recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**משקל אטומי** (**atomic weight**) או **מסה אטומית יחסית** (**relative atomic mass**), המסומן Ar, הוא נתון פיזיקלי וכימי המייצג את הממוצע המשוקלל של המסות האטומיות של האיזוטופים של יסוד מסוים ביחס לאטום המימן, לפי שכיחותם בטבע. לכל יסוד יש משקל אטומי מסוים, המאפיין אותו. אין שני יסודות בעלי אותו משקל אטומי.

נתון זה נדרש מכיוון שלאיזוטופים שונים של אותו יסוד יש מסה אטומית שונה, כך שעבור כל יסוד המופיע בטבע כיותר מאיזוטופ אחד, לא ניתן להסתפק במסה האטומית של אחד האיזוטופים כדי לייצג את המסה האטומית הממוצעת של היסוד עצמו. נדרש שקלול של המסות האטומיות של האיזוטופים השונים, לפי שכיחותם. שקלול זה מפיק מספר מייצג עבור כל יסוד, הוא המשקל האטומי. לכן, המשקל האטומי מופיע, לעיתים קרובות, תחת שמו של היסוד בטבלה המחזורית. המשקל האטומי הוא גודל חסר מימד המייצג את היחס בין הממוצע המשוקלל של המסות האטומיות לבין יחידת מסה אטומית מאוחדת אחת (1 u).

לדוגמה, היסוד חמצן מופיע בטבע כתערובת של שלושה איזוטופים: האיזוטופ 16O
 (חמצן-16), האיזוטופ 17O
 (חמצן-17) והאיזוטופ 18O
 (חמצן-18). לכל אחד מהאיזוטופים יש מספר מסה שונה (16, 17 ו-18, בהתאמה). לכן, גם המסה האטומית של כל אחד מהם שונה: 15.99491461957 u עבור חמצן-16, 16.9991317565 u עבור חמצן-17 ו-17.99915961286 u עבור חמצן-18. ידועה גם השכיחות היחסית של כל אחד מהאיזוטופים: חמצן-16 מהווה 99.757% מהחמצן בטבע, חמצן-17 מהווה 0.038% מהחמצן בטבע וחמצן-18 מהווה 0.205% מהחמצן בטבע. עם נתונים אלו, ניתן לחשב את המשקל האטומי של חמצן:

Ar(O) = 15.99491461957 × 0.99757 + 16.9991317565 × 0.00038 + 17.99915961286 × 0.00205 = 15.9994049243182779

מכיוון שאין צורך, או דיוק, במספר גבוה מדי של ספרות לאחר הנקודה, המשקל האטומי של חמצן מוצג לעיתים קרובות כ-15.9994. לעיתים, הנתון מוצג עם טווח אי-ודאות במדידה, הנובע מאי-ודאות במדידה של נתוני המסה האטומית והשכיחות היחסית של האיזוטופים השונים. בשיטת הצגה זו, המשקל האטומי של חמצן הוא 15.9994 ± 0.00037.

נתון המשקל האטומי משמש גם לחישובים של מסה מולרית או מסה מולקולרית. זאת, על ידי הכפלת מספר האטומים של יסוד מסוים, הנמצאים במולקולה, במשקל האטומי של אותו יסוד וחיבור התוצאות עבור כל היסודות השונים הנמצאים במולקולה.

משקל אטומי סטנדרטי (standard atomic weight) הוא משקל אטומי של יסוד כשהוא מחושב על בסיס השכיחות היחסית של האיזוטופים בדגימות שנלקחו מכדור הארץ בלבד.

ראו גם
------

* מספר אטומי (Z) – מספר הפרוטונים בגרעין של אטום מסוים; קובע את היסוד של האטום.
* מספר מסה (A) – מספר הנוקליאונים (פרוטונים ונייטרונים) בגרעין של אטום מסוים; קובע את האיזוטופ של האטום.
* יחידת מסה אטומית מאוחדת (u) – יחידת מידה קבועה של מסה, השווה 1⁄12 מהמסה של אטום אחד של פחמן-12.
* מסה אטומית (ma) – מסה של אטום מסוים; משתנה עם שינוי האיזוטופ; ניתנת למדידה ביחידות u.
* מסה מולקולרית (m) – מסה של מולקולה מסוימת; ניתנת למדידה ביחידות u.
* מסה מולרית (M) – מסה של כמות נתונה של חלקיקים מסוימים; נמדדת ביחידות g/mol.

קישורים חיצוניים
----------------

* משקל אטומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* משקלים אטומיים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Atomic Weights and Isotopic Compositions with Relative Atomic Masses". NIST. ביולי 2015. נבדק ב-7 במרץ 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295881605171
* BnF: cb11978880x (data)
* LCCN: sh85009327
* NDL: 00562390

 |
בשפות תכנות, **פונקציית למדא** או **ביטוי למדא** (באנגלית: **Lambda Expression**) הוא הגדרה של פונקציה שאינה שייכת לשם מזהה, ולכן נקרא גם **פונקציה אנונימית**.

מכיוון שמדובר בביטוי שהטיפוס שלו הוא פונקציה, ההקשרים שבהם נעשה בו שימוש הם הקשרים שבהם הפונקציה מהווה אובייקט (למשל השמת ערכו למשתנה או שימוש כארגומנט לפונקציה שמקבלת פונקציה כפרמטר), ולכן אופייני מאוד לתכנות פונקציונלי.

מקור
----

מקור השם "למדא" (על פי האות היוונית) נגזר מ"תחשיב למדא", שהוא מודל חישובי המהווה את הבסיס התאורטי לתכנות פונקציונלי. ביטויי למדא נכללו בשפת התכנות Lisp (1958), שבה `lambda` היא מילה שמורה המשמשת אופרטור להגדרת הביטוי. מאז, פונקציות אנונימיות נכללו בשפות תכנות רבות, בהן גם שפות מרובות פרדיגמות (שאינן שפות פונקציונליות טהורות). בחלקן המילה `lambda` משמשת גם כן כמילה שמורה להגדרת הביטוי, למשל Python ו-Ruby.

שימושים
-------

בשפות רבות התומכות בפונקציות אנונימיות, היתרון הבולט בהן הוא תחביר מקוצר בהשוואה להגדרת פונקציה רגילה. במצבים שונים עשויים להיות יתרונות נוספים, כגון מניעה מכוונת של שימוש בהגדרת הפונקציה מחוץ להקשר שבו הוגדרה (לטובת כימוס למשל), וכן הימנעות מ"זיהום" של מרחב השם. לכן, השימוש בפונקציות אנונימיות עשוי להועיל כאשר יש צורך בהגדרת פונקציה לשימוש נקודתי וחד-פעמי בקוד המקור, כלומר מקרים שבהם לא צפוי להיעשות שימוש חוזר באותה הגדרה של פונקציה.

### דוגמה בפייתון

בשפת התכנות פייתון, התחביר להגדרת פונקציה אנונימית הוא:

```
lambda parameters: expression

```

כאשר `parameters` הם הפרמטרים של הפונקציה (שהם אופציונליים, ומופרדים בפסיק אם ישנם יותר מאחד), ו-`expression` הוא ביטוי שבאופן טיפוסי מכיל את אותם הפרמטרים, וערכו הוא תוצאת הפונקציה.

לצורך המחשת ההבדל בין הגדרה כזו לפונקציה רגילה, נדגים שימוש בפונקציה המובנית `map`, שבתיאור פשטני מקבלת שני פרמטרים: פונקציה ואובייקט רב-איברים (כמו רשימה), ומחזירה אובייקט שהוא תוצאה של הפעלת הפונקציה על כל אחד מהאיברים (זהו תיאור גס שהופשט לשם הבהירות). נניח שהמשתנה `my_list` הוא רשימת מספרים, והפעולה שהיינו רוצים לבצע על כל איבר היא העלאתו בריבוע. ללא פונקציה אנונימית, ניתן לבצע זאת על ידי הגדרת פונקציה קצרה המעלה מספר נתון בריבוע, ואז להשתמש בה כארגומנט לפונקציה `map`, למשל כך:

```
def square(x):
    return x \* x

squared\_list\_iterator = map(square, my\_list)

```

לעומת זאת, בשימוש בפונקציה אנונימית ניתן לבצע זאת בשורה אחת:

```
squared\_list\_iterator = map(lambda x: x \* x, my\_list)

```

קישורים חיצוניים
----------------

* פונקציות למדא (lambda) אנונימיות בפייתון, יוסי בן הרוש באתר רשתטק.
* ביטויי למבדה, באתר דאטהפוינט
**יצחק (צחי) גיגי** (נולד ב-1 בדצמבר 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי השיחק בעמדת השוער.

קריירה
------

גיגי נולד ברמלה והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל אשקלון. ב-7 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 להפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. ב-27 בפברואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, לאחר שיניב והבה ששימש כשוער הראשון הורחק. בתום העונה עלתה הקבוצה לליגת העל וגיגי נשאר במועדון כשוער שני. ב-5 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, לאחר הרחקתו של סטפן אאורלו בהפסד 0–4 למכבי פתח תקווה. עד תום עונת 2010/2011 ערך גיגי בסך הכל ארבע הופעות בליגת העל, ובסופה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.

