא בו מספר המחבר כיצד טראומה שעבר כנער הובילה אותו לחקור ולהבין את תחום המוטיבציה, ואחרית דבר בה מוסבר כי התובנות הרבות אינם מתיימרות להקיף את תחום המוטיבציה במלואו, אלא רק חלק קטן ממנו.

ליאת נטוביץ-קושיצקי כתבה בביקורת על הספר:  
"ספריו של אריאלי הם רבי מכר, וניכר שהוא עלה על הנוסחה המנצחת: שילוב של מחקרים פסיכולוגיים, דוגמאות מחברות הייטק מפורסמות, וגם סיפורים אישיים. תיאוריות מורכבות מוגשות בקלילות נוחה לעיכול... תובנות מנוסחות באלגנטיות ומשולבות באנקדוטות מעניינות... ההישג של אריאלי אם כך הוא בעיקר בהנגשת מחקריו הפסיכולוגיים ובחיבורם למציאות היומיומית".

עידן בכור כתב בביקורת על הספר:  
"ספר קצר ורהוט אשר כתוב "בגובה העיניים", משלב שפע דוגמאות מחיי המחבר ואחרים ומציג את מכלול הגורמים המסייעים לנו לרתום ולהניע בהצלחה קהלים קיימים וחדשים - בעבודה ומחוצה לה"

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שווה לך** |

* הספר באתר "ידיעות ספרים"
* הפרק הראשון באתר "עברית"
* הספר באתר 'כותר'

על הספר:

* ליאת נטוביץ-קושיצקי, ‏סקירת הספר, **השילוח**, גיליון 16, אוקטובר 2019
* אהוד מקסימוב "לקום מחר בבוקר" **מקור ראשון**, 28-11-2018
* עידן בכור, "האתגר: לרתום ולהניע לפעולה - את עצמנו ואחרים" **Managing By The Book**, ספטמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליאת נטוביץ-קושיצקי, ‏סקירת הספר, **השילוח**, גיליון 16, אוקטובר 2019
2. ↑  עידן בכור, "האתגר: לרתום ולהניע לפעולה - את עצמנו ואחרים" **Managing By The Book**, ספטמבר 2018
רשימת המשאלות לחג המולד של ילד משנת 1990
**רשימת משאלות** או **רשימת רצונות** או **רשימת תשוקות** היא רשימה שבה מפורטים סחורות או שירותים שבהם אדם או ארגון רוצים. המחבר רשאי להפיץ עותקים של הרשימה למשפחתו, לחבריו ולבעלי עניין אחרים שסביר שירכשו חלק מהפריטים עבור הנמען או יציעו עבורו למכירה חלק מהפריטים הרשומים. המטרה של רשימת משאלות היא להקל על התקשורת בין מקבל המתנה לנותן המתנה. רשימות משאלות מכילות לרוב פריטים שרוכש מתנה יכול להשיג ממגוון קמעונאים. חלק מרשימות המשאלות מתמחות למטרות מסוימות או מרוכזות בקמעונאים בודדים, כגון רישום מתנות (אנ') (למשל רישום נישואים (אנ')).

בתרבויות מסוימות, אנשים נותנים רשימות משאלות לפני חגים גדולים הכוללים מתן מתנות, כגון חג המולד וימי הולדת. הזדמנויות נפוצות אחרות להנפקת רשימות משאלות כוללות מסיבות טרום לידה, חנוכת בית, חתונות וצדקה.

משתמשי תוכנה
------------

אתרי אינטרנט וחבילות תוכנה ארגוניות רבים מציעים למשתמשים את האפשרות להוסיף "משאלה" – הצעה לשיפור או שינוי האתר/חבילה, ולהצביע על חשיבותה של ההצעה.

במקרים רבים, כאשר חברה לא יכולה לספק מסגרת שכזו, משתמשים יוצרים רשימות משאלות משלהם, בפורומים או בלוגים באינטרנט.

רשימת משאלות דרך אתרי קניות מקוונות
-----------------------------------

חלק מאתרי הקניות מספקים ממשקים נוחים לרשימת משאלות, בהם Amazon,‏ AliExpress ו-MyRegistry (אנ'). אלו מאפשרים לכל אחד, גם לאנשים פרטיים וגם לארגונים ועמותות, להרכיב ולפרסם רשימת משאלות. החברים או התורמים יכולים לסמן ברשימה את המוצרים שברצונם להזמין עבור מפרסם הרשימה, לשלם עליהם, והמוצרים יגיעו ישירות אל הכתובת של המפרסם.

רשימת משאלות של עמותות
----------------------

עמותות רבות מפרסמות רשימת משאלות, ובה פריטים שהעמותה זקוקה להם, והציבור שמעוניין לתרום יכול להזמין את הפריטים האלו עבור העמותה.

רוב העמותות הללו משתמשות בממשקים של אתרי הקניות המקוונות. אלו מאפשרים לכל אחד להזמין פריטים מהרשימה ישירות אל הכתובת של העמותה. ברוב הממשקים, המשתמש יכול לחפש רשימת משאלות לפי שם העמותה.

מלבד אתרי הקניות, ישנם אתרים ייעודיים לתרומות פריטים לנזקקים באמצעות רשימת משאלות. דוגמה לכך היא אתר Givit, שמפרסם צרכים של אנשים נזקקים ונפגעי אסונות, והמשתמש יכול לסמן את הפריטים שברצונו לתרום ולממן אותם.

חלק מהעמותות שמפרסמות רשימת משאלות מדווחות שהן עדיין מעדיפות תרומות כספיות ישירות, מפני שהן מאפשרות לעמותה לנתב את הכסף שלה לפי הצרכים הדינאמיים שמתעוררים. בנוסף, לרוב העמותות יש גם צרכים שאינם חומריים, כמו שכירת שירותיו של איש מקצוע. כך למשל מדווחת עמותת Wildlife Rehabilitation Center, שמטפלת בחיות בר פגועות. למרות זאת, האפשרות לתרום פריטים מוחשיים מתוך רשימת משאלות לפעמים נוחה יותר לתורם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רשימת משאלות** בוויקישיתוף

* What is Wishlist - Definition, meaning and examples, ‏16 November 2021
* What are wish lists and why are they important?, www.bigcommerce.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  GIVIT - Whats needed, GIVIT
2. ↑  Julianne Ragland, Wildlife Rehabilitation Center, Propel Nonprofits, ‏2016-07-28
**נצח מסובי** (נולד ב-9 ביוני 1967) הוא כדורגלן עבר ישראלי. ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

נצח מסובי גדל במושבה קריית עקרון. התייתם מאמו בגיל 6, ולמד בכפר הנוער בן שמן. הוא שיחק בקבוצת הנוער והבוגרים של הפועל חבל-מודיעין מליגה ג'. בעונת 1985–1986 הצטרף להפועל ראשון לציון מליגה א' דרום, איתה סיים במקום השני, והפסיד את העלייה לליגה הארצית במשחקי המבחן מול בית"ר נהריה מהמחוז הצפוני.

בעונת 1988–1989 העפיל מסובי עם ראשון לציון לליגה הארצית מהמקום הראשון, כשהוא מבקיע 8 שערים. בעונה שלאחר מכן ירד ביחד עם ראשון לציון בחזרה לליגה א' מהמקום ה-15.

