recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הזרע סידס בע"מ** (אנגלית: **Hazera Seeds Ltd.**‎; בעבר: **הזרע ג'נטיקס בע"מ**) היא חברה העוסקת בהכלאה, טיפוח, פיתוח, ייצור ושיווק מגוון רחב של זרעי ירקות לחקלאות ברחבי העולם, הנחשבת כחלוצה עולמית בתעשיית הזרעים לירקות.

היסטוריה
--------

חברת "הזרע" נוסדה בשנת 1939 על ידי צדוק (צשק) רוזנטל מקיבוץ גן שמואל ועמו חברי מזכירות ארגון מגדלי הירקות: אריה פרצי, מנחם פרוכטר ויהודה גרינקר, במטרה לפתח חוות ניסיוניות וזרעים לחקלאים בארץ והתאגדה כחברה בשנת 1955. בשנת 1998 פוצלה החברה לחברת "הזרע ג'נטיקס", שהמשיכה לעסוק בטיפוח זרעים ולחברת "הזרע 1939", אשר מחזיקה בחוות ובשאר הנדל"ן של החברה. 

הלוגו הישן של הזרע ג'נטיקס
בשנות ה-50 הוקם המפעל המרכזי בחיפה, באזור הצ'ק פוסט בשם "**המשביר זרעים**". לאחר מכן שונה שמו אל "**הזרע**" עד שנהרס בשנת 2010 לצורך הקמת רובע מת"מ 2.

בשנת 1992 אורי לויט הוביל השקעה של בנק הפועלים בחברת "הזרע 1939" בעקבות כך היא הצליחה להגדיל את היקף המכירות והפכה לחברה רווחית.

בשנת 2007 רכש הקונצרן הצרפתי 'לימגרין' (Limagrain), תאגיד חקלאי בינלאומי שבסיסו בצרפת, את השליטה בחברת הזרע ג'נטיקס. ב-2008 מוזגה הזרע עם חברת ניקרסון זוואן ההולנדית. בספטמבר 2014 שונה שם החברה ל"הזרע סידס" (שמה המשפטי) ולמעשה שם החברה ושם המותג מאז הם "הזרע"[1]. 

החברה ממוקדת בטיפוח ופיתוח של זני ירקות רבים, הבולטים בהם: עגבניות, בצל, פלפל, כרוב, אבטיח, מלפפון, מלון, צנונית וכרובית. החברה משקיעה מעל כ-17% ממחזור המכירות שלה במחקר ופיתוח ו-30% מעובדיה עובדים מועסקים באגף המו"פ.

קבוצת "לימגרין" היא קואופרטיב חקלאי שהוקם על ידי 2,000 חקלאים במרכז צרפת המתמחה בזרעי ירקות, זרעי גידולי שדה ובמוצרי דגנים ומאפה.  "לימגרין" היא חברת הזרעים הרביעית בגודלה בעולם והשנייה בגודלה בתחום זרעי הירקות. בלימגרין מועסקים 10,000 עובדים ומחזור המכירות נאמד בכ- 2.5 מיליארד יורו. חברת הזרע סידס מעסיקה כ-900 עובדים בעולם מהם כ-450 עובדים בישראל, 250 בהולנד והשאר בחברות הבנות שלה (נכון לינואר 2018). ל"הזרע" משרד ראשי בישראל (חוות ברורים) ובהולנד (MADE) וחברות בנות ב-12 מדינות, לצד רשת הפצה נרחבת במעל מאה שווקים נוספים.

מתקני החברה
-----------

### ישראל

* מטה החברה ומרכז הפיתוח של החברה בחוות ברורים
* מפעל בשדרות

### הולנד

* מטה החברה ומרכז טיפוח עגבניות ב-MADE
* מרכז טיפוח בצל – RILLAND
* מרכז טיפול בדלועיים – WARMENHUIZEN

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הזרע סידס
* סרטונים ייסוד אגודה שיתופית הזרע, יומני כרמל אוגוסט 1953 (התחלה 1:55)
* אתר למנויים בלבד חגי עמית, ההורים של דניאלה וגבריאלה לא מחפשים אקזיט, באתר TheMarker‏, 15 בינואר 2015
* עגבניות דניאלה וצ'רי: המהפכה האדומה, באתר "חדשנות ישראלית"

הערות שוליים
------------
**לאה חובב** (כ"ד בסיוון תר"ץ, 20 ביוני 1930 – א' באב תשס"ח, 1 באוגוסט 2008) הייתה חוקרת ספרות וספרות ילדים ומחנכת ישראלית.

קורות חיים
----------

לאה חובב לבית רוזנבלום נולדה ב-1930 בתל אביב וגדלה במושבה רעננה, שהוריה היו מראשוניה. אביה, ר' יחזקאל רוזנבלום, היה תלמיד חכם ועלה לארץ ישראל בתרפ"ה; אמה, הניה לבית פיקלני, עלתה לארץ ישראל מליטא בתרפ"ו. לאה חובב למדה בבית ספר כללי ברעננה, ואת לימודי התיכון עשתה בבית הספר הדתי "תלפיות" בתל אביב. הייתה מדריכה בתנועות הנוער "בני עקיבא" ו"הצופים". עבדה כמורה וכמדריכת נוער עולה בבית הספר החקלאי "מקוה ישראל". עם סיום מלחמת העצמאות עלתה לירושלים ולמדה מקרא, ספרות וחינוך באוניברסיטה העברית, ובשנת 1982 קיבלה ממנה תואר דוקטור בספרות עברית. תוך כדי לימודיה באוניברסיטה החלה ללמד בסמינר למורות מזרחי, שהפך אחר כך לסמינר אפרתה (וכיום מכללת אפרתה); מאז 1955 לימדה בתחומי הספרות וספרות ילדים. כמו כן לימדה בבית הספר התיכון ע"ש א"ד רוטשילד וכן במכללת ליפשיץ שבירושלים.

חובב פרסמה מאמרים ומחקרים בתחום הספרות וספרות הילדים, ערכה אנתולוגיות והשתתפה בקביעות בביקורת ספרי ילדים ונוער בכתב העת "ספרות ילדים ונוער". כמו כן תרמה רבות לזרם הדתי בנושא ספרות ילדים.

לאה חובב הייתה נשואה לסופר מאיר חובב (1928–2010) ואם לשלושה. בתם הבכורה, שולמית אליצור, היא פרופסור לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים, חוקרת הפיוט הקדום ושירת ימי הביניים. בנם השני, יחזקאל חובב, גם הוא עורך ומביא לדפוס במרכז זלמן שזר. בנם השלישי, אברהם (אבריימי) חובב, נפטר ב-2006; לאחר מותו הוציאה המשפחה את ספרו "מאוד עצוב להיות אוטיסט".

חובב נפטרה ב-2008, בגיל 78, בתום מחלה קשה וארוכה.

ספריה
-----

* **יסודות בשירת הילדים בראי יצירתה של לאה גולדברג**, הוצאת כרטא 1986.
* חצי מאה עברה - דפי הדרכה למורה : אנתולוגיה לנוער לשנת החמישים למדינת ישראל, מרכז שז"ר 1998.
* **בצליל וצבע : עיון וחקר בספרות לילדים**, אקדמון 1997.
* **בצל עץ התות : ספורי ילדות ברעננה**, ירושלים תשס"ד.
* **חצי מאה עברה : אנתולוגיה לנוער לשנת החמישים למדינת ישראל**, מרכז שז"ר 1997.
* **תורת הגלגולים של האר"י**, דיסרטציה - בית הספר הגבוה של הסמינר התיאולוגי של אמריקה בניו-יורק 1983.
* **כשהיינו ילדים**, עם עובד, 1987.

קישורים חיצוניים
----------------

* לאה חובב, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* רשימת הפרסומים של לאה חובב, בקטלוג הספרייה הלאומית
* רשימת מאמרים על לאה חובב באתר רמב"י
* רשימת המאמרים של לאה חובב באתר רמב"י
* הרצליה רז, נקרולוג (דברי זיכרון): לאלכס זהבי, מנחם רגב, לאה חובב, **מאזנים**, פב, 5/6 (שבט-אדר תשס"ט), 28–30, באתר JSTOR
* לאה חובב (1930-2008), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262888505171
* GND: 1204232881
* ISNI: 0000 0000 6692 3917
* LCCN: n87914806
* NTA: 202800636
* SUDOC: 076421732
* VIAF: 21211690
* WorldCat: lccn-n87914806

 |
**אמנדינה ליהאמבה** (באנגלית: **Amandina Lihamba**; נולדה בשנת 1944) היא שחקנית, מחזאית ובמאית קולנוע טנזנית. היא פרופסור באוניברסיטת דאר א-סלאם (אנ') במחלקה לאומנויות יפות ואומנות הבמה.

