recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אַב טִיפּוּס** (**Prototype**) בסמנטיקה ובפסיכולוגיה קוגניטיבית הוא חבר קבוצה חברתית בעל אוסף של תכונות מאפיינות המייצגות את קבוצתו.

אב טיפוס הוא החבר בעל מספר התכונות הגדול ביותר המשותפות לשאר הפריטים בקבוצה ומספר התכונות הקטן ביותר המשותף לפריטים מקטגוריות אחרות. אין תכונות הכרחיות או מספיקות להגדרת המושג, וגבולות הקבוצה או הקטגוריה אינם מוגדרים בנוקשות. לעיתים ישנו דמיון חופף ו"משפחתי" בלבד בין חברי הקבוצה, וחברי הקטגוריה אינם שווים במידת ייצוגיותם. חברים אחרים נשפטים על סמך הדמיון לאב הטיפוס. הארגון התודעתי הוא ארגון היררכי.

למשל את קבוצת הציפורים, המאופיינת במשקל גוף נמוך, תעופה ונוצות יכולים לייצג כחברים אב טיפוסיים היונה או הדרור, אך לא היען, הפינגווין או התרנגולת, שהם חברים לא אופייניים בתכונותיהם. תפוח הוא פרי אב טיפוסי לעומת העגבנייה, וכך כלב רועים גרמני לעומת הפודל.

אך אב טיפוס לעיתים אינו מייצג אופייני של חברי קבוצתו, אלא דימוי שקיים על קבוצה זו – הסטראוטיפ. למשל, האנס האב טיפוסי הוא דימוי של גבר האורב לנערה צעירה ותמימה ההולכת לבדה בחושך ומתנפל עליה באלימות. זאת על אף שידוע כי בלמעלה מ-80% ממקרי האונס הנאנסת מכירה את האנס, והאינוס מתרחש בביתה של הנאנסת או בביתו של האנס. כך, לעיתים אב הטיפוס אינו המקרה או החבר המייצג אלא הסטראוטיפ המייצג שרווח בציבור אודות הקבוצה.

בנוסף, תיאורית אב הטיפוס לא תמיד רלוונטית, מכיוון שלא לכל הקבוצות יש מבנה היררכי בתודעה האנושית. למשל קטגוריות אנושיות כמו מדע או אמנות לא יכולות להסתדר לפי מבנה היררכי שבראשו אב טיפוס. זאת מכיוון שאין אפשרות לתייג יצירת אמנות אחת כנעלה אבסולוטית ביחס ליצירת אמנות אחרת, או תגלית מדעית כ"מדעית" יותר מתגלית אחרת.

ראו גם
------

* ארכיטיפ
* סכמה (פסיכולוגיה)
* דמיון משפחתי

| פסיכולוגיה קוגניטיבית |
| --- |
| ענפי מחקר | זיכרון • תפיסה • קשב • למידה • פונקציות ניהוליות • אינטליגנציה • פתרון בעיות • קבלת החלטות • קטגוריזציה • רכישת שפת אם • ייצוגים מנטליים • יצירתיות • מומחיות • רגשות • קוגניציה חברתית |
| מושגי יסוד | סכמה • היוריסטיקה • מודלים נורמטיביים ומודלים דסקריפטיביים • קידוד • שליפה • זיכרון עבודה • אב טיפוס • תאוריה של תודעה • אפקט סטרופ • אפקט מסיבת הקוקטייל • מסגור • עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה • חשיבה מסתעפת • גשטלט • אינהיביציה • עכבה סמויה • הסחת דעת • נדידת מחשבות • אשליה • שיפוט מתאם • chunking • צוואר בקבוק • הטרמה • תובנה |
| אישים בולטים | נועם חומסקי • אן טריזמן • דונלד ברודבנט (אנ') • אלינור רוש (אנ') • סטפן קוסלין (אנ') • זנון פילישין (אנ') • רוג'ר שפרד (אנ') • ג'ורג ספרלינג (אנ') • מיכאל פוזנר (אנ') • ריצ'רד שיפרין • הרברט סיימון • ג'ון סוולר (אנ') • ג'ון אנדרסון • דניאל כהנמן • דוד נבון • מייקל גזניגה • עמנואל דונחין • ג'ורג' מילר • עמוס טברסקי • אלן באדלי • ארווינג בידרמן (אנ') • דייוויד מאייר (אנ') • אדוארד טולמן • אולריק נייסר (אנ') • שאול הוכשטיין |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצנחן עברי במלחמת העולם השנייה. אם התכוונתם לאניית מעפילים קטנה, ראו כנסת ישראל (אוניית מעפילים).

**אַבָּא בֶּרְדִיצֶ'ב** (25 באפריל 1920 – 26 בינואר 1945) היה מצנחני היישוב מעבר לקווי אירופה הכבושה במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

אבא ברדיצ'ב נולד בעיר גאלאץ שברומניה לסוזי ומרדכי ברדיצ'ב, משפחה חסידית ידועה, וכבר מילדותו ספג ציונות ואהבת ישראל. כנער היה חבר בתנועת הנוער הציוני ברומניה, ובהמשך הצטרף לחוות הכשרה חקלאית כהכנה לעלייה לארץ ישראל. עלה ארצה באניית המעפילים "דריאן 2" במסע שארך ארבעה חודשים וחצי. בהתקרבה לחופי הארץ לכדו הבריטים את האנייה וכלאו את המעפילים בה למשך כשנה וחצי במחנה המעצר מזרעה שליד עכו ובמחנה המעצר בעתלית.

בנובמבר 1943 התנדב לקבוצת צנחנים, שנועדו לצנוח על אדמת אירופה במסגרת המאבק בגרמניה הנאצית. לשם כך ביצע הכשרה במסגרת "ההגנה" – קורס צניחה שנערך על ידי הצבא הבריטי ברמת דוד ואימונים נוספים. לצורך השליחות קיבל זהות בדויה תחת השם "סרג'נט רוברט ויליס".

ב-15 במרץ 1944 צנח ביוגוסלביה יחד עם חנה סנש, ראובן דפני ויונה רוזן. על ברדיצ'ב הוטלה המשימה לחדור לרומניה, מולדתו, ולסייע ליהודים במאבק על קיומם. הבריטים הטילו עליו משימות איסוף מודיעין וחילוץ צוותי אוויר שנפלו בשבי או צנחו ברומניה. לאחר שלא הצליח להגיע לרומניה חזר לבארי שבאיטליה, ממנה יצא למשימתו. באוגוסט 1944 יצא למשימה נוספת בסלובקיה, יחד עם משלחת בריטית ומשלחת אמריקנית. בדרכם להונגריה נתקלו במארב נאצי, והקבוצה נמלטה להרים. הגרמנים פתחו במצוד אחריהם ולכדו אותם כעבור חודשיים.

בדצמבר 1944 הועבר אבא ברדיצ'ב למאוטהאוזן, יחד עם שבויים נוספים, שם נחקר באכזריות. הוא הוצא להורג בידי הנאצים בי"ב בשבט תש"ה, 26 בינואר 1945. בצוואה שהשאיר למשפחתו כתב: "לכולכם בבקשה – אל תבכו. את האומלל מבכים. אני מאושר כי נפל בחלקי להיות בחיר היישוב, להביא את דברו, עידודו ועזרתו לגולה".

קבר ריק ומעליו מצבה לזכרו של אבא ברדיצ'ב ביד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה בהר הרצל
שלט הנצחה לאבא ברדיצ'ב ברחוב ברדיצ'ב בפתח תקווה
גופתו מעולם לא נמצאה. לזכרו הוקם קבר ריק ומעליו מצבה בחלקת יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. חבריו מגרעין הנוער הציוני שינו את שם היישוב שהקימו, "המאבק", לאלוני אבא, על שם חברם שנהרג.

זכרו מונצח ברחוב בשכונת הגבעה הצרפתית בירושלים, ברמת גן ובבת ים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבא ברדיצ'ב** בוויקישיתוף
* קורות החיים של אבא ברדיצ'ב, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* צנחני היישוב היהודי בארץ-ישראל באתר "הצנחנים - עשור ראשון"
* על אבא ברדיצ'ב, שליחותו ותפיסתו בידי הנאצים, באתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פרטי הרישום של אבא ברדיצ'ב באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310964505171
* ISNI: 0000 0000 7027 6441
* VIAF: 97377407
* WorldCat: viaf-97377407

 |
**MIT) Melodic Intonation Therapy)** היא שיטה המשתמשת באלמנטים מוזיקליים, כולל מלודיה וקצב, על מנת לשפר את יכולות ההבעה של מטופל לאחר נזק נוירולוגי לאזורי השפה במוח, תוך הישענות על אזורי שירה השמורים בהמיספירה שלא נפגעה (ימין). שיטה זו משמשת קלינאי תקשורת ומטפלים באמצעות מוזיקה על מנת לשפר תפקודי שפה, שנפגעו אצל חולי אפאזיה בעיקר, ואצל אנשים בעלי נזק נוירולוגי באחד מאזורי השפה במוח.

עקרונות השיטה
-------------

עקרון השיטה מתבסס על שני מרכיבים מרכזיים:

1. האינטונציה של מילים וביטויים פשוטים בעת שימוש במלודיה שעוקבת אחר הפרוזודיה של הדיבור.
2. הריתמיקה, המתבצעת בעזרת הקשת כף יד שמאל שמלווה את ייצור ההברות ומשמשת כזרז לשטף הדיבור.