בתחילת עונת 1990–1991 התאמן מסובי עם קבוצת הפועל מרמורק מליגה א', שקיימה משחק אימון מול הפועל ירושלים. המאמן שייע פייגנבוים התרשם ממסובי, וצירף אותו לקבוצת הפועל ירושלים בליגה הלאומית, למורת רוחם של הנהלת מרמורק. כבר בהופעת הבכורה במשחק גביע הטוטו מול מכבי תל אביב הבקיע מסובי שער במספרת. מסובי שיחק בהפועל ירושלים שתי עונות. בעונה הראשונה סיימה קבוצתו במקום ה-10, לאחר שמסובי הבקיע את שער הניצחון (1-0) בדרבי הירושמי, שהיה האחרון באצטדיון ימק"א. בית"ר ירושלים ירדה לליגה הארצית בתום העונה, והפועל נשארה בליגה הלאומית. בעונה השנייה בה שיחק בהפועל ירושלים עונת (1991–1992), ירדה הקבוצה לליגה הארצית מהמקום האחרון.

בעונת 1992–1993 הצטרף מסובי לאלופה מכבי תל אביב למשך עונה אחת, בה סיימה במקום השני, זכתה הקבוצה בגביע הטוטו, והפסידה בגמר בגיע המדינה.

בעונת 1993–1994 חתם באלופה בית"ר ירושלים, ובחודש נובמבר הושאל להפועל חיפה עד לסיום העונה. בה סיים עם 10 שערים והקבוצה שרדה בליגה הבכירה ברגע האחרון בזכות ניצחונות בשני משחקי מבחן מול שמשון תל אביב, מסובי הבקיע צמד במשחק ההישארות. 

בעונת 1994–1995 הצטרף מסובי לבני יהודה תל אביב, וסיים את העונה במקום העשירי עם 10 שערים (13 בכל המסגרות). בעונה שלאחר מכן השתתף מסובי ב-6 משחקים בליגה (3 שערים בגביע הטוטו) ועבר למכבי עירוני אשדוד מהליגה הארצית עד לסוף העונה. מסובי פתח את עונת 1996–1997 עם סקציה נס ציונה עם שער אחד. במחזור ה-9 חזר לעירוני אשדוד שהתמודדה בצמרת על העלייה, אך נפצע במשחק העונה במחזור ה-14 מול הפועל אשקלון, שבר את רגלו ונעדר מהמגרשים למשך זמן רב.

כשחזר מהפציעה המשיך מסובי בליגות הנמוכות. בין היתר בקבוצות הפועל מבשרת ציון, בית"ר מעלה אדומים ועירוני בית שמש. בכל הקריירה שלו היה מבצע מסובי באופן קבוע סלטה מיד לאחר שהיה מבקיע שער.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* נצח מסובי, באתר "מכביפדיה"
* נצח מסובי, באתר "מוזיאון בני יהודה"
* מסובי מנצח את הדרבי הירושלמי, באתר youtube
* פוטנציאל הולך ומתגשם, בעיתון מעריב 20 בנובמבר 1990
* הנסיך החדש, מסובי, בעיתון מעריב 7 בדצמבר 1990

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלך הדרום, בעיתון מעריב 14 במאי 1989
2. ↑  רבים על מסובי, בעיתון מעריב 7 באוקטובר 1990
3. ↑  הפועל ירושלים - מכבי תל אביב 4-1, בעיתון מעריב 2 באוקטובר 1990
**פיגוע ההתאבדות בצומת נצרים**, הוא פיגוע התאבדות, שבוצע ב־11 בנובמבר 1994, על ידי מחבל מתאבד איש הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, רכוב על אופניים, אשר ניווט את אופניו אל המרווח שבין ג'יפ צה"לי וכלי רכב פלסטיני בצומת נצרים, ושם כשהוא סמוך לעמדת צה"ל, פוצץ את עצמו. כתוצאה מהפיגוע נהרגו 3 קציני צה"ל - סרן דרור אלעד, סרן חזי ספיר, וסגן יותם רהט. 9 ישראלים ופלסטינים נפצעו.

בתחילת חודש נובמבר שנת 1994, הודיע מנהיג הג'יהאד האסלאמי ברצועת עזה, כי אחד מבכירי הארגון, האני עבד, נהרג לאחר שמכוניתו מולכדה, והתפוצצה. בהודעתו האשים את צה"ל ו"המוסד", בהריגה, ואיים לנקום בפיגועים כנגד חיילי צה"ל ומתנחלים.

ב-11 בנובמבר יצא ג'יפ ובו 3 קצינים, מגדוד 8105 צנחנים שתפקידו היה לשמור על יישובי קו העימות עם הרצועה, לסיור בשטח. בין הקצינים היה גם המג"ד מאיר קראוס. המתח בגין הריגתו של האני עבד עדיין עמד באוויר, ובצהריים התקבלה הודעה כי פלסטינים עומדים להפגין בצומת נצרים. כדי לקדם הפרות סדר, פנה הג'יפ לכיוון הצומת, במטרה לתדרך את החיילים שבעמדה שבמקום לקראת ההפגנה. הצומת המתה עוברים ושבים, ערבים מקומיים, מתנחלים מנצרים, חיילי צה"ל, ושוטרים פלסטינים. בשעה 13:40 הם ירדו מהג'יפ שעצר לפני רכב פלסטיני, והתערבו בהמון. באותו רגע, הגיע למקום השאם חאמד - מחבל מתאבד בן 21, כשהוא רכוב על אופניים ונושא על גופו 3–4 ק"ג חומר נפץ, ופוצץ את עצמו. שלושת הקצינים נהרגו במקום. שני חיילים ששהו בעמדה נפצעו באורח קשה ועוד שניים נפצעו פצעים קלים. חמישה פלסטינים נפצעו אף הם, בהם קצין בכיר במשטרה הפלסטינית.

כתוצאה מן הפיגוע נערך תחקיר, כדי לברר את השאלה, כיצד הצליח המחבל לעבור מחסום של המשטרה הפלסטינית מבלי שנבדק. תוצאות התחקיר לא פורסמו. כמו כן יושמו הלקחים הבאים: עמדת צה"ל הורחקה מהצומת כ-50 מטר צפונה, ומוגנה בסוללות עפר, הכביש הורחב והוצבו בו עמודי תאורה, כן הוקמו מסלולים נפרדים, במטרה להרחיק בין כלי רכב ישראליים לכלי רכב פלסטינים.

שבוע לאחר מכן אירע פיגוע נוסף באותה הצומת בה היו מוצבים חיילי גדוד המילואים 8105. סמל (מיל.) גיל דדון נורה מרכב שחלף במהירות בצומת ונהרג.

לזכר חזי ספיר הוקם מצפה חזי ספיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פיגוע ההתאבדות בצומת נצרים חדשות ערוץ 2
* ריאיון עם מאיר קראוס על הפיגוע בצומת נצרים בשנת 1994 בתוכנית פגישה אישית עם טלי ליפקין-שחק

| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | **שנות ה-70:** מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)
**שנות ה-80:** ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)
**שנות ה-90:** פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |
| 

---

1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029 |
שכבות האטמוספירה. קו קרמן מסומן באדום
**קו קרמן** (באנגלית: **Kármán line**) מכונה גם "**גבול החלל**", הוא שמו של קו דמיוני בגובה של 100 ק"מ מעל פני הים, אשר מסמן את הגבול בין אטמוספירת כדור הארץ לבין החלל החיצון. הגדרה זו מקובלת על **הפדרציה האווירונאוטית הבינלאומית** או **FAI** (ראשי תיבות של**F**édération **A**éronautique **I**nternationale), שהיא הגוף האמון על קביעת מדדים ושיאים בנושאי אווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה.

על פי ההגדרה, אווירונאוטיקה תחשב לכל סוג של פעילות אווירית עד לגובה של 100 ק"מ מעל פני הים וכל פעילות שמעל גובה זה תיחשב כאסטרונאוטיקה.

