recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ארנסט אוקווירק** (בגרמנית: **Ernst Ocwirk**;‏ 7 במרץ 1926 – 23 בינואר 1980) היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. נחשב לאחד מגדולי שחקני אוסטריה בכל הזמנים.

אוקווירק שיחק ואימן במדינות אוסטריה ואיטליה במשך רוב הקריירה שלו, ושיחק וגם אימן בקבוצות אוסטריה וינה וסמפדוריה. במונדיאל 1954 שימש כקפטן הנבחרת האוסטרית, והגיע איתם להישג הטוב ביותר של הנבחרת במונדיאל, מקום שלישי.

הוא היה ידוע בסגנון המשחק האסתטי והטכני שלו, והמעריצים אהבו אותו בגלל אישיותו הצנועה וההוגנת. התקשורת הבינלאומית ראתה בו באותה תקופה כקשר האחורי הטוב בעולם, ונחשב בעמדתו לאחד הגדולים בכל הזמנים.

ביוגרפיה
--------

### קריירת מועדונים

אורקוויק נולד ב-7 במרץ 1926 בווינה שבאוסטריה והחל את הקריירה שלו בעמדת החלוץ. כשהיה נער שיחק במועדון Stadlau המקומי בשנת 1938. לאחר מכן עבר ל-Ffloridsdorfer, שם הבחין בו שחקן העבר יוזף סמיסטיק, שהעביר אותו לשחק בעמדת הקשר האחורי. סמיסטק גם ניסה להחתים אותו בעבר לקבוצתו לשעבר, אך הקבוצה אוסטריה וינה החתימה אותו ראשונה והוא עבר אליה בשנת 1947. הוא שיחק במשך עשור במועדון אוסטריה וינה והפך לאחד השחקנים הבולטים במועדון. במהלך עשור זה זכה עימה 5 פעמים בליגה האוסטרית, ו-3 פעמים בגביע האוסטרי.

לאחר עשור במועדון האוסטרי מהעיר וינה, הובא לסמפדוריה האיטלקית על ידי אלברטו ראוונו, כדורגלן אוסטרי לשעבר, שהיה הכדורגלן האוסטרי השני בהיסטוריה ששיחק בליגה האיטלקית אחרי שאנגלברט קניג שעשה זאת בשנות הארבעים. אורקוויק שיחק באיטליה במשך 5 שנים, בהן גם הפך לקפטן הקבוצה.

### נבחרת לאומית

אוקווירק ערך בנבחרת אוסטריה 62 הופעות וכבש 6 שערים בין השנים 1945–1962. את הופעת הבכורה שלו ערך בשנת 1947, שנה לפני ששיחק עבור הנבחרת באולימפיאדת 1948 שנערכה בלונדון. במונדיאל 1954 שנערך בשווייץ היה קפטן הנבחרת, והגיע איתה להישג השיא שלה עד היום במונדיאל, מקום שלישי. במהלך הטורניר כבש 2 שערים, אחד בניצחון ההיסטורי 5–7 נגד שווייץ, והשני בניצחון 1–3 נגד אורוגוואי. בסיום הטורניר נבחר אוקווירק להיות בנבחרת המצטיינת. הוא פרש מהנבחרת בשנת 1962.

### קריירת אימון

מיד לאחר שפרש מקריירת משחק אוקווירק היה מאמן, וסמפדוריה הייתה הקבוצה הראשונה, ואימן אותה בין השנים 1962– 1965. הוא גם אימן במשך שנה אחת את המועדון קלן הגרמנית, והגיע איתם עד לגמר הגביע הגרמני.

מותו
----

קברו של אוקווירק
ב-23 בינואר 1980 מת אוקווירק בגיל 53 מטרשת נפוצה, בקליין-פולקלן. מותו התרחש באותו התאריך שבו הכדורגלן האוסטרי מתיאס סינדלר מת, 41 שנה לפני כן. שנה לאחר מותו של אוקווירק נערך טורניר ידידות לזכרו, שבו השתתפו הקבוצות אוסטריה וינה, ראפיד וינה, פרנצווארוש ובאיירן מינכן שניצחה באותו טורניר.

תארים
-----

אוסטריה וינה
* אליפות אוסטריה (5): 1949, 1950, 1953, 1962, 1963
* הגביע האוסטרי (3): 1948, 1949, 1962

נבחרת אוסטריה
* מונדיאל 1954: מקום שלישי

אישיים
* נבחרת הטורניר של מונדיאל 1954

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט אוקווירק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1147986703
* VIAF: 1346151304645349460006
* WorldCat: viaf-1346151304645349460006

 |
**חריטון פלטונוב** (ברוסית: **Харито́н Плато́нов**; ‏ 1842 - 18 בספטמבר 1907) פרופסור לאמנות רוסית, בקייב. רוב יצירותיו מציגות נשים צעירות, ילדות ונערות.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחת איכרים. מ-1859 עד 1870, הוא למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם הוענקו לו מדליות כסף על הצלחה בציור ב-1862, 1863 ו-1867. עם סיום לימודיו הוא קיבל את התואר "אמן", תואר שלישי, והפך למרצה בבית ספר מחוזי בצארסקויה סלו. לאחר שהציג שתי יצירות בתערוכת האקדמיה ב-1872, הועלה לדרגת אמן, תואר שני.

ב-1878, על ציורו "ילד בולגרי", הוא קיבל מדליית זהב ממועצת האקדמיה. ב-1883 הוא הפך לאמן בתואר ראשון וב-1893 זכה בתואר "אקדמי".  בשנת 1889, ציורו "הילדה היהודייה הקטנה" נרכש על ידי שר האוצר איבן וישנגרדסקי.

לאחר 1877, הוא היה תושב קייב, שם לימד בבית הספר לציור שנוסד בשנת 1875 על ידי מיקולה מורשקו. מ-1884 עד 1889, הוא עבד בפרויקט שיקום ציורי הקיר בכנסיית סנט סיריל, בניהולו של מיכאיל ורובל. בשנת 1901, הוא עזר בארגון מחדש של בית הספר לציור ובהרחבת תוכנית הלימודים שלו כדי להפוך ל"בית הספר לאמנות בקייב". בין תלמידיו הבולטים היו מיקולה פימוננקו ומיקולה בוראצ'ק.

הוא הציג תערוכות מרכזיות בתערוכות ה-31 וה-32 של הנודדים והציג בהרחבה ברחבי רוסיה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חריטון פלטונוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Kenneth, Khariton Platonov, www.rusartnet.com (ב־British English)
2. ↑  Biographical notes Archived 2012-11-16 at the Wayback Machine @ ArtRu.
3. ↑  Товарищество передвижных художественных выставок :: Книги :: Ф.С. Рогинская. «Товарищество передвижных художественных выставок. Исторические очерки» :: Приложения :: Список экспонентов передвижных художественных выставок, www.tphv-history.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 348232
* ULAN: 500180285
* VIAF: 148831764
* WorldCat (עם VIAF): 148831764

 |
כדור כביסה**כדור כביסה** הוא מוצר המקודם כתחליף או מוצר משלים לאבקת כביסה. 

הכדורים נמכרים לעיתים קרובות בשיטות שיווק רשתי. לטענת יצרני כדורי הכביסה, הכדורים שהם מייצרים משפרים את רמת הניקיון של הכבסים באופנים שונים, כגון באמצעות פעולת מינרלים שברכיבים קרמיים שבכדור, השדה האלקטרומגנטי של חלקי מתכת שבו, וקרינת האינפרא אדום המשוחררת ממנו. לעומתם, טענו מדענים שמדובר בהצגה פסבדו מדעית של תכונות המוצר, המפריזה במידת התועלת שבו, אם בכלל. ישנן עדויות אנקדוטליות לפיהן שימוש בכדורים מועיל לניקוי הכבסים, אולם מחקרים מדעיים שנעשו לא מצאו בהם תועלת משמעותית כלשהי. נציבות הסחר הפדרלית בארצות הברית נקטה צעדים נגד מספר יצרני כדורי כביסה, בגין מה שהיא רואה כהטעיית לקוחות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כדור כביסה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adams, Cecil (1997-07-25). "Do laundry balls really work?". The Straight Dope. p. 1. Retrieved 2008-02-25.
2. ↑  Michael Shermer (January 2004), "Bunkum! Broad-mindedness is a virtue when investigating extraordinary claims, but often they turn out to be pure bunk (Skeptic column)", Scientific American: p. 36
3. ↑  The Straight Dope: Do laundry balls really work?
4. ↑
5. ↑  Sanidad frena el timo de la 'ecobola' - Público.es
**רומצ'רוד** (ברוסית: **Румчерод**, וברומנית: **RumCerOd**) הוא השם המקוצר של "הוועד הפועל המרכזי של הסובייטים בחזית הרומנית, צי הים השחור ואזור אודסה" (ברוסית: Центральный исполнительный комитет Советов Румынского фронта, Черноморского флота и Одессы וברומנית: Comitetul Executiv Central al Sovietelor Frontului Român, Flotei Mării Negre și regiunii Odessa), גוף מהפכני בולשביקי, שישב בקייב והשפיע על המתרחש באזור אוקראינה ובסרביה בשנים 1917 - 1918.