חייה
----

אמנדינה ליהאמבה נולדה במחוז מורוגורו (אנ') שבטנזניה בשנת 1944. היא קיבלה את התואר דוקטור, מאוניברסיטת לידס (אנ'). בשנת 1985, עבודת הדוקטורט שלה הייתה "Politics and Theatre in Tanzania after the Arusha Declaration 1967–1984" (בתרגום חופשי לעברית: פוליטיקה ותיאטרון בטנזניה לאחר הצהרת ארוש'ה 1967-1984). בעבודה היא מתארת איך התפתחה הצהרת ארושה מכלי תעמולתי של מפלגה בשלטון לצורה חתרנית וקונקרטית. בשנת 1989, אמנדינה ליהאמבה הייתה בין מייסדי פרויקט והפסטיבל הלאומי לתיאטרון ילדים. היא גם ייסדה עם פנינה מוהנדו את קבוצת הדרמה הנשית "Tuseme" (בתרגום חופשי לעברית: בואו נדבר) בשנת 1998.

בשנת 2015, יצרה הסתגלות מגדרית עם הסרט "The Money-Order with White Genesis" (אנ') (בתרגום חופשי לעברית: סדר הכסף עם ג'נסיס לבן) של עוסמן סמבן.

כיום, אמנדינה ליהאמבה פרופסור באוניברסיטת דאר א-סלאם במחלקה לאומנויות יפות ואומנות הבמה. בעבר היא שימשה כדיקנית, ראש מחלקה וחברה באוניברסיטה.

פילמוגרפיה
----------

| שם הסרט בעברית | שם הסרט במקור | שנת הקרנה |
| --- | --- | --- |
| נישואי מריאמו | The Marriage of Mariamu | 1985 |
| חלפאן וזנזיבר | Khalfan and Zanzibar | 1999 |
| הרס: האדם הקדום | Maangamizi: The Ancient One (אנ') | 2001 |

קישורים חיצוניים
----------------

* אמנדינה ליהאמבה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lihamba, Amandina, באתר "הוצאת אוניברסיטת אוקספורד", 2002
2. ↑  African Theatre and Politics: The Evolution of Theatre in Ethiopia, Tanzania and Zimbabwe: A Comparative Study, ג'יין פלאסטו, עמוד 3, 1996
3. ↑  Theatre History Studies 2010,‏Justice-Malloy, Rhona, ed, עמודים 23,40, שנת 2010
4. ↑  Amandina Lihamba's Gendered Adaptation of Sembene Ousmane's "The Money-Order",‏ JOURNAL ARTICLE

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007386816005171
* BnF: cb165568387 (data)
* CiNii: DA15938176
* ISNI: 0000 0000 8335 607X
* LCCN: n84051495
* NTA: 149072406
* RERO: 02-A023759162
* SUDOC: 082966192
* VIAF: 119624943
* WorldCat: lccn-n84051495

 |
**אוֹנְס גַ'אבִּר** (בערבית: **أُنْس جابر**; נולדה ב-28 באוגוסט 1994) היא טניסאית תוניסאית. היא דורגה במקום השני בעולם על ידי התאחדות הטניס לנשים (WTA), ב-27 ביוני 2022. ג'אבר מדורגת מספר 1 בתוניסיה, והיא הטניסאית האפריקאית והערבייה בעלת הדירוג הגבוה ביותר בהיסטוריה של דירוג ה-ATP וה-WTA. היא זכתה בשלושה תוארי יחידים בסבב ה-WTA, וב-11 תוארי יחידים ותואר זוגות אחד בסבב הנשים של הפדרציה הבין־לאומית לטניס (ITF).

ג'אבר החלה לשחק טניס בגיל שלוש. היא הגיעה לגמר הרולנד גארוס לנערות ב-2010, ובשנה לאחר מכן אף זכתה בו. היא הייתה השחקנית הערבית הראשונה שזכתה בתואר גראנד סלאם ליחידים לנוער מאז זכה איסמעיל אל שאפיי (אנ') בתואר וימבלדון לנערים ב-1964.

ב-2017, לאחר כמעט עשור ששיחקה בעיקר בסבב ה-ITF, ג'אבר התחילה להתחרות באופן קבוע יותר בסבב ה-WTA. בשנת 2020 באליפות אוסטרליה הפתוחה, ג'אבר הייתה האישה הערבייה הראשונה שהגיעה לרבע הגמר של גראנד סלאם, הישג שחזרה עליה באליפות ווימבלדון 2021. היא זכתה בתואר ה-WTA הראשון שלה בטורניר ברמינגהאם 2021, ובכך הייתה האישה הערבייה הראשונה שזוכה בתואר בסבב ה-WTA. התואר הגדול ביותר שלה עד כה היה באליפות מדריד הפתוחה 2022, אירוע WTA 1000, והיא השחקנית האפריקאית והערביה הראשונה שזוכה בתואר ברמה זו.

באליפות וימבלדון 2022 היא הגיעה לגמר בו הפסידה לילנה ריבאקינה. לפני כן היא ניצחה את מארי בוזקובה (אנ') ברבע הגמר ואת טטיאנה מריה (אנ') בחצי הגמר, והפכה לאישה הערבייה או צפון אפריקאית הראשונה שהגיעה אי פעם לחצי הגמר ולגמר של גראנד סלאם. באליפות ארצות הברית הפתוחה של 2022 העפילה עד לגמר הטורניר, שם הפסידה לאיגה שוויונטק. באליפות וימבלדון 2023 היא שוב הגיעה לגמר והפסידה שם למרקטה וונדרואושובה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אונס ג'אבר** בוויקישיתוף
* אונס ג'אבר, ברשת החברתית פייסבוק
* אונס ג'אבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אונס ג'אבר, ברשת החברתית אינסטגרם
* אונס ג'אבר, באתר olympedia.org
* אונס ג'אבר, באתר ה-WTA
* אונס ג'אבר, באתר ה-ITF
* אונס ג'אבר, באתר גביע הפדרציה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ranking Reaction: Ons Jabeur makes historic rise to new career-high ranking of No. 2". Tennis.com. נבדק ב-2022-06-29.
2. ↑  "History Made: Jabeur defeats Kasatkina to win first singles title in Birmingham". ארכיון מ-20 ביוני 2021. נבדק ב-20 ביוני 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Wimbledon - Ons Jabeur makes history to reach first Grand Slam semi-final with win over Marie Bouzkova, Eurosport, ‏2022-07-05 (באנגלית)
4. ↑  Jabeur rallies past Bouzkova for historic berth in Wimbledon semifinals, Women's Tennis Association (באנגלית)
5. ↑  Ons Jabeur becomes first Arab player to reach a grand slam final at Wimbledon, the Guardian, ‏2022-07-07 (באנגלית)
6. ↑  אתר למנויים בלבד אמיר ענבר, הערבייה הראשונה בגמר גראנד סלאם: אונס ג'אבור עלתה לגמר ווימבלדון, תפגוש את ריבאקינה, באתר הארץ, 7 ביולי 2022

|  |
| --- |
| **עשר הטניסאיות הטובות ביותר בסבב העולמי לנשים** נכון ל-11 בספטמבר 2023 |
| 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. בלארוסבלארוס ארינה סבלנקה
6. צ'כיהצ'כיה מרקטה וונדרואושובה | 2. פוליןפולין איגה שוויונטק
7. תוניסיהתוניסיה אונס ג'אבר | 3. ארצות הבריתארצות הברית קוקו גוף
8. צ'כיהצ'כיה ‏קרולינה מוכובה | 4. קזחסטןקזחסטן ילנה ריבאקינה
9. יווןיוון מריה סקארי | 5. ארצות הבריתארצות הברית ג'סיקה פגולה
10. צרפתצרפת קרולין גרסיה |

 |
כריכת הספר בשם כל הכאבים
**רון אדלר** (2 בינואר 1957 – 13 בינואר 1976) היה משורר ישראלי צעיר שהתאבד במהלך שירותו הצבאי.

חייו ויצירתו
------------

אדלר נולד ב-1957 בקריית ביאליק, הצעיר מבניהם של ארלט ויוסף אדלר. הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה והיה חבר בתנועת הצופים בעיר. בגיל 17, לאחר חזרתו מטיול באירופה, החל לכתוב שירים. על אף שהיה אדם עדין ורגיש, ביקש להתנדב לסיירת צנחנים, כמו חבריו. לאחר שלושה חודשי טירונות החל קורס חובשים. לקראת סיום הקורס, במהלך חופשה, התאבד ביריית אקדח. הוא נקבר בבית העלמין הצבאי בחיפה.

לאחר מותו הוציאו הוריו מבחר מכ-175 שירים שכתב במהלך שנה וחצי בשני ספרים: "בשם כל הכאבים" (1976) ו"ממחר אקטוף ענן" (1980). בניגוד לספרים רבים של שירי נופלים, זכו ספריו של אדלר להצלחה רבה ונדפסו ב-18 מהדורות. חלק משיריו תורגמו לאנגלית ופורסמו בקובץ בעריכת אלכס זהבי ובתרגום ריצ'רד פלאנץ.

לאחר מותו, אמר המשורר חיים גורי: "אני מעז לומר שלשירה העברית אבד משורר אמיתי". במבוא לספר "בשם כל הכאבים" כתב המשורר נתן יונתן: "אדם נמלא פליאה ופחד בפני מעשה נחרץ של עלם בן תשעה עשר אביבים. איזו אימה רחפה על נשמתו להדוף אותה אל האין... קללה מוטחת אל פרצוף העולם שנתן לו כל כך מעט תקוה; שיהיה לפחות המעט הזה, פרחי מלים וקוצי מלים שהשאיר רון, זר זיכרון על אפרו, שיפרח עם שמו לתמיד".
שלמה ארצי הקדיש לאדלר את שירו "באיזשהו מקום" מתקליטו "חום יולי אוגוסט", ושילב בו ציטטה משיר של אדלר: "אך באיזשהו מקום בים העצב והכאב/ ישנה איזושהי רפסודה והיא נקראת אהבה".

