recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סמליל האתר בשנים 2012-2006
**ויקימסע** (באנגלית: **Wikivoyage**) הוא מיזם רב-לשוני של קרן ויקימדיה ליצירת מדריך טיולים חופשי, שיתופי ומהימן שכל אחד יכול לתרום ליצירתו ופיתוחו.

היסטוריה
--------

ראשיתו של המיזם בהחלטת עורכי המהדורה האיטלקית והמהדורה הגרמנית של אתר האינטרנט "ויקיטיול" (Wikitravel) לרכז את הפעילות ואת כל התוכן שפיתחו עד אז באתר חדש. זאת, בהתאם לרישיון החופשי של האתר בו פעלו, שאיפשר לעורכים לבצע "פיצול" מעין זה. כתוצאה מכך, ב-10 בדצמבר 2006 הושק האתר "ויקימסע", בעודו מופעל ונמצא בבעלות עמותה גרמנית בשם Wikivoyage e.V. שהוקמה לשם מטרה זו.

בשנת 2012, לאחר זמן רב בו קהילת העורכים של המהדורה האנגלית של "ויקיטיול" לא היו שבעי רצון משירות האירוח של האתר, גם הם החליטו לבצע "פיצול" דומה לזה שעשו העורכים באיטלקית ובגרמנית לפניהם. כתוצאה מכך, במהלך אותה שנה, כל הקהילות בשפות השונות של האתר ויקיטיול ביצעו "פיצול" ומיזוג עם ויקימסע. במהלך דצמבר 2012 כל המהדורות של ויקימסע הועברו להתארח בשרתים של קרן ויקימדיה. השקה-מחדש, באופן רשמי, של כל המהדורות, התקיימה ב-15 בינואר 2013, יום השנה ה-12 להשקתה של ויקיפדיה.

ב-28 במרץ 2013 החלה לפעול המהדורה העברית של ויקימסע.

ראו גם
------

* תיירות
* ויקיטיול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקימסע** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ויקימסע (בשפות מרובות)
* ויקימסע, ברשת החברתית פייסבוק

* ויקימסע, ברשת החברתית טוויטר
* ויקימסע העברי
* ויקימסע במספר שפות
* Wikipedia Takes On Travel Industry With Wikivoyage - פורסם ב-Wired ב-11 בינואר 2013 (באנגלית)
* חוכמת ההמונים: ויקיפדיה משיקה מיזם נסיעות חדש - פורסם ב-USA Today ב-15 בינואר 2013 (באנגלית)
* אנציקלופדיית האינטרנט משיקה את Wikivoyage.org - פורסם ב-NBC News ב-15 בינואר 2013 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף לבנון‏, ויקימסע: מדריך טיולים חדש מבית ויקיפדיה, באתר וואלה!‏, 16 בינואר 2013
2. ↑  שגיא כהן, ויקימסע: הוויקיפדיה של הטיולים יצאה לדרך, באתר ynet, 16 בינואר 2013

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ויקיפדיה • ויקימילון • ויקיטקסט • ויקיציטוט • ויקישיתוף • ויקיספר • ויקיחדשות • ויקימסע • ויקיברסיטה • ויקימינים • ויקינתונים | הלוגו של קרן ויקימדיה |

 |

**גילוי נאות**: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
**השריר מותח המחתלה הרחבה** (TA: Musculus tensor fasciae latae) הוא אחד משרירי הירך. השריר ממוקם בחלק הצידי של הירך. בעת כיווצו, מותח השריר את המחתלה הרחבה העוטפת את שרירי הירך. המחתלה הרחבה ההדוקה מסביב לשרירים מאפשרת להם לפעול ביתר יעילות. כיווץ השריר גם מרחיק את הירך, מסובב אותה פנימה ומכופף אותה. חיבור השריר לשביל הכסל והשוקה מציב אותו כסינרגיסט לשריר העכוז הגדול המחובר גם הוא לשביל הכסל והשוקה.

