recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מאיה יעקבס** (נולדה ב-1972) היא פעילה סביבתית, מומחית לאיכות הסביבה הימית ויזמת בתחום הגנת הסביבה ובריאות הציבור. בין השנים 2012 ל 2022 כיהנה מנכ"לית עמותת "צלול" להגנת הים, נחלים ומים של ישראל.

ביוגרפיה
--------

יעקבס גדלה בהרצליה. שירתה בצה״ל כקצינה בחיל האוויר השתחררה בדרגת סגן.

בעלת תואר ראשון בתקשורת והיסטוריה יהודית, תואר משולב מאוניברסיטת תל אביב ובית הספר "כותרת" לתקשורת.

בעלת תואר שני ביחסים בינלאומיים, התמחות בתקשורת בינלאומית ופתרון סכסוכים מאוניברסיטת קולומביה, ותואר שני במנהל ציבורי מהמרכז הבינתחומי הרצליה.  
בשנים 1999 – 2000 שימשה דוברת בלשכת ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק.

בשנים 2000 - 2005 שימשה כקצינת הסברה ראשית בקונסוליה ישראלית בניו יורק.

בשנים 2005 - 2002 שימשה כנציגת ״הסכם יוזמת ז׳נבה״ בצפון אמריקה.

בשנים 2010 - 2008 ניהלה את המרכז לפילנתרופיה בארגון "שיתופים", שימשה כיועצת עצמאית בתחום ההשקעות החברתיות עבור פילנתרופים, פוליטיקאים וארגונים.

בשנים 2012 - 2010 סמנכ"ל קשרי ממשל ותקשורת הקרן לידידות.

עד שנת 2022 שימשה כמנכ"לית עמותת "צלול".

פעילות ציבורית
--------------

משנת 2011 פעלה בשיתוף "צלול" לסגירת מכל האמוניה בחיפה, אליה הצטרפו עיריית חיפה וארגונים סביבתיים נוספים של קבוצת חיפה. המכל נסגר בשנת 2018.

משנת 2015 חברת ועד מנהל בעמותת "חיים וסביבה״, ארגון הגג של ארגוני הסביבה.

בקשת הפסקת הזרמת 5 מיליון טון בוצת ביוב של השפד"ן לים מדי שנה, שזיהמו את הים מראשון לציון ועד הרצליה, הפסקת הזרמת הביוב של ירושלים לנחל קדרון.

פעלה לחשיפת הליקויים החמורים בתהליך ניקוי נחל הקישון.

בעתירה משותפת עם החברה להגנת הטבע קידמה פתרון לזיהום נחל קדרון מזיהום בשפכי עיריית ירושלים, ועתירה בנושא חשיפת זיהום הביוב הממושך בנחל הירקון בתל אביב.

באוקטובר 2020 יזמה יעקבס את הקמת קואליציית Save Red Med לביטול הסכם הנפט של קו צינור אילת-אשקלון עם איחוד האמירויות, אשר הפך במהירות לאחד ממאבקי הסביבה הגדולים בתולדות ישראל, בהשתתפות למעלה מ-30 ארגוני סביבה וחברה הדורשים לבטל את הכוונה להפוך את ישראל לחצר האחורית המזוהמת של תעשיית הנפט ולהאיץ את המוכנות לחירום מזיהום ימי בישראל בשמן ונפט.

פרסים
-----

יעקבס נבחרה בין 20 הנשים האקטיביסטיות של ליידי גלובס לשנת 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאיה יעקבס** בוויקישיתוף
* מאיה יעקבס, ברשת החברתית פייסבוק
* מאיה יעקבס, ברשת החברתית LinkedIn
* אתר למנויים בלבד מאיה יעקבס, עד הפיצוץ הבא: המדינה אינה ערוכה לאסון בהפקת הגז בים, באתר TheMarker‏, 23 בפברואר 2020
* נורית רובין-ווילסון, ‏מנכ"לית צלול נגד שטייניץ ואלקין, ואומרת "שאפו" לסמוטריץ', באתר גלובס, 25 בינואר 2020
* ראיון בדה מרקר: "יש לה מושג ירוק מאיה יעקבס". ינואר 2019.
* קרן צוריאל ואורי פסובסקי, "מדברים על איראן וביטחון המדינה, אבל בלי מים, אוויר ואוכל לא יהיו פה חיים", באתר כלכליסט, 15 במרץ 2019
* "טביעת הרגל האקולוגית' של הישראלים היא בין הגדולות בעולם", באתר ‏מאקו‏, 1 בנובמבר 2018
* ארי ליבסקר, מדינת חד"פ: כך התמכרה ישראל לכלי פלסטיק חד-פעמיים, באתר כלכליסט, 23 ביוני 2018
* ראיון בדה מרקר: "העיר היחידה שמזרימה לנחל חיתולים, טמפונים, מוצרים היגייניים - ועוד הרבה לכלוך". אוקטובר 2015
* ראיון חדשות בירוק nrg "כבר חלפו השנים: כמה זמן אורך מאבק סביבתי?". אוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  מומחית לאיכות הסביבה הימית
2. ↑  אתר "עמותת צלול"
3. ↑  מיכל האמוניה בחיפה
4. ↑  נבחרה בין ה-20 האקטיביסטיות של ליידי גלובס 2018
**לאוטרו חרמן אקוסטה** (בספרדית: **Lautaro Germán Acosta**; נולד ב-14 במרץ 1988 בגלו שבפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בלנוס.

קריירת משחק
-----------

אקוסטה החל לשחק במחלקת הנוער של לנוס. הופיע לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת ב-2006 במסגרת אליפות האפרטורה לשנה זו ובמהרה הפך לשחקן הרכב, למרות גילו הצעיר. הוא מילא תפקיד מרכזי בזכייתה של הקבוצה באפרטורה 2007. אקוסטה מצטיין במהירות וביכולת טכנית גבוהה.

ב-28 במאי 2008 פרסמה סביליה על כי תרכוש את כרטיסו תמורת 7 מיליון אירו. במסגרת העסקה, יעבור אחיו רודריגו יחד איתו לסביליה ויצטרף לסביליה אתלטיקו, קבוצת הבת של המועדון המשחקת בליגת המשנה בספרד.

### נבחרת ארגנטינה

אקוסטה נחשב לאחד הכישרונות המבטיחים בכדורגל הארגנטינאי ושיחק בנבחרות הצעירות של ארגנטינה. במהלך אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20 כבש אקוסטה את שער הניצחון של ארגנטינה הצעירה במחזור האחרון שהעניק לנבחרתו את הזכות להשתתף במשחקים האולימפיים בקיץ 2008.

אקוסטה היה שותף לזכייה במונדיאל הנוער שנערך בקנדה בשנת 2007. הוא היה בסגל הנבחרת האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג (2008) בה זכתה ארגנטינה במדליית הזהב וכבש שער אחד.

אקוסטה זכה לזימון בכורה לסגל נבחרת ארגנטינה מהמאמן חורחה סמפאולי, ואת הופעת הבכורה ערך ב-31 באוגוסט 2017, בשוויון 0-0 מול אורוגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

תארים
-----

לנוס
* אליפות ארגנטינה (2): 2007 (אפרטורה), 2016
* הסופר קאפ הארגנטינאי: 2016
* קופה ביסנטנאריו: 2016

נבחרת ארגנטינה
* גביע העולם בכדורגל עד גיל 20: 2007
* מדליית זהב אולימפית: אולימפיאדת בייג'ינג (2008)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
* דף השחקן באתר הרשמי של לנוס

| **נבחרת ארגנטינה – אולימפיאדת בייג'ינג 2008 (מדליית זהב)** |
| --- |
| 1 אוסטארי • 
2 גאראי • 
3 מונסון • 
4 סבאלטה • 
5 גאגו • 
6 פאסיו • 
7 סוסה • 
8 באנגה • 
9 לאבסי • 
10 ריקלמה • 
11 די מריה • 
12 פארחה •
13 אקוסטה • 
14 מסצ'ראנו •
15 מסי •
16 אגוארו •
17 בונאנוטה •
18 רומרו •
22 נבארו •
מאמן: בטיסטה | ארגנטינהארגנטינה |
המתעמלת ג'ייד ברבוסה במהלך תרגיל קרקע במסגרת המשחקים הפאן-אמריקאיים בשנת 2007
המתעמל רולנד ברוקנר במהלך תרגיל הקרקע באליפות אירופה 1981, רומא
**קרקע** (באנגלית: **Floor**) הוא אחד המכשירים עליהם מתחרים גברים ונשים בענף התעמלות מכשירים. התחרות מתבצעת על משטח מיוחד שהוכן עבור פעילות ספורטיבית. תרגיל המבוצע על המשטח הייעודי, נקרא "תרגיל קרקע".

תרגיל קרקע
----------

תרגיל קרקע מתרחש על משטח מרובע בגודל של 12×12 מטר עם תוספת ביטחון של 1 מטר מכל צד. המשטח עשוי בדרך כלל מקצף מוקשה ומעליו שכבה של עץ לבוד, והוא נתמך על ידי קפיצים או גושי קצף גומי מוקשה, דבר המייצר משטח קשיח המגיב בעוצמה לדחיסתו, ומאפשר למתעמלים להגיע לגובה רב יותר ולנחות על משטח רך יותר מרצפה רגילה.