את עונת 2011/2012 התחיל גיגי בהפועל אשקלון, וזמן קצר לאחר מכן חתם במכבי קריית מלאכי מליגה א', בה שימש כשוער ראשון לראשונה בקריירה. ב-30 במרץ 2012 ספג כרטיס אדום ראשון בקריירה, בהפסד 1–7 למכבי קריית גת, ובעקבות כך הפסיד את מקומו בהרכב ובתום העונה עזב את המועדון. בקיץ 2012 חתם במכבי שעריים, ובמדיה שיחק עונה אחת וערך 18 הופעות בליגה א'.

בקיץ 2013 הצטרף כשוער שני למכבי פתח תקווה, העולה החדשה לליגת העל. ב-26 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 נגד עירוני קריית שמונה, ואף נבחר למצטיין בסיום המשחק והפך לשוער הראשון של המועדון. עד תום עונת 2013/2014 ערך 27 הופעות בליגת העל, וב-11 בדצמבר 2014 האריך את חוזהו במועדון לשנתיים נוספות. גיגי החל את עונת 2014/2015 כשוער הראשון של הקבוצה אך במהלך העונה הפסיד את מקומו בהרכב לאיתמר ניצן וסיים את העונה עם 14 הופעות בליגה. את עונת 2015/2016 התחיל גיגי כשוער שני, אך במחזור השביעי החליט המאמן רן בן שמעון להחזירו להרכב, והוא סיים את העונה עם 15 הופעות.

לקראת עונת 2016/2017 הוחתם בקבוצה השוער דני עמוס, וגיגי שותף רק במשחק אחד בגביע המדינה. לאחר עזיבתו של עמוס חזר גיגי לעמדת השוער הראשון בעונת 2017/2018, וערך 25 הופעות בליגה. בעונת 2018/2019 ערך 22 הופעות, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי זריהן, ‏יש עתיד: גיגי האריך את חוזהו במכבי פתח תקוה, באתר ערוץ הספורט, 11 בדצמבר 2014
**חד גבה**
**חד גבה** היא גבה מחוברת באופן טבעי, כאשר יש צמיחה של שיער במרווח בין שתי הגבות, ובמבט מרחוק נראה שזו גבה אחת ארוכה.

יופי ותרבות
-----------

מבחינה היסטורית, ובתרבויות מסוימות, נתפסת תכונה זו כאטרקטיבית בעיני גברים ונשים כאחד. בתרבויות אחרות, היא נתפסת לעיתים כתכונה גברית, בעוד שרוב התרבויות המערביות מתייחסות לתכונה זו כתכונה בלתי מושכת. לעיתים קרובות הן מקשרות את חד הגבה עם חוסר תחכום, והוא משמש לעיתים קרובות כמקור השראה ליצירת קריקטורות. אנשים בתרבויות המערביות נוהגים למרוט את השיער באמצעים שונים כדי לפטור את עצמם מתכונה זו. עם זאת, בתרבויות שאינן מערביות, שיער פנים זה מהווה סימן ליופי נשי, לבתולים ולנישואים.

דמויות מוכרות בתרבות בעלות חד גבה:

* פרידה קאלו
* דמותו של בנץ מהצמד אריק ובנץ
* דמותו של תקע מהצמד שקע ותקע
* אנתוני דייוויס
* דמותו של סקוויליאם פנסיסן מסדרת האנימציה "בובספוג מכנסמרובע"
* עדי סלמון

רפואה
-----

התחברות של גבות היא תופעה נורמלית אך יכולה לנבוע מהפרעות התפתחותיות. לדוגמה: הפרעה גנטית ותסמונות מסוימות. [דרוש מקור]

מיניאטורה פרסית מהתקופה הקאג'ארית

ראו גם
------

* פרידה קאלו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חד גבה** בוויקישיתוף
* מערכת ישראל היום, העולם מתאכזר ל"חד גבה", באתר ישראל היום, 11 ביולי 2014
* מרים אלדר, המקום שבו כולן רוצות חד-גבה, באתר nrg‏, 31 בינואר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  למשל בטג'יקיסטן, ראו מרים אלדר, המקום שבו כולן רוצות חד-גבה, באתר nrg‏, 31 בינואר 2011
**ישראל חיים ברקוביץ** (1921–1990) היה רב וראש עיריית צפת.

ביוגרפיה
--------

ברקוביץ נולד לר' יעקב יום טוב ליטמן ושפרה. למד בישיבת חוסט אצל הגאון רבי יהושע גרינוולד. במהלך השואה נלקח למחנה עבודה של הנאצים שם שהה עד לשחרורו בשנת 1940. אחר כך שהה במחנה פליטים בגרמניה. בשנת 1948 עלה לישראל, והסוכנות היהודית שלחה אותו לצפת. אחרי תקופה קצרה מונה לנציג הציבור החרדי בעיריית צפת. בתפקיד זה כהן כ-35 שנה, כממלא מקום ראש העיר, סגן ראש העיר וכיהן בשנת 1968 כראש העיר. כראש העיר פעל למען הקהילה החרדית בצפת. לאחר שעזב את העירייה הקים בשיתוף עם עוד מס' שותפים את בית האבות "סוכת שלום" בצפת.

נפטר ב־26 ביולי 1990. נקבר לצד בנו שנהרג בתאונת דרכים בבית עלמין סגולה בפתח תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

כתבה עליו בבלוג "עולמם של החרדים" – 30 שנה לראש עיריית צפת הרב ישראל חיים ברקוביץ ז"ל ה אב תש"נ

| ראשי עיריית צפת |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| משה פדהצור | אברהם הכהן | מאיר מיבר | יעקב הופרט | אלי קדוש | אהרן-רפאל נחמיאס | זאב פרל | משה חניא | יוסף עוז | עודד המאירי | ישי מימון | אילן שוחט | שוקי אוחנה |
| מ-1948 | מ-1955 | מ-1965 | מ-1967 | מ-1971 | מ-1973 | מ-1983 | מ-1993 | מ-1998 | מ-2001 | מ-2003 | מ-2008 | מ-2018 |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303044705171
* ISNI: 0000 0004 0290 5612
* VIAF: 298883071
* WorldCat (עם VIAF): 298883071

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בארגון בירושלים במאה ה-19. אם התכוונתם לישיבה הקדומה של היישוב הספרדי הוותיק בירושלים, ראו ישיבת תפארת ירושלים; אם התכוונתם לישיבת תפארת ירושלים בניו יורק, ראו מתיבתא תפארת ירושלים בניו יורק.
**חברת תפארת ירושלים** הוא ארגון שהוקם בירושלים בראשית שנת 1873. הארגון היה משותף לספרדים ולאשכנזים כאחד, ובין מטרותיו היו סיוע לעניים מקופחי ה"חלוקה" של הפרושים, בני היישוב הישן, וקידום והפצת ההשכלה בקרב בני ירושלים.

החברה הוקמה בכ"ד בכסלו תרל"ה, וחודש לאחר מכן פורסם דבר קיומה, וכן מטרת ותקנות החברה, מעל גבי עיתון החבצלת.. מקימי החברה היו ישראל דב פרומקין (עורך החבצלת), חיים פרס, אברהם זוסמן, מיכל הכהן, בן ציון שלעז, אליעזר מוולאזין ואחרים. סקירה של פעולות החברה הופיעה דרך קבע מעל דפי עיתון החבצלת.

כחלק מפעילות החברה לקידום ההשכלה והתרבות בקרב בני ירושלים, הקימה החברה בשנת 1875 ספרייה בירושלים, עם החזון לעשותה ספריית העם היהודי. הספרייה נקראה בשם "בית אוסף ספרים אשר למונטיפיורי", והיא הנציחה את דמותו של משה מונטיפיורי שסייע ליושבי ירושלים היהודים, ואף תרם לספרייה. הספרייה לא האריכה ימים, זאת משום שבני היישוב הישן עד מהרה פעלו לסגירתה, בתואנה כי היא מחזיקה "ספרי מינות", והספרייה נסגרה.

לקריאה נוספת
------------

* הודעה על פתיחת החברה, מטרותיה, ותקנות החברה, פורסם בהחבצלת, שנה 3, גיליון 13, 17 בינואר 1873.
* **תקנות החברה**, ירושלים, תרל"ג (1873). (פרטים בקטלוג הספרייה הלאומית)
* ישעיהו פרס, **מאה שנה בירושלים; מזכרונות איש ירושלים**, הוצאת ראובן מס, ירושלים, 1964. עמודים 67-69.
* ישראל חנני, **תנועת ההשכלה בארץ ישראל**, עמודים 76-83.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנוחה גלבוע, החבצלת, לקסיקון העיתונות העברית במאות השמונה-עשרה והתשע עשרה, ירושלים: מוסד ביאליק 1993, עמודה 200.
2. ↑  זהו התאריך הנקוב בחתימת תקנות החברה, כפי שהתפרסמו בהחבצלת, שנה 3, גיליון 13.
3. ↑  החבצלת, שנה 3, גיליון 13 (17 בינואר 1973). כמו כן פורסם הדבר גם מעל גבי עיתון המגיד, בגיליון מיום 12.02.1873, עמוד 68.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308051305171

 |
**יורבה ורטסן** (בהולנדית: **Yorbe Vertessen**; נולד ב-8 בינואר 2001 בטיאנן שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית, בהשאלה מפ.ס.וו. איינדהובן.