תיאור
-----

תחילתו של השריר מותח המחתלה הרחבה בקוץ הכסל הקדמי העליון של עצם הכסל ובחלק הקדמי של רכס הכסל.

השריר ממוקם בין שתי שכבות של המחתלה הרחבה ובסופו הוא נאחז בשביל הכסל והשוקה אשר נאחז בחלקו המרוחק בעלי הצידי של השוקה.

עצבוב
-----

השריר מותח המחתלה הרחבה מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך **עצב העכוז העליון** (Nervus gluteus superior).

ראו גם
------

* פריקת פיקת הברך

לקריאה נוספת
------------

* Moore KL, **Clinically Oriented Anatomy**, 3rd Ed. Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 385-387, 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר מותח המחתלה הרחבה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.7.02.010

 |
**בֱּל-איבְּני** היה אציל בבלי, שמוּנה על ידי המלך האשורי סנחריב להיות מלך בבל. באותה עת הייתה בבל מדינה ואסלית של אשור. בל-איבני שלט עליה בין השנים 700-703 לפנה"ס.

לאחר מותו של סרגון השני בשנת 705 לפנה"ס, עלה לשלטון בנו סנחריב. כמו בתקופת שלטונו של אביו, גם תחילת שלטונו של סנחריב התאפיינה במרידות ברחבי האימפריה. מרידות אלה נוצלו גם על ידי העיר בבל. בשנת 703 לפנה"ס, אציל בבלי בשם מרדוך-זכיר-שומי השני ניצל את המהומה ועלה לשלטון למספר חודשים. הוא הורד מהשלטון באותה שנה על ידי מרדוך-אפלה-אידינה השני, שמלך בבבל עד להדחתו על ידי סרגון השני. סנחריב דיכא את המרד, ובעקבותיו החליט למנות אציל מקומי שגדל בחצר המלך באשור להיות מלך בבל, שיהיה שליט בובה שלו. אבל גם מינוי זה לא צלח, בל-איבני כרת ברית עם הכשדים והעילמים למרד כנגד אשור.

לאחר שסנחריב ניצח את קואליציית המורדים בשנת 700 לפנה"ס, הוא היגלה את בל-איבני לאשור ומינה במקומו את בנו הבכור יורש העצר אשור-נדין-שומי למלך בבל.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מרדוך-אפלה-אידינה השני 703 לפנה"ס** | **מלך ממלכי בבל בתקופת השושלת העשירית האשורית  700-703 לפנה"ס** | **הבא**:**אשור-נדין-שומי700–694 לפנה"ס** |
שרירי החזה והזרוע במבט קדמי

**השריר התת-בריחי** (TA: Musculus subclavius) הוא שריר עגול הממוקם מתחת לעצם הבריח. מיקומו מספק הגנה מסוימת על כלי הדם התת-בריחיים במקרה של שבר של עצם הבריח. השריר מחבר בין עצם החזה לעצם הבריח כך שפעולתו מעגנת את עצם הבריח למפרק החזה והבריח ומניעה למטה את העצם.

תיאור
-----

תחילתו של השריר התת-בריחי במפגש הצלע הראשונה והסחוס הצלעי, בקדמת אחת מרצועות מפרק החזה והבריח.

חלקו המרוחק של השריר נאחז בפן התחתון של השליש האמצעי של עצם הבריח.

עצבוב
-----

השריר התת-בריחי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך **עצב תת-הבריח** (Nervus subclavius).

תמונות נוספות
-------------

באיורים הבאים מסומנים באדום אזורי אחז של שרירים:

* עצם בית החזה והסחוס הצלעי במבט קדמיעצם בית החזה והסחוס הצלעי במבט קדמי
* הפן התחתון של עצם הבריח השמאליתהפן התחתון של עצם הבריח השמאלית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר התת-בריחי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.4.01.007

 |
**תוסוטאותיס** (שם מדעי: *Tusoteuthis*) הוא סוג נכחד של רכיכה שחיה בקרטיקון העליון לפני 80 מיליון שנה. הוא מזכיר מאוד את הדיונונאים, אך למעשה היה קרוב יותר לתמנונאים ולדיונונים הערפדיים. מאובני היצור התגלו במניטובה שבקנדה, ובהמשך התגלו גם בגבעות בקנזס שבעבר היו חלק מהים הפנימי המערבי בו הוא חי. נמצא ממנו מין יחיד - *Tusoteuthis longa*. חלק מהחוקרים מאחדים סוג זה עם האנצ'וטאותיס.