המתעמלות מבצעות תרגיל עם כוריאוגרפיה בזמן שלא יעלה על 1:30 דקות, ומשלבות אותו יחד עם מוזיקה. על המוזיקה להיות אינסטרומנטלית ואין לכלול בה מלל. תרגיל ארוך מהזמן שנקבע יגרור הורדת ציון. התרגיל מורכב מסדרה של קפיצות הנקראות "אלמנטים" המשלבות גמישות וכוח רב. בנוסף על המתעמלות לקשר בין הקפיצות על ידי אלמנטים תנועתיים, קטעי קישור וכוריאוגרפיה המתאימה לאופי המוזיקה. קטעי קישור אלה משלבים תנועות ריקוד, בלט ומחול. מתעמלות ברמה גבוהה נדרשות לבצע תרגילים ברמה גבוהה המכונים שרשראות אקרובטיות עם או בלי ידיים בזה אחר זה. קיים צוות שיפוט המוריד נקודות על שגיאות באמנותיות של התרגיל (כוריאוגרפיה, הבעה, חוסר יכולת למלא תפקיד או אופי המותאם למוזיקה, יצירתיות והקשר בין המוזיקה לתנועה והקצב). למשל, ניקוד התרגיל נפגע כאשר המתעמלת אינה מסיימת את התרגיל, עם סיום המוזיקה.

המתעמלים מבצעים תרגיל שמטרתו להפגין גמישות וכוח גופני על ידי אלמנטים אקרובטיים והדגמה של יכולות שיווי משקל. מרבית תרגילי הקרקע של הגברים מבוצעים בין 60–70 שניות ונעשים ללא מוזיקה, בניגוד לתרגילי הנשים. הכללים מחייבים את המתעמלים לגעת בכל אחת מפינות המשטח, לפחות פעם אחת, במהלך התרגיל שלהם. ניקוד התרגיל נפגע כאשר יש פגם בתנועות הבסיסיות של גוף המתעמל, כגון החמצת פויינט, רגליים לא ישרות, נחיתה לא יציבה, נפילה ועוד. כמו כן, יציאה של רגל אחת מעבר לפס הלבן המקיף את המשטח תגרור הורדה של 0.1 מניקוד התרגיל ויציאה של שתי רגליים תגרור הורדה של 0.3 נקודות.

נדיה קומנץ' בתרגיל הקרקע באולימפיאדת מונטריאול (1976)

ראו גם
------

* קורה
* מקבילים מדורגים
* מתח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרקע** בוויקישיתוף
* אתר איגוד ההתעמלות בישראל
* אתר ההתאחדות ההתעמלות הבינלאומית
* קרקע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  איגוד ההתעמלות, מכשירים וחוקה, באתר Israel Gymnastics Federation
**תלמי בן מנאוס** (ביוונית: Πτολεμαῖος,‏ *Ptolemaeus*, פטולמאיוס; שם אביו בלטינית: *Mennæus*) היה השליט (טטרארך) של ממלכת היטורים וכלקיס בשנים 85–40 לפנה"ס ועד מותו.

בזמן שלטונו פעל תלמי להרחיב את שטחו במסעות צבאיים, השתלט על לבנון, איים על דמשק, הכניע מספר מחוזות לאורך החוף הפיניקי ותקופה קצרה אף השתלט על בניאס בגליל העליון. למעשה, קודם לכן הגליל כולו היה באופן פורמלי נתון בשליטתם של היטורים אך נכבש מידם על ידי יהודה אריסטובולוס הראשון החשמונאי בשנת 103 לפנה"ס.

בעקבות התנגדותם של היהודים שחשו עצמם מדוכאים תחת שלטונו של תלמי, שלח הנסיך אריסטובולוס השני, במצוות אמו המלכה שלומציון אלכסנדרה, משלחת צבאית לדמשק על מנת להגן עליה בפני תלמי. זמן קצר לאחר מכן פלש המצביא הרומאי פומפיוס לשטחי הממלכה היטורית, החריב את מעוזיה בלבנון ונטל ממנה את השליטה בערים ההלניסטיות כפי שעשה ביהודה. כאשר אריסטובולוס השני נרצח על ידי סיעת תומכי פומפיוס ביהודה (49 לפנה"ס) מצאו בניו ובנותיו מקלט אצל תלמי, וייתכן שהסיעה היהודית-לאומית באותו הזמן נתמכה על ידי היטורים.

מתתיהו אנטיגונוס השני, בנו של אריסטובולוס, נתמך גם הוא על ידי תלמי במאמציו להפוך למלך ביהודה. לפי יוסף בן מתתיהו, המלך החשמונאי אנטיגונוס היה קרוב משפחה של תלמי שנישא לאחותו של אנטיגונוס אלכסנדרה, שהייתה נשואה קודם לכן לבנו פיליפיון, אולם תלמי רצח את בנו ולקח את כלתו לעצמו. תלמי מת זמן קצר לאחר פלישתם של הפרתים ליהודה ואת מקומו ירש בנו ליסניאס (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

* ריצ'רד גוטהייל, שמואל קרויס, ‏Ptolemy, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* Wright, N. L. 2013: "Ituraean coinage in context". *Numismatic Chronicle* 173: 55–71. (זמין כאן באנגלית, מצריך רישום)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף בן מתתיהו, מלחמת היהודים, ספר ראשון, פרק י"ב, פסקה ב' (בסופו): "משנאתו את הורדוס עזר להביא את אנטיגנוס בן אריסטובולוס ובדבר הזה עשה גם נחת-רוח לפביוס, אשר כפר אנטיגנוס פניו במנחה והטה את לבו לעזרו בעלותו על הארץ. ואת כל הכסף הדרוש לדבר המציא תלמי בעל אחות אנטיגנוס." (ראו בתרגום לעברית (pdf)‏ באתר דעת).
2. ↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר י"ד, פרק ז', פסקה 4 (בסופה): "אך תלמי, בן מנאוס, שהיה שליט כלקיס, תחת הר ליבנוס, לקח את אחיו אליו, ושלח את בנו פיליפיון לאשקלון לאשת אריסטובולוס, ורצה שתחזיר עמו את בנה אנטיגונוס ואת בנותיה; באחת מהן, ששמה היה אלכסנדרה, פיליפיון התאהב והתחתן איתה, אם כי לאחר מכן אביו תלמי הרג אותו, והתחתן עם אלכסנדרה, והמשיך לטפל באחֵיה." (ראו בתרגום לאנגלית באתר sefaria.org.il).
**הצפנה מקצה-לקצה** היא מערכת תקשורת שבה רק הצדדים המשתתפים בשיחה יכולים לקרוא את ההודעות. למעשה, נמנעת האזנה של צד שלישי וגורמים שאינם מהווים חלק מן השיחה - כגון: ספקי אינטרנט, ספקי תקשורת סלולרית, ואפילו מספק התקשורת עצמו, מלגשת למפתחות ההצפנה הדרושים כדי לפענח את השיחה. מערכות אלו נועדו למנוע כל ניסיון של מעקב או שינוי של המידע המועבר משום שאף צד שלישי לא יכול לפענח את הנתונים שמועברים או מאוחסנים. למשל, חברות שמיישמות הצפנה מקצה לקצה אינן יכולות למסור טקסטים של לקוחותיהם לרשויות.

חילופי מפתחות
-------------

במערכת הצפנה מקצה לקצה מפתחות ההצפנה חייבים להיות ידועים רק לצדדים המתקשרים. כדי להשיג מטרה זו, מערכות הצפנה מקצה לקצה יכולות להצפין מידע באמצעות מחרוזות מידע הנקראים סוד משותף מראש (PGP), או סוד חד פעמי (DUKPT (אנ')) הן גם יכולות לעשות שימוש בפרוטוקול דיפי-הלמן (OTR, סיגנל).

שימושים מודרניים
----------------

מספר דוגמאות למערכות שכוללות הצפנה מקצה לקצה כברירת מחדל כוללות את: PGP, OTR, וואטסאפ, iMessage ,סיגנל, FaceTime ועוד.

נכון לשנת 2016, מערכות תקשורת מבוססות שרתים אינן כוללות הצפנה מקצה לקצה. מערכות אלו יכולות להבטיח הגנה רק על התקשורת שבין תוכנת הלקוח לשרת, משמע המשתמשים צריכים לסמוך על צד שלישי המפעיל את השרת. הצפנה מקצה לקצה נחשבת לבטוחה מכיוון שהיא מורידה את מספר הצדדים שיכולים להתערב או לפגום בהצפנה. במקרה של מסרים מיידיים משתמשים יכולים להשתמש בתוכנת צד שלישי (כגון: פידג'ין) כדי ליישם מערכות הצפנה מקצה לקצה (כגון: OTR) על גבי פרוטוקול שאינו מאפשר הצפנה מקצה לקצה.

מספר מערכות שאינן מיישמות הצפנה מקצה לקצה, למשל: Lavabit ו־Hushmail מתארות את עצמן ככאלה המציעות הצפנה "מקצה-לקצה" בשעה שהן לא מספקות הצפנה מקצה לקצה. מערכות אחרות כגון: טלגרם ו־Google Allo ננזפו על כך שהן מציעות הצפנה מקצה לקצה אך לא מאפשרות אותה כברירת מחדל.