רומצ'רוד נוסד באודסה, ב-23 במאי לפי לוח השנה היוליאני 1917 (9 ביוני לפי לוח השנה הגרגוריאני), כשרוב המייסדים היו מנשביקים וחברי המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית והיו תומכי ממשלת המעבר הרוסית. רומצ'רוד היה הגוף השלטוני של הרפובליקה הסובייטית של אודסה.

ניקולאי קרילנקו הדיח את הנהגת רומצ'רוד בטענה שאינה משקפת את רוח הציבור. בבחירות חדשות נבחר לרומצ'רוד ועד בן 180 חברים, כשהסיעה הגדולה ביותר הייתה הסיעה הבולשביקית, שהיו בה 70 חברים.

ב-1 בינואר 1918 רומצ'רוד פרסם צו מס' 1 ובו הודעה על כך שכל הסמכויות בבסרביה עוברות ל"פרונטוטדל" (Frontotdel), הגוף הצבאי של רומצ'רוד, שינהל את כל היחידות הצבאיות ואת כל המוסדות. פרונטוטדל לקח את הפיקוח על הדואר, הטלגרף ותחנת הרכבת של קישינב.

פרונטוטדל הופעל גם נגד החיילים הרומנים מטרנסילבניה, שנפלו בשבי והיו בקייב, עד שנשלחו לבסרביה, לחיזוק כוחה של מועצת הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* Ion Tudos:Un distins patriot (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Comandor (r) prof. univ. dr. Jipa ROTARU, Dr. Luiza LAZĂR ROTARU "‏SFATUL ŢĂRII – PRIMUL PARLAMENT AL BASARABIEI ŞI UNIREA CU ŢARA‏" (ברומנית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשחמטאי גרמני. אם התכוונתם למדינאי דרום אפריקני, ראו פול קרוגר.

**פאול קריגר**  (בגרמנית: **Paul Krüger**;‏ 12 באוקטובר 1871 - 7 באוגוסט 1939) היה שחמטאי גרמני.

קריירה
------

קריגר חי בהמבורג. הישגיו השחמטאיים העיקריים: 1892, מקום שני בתחרות דרזדן; 1898, מקום ראשון בתחרות דנציג; 1899/1900, מקום 2-3 בתחרות ברלין; 1900, מקום 4-5 בתחרות מינכן (מקום ראשון: רודולף סוידרסקי); 1901, מקום 11 בתחרות הארלם (מקום ראשון: אדולף אולנד); 1912, מקום ראשון בתחרות וורוצלאב; 1913, מקום ראשון בתחרות המבורג; ו-1914, מקום 15-16 בתחרות מנהיים (מקום ראשון: אלכסנדר אלכין). אחרי מלחמת העולם הראשונה: 1921, מקום 5-7 בתחרות המבורג (מקום ראשון: ארהרדט פוסט), 1923, מקום שביעי בתחרות פרנקפורט (מקום ראשון: ארנסט גרינפלד); 1927, מקום 6-7 בתחרות ברמן (מקום ראשון: יפים בוגוליובוב ); 1925 ו-1930, מקום ראשון בתחרות זלצופלן; 1931, מקום רביעי בתחרות באד פירמונט (מקום ראשון: יפים בוגוליובוב). קריגר גם היה עורכו במשותף של כתב־העת לענייני שחמט (*Deutsche Schachblätter*) בשנים 1915-1916 ועורכו בשנים 1925-1929.

קישורים חיצוניים
----------------

* פאול קריגר, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* אומדן מד כושר של קריגר
* מידע כללי
כדורי משחק ברשת
כדור רגל וכדורי פלסטיק קטנים
רשתות עם כדורים מסוגים שונים
שחקנית כדורשת עם כדור רשת באוניברסיטת אסטון, ברמינגהאם
כדור סל, בול אמריקאי (1961) לזכר ממציא הכדור סל ג'יימס נייסמית'
**כדור משחק** משמש בעיקר בספורט ובמשחקים.

צורה ומידות
-----------

כדורי משחק הם בקירוב בעלי הצורה הגאומטרית כדור, בדרך כלל, אולם הם יכולים להיות גם בצורות שונות, כגון צורת ביצה. טווח גודלם הוא רחב ביותר, מכדורי הגומי הקטנים שקוטרם בעל סנטימטרים ספורים, דרך הכדורסל ועד לכדורים בקוטר המגיע לכמטר, המשמשים לקפיצה ורכיבת ילדים על גביהם.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
בעת העתיקה, הכדור נמצא בשימוש על ידי היוונים, הרומאים, והמצרים הקדומים.

משחקי כדור
----------

במרבית המשחקים שבהם יש כדור, מהלך המשחק נקבע על פי המצבים של הכדור, אשר נבעט, נזרק וכדומה על ידי השחקנים.
משחקי ספורט פופולריים שמשחקים בכדור הם גולף, טניס, כדור בסיס, כדורגל, כדוריד, כדורמים, כדורסל (כדור-סל עשוי מחומר פלסטי, מעור או מחומר דמוי עור), כדורעף, כדורשק, כדורשת, כדורת, סקווש, פוטבול אמריקאי, פוטבול אוסטרלי, פולו, קורפבול, קריקט, רוגבי.

כדור משחק משמש גם במשחקי פגיעה בכדור.

במשחקי ילדים רבים נעשה שימוש בכדורים המיועדים למטרות אחרות. כך למשל כדור טניס משמש בהקפות, הטלה ושבע אבנים. ניתן להעלות את רמתו של המשחק על ידי מעבר לכדור כבד או קטן יותר. למשל, כדור פגיעה הוא משחק הדורש קואורדינציה רבה, קשה יותר כאשר משחקים בו בכדור טניס, שהוא קטן, והוא משחק אלים יותר כאשר משחקים בו בכדורגל או כדורסל, שהם כבדים יותר מכדורעף.

סוגי כדורים
-----------

* כדור כדורגלכדור כדורגל
* כדורסלכדורסל
* כדור בסיסכדור בסיס
* כדור קריקטכדור קריקט
* כדורי ביליארדכדורי ביליארד
* כדור פוטבול אוסטרליכדור פוטבול אוסטרלי
* כדור טניסכדור טניס
* כדור גולף ליד גומהכדור גולף ליד גומה
* כדורעףכדורעף
* כדור גומיכדור גומי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **משחקי כדור** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282431705171
* BnF: cb12316395z (data)
* GND: 4143947-8
* LCCN: sh85011341
* LNB: 000303193

 |
**נתיב** במחשוב, מציין את המיקום הייחודי של קובץ או תיקיה במערכת הקבצים. ההצבעה על מיקום האובייקט מתבצעת על ידי שמו, כשלפניו מחרוזת המכילה את עץ התיקיות (במידה וקיים) המופרדות על ידי תו תוחם. התווים התוחמים הנפוצים ביותר הם לוכסן (`/`), לוכסן שמאלי (`\`), או נקודתיים (`:`), אך יש כמה מערכות הפעלה המשתמשות בתוחם שונה. נתיבים נמצאים בשימוש נרחב במדעי המחשב כדי, לייצג את מערכות יחסים בספרייה / קובץ, ונפוצים במערכות הפעלה מודרניות. בנוסף הם חיוניים לבניית מען משאבים אוניברסלי (URL).

נתיב יחסי מול נתיב מוחלט
------------------------

מערכות יכולות גם להשתמש ב**נתיב יחסי** (הידוע גם בשם **נתיב חלקי**) או ב**נתיב מוחלט** (הידוע גם בשם **נתיב מלא**). נתיב מוחלט ונתיב יחסי, עשויים להצביע על אותו מקום במערכת הקבצים. בעוד שהנתיב המוחלט מכיל את כל המחרוזת משורש מערכת הקבצים ועד האובייקט (קובץ\תיקייה) הרצוי, נתיב יחסי מכיל חלק מהמחרוזת וכולל את שם האובייקט, ולפעמים אף מספר תיקיות נוספות שבעץ מערכת הקבצים, אך אינו מגיע עד השורש. בנתיב יחסי תוכנת המחשב יודעת לחפש את האלמנט המבוקש על פי שגרת חיפוש ידועה מראש.