מאפיינים
--------

אורכו של התוסוטאותיס היה דומה מאוד לאורכו של דיונון ענק באורך זרועות של 6–11 מטר וגופו הגיע לאורך 2.5 מטר. ייתכן שהוא נע קדימה בעזרת סילון בדומה לדיונונים המודרניים וכך נע במהירות. היצור היה כנראה טורף של סילוניות אחרות כמו דיונונים, תמנונים ואמוניטים שהיו נפוצים באותה תקופה וכן מדגים ואולי אף מזוחלים ימיים קטנים.

הוא עצמו נטרף בידי דגים גדולים ובידי זוחלים גדולים כמו המוזאזאורוס, האלאסמוזאורוס והטילוזאורוס. מאובן של דג טורף מסוג קימוליכתיס באורך 66 סנטימטר מצוי באוניברסיטת קולורדו ובמרכז בטנו מצוי פרט של תוסוטאותיס צעיר שכנראה הרג את טורפו באמצעות חסימת הזימים שלו בעוד הוא ניסה לבלוע אותו.

בתרבות
------

רכיכה זו מופיעה בסרט מפלצות ים ובמשחק עולם היורה: המשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוסוטאותיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

שחזור של הרכיכה
שרירים שטחיים בחלק הקדמי של אמה שמאל

**השריר כופף שורש היד הגומדי** (TA: Musculus flexor carpi ulnaris) ממוקם במדור הקדמי של האמה, הוא התיכון מבין השרירים הכופפים של האמה. השריר מניע את כף היד לכיוון כיפוף ולכיוון קירוב.

תיאור
-----

לשריר כופף שורש היד הגומדי שני ראשים הנאחזים בעצם הזרוע ובגומד באזור המרפק. הראש הזרועי (Caput humerale musclusflexoris carpi ulnaris) נאחז בעילית העלי התיכונה של עצם הזרוע, הראש הגומדי (Caput ulnare musclusflexoris carpi ulnaris) נאחז בזיז המרפק ובגבול האחורי של הגומד.

עם כניסתו לאמה, עובר עצב הגומד בין שני ראשיו של כופף שורש היד הגומדי.

חלקו המרוחק של השריר נאחז בעצם העדשה, באנקול של עצם האנקול (מעצמות שורש כף היד) ובעצם המסרק החמישית.

עצבוב
-----

השריר כופף שורש היד הגומדי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7, C8) דרך **עצב הגומד**.

ראו גם
------

* אנטומיה טופוגרפית (גפה עליונה במבט קדמי, גפה עליונה במבט אחורי)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר כופף שורש היד הגומדי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.6.02.030

 |
**תרזה מונצ'בה מרינובה** (בבולגרית: **Тереза Мончева Маринова**; נולדה ב-5 בספטמבר 1973) היא אתלטית בולגריה בעבר. היא אלופה אולימפית, אלופת העולם באולם, אלופת אירופה באולם ושיאנית העולם לנוער (הנוכחית 2012) בקפיצה משולשת.

ביוגרפיה
--------

מרינובה נולדה בפלבן.

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בסידני, אוסטרליה ב-25 באוגוסט 1996 זכתה מרינובה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש לנוער של 14.62 מטר (השיא הנוכחי 2012).

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 סיימה מרינובה במקום שישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.34 מטר.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 זכתה מרינובה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.50 מטר.

### אלופה אולימפית

באולימפיאדת סידני (2000), זכתה מרינובה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 15.20 מטר, לפני טטיאנה לבדייבה מרוסיה (15.00 מטר) ואולנה גובורובה מאוקראינה (14.96 מטר).