ב-1976 נוסדה קרן רון אדלר במסגרת אוניברסיטת חיפה על ידי בני משפחתו וידידים רבים.

ספרי שיריו
----------

* **בשם כל הכאבים: שירים**, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ז 1976.
* **ממחר אקטוף ענן: עוד שירים**, תל אביב: ספרית פועלים, תש"ם 1980.

לקריאה נוספת
------------

* רבקה גורפיין-אוכמני, 'חשבון עולם', **על המשמר** (21 בינואר 1977), 6.
* חנוך ברטוב, 'הלחש המפחיד של החיים', **מעריב** (4 במרץ 1977), 37.
* עליזה שנהר-אלרעי ושלמה שרלין, **שימרו נפשם! על מתבגרים מתאבדים ושירתם**, חיפה: אוניברסיטת חיפה, הקתדרה על-שם קרוסמן, 1987, לאורך כל הספר ובעיקר עמ' 105–121.

קישורים חיצוניים
----------------

* דנה ויילר, "בשם כל הכאבים", באתר nrg‏, 6 במאי 2002
* על רון אדלר באתר הקרן
* רון אדלר באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* הספרים של רון אדלר, באתר "סימניה"
* כתבה שפורסמה במגזין "זמן חיפה" - חלק 1, חלק 2 מטעם קרן רון אלדר, יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280092805171
* ISNI: 0000 0000 6697 583X
* LCCN: n89134600
* VIAF: 40968702
* WorldCat: lccn-n89134600

 |
**סט** הוא משחק קלפים, ובו יש 81 קלפים, שלכל אחד מהם ארבעה מאפיינים המתחלקים לשלוש אפשרויות שונות:

* צורות: מעוין/מלבן, גל (טילדה), אליפסה
* דגם מילוי הצורות: ריק, מפוספס, מלא
* צבע הצורות: אדום, ירוק, סגול
* מספר הצורות שעליו: 1, 2, 3

חפיסת הקלפים מכילה קלף לכל שילוב אפשרי של המאפיינים הנ"ל, כך שעל כל קלף מצוירות בין אחת לשלוש צורות זהות, בצבע מסוים ועם דגם מילוי מסוים.

מטרת המשחק היא למצוא 'סטים'. שלושה קלפים יכולים להוות יחד 'סט' אם הם מקיימים את הכלל הבא: עבור כל אחד מהמאפיינים בנפרד, שלושת הקלפים זהים זה לזה או שונים זה מזה. לדוגמה, שלושה קלפים שבכל אחד מהם מעוין אחד מלא בצבע שונה הם סט. דוגמה נוספת: שלושה קלפים שבכל אחד צורה אחרת, צבע אחר, אבל כולם מפוספסים ובכמות 1 – גם הם סט.

מקור המשחק
----------

המשחק הומצא באקראי על ידי מרשה ג'ין פלקו, בעת שעסקה במחקר גנטי אודות תכונות של כלבים מגזע רועה גרמני בקיימברידג', בשנת 1974. פלקו יצרה קלפים שבהם קודדה צירופי גנים שונים, ותוך כדי המחקר גילתה את האפשרות לשחק בקלפים. במשך כ-16 שנים שיחקה עם חבריה ובני משפחתה, ורק בשנת 1990, בעקבות הפצרות ילדיה, החלה בהפצתו המסחרית.

מאוחר יותר נוצרו צורות נוספות המתבססות על משחק הקלפים, כגון משחק קוביות, וכן חידות 'סט' המתפרסמות בניו יורק טיימס ובאתרים סודיים הזמינים לחובבי קוביות לא מאוזנות. כמו כן נוצרו משחקים שונים שהומצאו על בסיס סט, כגון סוויש.

מהלך המשחק
----------

1. מניחים 9/12 קלפים באופן גלוי, וכל המשתתפים מנסים למצוא סטים מבין הקלפים.
2. משתתף שמצא סט מכריז 'סט'.
	1. אם הקלפים שחשב עליהם הם אכן סט, המשתתף מקבל נקודה, מסירים את קלפי הסט ומניחים אחרים במקומם.
	2. אם המשתתף טעה, אין להסיר לו נקודות.
3. אם אף משתתף לא הצליח למצוא סט לאחר פרק זמן סביר, ניתן להוסיף עוד 3 קלפים (יש כאלה המוסיפים רק קלף אחד בפעם) ולחפש 'סט' ב-15 הקלפים שפרוסים כעת - דבר המשפר משמעותית את הסיכוי לקיומו של סט מתוך הקלפים הפרוסים.
4. ברגע שמוצאים סט מתוך 15 קלפים, מוציאים את 3 הקלפים שהיוו סט, וממשיכים את המשחק שוב עם 12 קלפים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סט** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של חברת Set Enterprises, מפיצת המשחק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של המשחק באתר הרשמי
**רשת ארבע העונות** (באנגלית: **Four Seasons Hotels and Resorts**) היא רשת אירוח ובתי מלון יוקרתית שבסיסה בטורונטו, קנדה.

היא מפעילה יותר מ-100 מלונות ואתרי נופש ברחבי העולם.

מאז שנת 2007, ביל גייטס (באמצעות השקעות Cascade) והנסיך אל-וליד בן טלאל מחזיקים ברוב הבעלות על הרשת.

היסטוריה
--------

איש העסקים הקנדי-יהודי איזדור שארפ ייסד את "ארבע עונות" ב-1960. בזמן שהיה אדריכל צעיר שעבד עבור אביו, שארפ תכנן מלונית לחבר משפחה, הצלחתו הניעה אותו לנסות ליצור מלון משלו. הוא קנה חלקת אדמה גדולה באזור טורונטו, ותכנן להקימה כתחנת מעבר לאנשי עסקים.

מלון ארבע העונות הראשון נפתח בשנת 1961.

יוקרה הפכה לחלק מהמותג כאשר החברה התרחבה ללונדון. כאשר היזם התקשר עם רשת ארבע עונות על בניית מלון בלונדון, שארפ תכנן אותו כדי להתחרות עם העולם הישן של בתי מלון, המלון נפתח ב 1970.

בשנות השישים פתחה הרשת מלון בנתניה, אומנם היא יצאה מניהולו לאחר שלא עמד בסטנדרטים המחמירים של הרשת.

לאחר המשבר העולמי בתיירות משנת 2000 ועוד יותר לאחר הפיגוע במגדלי התאומים החברה סירבה להוריד עלויות על מנת לשמור על יוקרת המותג וספגה על כך ביקורת.

ב-2007 החברה נמכרה לאיש העסקים האמריקני ביל גייטס ולנסיך הסעודי אל-וליד בן טלאל.

בעקבות המשבר הפיננסי העולמי ב-2007–2010 החברה פיטרה כ-10 אחוז מכוח האדם שלה בטורונטו.

בשנות האלפיים, ארבע עונות המשיכה להתרחב, בעיקר בסין. היא פתחה מלונות בערים האנגג'ואו, גואנגג'ואו, שאנגחאי ובייג'ינג. כמו כן יש לרשת מלון יחיד בהודו, בעיר מומבאי.

בשנת 2013, היא פתחה את המלון הראשון שלה ברוסיה Lobanov-Rostovsky Residence בסנקט פטרבורג, ולאחר מכן נפתח מלון שני במוסקבה. באינדונזיה יש לרשת מלון אחד בג'קרטה ועוד שניים בבאלי.

משנת 2015, הרשת מציעה טיולים במטוס בואינג 757 מושכר שעבר שדרוג עם 52 מושבים. ב-2021, שידרגה הרשת את מטוסה למטוס איירבוס A321.

באפריל 2021, דווח כי חברת ישראל קנדה תקים מלון בישראל של רשת המלונות ארבע העונות ברחוב אילת שבעיר תל אביב-יפו, במתחם בו עתידים להיבנות שלושה מגדלים בני 35–45 קומות ובהם מגורים, מלונאות ומסחר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארבע העונות** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ארבע העונות
* ארבע העונות, ברשת החברתית פייסבוק

* ארבע העונות, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אתר למנויים בלבד רינה רוזנברג קנדל, החופשה שאתם חולמים עליה: "באים לכאן אנשים שרוצים שיגישו להם צ'יפס והמבורגר ב-3 לפנות בוקר, באתר TheMarker‏, 23 ביולי 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  "הכל התחיל בקיבוץ: סיפורה של רשת המלונות היוקרתית בעולם - וואלה! תיירות". *וואלה! תיירות*. נבדק ב-2018-07-11.
2. ↑  כלכלה - שוק ההון nrg - ...גייטס רוכש את "ארבע העונות" ב-, באתר www.makorrishon.co.il
3. ↑  "מסביב לעולם במטוס פאר: הצצה למלון המוטס החדש של רשת ארבע העונות". *כלכליסט - www.calcalist.co.il*. 2015-04-26. נבדק ב-2018-07-11.
4. ↑  גיא נרדי, קנדה ישראל תקים את מלון "ארבע העונות" הראשון בארץ ביפו, באתר גלובס, ‏8 באפריל 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011096294305171
* GND: 1021792136
* LCCN: nr96041369
* VIAF: 151723757
* WorldCat: lccn-nr96041369

 |
בתורת השדות, **פולינום ציקלוטומי** הוא פולינום מינימלי של שורש יחידה מעל שדה המספרים הרציונליים. לכל מספר שלם n מתאים פולינום ציקלוטומי יחיד, {\displaystyle \ \Phi \_{n}}, שהוא פולינום מתוקן בעל מקדמים שלמים, והוא הפולינום המינימלי של כל השורשים הפרימיטיביים מסדר n. כלומר: {\displaystyle \Phi \_{n}(X)=\prod \_{\omega }(X-\omega )\,}, כאשר {\displaystyle \omega } עובר על כל השורשים הפרימיטיביים מסדר n.