### דוגמאות

נתיב מוחלט בלינוקס

```
/home/users/c/computerhope/public_html/cgi-bin 
```

נתיב יחסי בלינוקס

```
public_html/cgi-bin
```

נתיב מוחלט בחלונות

```
C:\Windows\calc.exe
```

נתיב יחסי בחלונות

```
calc.exe
```

נתיב מוחלט בכתובת URL

נתיב יחסי בכתובת URL

```
oh.htm
```

קישורים חיצוניים
----------------

* הגדרת נתיב במיזם המידע של לינוקס (LINFO)
* על שמות קבצים, נתיבים, ורווחים בין שמות בספריית MSDN
* נתיב, נתיב מוחלט ויחסי באתר Computer Hope
**פאול ריטר** (בגרמנית: **Paul Ritter**‏; 4 במרץ 1829 – 27 בנובמבר 1907) היה צייר גרמני ותלמידו של קרל אלכסנדר היידלוף.

ביוגרפיה
--------

בגיל ארבע פאול ריטר התחרש בגלל מחלה. הוא למד בבית הספר לחירשים ואילמים בהנחיית מיכאל וולקל בנירנברג. הוא למד ציור וגרפיקה בבית הספר לאמנות שימושית בנירנברג ונסע לצרפת, איטליה, דנמרק ואוסטריה.

ריטר נודע במיוחד בזכות תמונות אדריכליות גדולות של נירנברג העתיקה עם דמויות היסטוריות על רקע האדריכלות שהוצגה באמינות היסטורית של העיר העתיקה. התמונות הידועות ביותר שלו באוסף נירנברג כוללות את "השוק בנירנברג וקבלת הפנים של גוסטב אדולף בשנת 1632", "כניסת הקיסרית לנירנברג בשנת 1424" ו"המגדל הלבן וסביבתו".

הוא עבד בצמוד לאחיו לורנץ ריטר (1832–1921) לאורך כל חייו. בשנת 1888 מונה פאול ריטר לפרופסור על ידי הנסיך יורש העצר לויטפולד מבוואריה. בעזרת אחיו לימד בבית הספר לאמנויות יישומיות בנירנברג.

פאול ריטר נחשב לצייר האדריכלי החשוב ביותר של ההיסטוריציזם הגרמני. במלאת 100 שנה למותו, הוא זכה לכבוד על ידי תצוגת אוסף הציורים והפסלים במוזיאוני העיר נירנברג בסתיו 2007 בתערוכה גדולה.

פאול ריטר נותר רווק ולא נולדו לו צאצאים. עם זאת, הוא שמר על קשר הדוק עם אחיו לורנץ וילדיו.

בשנת 1870 הקים פאול ריטר מועדון של חירשים בנירנברג, שם היה החבר הראשון בהנהלה. האגודה התקיימה עד לפירוקה בשנת 1879. בשנת 1907 הוא נבחר כחבר כבוד בחברה החירשים "פרסה" לעבודות יד ואומנות במינכן.

הוא נקבר ב-29 בנובמבר 1907 בנירנברג.

בנירנברג-אברהרדהוף נקרא על שמו מרכז לקויי שמיעה באזור פרנקוניה התיכונה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאול ריטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ursula Kubach-Reutter (Hrsg.): Spätromantik im Industriezeitalter. Die Nürnberger Künstlerfamilie Ritter. Nürnberg 2007, S. 148.
2. ↑  Zentrum für Hörgeschädigte, Nürnberg, www.zentrum-fuer-hoergeschaedigte.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116573333
* ISNI: 0000 0000 6676 8996
* LCCN: no2020128648
* RKD: 67176
* ULAN: 500083277
* VIAF: 42592485
* WorldCat: viaf-42592485

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פאול ריטר (צייר)"**.
נתי הורטיג במהלך אימון בוולודרום הלאומי סילבן אדמס בתל אביב
**נתי הורטיג** (נולד ב-9 במרץ 1986) הוא רוכב אופניים ישראלי, אלוף ישראל לשנת 2008 באופני כביש.

ביוגרפיה
--------

הורטיג הוא יליד ראשון לציון ומתגורר כיום באזור חבל מודיעין. הורטיג החל להתאמן בקבוצה רכיבת שטח מקומית בהדרכת צביקה יוז'יק בגיל 12.
כעבור שנתיים עבר לקבוצת האופניים Velo Club Israel שבסיסה בחולון, מהוותיקות שבקבוצות הענף. בתקופה זו נחשף לענף אופני הכביש והחל להתאמן עם טובי רוכבי ישראל (איתי ליפשיץ, דור דבירי, דניאל הלסטוך וצחי בויגן), תחת הדרכתו של שלום דביר.

בשנת 2004 דורג כרוכב ה-2 בארץ בקטגוריית עלית נוער באופני הרים, סיים במקום ה-3 באליפות ישראל באופני כביש לנוער ובמקום השני באליפות ישראל במקצה נגד השעון. בשנה זו הוכר כספורטאי מצטיין טרם גיוסו לצה"ל.

בשנת 2006 עבר הורטיג לקבוצה חדשה ומתפתחת "טים מצמן" על מנת להתקדם מבחינה מקצועית. בשל היותו מדריך אימון גופני בצה"ל, הצליח הורטיג לשלב בין שירות הצבאי לתחרויות ואימונים וניצח מספר תחרויות כדוגמת קרמיס יער המגינים, מרוץ חריש ומרוץ סיום עונת 2006 באורים, אותו ניצח בבריחת יחיד מהדבוקה כ-5 קילומטרים מהסיום.

בשנת 2008 סיים את שירותו הצבאי וניצח את אליפות ישראל לבוגרים יום אחד בלבד לאחר שהצליח לסיים במקום ה-3 באליפות ישראל נגד השעון (שני המרוצים התקיימו בסוף שבוע אחד באזור אורים).
בשנה זו נבחר הורטיג לרוכב השנה של איגוד האופניים בישראל.

הורטיג היה חבר בנבחרת ישראל באופני כביש משנת 2004 ועד 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* נתי הורטיג זכה באליפות ישראל באופני כביש, באתר ONE‏, 28 ביוני 2008
* נתי הורטיג-פרופיל של אלוף(הקישור אינו פעיל), כתבה באתר Shvoong
**ארנסט אופלר** (בגרמנית: **Ernst Oppler**‏; 19 בספטמבר 1867 – 1 במרץ 1929) היה צייר וחרט אימפרסיוניסטי גרמני יליד הנובר.

ראשית חייו
----------

ארנסט אופלר היה בנו של אדווין אופלר (1831-1880), אדריכל גרמני-יהודי בולט. אחיו של ארנסט אופלר היה הפסל אלכסנדר אופלר (1869-1937), הרופא ברטולד אופלר (1871–1943), ועורך הדין והנוטריון זיגמונד אופלר (1873-1942). בת דודו הייתה המעצבת אלזה אופלר-לגבנד (גר') (1875–1965).
הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן אצל ניקולאוס גיזיס ולודוויג פון לופץ. לאחר מכן עבר ללונדון ללמוד אצל ג'יימס אבוט מקניל ויסלר, אחד האמנים האהובים עליו. הוא הפך לחבר באגודה הבין-לאומית של פסלים, ציירים וחרטים, בשנת 1898. עבודתו המוקדמת הייתה נטורליסטית בגישתה. בשנת 1901 נסע להולנד וצייר דיוקנאות אלגנטיים של הגברים בגוונים מאופקים.

הזצסיון הברלינאי
----------------

שחזר למינכן הצטרף אופלר לזצסיון במינכן. בשנת 1904 הזמין מקס ליברמן את ארנסט אופלר ולוביס קורינת לעזוב את מינכן ולעבור לברלין. שניהם הפכו שם לחברים בזצסיון הברלינאי, קבוצת אמנים שדגלו בסגנון האימפרסיוניסטי הגרמני החדש. אופלר הפך שם לצייר דיוקנאות ידוע, וגם תיאר את חיי היומיום דרך רישומיו, תחריטיו, נופי עיר וציורי ז'אנר. עם אחיו הפסל אלכסנדר אופלר היו להם סטודיויים בווילה אופלר משלהם בברלין-גרונוולד ודירה עירונית בקורפירסטנשטראסה. ארנסט אופלר הוזמן שבע פעמים לביאנלה בוונציה והשתתף שש פעמים.

בשנת 1912 לאחר מחלוקות על אקספרסיוניזם הוא הפסיק להשתתף בתערוכות של הזצסיון בברלין, אך הוא עדיין נותר אחד החברים הבולטים באוונגרד. המדינה הגרמנית קנתה יצירות מאופלר והציגה אותן במוזיאונים כדוגמאות לגל החדש באמנות.

אופלר החל לבקר במופעי ריקוד של הבלט הרוסי שהיה פופולרי מאוד באותה תקופה והחל לתעד את ההופעות.

הוא גם הפך לסופר חשוב של תולדות הבלט בגרמניה.

ארנסט אופלר נפטר בברלין ב-1 במרץ 1929.