באליפות העולם באולם שנערכה בליסבון, פורטוגל במרץ 2001 זכתה מרינובה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.91 מטר, לפני טטיאנה לבדייבה (14.85 מטר) ושיומב הארד מארצות הברית (14.19 מטר). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.58 מטר, אחרי לבדייבה שקבעה את תוצאה השנה בעולם (15.25 מטר) ופרנסואז מבנגו אטון מקמרון (14.60 מטר).

באליפות אירופה באולם שנערכה בווינה, אוסטריה במרץ 2002 זכתה מרינובה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.81 מטר.

באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיימה מרינובה במקום שישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.20 מטר.

מרינובה פרשה מספורט תחרותי בשנת 2008 זמן קצר לפני אולימפיאדת בייג'ינג.

משפחתה
------

אביה של מרינובה, מונצ'ו היה שיאן בולגריה בריצת 800 מטר ועדיין מחזיק בשיא בולגריה בריצת מייל. אחיה, טסבטומיר, אף הוא אתלט מצטיין, בריצת 400 מטר.

חייה האישיים
------------

ב-17 בפברואר 2011 נולדה בתה הבכורה, דרינה.

תארים והישגים
-------------

* בשנת 2000 זכתה מרינובה בתואר ספורטאי השנה בבולגריה.

שיאים אישיים
------------

**באצטדיון:**

* ריצת 100 מטר: 11.7 שניות (1996)
* קפיצה לרוחק: 6.46 מטר (2000)
* קפיצה משולשת: 15.20 מטר (2000)

**באולם:**

* קפיצה לרוחק: 6.53 מטר (2002)
* קפיצה משולשת: 14.91 מטר (2001)

קישורים חיצוניים
----------------

* תרזה מרינובה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* תרזה מרינובה, באתר olympedia.org
* תרזה מרינובה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* תרזה מרינובה, באתר Track and Field (נשים)

|  אלופות אולימפיות - קפיצה משולשת (נשים) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| (1996): אינסה קראבץ אוקראינהאוקראינה • (2000): תרזה מרינובה בולגריהבולגריה • (2004): פרנסואז מבנגו אטון קמרוןקמרון • (2008): פרנסואז מבנגו אטון קמרוןקמרון • (2012): אולגה ריפקובה קזחסטןקזחסטן • (2016): קתרין איברגואן קולומביהקולומביה • (2021): יולימאר רוחאס ונצואלהונצואלה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 110013

 |
כף רגל ימין במבט תיכון. בכחול מובלטות המעטפות הסינוביאליות של הגידים. גיד השריר כופף הבוהן הארוך בתחתית כף הרגל.
**השריר כופף הבוהן הארוך** (TA: Musculus flexor hallucis longus,‏ FHL) נמצא בחלק העמוק של המדור האחורי של השוק. השריר הוא כופף חזק של מפרקי בוהן הרגל וכופף משני של הקרסול. פעולתו משמעותית בדחיפת הרגל קדימה במהלך מעגל ההליכה או הריצה וכן בקפיצה. השריר פועל גם לשמירה על הקשת האורכית של כף הרגל.

תיאור
-----

תחילתו של השריר כופף הבוהן הארוך בשני שלישים תחתונים של הפן האחורי של השוקית ובחלק התחתון של הקרום הבין גרמי שבין השוקית לשוקה.

גיד השריר נכנס לכף הרגל והוא אחורי לפטישון התיכון של השוקה ונע בתוך חריץ מתאים בעצמות הנמשך מחלקה התחתון של השוקה, דרך החלק האחורי של עצם הערקום ומתחת למשען הערקום של עצם העקב (שתי האחרונות הן מעצמות שורש הרגל). הגיד עובר בין שתי עצמות ססמואידיות המשולבות בגידי השריר כופף הבוהן הקצר המגינות עליו מעומס משקל הגוף ונאחז בבסיס הגליל המרוחק של הבוהן.