עקרונות
-------

שמו של קו קרמן נגזר משמו של תיאודור פון קרמן (Theodore von Kármán) שהיה מהנדס ופיזיקאי הונגרי-אמריקני. קרמן היה הראשון שחישב כי בגבהים שמעל 100 ק"מ מעל פני הים, הופכת האטמוספירה של כדור הארץ לדלילה מדי, כך שלא מתאפשרת פעילות אווירונאוטית, וזאת מכיוון שכלי טיס אשר יפעל בגבהים אלה ידרש לנוע במהירות הגבוהה ממהירות הסיבוב של כדור הארץ על מנת לייצר לעצמו עילוי אווירודינמי מספיק. בנוסף לכך, בגובה זה מתרחשת עלייה משמעותית בטמפרטורה ובהשפעה של קרינת השמש.

האטמוספירה של כדור הארץ אינה מסתיימת באופן מובחן בגובה כלשהו אלא הופכת לדלילה עם העלייה בגובה. אשר על כן קו קרמן הוא למעשה הגדרה שרירותית אשר מסתמכת על הקביעה כי גבול האטמוספירה הוא אותו חלק שבו קיימת צפיפות מספיקה של אוויר אשר יכולה לתמוך בעילוי דינמי של כלי טיס באמצעות כנפיו. ככל שהאוויר דליל יותר תידרש תנועה מהירה יותר של כלי הטיס על מנת לייצר כוח עילוי.

הגדרות נוספות
-------------

בלשון יום יום ניתן לכנות את קו קרמן כ"גבול החלל" אולם קיימות גם הגדרות תחליפיות למושג. חוקרים שונים מגדירים באופן שונה את גבול האטמוספירה. יש הרואים בתרמוספירה ובאקסוספירה כחלק מן האטמוספירה של כדור הארץ ולא כחלק מן החלל החיצון, ולפיכך קובעים את גבול החלל החיצון בגובה של 10,000 ק"מ מעל פני הים.

בארצות הברית מכנים אסטרונאוט את כל מי שטס בגובה של יותר מ-80 ק"מ מעל פני הים, שהוא בערך הגבול שבין שכבת המזוספירה והתרמוספירה. על פי החוק הבינלאומי, הגבול התחתון של החלל החיצון הוא הגובה המינימלי שבו יכולה חללית לקיים מסלול הקפה סביב כדור הארץ אך לא מגדיר גובה מדויק, למרות שמדובר בערך ב-160 ק"מ מעל פני הים.
תבנית {{אונייה}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**אניית הוד מלכותו פוסידון (P99)** הייתה צוללת בריטית, אשר טבעה עקב תאונה מול חופי סין בשנת 1931. 41 שנים לאחר מכן, בשנת 1972, היא נמשתה בחשאי מהים על ידי סין, עובדה שנשמרה בסוד עד לשנת 2002.

הצוללת
------

אה"מ פוסידון (P99) הייתה צוללת מסדרת P, שנבנתה באנגליה בשנים 1928–1930. היא הייתה בעלת הדחק של 1,475 טון והנעת דיזל. צוותה מנה 57 אנשים.

ב-5 במאי 1930 הפכה הצוללת למבצעית והוצבה בבסיס הצי המלכותי הבריטי בוייהאי (Weihai) שבסין. 

בצהרי ה-9 ביוני 1931 קיימה הצוללת אימון על פני המים כ-32 קילומטרים מצפון לבסיסה. אז ארעה התנגשות בינה לבין הספינה הסינית יוטה (Yuta). הצוללת נפגעה ובתוך דקות מעטות שקעה לקרקעית הים בעומק של 40 מטרים. 31 מאנשי הצוות נטשו אותה בהצלחה. שמונה נוספים הצליחו להיחלץ ממנה לאחר שטבעה על ידי שימוש במכשירי נשימה תת-מימיים פרימיטיביים, אך רק חמישה מהם שרדו. 18 מאנשי הצוות לא הצליחו להיחלץ מהצוללת ונספו.

חילוץ שרידי הצוללת
------------------

בשנת 1972 נמשתה הצוללת הטבועה על ידי צוות חילוץ תת-ימי סיני שהוקם זה מקרוב. מטרת המשייה כנראה לא הייתה השגת מודיעין, שכן לסין כבר היו אז צוללות מתקדמות יותר. הצוללת נמשתה ככל הנראה כתרגיל לצוות החילוץ הסיני החדש ולשם סילוק גוף הצוללת, שהפריע לפעילות הדיג באזור שבו היה שקוע. הפעולה נעשתה בחשאי וללא מתן הודעה כלשהי לבריטניה.

בשנת 2002 פורסם מאמר אודות חילוץ גוף הצוללת בכתב העת הסיני Modern Ships. העיתונאי וההיסטוריון הימי האמריקאי סטיבן שוואנקרט (Steven Schwankert) גילה את המאמר בשנת 2005. הפרשה נודעה לציבור הרחב בשנת 2009. בעקבות זאת הודתה ממשלת סין כי היא משתה את גוף הצוללת, אשר פורק לגרוטאות. לטענתה לא נמצאו בצוללת שרידים של 18 הימאים שנספו בתוכה. טענה זו היא ככל הנראה בלתי אמינה.

שוואנקרט ערך מחקר אודות הצוללת וחילוצה ובשנת 2013 פרסם ספר על הפרשה. באותה שנה הופק על הפרשה סרט תיעודי בשם The Poseidon Project.

ראו גם
------

* פרויקט אזוריאן
* תקרית נהר היאנגצה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צה"מ פוסידון** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* אתר למנויים בלבד  Julian Ryall, ‏China accused of secretly salvaging sunken British submarine containing 18 lost sailors, The Telegraph, 12 June 2009
* אתר למנויים בלבד  Julian Ryall, ‏Families of HMS Poseidon victims angry at 'desecration' of graves, The Telegraph, 3 June 2013
* על הצוללת וטביעתה, באתר Battleships-Cruisers
* על הצוללת, באתר Submariners Association
* אתר אינטרנט על הסרט התיעודי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד Julian Ryall, ‏China accused of secretly salvaging sunken British submarine containing 18 lost sailors, The Telegraph, 12 June 2009
2. 1 2  אתר למנויים בלבד Julian Ryall, ‏Families of HMS Poseidon victims angry at 'desecration' of graves, The Telegraph, 3 June 2013
המשמרות האדומים ברוסיה היו כח צבאי למחצה שהורכב מפועלים וחקלאים רוסים שפעלו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה 
כוח או ארגון **צבאי למחצה** (באנגלית: **Paramilitary**) הוא ארגון בעל מאפיינים צבאיים בהם הכשרה, ציוד, מבנה, טקטיקה ולעיתים גם ייעוד, אך אינו נכלל באופן רשמי בכוחות המזוינים של המדינה.

תחת ההגדרה הרחבה של ארגונים צבאיים למחצה ניתן לכלול מספר רב של גורמים וכוחות ממגוון תחומים, המשותף להם הוא הדמיון שלהם לכוחות הצבא הרשמיים. ניתן לפצל את ההגדרה הרחבה של כוח צבאי למחצה לכוחות וארגונים הפועלים בתוך מדינה בשיתוף או כחלק משלטונות המדינה וכאלו המתנגדים או פועלים באופן עצמאי משלטונות המדינה. בהגדרה של כוחות מתנגדים ניתן למנות ארגוני טרור, לוחמי חופש וארגונים פוליטיים מתנגדים. בהגדרה של ארגונים שמשתפים פעולה ניתן למנות שלל כוחות צבאיים-משטרתיים (כגון משמר אזרחי, משמר גבול וז'נדרמניה), כוחות משמר למוסדות מיוחדים (כגון משמר נשיאות), מיליציות אזוריות וכדומה.