קריירת מועדונים
---------------

ורטסן גדל במחלקות הנוער של FC רילאר ספורט, וסטרלו ופ.ס.וו. איינדהובן. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של פ.ס.וו. איינדהובן. ב-13 בדצמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-1 על אוטרכט במסגרת המחזור ה-12 בליגת העל ההולנדית לעונת 2020/2021. ב-2 במאי 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד הירנפיין במסגרת המחזור ה-31 בליגה.

ב-28 בינואר 2023 הושאל ורטסן עד לתום עונת 2022/2023 לרויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית. ב-1 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על רויאל אנטוורפן במסגרת הגביע הבלגי. ב-5 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 4-0 על זולטה ורכם במסגרת המחזור ה-24 בליגה. ב-18 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 4-2 לסטנדרד לייז' במסגרת המחזור ה-26 בליגה. הוא ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

קריירה בינלאומית
----------------

ורטסן הוא חלק מסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21.

תארים
-----

פ.ס.וו. איינדהובן
* הגביע ההולנדי (1): 2021/2022
* מגן יוהאן קרויף (2): 2021/2022, 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורבה ורטסן** בוויקישיתוף
* יורבה ורטסן, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yorbe Vertessen en prêt à l'Union jusqu'à la fin de la saison באתר הרשמי של רויאל אוניון סן-ז'ילואז, 28 בינואר 2023 (בצרפתית)
יפןיפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא ואקצוקי. 
**ואקצוקי רייג'ירו** (ביפנית: 若槻 禮次郎;‏ 21 במרץ 1866 - 20 בנובמבר 1949) היה פוליטיקאי יפני וראש הממשלה היפנית ה-25 וה-28.

ראשית חייו
----------

ואקצוקי נולד בעיר מצואואה שבנחלת איזומו (כיום מחוז שימאנה), למשפחת סמוראים בשם אוקמורה. לאחר נישואיו אימצה אותו משפחת אשתו מכיוון שלא היה לו יורש זכר, ולפיכך קיבל על עצמו את השם ואקצוקי. הוא החל ללמוד משפטים באוניברסיטת טוקיו ב-1892.

קריירה פוליטית
--------------

לאחר סיום הלימודים החל ואקצוקי לעבוד במשרד האוצר, ראשית בתפקיד מנהל אגף המיסים, ולאחר מכן בתפקיד סגן השר. הוא נכנס לבית האצילים של הדיאט של יפן ב-1911, וכיהן בתפקיד שר האוצר בכהונתו השלישית של קאצורה טרו ובכהונתו השנייה של אוקומה שיגנובו בראשית העשור השני של המאה ה-20. באותה עת הפך גם למנהיג מפלגת ריקן דושיקאי, וממשיכת דרכה קנסייקאי ב-1914.

ואקצוקי התמנה לתפקיד שר הפנים ביוני 1924, בממשלתו של קאטו טקאקי, ופעל למען הרחבת זכות הבחירה ולמען חקיקת החוק לשמירה על הסדר ב-1925.

ראש הממשלה
----------

ואקצוקי התמנה לראשות ממשלת יפן ב-30 בינואר 1926, בעקבות מותו בתפקיד של קאטו. כהונתו הראשונה נמשכה עד ה-20 באפריל 1927, אז נאלץ להתפטר בעקבות משבר פיננסי שפקד את המדינה.

ואקצוקי קיבל את עיטור מסדר פרחי הפאולוניה ב-10 בנובמבר 1928. לאחר שיצג את יפן בהועידה הימית בלונדון ב-1930, פעל ואקצוקי ליישום ההגבלות על החימוש שהתקבלו בוועידה, צעד שגרר מתיחות בינו לבין הממסד הצבאי וגורמים לאומניים.

לאחר התפטרות ראש הממשלה המאגוצ'י אוסאצ'י, בעקבות פציעתו בניסיון התנקשות, החליפו ואקצוקי בנשיאות מפלגת ריקן מינסייטו, ממשיכת דרכה של קנסייקאי. באפריל 1931 קיבל את תואר הקזוקו דאנשאקו (ברון), ובאותו חודש הוא החליף את המגוצ'י בראשות הממשלה. במהלך כהונתו השנייה התחזק צבא יפן והחל לפעול ללא אישור הממשלה האזרחית. כך לא הצליח ואקצוקי למנוע את תקרית מוקדן, ואת הסלמת המצב בסין לאחר מכן.

לאחר הפרישה
-----------

אחרי פרישתו מראשות הממשלה התמנה ואקצוקי לנשיא מפלגת מינסייטו ביולי 1934. על אף העלייה במיליטריזם במדינה, הוא המשיך להשמיע התנגדות למלחמת סין–יפן השנייה, והתנגד לפתיחת מלחמה עם ארצות הברית והמעצמות המערביות. אפילו לאחר ההתקפה על פרל הארבור, טען ואקצוקי שיש לסיים את המלחמה בהקדם האפשרי. לאחר ששמע על כניעת גרמניה הנאצית במאי 1945, הוא ניסה לשכנע את ראש הממשלה דאז קנטרו סוזוקי לפתוח במשא ומתן עם ארצות הברית לסיום המלחמה. באוגוסט של אותה שנה הוא השתתף בפאנל שהמליץ לקבל את החלטות ועידת פוטסדאם ללא תנאים.

לאחר כניעת יפן, קיבל ואקצוקי זימון מטעם המפקד העליון של כוחות הברית לשמש עד תביעה בבית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק.

ואקצוקי נפטר מתעוקת לב בבית הקיץ שלו בשיזואוקה, ב-20 בנובמבר 1949. הוא קבור בטוקיו.

לקריאה נוספת
------------

* Beasley, William G. **The Rise of Modern Japan**. Palgrave Macmillan, 2000. מסת"ב 9780312233730.
* Jansen, Marius B. **The Making of Modern Japan**. Harvard University Press, 2000. מסת"ב 9780674003347

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואקצוקי רייג'ירו** בוויקישיתוף
* ואקצוקי רייג'ירו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007409081505171
* BnF: cb17154729z (data)
* CiNii: DA00993727
* ISNI: 0000 0000 8237 2852
* LCCN: n84100459
* NDL: 00090270
* NTA: 22754983X
* VIAF: 55549973
* WorldCat: lccn-n84100459

 |
המורד האלמוני
**המורד האלמוני** (ידוע גם כ"איש הטנק") הוא סטודנט סיני אלמוני אשר הונצח באחד הצילומים המפורסמים ביותר במאה ה-20 במהלך **אירועי כיכר טיין-אן-מן (1989).**

היסטוריה
--------

### רקע

אירועי כיכר טיין-אן-מן היו סדרה של מחאות עממיות בסין אשר התרחשו בין 15 באפריל 1989 לבין 4 ביוני באותה השנה, ואשר מרכזן היה בכיכר טיין-אן-מן, הכיכר המרכזית בבירה בייג'ינג. עיקר המחאה היה למעשה "כיבושה" של הכיכר על ידי סטודנטים מרחבי סין אשר דרשו לערוך רפורמות דמוקרטיות במדינה. בתגובה לדרישות הסטודנטים הפעיל הממשל הסיני כוח רב, כולל כוחות צבא וטנקים לכיכר.

### התצלום

התמונה צולמה ב-5 ביוני 1989 על ידי מספר צלמים מכיוון מלון בייג'ינג ופורסמה בכלי התקשורת. היא הפכה בין לילה לאחד הסמלים של מחאות הסטודנטים בסין והשפעתה על המאבק למען דמוקרטיזציה בסין הייתה רבה. על אף שמספר צלמים צילמו את המורד האלמוני, גרסתו של ג'ף ויידנר (Jeff Widener) שצילם במצלמת Nikon Fe2, היא זו שפורסמה לרוב.

האירוע אירע למחרת היום בו החליטה ממשלת סין להשתמש ביתר כוח כנגד ההפגנות שאירעו בעיר הבירה בייג'ינג. אותו אדם אלמוני ניגש בהליכה אל שורת טנקי Type-59 הסינים ובגופו מנע מהם מלהמשיך בתנועתם. הטנקים איימו תחילה לדרוס אותו, אך נעצרו לבסוף במרחק קצר ממנו. המפגין ניצב מול הטנקים כשבשתי ידיו שני תיקים שבהם נופף להם. לאחר מכן טיפס האיש אל צריח הטנק הקרוב אליו וניהל שיחה קצרה עם החייל שבראשו ועל פי הערכות שאל אותו מדוע הם עושים זאת וקרא להם להסתובב ולחזור בהם. בהמשך לקחו אותו מפגינים אחרים מהקהל והוא נבלע חזרה בהמונים. אותו מורד אלמוני השתמש במחאה מסוג אי-אלימות כנגד הטנקים והפך לסמל של שיטת מחאה זו.