מגבלות
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
### דלתות אחוריות

חברות עשויות מרצונן או שלא מרצונן להכניס דלת אחורית לתוכנה שלהן שתאפשר להן לגשת למפתחות ההצפנה וכך לעקוף את מערכת ההצפנה ולפענח את ההודעות לגמרי. בשנת 2013 מידע שהודלף על ידי אדוארד סנודן, הראה שיש דלת אחורית בתוכנת סקייפ שמאפשרת לחברת מיקרוסופט לשלוח את כל תוכן הודעות המשתמשים לסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית, למרות שתוכן ההודעות היה מוצפן מקצה לקצה מבחינה רשמית.

ראו גם
------

* Pretty Good Privacy
* Off-the-Record Messaging
* פרוטון מייל

הערות שוליים
------------

1. ↑  לקסיקון ההאקר: מהי הצפנה מקצה-לקצה?, באתר WIRED
2. ↑  מיקרוסופט איפשרה לסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית גישה להודעות מוצפנות של משתמשים בסקייפ, באתר הגארדיאן
**אליך אלוהי** (ידוע גם בשם **כי ידעת**) הוא שיר שכתב והלחין אביהו מדינה. השיר מוכר בביצוע שימי תבורי וכן בביצועו של מדינה עצמו.

"אליך אלוהי" נכלל באלבומו של תבורי "זיכריני", שהתפרסם ב־1984. לאחר מכן נכלל באלבומם המשותף של תבורי ומדינה "פרחי גני" (1988).

על השיר
-------

אביהו מדינה כתב והלחין את השיר, שניתן לשימי תבורי במסגרת דין ודברים שהיו בין מדינה ותבורי בנוגע לשיר אחר, "אל תשליכני לעת זיקנה", שאותו הלחין מדינה למילות תהילים ע"א. מדינה ביקש מתבורי להקליט את "אל תשליכני" במטרה להצליח בתחרות פסטיבל הזמר החסידי, אך תבורי לא רצה אותו וכינה אותו "שיר של זקנים". חלפו שלוש שנים שבמהלכן איים מדינה על תבורי שאם לא יקליט את "אל תשליכני", הוא לא יכתוב לו יותר שירים. גם המעבד ננסי ברנדס ניסה לשכנע את תבורי. לבסוף הסכים תבורי לפשרה: הוא יקליט את "אל תשליכני" בדואט עם מדינה (מכיוון שחשב שייכשל והעדיף להיכשל עם מדינה ולא לבדו) ובתמורה יתן לו מדינה את השיר החדש שכתב "אליך אלוהי", שאותו הכיר תבורי מצפייה בטלוויזיה.

השיר נכלל באלבומו של תבורי "זיכריני", שפורסם ב־1984. לאחר מכן נכלל באלבומם המשותף של תבורי ומדינה "פרחי גני" (1988), הפעם בביצועו של מדינה ובעיבוד של מרטין מוסקוביץ'.

גרסאות כיסוי
------------

"אליך אלוהי" זכה לכמה גרסאות כיסוי והתחבב במיוחד על זמרים מסוגת המוזיקה החסידית (כמה מהם כינו אותו "כי ידעת", "רק אליך", או "אליך אלוקי"). מלבד ביצועיו של מדינה עצמו לשיר, הקליטו אותו גם בני אלבז, חיים ישראל עם גלעד פוטולסקי ותזמורת "שלהבת" ואלי הרצליך. הרב שלום ארוש ביצע גם הוא את השיר בפרשנות חופשית מאוד, בתוספת מילים משל עצמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אקורדי השיר "אליך אלוהי" באתר Tab4u
* סרטון השיר "אליך אלוהי" באתר יוטיוב
* מילות השיר "אליך אלוהי" באתר שירונט
* "אליך אלוהי" בביצוע אביהו מדינה, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־23 באפריל 2023
2. 1 2  "אליך אלוהי" בביצוע אביהו מדינה, גרסת האלבום "ממיטב השירים השקטים", באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־23 באפריל 2023
3. 1 2  "אליך אלוהי" בביצוע בני אלבז, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־23 באפריל 2023
4. 1 2  "אליך אלוהי" בביצוע חיים ישראל, גלעד פוטולסקי ותזמורת "שלהבת", באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־23 באפריל 2023
5. 1 2  "אליך אלוהי" בביצוע אלי הרצליך, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־23 באפריל 2023
6. 1 2  "אליך אלוהי" בביצוע הרב שלום ארוש (מילים שונות), באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־23 באפריל 2023
7. ↑  "אליך אלוהי" בביצוע יהודה מסס, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־23 באפריל 2023
8. 1 2  שימי תבורי – זיכריני (1984), באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־24 באפריל 2023
9. ↑  דודי פטימר, ‏הפרח בגנו: הסודות מאחורי שיריו הגדולים של אביהו מדינה, באתר מעריב אונליין, 9 באפריל 2022
10. ↑  אבנר שאקי, "רציתי ללמוד לנגן, אבל נמצאתי 'בלתי מוזיקלי'. הבוחן אמר שחבל על הכסף", באתר ערוץ 7, 23 במרץ 2020, בדיקה אחרונה ב־24 באפריל 2023
**מקום של אש** הוא שירה של המשוררת זלדה המבטא קשר עמוק לעיר ירושלים. השיר נכתב לאחר ניצחון ישראל במלחמת ששת הימים ואיחודה של ירושלים. באופן כללי, נכתבו בתקופה שלאחר איחוד ירושלים יצירות ספרותיות רבות, רובן מבטאות את שמחת הניצחון והשיבה לעיר ההיסטורית, כגון הבית שנוסף לשירה של נעמי שמר "ירושלים של זהב". השיר "מקום של אש" שונה מיצירות אחרות בכך שהוא מציג את הקשר ההיסטורי לירושלים באור של חרדה לגורל העיר וממחיר הניצחון הכבד. 

היצירה הייתה כלולה בעבר ברשימת היצירות הנלמדות לבגרות בספרות.

כותרת
-----

הכותרת, מקום של אש, היא רבת פנים. המשמעות המיידית של המילה מקום היא אתר, אולם מקום הוא גם שם נרדף לאל ביהדות. ההתייחסות של המשוררת לירושלים כ"מקום" בלבד ולא כעיר יכולה להעיד על חרדה מצידה לעתידה של העיר. אש היא כמובן להבה אולם הקונוטציות שעולות הם של מלחמה, סכנה ומוות. אש מחממת אך לעיתים גם שורפת. ישנה סברה שבמילה "אש" המשוררת מתייחסת לאש התמיד שהייתה בוערת במזבח.

הכותרת, כרבת גוונים ומשמעויות, מאפיינת הן את השיר והן את ירושלים, העיר שרב הנסתר בה על הגלוי, העיר שמערבבת חול וקודש, העיר שכרוכה פעמים אין-ספור בהיסטוריה של העם היהודי.

מבנה ותוכן
----------

היצירה בנויה כיחידה ארוכה אחת, ללא חלוקה לבתים ומאופיינת בשורות קצרות.

מבחינה תוכנית, החשש של הכותבת מהעתיד שזור לאורך כל השיר. הרוח נדרשת לבקש רחמים מהאל עלינו. בעלי החיים והאנשים, כולם מפחדים "שלא יתפורר האופק". הצמחייה אומנם אינה מפחדת (מלבד עצי הזית) אולם זלדה טוענת שהם, אחרי הכל, זן שונה מאיתנו. זלדה מתחלחלת מהמחשבה שישנם אנשים המנסים לנתק את גורלה של ירושלים מגורלו של העם היהודי, לבה רועד מחשש. בסיום השיר, היא מציינת את הדם היהודי שנשפך למען העיר וחותמת "העיר רובצת על חיי".

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "מקום של אש" באתר שירונט
מוות למחבלים

היסטוריה
--------

### המועדון הערבי הפלסטיני

פדרציית הכדורגל החדשה פלסטין נוסדה בשנת 1952. מחליפתה, התאחדות הכדורגל הפלסטינית, הוקמה בשנת 1962, היא הייתה חברה באיגוד התאחדויות הכדורגל הערביות מאז הקמתה ב-1974.

### הרשות הפלסטינית

היא התקבלה כחברה בפיפ"א ב-1998, לאחר הקמתה של הרשות הפלסטינית. ההתאחדות נעשתה חברה גם בקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC) באותה שנה ובהתאחדות הכדורגל של מערב אסיה.

ב-11 בפברואר 2011, התאחדות הכדורגל הפלסטינית הקימה את ליגת הנשים הראשונה.

ליגת הכדורגל הפלסטינית
----------------------

 ערך מורחב – **ליגת העל הפלסטינית**  

הליגה התקיימה באופן לא סדיר ולא רשמי גם בתקופת המנדט ולאחרי כן זמן מה. ידוע על מספר ליגות שאורגנו גם בשנות ה-70, ה-80 ושנות ה-90 המוקדמות אולם באופן לא תדיר ולא מוסדר רשמית. רק ב-1998 עם הקמת ההתאחדות הפלסטינית באופן רשמי, הוקמה ליגת הכדורגל החצי מקצוענית שהופרדה לשתיים: הגדה המערבית ורצועת עזה. כמו כן רק בעונת 2010/2011 החלה הליגה סטנדרטים מקצועניים בליגה והפכה לליגה מקצוענית מוסדרת. בגדה המערבית וברצועת עזה יש ליגות כדורגל לגברים ולנשים וברצועה ישנה רק ליגת כדורגל לגברים, בכל ליגה ישנם 12 מועדוני כדורגל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות הכדורגל הפלסטינית (בערבית ובאנגלית)
* התאחדות הכדורגל הפלסטינית, ברשת החברתית פייסבוק

* התאחדות הכדורגל הפלסטינית, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ד"ר תמיר שורק, הכדורגל הפלסטיני בישראל: לאומיות שנאלמה - תרבות הגוף והספורט בישראל במאה העשרים, יד יצחק בן-צבי 2002

הערות שוליים
------------
**קרוב ללב - המרכז להעמקת הזהות היהודית** היא עמותה ישראלית שנוסדה בשנת 2006 ברמת השרון, ופועלת בחסות "מנהלת זהות יהודית" במשרד לשירותי דת. במרכז פעילותה יצירת מפגשים בין שכנים דתיים וחילונים סביב חגי ישראל. 