מחקרים מצביעים ששני הרכיבים, מלודיה וריתמיקה, מובילים להפעלתם של אזורים פרונטו-טמפוראלים בהמיספירה הימנית במוח, ומתאימים לחולים עם פגיעה נרחבת בהמיספירה השמאלית, אשר מוגדרים כחולי 'אפזיית ברוקה'.

תהליך הטיפול
------------

הטיפול המסורתי בשיטה נחלק לארבעה שלבים, וככל שהמטופל מתקדם בשלבים, כך מעורבות המטפל (תרפיסט) הולכת ודועכת. בשלב הראשון, המטפל מזמזם ביטויים והמטופל מטופף את הקצב של כל תבנית עם ידיו או רגליו. בתחילתו של השלב השני, המטופל מצטרף למטפל בזמזום, בד בבד, עם תיפוף הקצב. בהמשך, התרפיסט מתחיל לשיר את הביטויים והמטופל חוזר אחריו. השלב השלישי, דומה לשלב השני אך כולל שינוי קל, המטופל צריך להמתין זמן מסוים בטרם חוזר על הביטוי בזמזום. בשלב הרביעי והאחרון, אורכם של הביטויים הולך ועולה והזמזום עובר התאמות על מנת לקרבו במידת האפשר לדיבור שוטף ו'נורמלי'. המטרה היא להסיר אלמנטים מוזיקליים לחלוטין ולהקנות למטופל דיבור תקין.

אזורי המוח המעורבים בתהליך השיקום
---------------------------------

ההמיספירה השמאלית דומיננטית לרוב בפונקציות הקשורות לשפה, ובה מצויים אזור ברוקה, הקשור להפקת השפה, ואזור ורניקה הקשור להבנת השפה.
אך שיטת MIT מראה כי דווקא גיוסם ועירובם של מבנים בהמיספירה הימנית (האונה הרקתית הסופריוריות, האזור הסנסורי-מוטורי הראשי, האזור הקדם-מוטורי והג'יירוס הפרונטלי התחתון) ושינויים בחיבורים בין האזורים הללו, הם אלה שאחראים על ההשפעה התרפוייטית אצל נפגעי השפה, ולא האזורים הדומיננטיים המצויים בהמיספירה השמאלית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  M. L. Albert, R. W. Sparks, N. A. Helm, Melodic intonation therapy for aphasia, **Archives of Neurology** 29, 1973-08-01, עמ' 130–131
2. ↑  Felicity A. Baker, Modifying the Melodic Intonation Therapy Program for Adults With Severe Non-fluent Aphasia, **Music Therapy Perspectives** 18, 2000-01-01, עמ' 110–114 doi: 10.1093/mtp/18.2.110
3. ↑  P. Belin, P. Van Eeckhout, M. Zilbovicius, P. Remy, Recovery from nonfluent aphasia after melodic intonation therapy: a PET study, **Neurology** 47, 1996-12-01, עמ' 1504–1511
4. ↑  Gottfried Schlaug, Sarah Marchina, Andrea Norton, Evidence for Plasticity in White Matter Tracts of Chronic Aphasic Patients Undergoing Intense Intonation-based Speech Therapy, **Annals of the New York Academy of Sciences** 1169, 2016-10-26, עמ' 385–394 doi: 10.1111/j.1749-6632.2009.04587.x
**בלז'ינימה צירמפילוב** (רוסית: **Бальжинима́ Цыренжа́пович Цыремпи́лов**; נולד ב-9 באפריל 1975 בבוריאטיה) הוא קשת רוסי מקצועי לשעבר, שהיה אלוף עולם ומדורג מספר 1 בדירוג איגוד הקשתות העולמי. בין היתר זכה בתשע מדליות באליפויות אירופה ואליפויות העולם, מהן ארבע מדליות זהב באליפויות אירופה.

אולימפיאדת אתונה (2004)
-----------------------

צירמפילוב התמודד באולימפיאדת אתונה (2004) בקטגוריית יחידים. הוא ניצח את משחקו הראשון, והתקדם לסיבוב 32 האחרונים. בסיבוב זה ניצח שוב והתקדם לשלב 16 האחרונים. במשחק השלישי הודח, כשהפסיד לשן צו-יואן מטאיוואן. צירמפילוב סיים במקום ה-14 בטורניר.

אליפות העולם בלייפציג 2007
--------------------------

באליפות העולם בקשתות בשטח פתוח מס' 44, שנערכה ביולי 2007 בלייפציג, זכה צירמפילוב במדליית הכסף בקטגוריית היחידים בקשתות בעלות כנפיים מעוגלות (recurve).

אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
--------------------------

בקטגוריית היחידים באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים צירמפילוב את שלב הדירוג עם 671 נקודות, שמונה נקודות מתחת לחואן רנה סראנו, מנצח הסיבוב. כך היה מדורג בהגרלה לשלב התחרות הסופית, וקיבל בה את הבולגרי דניאל פבלוב שאותו ניצח 112-102. בסיבוב השני שיחק צירמפילוב מול שן צו-יואן, שמולו הפסיד בסיבוב השלישי באולימפיאדת אתונה, אך הפעם ניצח 109-101. עם זאת, גם הפעם הודח צירמפילוב בסיבוב השלישי לאחר שנוצח 113-110 על ידי ריוצ'י מורייה היפני.

הוא אף ייצג את נבחרת רוסיה יחד עם אנדריי אברמוב ובאיר בדנוב. הנבחרת הייתה בדירוג הרביעי לאחר שלב הדירוג (צירמפילוב 671, אברמוב 660, בדנוב 658), שהוביל אותם ישירות לשלב רבע הגמר. אולם כבר בשלב זה הם הודחו לאחר הפסד 217-209 לנבחרת סין, שלבסוף זכתה במדליית הארד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלז'ינימה צירמפילוב** בוויקישיתוף

* בלז'ינימה צירמפילוב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* בלז'ינימה צירמפילוב, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Athlete biography: Baljinima Tsyrempilov, beijing2008.cn, ret: Aug, 18 2008
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכלב בלטו. אם התכוונתם לסרט, ראו בלטו (סרט).

**בלטו** (באנגלית: **Balto**; ‏1919 – 14 במרץ 1933) היה כלב האסקי סיבירי שידוע בכך שהוביל את קבוצתו בקטע האחרון של מסע ההצלה במזחלות הכלבים באלסקה.

מסע תרופת הדיפטריה לנום
-----------------------

 ערך מורחב – **מסע ההצלה במזחלות הכלבים באלסקה**  

פסלו של בלטו בסנטרל פארק.
בינואר 1925, עשרות ילדים ומבוגרים מתו בעיר נום. רופאי נום גילו כי מדובר במחלת הדיפטריה. בנום לא הייתה התרופה נגד המחלה, והדרך היחידה למנוע את התפרצותה, הייתה להביא את התרופה מאנקורג', כאשר המרחק בין אנקורג' לנום הוא כ-1,600 קילומטרים.

לא הייתה דרך להעביר את התרופה מאנקורג' לנום מלבד באמצעות צוותי מזחלות כלבים. התרופה הועברה ברכבת מאנקורג' לעיר ננאנה, השוכנת כ-1,100 קילומטרים מנום. יותר מעשרים רוכבי מזחלות כלבים השתתפו בהעברת התרופה, כאשר כל אחד מהם העביר את התרופה מעיר לעיר לרוכב הבא בתור במסע. בחוץ שררה רוח חזקה והטמפרטורה הייתה 31- מעלות צלזיוס.

ב-2 בפברואר 1925, רוכב מזחלות השלג הנורווגי גונאר קאסן קיבל את התרופה ונסע עמה לנום. קייסן היה צריך להעביר את התרופה לסייפטי פורט ולרוכב שנקרא רוהן שהמתין במקום. הכלב שהוביל את מזחלתו של קאסן היה בלטו.

בלטו הוכיח את נאמנותו לקאסן, כאשר הציל אותו ואת שאר הכלבים ממוות בטוח בנהר טופקוק. הנהר קפא, ואם היו עוברים דרכו, היו מאבדים את רגליהם וקופאים למוות. במהלך נתיב איידיטרוד, הנתיב המחבר בין מזרח אלסקה למערבה, איבד קאסן את הדרך. בלטו מצא את הדרך, אף על פי שסופת שלגים גדולה כיסתה את הנתיב בלבן.

קאסן ובלטו חיכו לרוכב המזחלות האחרון, אשר היה צריך להביא את התרופה עד לנום. הרוכב לא הגיע ובלטו וקאסן נאלצו להאריך את המסע שלהם והמשיכו עד לנום. בלטו וקאסן קיבלו כבוד רב בנום, אפילו נשיא ארצות הברית, קלווין קולידג' בירך אותם.