בדרך כלל יוצאת מן השריר שלוחה גידית אל הגיד של השריר כופף האצבעות הארוך, המפעיל את האצבע השנייה, ולעיתים גם אל האצבע השלישית ואף הרביעית.

עצבוב
-----

השריר כופף הבוהן הארוך מעוצבב על ידי שורשי העצב של העצה השני והשלישי (S2, S3) דרך **עצב השוקה** (Nervus tibialis).

תמונות נוספות
-------------

* שרירים עמוקים במדור האחורי של שוק ימיןשרירים עמוקים במדור האחורי של שוק ימין
* השכבה השנייה של שרירי כף רגל ימיןהשכבה השנייה של שרירי כף רגל ימין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר כופף הבוהן הארוך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.7.02.053

 |
**כֶּבֶל עצירה** הוא חלק ממערכת המיועדת לבלום כלי טיס (ובעיקר מטוסים) בזמן נחיתה על מסלולי נחיתה קצרים ובנושאות מטוסים, או לשימוש במקרי חירום.

הכבל הוא צַמת פלדה עבה וחזקה, המורכבת על קרקע מסלול הנחיתה, מחוברת לתושבת מיוחדת. מספר גלגליות הפרוסות לאורך הכבל מרימות מעט את הכבל מהקרקע על מנת לאפשר לוו העצירה להיתפס בו, ובכך להכניס לפעולה את המערכת ההידראולית הייעודית הבולמת את מתיחת הכבל ועוצרת את המטוס.

הרעיון לשימוש בכבלי עצירה נהגה לראשונה על ידי יו רובינסון, ויצא לפועל בעת הנחיתה הראשונה על סיירת משוריינת שבוצעה על ידי יוג'ין איליי (אנ') ב־11 בינואר 1911. מערכת מודרנית יותר נבחנה על סיפון אה"מ קורייג'ס ביוני 1931, ונכנסה לשימוש לראשונה בנחיתה שביצע הנרי פאנקורט.

צורת השימוש
-----------

ישנן שתי שיטות שימוש עיקריות בכבל עצירה - בנושאת מטוסים, ובמסלולי נחיתה קצרים.

### נושאת מטוסים

בסיפון נחיתה של נושאת מטוסים מותקנים ארבעה כבלי עצירה, הממוספרים מהחלק האחורי עד לקדמי של הספינה.

בנחיתה אידיאלית על נושאת מטוסים, וו העצירה נוגע בסיפון בדיוק במרכז אזור כבלי העצירה, מחליק קדימה ונתפס בכבל השלישי. לאחר התפיסה נמתח הכבל ויוצא מתוך תושבת הבסיס, למול לחץ של מערכת הידראולית המאיטה את המטוס. הלחץ של המערכת ניתן לכיוון, ומהווה נתון חשוב בזמן הנחיתה - אם הלחץ יהיה חלש מדי, המטוס יחליק קדימה ועלול ליפול לים; כבל מתוח יגרום לנזק רב למטוס, ואף עלול לגרום לוו העצירה ובסיס התושבת שלו להקרע ממקומו. עקב כך נדרשים הטייסים לדווח על סוג המטוס ומשקל הנחיתה שלהם לפני הנחיתה על הנושאת, על מנת לאפשר לכוון את הלחץ לעוצמה הנדרשת. בתכנון מטוס קרב שמיועד לנחות על ספינה נדרש להתחשב בחוזק כני הנסע ווו העצירה, מה שמשפיע משמעותית על תכנון כלי הטיס. 

מכיוון שתמיד קיימת אפשרות שכלי הטיס יפספס את כל ארבעת הכבלים, נחיתה על נושאת מטוסים מתבצעת בכוח מנוע מלא (מצערת פתוחה, ואף עם מבער אחורי דולק). כך מתאפשר לטייס שמפספס נחיתה לאסוף גובה בחזרה וללכת סביב לגישה חוזרת.