מלבד נושא התמונה שהוא אדם בודד מול שורת טנקים, קומפוזיציית הצילום הפכה אותו לדרמטי במיוחד. העובדה שהתמונה צולמה מגבוה ומרחוק יוצרת מראה של טנקים גדולים וכבדים הניצבים מעל האיש ומגדילים את תחושת האיום. הקו האלכסוני בקומפוזיציית התמונה, המודגש גם על ידי נתיבי הכביש, מעצים את הסיטואציה הדרמטית והופך אותה למיוחדת.

ב-1998 הגדיר מגזין טיים את המורד האלמוני כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר במאה ה-20, וב-2003 הוכתרה התמונה על ידי מגזין לייף כאחד ממאה התצלומים ששינו את העולם.

על אף שהאיש נשאר אלמוני והפך לסמל כה בולט בין השאר בגלל אלמוניותו, אשר נגעה לליבם של אנשים רבים בעולם שהשליכו על עצמם את נושא כוחו של האינדיבידואל האלמוני, קיימות מספר השערות לגבי זהותו. ביניהן נטען כי מדובר בסטודנט בן 19 בשם וואנג וויילי וכן מספר דיווחים לגבי פעילויות נוספות של האיש אך אף אחת מהן לא אוששה מעולם.

ראו גם
------

* אלת הדמוקרטיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המורד האלמוני** בוויקישיתוף
* טיים 100: המורד האלמוני, טיים, 1999 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיים 100: המורד האלמוני, טיים, 1999 (באנגלית)
**יעקב דוד פרידמן** (ה'תרנ"ד - כ"ב באב ה'תשט"ו אוגוסט 1955) היה האדמו"ר השני לשושלת חסידות פאשקאן ביפו בין השנים ה'תש"ז - ה'תשט"ו.

תולדותיו
--------

יעקב דוד פרידמן נולד בעיר בוהוש שברומניה בשנת ה'תרנ"ד, בנו של הרב משה יהודה לייב פרידמן שהיה האדמו"ר הראשון של שושלת חסידות פאשקאן ומייסד החצר. סבו של הרב יעקב דוד היה הרב יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש. הסבא-רבא של הרב דוד פרידמן היה הרב שלום יוסף פרידמן שהיה מייסד חסידות סדיגורה, בנו של הרב ישראל פרידמן (**הרוז'ינר**) שהיה מקים חסידות רוז'ין ואב לכמה חצרות חסידיות.

הרב ישראל פרידמן מרוז'ין היה בנו של הרב שלום שכנא מפראהביטש (**רבי שלום הגדול**), בנו של הרב אברהם המלאך שהיה תלמידו של אביו, המגיד ממזריטש (**המגיד ממזריטש**) שהיה יורשו של הרב ישראל בן אליעזר (**הבעל שם טוב**), אבי תנועת החסידות. אמו של הרב יעקב דוד פרידמן הייתה הרבנית אלטא נחמה גיטל בת הרב מנחם נחום דוב בער פרידמן מסדיגורה.

האדמו"רות
---------

לאחר פטירת אביו של הרב יעקב דוד פרידמן, הרב משה יהודה לייב פרידמן, בשנת ה'תש"ז (1947) מונה לאדמו"ר.

הרב יעקב דוד פרידמן נחשב לעילוי גדול והיה לתלמיד חכם, לאחר השואה שהה תקופה קצרה ברומניה ובעזרת כמה יהודים הצליח בשנת ה'תש"י לברוח ממנה ולעלות לארץ ישראל. לאחר שעלה ארצה השתכן הרב יעקב דוד ביפו, ומשך חסידים רבים שעלו לארץ ישראל לאחר השואה. רבים מחסידי רומניה ראו בו את אדמו"רם ובעזרת הכריזמה שלו הוא הצליח לקרב רבים מהיהודים בחזרה אל יהדותם.

פטירתו והמשכו
-------------

בכ"ב אב ה'תשט"ו נפטר רבי יעקב דוד ונטמן בבית העלמין נחלת יצחק בחלקת אדמו"רי רוז'ין. אשתו הרבנית חיה שרה סימה נפטרה בט' בכסלו ה'תשל"ח ונטמנה לצידו.

לאחר פטירתו של הרב יעקב דוד פרידמן נפסקה שושלת חצר החסידות פשקאן וזאת לאחר סירוב בנו, הרב ישראל שלום יוסף פנחס פרידמן, לכהן כאדמו"ר. שושלת החסידות הומשכה באופן לא-רשמי על ידי מחותנו, הרב יצחק פרידמן (השני), האדמו"ר מבוהוש. לאחר פטירתו של הרב יצחק פרידמן בשנת 1992 הוכתר נכדו, הרב יעקב מנדל פרידמן לכהן כאדמו"ר מבוהוש-פאשקאן. לאחר שנתמנה הרב יעקב מנדל לאדמו"ר השתנתה החסידות ללא הכר. בשונה מסבו רבי יצחק שנטה לציונות, נכדו, הרב יעקב מנדל מתנגד חריף לציונות, ובהוראתו התחילו חסידיו לומר תחנון והפסיקו לומר קריאת ההלל ביום העצמאות.

עם זאת, בשנות האלפיים נכד מייסד השושלת הרב ישראל שלום יוסף פרידמן, החל לכהן כאדמו"ר והחל לערוך טיש בימי ההילולה של אבותיו (ג' בחשון, י"ט בכסלו וי'-י"א באלול וכן בימי הילולא נוספים), ובהזדמנויות נוספות, כדוגמת ימי ההילולה של אדמור"י חסידות הוסיאטין. רבי ישראל נהג לחבוש כיפה סרוגה. בשבתות לבש קפוטה חסידית וחבש שטריימל בעל כיפה מוגבהת, כמנהג אדמור"י רוז'ין. בטישים החלים בימי חול, חבש קולפיק, גם זה כדרך אדמ"ורי רוז'ין. כונה לעיתים "האדמו"ר הסרוג". לאחר פטירתו, הוכתר בנו הרב הושע פרידמן בן שלום לכהן כאדמו"ר מפאשקאן.

משפחתו
------

הרב יעקב דוד פרידמן נישא לרבנית חיה שרה סימה בת רבי פנחס השיל, אדמו"ר מזינקוב. ילדיהם:

* ישראל שלום יוסף פנחס פרידמן, נישא לרבנית שיינדל שרה דבורה בת הרב יצחק פרידמן (אדמו"ר מבוהוש בא"י)
	+ יעקב דוד מענדיל לייב פרידמן, אדמו"ר מבוהוש-בני ברק
	+ יהודית מלכה פרידמן, אשת הרב צבי רבינוביץ' מבני ברק
* שיינא רחל פרידמן, אשת הרב ברוך שפרבר, בן הרב דוד שפרבר מבראשוב
* אסתר דינה ברכה פרידמן, אשת הרב משה שפירא (נפטר ט' ניסן ה'תשכ"ב)

ראו גם
------

* חסידות בוהוש
**פרנץ וגנר** (בגרמנית: **Franz Wagner**; נולד ב-27 באוגוסט 2001) הוא כדורסלן גרמני, המשחק בעמדת הסמול פורוורד באורלנדו מג'יק מליגת ה-NBA. אחיו מוריץ וגנר, משחק גם הוא בליגת ה-NBA במדי האורלנדו מג'יק.

ביוגרפיה
--------

### ראשית הקריירה

בעונת 2018/2019, וגנר שיחק בחוזה כפול עבור אלבה ברלין מליגת העל הגרמנית ובלוקומוטיב ברנאו מהליגה הגרמנית השלישית. במאי 2019, וגנר זכה בתואר השחקן הצעיר המצטיין בליגה הגרמנית. במשחק השני בגמר הפלייאוף מול באיירן מינכן, וגנר קלע 14 נקודות ב-6 מ-6 מהשדה. באותה עונה, וגנר קלע 4.6 נקודות ב-12.4 דקות בממוצע למשחק.

לקראת המכללות, וגנר דורג בארבעה כוכבים. ב-6 ביולי 2019, הוא התחייב לשחק באוניברסיטת מישיגן.