גלריה
-----

* ריקוד ואלס ריקוד ואלס
* רקדניות בלטרקדניות בלט
* כיכר וינטרברגכיכר וינטרברג
* טבע דומםטבע דומם
* הצייר והדוגמניתהצייר והדוגמנית
* חוף היםחוף הים
* פיקניקפיקניק
* כיכר בעירכיכר בעיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט אופלר** בוויקישיתוף
* ארנסט אופלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ארנסט אופלר (1867-1929), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Paul Erich Küppers: *Ernst Oppler als Graphiker.* In: *Die Kunst für alle.* 32, 1916/17, S. 148 f
2. ↑  Jüdisches Museum Berlin – Sammlungen Online, objekte.jmberlin.de
3. ↑  Ernst Oppler - Deutsches Tanzarchiv Köln, www.deutsches-tanzarchiv.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281376505171
* BnF: cb14863217b (data)
* GND: 119547937
* ISNI: 0000 0000 8094 639X
* LCCN: n94031809
* NTA: 339001852
* RKD: 60878
* SUDOC: 23050972X
* ULAN: 500011635
* VIAF: 15040459
* WorldCat: lccn-n94031809

 |
**נתיב בראואר** (באנגלית: **Brouwer Route**) היה נתיב שייט ששימש במאה ה-17 ספינות שהפליגו מכף התקווה הטובה אל איי הודו המזרחית ההולנדיים, כקטע המזרחי של נתיב הכף. הנתיב נשא ספינות דרומה מן הכף (שנמצא בקו הרוחב ה-34 דרום אל תוך הארבעים הגועשים, ומשם מזרחה לרוחב האוקיינוס ההודי, לפני הפנייה צפונה-מזרחה ליאווה. בדרך זו ניצלו הספינות את הרוחות המערביות החזקות שעל שמן כונו "הארבעים הגועשים", להגברה משמעותית של מהירות המסע.

הקושי שעורר הנתיב היה, שלא הייתה בנמצא באותם ימים דרך מדויקת לקביעת קו אורך, כלומר, כמה הרחיק כלי שיט במסעו מזרחה. תצפית על האי אמסטרדם או האי סן פול הייתה הרמז היחיד לספינות לשנות כיוון ולפנות צפונה. עם זאת, תצפיות אלה נסמכו אך ורק על מיומנות רב החובל. כתוצאה מכך, ספינות רבות ניזוקו או נטרפו על סלעים, שוניות אלמוגים או איים על המדף היבשתי המערבי של אוסטרליה, שכמעט לא היה מוכר לאירופאים אותו זמן.

את הנתיב תכנן חוקר הארצות ההולנדי הנדריק בראואר בשנת 1611, ונמצא שהוא מפחית כדי חצי את משך המסע מאירופה ליאווה, בהשוואה לנתיב המונסון, שהיה כרוך בהפלגה צפונה במקביל לחוף מזרח אפריקה, דרך מצר מוזמביק סביב מדגסקר ומשם לרוחב האוקיינוס ההודי, לעיתים דרך הודו. עד 1616 היה נתיב ברואר חובה לימאי חברת הודו המזרחית ההולנדית.

חברת הודו המזרחית הבריטית, שבשבילה ניסה קפטן האמפרי פיצהרברט על "רויאל אקסצ'נג'" את הנתיב בשנת 1620, קראה לו "הנתיב הדרומי", ובתחילה ראתה בו הצלחה רבתי, אבל הספינה האנגלית השנייה שהפליגה בנתיב, "טרייאל", טעתה בקביעת קו האורך, הרחיקה מדי מזרחה לפני שפנתה צפונה, ונטרפה על סלעי טרייאל סמוך לחוף פילבארה האוסטרלי במאי 1622. לאחר זאת עקפו האנגלים את הנתיב למשך עשרים השנים הבאות.

נתיב בראואר מילא תפקיד חשוב ביותר בגילוי החוף המערבי של אוסטרליה. ספינות רבות נטרפו על חוף זה, בהן "באטאביה" ב-1629, "פרגולדה דראק" ב-1656, "זויטדורפ" ב-1712, ו"זווייק" ב-1727. ב-1696 סייר וילם דה פלמינך לאורך החוף האוסטרלי בחיפוש אחר ניצולים מן הספינה "רידרשאפ ואן הולנד", שנעלמה ב-1694 עם 302 נפשות על סיפונה. לא נמצאו ניצולים וגם לא הספינה.

לקריאה נוספת
------------

* Appleyard, R. T.; Manford, T. (1979). *The Beginning: European Discovery and Early Settlement of Swan River Western Australia*. Nedlands: University of Western Australia Press. ISBN 0855641460.
* Henderson, J. (1993). *Phantoms of the Tryall*. Perth: St. George Books. ISBN 0867780533.

הערות שוליים
------------

1. ↑  *The Seynbrief, Sailing Toward Destiny* "הסיינבריף, הפלגה לקראת הגורל", הספרייה הלאומית של אוסטרליה
**ארנסט אוְֹיְלֶנְבּוּרג** (בגרמנית: **Ernst Eulenburg**) היה מו"ל מוזיקה, שייסד את הוצאת אוילנבורג בלייפציג בשנת 1874. ההוצאה החלה את דרכה בהוצאת סדרת מחקרים של מורה לפסנתר מדרזדן, אחר התרחבה למוזיקה קלה וליצירות למקהלת גברים, שהיו בזמן הראשון כולן ללא זכויות יוצרים.

מקור הפרטיטורות המיניאטוריות
----------------------------

בשנת 1891 רכש ארנסט אוילנבורג את חברת פיין, שהחלה זמן לא רב קודם לכן לפרסם פרטיטורות מיניאטוריות של יצירות מוזיקה קאמרית, ובכך יצר את הבסיס האיתן לפרטיטורות המיניאטוריות הנודעות, שבגינן מפורסמת הוצאת אוילנבורג כיום. הקטלוג הורחב עוד יותר ב-1908 ברכישת הקטלוג של דונז'ובסקי.

תולדות החברה בשנים הבאות
------------------------

בשנת 1905 החל בנו של ארנסט, קורט, לעבוד בחברה, קשר שנמשך עד לפרישתו בגיל 90, בשנת 1968. אחרי מותו של אטרנסט בשנת 1926, תפס קורט את מקומו והחל להוסיף לפרטיטורות עריכות חשובות של מוזיקולוגים מן השורה הראשונה, כגון אלפרד איינשטיין (שערך, למשל, את דון ג'ובאני) ופרידריך בלום (שערך את הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט). בו בזמן החלה הוצאת אוילנבורג להוציא לאור יצירות מאת מלחינים בני התקופה כמו פאול גרנר ויצירת "קלאסיות" מאת המלחין לסרטים מיקלוש רוז'ה.

שנות המלחמה
-----------

קורט אוילנבורג ובני משפחתו גורשו מגרמניה בשנת 1939, ממש לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, והשתקעו בציריך. חברת ארנסט אוילנבורג בע"מ, לונדון, נוסדה לאחר משא ומתן עם סוכני אוילנבורג בלונדון, גודווין וטאב; העסק בלייפציג הוצא מרשות המשפחה והמשיך להתנהל תחת השם הורסט זאנדר ק"ג.

אוילנבורג לאחר המלחמה
---------------------

אחרי המלחמה, בשנת 1945, עבר אוילנבורג ללונדון לקחת לידיו את השליטה בחברה שם, והחל להרחיב שוב בהדרגה את הקטלוג. לקראת סוף שנות ה-50', נרכשה חברת אוילנבורג על ידי הוצאת שוט ושות', שמוציאה כיום הפרטיטורות של אוילנבורג. בימים אלה יוצאים למעלה מ-1200 כותרים תחת השם הוצאת אוילנבורג, פרטיטורות שאין לטעות בזהותן הודות למידתן הקטנה ולעטיפה, הבולטת בצבעה הצהוב העז.

לקריאה נוספת
------------

* Hans-Hubert Schönzeler|Schönzeler, H-H 1979. Kurt Eulenburg at 100. Recollections of a Century in Music Publishing. *Musical Times*, **120**, 127-128.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארנסט אוילנבורג

* www.schott-music.com


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17084603f (data)
* GND: 5004594-5
* LCCN: no2005090960
* MusicBrainz: 6d929b64-b687-4350-bd8d-ab2ab095f9bb
* VIAF: 136598002
* WorldCat: viaf-136598002

 |
**ארנסט ארווין אמה** (בגרמנית: **Ernst Erwin Oehme**‏; 18 בספטמבר 1831 – 10 באוקטובר 1907) היה צייר גרמני, שידוע בעיקר בזכות ציורי השמן וציורי צבעי מים של נופים, נופים ארכיטקטוניים, סצינות ז'אנריות ודיוקנאות.

ביוגרפיה
--------

הוא היה בנו ותלמידו של אביו ארנסט פרדיננד אומה, צייר הנוף. הוא למד באקדמיה לאמנות בדרזדן, ולמשך תקופה קצרה עבד בהדרכת לודוויג ריכטר ולאחר מכן ערך סיור אמנותי דרך גרמניה, שווייץ, אנגליה וצרפת. לימודי הטבע שלו במהלך מסעותיו היו ההשפעה העיקרית על סגנונו.