הפולינומים הציקלוטומים הראשונים הם:
{\displaystyle \ \Phi \_{1}(x)=x-1,\qquad \Phi \_{2}(x)=x+1,\qquad \Phi \_{3}(x)=x^{2}+x+1,\qquad \Phi \_{4}(x)=x^{2}+1,\qquad \Phi \_{5}(x)=x^{4}+x^{3}+x^{2}+x+1}. באופן כללי, אם p הוא מספר ראשוני, אז כל השורשים ה-p-ים של 1 הם פרמיטיביים, ו- {\displaystyle \ \Phi \_{p}(x)={\frac {x^{p}-1}{x-1}}=\sum \_{k=0}^{p-1}x^{k}}

כל שורש n-י של 1 הוא שורש d פרימיטיבי של 1 עבור מחלק אחד בדיוק של n, ולכן, אם מכפילים את הפולינומים הציקלוטומיים, מתקבל {\displaystyle x^{n}-1=\prod \_{d\,\mid \,n}\Phi \_{d}(x)}. מכאן מתקבלת הנוסחה הרקורסיבית {\displaystyle \ \Phi \_{n}(x)={\frac {x^{n}-1}{\prod \_{d|n,d<n}\Phi \_{d}(x)}}}. 

הפולינום הציקלוטומי הראשון שיש לו מקדם שאינו 0, 1 או 1- הוא {\displaystyle \ \Phi \_{105}} (זה נובע מכך ש-105 הוא המספר הקטן ביותר שהוא מכפלה של שלושה ראשוניים אי-זוגיים שונים); עם זאת, לכל k יש אינסוף ערכים של n שעבורם יש לפולינום הציקלוטומי ה-n-י מקדם הגדול בערכו המוחלט מ- {\displaystyle \ n^{k}}
.

כאשר מרחיבים את {\displaystyle \ \mathbb {Q} } בעזרת שורש היחידה הפרימיטיבי {\displaystyle \ \rho \_{n}}, מתקבל השדה הציקלוטומי מסדר n, 
{\displaystyle \ \mathbb {Q} [\rho \_{n}]}. השדה הזה מכיל את כל שורשי היחידה מסדר n, והוא שדה הפיצול של {\displaystyle \ \Phi \_{n}(x)} מעל {\displaystyle \ \mathbb {Q} }. הרחבת השדות {\displaystyle \ \mathbb {Q} [\rho \_{n}]/\mathbb {Q} } היא מדרגה {\displaystyle \ \phi (n)}, וחבורת גלואה שלה היא חבורת אוילר מסדר n.

קישורים חיצוניים
----------------

* פולינום ציקלוטומי, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  P. Borwein, Computational Excursions in Analysis and Number Theory, p. 52
**אפקט הגזע האחר** או בקצרה **אפקט הגזע** (באנגלית: cross-race effect, own-race effect, other-race effect, או own race bias) הוא תופעה מתחום תפיסת פרצופים וזיהוי פנים (תת תחום הנחקר באתולוגיה אנושית ובפסיכולוגיה חברתית), לפיה אדם תופס, מבצע עיבוד קוגניטיבי ומזהה בקלות רבה יותר פרצופים של אנשים השייכים אתנית במראה שלהם לגזע בו גדל.

בשל התופעה, אדם לבן יזהה בקלות הבדלים בין פרצופים של אנשים לבנים, אך אנשים ממוצא סיני, למשל, ייראו לו זהים, והוא יתקשה לזהות הבדלים בין הפרצופים. בהתאם, אדם סיני יתקשה בזיהוי פרצופי אנשים לבנים. 

ממחקרים שנעשו נמצא כי הזיהוי המשופר בגזע שבו נולד האדם, אינו מולד, אלא הוא תוצאה של למידה הנובעת מסביבתו הטבעית של האדם, בה גדל. בהתאם לכך, ילדים שאומצו וגדלו בסביבה של אנשים שאינם שייכים למוצא האתני שלהם, זיהו פרצופים ממוצא זה שאינו שלהם בצורה טובה יתר, והתקשו בזיהוי אנשים ממוצאם המקורי. בנוסף, נראה כי ניתן לשפר יכולת זיהוי פנים של קבוצה אתנית אחרת, באמצעות למידה – ככל שהאדם בא במגע עם אנשים מקבוצה אחרת, עולה הסיכוי לזהות הבדלים בפניהם בקלות רבה יותר.

לאפקט הגזע האחר, כמו לכלל חקר זיהוי הפרצופים, יש השלכות משמעותיות במספר תחומים. בין השאר נדרשת מודעות לתופעה זו בתחום זיהוי חשודים בעבירה פלילית במסגרת מסדר זיהוי, נוהל המתקיים במסגרת חקירה משטרתית, במהלכו עד שראה חשוד בנסיבות מפלילות, מנסה לזהות אותו בתוך קבוצה של אנשים שאמורים להיות דומים לו במראה. למשל, כשהאדם לבן צופה בחשוד לבן, הוא עשוי לקלוט בעיקר פרטים משניים בדמותו (כי הפרטים הבולטים כמו צבע עורו דומים כבר לקבוצה אליה שניהם שייכים), דבר שעשוי לסייע לאחר מכן במסדר הזיהוי שלו; לעומת זאת, כשהוא נחשף לחשוד אפרו-אמריקאי, הוא עשוי לקלוט בעיקר פרטים ראשוניים ובולטים בדמותו, וכך עשוי להתבלבל במהלך מסדר זיהוי שכולל מספר אנשים אפרו-אמריקאים. דרך אפשרית אחת להפחית את ההשפעה ולא ליצור הטיה לרעת החשוד במסדרי זיהוי, היא לדאוג לכך שהחוקר המשטרתי יהיה שייך לקבוצה האתנית של החשוד ולא לזו של העד המזהה, כדי שיוכל ליצור מסדר בו הניצבים דומים לחשוד במאפיינים רבים, ולא ייווצר מסדר בו החשוד בולט למדי בין הניצבים.

בישראל
------

במחקר בתחום זה שנערך בישראל, נדרשו ערבים ויהודים ממוצא מזרחי ואשכנזי לזהות במסדר זיהוי פנים שראו דקות ספורות לפני כן. בהתאם לאפקט הגזע, עלה במחקר אחוז טעויות גבוה בקרב כל אחת מהקבוצות כשנדרשו לזהות אנשים מקבוצה אתנית שונה; אחוז הטעויות הגבוה ביותר היה כשיהודים התבקשו לזהות פנים של ערבי.

ראו גם
------

* אפליה
* אתניות
* קבוצת פנים וקבוצת חוץ
* הומוגניות של קבוצת חוץ
* פרוסופגנוזיה
* תורת הגזע
* גזענות
* סטריאוטיפ
* עמק המוזרות

קישורים חיצוניים
----------------

* People Are Poor at Cross-Race Facial Recognition Because They Concentrate on Racial Features Rather than Individual Features, According to New Study, באתר האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה (באנגלית)

* Kate Shaw, "They all look alike": Understanding the "other race effect", באתר arstechnica (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  דורון מנשה ורביע עאסי, טעות בזיהוי חזותי של חשודים: הזמנה למחקר ורפורמה, משפטים, ל"ה, תשס"ה, עמ' 260-261
2. ↑  Arye Rattner, Gabriel Weimann & Gideon Fishman, "Cross Ethnic Identification and .Misidentification, The Israeli Case," 74 Sociology and Social Research 73 (1990)
**התנגדות** בטיפול היא תופעה בה המטופל מתנהג במהלך פסיכותרפיה באופן שמטרתו להימנע משינוי במצבו, או שהוא מסרב לשוחח עם המטפל על חוויות רלוונטיות לטיפול.