### קריירת מכללות

ב-21 באוקטובר 2019, וגנר שבר את פרק כף היד הימנית והחמיץ חמישה שבועות. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במכללה ב-27 בנובמבר, כשהעמיד 6 נקודות, 3 ריבאונדים וחסימה אחת ב-23 דקות במהלך הניצחון 76–83 על אוניברסיטת המדינה של איווה ברבע הגמר הפלייאוף. ב-6 בדצמבר, וגנר קלע שיא קריירה של 18 נקודות בניצחון 91–103 על אוניברסיטת איווה. ב-1 במרץ 2020, וגנר רשם את הדאבל דאבל הראשון בקריירה שלו של 18 נקודות ו-10 ריבאונדים בהפסד 63–77 לאוניברסיטת המדינה של אוהיו. בתום העונה נבחר וגנר לקבוצת הרוקיז של העונה.

בעונתו השנייה במכללה, וגנר קלע ב-14 משחקים בדאבל פיגרס ובארבעה משחקים מעל 20 נקודות. הוא העמיד ממוצעים של 13.0 נקודות למשחק עם 6.3 ריבאונדים, 30 חטיפות ו-23 חסימות. בתום העונה הוא נבחר לקבוצה השנייה של העונה על ידי המאמנים ולקבוצה השלישית על ידי התקשורת.

קריירה מקצוענית
---------------

ב-4 במאי 2021, וגנר הכריז על התמודדות בדראפט ה-NBA ‏2021, שם נבחר בבחירה השמינית על ידי האורלנדו מג'יק.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | אורלנדו | 79 | 79 | 30.7 | 0.468 | 0.354 | 0.863 | 4.5 | 2.9 | 0.9 | 0.4 | 15.2 |
| 2022/2023 | אורלנדו | 80 | 80 | 32.6 | 0.485 | 0.361 | 0.842 | 4.1 | 3.5 | 1.0 | 0.2 | 18.6 |
| **קריירה** |  | 159 | 159 | 31.7 | 0.477 | 0.358 | 0.850 | 4.3 | 3.2 | 0.9 | 0.3 | 16.9 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ וגנר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל, באתר היורוליג

הערות שוליים
------------

1. ↑  דקה אחר דקה: דראפט ה-NBA, באתר ערוץ הספורט, ‏30 ביולי 2021
**אגודות הכפרים** (בערבית: روابط القرى רַוַאבִּטֶ אלְקֻרַא או الرّوابط القرويّة אַ-רַּוַאבִּטֶ אלְקַרַוִיַּה) היו ארגונים פוליטיים פלסטינים שקמו בשטחי יהודה ושומרון אחרי 1977 ושמו להם למטרה הן את קידומו של האזור הכפרי, והן קידומה של מסגרת מדינית פלסטינית עצמאית שתתקיים בדו-קיום לצד ישראל תוך שלילתו של אש"ף. בין הפעילים הבולטים בהתארגנות היו מוסטפא דודין (שר החקלאות הירדני לשעבר) ומוחמד נאצר. בשיא פעילותן מנו האגודות כ-70,000 תומכים רשומים.

מצד החברה הפלסטינית היו שהאשימו את אגודות הכפרים בבגידה. כך, למשל, גרסו אש"ף כמו גם זרמים פרו-ירדנים. ההתנגדות לאגודות הביאה אף להתנקשות ביוסוף אל-חטיב ראש האגודות ברמאללה שהיה תושב הכפר בילעין (נובמבר 1981) וכן לרציחות נוספות של ראשי הארגון. בנוסף, שחיתויות פוליטיות מצד כמה מראשי האגודות פגעו אנושות בתדמיתן. 

בראשית דרכן זכו האגודות לעידודו של הממשל הצבאי הישראלי ובעיקר מצידו של פרופ' מנחם מילסון, יועץ הממשל הצבאי לענייני ערבים בגדה ומאוחר יותר ראש המנהל האזרחי, ויגאל כרמון סגנו דאז ומחליפו בראשות המנהל האזרחי, מתוך תקווה שהאגודות יחלישו את כוחו של אש"ף. ב-14 בנובמבר 1982 התכנסו בחברון אלפי חברי אגודות הכפרים והקימו את 'התנועה הדמוקרטית לשלום', שקראה למשא ומתן ישיר עם ישראל על יסוד הכרה ופשרה ובהמשך להסכמי קמפ-דייוויד. כמו כן האגודות הסכימו לוויתור על זכות השיבה. היחס לאגודות השתנה עם חילופי גברי במנהל האזרחי כאשר ראש המנהל החדש, שלמה איליה, ומתאם פעולות הממשלה בשטחים בנימין בן אליעזר אסרו על האגודות להמשיך את פעולתן המדינית. השמאל הישראלי התפלג ביחסו לאגודות. בעוד החלק הדומיננטי יותר ששלט גם בדעת הקהל באמצעות עיתונים כמו הארץ, דבר ועל המשמר ראה באש"ף את נציגם הבלעדי של הפלסטינים, פעל חלק אחר באמצעות 'תנועת הדרך לשלום' שקמה במרץ 1983 במגמה הפוכה. גם הימין הישראלי לא אהד את האגודות מחשש שתנועה פלסטינית מתונה עלולה להוביל למדינה פלסטינית המתקיימת בדו קיום לצד ישראל, על חשבון חזון ארץ ישראל השלמה.

לקריאה נוספת
------------

* "אגודות הכפרים", **לקסיקון פוליטי של מדינת ישראל**, בעריכת שילה הטיס רולף, כתר, ירושלים, 1988, עמ', 10.
* אודי מנור, **לעשות שלום עם הפלסטינים: הוויכוח בישראל על הגדה המערבית 1987-1967**, הוצאת כרמל 2012
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביחידה למדידת שדה מגנטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו טסלה (פירושונים).
**טסלה** היא יחידת מידה סטנדרטית (כלומר, שייכת למערכת היחידות הבינלאומית) למדידת שדה מגנטי. סימולה \ T.

טסלה אחד שווה לוובר למטר בריבוע. או בניסוח מתמטי:\ {\frac {Wb}{m^{2}}}.

היחידה קרויה על שמו של מהנדס החשמל הסרבי-אמריקאי ניקולה טסלה.

הגדרות נוספות ליחידה טסלה
-------------------------

הגדרה על-פי כוח לורנץ1 טסלה היא עוצמתו של שדה מגנטי המפעיל כוח של 1 ניוטון על מטען של 1 קולון הנע במהירות מאונכת של 1 מטר לשנייה.
הגדרה על פי יחידות אמפר1 טסלה היא עוצמתו של שדה מגנטי בו נמצא תיל באורך 1 מטר שזורם בו זרם של 1 אמפר במאונך לשדה מגנטי, ועל התיל מופעל כוח של 1 ניוטון.

\ 1T=1{\frac {Wb}{m^{2}}}=1{\frac {Kg}{s^{2}\cdot A}}=1{\frac {N}{A\cdot m}}

מעבר מיחידות של טסלה ליחידות גאוס
---------------------------------

גאוס היא יחידה נוספת למדידת שדה מגנטי, הקשר בין היחידות הוא:
\ 1G=10^{{-4}}T

ראו גם
------

* יחידות מידה על שם אישים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טסלה** |

* טסלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רחלי, ב', [קסם אקסלנס עובדות על טסלה], באתר

| מערכת היחידות הבינלאומית |
| --- |
| יחידות בסיסיות | אמפר • מול • מטר • קילוגרם • קלווין • קנדלה • שנייה |
| יחידות משנה | אוהם • בקרל • ג'ול • גריי • הנרי • הרץ • ואט • ובר • וולט • סיוורט • טסלה • לוקס • ניוטון • לומן • סטרדיאן • סימנס • פאראד • פסקל • קולון • קטל • רדיאן |
ממנהגי יום ההולדת: נשיפה על נרות העוגה תוך הבעת משאלה
פיה המציעה משאלות בסיפור "שבע המשאלות"
**משאלה** היא תקווה או רצון לדבר מה. לרוב התרחשות חיובית עבור האדם המבקש אותה. 

בסיפורת על פי רוב המשאלה היא אמצעי המניע את העלילה, אם לטובת או לרעת הדמויות.

בתרבות
------

בתרבויות מסוימות קיימים מנהגים בהם אנשים מעודדים לבקש משאלה, כגון במהלך מנהג כיבוי הנרות הדולקים על עוגת יום הולדת; כשרואים כוכב נופל בלילה; כשנופל ריס; ובזריקת מטבע לתוך באר או מזרקה. 

בתחילת שנה חדשה יש המכינים רשימת יעדים ומשאלות אותם הם מתכוונים להגשים במהלך השנה.

בסיפורת ובאמנות
---------------

משאלה בסיפורת היא בקשה המהווה את מרכז הסיפור. לרוב היא בבסיס מחזה מוסר בו הפרוטגוניסט נדרש לבחור בין הטוב לרע. לעיתים היא חלק קטן מהסיפור, אך לרוב משמשת כאמצעי המניע את העלילה.

במרבית הסיפורים העוסקים במשאלות, מי שמגשים אותם הם שדים, רוחות או בעלי חיים הניחנים בכוחות מיוחדים אך נאלצים להיות מוגבלים לאובייקטים שגרתיים (כגון השד במנורה של אלאדין). שחרור הישות מאפשר למשחרר להגשים משאלה.