יצירה
-----

הוא צייר, בשמנים ובצבעי מים, נופים, נופים אדריכליים, ז'אנר ודיוקנאות. תיאטרון החצר בדרזדן עוטר על ידו. בכמה ארמונות מלכותיים הוא צייר סדרת שטיחי קיר בצבעי מים, בחיקוי של שטיח גובלין.

בשנת 1877 הוא ביצע שלושה ציורי קיר המייצגים את "אונס הנסיכים הסקסונים בשנת 1415" באולם האירועים של אלברכטסבורג במייסן, ובשנים 1887-89 צייר את "הכרזת עצמאותה של ונצואלה בידי סימון בוליבר", תמונה בגודל גדול בבית הפרלמנט בקראקס.

עבור המלכה קרולה מסקסוניה, הוא הפיק אוסף של נופים של קומפינה. יצירות בולטות אחרות כוללות את "הלוויה בשפרוולד", "מחצבת אבן בשווייץ הסקסונית", "ציד דובים" "עמק מונטפונט".

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט ארווין אמה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rines, George Edwin, ed, Oehme, Ernst Erwin, **The Encyclopedia Americana**
2. ↑  Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M. eds, Oehme, Erwin, **The New International Encyclopædia**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117098639
* ISNI: 0000 0004 0007 1589
* RKD: 60277
* SUDOC: 254657451
* ULAN: 500022760
* VIAF: 295869830
* WorldCat: viaf-295869830

 |
**פרדריקה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג** (בגרמנית: **Herzog Friedrich von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg**;‏ 9 באוקטובר 1811 – 10 ביולי 1902) הייתה אחותו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ואשתו של אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג.

ביוגרפיה
--------

פרדריקה נולדה ב-9 באוקטובר 1811 בשלזוויג שבדוכסות שלזוויג, לפרידריך וילהלם, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זודרבורג-בק וללואיזה קרולינה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של קרל, נסיך הסן-קאסל ולואיזה, נסיכת דנמרק. בשנת 1816 מת סבה פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ואביה ירש את תאריו ונחלותיו. בשנת 1825 שינה אביה את תוארו ל**דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג**, שלא היה בשימוש משנת 1779, שבה מת פרידריך היינריך וילהלם, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. בשנת 1831 מת אביה בטירת גוטורפ, ואחיה קרל, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ירש את תאריו ונחלותיו.

ב-30 באוקטובר 1834 התחתנה פרדריקה עם אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג, אולם לא היו להם ילדים.

בנובמבר 1855 הוגבל בעלה לטירת הוים, בשל מחלת נפש מתקדמת (כמה מקורות טוענים כי סבל מסכיזופרניה). שם, אלכסנדר קרל בילה את שארית חייו תחת טיפול רפואי בחברת עוזרו, הצייר וילהלם פון קיגלגן.

בשל חוסר היכולת שלו, אשתו פרדריקה שלטה כעוצרת הדוכסות במקומו.

ב-19 באוגוסט 1863 מת בעלה אלכסנדר קרל בהוים, ומכיוון שלא היו להם ילדים ירש אותו קרוב משפחתו, ליאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו-קתן, אשר איחד את הדוכסויות ליצירת דוכסות אנהלט.

בנובמבר אותה שנה עלה אחיה כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק לשלטון בדנמרק. פרדריקה חיה את שארית חייה בארמונה בבאלנשטדט, ושם מתה ב-10 ביולי 1902.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק |   | שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין |   | קרל לאופולד, רוזן שליבן |   | מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף |   | פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל |   | מרי, נסיכת בריטניה הגדולה |   | פרדריק החמישי, מלך דנמרק |   | לואיז, נסיכת בריטניה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק |   |   |   |   |   | פרדריקה, רוזנת שליבן |   |   |   |   |   | קרל, נסיך הסן-קאסל |   |   |   |   |   | לואיזה, נסיכת דנמרק |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | פרידריך וילהלם, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | לואיזה קרולינה, נסיכת הסן-קאסל |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **פרדריקה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדריקה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 121081052
* LCCN: n00030117
* VIAF: 22988110
* WorldCat: lccn-n00030117

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ארנְסט אלכסנדר** (בגרמנית: **Ernst Alexander**;‏ 19 במרץ 1902 – 30 בינואר 1980) היה פרופסור לפיזיקה ניסיונית באוניברסיטה העברית בירושלים, מראשוני מוריה ודקאן הפקולטה למדעי הטבע והמתמטיקה (1959–1963).

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר נולד בשנת 1902 בברלין בירת גרמניה.
למד בבית הספר הטכני הגבוה בעירו ובמינכן, ובשנת 1927 קיבל תואר דוקטור להנדסה בברלין.
בשנים 1927–1933 שימש כעוזר מחקר של ג'ורג' דה הוושי (מגלה היסוד הפניום וחלוץ השימוש בשיטת הסמנים הרדיואקטיביים, לימים חתן פרס נובל לכימיה) במכון לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת פרייבורג. הם חיברו יחדיו את הספר *Praktikum der Chemischen Analyse mit Rongestrahlne* (לייפציג 1933). ב-1933 הועלה לדרגת פריבט-דוצנט, וזמן קצר לאחר מכן פוטר ממשרתו, בעקבות עליית הנאצים לשלטון.

אלכסנדר היה בן למשפחה מתבוללת, אך נמשך לציונות בהשפעת דוד מגליציה, ולמד עברית מסטודנטים ארצישראליים שלמדו בברלין. ב-1933 הגיע לארץ ישראל כתייר, והודות להלוואה קיבל סרטיפיקט כ"קפיטליסט" (בעל הון). הוא הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים כעוזר מחקר בכיר במכון רקח לפיזיקה.
ב-1945 קודם למשרת מרצה לפיזיקה ניסויית, ב-1956 היה לפרופסור חבר וב-1964 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.

היה מעורכי האנציקלופדיה העברית וכתב בין היתר את הערך על האלקטרון.

התגורר ברחוב עמק רפאים בירושלים. נפטר בשנת 1980, בגיל 78.

ב-1929 נישא אלכסנדר לאסתר (Ernestina Dienstfertig;‏ 1906–1983), פסיכותרפיסטית נוער. השניים היו הורים לבן ובת:

* שלמה אלכסנדר (1930–1998) – המשיך בדרכו של אביו, היה פרופסור לפיזיקה ודקאן הפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטה העברית; החל את דרכו כפיזיקאי ניסויי ובהמשך היה תאורטיקן של פיזיקה של חומר מעובה; חתן פרס ישראל למדעים מדויקים (1993). בתו ניצה נשואה לפיזיקאי דב לוין.
* דינה רון (נולדה ב-1930) – חיברה את "איה פלוטו" (ביחד עם בעלה, ארי רון, שצייר).

נכד דודו הוא המתמטיקאי הישראלי דורון ציילברגר.

לקריאה נוספת
------------

* שמואל סמבורסקי, "ארנסט אלכסנדר, ממניחי יסודות הפיזיקה בישראל", **מדע** כד, 2 (1980), 92–93.

* Issachar Unna, 'The Genesis of Physics at the Hebrew University of Jerusalem,' *Physics in Perspective 2,4 (2000), 336-380.*
	+ "The Expansion of Experimental Physics: Ernst Alexander and Gunter Wolfson," pp. 350-351.(article on SpringerLink)

קישורים חיצוניים
----------------

* Siegfried Niese, Der Naturwissenschaftler Ernst Alexander (1902-1980) - Ein Forscherleben im 20. Jahrhundert, *Freiburger Universitätsblätter* 178 (2007), 87-102 (PDF) (בגרמנית)

* דף גנאלוגי באתר של דורון ציילברגר, אוניברסיטת ראטגרס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחיי האוניברסיטה העברית: המכון למדעי הביולוגיה, דואר היום, טור 2, 3 בינואר 1934.
2. ↑  ירושלים: מינויים חדשים באוניברסיטה, מעריב, 12 במאי 1964.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009748384605171
* GND: 1042246890
* VIAF: 305257741
* WorldCat (עם VIAF): 305257741

 |
**חינוך חופשי** (באנגלית: **unschooling**; מכונה גם: **למידה טבעית**, **חינוך ל אינ-שיעור** ו**חינוך מתוך החיים**) מייצג פילוסופיה חינוכית הטוענת שחינוך יכול וצריך להתקיים ללא מסגרת לימודית מובנית. 

על פי גישת החינוך החופשי, המוטיבציה המרכזית של הילד היא סקרנותו הטבעית, אשר בהיעדר מסגרת מובנית, ניתן לה כר נרחב לביטוי ולפעולה. כמו כן, מדגישה פילוסופיה זו את חשיבות החופש ויכולת הבחירה של ילדים.