סוגי כוחות צבאיים למחצה
-----------------------

* **כוחות צבא לא סדירים**: בהם מיליציות, כוחות גרילה, ארגוני טרור וכדומה.
* **כוחות עזר**: חיילות עזר, כוחות משמר נשיאות, משמר רפובליקה, הגנה אזרחית, כוחות עזר משטרתיים, משמר אזרחי וכדומה.
* **ארגונים פוליטיים חמושים**: ארגונים מהפכניים ותנועות חמושות (דוגמת האס אה).
* **ארגוני אכיפת חוק**: בהם ז'נדרמריה, SWAT, משמר גבול וארגוני אבטחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוח צבאי למחצה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563158505171
* GND: 4192344-3
* LCCN: sh85097857
* NKC: ph270775

 |
הרב **אליעזר לוי** (יוני 1883 – נובמבר 1964) היה מחבר ספרי יהדות, נודע בעיקר בפירושו למשנה.

תולדות חייו
-----------

אליעזר לוי נולד בברלין בז' בסיוון, תרמ"ג. בצעירותו למד בגימנסיה נוצרית, ובהשפעת כתבי הרב שמשון רפאל הירש החל ללמוד יהדות באופן עצמאי. בהמשך למד בבית המדרש לרבנים בברלין, בין מוריו היה הרב דוד צבי הופמן. במלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המזרחית. עם שובו מהמלחמה היה מהבעלים של בית יציקה בברלין.

בשנת 1932 עלה לארץ ישראל. בתחילה היה שותף בבית יציקה, ובהמשך עסק בהוראה בבית הספר אהל יעקב בתל אביב. את רוב זמנו הקדיש לכתיבת ספריו.

נפטר בתל אביב בכ"ט בחשוון תשכ"ה.

פירושו למשנה
------------

מפעלו הגדול של הרב לוי היה בפירושו למשנה. פירושו יצא לאור בהוצאת סיני ונדפס בשנים 1952-1957 בשישה כרכים. פירושו נדפס במצורף ללשון המשנה ולפירושו של רבי עובדיה מברטנורא. פירושו נכתב בלשון קלה ומובנת שמאפשרת את לימוד המשנה גם לחסרי רקע בספרות התורנית. לתוך פירושו הוא הכניס מלבד מקורות מהפרשנות הקלאסית, גם פירושים המבוססים על המתודה המחקרית בספרות חז"ל.

פירושו לא נדפס שנית, מלבד הוצאות של מסכתות בודדות. ניתן לשער שפירושו של הרב פנחס קהתי שהחל לצאת בקונטרסים בשנת 1955, בתוך תקופת הדפסת פירושו של לוי, גרם למיעוט השימוש בפירושו של לוי.

ספרים נוספים
------------

* יסודות התפלה - מחקר על תולדות התפלה, מקורותיה, מנהגיה וטעמיה, עד עריכתה בימי הגאונים, תל אביב, תש"ז
* תורת התפלה - תוכנה ומהותה, דיניה ומצוותיה, מנהגיה ומקורותיה, תל אביב, תשכ"ז
* יסודות ההלכה - מחקר על השתלשלות ההלכה מימי קדם עד זמן התלמוד, תל אביב, 1967
* צא ולמד - מורה דרך במצוות עמנו / מאת אליעזר לוי, ירושלים, תש"ל
* הגדה של פסח - תולדותיה ופירושה מאת אליעזר לוי, מחבר ספר "יסודות התפלה", בתוספת תמונות מהגדות עתיקות, תל אביב, תש"י
* הפטרה מפורשת - פירוש עממי על פרקי ההפטרה הנקראים בשבתות ומועדים, הוצאת סיני, תשי"ח
* אבות ומידות - פרקי זכרונות ומאורעות מימים לא רחוקים, הוצאת אברהם ציוני תל אביב, תשכ"ג
* תורה מפורשת - פירוש עממי על חמישה חומשי תורה
* פירוש עממי על רוב ספרי הנ"ך

לקריאה נוספת
------------

* מרדכי מאיר, פירוש "משנה מופרשת" לר' אליעזר לוי, המעין מו, א (תשסו) עמ' 73–84
* משנה מפורשת - סדר זרעים, הוצאת סיני, תשי"ב
* משנה מפורשת - סדר מועד, הוצאת סיני, תשי"ג
* משנה מפורשת - סדר נשים, הוצאת סיני, תשט"ז
* משנה מפורשת - סדר נזיקין, הוצאת סיני, תשי"ד
* משנה מפורשת - סדר קדשים, הוצאת סיני, תשי"ח
* משנה מפורשת - סדר טהרות, הוצאת סיני, תשי"ח

קישורים חיצוניים
----------------

* אליעזר בן אליקים לוי (1883-1964), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299535905171
* VIAF: 5090159
* WorldCat (עם VIAF): 5090159

 |
גישת **הצרכים הבסיסיים** היא אחת הגישות העיקריות למדידת שיעור העוני הקיצוני (אנ') במדינות מתפתחות ברחבי העולם. על פי גישה זו מגדירים קודם את המשאבים המינימליים אשר נחוצים לרווחה הפיזית של האדם לטווח ארוך, בדרך כלל במונחים של מוצרי צריכה. קו העוני מוגדר לאחר מכן כמות ההכנסה אשר אדם חייב להרוויח' על מנת לוודא שהצרכים הבסיסיים יהיו ברי השגה. גישת "הצרכים הבסיסיים" הוצגה לראשונה בשנת 1976 על ידי ועידת התעסוקה העולמית של ארגון העבודה הבינלאומי.

דוגמאות לפריטים אשר נחשבים באופן מסורתי ל"צרכים בסיסיים" כוללים בין היתר מזון (כולל מים), מחסה וביגוד. ברשימות יותר חדשות של צרכים בסיסיים נהוג לכלול גם לא רק מזון, מים, ביגוד ומחסה, אלא גם תברואה, חינוך ושירותי בריאות. סוכנויות שונות משתמשות ברשימות שונות של פריטי "צרכים בסיסיים".

בשיח הממוקד בתחום הפיתוח, מודל הצרכים הבסיסיים מתמקד במדידה של מה שנחשב לרמת העוני הניתנת למיגור. תוכניות פיתוח העוקבות אחר גישת הצרכים הבסיסיים אינן משקיעות בפעילויות התורמות לפריון כלכלי שיסייעו לחברה להיות יותר עצמאיות בעתיד, אלא הן מתמקדות יותר בהבטחה שכל משק בית יצליח להשיג את הצרכים הבסיסיים גם אם משמעות הדבר היא שכתוצאה מכך הדבר לא יסייע לתרום בהווה להשגת צמיחה כלכלית משמעותית. תוכניות אלו מתמקדות יותר בקיום של החברה ולא בהכרח בחלוקה סבירה של הרווחים.

ראו גם
------

* קו העוני
* תאוריית הצרכים של מאסלו
* שכר מחיה, שכר גבוה מספיק כדי לענות על צרכים בסיסיים
* הכנסה בסיסית לכול
* רמת חיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Denton, John A. (1990). *Society and the official world: a reintroduction to sociology*. Dix Hills, N.Y: General Hall. p. 17. ISBN 978-0-930390-94-5.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4158371-1

 |
**לוי סאלם מוסה מרחבי** (נודע גם בשם "**ליבי מרחבי"**, בערבית: **ليبي سالم مرحبي**) הוא יהודי תימני שנודע כאסיר פוליטי מאז חודש מרץ בשנת 2016 בידי החות'ים. הוא כיום היהודי האחרון בתימן.