לאחר המסע
---------

אחרי המסע, בלטו וקאסן הפכו לידוענים. ב-17 בדצמבר 1925, כ-10 חודשים לאחר הגעתו של בלטו לנום, פסל של בלטו שפיסל פרדריק רוט, הונח בסנטרל פארק שבניו יורק. את פסל זה ניתן לבקר כיום. לאחר מותו, גופתו של בלטו פוחלצה וניתן לראותה במוזיאון להיסטוריית הטבע שבקליבלנד. כיום ישנם מספר ארגונים הנלחמים להביא את גופתו של בלטו למוזיאון באנקורג'. בעל המוזיאון שבקליבלנד, אינו מוכן להעביר את בלטו לאנקורג', ולטענתו בלטו חי חצי מחייו בקליבלנד.

בהשראת בלוטו הופקו מספר סרטים, ביניהם סרט ההנפשה "בלטו" משנת 1995, שזכה לשני סרטי המשך.

ב-1 במאי 2023 פורסם כי לאחר 100 נלקח דנ"א מפוחלץ בלטו לצורך מחקר באוניברסיטת קליפורניה המשוואה בין גנטיקת כלבי המזחלות של המאה ה-20 לכלבים מודרניים בני זמננו. לפי תוצאות המחקר נמצא כי האוכלוסייה ממנה הגיעה בלטו בריאה יותר מבחינה גנטית מה שיכול להסביר את ההישרדות בתנאים קיצוניים, בנוסף בעזרת הדנ"א שנלקח החוקרים הצליחו להתחקות אחרי המראה הפיזי של בלטו.

לקריאה נוספת
------------

* **בלטו – הכלב הכי אמיץ בעולם**, נטלי סטנדיפורד, 1996, כנרת זמורה-ביתן דביר.
* **בלטו – ב-1995 יצא לאור סרט מצויר** הנקרא: "בלטו" \ "Balto" .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלטו** בוויקישיתוף
* הפסל של בלטו, באתר itiul

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוגב ישראלי, כ-100 שנים אחרי שהציל תושבי עיירה: נבדק ה-DNA של הכלב הגיבור, באתר ynet, 1 במאי 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282299205171
* LCCN: sh85011383

 |
אין תמונה חופשית
**דני שטרית** (נולד ב-1948 במרוקו) הוא עיתונאי, עורך ומשורר ישראלי.

קורות חייו
----------

שטרית שירת בחיל הים בספינות הטורפדו. לאחר שחרורו מצה"ל החל לעבוד כעיתונאי במספר עיתונים, בעיקר בתחום הספורט. את דרכו העיתונאית החל ככתב ספורט בעיתון "חדשות הספורט", וכן בעיתון "על המשמר". 

שטרית עבד במעריב במשך כשלושים שנה, ובמסגרת עבודתו סיקר אירועי ספורט שהתרחשו באזור הגליל. בין השאר הוא סיקר את צליחת הכנרת, טורניר בנדל בהשתתפות מכבי תל אביב וקבוצות ידועות מאירופה, ומרתון טבריה השנתי. כמו כן, הוא סיקר את קבוצת הפועל טבריה עד שזו התפרקה ב-1988, וכן את מכבי טבריה בכדורסל ובית"ר טבריה.

לאחר מכן עבד בעיתונים אזוריים שונים. כמו כן, הוא שימש כשדרן בתוכנית הרדיו שירים ושערים, וכשדרן ספורט בקול השלום של אייבי נתן ותחנות רדיו אזוריות נוספות. במקביל לעבודות אלו הוא החל לפרסם את שיריו בכתבי עת לשירה.

שטרית הוציא לאור ב-1994 ספר שירה בשם "בחותם האצילות". הספר זכה לביקורות טובות, והשירים הכלולים בו הם בעיקר שירי אהבה.

נשוי למרים לבית זילברשטיין. לזוג יש שתי בנות נשואות, בן אחד, ושלוש נכדות ונכד אחד.
כך נוצרה מדורת השבט. צפייה משותפת בטלוויזיה
**המדיום הוא המסר** (באנגלית: "**The medium is the message**") הוא ביטוי שטבע הפילוסוף מרשל מקלוהן ב־1964. הביטוי מתייחס לכך שלא תוכן התקשורת, כלומר "המסר", הוא המכריע בהתקבלותה ובהשפעתה, אלא אופיו וסוגו של אמצעי הקישור, "המדיום". הביטוי והתפיסה מאחוריו היו מהפכניים לשעתם ושינו את האופן שבו התקשורת מובנת. המונח צבר פופולריות גם בעקבות ספרם של מקלוהן ושל המעצב קוונטין פיוֹרי מ־1967, "The Medium is the Massage", ששמו היה משחק מילים שנגזר מהביטוי. מקלוהן היה הראשון שהגדיר את המעבר החברתי והתרבותי ל"חברה אלקטרונית", שהחל להתרחש עם ההתפתחויות התקשורתיות במחצית השנייה של המאה ה־20.

עיקרי הרעיון
------------

על פי מקלוהן, הכלי (מדיום) שבו נעשה שימוש לצורך העברת מסר, משולב בתוך המסר עצמו, ושילוב זה הוא בעל השפעה בלתי נפרדת על מהותו ותפיסתו של המסר בקרב הקהל שאליו הוא מיועד. מקלוהן טוען כי המכונה, ולא מוצריה, היא שמשפיעה על האדם ועל סביבתו החברתית. כדי להסביר זאת הוא מתאר שלושה שלבים עיקריים:

1. השלב השבטי, שבו לא קיימת טכנולוגיה, התקשורת בין אדם לחברו מפותחת, ויש תחושה של "יחד", שבטיות.
2. שלב הפרישה מן השבט, המתרחש עקב התפתחות הכתב, הדפוס והקריאה. פעולות אישיות מביאות אז לניכור, אינדיבידואליזם. אלה פעולות שדורשות חשיבה מעמיקה, משמעת עצמית, סבלנות ודחיית סיפוקים.
3. מדורת השבט החדשה (הטלוויזיה) יוצרת תחושת אחדות מחודשת. טלוויזיה אחת בבית גורמת לכינוס של כל המשפחה שוב יחד ולהיווצרות תחושה של כפר גלובלי, מתוך צפייה משותפת באירועים שהתרחשו במקומות רחוקים. בשלב זה לא קיימים עוד לכאורה מרחקים, בזכות התפתחותה של הטכנולוגיה.

### השפעת הטלוויזיה

מקלוהן היה אבי הגישה הטכנולוגית, שעיקרה הוא הטענה שטכנולוגיות תקשורתיות חדשות משפיעות על בני אדם ועל התנהגותם. הוא טען כך בשנות ה־60, כאשר הטלוויזיה החלה לפרוח בעיקר בארצות הברית ובאירופה. הוא תיאר שתי השפעות שהביאה הטלוויזיה:

1. אחווה משפחתית ותחושה של יחד, שבטיות. הטלוויזיה גם נתנה תחושה של שיתוף עולמי, שלו העניק מקלוהן את הכינוי "כפר גלובלי". כל אחד יכול לדעת בזכות הטלוויזיה או הרדיו מה קורה ביבשת רחוקה ממנו (כמו הנחיתה הראשונה על הירח) ולהיות מאוחד עם העולם.
2. פעולה באמצעות צילומים מהירים ומקוטעים, ובשידור חי ככל האפשר.

בעקבות העובדה כי הטלוויזיה היא מוצר זול יחסית, היא נמצאת כיום כמעט בכל בית ובכך יש חזרה לשלב השני של מקלוהן (הפרישה מהשבט) אשר מדבר על ניכור, התבודדות ואינדיבידואליזם.

לקריאה נוספת
------------

* מרשל מקלוהן, המדיום הוא המסר, דן כספי (עורך), **תקשורת המונים: זרמים ואסכולות מחקר – מקראה**, האוניברסיטה הפתוחה, 1995

* Ferrier, Jean Louis (1999), Art of the 20th Century, Edition du Chene, Turin, p. 611.
* Britannica multimedia 99,CD-ROM, Mcluhan, Britannica, 1999.
* Marshall McLuhan: "The Medium is the Message"

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי בנו של מקלוהן באתר המוקדש לאב, כותרת זו הייתה טעות דפוס שמצאה חן בעיני אביו והוא החליט להותירה על כנה.
מפה המציגה את המדבר הקטן של קוץ' והמדבר הגדול של קוץ'
**המדבר הקטן של קוץ'** שנקרא גם הראן/רן הקטן של קוץ', הוא מדבר מלח הממוקם ליד המדבר הגדול של קוץ' שבמחוז קוץ', גוג'ראט, הודו.

מקלט הפראים ההודים
------------------

המקלט לפראים שבמדבר הקטן מפורסם כמקלט האחרון בעולם לפראים הודים עבור שימור תת-המין. למרות הנוף היבש האזור הוא בעל מגוון עשיר של בתי גידול חשובים מבחינה אקולוגית עבור חיות בר כמו עופות נודדים מקומיים או עופות מקומיים. זה גם בית גידול למיני יונקים ייחודים כמו: פרא הודי, זאב הודי, שועל המדבר (*Vulpes vulpes pusilla*) והנילגאי.

להקת פלמינגו במדבר הקטן של קוץ'

השמורה הביוספרית - אתר מורשת עולמית
-----------------------------------

השמורה מועמדת על ידי מחלקת היער להיות עתודה ביוספרית בזכות אזורי המערכות האקולוגיות היבשתיות והימיות ברחבי העולם שמוכרות בכל העולם במסגרת אחת התוכניות של אונסק"ו, האדם והביוספירה. שתתמקד בשימור המגוון הביולוגי, מחקר, פיקוח ותמיכה בפיתוח בר קיימא. 