זיגמונד פרויד היה הראשון שדיבר על התנגדויות בטיפול פסיכואנליטי, בו מוגדרת ההתנגדות במונחים של הימנעות מהעלאת תכנים לא מודעים אל המודעות של האדם, מה שמקשה על התקדמות הטיפול. ההתנגדות בטיפול כזה עשויה להתבטא בשימוש עקשני במנגנוני הגנה מודעים ולא מודעים, במטרה להימנע מחשיפת דחפים, רגשות, דפוסי התנהגות וזכרונות של המטופל שמאיימים עליו. במהלך הטיפול עשויה ההתנגדות להתבטא במגוון התנהגויות, כגון חוסר שיתוף פעולה עם המטפל, אי מילוי הנחיותיו, שתיקות, איחורים, הבעת תחושת שיעמום, תוקפנות, וכחנות ועוד.

דרך אפשרית להתמודדות של המטפל עם התנגדויות המטופל, היא הכלה, אמפתיה והבנה כנה של ההתנגדות, החשש מהטיפול, והמניעים לכך (בין השאר יכול המטפל להבין זאת תוך שימוש בתחושות שמתעוררות אצלו בעקבות ההעברה וההעברה הנגדית שמתרחשות בחדר הטיפולים). בהמשך ניתן לעבוד על תחושות אלו בטיפול. שיטה נוספת, ששימשה בעיקר פסיכואנליטיקאים בעבר, היא אסוציאציות חופשיות, בה המטופל מונחה להעלות כל מחשבה שעולה במוחו, כמעט ללא התערבות המטפל, כדי שיוכל לדבר בחופשיות ללא צנזורה עצמית, וכך יחשוף קונפליקטים לא מודעים תוך עקיפת ההגנות וההתנגדות.

גישות שאינן פסיכואנליטיות, כגון פסיכולוגיית האגו, טוענות כי התנגדות והגנות של המטופל הן חלק מהותי בחווייה שלו, שלעיתים דווקא עוזר לו לתפקוד היומיומי. לכן הסרה של כל ההתנגדויות במהלך הטיפול עשויה להשאיר אותו חשוף ופגיע, ללא הגנות, ולאיים על האופן שבו הוא מכיר את עצמו, ללא דרכי התמודדות עם הדחפים והקונפליקטים הלא-מודעים שנחשפו. תומכי גישה זו מציעים, במקום זאת, לעבוד במהלך הטיפול על הבנה מעמיקה יותר של האופן בו ההתנגדויות וההגנות עוזרות למטופל בתפקודו, לעומת מצבים בהם הן מפריעות ומגבילות אותו, וכך לעבוד בדיאלוג משותף על הסרת המגבלות רק במקומות שבהם הן באמת מפריעות.

לקריאה נוספת
------------

* J Sandler, H Kennedy & RL Tyson (1980), **The Technique of Child Psychoanalysis: Discussions With Anna Freud**, chapter 6 - "Resistance", Harvard University Press

קישורים חיצוניים
----------------

* התנגדות, בלקסיקון הפסיכולוגי "בטיפולנט"
* חלי ברק, עבודה עם התנגדויות בקבוצה, 2 בפברואר 2008, אתר פסיכולוגיה עברית
* אסתי הרמן ושניאור הופמן, גישה טיפולית ייחודית בהתמודדות מול התנגדות: תיאור מקרה. ינואר 2011, אתר פסיכולוגיה עברית
* חיים דיין, התנגדות לטיפול באצטלה דתית אתר איגוד המטפלים החרדים
**גאנם מחאג'נה** (בערבית: **غانم محاجنة**; נולד ב-20 באפריל 1991) הוא כדורגלן ישראלי-פלסטיני המשחק בעמדת השוער בהפועל כפר כנא מליגה א' צפון.

קריירה
------

מחאג'נה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מ.ס. אום אל-פחם ובגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי נתניה. ב-31 בדצמבר 2010, מחאג'נה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לעירוני טבריה.

בקיץ 2012 חתם בשבאב יטא מהליגה הפלסטינית השנייה וכעבור שנה הצטרף לשבאב א-דהרייה מליגת העל הפלסטינית, במדיה זכה באליפות בעונת 2014/2015.

בקיץ 2015 חתם בשבאב אל-ח'ליל, עמה זכה באליפות שנייה ברציפות בקריירה.

בקיץ 2017 חתם באל-בירה ובמהלך העונה חתם במרכז טולכרם.

בקיץ 2018 חזר לישראל וחתם בהפועל שפרעם מליגה א' צפון ובמהלך העונה חתם בהפועל בני זלפה.

בקיץ 2019 חזר לליגה הפלסטינית כאשר חתם בג'בל מוכאבר.

בקיץ 2020 חתם בהפועל בועיינה.

ב-24 בדצמבר 2022 חתם בקבוצת הכדורגל הפועל כפר כנא מליגה א' צפון, לאחר שזו ספגה שמינייה מול הפועל מגדל העמק במסגרת המחזור ה-13 בליגה, בעונת המשחקים 2022/2023.

בשנת 2014 זומן מחאג'נה לראשונה לסגל נבחרת פלסטין. ב-10 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–10 נגד בהוטן.

תארים
-----

שבאב א-דהרייה
* ליגת העל הפלסטינית: 2014/2015

שבאב אל-ח'ליל
* ליגת העל הפלסטינית: 2015/2016

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל וייסרמן, השוער גאנם מחאג'נה חתם בהפועל בשפרעם, באתר דאבל פס, 14 באוגוסט 2018
2. ↑  מיכאל וייסרמן, ג'אנם מחאג'נה חתם בהפועל כפר כנא, באתר דאבל פס, 24 בדצמבר 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גאנם מחאג'נה"**.
**"גן של צללים"** הוא הרומן החמישי בסדרת הפרחים (הידועה גם בשם סדרת דולנגיינג'ר) פרי עטה של הסופרת האמריקאית ו. ס. אנדרוז, שפורסם לראשונה ב-1987, שנה לאחר מותה של הסופרת. מכיוון שאנדרוז הלכה לעולמה ב-1986, לא ברור אם היא עצמה השלימה את כתיבת הרומן או שסופר הצללים אנדרו ניידרמן הוא זה שכתב אותו לפי רשומותיה. הספר נכתב בהשראת ארבעת הרומנים שקדמו לו – פרחים בעליית הגג, עלי כותרת עפים ברוח, פרחים הצמיחו קוצים ופרחים נבלו קמלו, ואף על פי שהוא האחרון שיצא לאור בסדרה זו, הוא משמש כקדימון, מאחר שעלילתו מתרחשת טרם עלילת הספר הראשון בסדרה, "פרחים בעליית הגג".

עלילה
-----

עלילת "גן של צללים" מתמקדת בסיפורה של אוליביה ווינפילד פוקסוורת', הסבתא מ"פרחים בעליית הגג", ומביאה את סיפור חייה החל מנערותה כצעירה אמידה ועד זקנותה. הספר מתאר את סיפור היכרותה עם מלקולם פוקסוורת', נישואיהם והחיים לצידו, ומגלה מהם הגורמים להפיכתה לאישה אכזרית וקרת רוח כפי שהיא מצטיירת בשאר הרומנים. בין אותם גורמים – בגידותיו התכופות של מלקולם ואכזריותו כלפיה. מלקולם מכריח אותה לגדל את בתו מחוץ לנישואין,קורין, שנולדה כתוצאה מיחסיו עם אליסה, אשתו הצעירה של אביו. העובדה שקורין בעצם אינה בתה הביולוגית של אוליביה מתגלה רק בספר זה ושופכת אור על מעשיה של אוליביה ב"פרחים בעליית הגג". למרות שהספר מציג את אוליביה באור חיובי יותר ומעורר הזדהות עם דמותה בקרב הקוראים, הספר מסתיים כאשר אוליביה הזקנה כולאת את ארבעת נכדיה, ילדיה של קורין מאחיה למחצה, כריסטופר.

ספרים נוספים בסדרה
------------------

* פרחים בעליית הגג
* עלי כותרת עפים ברוח
* פרחים הצמיחו קוצים
* פרחים נבלו קמלו

קישורים חיצוניים
----------------

* גן של צללים, באתר OCLC (באנגלית)
**מחמוד עלי נאפע יוסף** (בערבית: **محمود علي نافع يوسف**; נולד ב-30 ביולי 1997) הוא כדורגלן פלסטיני-ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי באחי עכו.

קריירה
------

יוסף נולד בעכו, והחל לשחק כדורגל בגיל 9 במחלקת הנוער של קבוצת אחי עכו. בגיל 17 צורף לסגל קבוצה הבוגרת של המועדון, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. את עונת 2014/2015 סיים עם ארבעה שערים ב-15 הופעות בליגה ב', ובנוסף הבקיע 34 שערים בקבוצת הנוער. בעונה שלאחר מכן הבקיע שבעה שערים בליגה ב', ואת עונת 2016/2017 החל באחי עכו אך במהלכה עבר לקבוצת צעירי טמרה מליגה ג'.

בקיץ 2017 חתם יוסף בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית, וב-14 בנובמבר 2017 ערך את הופעות הבכורה שלו במדי נבחרת פלסטין, וכבש צמד בניצחון 8–1 על נבחרת המלדיביים. בעונה שלאחר מכן הצטרף לקבוצת מרכז בלאטה.

ב-4 ביוני 2019 חתם יוסף לשלוש שנים בהפועל כפר סבא, לאחר שעלתה לליגת העל. ב-12 בדצמבר 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון קבוצתו 2–0 על הפועל חיפה.