ביוגרפיה
--------

מרחבי סייע ל-17 יהודים ממשפחת דהרי שעזבו את תימן בחודש מרץ של 2016 לקחת עמם ספר תורה עתיק שלבסוף הגיע עמם לישראל. משטר האייתולות באיראן זעם על הצלחת הגעת היהודים לישראל ולהצטלמותם יחד עם ספר התורה לצד ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ובהמשך לכך החות'ים החליטו כי עצם הוצאת ספר התורה מתימן הינה "גזל אוצרות תרבות המדינה" ואסרו את מרחבי במרץ 2016.

ב-13 במרץ 2018, לאחר שנתיים של מאסר, הודיע בית משפט השריעה של החות'ים כי נגזרו על מרחבי מאסר של 3 שנים וחצי בכלא החות'י בצנעא.

קרוביו של מרחבי שחיים מחוץ לתימן פנו לשגרירות הממלכה המאוחדת בתימן וביקשו שתעתור על עונשו בשמם; ב-2019 החות'ים הודיעו לממלכה המאוחדת כי "דנו בעניינו של מרחבי" אך לא נאותו לשחררו, בהתרסה החות'ים שחררו את התימנים המוסלמים שסייעו למרחבי וליהודי תימן שעזבו את המדינה עם ספר התורה והותירו את מרחבי אסיר פוליטי. הפרטים שנחשפו לעולם המערבי מהכלא החות'י הראו כי מרחבי סובל ממחלות בכליות ובריאות וכי כל השיניים בפיו נעקרו בברוטאליות על ידי שוביו החות'ים.

בנובמבר של שנת 2020 קרא מזכיר המדינה האמריקאי, מייק פומיפאו, לשחרורו המיידי של לוי מרחבי. בחודש מרץ של 2021 גורשו מתימן החות'ית 13 משפחות של יהודים תימניים למצרים וביניהם אמו של לוי מרחבי שביקשה להישאר בתימן לצד בנה השבוי (בהוראת החות'ים שהבטיחו לאותם המגורשים כי גירושם מתימן יביא לשחרורו של מרחבי), כאשר לוי מרחבי נשאר היהודי האחרון בתימן בעודו נמק בכלא בייסורים על רקע יהדותו(כפי שאישרה מחלקת המדינה האמריקנית).

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  United States Commission on International Religious Freedom, Libi Marhabi, USCIRF
2. ↑  U. S. Mission Israel, Wrongful Detention by the Houthis of Levi Salem Musa Marhabi, U.S. Embassy in Israel, ‏2020-11-12 (באנגלית)
3. 1 2  The last Jew of Yemen is being tortured by the Houthis and must be saved, The Jerusalem Post, ‏2023-09-22 (באנגלית)
4. ↑  Ami Magazine, Hostage for a Torah // Levi Marhabi is languishing in a Yemeni prison because of a Sefer Torah that was taken to Israel, Ami Magazine, ‏2018-05-16 (באנגלית)
5. 1 2  החות’ים כפו על שלוש המשפחות היהודיות האחרונות בתימן לעזוב, באתר חרדים10, ‏2021-03-29
6. ↑  רועי קייס, בריטניה העלתה בפני המורדים החות'ים בתימן את נושא שחרורו של לוי מרחבי, באתר כאן 11, ‏12 באפריל 2021
7. 1 2  מחלקת המדינה האמריקנית, הצהרת דוברת מחלקת המדינה על הפשעים החמורים שמבצעים המורדים החות'ים בתימן, באתר מחלקת המדינה האמריקנית, ‏ה-15 באפריל, 2021
**המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית** (אמהרית: የኢትዮጵያ ሕዝባዊ አብዮታዊ ፓርቲ מילולית: **י**איתיופיה **ה**זבאווי **א**ביוטאווי **פא**רטי או בקיצור **יחאפה**) הייתה ארגון מרקסיסטי בולט באתיופיה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20. ארגון זה וארגון המאיסון היו תומכים נלהבים של המהפכה הקומוניסטית שהפילה את שלטונו של הקיסר היילה סלאסי ושמה קץ למונרכיה האתיופית. ארגון יחאפה אומנם תמך במהפכה שהפילה את הקיסר, אך הסתכסך עם חונטת הדרג בגלל מחלוקת על האידאולוגיה של המשטר החדש.

היסטוריה
--------

היחאפה הוקם ב-1972 על ידי סטודנטים ואנשי צבא שדגלו באידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית. אחרי הדחתו של הקיסר היילה סלאסי ב-1974 פרץ סכסוך אידאולוגי-פוליטי בין היחאפה לבין יריבו המרקסיסטי העיקרי המאיסון. המאיסון תמך בדרג ובמנגיסטו, ואילו היחאפה התנגד לו וטען שהדרג רחוק מיצירת "רפובליקה עממית", שהוא גוף פשיסטי ולמעשה חטף את המהפכה לידיו. הסכסוך הפוליטי-אידאולוגי הגיע לסכסוך אלים, היחאפה הקים זרוע צבאית בשם "הצבא העממי-מהפכני האתיופי", שיא האלימות בין שתי הקבוצות התרחש ב-1976 כאשר היחאפה החל לבצע התקפות כנגד מבני ציבור ופקידי דרג בכירים. בתגובה לכך הדרג האשים את היחאפה בטרור לבן נגדו והחל טרור האדום כנגד היחאפה וארגוני גרילה אחרים, הטרור האדום היה פעולה אכזרית להשמדת כל התומכים של המפלגה, בתחילה עם עזרה מהמאיסון ופקידי ממשלה מקומיים. לאחר הטרור האדום המפלגה לא יכלה להתאושש למרות שהמפלגה הצליחה לשגר התקפות קטנות ולא משמעותיות, חלק מן הזרוע הצבאית של היחאפה פרש ממנה והקים את התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית בשנת 1980 ופעל יחד עם הוויאנה ושאר המפלגה פעלה יחד עם היריבה המאיסון שהפנתה עורף לדרג.

היחאפה הוא חלק ממפלגת כוחות האיחוד הדמוקרטי-אתיופי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית

| המחתרות במלחמת האזרחים האתיופית |
| --- |
| כללי | המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית • התנועה הסוציאליסטית הכלל-אתיופית • החזית העממית-מהפכנית הדמוקרטית |
| אריתריאים | החזית לשחרור אריתריאה • החזית העממית לשחרור אריתריאה |
| טיגראינים | הארגון לשחרור תיגראי • האיחוד הדמוקרטי-אתיופי • החזית העממית לשחרור תיגראי |
| אמהרים | התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית • חזית קאפגן הפטריוטית |
| אורומו | החזית לשחרור אורומו • ארגון האורומו העממי-דמוקרטי • החזית האסלאמית לשחרור אורומיה |
| עפרים | החזית לשחרור עפר • החזית הלאומית לשחרור עפר • ארגון העפר העממי-דמוקרטי |
| סומלים | החזית לשחרור מערב סומליה • החזית לשחרור אבו סומלי • המפלגה הדמוקרטית של סומליה המערבית • החזית הלאומית לשחרור אוגדן • החזית לשחרור יאסה וגורגרה |
| הטרור האדום |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n89117748
* SUDOC: 053473108
* VIAF: 134988920
* WorldCat: lccn-n89117748

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


סוויטה באחד ממלונות רשת הילטון.
בתחום המלונאות, **סוויטה** (באנגלית: **Suite** - מערכת חדרים) היא יחידת אירוח בבית מלון או במתקן הארחה אחר אשר מציעה רמה גבוהה יחסית למקובל של אירוח ושירותים יוקרתיים נלווים. על פי רוב, סוויטה היא לפחות כפולה בגודלה מיחידת אירוח רגילה וכוללת יותר מחדר אחד. מתקני הארחה רבים מחזיקים ב"סוויטת ירח דבש", ולעיתים יחידות האירוח הטובות והמפוארות ביותר במלון נקראות "הסוויטה המלכותית" או "הסוויטה הנשיאותית" (כדי להעיד על התאמתם לאירוח אישים רמי מעלה), ובדרך כלל הן יהיו בעלות מרפסת פרטית והנוף הטוב ביותר שנשקף מהמלון. 