אוספת מלח

כלכלה
-----

### איסוף מלח

ישנה פעילות מסחרית מסורתית של איסוף מלח באזור שבו מחלקת היער של גוג'ראט רוצה להרתיע מהעבודה במקום משום שהיא נחשבת לאיום על הסביבה, על חיות הבר ומינים הנמצאים בסכנת הכחדה. שלבי איסוף המלח כוללים את בריכות אידוי המלח שפוגעות ומסכנות את הסביבה.

### חקלאות חסילונים

האזור משמש גם לאיסוף חסילונים, שמסחר זה רווחי יותר מבריכות אידוי המלח, וגם למסחר הזה מחלקת היער מתנגדת.

החי של המדבר
------------

מהעיר בהוג' יש מגוון עשיר של בתי גידול ושל בעלי חיים, בכמה אזורים.

גלריה
-----

* מערב המדבר הקטן של קוץ', 1896מערב המדבר הקטן של קוץ', 1896
* מזרח המדבר הקטן של קוץ', 1896מזרח המדבר הקטן של קוץ', 1896
* עדר פראים הודיםעדר פראים הודים
* אספת מלח בשנת 1891אספת מלח בשנת 1891
**המדונה מפאצי** (איטלקית: Madonna Pazzi) הוא תבליט שיש בטכניקת סטיאצ'טו שנושאו המדונה והילד ונעשה בידי הפסל האיטלקי דונטלו. התבליט הוא ברוחב של 75 ס"מ ובאורך של 70 ס"מ והוא מצוי כיום ב"אוסף דהלם" (Staatliche Museen, Berlin-Dahlem) שבמוזיאון בודה בברלין.

נסיבות יצירתה אינן ידועות וגם ייחוסה לדונטלו התקבל כתוצאה מהשוואה סגנונית בין תבליט זה לעבודות אחרות של דונטלו. התבליט נרכש בשנת 1886 עבור מוזיאון הקייזר פרידריך בברלין. נטען כי הוא היה קודם ברשות ארמון פאצי (Palazzo Pazzi) בפירנצה, אולם אין ברשות החוקרים כל מידע אשר יאשר זאת. לתבליט זה נעשו העתקים רבים המצויים במוזיאונים רבים בעולם.

התבליט מציג את מריה המחבקת את ישו התינוק. על אף שהחלל בו הם נמצאים אינו מוגדר, ההתבוננות שלנו בהם היא מבעד למשקוף תלת-ממדי של חלון, אשר יוצר תחושת עומק. הדמויות מגולפות כתבליט שטוח. פניו של ישו נראים מעט מגושמים בהשוואה לפניה של מריה. בגדה של מריה הוא מעין טוניקה ברוח הפיסול הקלאסי, והוא מתמזג, בחלק שמתחת לגופו של ישו, עם הרקע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המדונה מפאצי** בוויקישיתוף
**אברהם באראץ** (**Abraham Baratz**:‏ 14 בספטמבר 1895–1975) היה שחמטאי ופסל יהודי-רומני-צרפתי.

קורות חיים
----------

באראץ נולד באימפריה הרוסית, בחבל בסרביה, במחוז אוקניצה, בכפר ברנובה (Bîrnova), היום במולדובה. לאחר מהפכת אוקטובר בסרביה החליטה להתאחד עם רומניה וכך הפך באראץ לאזרח רומני. ב-1924 נסע לפריז, בצרפת, כדי להשלים את לימודיו באמנות, ונשאר שם לכל חייו.

באראץ היה אמן בינלאומי בשחמט, בעל מעמד מכובד בקהילת השחמט הבינלאומית. הוא השתתף באליפות רומניה בשחמט וזכה במקום הראשון במשותף. באראץ היה גם חבר במשלחות הרומניות לאולימפיאדת השחמט 1930, שהתקיימה בהמבורג ולאולימפיאדת השחמט 1931, שהתקיימה בפראג. באראץ ניצח בטורניר פריז בשנים 1925 (יחד עם ויטלי האלברשטט), 1927 ו-1928.

באראץ החזיק סטודיו באזור מונמארטר והתמחה בו בפיסול ובעבודות קרמיקה. חלק נכבד מיצירות האמנות שלו הן על נושא השחמט או דמויות של שחמטאים.

קישורים חיצוניים
----------------

* Abraham Baratz at 365Chess.com (באנגלית)
* BARATZ Abraham (באנגלית) ו(בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 8977 1268
* NTA: 06864793X
* VIAF: 283250625
* WorldCat: viaf-283250625

 |
**אכילאה** (שם מדעי: *Achillea*) הוא סוג של צמח השייך למשפחת המורכבים. הסוג כולל כ-85 מינים אשר בתוכם פרחי בר ופרחי נוי גינתיים. חלק מהזנים הם בעלי שיח וחלקם רב שנתיים.
תפוצת הצמח היא בעיקר באירופה ובמערב אסיה, אך קיימים גם מספר מינים באמריקה.

הצמח נקרא על שם אכילס מהמיתולוגיה היוונית. לפי המסופר באיליאדה, חיילי אכילס השתמשו באכילאה אלף העלה כדי לטפל בפצועים וגם אכילס השתמש בצמח זה, לפי הצעתה של אפרודיטה, כדי להקל על הכאב בעקבו בעקבות פגיעת החץ של פריס.

מאפייני הצמח
------------

בפריחת הצמח נראים פרחיו ככיפה קמורה. בהיקף הכיפה קיים מעגל פרחים בעלי מבנה שטוח, ובתוכם קימים פרחים אשר העלים שלהם מאונכים ויוצרים מבנה צינורי. בתחילת תקופת רדת הגשמים מתפתחת בצמח שושנת עלים, כל אחד מהם באורך של כ-2 ס"מ, בתחילת האביב מאריכים גבעוליהם של האכילאות. לעלי הצמח גוון ירוק כהה. בישראל גדלים בר חמישה מינים של האכילאה, ועוד חמישה יובאו כפרחי נוי.

שימושים
-------

צמח האכילאה היה ידוע בתרבויות שונות כבעל סגולות ריפוי בעיקר של פציעות. כך האכילאה הריחנית משמשת את הבדואים בנגב לחיטוי פצעים וריפוי בעיות עיניים. את פרחי האכילאה הקיפחת נהוג ליבש ולשמור לנוי. שימוש נוסף הוא הפצת ריח טוב באמצעות הפרחים, בישראל משמשת למטרה זו בעיקר אכילאה קטנת הפרחים - מין הגדל במזרח ישראל, מהרי יהודה ועד לגולן.

ראו גם
------

* אכילאה אלף העלה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אכילאה** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Achillea** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* אכילאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293857505171
* LCCN: sh85000501

 |
**האימפריה המראטהית** הייתה ממלכה בדרום ומרכז הודו שנוסדה בשנת 1674 והתקיימה עד 1818. האימפריה המראטהית ההינדואסטית דחקה את האימפריה המוגולית ששליטיה היו מוסלמים מרוב שטחיה של הודו. עם היחלשותה ההדרגתית של האימפריה המראטהית הגבירו הבריטים את שליטתם בתת-היבשת ההודית.

תולדות האימפריה
---------------

שרידי ארמון האימפריה שנבנה במאה ה-18 בפונה
המראטהים חיו באזור שמסביב לפונה שנים רבות ונלחמו בשליטים המוגולים של צפון הודו. תחת שלטון צ'הטרפטי שיוואג'י(אנ') הפכו המראטהים לאגרסיביים יותר והחלו לערוך פשיטות תכופות בשטחם של המוגולים. בסופו של דבר פתח אורנגזב, מנהיג המוגולים, במתקפה על הדרום המראטהי. לאחר שצבאם ניגף במהירות, המראטהים פנו ללוחמת גרילה, שבה נחלו הצלחה רבה יותר. המלחמה הארוכה בדרום דילדלה את המקורות הפיננסיים של המוגולים. דתם של המראטהים הייתה הינדית, ולפיכך העימות איתם עורר חשש למרי הינדי ולפגיעה בשיתוף הפעולה הבין-דתי שהיה מסימני האימפריה המוגולית. 

בשנת 1674 חש שיוואג'י, אז מנהיג המראטהים, ביטחון מספיק כדי להכריז על עצמו כקיסר. האימפריה המוגולית התפוררה, והמראטהים התפשטו וכבשו חלקים ניכרים של מרכז הודו עד שנת 1680. אולם גורל האימפריה המראטהית לא היה טוב מזה של קודמתה. עד סוף המאה ה-18 היא הפכה לקונפדרציה, והקשר בין מרכיביה היה רופף. שליטה למעשה היה ראש-הממשלה שכונה "פשווה" (*Peshwa*). קרב פאניפאט (*Panipat*) היה המסמר האחרון בארונה של האימפריה, והשפעתו על המראטהים הייתה כזו של קרב ווטרלו על נפוליאון. למעשה, עד היום לביטוי "לפגוש את הפאניפאט שלך" במראטהית יש אותה משמעות כמו לביטוי "לפגוש את הווטרלו שלך" באנגלית.

התנגדות המראטהים לכיבוש הבריטי של הודו הייתה עזה ביותר, אולם עד 1818 כבר מיגרו אותה הבריטים כליל.