סיפורי אלף לילה ולילה מבוססים על משאלות ובפרט סיפורו של אלאדין, בו הוא מוצא מנורת קסמים ומשפשף אותה כדי לנקותה, ולפתע יוצא מתוכה ג'יני, שד המגשים את משאלותיו בעזרת כוחות נסתרים והופך את אלאדין לאיש עשיר. הוא אף נישא לבת המלך, והשד מקים עבורם ארמון מפואר.

הדייג ודג הזהב היא אגדה של אלכסנדר פושקין המבוססת על האגדה "הדייג ואשתו" של האחים גרים, בה דג הזהב מבטיח הגשמת משאלות בתמורה לשחרורו. כל משאלה שהוגשמה הגבירה את חמדנות הגיבורים, עליה נענשו בסופו של דבר כשאיבדו את כל שהשיגו. 

ספקי משאלות אחרים יכולים להיות חפצים דוממים. דוגמה לכך היא כפת הקוף בסיפור של ו. ו. ג'ייקובס (W. W. Jacobs). הסיפור עוסק בכפת הקוף המשמשת כחפץ קסם המעניק שלוש משאלות, אשר פונות נגד מביען. אופן הגשמת המשאלות מציג את רעיון הגורל ככח עליון קבוע מראש ובלתי ניתן לשינוי. 

מספר המשאלות הניתנות בסיפורים משתנה. אלדין קיבל בסיפור מספר בלתי מוגבל של משאלות. אולם המספר הנפוץ ביותר הוא המספר הטיפולוגי 3, כדוגמת "שלוש המשאלות המגוחכות" של שארל פרו.

בסיפורים רבים המשאלה מוגשמת באופן מילולי מדי או באופן זדוני, שיוצר מצוקה בעבור מבקשה. לדוגמה, בקשה לעושר המוענקת על ידי ביטוח חיים של אדם אהוב היא הגשמה זדונית של המשאלה. דוגמאות להתייחסות מילולית מדי הן בקשה המנוסחת "הלוואי שהייתי עשיר" ומוגשמת כך שהאדם היה עשיר בתקופה מסוימת בעבר, אך כיום הוא כבר לא, או המשאלה "אני רוצה להיות עשיר" שמובילה לכך שהאדם יהיה עשיר בעתיד, אך לא בהכרח בהווה. אופן זדוני נוסף של הגשמה הוא הגשמת משאלה שהנמען לא ביקש, רק מכיוון שהשתמש בפועל "רוצה".

הגשמת משאלות מהווה גם נושא לרומנים כגון משאלה אחת ימינה ולסרטי קולנוע וטלוויזיה, כגון עץ המשאלות, 16 משאלות.

ראו גם
------

* בשם המשאלה
* משאלת לב

לקריאה נוספת
------------

* Maria Tatar, *The Annotated Brothers Grimm*, W. W. Norton & company, London, New York, 2004 מסת"ב 0-393-05848-4

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משאלה** בוויקישיתוף
* משאלות, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558573205171
* BNE: XX554445
* LCCN: sh85147118
* NKC: ph1056938

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**פֶזֶלֵק** (בהונגרית: **Főzelék**) הוא מאכל המשתייך למטבח ההונגרי. הפוזלק נחשב למאכל מיוחד, שכן הוא אינו מוגדר כמרק או כנזיד ומהווה מעין הכלאת ביניים. את מנת הפוזלק מחממים בעדינות, אין מועכים את רכיביה לעיסה. לרוב, המנה לא תכיל בשר, אך מוסיפים לה בשר חזיר או נקניקייה חריפה כדי להוסיף לטעמה. המנה מוגשת בתור ארוחת צהריים או בתור תוספת למנות בשריות. הפוזלק נחשב למאכל ביתי ועל כן נדיר מאוד לראותו מופיע בתפריטי מסעדות, אלא רק במזללות זולות.

אטימולוגיה
----------

שם המאכל לקוח מן הפועל "פוז" (főz בהונגרית) שמשמעו לבשל. סיומת המילה "לק" פירושה תוצר של הבישול. לפי חוקי השפה ההונגרית יש להוסיף תחילית למילה שתבאר ממה התבשיל עשוי. כך למשל המילה "טוקפוזלק" פירושה פוזלק העשויה מדלעת ו"בבפוזלק" פירושה פוזלק העשוי משעועית.

הכנה
----

את הפוזלק ניתן להכין ממגוון גדול של מרכיבים: כרוב, פלפל, תפוח אדמה, כרוב כבוש, עגבנייה, אפונה, גזר, כרוב על, קולורבי, עדשים, תרד, חומעה, אפונה ירוקה וכן מתערובת ירקות. 

על מנת להוסיף סמיכות למנה נהוג להוסיף לה רביכה או שמנת חמוצה וכן מוסיפים שילובים מהמרכיבים הבאים: בצל, פפריקה, פלפל שחור, שבת ריחני, כרוויה תרבותית, שום, מיץ לימון, פטרוזיליה או חומץ. אם אוכלים את המנה לבד נהוג להוסיף לה פורקולט (Pörkölt), ביצת עין, נקניק מעושן, קציצות בשר הונגריות הנקראות פשירט ("fasírt") או מאכל מטוגן אחר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פוזלק – נזיד ירקות הונגרי, עופר ורדי, מרץ 2019.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פוזלק"**.
**ג'רולאמו קסאר** (**Gerolamo Cassar**; לעיתים **ג'ירולאמו** (**Girolamo**) או **גלורמו** (במלטית: **Glormu**)‏, סביב 1520–1592?) היה אדריכל בן מלטה, אשר תכנן את רוב מבני הציבור בבירת המדינה, ולטה.

קורות חיים
----------

קסאר נולד ככל הנראה בעיר בירגו, למשפחה שהיגרה למלטה מסיציליה בסביבות שנת 1440. בעת המצור הגדול על מלטה שהטילו העות'מאנים על האי בשנת 1565, הוא פעל לצידם ובהנחייתם של אדריכלים צבאיים דוגמת פרנצ'סקו לפרלי (Francesco Laparelli), שהגיעו לאי מאיטליה ומספרד, במטרה לסייע להוספיטלרים הנצורים. בין היתר עשה קסאר בחיזוק ביצורים שנהרסו בהתקפות העות'מאניות ובנה מספר מכונות לחימה, אך היקף פעולתו המדויק אינו ידוע. לאחר תום המצור, החליטו ההוספיטלרים להקים עיר בירה חדשה ומבוצרת בחלקו הצפון-מזרחי של חצי האי שברס. שירותיו של קסאר נשכרו לתכנון העיר ומבניה, וב-1569, לאחר שלפרלי עזב את מלטה, היה קסאר לאדריכל העיקרי של הפרויקט. בשלב זה, הקמתם של ביצורי העיר כמעט הסתיימה, ועיקר עבודתו של קסאר התמקד בבניית מבני הציבור. עם זאת, בשל חוסר ניסיונו של קסאר בתכנון ובהקמת מבנים חילוניים ודתיים, החליטו האבירים לשולחו לאיטליה כדי לרכוש ידע בתחום. אין תיעוד באשר לשאלה אם קסאר אכן עזב את האי, אך ייתכן שכך היה בשל הדמיון בין סגנונו לסגנון האדריכלי ששלט באיטליה באותה עת. בכל אופן, גם אם אכן שהה באיטליה, ברי שיצא אליה לא לפני סופו של חודש אפריל 1569, ושב אל מלטה באותה שנה. קסאר מת במלטה ב-1592, אך ייתכן שהדבר אירע במועד כלשהו בין השנים 1586-1592.

עבודתו
------

חזיתה של קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בוולטה
ארמון ורדאלה
שני המבנים החשובים ביותר שקסאר אחראי להם הם קון-קתדרלת יוחנן הקדוש (1572-1577) וארמון הגראנד מאסטר (1571-1575) בוולטה. בנוסף הוא תכנן את כל שבע אכסניות האבירים בני הלאומים השונים, ואשר כונו באופן מסורתי בשם "לשונות" (langues)‏. אלה כוללות את אכסניית קסטיליה המשמשת כיום כמשרד ראש הממשלה ואת אכסניית פרובאנס, שבה שוכן המוזיאון הארכאולוגי הלאומי. חמש האכסניות האחרות הן אכסניית אראגון ואכסניית איטליה הניצבות על תילן עד היום; אכסניית גרמניה שנהרסה ב-1839 כדי לפנות מקום להקמתה של קתדרלת פאולוס הקדוש האנגליקנית; ואכסניות אוברן וצרפת שנהרסו שתיהן בהפצצות האוויריות על העיר במלחמת העולם השנייה.