הסוויטות הן רחבות ידיים וגדולות הרבה יותר מחדר רגיל, ויש בהן רהיטים רבים יותר וברמה גבוהה יותר. סוויטות רבות מורכבות מכמה חדרים בעלי תפקיד שונה, וכלול בהן מלבד חדר שינה גם סלון, מטבח מאובזר ולעיתים גם חדר עבודה, או ספא. כיום קיימים מלונות בוטיק המציעים ללקוחותיהם אך ורק סוויטות. 
במלונות שאינם מלונות יוקרה, המונח סוויטה מתייחס אך ורק לגודל החדר הכפול שלרוב מיועד לאנשי עסקים אשר מלבד לינה משתמשים בחדר על מנת לארח בו פגישות עסקיות קטנות.

סוויטות המופיעות בסרטים
-----------------------

סוויטות מפוארות מופיעות בסרטים רבים, ביניהם "אישה יפה", "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", "ג'יימס בונד" ו"שכחו אותי בבית".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1047969440

 |
**פרנץ טוסט** (בגרמנית: **Franz Tost**, נולד ב-20 בינואר 1956) שימש במשך 18 שנים כמנהל מנהל קבוצות המרוצים טורו רוסו ואלפאטאורי המתחרות באליפות הפורמולה 1. בעברו היה נהג מרוצים באליפות פורמולה פורד האוסטרית.

קריירה
------

טוסט התחרה בפורמולה פורד פורמולה 3, הוא זכה באליפות הפורמולה פורד האוסטרית בשנת 1983. הוא הרגיש שהוא לא מיומן מספיק כדי להגיע לפסגת הספורט המוטורי. לכן הוא החליט ללמוד מדעי ספורט וניהול באוניברסיטת אינסברוק ובאוניברסיטת וינה, מה שהוביל אותו לעבודה כמנהל צוות בבית הספר למרוצים של וולטר לכנר. בשנת 1993 הוא הצטרף לווילי ובר שם ניהל תחילה את צוות הפורמולה 3 של קבוצת WTS. במהלך עבודתו פגש את ראלף שומאכר הצעיר והתבקש על ידי ווילי וובר להתלוות לשומאכר ביפן. טוסט הוא אחד ממנהלי הקבוצות שהחזיקו בתפקיד הכי הרבה זמן ברציפות.

שומאכר הצטרף לקבוצת ויליאמס באליפות הפורמולה 1 בעונת 2000. טוסט הגיע בעקבותיו ושימש שמנהל הפעילות בשטח של ב.מ.וו, שהייתה ספקית המנועים של הקבוצה. הוא שימש בתפקיד עד לינואר 2006, אז מונה לתפקיד מנהל קבוצת טורו רוסו, שהצטרפה לאליפות במקומה של קבוצת מינארדי. בשנת 2020 שינתה הקבוצה את שמה לאלפאטאורי. טוסט המשיך לשאת בתפקיד מנהל הקבוצה. בסיום עונת 2023 פרש מתפקידו ומונה ליועץ בקבוצת רד בול לצידו של הלמוט מרקו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Franz Tost Profile
2. ↑  Every Formula 1 longest-serving team principal/boss/general manager reigns in Formula 1 history, F1 Technical, 21 May 2021
3. ↑  New Red Bull job title for departing Franz Tost shared by Helmut Marko, Plantf1.com, 27 November 2023


[[קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה]
ד"ר **משה (מוריץ) נחום צובל** (כ"ח בטבת ה'תרל"ח, 3 בינואר 1878 – כ"ז באדר א' ה'תשכ"ב, מרץ 1962) היה היסטוריון וחוקר יהדות, עורך העיתונים די וועלט ו"אלגעמיינע יידישע צייטונג", עורך אנציקלופדיה יודאיקה. שימש מזכירו של בנימין זאב הרצל.

קורות חייו
----------

נולד בטרנבה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית, לשלמה צובל. למד בישיבת פרשבורג ובישיבת הרב שלמה זלמן ברויאר שבפרנקפורט. כמו כן למד באוניברסיטת ברן שבשווייץ ובגיסן בגרמניה, שם קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. עבודת הדוקטורט עסקה בההדרת פירוש כתב יד ערבי של מורה הנבוכים (1910).

נישא לגיזלה (גננדל) קורניצר, בתו של רבי משה קורניצר, נכד החתם סופר. בהיותו בווינה שימש מזכירו לעברית של בנימין זאב הרצל. היה מראשוני "תנועת המזרחי" בגרמניה. כתב מאמרים רבים בעיתון די וועלט של התנועה הציונית. החל מ-1910 היה עורך העיתון עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בשנות המלחמה שירת בצבא האוסטרי-הונגרי. לאחר מכן ערך את היומון "אלגעמיינע יידישע צייטונג" שנרכש על ידי המזרחי ויצא לאור בבודפשט. ב-1920 עבר לברלין ושימש עורך אנציקלופדיה יודאיקה בברלין. עם עליית הנאצים והפסקת הוצאת האנציקלופדיה החל לעבוד בהוצאת שוקן בברלין ופרסם שורה של ספרים בגרמנים בתחומים שונים של יהדות.

בשנת 1939 עלה לארץ ישראל והתיישב בשכונת כרם אברהם בירושלים.

היה מעורכי פרויקט התלמוד הבבלי עם תרגום עברי ופירוש חדש, שהוחל בהוצאתו בשנות ה-50. היה חבר מערכת האנציקלופדיה העברית וכתב מספר ערכים ובהם הערך על ר' משה אלשקר ואברהם ביכלר. כמו כן היה חבר מערכת אנציקלופדיה מקראית.

פרסם מאמרים ומחקרים בכתבי עת תורניים-מדעיים שונים ובהם "סיני" ו"תרביץ". בשנת תש"ב השתתף בקובץ התורני-מדעי "רב סעדיה גאון" שיצא לאור במלאת אלף שנים לפטירתו (בעריכת הרב יהודה לייב מימון) במאמר שעסק בחשבון הקץ ותיאור הגאולה בספר אמונות ודעות.

בשנת 1949, לקראת הבחירות לכנסת הראשונה, חתם עם קבוצת מדענים ואנשי רוח דתיים על גילוי דעת התומך ב"חזית הדתית המאוחדת".

נפטר בשנת 1962 ונקבר בהר המנוחות. על מצבתו נחקק: "עד הגל הזה על איש נאמן וצדיק, תלמיד חכם ומלומד... ששאב מכל מקורות חכמה, ועמד בצדקו, וקירב את אוצרות היהדות ללב העם בחיבוריו ותרגומיו".

פרסומים
-------

* **אוצר המונחים הפילוסופיים ואנתולוגיה פילוסופית** (עורך ראשי: יעקב קלצקין), תרפ"ו-תרצ"ד
* **תלמוד בבלי: מסכת בבא מציעא** - עם תרגום עברי ופירוש חדש (עם ח"ז דימיטרובסקי), בעריכת י"נ אפשטיין, הוצאת דביר ומסדה תש"ך

לקריאה נוספת
------------

* נתנאל קצבורג, צובל משה נחום, אנציקלופדיה של הציונות הדתית, מוסד הרב קוק, ירושלים, 1983, כרך ה' עמ' 6–8

קישורים חיצוניים
----------------

* נפטר ד"ר משה נחום צובל, הצופה, 4 במרץ 1962
* ג. קרסל, בקרית־ספר וסופר- משה נחום צובל, דבר, 31 באוגוסט 1962
* הספד של שמואל הכהן ויינגרטן לזכר משה נחום צובל
* הספד של י.ד. אברמסקי לזכר משה נחום צובל
* סקירה של עדו אבינרי על מפעל תרגום התלמוד לעברית לו היה שותף ד"ר משה נחום צובל
* עדות של ד"ר יוליוס לוי על פעילותו של משה נחום צובל בקלן בשנת 1909

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007521269305171
* BnF: cb151045022 (data)
* GND: 1045233641
* ISNI: 0000 0000 7979 5395
* LCCN: no98010987
* NKC: zmp2017941469
* NTA: 100075983
* RERO: 02-A013961699
* SUDOC: 112929257
* VcBA: 495/271975
* VIAF: 89540611
* WorldCat: lccn-no98010987

 |
**ליברל** הוא רבעון ישראלי מודפס, המתמקד בפוליטיקה, תקשורת ותרבות.