ב-3 בפברואר 2020, יוסף הושאל להפועל בני לוד מהליגה הלאומית עד לסיום העונה.

בנובמבר 2020, יוסף חתם בהפועל בועיינה מליגה א'.

בקיץ 2021 יוסף חתם באחווה כפר מנדא ובאוקטובר של אותה שנה חתם בהפועל כרמיאל.

במהלך ינואר 2022 חזר לאחי עכו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏שחקן נבחרת פלסטין חתם בכפ"ס, אזולאי מתרחק, באתר ONE‏, 4 ביוני 2019

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מחמוד יוסף"**.
**אצ'ה בר** (נולד ב-1964) הוא מנהל המרכז הרב-תחומי למוזיקה בירושלים - הצוללת הצהובה.

ביוגרפיה
--------

בר נולד בשנת 1964 בירושלים. הוא החל את דרכו המוזיקלית כנגן גיטרה, והמשיך כמפיק מוזיקלי ומנהל אמנותי של אמנים.
בר ניגן בתיכון בלהקת רוק (עם הסופר גדי טאוב) והוא בוגר ה- musicians institute California בלוס אנג'לס. 
הוא עבר לג'אז לאחר שפגש במהלך הצבא את הפסנתרן אבי אדריאן, איתו הקים את להקת קשת עם המתופף אורן פריד והבסיסט יוראי אורון (שהוחלף מאוחר יותר עם בסיסט להקת אטרף, ויקטור אזוס).
לאחר שנסע ללמוד בלוס אנג'לס, חזר בר לישראל וב-1991 הפיק מופע ליענקל'ה רוטבליט לרגל צאת אלבומו מכתבים מבית רביעי. ניגן עם מיקי גבריאלוב בחמישה אלבומים, ובמשך חמש שנים ניהל מוזיקלית את הזמרת גלי עטרי.
במקביל, הקים בר עם המוזיקאי איתי רוזנבאום את אולפני טררם שם הלחינו ג'ינגלים, הקליטו פסקולים לסרטים ולטלוויזיה (בין השאר גם לסדרת הטלוויזיה "בת ים ניו יורק") והפיקו את הזמרת אילנה אליה.
את הצוללת מנהל אצ'ה משנת 1997 ובמסגרתה הפיק את ערב המחווה ליעקב רוטבליט בפסטיבל ישראל 1999. הוא הקים את "אנסמבל הצוללת הצהובה", הקים את מגמת המוזיקה של הצוללת בשיתוף עם איתי רוזנבאום, הקרן לירושלים ומנח"י, בית הספר לסאונד של הצוללת עם יואב שדמה והפיק אמנים רבים במסגרות פרויקטים שונים: מרב סמן טוב, אמיר קלוגמן, שירה כרמל ועוד רבים. החל מאוקטובר 2014 מנהל בר את תחום התרבות והאמנות בקרן לירושלים.

חיים אישיים
-----------

בר נשוי לשחקנית שרון הכהן בר ואביהם של תומר בר וניצן בר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצ'ה בר** בוויקישיתוף
• אתר הצוללת הצהובה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296791005171
* VIAF: 344144782721813520337
* WorldCat (עם VIAF): 344144782721813520337

 |
**תוכינון ענק** או **תֻּכִּינוּן מִצְחֲתָן** (שם מדעי: ***Bolbometopon muricatum***) הוא מין יחיד בסוגו של דג גדול ממשפחת התוכינוניים והוא המין הגדול ביותר במשפחה.

מאפיינים
--------

התוכינון הענק יכול להגיע לאורך 1.6 מטר ולשקול 46 ק"ג, אך הזכרים גדולים בהרבה מהנקבות. הוא שונה משאר דגי התוכינון במקורו העצום הבולט בצבעו הלבן ובצורתו דמוית השן והוא בעל כיפה מגודלת בקצה הראש. לעומת מינים אחרים צבעו דהוי ובעל גוונים של אפור-ירוק. התוכינון הענק יכול לחיות עד 40 שנה.

הוא מצוי באזור השוניות של האזור האינדו-פסיפי וחי בימים הרדודים. להקות התוכינונים נוגסים באבנים ובאלמוגים בחיפוש אחר אצות טריות ובכך הם מינים הרסניים לשוניות ברחבי העולם.

התוכינון נפגע מהרס שוניות אלמוגים והפך למין במצב פגיע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכינון ענק** בוויקישיתוף
* תוכינון ענק, באתר ITIS (באנגלית)
* תוכינון ענק, באתר NCBI (באנגלית)
* תוכינון ענק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* תוכינון ענק, באתר FishBase (באנגלית)
* תוכינון ענק, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכינון ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  לפי חידושי האקדמיה ללשון
**נסטור גסטון קרבונל** (באנגלית: **Néstor Gastón Carbonell**; נולד ב-1 בדצמבר 1967) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרה "אבודים" בתור ריצ'רד אלפרט, ומסרטי "האביר האפל" בתור ראש העיר אנתוני גרסיה.

ביוגרפיה
--------

קרבונל נולד בניו יורק שבארצות הברית, להורים קובנים. גדל כקתולי. משפחתו עברה לקראקס, ונצואלה ושם הוא למד בבית ספר פרטי בריטי. בהמשך משפחתו חזרה לארצות הברית והוא למד באקדמיית דירפלד. לקראת סוף שנות ה-80 הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה באנגלית באוניברסיטת הרווארד. אביו הוא איש עסקים. קרבונל הוא אחיין של שחקן הבייסבול לשעבר, רפאל פאלמאירו.

קרבונל החל את קריירת המשחק שלו בהופעות אורח בסדרות טלוויזיה כמו "חוק וסדר", "מלרוז פלייס" ו"עולם אחר". בין השנים 1996–2000 הופיע קרבונל בתפקיד ראשי כלואיס ריביירה בסדרה "סוף סוף סוזן" למשך ארבע עונותיה. הופעות אורח נוספות כללו השתתפות בסדרות "אלי מקביל", "מבוקש", "סקראבס", "האוס", "מונק", בניחוש חוקר"," האישה הטובה", "שחר האתמול" ו"פשע מן העבר".

תפקידו המשמעותי ביותר הוא בסדרת הטלוויזיה "אבודים" בתור ריצ'רד אלפרט. הוא החל לשחק בה במשך 7 פרקים שבהם דמותו עוררה התעניינות רבה בקרב מעריצי הסדרה. לקראת העונה הרביעית הוא חתם חוזה עם רשת CBS שבה הוא שיחק תפקיד ראשי בסדרה "קיין", וכך נאסר עליו לשחק באבודים. לאחר שהסדרה "קיין" הופסקה בעקבות שביתת התסריטאים ב-2007, חזר קרבונל לשחק ב"אבודים" במשך העונה הרביעית והחמישית. לקראת העונה השישית של הסדרה הוא חתם חוזה עם רשת ABC, בה הוא שיחק בתפקיד ראשי.

בשנת 2006 הוא שיחק בסרט "לחסל את האס". בשנת 2007 כיכבה בסיטקום הבלשים "אנדי בארקר, בלש פרטי" ברשת NBC; הסדרה בוטלה לאחר שישה פרקים. 

בשנת 2008, הוא שיחק בסרטו של כריסטופר נולאן "האביר האפל" בתור ראש העיר של גות'אם סיטי, אנתוני גרסיה - תפקיד אותו שב לגלם ב"עלייתו של האביר האפל" משנת 2012. בשנת 2011 שיחק בסדרת הטלוויזיה "מתחזה" ברשת The CW.

בשנת 2022 הצטלם למיני-סדרה "שוגון" המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'יימס קלאוול; הסדרה עתידה לעלות לשידור ברשת FX במהלך 2023.

קרבונל גם עוסק בעבודת דיבוב. תפקידיו כוללים השתתפות בסדרות האנימציה "ליגת הצדק", "קים פוסיבול", "אמריקן דרגון: ג'ייק לונג" ו"הפינגווינים ממדגסקר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נסטור קרבונל** בוויקישיתוף
* נסטור קרבונל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* נסטור קרבונל, ברשת החברתית אינסטגרם
* נסטור קרבונל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נסטור קרבונל, באתר AllMovie (באנגלית)
* נסטור קרבונל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* נסטור קרבונל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5568489
* GND: 1161567682
* ISNI: 0000 0000 4499 8192
* LCCN: no2006094916
* SUDOC: 231681844
* VIAF: 76076666
* WorldCat: lccn-no2006094916

 |
**חתול בשק** הייתה תוכנית רדיו לילדים ונוער ששודרה בשנים 1970–1986 לאחר התוכנית לאם ולילד ברשת א', ובמסגרתה תסכיתים וסיפורים בהמשכים (ובהם "עלילות שרלוק הולמס", "סכנה באנדימון", "באין משפחה", "גבעת ווטרשיפ", "הבית הקטן מאחורי הבית הגדול", "אברבנאל 0030", "מערת השד השחור" ועוד), קטעי הומור ועוד. בין מגישיה: עליזה רוזן, דויד גרוסמן (שהגיש במסגרת תוכנית זו את "סטוץ" ביחד עם דני אלדר), אריה אלדד, יואב גינאי, אבנר אברהמי, מיכל גזית, גדי טאוב, מירי שרף, טלי שושני, אמיר שחם ואחרים. את התוכנית ייסדה וערכה דליה סיגן. במרוצת השנים ערכו את התוכנית אנשים נוספים, שבהם תמר ליבס ואריה אלדד.