מפגש שכנים דרך קרוב ללב
ערכות החג של קרוב ללב

פעילות העמותה
-------------

העמותה מפעילה מיזם שנקרא *שכן קרוב*. לקראת החגים, מספק הארגון ערכות חג המכילות תוכן בנושא זהות יהודית, כאשר בכל חג מפיקה העמותה ערכת חג חדשה. הערכות הללו מחולקות למשפחות דתיות וחילוניות אשר מעוניינות להרחיב את מעגל ההיכרות עם שכניהם. באמצעות הענקת הערכה מתקיים מפגש ראשוני עבור שתי המשפחות. העמותה מפעילה כ-900 מתנדבים במעל ל-100 יישובים ברחבי הארץ אשר נעזרים בערכות החג של העמותה כדי לבקר את שכניהם, כאשר עד כה נערכו מעל ל-60,000 מפגשים.

מיזם נוסף של העמותה בשם *לומדים להתקרב* מפגיש בין זוגות בתי ספר ממלכתיים וממלכתיים דתיים לסדרת מפגשים סביב החגים. בשנת תשע"ח 2018 משתתפים במיזם זה כ-25 זוגות בתי ספר ברחבי הארץ.

העמותה פועלת באופן שוטף בדרכים נוספות לקידום התודעה הציבורית בנושא ולהגברת האחדות בעם, באמצעות קמפיינים פרסומיים ומבצעים מיוחדים, בין היתר *פרויקט בתי הספר* ובו עתידים להשתתף בשנת 2017 כ-32 זוגות בתי ספר וכ-3,000 תלמידים, דתיים וחילונים.

בשנת 2013, בשיתוף פעולה עם נמל תל אביב וגיל טייכמן, הציבה העמותה חנוכיית ענק צבעונית בנמל תל אביב.

בשנת 2014 בשיתוף [דרושה הבהרה] עיריית תל אביב-יפו, הוצבו בכיכר רבין 150 עצי פרי ממשפחת עצי ההדר לקראת ט"ו בשבט בנוכחות תלמידי בתי הספר.

בשנת 2015 הפיצה העמותה סרטון פרסום ברשת, בשיתוף פעולה עם יריב אופנהיימר. הסרטון עורר הדים וזכה לביקורות בציבור הדתי לאומי, על היותו פרובוקטיבי ואלים, וכן על הליהוק של אופנהיימר.

בשנת 2016 ערכה העמותה תחרות צילומים בנושא אהבת ישראל שהוצבה ברובע היהודי בשבוע שלפני תשעה באב.

העמותה מקבלת תמיכה ציבורית רחבה מצדם של רבנים.

מנכ"ל העמותה הוא נתנאל סימן טוב, העומד בראש הגרעין התורני ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* , באתר "גיידסטאר ישראל"
* קרוב ללב (ארגון), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה, באתר דתילי
2. ↑  קרוב ללב, קרוב למסורת, באתר ynet
3. ↑  למי הביא הרב דרוקמן משלוח מנות, ומה הפגיש בין איתן כבל והרב אלי בן דהן?, באתר כיפה
4. ↑  רבני הציונות הדתית: הצטרפו ל"קרוב ללב", באתר ערוץ 7
5. ↑  רבני הציונות הדתית: הצטרפו ל"קרוב ללב", באתר ערוץ 7
6. ↑  "קרוב ללב", כי אין עוד פעילות כזאת, באתר סרוגים
7. ↑  דין וחשבון מילולי לשנת 2016, באתר guidestar
8. ↑  סרטון קצר על התכנית באתר youtube
9. ↑  סרט אימה: יריב אופנהיימר "תוקף" את אנדרדוס, באתר nrg
10. ↑  חנוכיית הענק של 'קרוב ללב' ונמל תל אביב, באתר "מפיק"
11. ↑  יער ליום אחד יינטע בכיכר רבין בתל אביב, באתר כיפה
12. ↑  אימה בחנוכה, סרטון בשיתוף יריב אופנהיימר
13. ↑  עמנואל שילה, מיריב מר לכוכב סרטון פרסומת, באתר ערוץ 7, ל' בחשון תשע"ו, 12 בנובמבר 2015 (פורסם בטורו השבועי בעיתון בשבע)
  
ידידיה מאיר, הקש בדלת, למרות הפדיחה, באתר ערוץ 7, ה' בטבת תשע"ו, 17 בדצמבר 2015
14. ↑  נגלר-כהן, לירון (2016-08-11). "בלי טיפת ציניות: ככה נראית אהבת חינם". *ynet*. נבדק ב-2016-09-20.
15. ↑  עשרות מבכירי רבני הציונות הדתית חתמו על כרטיס חברות ב"קרוב ללב", באתר דתילי
16. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007528113105171
* VIAF: 310741706
* WorldCat (עם VIAF): 310741706

 |
**תמצית טוקאי** (בהונגרית: **Tokaji esszencia**), המכונה גם פשוט **תמצית, תמצית טבע, צוף,** עשויה מגרגרים שהופכים לאסו (בהונגרית: Aszú) (ריקבון אציל) והגדלים באזור הסגור של אזור היין חבל טוקאי ומקבלים את הריקבון האציל עקב הפטריה Botrytis cinerea  שמשחירים בחלק העליון ונבצרים בנפרד, אחד אחד.

הייצור
------

היין נעשה ללא כבישה, הענבים לוחצים זה את זה תחת משקלם וכך יוצא מהם המיץ שיוצר צוף סמיך. לאחר תסיסה מינימלית זו, שנמשכת גם שנים, היין הופך ליין טוקאי מיוחד. הוא עשיר במינרלים, בסוכר ובניחוחות ובטעמים המיוחדים האופייניים לגרגר ענבי אסו. הוא מיושן בחביות עץ קטנות ובבקבוקי זכוכית. הוא מכיל לפחות 180 גרם לליטר סוכר טבעי ו-45 גרם לליטר של תמצית ללא סוכר. הודות לתכולת הסוכר הגבוהה שלו, תהיה לו אחוז אלכוהול של 6-2% בלבד גם לאחר מספר שנים של תסיסה איטית מאוד. מאחר שאיכותו חשובה מאוד, הוא אינו מיוצר מדי שנה, אלא רק במיטב הבצירים של האסו, ולכן הוא נקרא גם מלך היינות.

רק 1.5-1 ליטר תמצית אסו יתקבלו מפוטון אחד (פוטון הוא סל לבציר ענבים בעל מידות קבועות של 30-28 ליטר) של ענבי אסו. היין מוגש בדרך כלל בכוס יין לקינוח בטמפרטורה של 14–16 מעלות צלזיוס. בחלק מהמסעדות הוא מוגש בכפית קריסטל.

סוגים
-----

בין התמציות, גם התמצית ששמה "שביט אסו". היא מיוחדת ביותר, והוכנה מענבים שנבצרו ב-1811, השנה שבה הופיע השביט האלי. תמצית זו נמכרת (ככל הנראה) בסכום נכבד במכירות הפומביות של כריסטי'ס.

אין לבלבל את תמצית טוקאי עם תמצית אסו (aszúessence), שכיום כבר לא מסווג כיין אסו, והכוונה הייתה ליין אסו עם תכולה של יותר מ-6 פוטונים (סלי ענבים בנפח יין). הדמיון הזה בשם עורר הרבה אי הבנות. על פי חוק היין בהונגריה, מאז בציר 2008, לא ניתן עוד להשתמש בשם תמצית אסו (aszúessencia).

לקריאה נוספת
------------

* בואו נבהיר מה זה תמצית טוקאי

ראו גם
------

* מאפיינים של התמצית טוקאי, hungarikumbolt.hu,

הערות שוליים
------------

1. ↑  "A szőlő botritiszes betegsége (Botrytis cinerea)". אורכב מ-המקור ב-2015-04-02. נבדק ב-2015-03-22.
2. ↑  Előállításának szabályait a Magyar borkönyv, Borok előállítása című fejezet 2.8.4. tartalmazza.
3. ↑  Marton Adrienn, A világ legdrágább bora magyar, és kristálykanállal fogyasztják: egy palack több százezer forint, femina.hu, ‏2019-09-27 (בהונגרית)
4. ↑  Borkultúra Magyarországon
5. ↑  [ A Christie’s aukciósház tételei
6. ↑
**רם פרומן** (נולד ב-30 ביולי 1968) הוא פעיל חברתי ישראלי בולט בנושא דת ומדינה, מקים עמותת הפורום החילוני. בעברו עורך דין ומנהל קרנות סיכון.