### שדה תעופה

שדות תעופה צבאיים מציידים לעיתים קרובות את מסלולי הנחיתה שלהם בכבלי עצירה, על מנת לאפשר למטוסים כבדים או מהירים לנחות במסלולים קצרים; על מנת לתרגל טייסים צעירים בנחיתה על נושאת מטוסים; או לצורך נחיתות במצבי חירום - לדוגמה, בעת תקלה בבלמי המטוס - ובמצבים אחרים שאינם מאפשרים נחיתה רגילה.

לרוב מערכת זו שונה מזו שבנושאת מטוסים, כאשר המערכת מאפשרת הימתחות של הכבל על פני מאות מטרים, מה שאינו אפשרי בנושאות מטוסים.
כבל העצירה נעצר על ידי מערכת בלימה המחוברת לכבל משני צידי מסלול ההמראה. קיימים שני סוגי מערכות בלימה לכבלי עצירה:
1. Water twister מערכת בלימה המבוססת על תוף שקוע בקרקע ומצופה בטון. התוף מלא בנוזלים מסוג שמן ומים ובתוכו שבשבת המחוברת לכבל ומסתובבת עם השתלבות המטוס בכבל העצירה.
2. בלם הידראולי המאפשר לווסת בדרך כלל את עוצמת הבלימה על פי המרחק הזמין לעצירה במסלול ההמראה.

ראו גם
------

* רשת עצירה
* וו עצירה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כבל עצירה** בוויקישיתוף
חתך רוחב של כבל חשמל תת-ימי בחוות טורבינות רוח בקינגסטון, קנדה
**כבל חשמל תת-ימי** הוא כבל חשמלי המיועד להתקנה בסביבה ימית. הליבה החשמלית מורכבת ממוליכי חשמל, מסביבם שכבת בידוד חשמלי, מספר שכבות מגן וציפוי חיצוני. בנוסף למוליכי החשמל יש בכבל סיבים אופטיים להעברת נתונים ומדידת טמפרטורה.

מבנה הכבל
---------

כבל מתח גבוה חשוף, במרכזו מוליכי חשמל העשויים מסיבי אלומיניום וסביבם שכבת בידוד חשמלי העשויה מפוליאתילן.
כבל חשמל תת-ימי מורכב ממספר כבלים מוליכי חשמל ומסביבם שכבת בידוד חשמלי, מספר שכבות מגן וציפוי חיצוני.

* במרכז הכבל ישנם מוליכי חשמל העשויים מסיבי נחושת או אלומיניום.
* שכבת הבידוד החשמלי עשויה בדרך כלל מפוליאתילן בקשר צולב (XLPE) בעובי של עד 30 מ"מ, עם שכבות נוספות של נייר וחומרים סינתטיים גמישים.
* שכבות מגן וציפוי עשויות לרוב מעופרת, שהיא החומר המיועד למניעת חדירה של מים. כבל חשמל תת-ימי מכיל מספר שכבות עופרת כשכבות הגנה.
* השכבה החיצונית עשויה בדרך כלל מחוטי פלדה המצופים בביטומן למניעת חלודה, ולעיתים שכבה נוספת של נירוסטה, נחושת או פליז.

זרם ישר וזרם חילופין
--------------------

רשת חשמל ארצית משתמשת בדרך כלל בזרם חילופין (AC), אך העברת חשמל למרחקים גדולים, ביבשה ובכבלים תת-ימיים יעילה וזולה יותר בזרם ישר (DC), במיוחד אם אורך הכבלים הוא עשרות ק"מ ומעלה. כאשר משתמשים בכבלי חשמל בזרם ישר, נדרש ממיר זרם בכל קצה כבל כדי לחבר אותו לרשת הולכת החשמל הרגילה.

קיימים כיום בעולם כבלי חשמל תת-ימיים רבים, הן בזרם חילופין, למרחקים קצרים יחסית, והן בזרם ישר, למרחקים ארוכים. מגשר אירו-אסיה משתמש בכבלי חשמל תת-ימיים בזרם ישר.