שם התוכנית נובע מהביטוי "לקנות חתול בשק" שפירושו לקבל משהו בלי לבחון אותו היטב קודם, ועל כן בלי לדעת מה טיבו.

מוזיקת הפתיחה של התוכנית הייתה האוברטורה מתוך אופרת הרוק "טומי" של להקת ה"מי".

בימי רביעי, התכנית הוקדשה לשיחות טלפון עם המאזינים ונקראה "חתולופון".

פינת ההומור הפרוע - "סטוץ"
--------------------------

אחת הפינות הזכורות והמשפיעות בתוכנית, ששמה היה "סטוץ", הייתה סדרה של תסכיתים קצרצרים, עשירים בהומור פרוע ואבסורדי, השאול מחבורת מונטי פייתון. התסכיתים נכתבו על ידי דויד גרוסמן ודני אלדר. בין הדמויות שכיכבו בפינה זו היו "שפיפון" הקוסם, שולייתו "אלפרד" (שפיפון היה מטיל עליו משימות מסוכנות בקריאה: "אלפרד לאימונים!"), המלך "מלכיפוך" ועוזרו "ואזיר" (מלכיפוך היה קורא לו: "וא-זיר יו-הו?" וואזיר הכנוע היה עונה "קראת לי מלכי?"). 

גרוסמן סיפר בריאיון לאלי אשד:

> 
> יותר מכל אני גאה כיום בתסכיתי הסדרה "סטוץ", אותה כתבנו דני אלדר ואני. היו אלה תסכיתים קצרים בעלי הומור אבסורדי של משחקי לשון אודות דמויות קבועות שונות ומשונות, כמו מלך מגלומן (מלכיפוך) והיועץ שלו (וא-זיר). התסכיתים זכו לתהודה עצומה מצד קהל המאזינים, שהרבה להגיב עליהם ולהציע רעיונות. ההומור של "סטוץ" היה חדשני מסוגו באותה התקופה, ראשית שנות השמונים, ואני מאמין שהוא פתח את הדרך למה שארז טל ואברי גלעד עשו מאוחר יותר בתוכנית "מה יש" שלהם, שיש לראות בה מעין הרחבה ופיתוח של מה שנעשה ב"סטוץ". עד היום, כאשר אני הולך למילואים, אנשים מזכירים לי את "סטוץ" ומדקלמים קטעים ממנו. לפי זה אני יכול להעריך את גילם.
> 
> 
> 
> — 
>

פינות נוספות
------------

תחום נוסף שקיבל תנופה בתוכנית היה מדע בדיוני. בעיקר זכורה סדרת התסכיתים של דני אלדר, "סכנה באנדימון". הסדרה שודרה בהמשכים שוב ושוב, כאשר אורך כל פרק כ-10 דקות. כל פרק נפתח במילים:

> 
> "סכנה באנדימון... סיפור שעוד יקרה... אולי! אתם צעירים מדי מכדי לזכור, אולי הוריכם זוכרים במעורפל, אבל אני זוכר… איך אפשר לשכוח מה שקרה אז, רחוק כל כך, לפני זמן רב כל כך… הדבר היה בשנת 2070, וזה קרה בכוכב שלא שמעתם עליו מעולם, שמו היה אנדימון!"
> 
> 
> 
> 

כמו כן שודרה פינת תסכיתים מפחידים, כעין סיפורי מתח, בסגנון אדגר אלן פו, בשם "חתול שחור".

ראו גם
------

* מה יש

קישורים חיצוניים
----------------

* הקלטות מפינת סטוץ עם דויד גרוסמן ודני אלדר
* על תסכיתים ברדיו בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  כאן מכריזים: פרס ליצירתיות ברדיו ע"ש דליה סיגן ז"ל, באתר כאן
2. ↑  תכניות רדיו וטלוויזיה המוקדשות לשבוע שמירת הטבע, באתר מעריב, ‏9.2.1979
3. ↑  כל התכניות, באתר מעריב, ‏15.6.1978
4. ↑  שידורי ישראל, באתר דבר, ‏13.12.1973
5. ↑  מאמרו של אלי אשד באתר אימגו
**לודוויג פישר** (בגרמנית: **Ludwig Fischer**; ‏16 באפריל 1905 - 8 במרץ 1947), היה מושל מחוז ורשה בפולין הכבושה.

ביוגרפיה
--------

פישר נולד בקייזרסלאוטרן בחבל הריינוס בגרמניה להורים קתולים, והתחנך בבית ספר יסודי ובתיכון בעיר. בצעירותו למד פישר משפטים ומדעי המדינה באוניברסיטאות מינכן, היידלברג ווירצבורג, ולאחר מכן עסק במשפטים בקייזרלאוטרן ובמינכן. בנוסף פישר היה דובר אנגלית וצרפתית. פישר הצטרף למפלגה הנאצית בשנת 1926, ובשנת 1929 הצטרף לס"א והגיע בו לדרגת גרופנפירר. בנובמבר 1937 מונה פישר לחבר הרייכסטאג.

באוקטובר 1939 מונה פישר למושל מחוז ורשה בפולין הכבושה, ומילא תפקיד זה עד לנסיגת הגרמנים מהאזור בינואר 1945. בחודשים אפריל-מאי 1943 היה פישר גם ממלא מקום מושל מחוז לובלין. פישר היה אחראי להקמת גטו ורשה בנובמבר 1940, ולהקמת גטאות אחרים במחוז ורשה. הוא גילה מעורבות רבה ביותר בארגון פעולות טרור נגד היהודים והפולנים במחוז ובחיסול הגטאות בשנים 1942–1943. בינואר 1945 ברח פישר עם משפחתו לגרמניה, וב-10 במאי אותה שנה נעצר על ידי צבא ארצות הברית. בשנת 1946 הוסגר פישר לפולין, שם נשפט על פשעיו, וב-8 במרץ 1947 הוצא פישר להורג בתלייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודוויג פישר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  לודוויג פישר באתר יד ושם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273421205171
* BnF: cb16955525h (data)
* GND: 130546798
* ISNI: 0000 0001 0947 709X
* LCCN: n87903291
* NLP: a0000001178841
* SUDOC: 161353908
* VIAF: 1122391
* WorldCat: lccn-n87903291

 |
**ונדה קלאף** (בגרמנית: **Wanda Klaff**;‏ 6 במרץ 1922 – 4 ביולי 1946) הייתה פושעת מלחמה נאצית ששימשה כשומרת במחנות ריכוז במהלך מלחמת העולם השנייה. נאשמה במשפט שטוטהוף, הורשעה והוצאה להורג.

ביוגרפיה
--------

קלאף (משמאל) עומדת על המשאית שניות ספורות לפני תלייתה.
נולדה בגדנסק, שהייתה אז תחת שליטת העיר החופשית דנציג, בשם ונדה קלצינסקי (**Wanda Kalacinski**) להורים גרמנים. בשנת 1941 שינתה את שם משפחתה לקלדן (Kalden).

היא סיימה את לימודיה בשנת 1938 והחלה לעבוד במפעל לריבה.

בשנת 1942 נישאה לווילי קלאף (גרמנית: Willy Klaff) והפכה לעקרת בית. לאחר מכן החלה לעבוד כמפעילת חשמלית.

בשנת 1944 התגייסה למחנה הריכוז שטוטהוף, בעקבות גיוס נרחב של האס אס, ולאחר מכן הוצבה במחנה משני רוסישין (Russoschin) ששכן בשטוטהוף. שם נחשבה לשומרת סדיסטית שהתעללה במספר רב של אסירים. בתחילת 1945, עם התקרבות כוחות הצבא האדום לשטחי הרייך השלישי, נמלטה מן המחנה.

חלתה בטיפוס הבהרות ואושפזה בבית חולים בגדנסק. שם נעצרה על ידי המשטרה הפולנית ב-11 ביוני 1945.

ב-31 במאי 1946 הועמדה לדין בחלק הראשון של משפט שטוטהוף יחד עם גרדה שטיינהוף, ג'ני-ונדה ברקמן, אליזבת בקר והרנה ביילדרדט, חמש נשות אס אס לשעבר ששירתו איתה במחנה, ועוד כמה קאפואים.

על פי עדויות הנוכחים באולם היא ישבה על ספסל הנאשמים לצד גרדה שטיינהוף וג'ני-ונדה ברקמן כשהן מצחקקות בזמן הקראת העדויות על מעלליהן במחנה. במהלך המשפט אמרה: "אני מאוד אינטליגנטית ומסורה מאוד לעבודתי במחנות. פגעתי בכל יום לפחות שני אסירים".

### הוצאה להורג

ב-4 ביולי 1946 הוצאה להורג בתליה תוך שנשמטה מתא מטען של משאית, בהוצאה פומבית להורג שנערכה וזכתה לסיקור תקשורתי נרחב, יחד עם גרדה שטיינהוף, ג'ני-ונדה ברקמן, אליזבת בקר ושמונה אנשי אס אס וקאפו נוספים שהורשעו במשפט שטוטהוף.