ביוגרפיה
--------

נולד בתל אביב. למד תואר ראשון במשפטים ובהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן עשה דוקטורט להיסטוריה בבית הספר הגבוה למדעי החברה בפריז בהדרכת ז'אן-קלוד שמיט (אנ'). פרומן העיד ש"היה בהלם" כשפגש בצרפת, לראשונה בחייו, אנשים ללא דת. עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה ב-1996, עסקה בהפרשות גופניות בתלמוד.

בשנת 2011 ייסד פרומן את הפורום החילוני, עמותה רשומה ללא מטרות רווח שהוקמה כארגון ארצי לקידום תודעה חילונית ולמאבק בתופעת ההדתה. הפורום פועל נגד תהליכי הדתה בישראל ובפרט במערכת החינוך, בצבא ובמרחב הציבורי בכלל. בשנת 2019 בחר מגזין "ליברל" בפרומן כאחד המשפיעים הבולטים על החברה הישראלית.

בשנת 2019 התפרסם בהוצאת "ידיעות ספרים" ספרו "הדרך החילונית". בספר מתאר פרומן את ההדתה בישראל כתהליך מאורגן ומתוכנן, ומסביר כיצד לדעתו צריכה החברה החילונית לעמוד מולו.

באפריל 2021 הגיש לרשם המפלגות בקשה להקמת מפלגה בראשותו בשם "חופש".

כותב באופן קבוע מאמרים ב"הארץ" וב-"ynet".

עמדותיו
-------

לתפישתו של פרומן, המגזר החילוני בישראל שבוי בהשקפת עולם ממלכתית, שמתנכרת לעצם היותו מגזר. בחברה הישראלית המגזרית והשבטית, השקפה זו מונעת מהחילונים יכולת לייצר כוח פוליטי. לטענתו, הדומיננטיות של המרכיב הדתי בבסיס הזהות היהודית יוצרת אצל החילונים קונפליקט זהותי, ומייצרת רגשי נחיתות מול הדתיים. פרומן קורא לחילונים להשתחרר מהממלכתיות ולצמצם את חשיבותה של הזהות היהודית לטובת פיתוח זהות ישראלית נטולת מרכיבים דתיים ופיתוח תודעה מגזרית חילונית.

חייו האישיים
------------

פרומן נשוי ואב לשניים. מתגורר ברמת אביב.

פרסומים בולטים
--------------

* הדרך החילונית (ידיעות ספרים, 2019)
* "מה עושים חילונים בחגים", (מתוך "לא להאמין: מבט אחר על דתיות וחילוניות", אוניברסיטת תל אביב, 2004, עורך: אביעד קליינברג)
* "סופרי הצללים של המהפכה: סמיוטיקה של עורכי דין בעולם היי-טק" (מתוך "טכנולוגיות של צדק: משפט, מדע וחברה", אוניברסיטת תל אביב, 2003, עורך: שי לביא).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הפורום החילוני
* הדרך החילונית, תקציר ופרק ראשון באתר "עברית"
* אתר למנויים בלבד רם פרומן, כשרות היא גזענות, באתר הארץ, 8 בפברואר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  רם פרומן, "הדרך החילונית", נאום בכנס ארגון האתאיסטים הישראלי.
2. ↑  **Excrétions corporelles dans le Talmud : réflexions sur texte et contexte à propos de l'étude d'un objet** par Ram Vromen. 1996.
3. ↑  מעקב הדתה וריכוז מקורות מידע באתר הפורום החילוני
4. ↑  ליברל, רשימת המשפיעים 2019
5. ↑  מאמריו ב"הארץ"
6. ↑  מאמריו ב"ynet"
7. ↑  אתר למנויים בלבד רם פרומן, די לממלכתיות: אוטונומיה חילונית עכשיו, באתר הארץ, 24 במאי 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007396976105171
* GND: 1205765859
* LCCN: no2019101717
* SUDOC: 189280913
* VIAF: 12155646238718212640
* WorldCat: lccn-no2019101717

 |
**לא לפני הילדים** היא קומדיית מערכונים ישראלית ששדורה בערוץ 10 בשנים 2007–2009, בכיכובם של עידן אלתרמן, יעל לבנטל, יעל שרוני, ורד פלדמן, אורי פפר, יוסי מרשק ושי גולדשטיין. לסדרה היה פורמט זהה לסדרה מתחרה בערוץ 2, "קצרים".

סקירה
-----

כל תוכנית מורכבת ממערכונים קומיים. המערכונים עוסקים בסיטואציות יומיומיות, ובנושאים רגילים מהחיים כשבדרך כלל הם מוצגים בצורה מוגזמת. חלק מהנושאים הם מיניות, מוות, פערים חברתיים ויחסים בין גברים לנשים.

התוכנית שודרה לראשונה בדצמבר 2007 בערוץ 10. העונה הראשונה כללה עשרה פרקים, ורשמה ממוצע של 9.1 אחוזי רייטינג. שי גולדשטיין עזב את התוכנית בתום העונה הראשונה לאחר שעבר לתוכנית "מועדון לילה" שבערוץ 2.

העונה השנייה יצאה ב-5 בספטמבר 2009. את גולדשטיין החליף יוסי מרשק. בנוסף הצטרפו לסדרה בעונה השנייה גם שחקני המשנה גל זייד ואייל רוזלס. העונה השנייה כללה 13 פרקים.

הסדרה נמכרה למקסיקו וצ'ילה, שם היא דובבה מחדש. זו הסדרה הישראלית הראשונה ששודרה מחוץ לישראל בדיוק כפי ששודרה בערוץ 10.

ראו גם
------

* קצרים

קישורים חיצוניים
----------------

* "לא לפני הילדים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "לא לפני הילדים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עכבר העיר, שי גולדשטיין למבוגרים בלבד, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2007
* רועי ברק, ‏כן לפני הילדים: ערוץ 10 ייקנס על שידור מערכון עם תוכן פדופילי, באתר גלובס, 18 ביוני 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  רותה קופפר, עידן אלתרמן ויעל לבנטל יככבו בטלוויזיה המקסיקאית, באתר הארץ, 23 ביוני 2009
**יהודה דהן** הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב, מכהן כראש מטה המנהלת לחברה הערבית במשטרת ישראל.

דהן שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים ושימש סגן מפקד גדוד. ב-1991 התגייס למשטרת ישראל, החל שירותו ביחידת הגדעונים, יחידת מסתערבים של מחוז ירושלים. הוא שירת בה בתפקידים שונים ושימש סגן מפקד היחידה. ב-1998 מונה להקים את יחידת רותם, ימ"ג במג"ב דרום שפעלה נגד הפשיעה במגזר הבדואי. לאחר מכן יצא ללימודים בקורס פיקוד ומטה של המשטרה ופיקד על פלוגה במג"ב איו"ש. ב-2002 מונה לקצין אג"ם של יחידת אתג"ר וב-2004 מונה להקים את מפלג בילוש ומבצעים ביחידה הארצית לחקירות בינלאומיות. בשנים 2006 עד 2008 פיקד על מרחב אילת. באוגוסט 2009 מונה למפקד מרחב איילון במחוז תל אביב ובספטמבר 2013 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב ירקון.. בתקופה זו נתפס מספר פעמים על נהיגה במהירות מופרזת, אך הודעות הקנס וכתבי האישום בוטלו על ידי ראש אגף התנועה, על כך נמתחה ביקורת על המשטרה בדוח מבקר המדינה.

ביולי 2017 מונה לראש מטה המנהלת לחברה הערבית. בפברואר 2020 נקבע כי בתפקידו הבא ישמש נציג המשטרה באגף לוט"ר ביטחון פנים ועורף שבמטה לביטחון לאומי.

דהן הוא בעל תואר שני בחינוך.

קישורים חיצוניים
----------------

* נצ"מ דהן בראיון פרידה: "ההימורים – מחולל הפשיעה מספר 1", אתר ערב ערב באילת

הערות שוליים
------------

1. ↑  חילופי מפקדים במרחבי איילון וירקון, אתר משטרת ישראל, 11 בספטמבר 2013
2. ↑  דנה ירקצי‏, לכם אסור, לשוטרים מותר: כך הועלמו מאות דוחות תנועה לניידות משטרה, באתר וואלה!‏, 24 בפברואר 2016

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יהודה דהן"**.
דגם של קרונדה ולידה מונח קלע אשכול. המוזיאון הימי, טולון.
קלע אשכול והקופסה שלו. פרט מתוך איור.
**קֶלַע אֶשְׁכּוֹל** (באנגלית: **grapeshot**) הוא סוג תחמושת שנורתה מתותח נטען-לוע, אשר בשונה מן הקלעים העגולים העשויים מקשה אחת, הייתה עשויה מצֶבֶר כדורי מתכת ארוזים בתוך שקית קנבס עבה. השקית הודקה ונקשרה היטב, כדי להקנות לה צורת גליל שקוטרו כקוטר קדח הקנה של התותח. לאחר שנארז דמה הקלע לאשכול ענבים, ומכאן שמו באנגלית ובשפות נוספות. כשנורה הקלע ויצא מלוע התותח, נקרעה השקית ונוצר מטר צפוף של קלעים כדוריים בדומה ליריית רובה ציד.