ראו גם
------

* כבל תקשורת תת-ימי

לקריאה נוספת
------------

* אמיר גולדברג, כבלים תת ימיים למטרות שונות, באתר "עולם הטכנולוגיה", ‏21 בנובמבר 2015
**הרמן ארהארדט** (בגרמנית: **Hermann Ehrhardt**;‏ 29 בנובמבר 1881 – 27 בספטמבר 1971) היה מפקד גרמני בצי הקיסרי הגרמני בדרגת סרן (Korvettenkapitän) במהלך מלחמת העולם הראשונה ומפקד בריגדת ארהארדט של הפרייקור, לאחר המלחמה.

ביוגרפיה
--------

נולד בדירסבורג (Diersburg) שבמדינת באדן-וירטמברג והצטרף לצי הקיסרי עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. עם תום המלחמה הוצב בבסיס קיל. במהלך דיכוי מרד הספרטקיסטים הקומוניסטי מיד לאחר המלחמה גיבש תחת פיקודו הכריזמטי 6,000 חיילים לאומנים במסגרת שנקראה של שמו "בריגדת ארהארדט". כמתנגד חריף לחתימת ראשי רפובליקת ויימאר על חוזה ורסאי ועקב פקודת הממשלה לפרק את היחידה, הוביל את הפוטש של קאפ במרץ 1920. ניסיון ההפיכה הסתיים כאשר חייליו הנסוגים מברלין טובחים בקהל שליווה את יציאתם מן העיר בשער ברנדנבורג.

ארהארדט נמלט מגרמניה, אך שב אליה ב-1922 מבלי שהועמד לדין ועמד בראש ארגון הטרור "קונסול" שחבריו ביצעו את רצח ולטר רתנאו, שר החוץ היהודי של רפובליקת ויימאר. ב-1923 עבר לבוואריה שהייתה תחת שלטונו של גוסטב פון קאהר והקים בה ארגון צבאי מחתרתי (Viking Bund). במהלך הפוטש במרתף הבירה סירב ארהארדט להגיש סיוע לאדולף היטלר. אף על פי שרבים מחייליו לשעבר השתלבו במפלגה הנאצית, לא היה ארהארדט עצמו חלק ממנה.

שמו היה רשום כמועמד לחיסול ב"ליל הסכינים הארוכות" (30 ביוני 1934), בו חיסל היטלר את בכירי האס אה, אך הוא נמלט לאוסטריה לפני כן. ב-27 בספטמבר 1971 הוא מת בביתו בקרמס שבאוסטריה, בגיל 89.

לקריאה נוספת
------------

* אוטו פרידריך, **לפני המבול, ברלין 1933-1918**, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמן ארהארדט** בוויקישיתוף
* Bund Viking (בגרמנית)
* בריגדת ארהארדט (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוטו פרידריך, **לפני המבול, ברלין 1933-1918**, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010 עמ' 104

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16942784n (data)
* GND: 118819860
* VIAF: 291241242
* WorldCat: viaf-291241242

 |
**השריר השוקתי הקדמי** (TA: Musculus tibialis anterior) נמצא במדור הקדמי של השוק. כיווצו מניע את הקרסול לכיוון כפיפה גבית ואת כף הרגל הוא מפנה כלפי פנים (אינוורסיה). כמניע עיקרי של הקרסול, פגיעה בתפקוד השריר תגרום לצניחת כף רגל.

תיאור
-----

השריר השוקתי הקדמי ממוקם במדור הקדמי של השוק. הוא עמוק יותר מהעור בלבד.

תחילתו של השריר בפן הצידי של עצם השוקה.

גיד השריר נכנס לחלקה העליון השטחי של כף הרגל ונאחז בעצם הטריז השנייה ובעצם המסרק הראשונה של כף הרגל.

עצבוב
-----

השריר השוקתי האחורי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך העצב השוקיתי העמוק (Nervus fibularis profundus; Nervus peroneus profundus).