מורשת
-----

שם האימפריה נשמר עד היום בשמה של המדינה ההודית מהאראשטרה (*Maharashtra*) שנמצאת במרכז-מערב הודו, באותו האזור בו החלה האימפריה המראטהית את התרחבותה. זוהי המדינה השנייה בגודלה בהודו מבחינת אוכלוסייה ומונה כ-112 מיליון אנשים. העיר המרכזית בה היא מומבאי שהיא העיר הגדולה ביותר במדינה. השפה המדוברת במדינה היא מראטהי שהייתה חשובה גם בתקופת האימפריה המראטהית.

מבנה שלטוני
-----------

לצד הקיסר כיהן ברוב תקופת האימפריה גם ראש-ממשלה (פשווה) שבתקופות מסוימות היה בעל כוח רב. לצידו עמדו שרים שסייעו לו בתפקידו והיו אחראים על ניהול תחומים שונים באימפריה: אוצר, ענייני פנים, צבא, ניהול ענייני החוץ, ענייני דת וכדומה.

תמונות
------

פסל ראש הממשלה באג'י ראו הראשון שכיהן בתפקיד בשנים 1720–1740 ונלחם בכוחות האימפריה המוגולית
 ציור משנת 1805 המתאר חתימת הסכם בין הבריטים למדאב ראו השני שליט האימפריה המראטהית בשנת 1790

ראו גם
------

* היסטוריה של הודו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האימפריה המראטהית** בוויקישיתוף
* הרצאה על תולדות האימפריה
**כנסיית רידרהולם** (בשוודית: **Riddarholmskyrkan**) היא כנסייה השוכנת על האי רידרהולמן (אנ'), בקרבת ארמון סטוקהולם (אנ'), שבסטוקהולם, בירת שוודיה. הכנסייה משמשת כמקום קבורתם של מלכי שוודיה. הקהילה שפעלה בכנסייה התפרקה ב-1807 ובעת הנוכחית הכנסייה משמשת רק למטרות קבורה והנצחה. מלכי שוודיה, החל מגוסטב השני אדולף (מת ב-1632) ועד גוסטב החמישי (מת ב-1950), קבורים בכנסייה (למעט כריסטינה, הקבורה בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא). כמו כן קבורים בכנסייה מלכים מתקופות קדומות יותר כמו מגנוס השלישי (מת ב-1290) וקרל השמיני (מת ב-1470). הכנסייה לא משמשת יותר כמקום קבורה מלכותי ותחת זאת משמש לצורך זה בית הקברות המלכותי (אנ').

כנסיית רידרהולם היא אחד המבנים העתיקים ביותר בסטוקהולם. חלקים ממנה מתוארכים לסוף המאה ה-13, כאשר היא נבנתה כמנזר פרנציסקני. לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית, המנזר נסגר והמבנה הפך לכנסייה פרוטסטנטית. במהלך תקופת מלכותו של יוהאן השלישי, הוסף לה צריח מחודד בעיצובו של וילם בוי (אנ'), אך ב-28 ביולי 1835 הוא נהרס עקב מכת ברק ולאחר מכן הוא הוחלף בצריח המחודד הנוכחי הבנוי מברזל יצוק.

שלטי האצולה של אבירי מסדר השרפים (אנ') תלויים על קירות הכנסייה. כאשר מת אביר המסדר, נתלה שלט האצולה שלו בכנסייה ובעת טקס ההלוויה מצלצלים פעמוני הכנסייה ברציפות מהשעה 12:00 ועד השעה 13:00.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית רידרהולם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית רידרהולם (באנגלית)
* כנסיית רידרהולם באתר בית המלוכה השוודי (באנגלית)

  

איסאק גרינוולד, "כנסיית רידרהולם", 1914

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4514210-5
* LCCN: n2003041058
* VcBA: 494/61106
* VIAF: 144446440
* WorldCat: lccn-n2003041058

 |
**נייג'ל רייט** (באנגלית: **Nigel Wright**; נולד ב-13 ביוני 1955, בריסטול) הוא מפיק מוזיקלי אנגלי. הקריירה שלו כמפיק מוזיקלי, מתזמר וככותב שירים הנפיקה חמישה שירים שדורגו במקומות הראשונים, 31 סינגלים שדורגו ב-20 העליונים וסוללת אלבומי פלטינה שנמכרו בלמעלה ממיליוני עותקים, עם אמני הקלטות שונים כמו: מדונה, שאקטק (אנ'), מצופורטה (אנ'), ברברה סטרייסנד, בויזון, סוניה (אנ'), טייק ד'את, סיניטה (אנ'), חוסה קאררס, רובסון וג'רום (אנ'), מייקל בול, שרה ברייטמן, הטנורים של טקסס (אנ') וקליף ריצ'רד.

הקריירה של רייט בתיאטרון ובקולנוע כוללת את היותו המפיק המוזיקלי של אנדרו לויד ובר, בשותפות מצליחה שנמשכה, נכון למאי 2009, יותר משמונה עשרה שנים.

קריירה
------

במהלך הקריירה שלו, עבד רייט עם אנדרו לויד ובר ומדונה על פסקול הסרט "אוויטה", הכולל את השירים: "You Must Love Me", "Don't Cry for Me Argentina" ו-"Another Suitcase in Another Hall". בין היתר, הפיק את "I'd Be Surprisingly Good for You" ו-"A New Argentina" שבוצעו על ידי מדונה ואמנים נוספים.

כמו כן, עבד עם הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן על הלהיט הבין-לאומי "Amigos Para Siempre". בשנת 1992, יצא האלבום המשותף השני של ברייטמן ולויד ובר, *Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber*, אותו הפיק רייט גם כן. אלבום האולפן המשותף הראשון שלהם, הופק ברובו בידי רייט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נייג'ל רייט** בוויקישיתוף

* נייג'ל רייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נייג'ל רייט, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Nigel Wright | Credits, AllMusic (באנגלית)
2. 1 2  Nigel Wright, Discogs (באנגלית)
3. ↑  Evita: The Complete Motion Picture Music Soundtrack by Madonna, Genius (באנגלית)
4. ↑  *Jonathan Pryce & Madonna – I’d Be Surprisingly Good for You*, נבדק ב-2023-02-15
5. ↑  *Antonio Banderas, Jonathan Pryce, & Madonna – A New Argentina*, נבדק ב-2023-02-15
6. ↑  Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber by Sarah Brightman, Genius (באנגלית)
7. ↑  The Songs That Got Away by Sarah Brightman, Genius (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459698005171
* ISNI: 0000 0000 8191 1498
* LCCN: n78002862
* MusicBrainz: 6f545e2b-3fa0-42a1-afe0-49ff9695f2ad
* NKC: xx0206902
* NTA: 070585903
* VIAF: 34146635447441981547
* WorldCat: lccn-n78002862

 |
**העיר החופשית קרקוב** (פולנית: **Wolne, Niepodległe i Ściśle Neutralne Miasto Kraków z Okręgiem**), הייתה עיר חופשית שהוקמה בשטחי קרקוב והייתה בחסות האימפריה האוסטרית, אולם פורקה לאחר מרד קרקוב בשנת 1846 והפכה לדוכסות הגדולה של קרקוב.

היסטוריה
--------

בשנת 1815 הוחלט על ביטול דוכסות ורשה, וחלוקתה בין פולין הקונגרסאית לממלכת פרוסיה, אולם העיר קרקוב הושארה כעיר חופשית. בשנת 1818 הורחבה האוטונומיה של העיר, ולאוניברסיטה היגלונית שבעיר הותר לקבל תלמידים מכל רחבי פולין, ובכך הפכה העיר החופשית למרכז לפעילות פוליטית פולנית.

במהלך מרד נובמבר בשנים 1830–1831, קרקוב הייתה בסיס להברחת נשק לתוך שטחי פולין הקונגרסאית שהייתה בשליטה רוסית, ומשום כך, לאחר תום המרד הוגבלה מאוד האוטונומיה של העיר. המשטרה הייתה בשליטה אוסטרית, ובחירת הנשיא הייתה חייבת להיות מאושרת על ידי אוסטריה, פרוסיה ורוסיה.

בשנת 1846 פרץ בעיר מרד קרקוב, ולאחר דיכויו בוטלה העיר החופשית, והיא הפכה לדוכסות הגדולה של קרקוב. הדוכסות הייתה חלק מממלכת גליציה ולודומריה, לצד דוכסות אושוויץ ודוכסות זאטור. לאחר קריסת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1918 בסוף מלחמת העולם הראשונה, צורפו שטחי הדוכסות לרפובליקה הפולנית השנייה.

גאוגרפיה ואוכלוסייה
-------------------

העיר החופשית של קרקוב הוקמה מהחלק הדרום-מערבי של דוכסות ורשה (חלק ממחוז קרקוב לשעבר על הגדה השמאלית של נהר הוויסלה). שטח העיר היה לפחות 1164–1234 קמ"ר, והוא גבל בשטחי האימפריה הרוסית, ממלכת פרוסיה והאימפריה האוסטרית. בשטחי העיר החופשית נכללו העיר קרקוב וסביבותיה; והם כללו 224 כפרים ושלוש ערים (כשאנוב, טשביניה ונובה גורה).