באופן מעשי, מיושמת הפילוסופיה בחינוך ביתי ובבתי ספר חופשיים. המסגרת – אם בכלל יש כזו – היא חופשית ביותר ונתונה במידה רבה לניהולו של הילד. שיטת החינוך ברובה אינה מבוססת על הדינמיקה של מורה-תלמיד, אלא על למידת חקר ועל קליטה מהסביבה. ההורים, הקרובים, החברים של המשפחה, ומבוגרים וצעירים, בעלי מקצועות, משמשים כמורים לרגע: הם מסבירים משהו שהילד שמע אותם אומרים, עונים לשאלה, מבצעים עם הילד פעילות, אך ברוב הזמן הילד לומד מהסביבה, באורח עצמאי מהתבוננות, ממשחקים, מקריאה, מהטלוויזיה, המחשב והאינטרנט.

המונח הלועזי unschooling הוטבע על ידי ג'ון הולט, מחברם של 10 ספרים על חינוך, וממובילי תנועת החינוך החופשי בארצות הברית.

ראו גם
------


|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל החינוך** הוא שער למגוון נושאים הקשורים בחינוך ובהשכלה, בהם מוסדות, אישים, מושגים ועוד.
 |

* ביטול בית הספר
* חינוך ביתי
* ג'ון הולט
* חינוך דמוקרטי
* דגם סדברי

קישורים חיצוניים
----------------

* מדור חינוך ביתי וחינוך חופשי "באופן טבעי"
* מאמרים בנושא "אנסקולינג" באתר של דן לסרי
* המרכז לעתידנות בחינוך - מאמר של ד"ר אבירם רוני וארי ניומן על חינוך ביתי בישראל (באנגלית)
* אתר מקיף unschooling באנגלית
* אתר "המכון לחינוך דמוקרטי" בחדרה
הביטוי **פרימום נון נוקרה** (בלטינית: **Primum non nocere**; בתרגום מילולי: **ראשית, אל תזיק**) מבטא את אחד מעקרונות האתיקה הרפואית. הביטוי משמש לפחות מאז 1860 תזכורת לעוסקים ברפואה, שלפעולות הנעשות מתוך כוונות טובות עשויות להיות תוצאות לא רצויות. העיקרון התקבע כיסוד חשוב באתיקה הרפואית המודרנית בעיקר בזכות היותו אחד מארבעת עקרונות-העל שניסחו טום ביצ'מפ וג'יימס צילדרס בספרם "*Principles of Biomedical Ethics* "‏.

מכיוון שלא ניתן לפעול על פי העיקרון באופן אבסולוטי (כיוון שאי אפשר כמעט לטפל ללא אפשרות, ולו זניחה, של נזק), מקובל להתייחס למושג כאל דרישה לפעול לטובת החולה.

מקור הביטוי
-----------

שלא כאמונה הרווחת, מקור הביטוי אינו שבועת היפוקרטס. לרוב הביטוי מתואר כפרפרזה של גלנוס על ביטוי של היפוקרטס, אף שגלנוס כתב ביוונית ואין אזכור ידוע של הביטוי בכתביו. הטקסט הקרוב ביותר במשמעותו לביטוי בכתבי היפוקרטס הוא "לעזור, או לפחות לא לגרום נזק" (מתוך **אפִּידֶמִיוֹן**, ספר ראשון, חלק חמישי).

אחת הדעות גורסת כי הראשון שהשתמש בביטוי "פרימום נון נוקרה" בתרבות הרפואית האמריקאית והבריטית היה רופא אמריקאי, וורתינגטון הוקר (Worthington Hooker) בספרו שיצא לאור ב־1847. אותו רופא ייחס את המקור לפתולוג והקלינאי הפריזאי אוגוסט פרנסואה שומל (Auguste François Chomel,‏ 1788–1858), אשר השתמש בביטוי בהרצאותיו.

מתברר שהוקר לא השתמש בביטוי זהה לזה המשמש היום; באפריל 2005 פרסם הפרמקולוג סדריק סמית את ממצאיו בחַפְּשוֹ את מקור הביטוי: סמית גילה שהביטוי כפי שהוא מוכר היום, בצורתו הלטינית, יוחס לרופא הבריטי תומאס סידנהם (1624–1689 ,Thomas Sydenham) בספרו של תומאס אינמן (Thomas Inman) שפורסם ב־1860. הספר והייחוס בתוכו צוטט באותה שנה על ידי "כתב העת האמריקאי למדע הרפואה" (American Journal of Medical Science), והביטוי שב והופיע באותו כתב עת ב־1879 וב־1906. מכאן, ובמהלך סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, הפך השימוש בביטוי "פרימום נון נוקרה" לנפוץ ואף החל לשמש לא רק בהקשרו הרפואי.

השימוש במושג
------------

עקרון אי גרימת הנזק primum non nocere בטיפול רפואי הוחלף בגישות מציאותיות יותר, כגון ארבעה עקרונות ביו-אתיקה של דו"ח בלמונט משנת 1978 ואילך: אוטונומיה, רצון חופשי ופעולה עצמאית; יעילות; צדק בחלוקה חברתית של משאבים מוגבלים ועקרון עשיית הטוב, המשית חובה לא להזיק, ולמעשה החליף את העיקרון הקודם. השינוי נעשה בעקבות ההכרה בכך שהדרך היחידה להימנע מנזק כלשהו היא אי-התערבות, מאחר שכל הליך רפואי כולל סיכונים כלשהם. ארבעת העקרונות די מקובלים אך אינם אוניברסליים. יש חלופת אתיקה ממקור פמיניסטי, פופולרית בסיעוד, שהיא מטרנליסטית ולכן לא לגמרי אוטונומית, ואין נוסחה מאזנת של העקרונות שהיא מקובלת על הכל. עם זאת, נראה שהאוטונומיה מובילה מלבד במקרים הנוגעים לבטיחות הציבור, כמו מחלות זיהומיות ואלימות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tom L. Beauchamp and James F. Childress, **Principles of Biomedical Ethics**. Oxford University Press. מסת"ב 019508537X
2. ↑  Smith CM, **Origin and uses of primum non nocere--above all, do no harm!** *Journal of clinical pharmacology*, 2005;45(4):371-7 PMID 15778417
פסלו של ירים-לים מלך אללח'. אוסף המוזיאון הארכאולוגי של האטיי
**ירים-לים** (מלך בין 1735 לפנה"ס לערך ועד אחרי 1700 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה מלך אללח' ובנו של חמורבי הראשון מלך ימחד. המלוכה על אללח' ניתנה לו על ידי אחיו, המלך אבא-אן הראשון מימחד. ירים-לים הקים באללח' ענף משני לשושלת בית ימחד, שהתקיימה עד לכיבושה של אללח' על ידי המלך החתי חתושיליש הראשון בשנת מלכותו השנייה, במחצית השנייה של המאה ה-17 לפנה"ס.

תקופת מלוכתו
------------

חמורבי הראשון, אביו של ירים-לים, מינה אותו להיות המושל של אזור בצפון סוריה, שהעיר המרכזית בה הייתה אירידו, עיר ששכנה בין חרן וכרכמיש. הוא המשיך להיות המושל של האזור גם בתקופת מלכותו של אחיו, אבא-אן הראשון, שעלה למלוכה בימחד ב-1750 לפנה"ס. זיתרדו, המושל של העיר אירידו, מרד כנגד ימחד והמריד ערי מדינה נוספות במסופוטמיה העליונה. בעקבות כך נלחם אבא-אן הראשון, בסיועו של ירים-לים, במורדים. דיכוי המרד בכוח הביא להריסת העיר. כפיצוי על איבוד תפקידו וגם על עזרתו בדיכוי המרד, הוא נתן לו את המלוכה על אללח'. אבא-אן הראשון חתם על הסכם עם אחיו שבו הוא קיבל את המלוכה על אללח' תחת הריבונות של ימחד. מאורע זה אירע 15 שנים לאחר שאבא-אן הראשון עלה לשלטון בימחד. המלוכה באללח' הותנתה בכך שירים-לים ויורשיו לא יבגדו בימחד. הוא נשבע שבועת נאמנות לאחיו, תוך שהוא מציין שאם הוא או מישהו מיורשיו יחתור תחת ימחד, או יגלה את סודותיו של אבא-אן הראשון למלך אחר, השלטון על אללח' יופקע מידיהם. במקביל, נשבע אבא-אן הראשון שהוא לא יפקיע את המלוכה באללח' מידי אחיו, ואם יעשה זאת הוא יהיה מקולל. חלק מהקללה כולל נוסח למפר הברית: "מי יתן ואישתר תטביע ערוות אישה על ברכיו". המשמעות של ברכיו הוא אברי מינו, והכוונה היא אולי שאישתר תהפוך את מפר הברית לאישה ממש, כלומר סריס.