ראו גם
------

* משפט שטוטהוף
* שטוטהוף
* נשים בשורות הנאצים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ונדה קלאף** בוויקישיתוף
* כתבה על ההוצאה הפומבית להורג שנערכה לנאשמי המשפט, באתר Executed today

הערות שוליים
------------

1. 1 2
2. 1 2
3. ↑  Rob Hopmans, The Bad Girls of Nazi Germany: Jenny Wanda Barkmann. WW2 Gravestone, ‏2019-06-09 (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  Stutthof trial and inspection of the camp, United States Holocaust Memorial Museum
5. ↑  Biskupia Gorka, web.archive.org, ‏2008-01-25
6. ↑  [
**זוזאנה גינצ'נקה** (בפולנית: **Zuzanna Ginczanka**) הוא שם העט של **שרה פולינה גינצבורג** (בפולנית: **Sara Polina Gincburg**) (22 במרץ 1917 – ינואר 1945) הייתה משוררת יהודייה-פולנייה, שנאסרה ונרצחה בקרקוב במהלך השואה.

ביוגרפיה
--------

זוזאנה גינצ'נקה נולדה בשם שרה פולינה גינצבורג במרץ 1917 בקייב, למשפחה יהודית מתבוללת. אביה, סימון, היה עורך דין, ואמה, צציליה (לבית זנדברג), הייתה עקרת בית. לאחר מהפכת אוקטובר נמלטה משפחתה לרובנו שבמזרח פולין, שרוב תושביה היו יהודים. שנים אחדות אחר כך עזב אביה את המשפחה ועבר לברלין ומשם לאמריקה, ואמה עברה לספרד עם בעלה החדש. גינצ'נקה נותרה ברובנו עם סבתה, קלרה זנדברג, שהייתה בעלת בית מרקחת בעיירה.

למדה בבית ספר תיכון בשפה הפולנית, ובגיל 14 פרסמה את שירה הראשון, בעיתון בית הספר. באותה תקופה התחילה להתכתב עם המשורר יוליאן טובים. באוגוסט 1933 פורסם שיר פרי עטה בעיתון הנפוץ Ilustrowany Kuryer Codzienny (אנ'). בספטמבר 1935, עם סיום לימודיה בתיכון, עברה לוורשה, שם השתלבה באליטה התרבותית. בשנת 1936 יצא לאור ספר שיריה, "קנטאורים" (בפולנית: O centaurach), ובעקבות זאת תוארה כ"יוליאן טובים בחצאית". בנוסף כתבה תסכיתים אחדים לרדיו הפולני.

לוח זיכרון לזוזנה גינצ'נקה בקרקוב
בפרוץ מלחמת העולם השנייה שהתה בבית סבתה ברובנו, שעברה לשליטת ברית המועצות. משם נמלטה ללבוב, שם המשיכה בכתיבתה. ב–1940 נישאה להיסטוריון האמנות הפולני־יהודי מיכל ויינציהר. האמן הפולני יאנוש ווז'ניאקובסקי סיפק לה ולבעלה מסמכים מזויפים, כדי שיוכלו להימלט. ב-1942 סוכנת הבית שבו התגוררה הלשינה עליה לנאצים. בעקבות זאת כתבה את שירה הנודע ביותר, "Non Omnis Moriar" (לא אמות כל כולי). בעלה נמלט לקרקוב, וכעבור חודשים אחדים נמלטה גם היא לשם. ושם נעצרה על ידי הגסטפו בסוף 1944, והוצאה להורג בינואר 1945.

סוכנת הבית שהלשינה על גינצ'נקה הועמדה לדין לאחר המלחמה, באשמת שיתוף פעולה עם הנאצים, ונדונה לארבע שנות מאסר. שירה של גינצ'נקה, שפורסם ב–1946 בידי המשורר הפולני יוליאן פשיבוש (אנ'), היה אחת הראיות שהוצגו במשפט.

בשנת 2021 יצא לאור בהוצאת אבן חושן ספר שיריה "קנטאורים", בתרגומו של צביקה שטרנפלד ובעריכת תדאוש וולנסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זוזנה גינצ'נקה** בוויקישיתוף
* רחל דרוק, השיר שהכריע במשפט – סיפורה של סוזנה גינצ'נקה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי", 27 באוקטובר 2016
* אתר למנויים בלבד טדאוש וולנסקי, "זוּזנה גינצָ'נקה": כוכב ציון בשמי פולין, באתר הארץ, 29 בינואר 2017
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, "אני מכריזה על תשוקה וחוכמה": המשוררת שנרצחה בשואה זוכה סוף סוף להכרה, באתר הארץ, 19 במאי 2021
* מי־טל נדלר, "אני עוקפת את צליפתו הרשלנית של המבול: על שירתה של זוזנה גינצ'נקה", מסה, הַמּוּסָךְ מוסף לספרות, 14 באפריל 2022.
* גינצ’נקה – ספר חדש בתרגום לעברית, באתר המכון הפולני, 9 במרץ 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300348605171
* BIBSYS: 90815626
* BnF: cb17163575j (data)
* GND: 119301997
* ISNI: 0000 0001 1616 8914
* LCCN: n82200391
* MusicBrainz: abc6f290-3e0a-4a41-9e15-14b7022e0698
* NKC: js2011631009
* NLP: a0000001178963
* NTA: 073787469
* RERO: 02-A008743608
* VIAF: 32803607
* WorldCat: lccn-n82200391

 |
**אורטל עמר** (נולדה ב-3 בספטמבר 1990) היא מנחת טלוויזיה, שדרנית ומפיקה ברדיו, שחקנית וכתבת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

עמר נולדה, גדלה והתחנכה בפתח תקווה. שירתה בצה"ל כרס"פית מתגייסים בבסיס תל השומר.

עם שחרורה מצה"ל בשנת 2010, השתלבה בתפקידה הראשון בעולם התקשורת כעוזרת עורך ראשי של אתר חדשות הספורט "ONE". במקביל, החלה לשמש מפיקה ראשית בתוכנית הספורט של רדיו תל אביב בהגשתם של אופירה אסייג ואייל ברקוביץ'. לאחר זמן קצר בתפקיד החלה גם להגיש בתוכנית פינות שבועיות בנושא ספורט לסירוגין עם הדוגמנית שיר אלמליח.

בשנת 2014 הצטרפה לצוות תוכנית הרדיו בהגשתו של ירון אילן "ריח מנטה", אשר שודרה בימי חמישי. במסגרת התוכנית הגישה פינה שבועית קבועה העוסקת בעולם הרכילות בזמר הים-תיכוני. לאחר הצלחתה של פינתה בתוכנית הרדיו, השתלבה ככתבת שטח בתוכניתו של ירון אילן "שישי שמח", אשר שודרה מדי יום שישי בערוץ מוזיקה 24.

החל מסוף שנת 2014 הצטרפה עמר לצוות כתבי השטח של התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס", והפכה לחברה קבועה במערכת התוכנית.

בשנת 2018, במקביל לעבודתה בתוכניתו של גיא פינס, הצטרפה עמר לפאנל התוכנית "חדשות הבוקר" בקשת 12, לצידם של ניב רסקין ומירי מיכאלי. ביולי 2021 הצטרפה ל"נינג'ה ישראל" ככתבת שטח. לאורטל תואר ראשון בכלכלה מהמכללה למנהל בראשון לציון.

ב-2021 השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "גולסטאריות". באותה השנה הובילה סרט קצר על חייה של קארין באומן והתמודדותה עם מחלת האנורקסיה.

ב-2022 גילמה עמר את דמותה של ושתי במחזמר "מגילת אסתר". החל מחודש מאי של אותה השנה מגישה תוכנית יומית ברדיו לב המדינה לצידו של ליאור דיין.

חיים אישיים
-----------

עמר הייתה בזוגיות עם בן-אל תבורי, ולהם בן שנולד ב-15 בנובמבר 2018. מתגוררת עם בנה בשכונת כוכב הצפון בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורטל עמר** בוויקישיתוף
* אורטל עמר, ברשת החברתית אינסטגרם
* אורטל עמר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אורטל עמר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הדס בשן, ‏"לא מכל ריב צריך לעשות עניין – הכל בסדר טודו בום", באתר ‏מאקו‏, 29 ביוני 2017
* סרטונים "הסכם הממון שאני יזמתי", באתר ‏מאקו‏, 25 במאי 2018
* בר זגה, ביקיני בחודש שביעי: אורטל עמר מדגמנת הריון על שפת הים, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 12 באוגוסט 2018
* אורית מרלין-רוזנצוייג, אורטל עמר: "חתמתי על הסכם ממון עם בן אל תבורי הרבה לפני ההריון", באתר Xnet‏, 2 בספטמבר 2018
* אתר למנויים בלבד רז שכניק, "לא בחרתי להיות אם חד־הורית, בחרתי להביא ילד לעולם עם בן זוג שהבטיח לי הרים וגבעות", באתר "ידיעות אחרונות", 26 ביוני 2020
* יפעת הללי אברהם, ‏כל מי שצריך להתנצל בפניי עוד יתנצל, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2023