בשנת 1815 האוכלוסייה בעיר הייתה 95,000; ואילו בשנת 1843 היו בה 146,000 תושבים. 85% מהם היו קתולים, 14% יהודים, ואילו בני דתות אחרות היוו כ-1%. משפחת האצולה הבולטת ביותר הייתה משפחת פוטוצקי שהשתייכו למעמד המגנאטים, והיו להם אחוזות בקז'שוביצה.

ראו גם
------

* הדוכסות הגדולה של קרקוב
* ממלכת גליציה ולודומריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר החופשית קרקוב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564453805171
* LCCN: n82050626
* VIAF: 137226440
* WorldCat: lccn-n82050626

 |
**קרולינה פלישקובה** (בצ'כית: **Karolína Plíšková**; נולדה ב־21 במרץ 1992) היא טניסאית צ'כית. בשיאה (17 ביולי 2017) דורגה במקום הראשון בעולם בדירוג ה-WTA וכיום (12 באוקטובר 2020), מדורגת במקום שישי.

הישג השיא של פלישקובה הוא שתי העפלות למשחק הגמר בטורניר גראנד סלאם, באליפות ארצות הברית הפתוחה (2016) ובאליפות וימבלדון (2021). בשלב חצי הגמר היא ניצחה את המדורגת ראשונה בעולם סרינה ויליאמס מארצות הברית בשתי מערכות, והורידה אותה מהמקום הראשון לאחר שיא של 186 שבועות במקום הראשון.

בשנים 2015 ו-2016 זכתה פלישקובה ביחד עם חברותיה לנבחרת גביע הפדרציה של צ'כיה בגביע הפדרציה.

ביוגרפיה
--------

פלישקובה נולדה בלוני, צ'כיה. יש לה אחות תאומה זהה, אף היא שחקנית טניס מצטיינת.

### 2010

בשנת 2010 זכתה פלישקובה בתואר של טורניר הנערות באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר ניצחון במשחק הגמר על לורה רובסון מבריטניה.

### 2016

באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בשנת 2016 הגיעה פלישקובה לראשונה בקריירה שלה למשחק הגמר בטורניר גראנד סלאם. עם תחילת הטורניר היא דורגה במקום עשירי. בסיבוב השלישי היא ניצחה את אנסטסיה פבליוצ'נקובה מרוסיה (17 בעולם) ב-2 מערכות (2–6, 4-6), בסיבוב הרביעי היא ניצחה את ונוס ויליאמס מארצות הברית (6 בעולם) ב-3 מערכות (6-4, 4-6, 6-7), בשלב חצי הגמר היא ניצחה את סרינה ויליאמס מארצות הברית בשתי מערכות (2–6, 6-7) והורידה אותה מהמקום הראשון לאחר שיא של 186 שבועות במקום הראשון. במשחק הגמר היא הפסידה ב-3 מערכות (6-3, 4-6, 4-6) לאנגליקה קרבר מגרמניה שדורגה לפני הטורניר במקום השני בעולם אך באותו מעמד עלתה למקום הראשון בעולם בזכות הפסדה של ויליאמס לפלישקובה.

### 2017

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2017 הגיעה פלישקובה לשלב רבע הגמר, שבו הפסידה למיריאנה לוצ'יץ'-ברוני מקרואטיה ב-3 מערכות (6-4, 3-6, 6-4).

### 2021

באליפות וימבלדון שנערכה ביולי 2021 הגיעה פלישקובה לראשונה בקריירה שלה למשחק הגמר, שבו הפסידה לאשלי ברטי מאוסטרליה (1 בעולם) ב-3 מערכות (6-3, 6-7, 4-7, 6-3).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרולינה פלישקובה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרולינה פלישקובה (בצ'כית ובאנגלית)
* קרולינה פלישקובה, ברשת החברתית פייסבוק

* קרולינה פלישקובה, ברשת החברתית טוויטר

* קרולינה פלישקובה, ברשת החברתית אינסטגרם

* קרולינה פלישקובה, באתר olympedia.org

* קרולינה פלישקובה, באתר ה-WTA

* קרולינה פלישקובה, באתר ה-ITF

* קרולינה פלישקובה, באתר גביע הפדרציה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 125500777X
* NKC: xx0219820
* VIAF: 2787151535366102890009
* WorldCat: viaf-2787151535366102890009

 |
**סולי אן** (במקדונית: **Сули ан**; באלבנית: **Suli hani**) הוא חאן ששימש בעבר כפונדק שנמצא בבזאר הישן, סקופיה, מקדוניה הצפונית. החאן נמצא ליד צ'יפטה אמאם (מק') ומסגד מוראט-פאשינה (מק'). כיום, מוזיאון הבזאר הישן של סקופיה (מק') והאקדמיה לאמנויות נמצאים בסולי אן.

אטימולוגיה
----------

בנדרו של איסה-בג איסקוביץ' (אנ') מוזכר הפונדק בשם "פונדק ישן". השם "סולי אן", שפירושו בטורקית הוא "פונדק מים", ניתן לו מאוחר יותר מאחר שהוא היה נמצא ליד נהר הסרבה (מק').

היסטוריה
--------

הבניין נבנה במחצית הראשונה של המאה ה-15 על ידי איסה-בג איסקוביץ' (אנ'), ובצוואתו הושאר כחלק מהרכוש של מסגד יצחק-בגובה (מק'). סולי אן מוזכר לראשונה במסמכים מתקופתו של איסה-בג, בנו של יצחק-בג, המציג סיכום הכנסות והוצאות הוואקף של המסגד. במהלך המאה ה-16, נפתחו חנויות, בעיקר בבעלותם של יהודים. הפונדק נבנה מחדש לאחר שניזוק קשות בשרפה הגדולה (אנ') של 1689. לאחר הבינוי מחדש, הבניין המשיך לפעול כמבנה מסחרי. לאחר רעידת האדמה ב-1963, הבניין נהרס כמעט לחלוטין ונבנה מחדש מאוחר יותר.

ארכיטקטורה
----------

הבניין הוא מייצג אופייני לאדריכלות העולם האסלאמי, ובצורתו הוא דומה לקורשומלי אן. בסיסו מרובע ומשתרע על שטח של כ-2.101 מ"ר. קומת הקרקע שימשה לאחסון סחורות, ואילו נוסעים וסוחרים בילו את הלילה בקומה העליונה. המרפסת נבנתה על 18 עמודים, והחדרים היו מסודרים בשורה והיה ניתן לצאת מכל ארבעת הצדדים. ישנן שתי כניסות לפונדק, במזרח ובמערב, שהראשית שבהן הייתה במזרח ובעבר נהר הסרבה (מק') זרם לפניו. בשל המספר הרב של חנויות מסביב, הפונדק עושה רושם שהוא נמשך לחלל.

ראו גם
------

* הבזאר הישן (סקופיה)
* קורשומלי אן
* קפאן אן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולי אן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Шест века Сули-ан е автентичен скопски белег (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine), *Дневник*, 18 март 2006.
2. 1 2  Сули ан (אורכב 12.04.2012 בארכיון Wayback Machine), Old Skopje.
3. 1 2  Сули ан(הקישור אינו פעיל), Проект „Стара скопска чаршија".
ה-**FV510 ווריור** (באנגלית: **Warrior**) הוא כינוי למשפחת נגמ"שי לחימה שפותחו בממלכה המאוחדת החל משנת 1987. נגמשים אלו נמצאים בשימוש בצבא הבריטי ובצבא ערב הסעודית. ה-FV510 פותח כדי להחליף את קודמו, נגמ"ש ה-FV430 והוא פותח במספר דגמים המזוהים על ידי מספרי דגם עולים ונקראים כולם ווריור. ה-FV510 הוא דגם הבסיס.

תיאור
-----

הווריור פותח על ידי חברת GKN כמחליף לנגמ"ש ה-FV430, הנגמ"ש פותח תוך שילוב דוקטרינת הקרב של הצבא הבריטי וייעודו של נגמ"ש הלחימה בשדה הקרב. תפיסה זו מכתיבה שתפקיד נגמ"ש הלחימה הוא לנייד לוחמים לשדה הקרב ולספק להם כוח אש ותמיכה, כאשר את הלחימה מבצעים הלוחמים מחוץ לנגמ"ש הלחימה, שלא כמו בנגמ"שים אחרים המשמשים פלטפורמה ללחימה לשימוש כוחות חיל הרגלים (דוגמת האכזרית).  

הווריור פותח בדומה לרכבי שריון קלים נוספים בצבא הבריטי כאשר הדגש הוא על מהירות ופחות על מיגון, כך משתמש הכלי במיגון המורכב מאלומיניום שלא כמו ברבים מכלי הרכב המשוריינים המשתמשים בתרכובות פלדה וחומרים קשים יותר. מיגון נוסף ניתן להוסיף לכלי בצורת שכבה נוספת של אלומיניום בצמוד לשריון הכלי או בצורת מיגון כלוב.