ירים-לים המשיך לשלוט על אללח' בכל יתרת תקופת מלוכתו של אחינו, ירים-לים השני (1720–1700 לפנה"ס), וכן בשנים הראשונות של נכד אחיו, ניקמי-אפוח (1700-1675 לפנה"ס). את ירים-לים ירש בנו אמיתכום.

ארמון וקבורה
------------

הארכאולוג האנגלי לנרד וולי גילה את ארמונו של ירים-לים בחפירות הארכאולוגיות שהחלו בשנת 1936. חלק מהחדרים היו מעוטרים בפרסקאות שהזכירו בסגנונן את הארמון בקנוסוס, שנבנה 100 שנים מאוחר יותר. הוא גילה חדר הקבורה, שכלל בור בעומק של 15 מטר. במרכז הבור היה פיר בעומק 9 מטר, שבתוכו נמצא כד קבורה. הפיר היה ממולא באבנים, ומעליו כוסה הבור בשכבות של מבנים טקסיים. כל המבנה נשרף, ומעליו הונחה שכבה נוספת. מעל הבור היה חדר מלכותי שהכיל את פסלו של ירים-לים.

וולי חשב בטעות שהוא גילה את פסלו של ירים-לים הראשון מלך ימחד, אביו של חמורבי הראשון, אולם קריאת הלוחות שנמצאו באללח' הביאה להבנה שמדובר בירים-לים אחר שמלך באללח' והיה נכדו של ירים-לים הראשון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתמר זינגר, **החתים ותרבותם**, הוצאת מוסד ביאליק, 2009, עמ' 25
2. ↑  Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge,‏ 2006, עמ' 255
3. ↑  Canaan in the 2nd Millennium B.C.E. מאת נדב נאמן, הוצאת Eisenbrauns,‏ 2005, עמ' 285–286
4. ↑  מאיר מלול, חברה, משפט ומנהג בישראל בתקופת המקרא ובתרבויות המזרח הקדום, הוצאת בר-אילן, 2006, עמ' 51–52
5. ↑  International Dictionary of Historic Places: Southern Europe, מאת Trudy Ring, Robert M. Salkin, Sharon La Boda, ‏1994, עמ' 10
**גאורגי וולקוביץ' צ'אלקוב** (בבולגרית: **Георги Чалъков Вълкович**;‏ 1833, אדירנה, האימפריה העות'מאנית – 24 בפברואר 1892, קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית) היה רופא צבאי, דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין השנים 1881–1883 כיהן כשר החוץ, המיעוטים והדתות של נסיכות בולגריה בממשלתו של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה.

קורות חייו
----------

גאורגי וולקוביץ' נולד באדירנה למשפחת סוחרים אמידה מקופריבשטיצה. הוא רכש השכלה תיכונית בפלובדיב ובהמשך, ב-1857 סיים את האקדמיה הצבאית העות'מאנית לרפואה בקונסטנטינופול (אנ'). בין השנים 1860–1863 התמחה בפריז. ב-1865 כיהן מספר חודשים כמנהל מחלקה בבית החולים במרכזי בדמשק. בין השנים 1870–1871 ניהל בית חולים בקונסטנטינופול, וב-1872 הועלה לדרגת אלבאיי בצבא העות'מאני.

לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) והקמת נסיכות בולגריה השתלב וולקוביץ' במנגנון הממשל של הנסיכות הצעירה והפך לאחת הדמויות המשפיעות שבה. הוא נבחר לאספה הלאומית הבולגרית הראשונה. ב-1879 מונה לממונה על החקלאות, המסחר ומבני הציבור של המחוז האוטונומי רומליה המזרחית, וב-1881 מונה לממונה על הדואר והטלגרף של רומליה המזרחית. בין 1881–1883 כיהן כשר החוץ, המיעוטים והדתות, ויושב ראש מועצת המדינה בממשלו של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה. במהלך מלחמת בולגריה–סרביה (1885) היה וולקוביץ' ממונה על בתי החולים הצבאיים של הנסיכות.

ב-1886 מונה למנהל בית החולים האוניברסיטאי "אלכסנדרובסקה" אשר בסופיה, וב-1887 מונה לנציג הדיפלומטי הבולגרי לאימפריה העות'מאנית. בעת מינויו נחשב התפקיד לבכיר ביותר בשירות הדיפלומטי הבולגרי, ונתפש כתפקיד אמון. וולקוביץ' היה מקורב ואיש אמונו של ראש הממשלה סטפן סטאמבולוב. ב-24 בפברואר 1892 נדקר גאורגי וולקוביץ' בקונסטנטינופול על ידי שני אזרחים בולגרים שפעלו מטעם גופי הביטחון של האימפריה הרוסית כנגד ממשלתו של סטפן סטמבולוב ותומכיו הבולטים. סטמבולוב הפגין עמדות פרו מערביות ודגל בצמצום משמעותי של השפעת הרוסים על המשטר בבולגריה. וולקוביץ' מת מפצעיו יומיים מאוחר יותר. הוא הובא לקבורה בבית הקברות המרכזי בפלובדיב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורגי וולקוביץ'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).
2. ↑  חלפו 120 שנים לרציחתו של גאורגי וולקביץ', באתר rimplovdiv.wordpress.com (בבולגרית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קונסטנטין סטואילוב** | **שר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה** 11 באוגוסט 1881 – 26 בינואר 1883 | **הבא**:**קונסטנטין סטואילוב** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1268162663
* VIAF: 7025166360586307070004
* WorldCat (עם VIAF): 7025166360586307070004

 |
**רשימה מקושרת של XOR** היא רשימה מקושרת דו כיוונית אשר מנצלת את פעולת הXOR על מנת לחסוך בזיכרון. בזמן שברשימה מקושרת דו כיוונית רגילה נדרשים שני משתנים אשר מחזיקים את הכתובת של האיבר הקודם ושל האיבר הבא (כפי שמוצג בתרשים הבא):

ברשימה מקושרת של XOR, המידע של שני השדות שמורים במשתנה כתובת בודד, אשר שומר את ערך ה - XOR המתקבל מהכתובת הקודמת והכתובת הבאה בתור (כפי שמוצג בתרשים הבא):

לדוגמה, כאשר עוברים על הרשימה משמאל לימין, אם אנו נמצאים בתא B, אנו ניקח את הכתובת של התא הקודם - A - ונבצע עליו פעולת XOR יחד עם הערך שנמצא במשתנה בתא B. כתוצאה מהפעולה, נקבל את כתובת התא C ונוכל להמשיך לעבור על הרשימה. בדומה, אם נלך מהכיוון ההפוך, אנו ניקח את הכתובת של תא C ונפעיל עליו פעולת XOR יחד עם הערך שנמצא במשתנה בתא B, כדי לקבל את כתובת A.

מכך יוצא שכדי לעבור על הרשימה בכיוון כלשהו מנקודה מסוימת, אנו נזדקק לכתובות של שני תאים סמוכים, ולא רק אחד כמו ברשימה מקושרת רגילה. למרות זאת, זהו חיסכון ניכר בזיכרון - אנו נזדקק למספר קבוע של משתנים (שניים) כדי להחזיק את הכתובות של התאים הרצויים, ונחסוך בחצי הזיכרון שדרוש לרשימה מקושרת דו צדדית רגילה (גודלו של זיכרון זה תלוי ברשימה ולכן אינו קבוע ויכול, תאורטית, להיות בלתי מוגבל).

למרות החיסכון בזיכרון, השימוש בטריק התכנותי הזה אינו מקובל או מומלץ מהסיבות הבאות:

* כלי ניפוי שגיאות סטנדרטיים אינם מסוגלים לעקוב אחר שרשרת XOR, דבר שהופך את תהליך ניפוי השגיאות לקשה ומסורבל יותר.
* הוזלת הזיכרון, והגדלת נפחו באופן מתמיד הופכים את החיסכון בזיכרון המתקבל מטריק זה לשולי ולא כדאי.
* מרבית תוכניות איסוף הזבל לא עובדות עם מצביעים שאינם ישירים.
* הקוד הנדרש לכתיבת מימוש זה ברור פחות מהקוד הנדרש לכתיבת רשימה מקושרת דו כיוונית סטנדרטית.