היסטוריה
--------

ליברל נוסד בפברואר 2014 על ידי לאוניד נבזלין ורותם דנון, בהשראת מגזינים פוליטיים מובילים כגון "אטלנטיק", "הניו יורקר" ו"אקונומיסט". חזון המגזין כפי שהוצג עם הקמתו, הוא לתת במה לסיקור עומק של הפוליטיקה והתקשורת בישראל. המגזין מציג מבט על-זמני, מנותק מהכרוניקה העיתונאית, על סיפורים, תופעות ואישים בתחומים האלה. כך למשל, הוא החזיר את ז'אנר "הפרופיל הפוליטי", כפי שהיה קיים בעבר הרחוק במגזינים כמו "העולם הזה". בין השאר פורסמו בו פרופילים של אביגדור ליברמן, יצחק הרצוג ונפתלי בנט.

הגיליון הראשון של העיתון יצא במאי 2014. החל מאוקטובר 2021 הפך העיתון מירחון לרבעון, והוא החל להיות מופץ לקוראי עיתון הארץ.

צוות הירחון
-----------

מו"ל המגזין הוא לאוניד נבזלין, שמחזיק גם ב-20% ממניות עיתון "הארץ".

מנכ"לית הירחון היא מירב אתרוג-בר; רותם דנון שימש כעורך עד ליוני 2021; במקומו מונה לעורך רני רביב, לשעבר מפקד עיתון "במחנה" וכותב נאומים בכיר; במקומו מונה לעורך באוקטובר 2021 יהודה שוחט.

שער המגזין מאויר על ידי דניאל גולדפרב (עד נובמבר 2016 אויר על ידי אלון ברייאר). האיורים שולטים גם בפנים המגזין. בין המאיירים במגזין: דניאל גולדפרב, עדי אלקין, יונתן פופר, זוהר וינר, רונלי פאר, תום אנגלר, יותם כהן, יניב טורם, רועי הרמלין, עובדיה בנישו, עמרי כהן, וליה רוזנצוויג, אסיה איזנשטיין, שירי אלגור ונוספים.

בין הכותבים במגזין בעבר ובהווה: ירון דקל, נחמה דואק, יונתן שם-אור, שרון כידון, דוב גרינבוים, גרשון הכהן, עמית תומר, גדי להב, פיני אסקל, רותה קופפר, לילך וולך, שי גולדן, בעז גאון, אודי סגל, נינו אבסדזה, רונית ורדי, מנחם גשייד, ירון טן-ברינק, שרה ליבוביץ'-דר, שלום ירושלמי, נדב איל, נדב פרי, דנה ויס, גבי גולדמן, רן אדליסט, דני קושמרו, אבי בניהו, עמנואל רוזן (צירופו הוביל לפרישתם של טל שניידר ואבנר הופשטיין מהמגזין), אסי שריב, אמנון לוי, אביעד קיסוס, צבי האוזר, ראודור בנזימן, יובל נתן, יאיר רוה, רוגל אלפר, יעל פז מלמד, אלדד יניב, שלמה נקדימון, רפי מן, רוביק רוזנטל, ענת קם ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ליברל
* יובל אביבי, ‏היום עיתונאים ציניים עושים עיתונות צינית, באתר גלובס, 19 בפברואר 2014
* אייל דץ, ‏ביקורת מגזין, באתר ‏מאקו‏, 15 במאי 2014
* רותם דנון, עורך ליברל, בראיון אישי בתוכנית חיידק פוליטי בערוץ הכנסת, סרטון באתר יוטיוב
* אדי ז'נסקר, ריאיון עם ליאוניד נבזלין, באתר "שיחה מקומית", 12 בינואר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  לי-אור אברבך, ‏שמו של המגזין החדש של נבזלין ליברל, באתר גלובס, 2 בפברואר 2014
2. ↑  חגי מטר, בדשא אצל נבזלין: ליברלים בעיני עצמם, באתר "שיחה מקומית", 12 במאי 2014
3. ↑  עכבר העיר, ב"ליברל" חוגגים שנה עם תערוכת איורים, באתר הארץ, 15 במאי 2015
4. ↑  רוגל אלפר, הוא כבר מסומן, באתר העין השביעית, 13 במאי 2014
5. ↑  לי-אור אברבך, ‏הטורים של אלדד יניב עוברים למגזין ליברל, באתר גלובס, 11 במאי 2014
תצלום לוויין של איי סילי
**מלחמת שלוש מאות שלושים וחמש השנים** (באנגלית: **Three Hundred and Thirty Five Years' War**, בהולנדית: **Driehonderdvijfendertigjarige Oorlog**) הוא הכינוי שניתן לעימות משנת 1651 בין הרפובליקה ההולנדית לאיי סילי, המהווים חלק ממחוז קורנוול שבאנגליה, על רקע המעורבות ההולנדית במלחמת האזרחים האנגלית. אין ודאות לגבי הכרזת המלחמה ובפועל לא היו כל פעולות איבה בין הצדדים. ככל הידוע "מלחמה" זו נשכחה ולכן לא הוכרז על סיומה. מצב זה התקיים במשך 335 שנים עד שנת 1986, אז נחתם הסכם שלום סמלי בין הולנד לבין איי סילי.

הכרזת המלחמה
------------

מפת מחוז קורנוול, איי סילי מסומנים בחץ
במהלך מלחמת האזרחים השנייה של בריטניה, בשנת 1648 הצליחו תומכי הפרלמנט בראשות אוליבר קרומוול לדחוק את יריביהם המלוכנים נאמני צ'ארלס השני מלך אנגליה, שבשליטתם היה הצי המלכותי, אל איי סילי שלחוף מחוז קורנוול.

הצי של איחוד שבעת המחוזות של הולנד, שחבר לתומכי הפרלמנט, הותקף על ידי הצי המלכותי וספג ממנו אבדות כבדות. ב־30 במרץ 1651, הגיע אדמירל מרטן טרומפ לסילי כדי לדרוש פיצויים מהצי המלכותי על הנזקים שנגרמו לספינות ההולנדיות ולמטען שנשאו. על פי זכרונותיו של בלסטרוד וייטלוק (אנ') (צוטטו בבוולי, 2001), מכתב מתאריך 17 באפריל 1651 מסביר: "טרומפ הגיע לארמון פנדניס וסיפר שהיה בסילי ודרש פיצויים על הנזקים שנגרמו לספינות ההולנדיות ולמטענן, ומשלא קיבל תשובה מספקת, השתמש בסמכותו כדי להכריז עליהם מלחמה". מכיוון שאנגליה עצמה הייתה בידי תומכי הפרלמנט, המלחמה הוכרזה ספציפית נגד איי סילי.