עוד תכנן קסאר בתים פרטיים, מאפייה וטחנות קמח. מחוץ לוולטה תכנן קסאר מבני דת נוספים ואת ארמון ורדאלה בדרום-מערבו של האי מלטה, המשמש כיום כאחד משלושת מעונותיו הרשמיים של נשיא הרפובליקה. אף כי אין תיעוד לכך, סביר כי היה זה קסאר אשר תכנן גם את בית החולים בוולטה - ה"סאקרה אינפרמריה" (Sacra Imfermeria) - המשמש כיום כמרכז כנסים הים התיכון. סגנונו של קסאר פשוט ופונקציונלי, והושפע מהכשרתו באדריכלות צבאית, מעבודתו לצד לפרלי ומדרישות ההוספיטלרים שהיו מסדר לוחם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רולאמו קסאר** בוויקישיתוף
* אתר מקיף אודות חייו ופעולתו של קסאר
* רשימה חלקית של מבנים שתוכננו על ידי קסאר באתר Structurae
* רשימה חלקית של מבנים שתוכננו על ידי קסאר באתר ArchInForm

הערות שוליים
------------

1. ↑  gerolamo cassar and his architectural influences
2. ↑  אף כי היו שמונה לשונות, רק שבע אכסניות הוקמו בעיר.
3. ↑  the auberges in valletta

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1029295980
* VIAF: 173183423
* WorldCat: viaf-173183423

 |
**פרנץ וילהלם, נסיך פרוסיה** (בגרמנית: **Franz Wilhelm von Preußen**; ‏ נולד ב-3 בספטמבר 1943), הוא איש עסקים גרמני ונסיך לבית הוהנצולרן הפרוסי, שהיה נשוי למריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה - הטוענת לראשות בית רומנוב הרוסי.

ביוגרפיה
--------

פרנץ וילהלם נולד ב-3 בספטמבר 1943 בגרינברג בשלזיה, לקרל פרנץ, נסיך פרוסיה, שהיה נכדו של וילהלם השני, קיסר גרמניה, ואשתו הראשונה הנרייטה, נסיכת שנאייך-קרולאט, בתם של יוהאן גאורג, נסיך שנאייך-קרולאט והרמינה, נסיכת רויס-גרייץ. יחד עם פרנץ וילהלם נולד גם אח תאום - פרידריך כריסטיאן, נסיך פרוסיה, אולם הוא מת כעבור 3 שבועות. בשנת 1946 התגרשו הוריו, ואביו התחתן עוד פעמיים נוספות.

פרנץ וילהלם למד משפטים ומינהל עסקים באוניברסיטאות של מיינץ ופרנקפורט, ולאחר מכן עבד בחוץ לארץ במשך תקופה. ב-22 בספטמבר 1976 התחתן פרנץ וילהלם במדריד עם מריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של ולדימיר קירילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. פרנץ וילהלם קיבל את התואר "מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה", ובשנת 1981 נולד לזוג בנם היחיד גאורגי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. בשנת 1982 נפרדו השניים, ובשנת 1986 הם התגרשו, ופרנץ וילהלם ויתר על תוארו הרוסי.

בשנת 1984 התיישב פרנץ וילהלם במדריד, שם עבד כבנקאי השקעות וכיזם נדל"ן. בשנת 2002 ייסד פרנץ וילהלם יחד עם תאודור טאנצן את חברת הפיתוח "פרינץ פון פרוסן", המשחזרת מבנים ישנים בגרמניה. בשנת 2004 רכש פרנץ וילהלם במימון קבוצת משקיעים, את "תעשיות הפורצלן המלכותי, ברלין", והציל אותה מחדלות פירעון.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| וילהלם השני, קיסר גרמניה |   | אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה |   | אדוארד, דוכס אנהלט |   | לואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג |   | גאורג היינריך פרידריך, נסיך שנאייך-קרולאט |   | ואנדה אדלהייד ביאנקה, נסיכת שנאייך-קרולאט |   | היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס-גרייץ |   | אידה, נסיכת שאומבורג-ליפה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | יואכים, נסיך פרוסיה |   |   |   |   |   | מריה אוגוסטה, נסיכת אנהלט |   |   |   |   |   | יוהאן גאורג, נסיך שנאייך-קרולאט |   |   |   |   |   | הרמינה, נסיכת רויס-גרייץ |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | קרל פרנץ, נסיך פרוסיה |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | הנרייטה, נסיכת שנאייך-קרולאט |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **פרנץ וילהלם, נסיך פרוסיה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ וילהלם, נסיך פרוסיה** בוויקישיתוף
* פרנץ וילהלם, נסיך פרוסיה(הקישור אינו פעיל) (בגרמנית)
**הארמייה השלישית** (ביפנית: **第3軍**) הייתה ארמייה של הצבא היפני הקיסרי.

היסטוריה
--------

הארמייה השלישית של הצבא היפני הקיסרי הוקמה לראשונה ב-1 במאי 1904 במהלך מלחמת רוסיה–יפן בפיקודו של הגנרל נוגי מאראסוקה. בשלבים הראשונים של המלחמה, המשימה העיקרית שלה הייתה הטלת מצור על הנמל הרוסי פורט ארתור חיל המצב של פורט ארתור כלל 18,000 חיילים, מספר דומה של מלחים ויותר מ-20,000 אזרחים רובם סינים. לצורך הגנה על העיר מוקמו במקומם רק 116 מתוך 552 התותחים כשמתוכם רק 8 מוקמו בכיוון הים. עם תחילת המצור על פורט ארתור, היו כ-47,000 איש זמינים להגנה על המקום. מולם ריכזו היפנים בין 80,000 ל-150,000 חיילים. ב-2 בינואר 1905 הושלם המצור והעיר נכבשה. לאחר מכן הועברה הארמייה השלישית לגזרה הצפונית, שבה לקחה תפקיד מכריע בניצחון היפני המכריע בקרב מוקדן בשלבים האחרונים של המלחמה. לאחר שהמלחמה הסתיימה בניצחון יפני פורקה הארמייה השלישית.

הארמייה השלישית הוקמה שוב ב-13 בינואר 1938, במנצ'וריה ויחד עם הארמייה החמישית, הארמייה ה-30, הארמייה ה-44, הארמייה הרביעית, והארמייה ה-34, שימשה כחיל מצב נגד פלישה אפשרית של הצבא האדום למנצ'וריה. ביולי 1942 נכללה בתוך צבא קוואנטונג. זירה זו התבררה בהדרגה כשקטה, הסובייטים כיבדו את הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני. אולם זירות אחרות של מלחמת העולם השנייה החלו להתגלות כנוטות לרעת היפנים, ועל כן חלק מהיחידות של הארמייה השלישית הועברו לזירות אחרות.

ב-9 באוגוסט 1945 פתחה ברית המועצות במבצע סערת אוגוסט, במהלכו פלש הצבא האדום למנצ'וריה, מונגוליה, סחלין, איי קוריל וקוריאה. הכוח היפני באזור כלל 1,217,000 חיילים, אך מרבית החיילים היו מגויסים חדשים, שחסרו ניסיון וציוד, והיו מאומנים בעיקר בלחימת אנטי-גרילה והגנה על הגבול, ולא עמדו בפני הפלישה המסיבית של כוחות השריון וחיל רגלים ממוכן של הסובייטים, שריכזו 1,577,225 לוחמים. הצבא היפני המאולתר התפרק תוך 3 שבועות מול הכוח הרוסי העדיף, הארמייה השלישית נאלצה לחזור מעמדותיה במחוז ג'ילין לגבול קוריאה. ב-16 באוגוסט 1945, יום לאחר הודעתו של הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן, הורה מפקד הכוחות היפניים באזור אוטוזו יאמאדה לחייליו להיכנע. הצבא היפני הקיסרי פורק בידי בעלות הברית, ובכלל זה הארמייה השלישית.

מפקדים
------

### הקמה ראשונה

* גנרל נוגי מאראסוקה (1 במאי 1904 - ינואר 1906)

### הקמה שנייה

* גנרל אוטוזו יאמאדה (13 בינואר 1938 - 10 בדצמבר 1938)
* גנרל הייהו טאדה (10 בדצמבר 1938 - 12 בספטמבר 1939)
* גנרל קאמאזו סוטאקה (12 בספטמבר 1939 - 1 במרץ 1941)
* גנרל מאסאקזו קאוואדה (1 במרץ 1941 - 17 באוגוסט 1942)
* לוטננט גנרל איטארו אוקאימה (17 באוגוסט 1942 - 7 בפברואר 1944)
* לוטננט גנרל הירושי נאמאטו (7 בפברואר 1944 - 22 בנובמבר 1944)
* נוראקאמי קאיסקו (22 בנובמבר 1944 - 16 באוגוסט 1945)

קישורים חיצוניים
----------------

* History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition), HyperWar Foundation.
* Lt. Col. David Glantz, *August Storm: The Soviet 1945 Strategic Offensive in Manchuria*, Leavenworth Paper No.7, Command and General Staff College, February 1983.
* Kwantung Army Order of Battle 30 July 1945
**ג'רלד מקוי** (באנגלית: **Gerald McCoy**, ‏25 בפברואר 1988) הוא שחקן פוטבול אמריקאי המשחק בעמדת תאקל הגנתי (אנ') בקבוצת דאלאס קאובויס שבליגת ה-NFL. מקוי שיחק בפוטבול מכללות (אנ') באוקלהומה וזכה בתקופה זו בתוארי All-America (אנ'). בשנת 2010, גויס במיקום השלישי בדראפט עבור קבוצת טמפה ביי באקנירס. נבחר לשחק בפרו בול שש פעמים וכן זכה שלוש פעמים בתואר All-Pro (אנ') בקטגוריית "First Team".