צוות נגמ"ש הלחימה כולל נהג היושב בקדמת הכלי, מקלען ומפקד היושבים בצריח. בנוסף לצוות, הווריור מסוגל להכיל עד שבעה לוחמים היושבים באחורי הכלי בשני צדדיו.
צריח הכלי היינו צריח GKN בו מותקן תותח L21A1 בעל קוטר של 30 מ"מ, מקלע מקביל לתותח ומקלע רכוב, שניהם בעלי קוטר 7.62 מ"מ ובנוסף שמונה מדוכות עשן ליצירת מסך עשן כאמצעי הגנה (ארבע מכל צד).

דגמים
-----

* **FV510**: דגם הבסיס המשמש נגמ"ש לחימה.
* **FV511**: דגם המשמש נגמ"ש פיקוד.
* **FV512**: נגמ"ש חימוש וטיפול לתמיכת כוחות משוריינים.
* **FV513**: נגמ"ש חילוץ לתמיכת כוחות שריון.
* **FV514**: דגם נגמ"ש תצפית לכוחות ארטילריה.
* **FV515**: נגמ"ש פיקוד ארטילרי.
* **ווריור מדברי**: (**Desert Warrior**) דגם שפותח עבור יצוא ומשמש את צבא ערב הסעודית. לדגם צריח שונה בעל תותח 25 מ"מ ושני משגרי טאו. 254 כלים מסוג זה משרתים את צבא ערב הסעודית החל משנת 1993.
* **ווריור 2000**: דגם עתידי של הנגמ"ש שמתוכנן להיכנס לייצור עבור הצבא השווייצרי, בעל מיגון, מערכת בקרת אש ומנוע משודרגים וצריח שונה.

ראו גם
------

* אג'קס (נגמ"ש)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ווריור (נגמ"ש)** |

* תיאור הכלי באתר הצבא הבריטי.
**סקודה קארוק** (באנגלית: **Skoda Karoq**) היא קרוסאובר, המבוססת על הסקודה קודיאק המיוצרת על ידי סקודה משנת 2017. הקארוק הוצגה בשנת 2017 והגיעה לישראל בשנת 2018.

שמו של הדגם נגזר מהלחם בסיסים בשפה האלאוטית המדוברת בקודיאק, המייצג מכונית וחץ, הקשורים לסמליל של חברת סקודה.

מפרט טכני
---------

הקארוק כוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה. עם תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.6 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 203 קילומטרים לשעה.

גרסאות
------

מלבד הגרסה הבסיסית יצרה החברה במהלך השנים שתי גרסאות נוספות. הראשונה, **סקודה קארוק סקאוט**, הכוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס. הסקאוט הוצגה בשנת 2018. השנייה, **סקודה קארוק ספורטליין**, היא גרסת הספורט לגרסה הבסיסית הכוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-190 כוחות סוס. הספורטליין הוצגה בשנת 2018.

מתיחת פנים שנת 2021
-------------------

ב-30 בנובמבר 2021 חשפה סקודה את מתיחת הפנים לקארוק. מתיחת הפנים העניקה לדגם מראה עדכני יותר שהושג באמצעות החלפת הפנסים הראשיים המלבניים בפנסים בעיצוב מפלסי, אותם ניתן לקבל כאופציה עם תאורת LED Matrix אדפטיבית, פגוש קדמי שזכה לעיצוב חדש עם גריל קדמי בולט התחום במסגרת עבה יותר, עיצוב מעודכן לפנסי הערפל ולכונס האוויר בתחתית הפגוש.

בתחום ההנעה החליפה סקודה את מנועי הבנזין והדיזל. היצע מנועי הבנזין הנוכחי כולל מנוע 1.0 ליטר טורבו עם 110 כ"ס ו-20.4 קג"מ. מנוע זה מוצע עם תיבת 6 הילוכים ידנית בלבד, מנוע 1.5 ליטר טורבו עם 150 כ"ס ו-25.5 קג"מ ומנוע 2.0 ליטר טורבו עם 190 כ"ס ו-32.6 קג"מ למנוע זה תיבת 7 הילוכים DSG ומערכת הנעה כפולה 4X4. מנוע ה-2.0 ליטר טורבו זמין רק בחבילת ספורטליין.

היצע מנועי הדיזל כולל מנוע 2.0 ליטר טורבו דיזל בשתי גרסאות הספק: 116 כ"ס ו-30.6 קג"מ (25.5 קג"מ עם תיבת DSG) או 150 כ"ס ו-36.7 קג"מ עם תיבת 7 הילוכים DSG והנעה כפולה (34.6 קג"מ עם תיבת 6 הילוכים ידנית והנעה קדמית בלבד).

גלריה
-----

* סקודה קארוק סקאוטסקודה קארוק סקאוט
* סקודה קארוק ספורטלייןסקודה קארוק ספורטליין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקודה קארוק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סקודה קארוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקודה חושפת את הקארוק – הקרוסאובר החדש של סקודה, באתר קארטיוב, ‏18 במאי 2017
2. ↑  סקודה קארוק 2018 בישראל - מחיר החל מ- 129,990 שקל, באתר קארטיוב, ‏8 במאי 2018
3. ↑  מפרט טכני מלא מאת סקודה, באתר אוטו
4. ↑  סקודה מציגה: קארוק סקאוט, באתר קארטיוב, ‏31 ביולי 2018
5. ↑  במראה ספורטיבי: סקודה קארוק ספורטליין, באתר קארטיוב, ‏2 באוגוסט 2018
6. ↑  cartube, מתיחת פנים: 2022 סקודה קארוק החדש נחשף - cartube, באתר www.cartube.co.il
**פיירלואיג'י קולינה** (באיטלקית: **Pierluigi Collina**; נולד ב-13 בפברואר 1960) הוא שופט כדורגל איטלקי לשעבר, הנחשב לאחד משופטי הכדורגל הטובים בכל הזמנים.

ביוגרפיה
--------

קולינה נולד בבולוניה, ובשנות העשרה לחייו שיחק כמגן בקבוצת כדורגל מקומית אך משנת 1977, בהיותו בן 17 ובעצת חברו, פנה לשיפוט משחקי כדורגל והפגין כישרון ויכולת רבה בתפקיד. 

בד בבד עם תחילת קריירת השיפוט שלו סיים קולינה תואר בכלכלה באוניברסיטת בולוניה ואף שירת בצבא. עם סיום שירותו הצבאי בשנת 1988 החל קולינה לשפוט בליגה האיטלקית השלישית ולאחר 3 עונות קודם למשחקי הליגה השנייה והראשונה (סריה A).

בשנת 1995 נכנס קולינה לרשימת השופטים של פיפ"א ובשנת 1996 שפט ב-5 משחקים באולימפיאדת אטלנטה, בהם הגמר בין ניגריה לארגנטינה.
קולינה שפט בשני משחקי בית מוקדם במונדיאל 1998, במשחק גמר ליגת האלופות בין באיירן מינכן למנצ'סטר יונייטד וב-3 משחקים ביורו 2000. 

בשנת 2002 נבחר קולינה לשפוט בגמר המונדיאל, משחק המהווה את שיא הקריירה שלו.

הוא שפט גם במשחק גמר גביע אופ"א 2004 בין אולימפיק מרסיי לוולנסיה ובטורניר יורו 2004 שהיה הטורניר האחרון הרשמי שלו לפני שפרש בשנת 2005 בהגיעו לגיל 45 - גיל הפרישה המתחייב לשופטי כדורגל. למעשה פיפ"א העלתה את גיל הפרישה ל-46, על מנת לאפשר לו לשפוט עוד עונה, אך חוזה פרסום, שחתם באוגוסט 2005 עם חברת אופל, גרם לסכסוך בינו לבין פיפ"א, שראתה בכך ניגוד אינטרסים (אופל היא הספונסרית של מילאן).

לאחר הפרישה פנה קולינה לשמש כיועץ פיננסי ועובד גם כמשבץ שופטים באופ"א.

חיים אישיים
-----------

קולינה נשוי ואב לשתי בנות. הוא מתגורר בויארג'ו, עיירת חוף בטוסקנה. הוא נחשב לאוהד מסור של קבוצת הכדורסל פורטיטודו בולוניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיירלואיג'י קולינה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל השופט, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  IFFHS

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb145689994 (data)
* GND: 12432102X
* ICCU: LIGV000920
* ISNI: 0000 0001 1450 4777
* LCCN: n2003024012
* NDL: 00925503
* NKC: xx0014073
* NTA: 250192578
* SUDOC: 079366368
* VIAF: 85390709
* WorldCat: lccn-n2003024012

 |
**פיירו די ג'ובאני טדסקו** (באיטלקית: **Piero di Giovanni Tedesco** ‏; לפני 1386 – בערך 1402) היה פסל איטלקי.

תיעוד ראשוני על טדסקו בפירנצה מצוי בשנת 1386 עת עבד בקתדרלת סנטה מריה דל פיורה עד לשנת 1399, קיים תיעוד גם לגבי עבודתו בקתדרלת מילאנו וקיים תיעוד מעבודתו בקתדרלת אורבייטו.

היצירה המדונה של הוורד בכנסיית אורסנמיקלה מיוחסת לו.

ניקולו די פיירו למברטי התמחה אצלו.

ניקולו, בנו של פיירו היה מומחה לעבודה עם זכוכית ועבד על החלונות בכנסיית אורסנמיקלה.