ביוני 1651, זמן קצר לאחר הכרזת המלחמה, הכניעו כוחות הפרלמנט תחת פיקודו של האדמירל רוברט בלייק את הצי המלכותי. הצי ההולנדי, שלא היה מאוים יותר, עזב מבלי שהספיק לירות. בגלל אי הבהירות של הכרזת מלחמה בין מדינה לבין חלק קטן של מדינה אחרת, ההולנדים שכחו להכריז באופן רשמי על שלום.

הסכם שלום
---------

בשנת 1985, רוי דונקאן, היסטוריון ויושב ראש המועצה של איי סילי, כתב בקשה לשגרירות הולנד בלונדון לסיים את המיתוס שהאיים עדיין במלחמה עם הולנד. צוות השגרירות בדק את הנושא ומצא שאכן המיתוס הוא נכון. בהמשך דונקאן הזמין את השגריר יונקר ריין היידקופר לבקר באיים ולחתום על הסכם שלום. השלום הוכרז ב-17 באפריל 1986, 335 שנים לאחר הכרזת המלחמה.

שאלת אמיתותה של הכרזת המלחמה
----------------------------

בוולי טען, שהמכתב בזכרונותיו של ויטלוק הוא קרוב לוודאי המקור לאגדה על "הכרזת המלחמה": "לטרומפ לא הייתה הסמכה מממשלתו להכריז מלחמה על המורדים בסילי. אך הוא ניסה, באמצעות הפגנת כח, איומים ואולי היה גם מפעיל אלימות, אם כי זה לא קרה – להשיג פיצויים מהמורדים המלוכנים. כל זאת ללא נקיטת פעולה תוקפנית כלפי הקהילייה. ... אפילו אם מלחמה אכן הוכרזה בשנת 1651, כל הנושאים הקשורים בה היו נסגרים בשנת 1654 במסגרת ההסכם בין אנגליה לאיחוד המחוזות (הולנד), בסיומה של המלחמה ההולנדית הראשונה".

לקריאה נוספת
------------

* Scilly peace *The Times*, 19 April, 1986.
* Bowley, RL (2001) *Scilly At War*, pp. 37, 38 & 65. Isles of Scilly, UK: Bowley Publications Ltd. ISBN 0-900184-34-5.

קישורים חיצוניים
----------------

* Britain: Peace in Our Time(הקישור אינו פעיל), Time, 28 April 1986
* 335 Year War, ScillyNews
לאונוב בשנת 1929
**לאוניד לאונוב** (ברוסית: **Леонид Максимович Леонов**;‏ (19 במאי (31 במאי) 1899 - 8 באוגוסט 1994, מוסקבה)) היה סופר סובייטי. על פעילותו הספרותית זכה בפרס ברית המועצות (1977 ,1943) ופרס לנין (1957). על פעילותו הספרותית והציבורית הוענקו ללאונוב מספר עיטורי ברית המועצות כולל עיטור לנין 6 פעמים, עיטור הדגל האדום של העמל, עיטור מהפכת אוקטובר וגיבור העמל הסוציאליסטי.

ביוגרפיה
--------

לאוניד לאונוב נולד במוסקבה למשפחת משורר משושלת סוחרים. בשנת 1915 לאונוב פרסם את היצירות הראשונות שלו. לאחר סיום בית הספר בשנת 1918 הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1920 הוא התנדב לצבא האדום ושירת בה עד לשנת 1921.

לאחר שרות צבאי לאונוב חזר למוסקבה והקדיש את עצמו לפעילות ספרותית. בשנת 1924 הוא פרסם את הרומן הגדול הראשון שלו. יצירותיו משכו תשומת לב של מקסים גורקי שהעריך את הכישרון של לאונוב. בשנת 1928 מחזה של לאונוב הועלה על במת התיאטרון האמנותי של מוסקבה אך נכשל. 

בשנת 1927 לאונוב היה שותף ליצירה ספרותית משותפת של מספר סופים רוסים שפורסמה בשבועון אוגוניוק. כל סופר כתב פרק נפרד שפורסם במהדורה השבועית החדשה.

במהלך שנות ה-30 פרסם לאונוב מספר רומנים ומחזות. בתחילת שנות ה-40 הורדו 40 מחזות שלו מהבמה בהוראת השלטונות וסופר חשש ממעצר. בשנות ה-30 היה לאונוב יחד עם מקסים גורקי בין מקימי איגוד הסופרים הסובייטי.

עם תחילת מלחמת העולם השנייה לאונוב כתב מחזה על אירועי המלחמה ומחזה זה זכה בפרס סטלין שנת 1943. לאונוב החזיר את הפרס לקרן ההגנה.

בשנת 1953 לאונוב פרסם רומן "היער הרוסי" על אירועי המלחמה אך גם לראשונה נגע לנושאים של הגנת הסביבה. על ספר זה לסופר הוענק פרס לנין. בשנת 1961 לאונוב כתב מחזה שעל בסיסו צולם סרט בשנת 1975.

בתחילת שנות ה-90 סיים לאונוב את עבודתו על הרומן האחרון אותו כתב במשך 45 שנים.

לאונוב היה פעיל בתחום הציבורי. הוא היה חבר בסובייט העליון החל משנת 1946 ועד לשנת 1970. בשנת 1972 נבחר לאונוב לאקדמיה הסובייטית למדעים.

בשנת 1990, לאחר תחילת הפרסטרויקה, לאונוב חתם על עצומה נגד התהליך.

הסופר נפטר בשנת 1995 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאוניד לאונוב** בוויקישיתוף
* אתר המוקדש לפעילות של לאונוב
* לאוניד לאונוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לאוניד לאונוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* לאוניד לאונוב (1899-1994), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309902305171
* BIBSYS: 90158223
* BNE: XX999460
* BnF: cb12197687q (data)
* CiNii: DA00330832
* GND: 118640453
* ICCU: BVEV034382
* ISNI: 0000 0001 2143 9694
* LCCN: n50049799
* LNB: 000071764
* NDL: 00447402
* NKC: jn19992000621
* NLA: 36135210
* NLG: 88490
* NLK: KAC2018O7402
* NLP: a0000001184083
* NSK: 000032918
* NTA: 069239991
* SELIBR: 210817
* SUDOC: 030592801
* Trove: 1218116
* VIAF: 94371951
* WorldCat: lccn-n50049799

 |
**Microsoft Publisher** (מיקרוסופט פאבלישר) של חברת מיקרוסופט הוא יישום שולחני לפרסום, השונה מ- Microsoft Word בכך שהדגש מושם על פריסת ועיצוב עמודים ולא על הרכב והגהה של טקסטים.

סקירה כללית
-----------

Publisher כלול במהדורות המתקדמות של מיקרוסופט אופיס ומשקף את הדגש של מיקרוסופט ביישום כאלטרנטיבה קלה לשימוש. מכירות היישום מתמקדות בשוק העסקים הקטנים, שלא מקדישים משאבים עבור מעצבים מקצועיים להכנת חומרי שיווק ומסמכים אחרים, עם זאת, יש לה נתח קטן יחסית משוק ההוצאה לאור השולחנית, הנשלט על ידי Adobe InDesign ולפני כן QuarkXPress.

תאימות
------

LibreOffice תמך בפורמט הקובץ הקנייני של מיקרוסופט (.pub) מאז פברואר 2013. Adobe PageMaker שומר גם קבצים עם סיומת .pub, אך שני פורמטי הקבצים אינם תואמים ואינם קשורים זה לזה. Publisher תומך במספר פורמטים אחרים של קבצים, כולל פורמט Enhanced Metafile (EMF) הנתמך בפלטפורמות Windows. ניתן להשתמש בגרסת הניסיון של Microsoft Publisher כדי להציג קובצי .pub גם מעבר לתקופת הניסיון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Microsoft Publisher** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Microsoft Publisher (בשפות מרובות)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289708105171
* NKC: ph312572

 |