קלע האשכול היה הרסני וקטלני במיוחד מטווח קצר. בשדה הקרב השתמשו בו להדיפת התקפה של חיילים רגלים, שהסתערו כיחידה צפופה. כדורי הברזל יכלו לבתק שרשרות ולקרוע חבלים עבים. לכן השתמשו בקלעי אשכול באוניות בשעת לחימה מטווח קרוב, על מנת לקרוע את הסמוכות והרכסות של תורני אוניית האויב ולמוטטם. ירי של קלעי אשכול ממרחק רב היה חסר תועלת, שכן הקלעים העגולים התפזרו לכל עבר. 

משקל הקלעים באשכול נקבע על פי גודל התותח. באוניות הצי המלכותי הבריטי במלחמות הנפוליאוניות היו בכל אשכול 9 קלעים עגולים. בתותח 42 ליטראות השתמשו ב-9 קלעים עגולים במשקל 4 ליטראות כל אחד (ליטרה = כ-453 גרם), בתותח של 32 ליטראות ב-9 קלעים במשקל 3 ליטראות כל אחד, 18 ליטראות – 9 במשקל 1.5 ליטראות כל אחד, 12 ליטראות - 9 במשקל 1 ליטרה כל אחד, 9 ליטראות – 9 במשקל 13 אונקיות כל אחד, 6 ליטראות – 9 במשקל 8 אונקיות כל אחד, ותותח 4 ליטראות – 9 קלעים עגולים במשקל 6 אונקיות כל אחד. את קלעי האשכול הניחו לאחר הכנתם בתוך תיבות – מ-4 אשכולות לתיבה עבור תותחי 42 ליטראות ועד 20 לתיבה לתותחי 4 ליטראות. ביבשה היה מספר הקלעים בכל אשכול גדול אף יותר, ומשקל כל אחד מקלעים אלה נע בין אונקיה ורבע ל-4 ליטראות.

קלע דומה, שהכיל כדורי ברזל או עופרת קטנים יותר ארוזים בקופסת פח גלילית, נקרא "קלע קופסה" (canister).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלע אשכול** בוויקישיתוף

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קלע אשכול** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קלע אשכול** |

* קלע אשכול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סוהאן מהעיר קום מוגש לכבוד הנורוז
סרטון המציג את תהליך הכנת הסוהאן המסורתי של העיר קום (באנגלית)
**סוהאן** (בפרסית: **سوهان**) הוא שם כולל למגוון ממתקי טופי שמקורם באזור מערב ודרום אסיה, בין היתר באיראן והודו.

הסוהאן הפרסי שמקורו בעיר קום (בפרסית: سوغات قم) עשוי מקמח נבט חיטה, קמח, מי ורדים, סוכר, חמאה או שמן צמחי, חלמון ביצה, זעפרן, הל, שברי שקדים ופיסטוק והוא עשוי כען עוגיה גדולה ופריכה.

במטבח הדרום אסייאתי ישנו ממתק דומה המכונה **סוהאן חלווה** (באורדו: سوہن حلوہ), הנעשה באמצעות הרתחת תערובת של מים, סוכר, חלב וקורנפלור עד הפיכתם למוצק, תוך שימוש בגהי כדי למנוע הידבקות למחבת ותיבול של זעפרן, שקדים, פסטוקים והל.

גרסה אירנית נוספת של הממתק המכונה **סוהאן אסלי** (בפרסית: سوهان عسلی) נעשית עם דבש, סוכר, זעפרן, שקדים, פיסטוקים ואגוזים אחרים (ללא קמח). גרסה זו דומה מעט לטופי קשה ופריך.

בהודו נפוצה גרסה המכונה **סוהן פפדי** (בהינדי: सोहन पापड़ी) העשוי קמח חומוס, גהי, שקדים, חלב והל, ומוגש בצורת קוביות או פתיתים הנמכרים בקונוס נייר מגולגל.

גרסאות נוספות של הממתק כוללות גם שומשום או חלווה.

* סוהאן פרסי מהעיר קוםסוהאן פרסי מהעיר קום
* סוהאן אסלי מאירןסוהאן אסלי מאירן
* סוהאן פפדי מהודוסוהאן פפדי מהודו
* סוהאן חלווה מפקיסטןסוהאן חלווה מפקיסטן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוהאן** בוויקישיתוף
* סוהאן עסלי – ממתק קרמל, זעפרן ופיסטוק פרסי, באתר מאקו
* סוהאן ממתק איראני טבעוני ללא גלוטן سوهان עם מקס מלכיאל Iranian Sohan, סרטון בערוץ "מקס מלכיאל", באתר יוטיוב (אורך: 07:44)
* מתכון לסוהאן נוסח העיר קום בפייסבוק
**אדם יעקובי** (נולד ב-11 בינואר 1998) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2018) ושיאן ישראל עד גיל 23 בריצת 400 מטר משוכות.

ביוגרפיה
--------

יעקובי החל להתחרות באתלטיקה בגיל 13, וכעבור שנה החל לזכות במדליות באליפויות ישראל בקטגוריות הגיל השונות, במספר רב של מקצועות, בהם קרב רב. בשנת 2014 התחרה לראשונה באליפות ישראל לבוגרים, שם סיים במקום החמישי בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 58.04 שניות. כעבור שנתיים זכה יעקובי במדליה ראשונה באליפות ישראל, לאחר שסיים במקום השני בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.25 שניות.

### 2017

באליפות ישראל לנוער שנערכה בחודש יוני, זכה יעקובי בשלוש מדליות זהב - בריצת 110 מטר משוכות, בריצת 400 מטר ובריצת 400 מטר משוכות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל, זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.35 דקות. במכביה שנערכה באותו חודש זכה יעקובי במדליית זהב בריצת השליחים 4X400 כחלק מנבחרת ישראל, ביחד עם חי כהן, אור כלב ויורי שפסאי. בריצת 400 מטר משוכות זכה במדליית כסף, לאחר שקבע תוצאה של 53.87 שניות.

### 2018

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי, זכה יעקובי במדליית זהב בריצת 400 מטר, בשיא אישי חדש של 52.29 שניות, לפני מאור סגד (53.51 שניות) ועומרי שיף (53.52 שניות).

### 2019

באליפות ישראל בקרב 10 שנערכה בחודש אפריל, זכה יעקובי במדליית כסף עם 6057 נקודות, אחרי אריאל אטיאס (6939 נקודות). חודש לאחר מכן, הוא קבע שיא אישי חדש בריצת 400 מטר משוכות של 52.27 שניות. בחודש מאי הוא סיים במקום רביעי בריצת 400 מטר במסגרת הליגה הבינאגודתית בתוצאה של 49.22 שניות. באליפות הפועל שנערכה בחודש יוני, הוא סיים במקום הראשון בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 51.78 שניות. באותו חודש שיפר בשנית את שיאו האישי, לאחר שסיים במקום השני בתוצאה של 51.60 שניות, אחרי מאור סגד (51.41 שניות).

באליפות אירופה עד גיל 23, שנערכה ביבלה, שוודיה ביולי אותה שנה סיים יעקובי במקום 16 בריצת 400 מטר משוכות לאחר שפסל בשלב חצי הגמר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 51.89 שניות ועלה מהמקום ה-15. באליפות ישראל שנערכה באותו חודש, זכה יעקובי במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות לאחר שקבע שיא ישראל חדש עד גיל 23 של 51.12 שניות, אחרי מאור סגד (50.88 שניות) ולפני עומרי שיף (52.83 שניות).

בסוף השנה החל יעקובי ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת ממפיס.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 400 מטר: 48.77 שניות (2019)
* ריצת 400 מטר משוכות: 51.12 שניות (2019)

קישורים חיצוניים
----------------

* אדם יעקובי באתר מבט למרוץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספר הרשמי של אליפות אירופה באתלטיקה עד 23 (באנגלית)
**Compact Memory** היא ספרייה דיגיטלית זמינה לכול, ובה 356 כתבי עת יהודיים בשפה הגרמנית מהתקופה שבין 1806 ל-1938.

העיתונים – הכוללים בסך הכול יותר מ-700,000 עמודים (137 גיגהבייט) – עברו דיגיטציה בין השנים 2000–2006, בפרויקט שמומן על ידי האגודה הגרמנית למחקר (Deutsche Forschungsgemeinschaft,‏ DFG). בין העיתונים נמצאים מקורות חשובים להיסטוריה היהודית, בהם *Allgemeine Zeitung des Judentums*,‏ *Der Israelit*, *Ost und West* וה-*Jüdische Rundschau*.

השותפים לפרויקט היו RWTH Aachen (אוניברסיטת RWTH באאכן), האוסף המיוחד ליהדות בספרייה האוניברסיטאית ע"ש יוהאן כריסטיאן זנקנברג של אוניברסיטת גתה בפרנקפורט וספריית Germania Judaica בקלן.

את החיפוש באתר ניתן לבצע על פי שם כתב העת ושנת הפרסום, או על פי מילות מפתח או שם מחבר; המאגר מכיר יותר מ-81,000 קטעים, שנכתבו על ידי יותר מ-10,000 מחברים.

בשנת 2004 הוכר Compact Memory על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמי דיגיטלי.

ראו גם
------

* עיתונות יהודית היסטורית

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Compact Memory

* Hans Otto Horch: 'Compact Memory. Ein DFG-Projekt zur retrospektiven Digitalisierung jüdischer Periodika im deutschsprachigen Raum', in: *Zeitschrift für Bibliothekswesen und Bibliographie*, 53, 2006, 3/4, S. 177-180. ) (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eine Datenbank als Weltkulturerbe, *Deutsche Welle*, 8. April 2004 (בגרמנית)
**אדר שיר** (נולד ב-5 במרץ 1997) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל פעמיים ברציפות (2018, 2019) ושיאן ישראל עד גיל 23 בזריקת דיסקוס.