גלריה
-----

* המדונה של הוורד במוזיאון אורסנמיקלההמדונה של הוורד במוזיאון אורסנמיקלה
* העתק המדונה של הורד בגומחה המקורית באורסנמיקלההעתק המדונה של הורד בגומחה המקורית באורסנמיקלה
* מלאכים מוזיקאים משנת 1386, במוזיאון הדואומומלאכים מוזיקאים משנת 1386, במוזיאון הדואומו
* מורי הכנסייה מאת טדסקו וניקולו די פיירו למברטי במוזיאון הדואומומורי הכנסייה מאת טדסקו וניקולו די פיירו למברטי במוזיאון הדואומו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיירו די ג'ובאני טדסקו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ULAN: 500003861
* VIAF: 95704087
* WorldCat: viaf-95704087

 |
**אבניים** (שם מדעי: Ebenaceae) היא משפחת בעלי פרחים מסדרת האברשאים. המשפחה כוללת כ-760 מינים של עצים ושיחים, בהם אפרסמון והובנה. המינים גדלים באזורים טרופיים ואזורים בעלי אקלים חם-ממוזג בעולם. הם נפוצים ביותר ביערות הגשם של מלזיה, הודו, אפריקה הטרופית ואמריקה הטרופית והם מינים חשובים ובולטים במערכת האקולוגית שלהם.

מאפיינים
--------

פירות הצמחים מכילים טאנין שנועד לדחייה ולהגנה מפני אוכלי צמחים ולכן הם אינם נאכלים בדרך כלל כשאינם בשלים. הפרי הבשל משמש למאכל סוגים רבים של בעלי חיים. העלים נצרכים כמאכל על ידי חרקים.
העצה ניכרת בניחוח דומיננטי בחלק מהמינים, וכן בקשיות ובדחיסות גבוהה במיוחד. צבעה לעיתים שחור וכך גם קליפת הגזע והשורשים. תכונות אלה של העצה גרמו לה להיות מבוקשת מאוד בתעשיית העץ ומינים מסוימים נמצאים קרובים לסיכון.

העלים גדלים לרוב מסורגים, אם כי קיימים מינים שעליהם צומחים במעגל (דור). התפרחת גדלה במקבץ בצורת אשכול או מכבד, אם כי יש מינים בעלי פרחים בודדים. לפרחים 3 עד 8 עלי כותרת שמאוחים בבסיסם. קיימים בדרך כלל כמה אבקנים, יחידים או זוגות שצמודים לחלקה הפנימי של הכותרת. עלי הגביע מוארכים. הפרי הוא הלקט או ענבה.

מיון
----

פרח המין *Diospyros virginiana* (אפרסמון אמריקני)
פרח מאובן של המין *Royena graeca*
מיון הסוגים הנכללים במשפחה משתנה מדי פעם והיא אינה נתונה עדיין להסכמה מלאה. הסוגים המוסכמים הם:

* *Diospyros*
* *Euclea*
* *Lissocarpa*

סוגים נוספים שנכללים על פי כמה שיטות מיון הם:

* *Royena*
* *Maba*
* *Tetraclis*

על פי השיטות הראשונות, סוגים אלו נכללים בסוג *Diospyros*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* מחקר על מיני אבניים בז'ורנל האמריקני לבוטניקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבניים באתר The Plant List
2. ↑  אבניים, "הצומח בצפון אמריקה"
3. ↑  על האבניים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531374305171

 |
קפלת בוריס וגלב הקדושים. הקפלה הוקמה בחזית בניין משרד ההגנה הרוסי בשנת 1997 באתר בו ניצבה כנסייה דומה שנהרסה 70 שנים קודם לכן, בעקבות מהפכת אוקטובר.
**כיכר ארבאט** (ברוסית: **Арба́тская пло́щадь**) היא כיכר במרכז העיר מוסקבה, בירת רוסיה.

הכיכר, אחת הכיכרות העתיקות ביותר בעיר מוסקבה, ממוקמת במפגש טבעת השדרה, מדרחוב ארבאט, ורחוב ארבאט החדש (רחוב נובי ארבאט) ממערב, ורחוב זנאמנקה ורחוב ווזדוויז'נקה במזרח.

בכיכר ממוקמת תחנת ארבאטסקיה של קו פיליווסקיה של הרכבת התחתית של מוסקבה.

במקום בו נמצאת כיום הכיכר ניצב בעבר שער ארבאט של הבלי גורוד (החומה העתיקה של מוסקבה). החומה נהרסה בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-18 ומגדל השער נהרס בשנת 1792, בעקבות הריסתו נבנתה הכיכר.

בין השנים 1807–1812 ניצב בכיכר תיאטרון ארבאטסקי. התיאטרון נהרס בשריפת מוסקבה במהלך כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה בשנת 1812.

מאגר מים לצורכי כיבוי אש הוקם בכיכר בשנות ה-40 של המאה ה-19. המאגר עוטר לימים והפך למזרקת ארבט, הממוקמת בדרום הכיכר. בשנת 1945 שופצה המזרקה והותקנו בה פסלים ולוחות גרניט. המזרקה החדשה נהרסה בשנות ה-60.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר ארבאט** בוויקישיתוף

| **כיכרות ידועות במוסקבה** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כיכר איוואנובסקיה • כיכר ארבאט • הכיכר האדומה • כיכר הקתדרלות • כיכר קומסומולסקאיה • כיכר מנז' • כיכר לוביאנקה |

 |
**הבריגדה ההודית** (בהולנדית: **Indische Brigade**) הייתה בריגדה של צבא הולנד אשר גויסה מהאימפריה ההולנדית ברחבי העולם, והשתתפה במלחמת מאה הימים.

היסטוריה
--------

הבריגדה הוקמה ב-1814 בהוראתו של וילם הראשון, מלך הולנד במטרה להגן על האימפריה הקולוניאלית ההולנדית. הבריגדה הוקמה בהולנד, והחיילים הובאו אליה מהמושבות. היא כללה בשיאה 3,500 חיילים ממושבת הודו המערבית (סורינאם והאנטילים ההולנדיים) ומושבת הודו המזרחית ההולנדית (אינדונזיה המודרנית). הבריגדה היוותה שילוב יוצא דופן בין חיילים אמריקניים ואסייתיים עם קצינים אירופיים. כמפקד הבריגדה מונה הקצין הגרמני קרל היינריך וילהלם אנת'ינג.

מיד לאחר הקמתה, הבריגדה הייתה אמורה להישלח למושבות. עם זאת, ב-20 במרץ 1815 חזר נפוליאון בונפרטה מגלותו באי אלבה מתחיל בכך את מלחמת מאה הימים. הקואליציה האנטי-צרפתית השביעית התגבשה במהירות, והבריגדה נכללה במסגרת הדיוויזיה ההולנדית ה-1 שנשלחה להילחם בנפוליאון. הדיוויזיה ההולנדית ה-1 הוכפפה תחת פיקוד הקורפוס הבריטי ה-2 בפיקוד רולנד היל, הוויקונט הראשון מהיל. במהלך קרב ווטרלו, הוצבה הבריגדה במילואים במטרה להגן על האגף המערבי של בעלות הברית במקרה של מתקפה צרפתית. עם זאת, בסופו של דבר לא היה צורך בכך והבריגדה לא השתתפה בקרב. לאחר הקרב השתתפה הבריגדה בפלישה לצרפת, וב-15 באוגוסט של אותה שנה הוחזרה להולנד.

עם חזרתה להולנד, התקבלה ההחלטה לפרק את הבריגדה. החיילים מהמושבות הוחזרו לארצותיהם באוקטובר של אותה שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הבריגדה ההודית, באתר על המלחמות הנפוליאוניות
**הבריגדה הממונעת** (בצרפתית: **Brigade Motorisée**) היא בריגדת חיל רגלים ממוכן של צבא בלגיה.

היסטוריה
--------

הבריגדה הוקמה ב-1945 על בסיס בריגדת פירון שהייתה חלק מצבא בלגיה החופשית. שמה הראשוני של הבריגדה היה "בריגדת השחרור" (Brigade Bevrijding), ולאחר מכן שונה שמה ל"קבוצת הרגלים ה-1" (1 Groupement d'Infanterie) ואז ל"בריגדת הרגלים ה-1" (1 Brigade d'Infanterie). היא הייתה חלק מהכוחות הבלגיים בגרמניה. ב-1969 היא הוחזרה לבלגיה והוצבה בלאופולדסבורג. אז שונה שמה ל"בריגדת חיל הרגלים הממוכן ה-1" (1 Brigade d'Infanterie Blindée).

ביוני 1992 פורקה הבריגדה ושולבה עם בריגדת חיל הרגלים הממוכן ה-4, אולם בסוף 1993 היא הוקמה מחדש. ביולי 2004 שונה שמה ל"הבריגדה ה-1" (1( Brigade). בינואר 2011 אורגנה הבריגדה מחדש והוגדרה כיחידה משולבת הכוללת פלמים דוברי הולנדית עם ולונים דוברי צרפתית. בהתאם לכך שונה שמה ל"הבריגדה המשולבת" (Brigade Médiane). ב-2018 הפכה הבריגדה ליחידת חיל רגלים ממוכן ושמה שונה לבריגדה הממונעת.

גדוד היגרים הרכוב הוא חלק של הבריגדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* על היחידה באתר הצבא הבלגי
* Belgique: la Brigade Médiane entame sa mue