ראו גם
------

* אלגוריתם ההחלפה של XOR

| מבני נתונים |
| --- |
| מבנים מופשטים | רשימה • מחסנית • קבוצה • רב קבוצה • תור • דו-תור • תור עדיפויות • מילון • מחרוזת • איחוד קבוצות זרות |
| מימושים ליניאריים | מערך • מערך משונן • טבלת גיבוב • רשימה מקושרת • רשימת דילוגים • חוצץ |
| גרפים ועצים | ערימה  (בינארית • בינומית • פיבונאצ'י) • עץ חיפוש  (עץ אדום שחור • עץ 2-3 • עץ 2-3-4) • עץ סיפות • עץ B • עץ +B • עץ AVL • עץ Splay • עץ BSP • עץ kd • עץ R‏ • Trie • טריי X מהיר • טריי y מהיר• עץ WAVL |
| הסתברותיים | מסנן בלום |
**יריד סקרבורו** (באנגלית: **Scarborough Fair**) הוא יריד או שוק שפעל במהלך ימי הביניים בעיר סקרבורו שבצפון יורקשייר באנגליה. יריד זה היה החשוב שבירידים שנערכו באנגליה בימי הביניים. היריד נערך מדי שנה החל מה-15 באוגוסט ונמשך 45 ימים. היריד היה יוצא דופן בתקופתו הארוכה.

ביריד השתתפו סוחרים מכל רחבי אנגליה, ואף סוחרים שהגיעו מדנמרק, נורווגיה, המדינות הבלטיות והאימפריה הביזנטית.

היסטוריה
--------

יריד סקרבורו החל לפעול בעקבות רישיון מלכותי שניתן על ידי הנרי השלישי, מלך אנגליה ב-22 בינואר 1253. על פי הרישיון המלכותי, הורשתה העיר להפעיל את היריד מחג עליית מרים (ב-15 באוגוסט) ועד חג המלאך מיכאל (החל ב-29 בספטמבר).

היריד היה אירוע רב משתתפים, ונכחו בו סוחרים, קונים, בנקאים, וגם אנשי בידור וקהל רב שבה לצפות במופעי הבידור.

היריד פעל במהלך כל ימי הביניים. במהלך המאה ה-17 החלה ירידה בפופולריות של היריד והוא הפסיק לפעול. פעילותו חודשה באמצע המאה ה-18 אולם הוא הופסק בשנת 1788.

בשלהי המאה ה-20 החלו להיערך אירועים קצרים בשם זה, בסגנון ביניימי, שנערכו בחסות ארגון מורשת אנגליה.

אזכורים תרבותיים
----------------

היריד מאוזכר בבלדה העממית הבריטית יריד סקרבורו. בלדה זו זכתה לפרסום רב ברחבי העולם בביצוע הצמד סיימון וגרפונקל.

ראו גם
------

* יריד סקרבורו (בלדה)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יריד סקרבורו
* ההיסטוריה של סקרבורו
**בובי טימונס** (באנגלית: **Bobby Timmons**‏; 19 בדצמבר 1935 - 1 במרץ 1974) היה פסנתרן ג'אז ומלחין אשר התפרסם בעיקר בנגינתו לצד ארט בלייקי בתור הפסנתרן של מבשרי הג'אז בין השנים 1958–1961 (עם הפסקה קצרה שבה הוחלף על ידי ולטר בישופ). הלחן המפורסם ביותר של טימונס הוא "Moanin'" אשר נהיה לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר של מבשרי הג'אז.

הקריירה
-------

טימונס נולד כרוברט הנרי "בובי" טימונס (באנגלית: Robert Henry "Bobby" Timmons) בפילדלפיה. כמו מוזיקאים רבים, גם טימונס פרץ בזכות ארט בלייקי כנגן במבשרי הג'אז. למעשה הוא היה הפסנתרן הראשון שהתגלה בהרכב, ואחד הפסנתרנים שנתנו את הטון בתחילת הדרך. הקטע המפורסם ביותר שהלחין טימונס, כאמור, הוא "Moanin'" אשר נהיה לשיר הנושא של האלבום הראשון שלו עם מבשרי הג'אז, ולאחד השירים המוכרים והחשובים של ההרכב. לקראת סוף העבודה עם מבשרי הג'אז, החל טימונס להקליט גם כמוביל הרכבים. אלבומו הראשון כמוביל היה בטריו עם סם ג'ונס (קונטרבס) וג'ימי קוב (תופים), האלבום נקרא "This Here Is Bobby Timmons" והוא הופק ב-1960. אחד השירים באלבום הוא "Dat Dere" השיר השני הכי מוכר של טימונס. לאחר צאת האלבום המשיך להקליט אלבומי סולו בהרכבים קטנים יחסית, לרוב עם מוזיקאים חשובים ומוכרים (כולל את ארט בלייקי). בסוף שנות השישים הקליט טימונס הקלטה עם תזמורת של מוזיקאי צמרת, כולל למשל את רון קרטר, ג'ימי קוב ובילי היגינס. 

לאחר שהקריירה שלו דעכה לאיטה, בובי טימונס נפטר ב-1 במרץ 1974, בניו יורק.

סגנונו
------

טימונס היה מהפסנתרנים הראשונים בהארד בופ וסגנונו השפיע רבות על הסוגה. סוגת ההארד בופ מתאפיינת בכך שהיא משלבת את הבי בופ עם מרכיבים מוזיקליים שונים, הסגנון של טימונס היה שילוב של גוספל ופאנק בתוך הג'אז. הוא אמנם לרוב לא היה מחוכם מבחינה הרמונית אך הצד החזק שלו היה הגרוב המיוחד שלו, והאנרגיות הרבות שהוא הכניס למוזיקה.

אישיותו
-------

טימונס היה בעל ביטחון עצמי נמוך, והיה זקוק לעידודם של מוזיקאים אחרים, למשל, ארט בלייקי. כמו כן הייתה לטימונס נטייה קשה לאלכוהוליזם, מה שהוביל למותו.

לקריאה נוספת
------------

* The Penguin Guide to Jazz on CD

קישורים חיצוניים
----------------

* בובי טימונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בובי טימונס, באתר Last.fm (באנגלית)
* בובי טימונס, באתר AllMusic (באנגלית)
* בובי טימונס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* בובי טימונס, באתר Discogs (באנגלית)
* בובי טימונס, באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007337132305171
* BNE: XX894439
* BnF: cb13900459w (data)
* CiNii: DA12850396
* GND: 135131995
* ICCU: MODV295202
* ISNI: 0000 0000 8382 3053
* LCCN: n80097115
* MusicBrainz: ef05197e-aacb-4dbf-9cc4-2a9abee82f03
* NDL: 001117805
* NKC: ola2002159300
* NTA: 070805989
* SNAC: w6bs1r44
* SUDOC: 156627094
* VIAF: 51876757
* WorldCat: lccn-n80097115

 |
**בוביה דה פלאנדר** (מצרפתית: **Bouvier des Flandres**) הוא גזע כלבי רועים שמקורו בפלנדריה אשר בבלגיה. משמעות שמו בצרפתית היא "רועה הפרות של פלנדריה", בהתייחסו למוצאו הפלמי של הגזע.

הגזע שימש בעבר בעבודות החווה, כגון רעיית בקר או כבשים, וגרירת עגלות. כיום הכלבים הללו משמשים בעיקר ככלבי מחמד, כלבי שמירה וכלבי משטרה.

היסטוריה
--------

נזירים מפלנדריה היו המגדלים הראשונים של הגזע. שורשיו של הגזע מגזעי כלבים כמו וולפהאונד אירי ודירהאונד סקוטי אשר הוכלאו עם כלבי חווה מקומיים, עד אשר נוצר האב הקדמון של הבוביה דה פלאנדר המודרני. הוא שימש ככלב עבודה לרעיית ושמירת הבקר, ואף למשיכת עגלות בזכות עוצמתו ואופיו, והתאים למזג האוויר המקומי בזכות הפרווה העבה שלו.

עד תחילת המאה ה-20 הגזע לא היה מוגדר וכלל מספר סוגים. ב-1912 ו-1913 מספר מועדוני כלבנות מקומיים אימצו סטנדרטים לבוביה.

מלחמת העולם הראשונה גרמה לגזע להיעלם כמעט לחלוטין, עקב הרס מקום מוצאו של הבוביה ושימושו במלחמה למטרות צבאיות. ואכן, ניק, כלב זכר מאולף לחפירות אשר שירת במלחמה, וזכה בתחרויות כלבים אחריה, נחשב למייסד הגזע. 
תקן אחיד לגזע נוצר ב-1936 על ידי ועדה צרפתית-בלגית. מלחמת העולם השנייה העמידה בסכנה שנית את הגזע. בגלל אילוצים אלה התפתחותו של הבוביה הייתה איטית, ורק ב-1964 הוכר על ידי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות.

מאפיינים
--------

התכונה הבולטת ביותר של הבוביה דה פלאנדר הוא הפרווה בפניו וזקנו. הוא כלב חסון, בעל פרווה ארוכה אפורה, שחור, חומה או זהובה ולעיתים מנומרת.

זהו כלב נאמן ומגן מטבעו, ולכן הוא חיית מחמד וכלב שמירה טוב. הוא בדרך כלל ממושמע עם אופי טוב, וקל יחסית לאילוף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוביה דה פלאנדר** בוויקישיתוף
* בוביה דה פלאנדר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283979105171
* LCCN: sh85016133

 |