ביוגרפיה
--------

שיר החל להתחרות בשנת 2013, וכבר באותה שנה זכה באליפות ישראל לקדטים בזריקת דיסקוס. בשנה זו השתתף לראשונה גם באליפות ישראל לבוגרים, וסיים במקום השישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 36.47. בהמשך הוא זכה באליפויות ישראל לנוער בזריקת דיסקוס, ובמדליות גם בהדיפת כדור ברזל.

שנת 2016 הייתה שנת הפריצה שלו. במהלך חודש מאי באותה שנה, הצליח שיר לשפר את שיאו בזריקת דיסקוס לנוער (משקל 1.75 ק"ג לעומת 2 ק"ג לדיסקוס בוגרים) בעשרה מטרים במצטבר עד לתוצאה של 57.93 מטר, המהווה שיפור לשיא הנוער שהיה שייך לאיתמר לוי. באליפות ישראל באותה שנה, שהייתה שנתו האחרונה בקטגוריית הנוער, קבע את שיאו האישי בזריקת דיסקוס, 48.36 מטר, תוצאה שהספיקה לו למקום הרביעי.

### 2017

בתחרות הליגה הבין אגודתית שנערכה בחודש מאי, שיר סיים במקום השלישי בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 49.59 מטר. חודש לאחר מכן, באליפות הפועל, הוא סיים במקום הרביעי בזריקת דיסקוס, בשיא אישי נוסף של 49.73 מטר. באותו חודש סיים פעם נוספת את שיאו האישי, לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 50.88 מטר.

באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי, סיים שיר במקום הרביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.81 מטר.
במכביה שנערכה באותו חודש, זכה שיר במדליית ארד במקצוע המשני שלו, הדיפת כדור ברזל, לאחר שהדף למרחק של 14.40 מטר. בזריקת דיסקוס סיים במקום הרביעי בשיא אישי חדש של 51.05 מטר. בתחרות שנערכה בחודש דצמבר שבר שיר את שיאו האישי בזריקת דיסקוס בפעם החמישית בשנה זו, לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 52.47 מטר.

### 2018: אלוף ישראל

בגביע אירופה בזריקות עד גיל 23 שנערך בחודש מרץ, שיר סיים במקום השלישי בגמר המשני בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 53.22 מטר. באותו חודש שיפר את שיאו האישי בשנית לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 53.80 מטר. חודשיים לאחר מכן, קבע שיר שיא ישראל חדש מתחת לגיל 23 בזריקת דיסקוס של 55.87 מטר.
באליפות ישראל זכה שיר במדליית זהב בזריקת דיסקוס, לאחר ששבר את שיאו הישראלי מתחת לגיל 23 וקבע תוצאה של 56.06 מטר.

בסוף השנה, החל שיר ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת ממפיס.

### 2019: מגיע לגמר אליפות המכללות

בתחרות שנערכה בחודש מרץ בממפיס, סיים שיר במקום הראשון בזריקת דיסקוס בתוצאה של 56.40 מטר, שיפור נוסף לשיאו הישראלי מתחת לגיל 23. חודש לאחר מכן, שיפר פעם נוספת את השיא הזה, לאחר שזרק את הדיסקוס למרחק של 57.21 מטר. בחודש מאי קבע שיר פעם נוספת שיא ישראל מתחת לגיל 23 של 57.48 מטר. בגמר האזור המזרחי באליפות המכללות שנערך באותו חודש, סיים שיר במקום התשיעי בשיא ישראל חדש מתחת לגיל 23 של 57.69 מטר, והעפיל לגמר אליפות המכללות. באליפות עצמה קבע תוצאה של 53.30 מטר וסיים במקום ה-22.

באליפות ישראל שנערכה ביולי, הצליח להגן על תוארו כאלוף ישראל בזריקת דיסקוס, לאחר שקבע תוצאה של 54.87 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדר שיר באתר מבט למרוץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיסקוס בוגרים, משקל 2 ק"ג
עין חרוד בראשית שנות העשרים
**אברהם תרשיש** (5 בספטמבר 1899, א' בתשרי תר"ס– 11 בינואר 1990) היה עיתונאי ופובליציסט ישראלי, מחלוצי העלייה השלישית וגדוד העבודה, ממייסדי הקיבוץ המאוחד ומאנשי אחדות העבודה על גִלגוליה השונים. שימש כעורך "מבפנים", ביטאון הקיבוץ המאוחד, והעיתונים "על המשמר" ו"למרחב", והיה ממייסדי הוצאת הקיבוץ המאוחד.

תולדות חייו
-----------

אברהם תרשיש נולד בבוברויסק שברוסיה הלבנה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), לגיטל לבית אוסובסקי ולרב יואל הכהן תרשיש.
בעת מלחמת האזרחים ברוסיה נחטף לשירות בצבא הלבן, ובמסגרתו הגיע ליבפטוריה שבחצי האי קרים. הוא ערק מהצבא והצטרף לקבוצת חניכי יוסף טרומפלדור בארגון "החלוץ". הוא נסע דרך איסטנבול לארץ ישראל. והגיע ב-20 באוגוסט 1920.

בשנת 1924 נישא ליוכבד בת-רחל, חלוצה, חברת גדוד העבודה, פעילה בתחום החינוך, במועצת הפועלות, בתחום ייצוג הנשים בהתנדבות היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה ובכתיבה בעיתונים "דבר", "דבר הפועלת", "מבפנים" ועוד.

בארץ ישראל הצטרף לקבוצת החלוצים סוללי כביש טבריה-צמח. חברי הקבוצה היו גרעין החלוצים אשר גייס יצחק שדה כאשר ייסד את גדוד העבודה בי"א באלול תר"ף 1920. ב-1921, משהושלמה סלילת הכביש, היה תרשיש אחראי על פירוק הפלוגה והציוד. תרשיש היה מראשוני עין חרוד, היישוב שהקימו חברי גדוד העבודה בעמק יזרעאל ליד מבוע מעין חרוד, וכן ממייסדי תל יוסף שהוקמה בסמוך. עד 1923 היה חבר מרכז גדוד העבודה. עם הפילוג בין תומכי "הקומונה הארצית" (אנשי "הגדוד") לבין תומכי "המשק" (אנשי "הקיבוץ"), עבר עם תומכי "הקיבוץ" מתל יוסף לעין חרוד, ולאחר מכן היה פעיל בהקמת הארגון הארצי קיבוץ עין חרוד. בשנת 1927 היה ממייסדי הקיבוץ המאוחד.

בשנים 1925–1926 שירת תרשיש את תנועת "החלוץ" בפולין. ב-1936 נשלח עם רעייתו לפולין ולגרמניה כנציגי "החלוץ". 

תרשיש היה חבר אחדות העבודה, ועם התאחדותה עם הפועל הצעיר ב-1930 היה לחבר במפא"י. ב-1925 השתתף כציר אחדות העבודה בקונגרס הציוני ה-14 בווינה וב-1937 השתתף כציר בקונגרס הציוני ה-20 שהתקיים בציריך. היה חבר סיעה ב' ובשנת 1944 נבחר מטעם התנועה לאחדות העבודה לאספת הנבחרים הרביעית.

בשנת 1939 נמנה עם מייסדי הוצאת הקיבוץ המאוחד. בשנים 1943–1945 ערך את "מבפנים". בשנים 1950–1954 היה עורך ב"על המשמר", לאחר שתנועתו, התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון חברה לשומר הצעיר להקמת מפ"ם. כאשר מת סטלין ב-1953, ו"על המשמר" התאבל עליו, כתב תרשיש מאמרים פובליציסטיים שהיללו את סטלין והדפו את הביקורת על שיטותיו הכוחניות.

בין 1955 ל-1961 היה עורך "למרחב", ביטאונהּ של אחדות העבודה - פועלי ציון לאחר פרישתה ממפ"ם. בנוסף כתב שורה של מאמרים, בין היתר ב"דבר" וב"הפועל הצעיר" בנושאי הקיבוץ, הסוציאליזם ומקומם של היהדות והמסורת בחיי התרבות בקיבוץ.
מ-1961 ואילך היה לעורך ספרותי בהוצאת הקיבוץ המאוחד בתחומי ההיסטוריה, הסוציולוגיה והפילוסופיה, וערך בין השאר את כתבי יצחק טבנקין.

כתביו
-----

* **בדרכי השליחות: מבחר דברים בשאלות ההסתדרות ותנועת הפועלים** (כונס והותקן בידי אברהם תרשיש ואריה פיאלקוב), [תל אביב]: תרבות וחינוך, [1969].
* **מבט אל פרשיות מן העבר: תשע שיחות**, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1989.

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם תרשיש, באתר תנועת העבודה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי המצבה על קברו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304027005171
* GND: 1158330375
* ISNI: 0000 0000 8374 788X
* LCCN: n79012387
* VIAF: 39790335
* WorldCat: lccn-n79012387

 |
**אלכסנדר ניקולייביץ' ספסיבצב** (ברוסית: **Александр Николаевич Спесивцев**; נולד ב-1 במרץ 1970) הוא רוצח סדרתי פדופיל, סדיסט וקניבל רוסי. מחודש פברואר 1991 ועד ספטמבר 1996, אנס, עינה, הרג ואכל נשים וילדים. הואשם תחילה ב-19 מקרי רצח, אך מתוכם הוכחו ארבעה מקרים. מספרם המדויק של קורבנותיו אינו ידוע, אך על פי הערכות מסוימות עשוי להגיע עד 82 בני אדם. הפשעים בוצעו בביתו של ספסיבצב, בעיר הולדתו נובוקוזנצק, בסיועה של אמו ובנוכחותה של אחותו.