ביוגרפיה
--------

מקוי נולד באוקלהומה סיטי לפטרישיה וג'רלד מקוי. בצעירותו עסק בפוטבול ובהדיפת כדור ברזל. בשנת 2005 נבחר לשחקן ההגנתי של השנה על ידי USA Today. בין השנים 2006–2009 שיחק בפוטבול מכללות. לקראת דראפט ה-NFL לשנת 2010, נחשב לאחד שחקני הפוטבול המבוקשים ביותר. בדראפט זה נבחר שלישי לשחק בקבוצת טמפה ביי באקנירס. במאי 2019 עזב את הקבוצה וביוני 2019 הצטרף לקבוצת קרוליינה פנתרס. ב-2020 הצטרף לדאלאס קאובויס.

חיים אישיים
-----------

מקוי נשוי לאבוני מקוי ולזוג חמישה ילדים. השתתף בעונה החמישית של הסדרה הליגה.

בינואר 2019, אימץ אורח חיים טבעוני

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'רלד מקוי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gerald McCoy, buccaneers.com
2. ↑  Former OU football player Gerald McCoy welcomes twins, oklahoman.com
3. ↑  סרטונים Gerald McCoy - Vegan Life, The Charlotte Post

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'רלד מקוי"**.
**גרמולטה** (באיטלקית: [ɡremoˈlaːta]) או **גרמולדה** (באיטלקית: [ɡremoˈlaːda]) הוא רוטב ירוק העשוי מפטרוזיליה קצוצה, גרידת לימון ושום. זהו הרוטב המסורתי למנת האוסובוקו.

מרכיבים
-------

*גרמולטה* קלאסית מכילה קליפת לימון מגוררת, אם כי ניתן להחליפהּ בגרידת פירות הדר אחרים (כגון ליים, תפוז, אשכולית וכו'). ניתן להחליף גם את הפטרוזיליה בעשבי תיבול שונים (למשל כוסברה, נענע או מרווה), או את השום (שניתן להחליף בחזרת מגוררת דק או בשאלוט קצוץ). כמו כן, יש המשתמשים במרכיבים נוספים, כמו גבינת פקורינו, אנשובי, צנוברים קלויים או בוטארגה מגוררת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרמולטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Restino, S. (1996). *Mrs. Restino's Country Kitchen*. Shelter Publications. p. 148. ISBN 978-0-936070-18-6. נבדק ב-27 במאי 2017. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  Guatteri, Fabiano (2004). *Cucina Milanese (la)* (באיטלקית). HOEPLI EDITORE. ISBN 978-88-203-3365-2.
3. ↑  "Gremolada". *Alimentipedia.it* (באיטלקית). 2012-05-02. נבדק ב-2022-06-12.
**פרנק דרייק** (באנגלית: **Frank Drake**;‏ 28 במאי 1930 – 2 בספטמבר 2022) היה פרופסור לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה אמריקאי, מיוזמי פרויקט סט"י לחיפוש חיים תבוניים ביקום, ומנסח נוסחת דרייק לחישוב מספר התרבויות התבוניות ביקום.

ביוגרפיה
--------

דרייק נולד בשיקגו ב-1930.

בשנת 1961 ארגן, יחד עם ג'. פטר פירמן, את הוועידה הראשונה של פרויקט סט"י (SETI) שהתקיימה במערב וירג'יניה. באותה התכנסות צנועה, בנוכחות שנים-עשר מדענים בלבד, הציע את הנוסחה ההסתברותית הנושאת את שמו, נוסחת דרייק. מטרת הנוסחה לקבוע את מספר הציוויליזציות בגלקסיית שביל החלב שמנסות ליצור עמנו תקשורת רדיו, ובכך להגיע לאומדן של הסיכוי ליצור קשר עם חיים מחוץ לכדור הארץ. בשנת 1972 עיצב עם קרל סייגן את דיסקית פיוניר, המסר הראשון שנשלח לתרבויות חוצניות תבוניות, וצורף לחלליות פיוניר 10 ו-11, שנשלחו אל מחוץ למערכת השמש.

דרייק היה חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, ואף שימש כחבר בוועד המנהל של המועצה לפיזיקה ואסטרונומיה בשנים 1989 עד 1992. כמו כן, היה נשיא האגודה הפסיפית לאסטרונומיה. היה פרופסור לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה באוניברסיטת קורנל בשנים 1964–1984 ומנהל מצפה הכוכבים של ארסיבו.

דרייק היה פרופסור לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, שם היה גם דיקן מדעי הטבע בשנים 1984–1988.

נפטר ב-2 בספטמבר 2022.

ראו גם
------

* פרדוקס פרמי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנק דרייק** בוויקישיתוף

* פרנק דרייק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה

* יהונתן ברקהיים, האסטרופיזיקאי שחיפש חייזרים, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 5 בספטמבר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007447067805171
* BIBSYS: 90664132
* BnF: cb123852262 (data)
* CiNii: DA0183406X
* GND: 119171007
* ISNI: 0000 0000 8122 8330
* LCCN: n84081625
* MusicBrainz: 676a72fb-42ac-4a2f-bd8e-2e3026a89656
* MGP: 262110
* NDL: 00438219
* NKC: js20091118005
* NLK: KAC202107209
* NLP: a0000002859841
* NTA: 108090566
* SNAC: w60w601h
* SUDOC: 085974978
* VIAF: 44380395
* WorldCat: lccn-n84081625

 |
**ארגנטומטריה** היא שיטה בכימיה אנליטית בה נעשה שימוש ביוני כסף לקביעת ריכוז של יון שלילי (לרוב יון הלוגן) בתמיסה. בשיטה זו מתרחשת תגובת שיקוע בין יוני כסף שמקורם בתרכובת המסיסה כסף ניטרט (AgNO3), לאניוני ההליד. תגובת השיקוע (עם יוני כלור) 

  

{\displaystyle Ag\_{(aq)}^{+}+Cl\_{(aq)}^{-}\rightarrow AgCl\_{(s)}}

קבוע מכפלת המסיסות הוא 

*K*sp = 1.70 × 10−10
המשקע שנוצר הוא לבן.

שיטת מור
--------

בשיטת מור (באנגלית **Mohr**) האינדיקטור הוא יון הכרומט, היוצר משקע של כסף כרומטי אדום-חום אחרי שכל יוני ההליד הגיבו עם יוני הכסף:

Ag+ (aq) + CrO42- (aq) → Ag2CrO4 (s) (*K*sp = 9 × 10−12)
המשקע שנוצר הוא אדום.

התמיסה צריכה להיות נייטרלית (7 = pH) כי בתמיסה בסיסית (pH > 7 ) נוצר כסף הידרוקסידי (AgOH) ובתמיסה חומצית יון הכרומט יוצר חומצה כרומטית (H2CrO4).

שיטת פיאנס
----------

(באנגלית **fajans**) בשיטה זו משתמשים באינדיקטור ספיחה, האינדיקטור במקרה זה הוא צבע הפלואורסצאין כשמטענו שלילי, לפני הנקודה האקוויוולנטית יש עודף של יוני כלוריד בתמיסה וחלקם מצטברים על פני המשקע ומקנים לו מטען שלילי, לאחר הנקודה עודף המטען על המשקע הוא חיובי בגלל עודף יוני הכסף בתמיסה. סיפוח הפלואורסצאין משנה את צבע המשקע.

שיטת וולהרד
-----------

שיטת וולהרד (volhard) היא דוגמה לטיטרציית חזרה, הכסף ניטרט מוסף מלכתחילה בעודף ידוע לתמיסה כך שכל ההליד שקע בצורת כסף כלורי ויתר הכסף ניטרט מטוטר עם תיאוציאנט (Thiocyanate) כשבתמיסה יון ברזל (3+) כאינדיקטור הנותן צבע אדום Fe(OH2)5(SCN)]2+ בנקודת הסיום.

Ag+ (aq) + SCN− (aq) → AgSCN (s) (*K*sp = 1.16 × 10−12)
Fe(OH)(OH2)52+ (aq) + SCN− (aq)→ [Fe(OH2)5(SCN)]2+ + OH−
ניתן לחשב את כמות יוני ההליד מכיוון שמספר מולי הכסף ניטרט שהוסף ידוע וכמות המולים של תיוציאנט שהוספו גם היא ידוע, כמות מולי ההליד הם ההפרש בין מולי הכסף בסה"כ למספר המולים של התיוציאנט שהגיבו עם הכסף.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ארגנטומטריה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ארגנטומטריה** |