הפשעים
------

בשנת 1991 פגש ספסיבצב ילדה בשם יבגניה גוסלניקובה. הוא התיידד עמה, אך בשלב מסוים הוא הכה אותה והיא החליטה לנתק את היחסים עמו. ספסיבצב נעל את הילדה בדירתו ועינה אותה באכזריות במשך חודש עד למותה. סיבת המוות הרשמית הייתה אלח דם. כל גופה של הילדה היה מכוסה מורסות, מה שהקשה על הרופאים לקבוע את סיבת המוות האמיתית.

הרופאים המליצו כי על ספסיבצב לקבל טיפול פסיכיאטרי, ובשנת 1992, על פי החלטת בית הדין של נובוקוזנסק, הוא נשלח למרפאה הפסיכיאטרית עם אבחנה של סכיזופרניה. לאחר 3 שנים שוחרר ספסיבצב עם סימני הפוגה מבית החולים. לא נרשמו הערות לגבי שחרורו, ורשויות אכיפת החוק סברו שהוא נמצא במרפאה.

הקורבן הראשון שלו לאחר השחרור מבית חולים פסיכיאטרי הייתה ילדה צעירה בשם ליודמילה. ספסיבצב, שניסה להסתיר את עקבות הפשע, פירק את גופתה, ואמו קברה את השרידים בשממה.

על פי כתב האישום, מאפריל עד אוגוסט 1996, הרג ספסיבצב 15 אנשים נוספים בדירתו. שכנה, פנסיונרית בשם לידיה, הזמינה את המשטרה בתחילת הקיץ כשהיא מתלוננת על ריח גופה ומוזיקה קולנית מחרישת אוזניים מדירתו של ספסיבצב. היא דחקה לבדוק אותו, אך איש לא הגיע.

את שלושת הקורבנות האחרונים שנרצחו ב-24 בספטמבר 1996, פיתתה אמו של ספסיבצב לדירת בנה בבקשה של עזרה בפתיחת הדלת. ספסיבצב הרג מיד את נסטיה בת ה-13, שניסתה להכות אותו כדי להציל את עצמה. את שני האחרים הוא החזיק במשך כחודש באזיקים, התעלל בכל דרך, עינה, אנס ואילץ אותן לחתוך את גופת חברתן ולאכול את שרידיה. כל הזמן הזה אמו ואחותו הגיעו לעיתים קרובות לדירה, ראו מה קורה, אך לא עשו דבר. ואז הוא הרג באכזריות את ג'ניה בת ה-13. הוא גרם לקורבן האחרון, אוליה בת ה-15, לפרק את הגופה ולאכול מרק מהבשר של חברתה. הכלבה של ספסיבצב כרסמה את עצמות חברתה לעיניה.

תפסו את ספסיבצב במקרה: במהלך מעקף מתוכנן לצורך מניעה לפני עונת החימום בחורף, צוות אינסטלטורים דפק בדירת הרוצח. הוא סירב להכניס אותם, וציין את העובדה שהוא כלוא בגלל ההפרעה הנפשית שלו. אינסטלטורים הזעיקו את שוטר המחוז שפרץ את הדלת. באמבטיה מצאו החוקרים את פלג גופה של הילדה ללא זרועות ורגליים, וראש וחזה כרות הוצאו מהפח. ספסיבצב עצמו הצליח להימלט מגג הבניין, אך כעבור יומיים הוא נעצר בכניסה לבניין ביתו.

לאחר ששוחררה מהשבי, הצליחה אוליה בת ה-15, שנלקחה על ידי הרוצח כבת ערובה, למסור עדויות מפורטות נגדו לפני שנפטרה כעבור שלושה ימים בבית החולים.

המשפט
-----

בשנת 1997, על רצח של שלוש הבנות, נידון ספסיבצב לעשר שנות מאסר.

בשנת 1998 החל שיקול מחדש של המקרה וספסיבצב הוכר כמשוגע ונשלח לטיפול חובה.

ראו גם
------

* המרטש מאטלנטה
* המפלצת מפירנצה

קישורים חיצוניים
----------------

* ריפר סיבירי, סרטון באתר יוטיוב חלק 1 מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית
* ריפר סיבירי, סרטון באתר יוטיוב חלק 2 מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
**פאראמונד** (בפרנקית: **Faramund**;‏ 365-430) הוא מלכם הראשון של הפרנקים, מתואר לראשונה בטקסט אנונימי שנכתב במאה השמינית לספירה "ליבר היסטוריה פרנקורום"

האגדה
-----

לפי מקורות עממים הוא נחשב למלך הראשון שאיחד שני שבטים גרמאניים תחת ממלכה אחת - הפרנקים. מסופר שלאחר מות אחיו (במקורות אחרים אביו), פאראמונד הציע לפרנקים שינויים ורפורמות על מנת לחזק את השבט ולבטח את כוחם באירופה בתקופתה של נפילתה של האימפריה הרומית המערבית, ובכך להפוך את עצמם משבט נודד למעצמה שתתקיים זמן רב. מוזכר גם כי לאחר מותו של פאראמונד, בנו, כלודיו, ונכדו, מרובך, שלטו על הפרנקים ובכך הקימו את השושלת המרובינגית. אין עוד מקורות מידע נוספים שהזכירו את פאראמונד.

מקורות היסטוריים
----------------

ההיסטוריון והבישוף הרומאי של העיר טור, גרגוריוס, הזכיר את המלך פאראמונד בספרו "שלטונו של פאראמונד בפרנקיה" -("Pharamundus regnat in Francia" - Annales Francici, page 151).

סיגברט מגמבלו הזכיר את פאראמונד מלך הפרנקים וטוען שהוא מלך בין תקופת שלטונם של המלכים כלודיו ומרכומר.

גרגוריוס הקדוש כתב מכתב על שבט גרמאני שנדד ממזרח אירופה לפנוניה יחד עם הסקיתים ולבסוף התיישב בפרובינקיות גאליה והיספניה בשם סיקמברי. המלך פאראמונד מוזכר במכתב בשם "פרומונדוס"
והוא בנו של מרכומר, מלך פרנקי אחר ששלט לפניו.

בספר "גאסטה פרנקורום" שנכתב ב-1100 לערך, מסופר בפרק השמיני על הרפורמות של המלך פאראמונד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאראמונד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 143858580
* SUDOC: 233333762
* VIAF: 168972428
* WorldCat: viaf-2146951262315370763

 |
**הפיגועים בעיירות היזידיות בצפון עיראק** התרחשו ב-14 באוגוסט 2007. בהתקפות של מכוניות תופת על עיירות המיעוט היזידי קטניה וג'זירה שליד מוסול נהרגו 796 בני אדם ונפצעו למעלה מ-1,500. אירוע משולב זה נחשב לפיגוע הקטלני ביותר מאז ראשיתה של מלחמת עיראק.

בשעה 19:20 לערך, בפעולה מתואמת, התפוצצו בשתי העיירות ארבע מכוניות תופת, מהן מכלית דלק אחת. על פי הערכת משרד הפנים העיראקי נשאו ארבעת כלי הרכב יחד חומרי נפץ במשקל של שתי טונות. המוני מבנים בעיירות, אשר היו בנויים מבוץ וחומרים בלתי עמידים אחרים, קרסו וקברו תחתיהם משפחות שלמות, ושכונות שלמות נימחו.

מספר הנפגעים המדויק בהתקפה איננו ידוע בוודאות. ארגון הסהר האדום העיראקי טען כי מספר הנספים הגיע ל-796 ומספר הפצועים ל-1,562.

שום ארגון לא נטל אחריות לפיגועים. צבא ארצות הברית ייחס את ההתקפה לארגון אל-קאעידה בעיראק בשל האופי המתואם של הפיגוע. הממשלה העיראקית ייחסה אותה למוסלמים סונים קיצונים.

ההתקפות באו לאחר תקופה של מתח בין היזידים לבין מוסלמים סונים בצפון עיראק, שבמהלכם קיבלו תושבים יזידים איומים על חייהם. בתקופה זו אירעו באזור שני אירועים ששילהבו את הרוחות: באפריל 2007 נסקלה למוות נערה יזידית, שנחשדה כמי שבכוונתה להתאסלם ולהינשא לסוני, ובהמשך החודש נרצחו (ככל הנראה כנקמה על הסקילה) 23 יזידים נוסעי אוטובוס, שהופרדו על ידי חמושים סונים מהנוסעים המוסלמים והנוצרים בו, הורדו ממנו בכוח ונורו.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפיגוע בצפון עיראק: 2 טון חומר נפץ, 400 הרוגים, באתר ynet, 16 באוגוסט 2007
* Toll in Iraq Bombings Is Raised to More Than 500, באתר הניו יורק טיימס, 22 באוגוסט 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  Iraqi Interior Ministry: 400 killed in suicide bombings in northern Iraq, באתר ynetnews, ‏16 באוגוסט 2007.