תמונות נוספות
-------------

* כף רגל ימין במבט תיכון. בכחול מובלטות המעטפות הסינוביאליות של הגידיםכף רגל ימין במבט תיכון. בכחול מובלטות המעטפות הסינוביאליות של הגידים
* שוק במבט צידישוק במבט צידי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר השוקתי הקדמי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.7.02.037

 |
בקבוק שני ליטר של ספירט לבן
**ספירט לבן**, הידוע גם בשם "ממס סטודארד" ו"טרפנטין מינרלי", הוא נוזל שקוף מבוסס פרפין, העשוי מתרכובות אליפטיות ומתרכובת אליציקלית. החומר משמש בתעשיית הדבקים, צמיגים, גומי, להסרת שומנים ועוד.

היסטוריה
--------

בשנת 1924, פיתחו עובדי ניקוי יבש בשם ויליאם סטודארד (William Joseph Stoddard) ולויד ג'קסון (Lloyd E. Jackson), במעבדה ממס חדש לניקוי יבש, במטרה להחליף את הממסים הדליקים מבוססי הנפט שנעשה בהם שימוש בתקופה זו. בשנת 1928 החל השימוש לניקוי יבש בחומר החדש, שנקרא גם "ממס סטודארד", על שם מפתחו.

שיטת ניקוי יבש באמצעות ספירט לבן הפכה לשיטה העיקרית לצורכי ניקוי יבש בארצות הברית, משנות ה-20 המאוחרות של המאה ה-20, ועד לשנות ה-50 המאוחרות של אותה מאה.

שימושים
-------

ספירט לבן משמש בתעשיית הצבע והלכה, חומרי שימור לעצים, מוצרי אספלט, וכחומר ניקוי לנשק קל. במערב אירופה, 60% מצריכת החומר משמשת בתעשיית הצבע והורנית (לכה). ספירט לבן הוא הממס הנפוץ ביותר בתעשיית הצבע. שימוש ביתי של החומר (בשמו "טרפנטין מינרלי") הוא בניקוי מברשות צבע לאחר השימוש.

ישנם שלושה סוגים של ספירט לבן. הסוגים השונים מתייחסים ל: יכולת הסרה של גפרית (סוג 1), מקור החומר (סוג 2) והידרוגנציה (סוג 3).

ספירט לבן הוא אחד המרכיבים העיקריים בתרסיס השימון הנפוץ WD-40.

מאפייני החומר
-------------

| תכונה | סוג 1: הבזק נמוך | סוג 2:רגיל | סוג 3:הבזק גבוה |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודת רתיחה התחלתית (IBP) (°C) | 130-144 | 145-174 | 175-200 |
| נקודת רתיחה סופית (°C) | IBP+21, max. 220 |
| מסה מולקולרית ממוצעת | 140 | 150 | 160 |
| צפיפות יחסית (15 °C) | 0.765 | 0.780 | 0.795 |
| נקודת הבזק (°C) | 21-30 | 31-54 | > 55 |
| לחץ אדים (kPa, 20 °C) | 1.4 | 0.6 | 0.1 |
| נדיפות | 0.47 | 0.15 | 0.04 |
| טמפרטורת התלקחות עצמית (°C) | 240 | 240 | 230 |

רעילות
------

ספירט לבן מסווג בעיקר כחומר העלול לגרום לגירויים. החומר כמעט ואינו מזיק בנשימת האדים שלו, במגע עם העור ובבליעה. למרות זאת, חשיפה ממושכת לחומר עלולה לגרום לדיכאון במערכת העצבים המרכזית, אשר עלולה להתבטא בפגיעה בקואורדינציה ובתגובות איטיות. חשיפה לחומר בריכוז גבוה בחלל לא מאוורר עלולה לגרום לבחילה, סחרחורת, עייפות ועוד, ועלולות לגרום בסופו של דבר לאיבוד הכרה. בליעה של החומר גורמת לסכנה בדרכי הנשימה. חשיפה ארוכה לחומר, או חשיפה חוזרת ונשנית לחומר עלולה לגרום לגירויים בעור ולמחלות עור. כאשר יש צורך במגע ממושך עם החומר, יש להגן על העור באמצעות כפפות ושטיפת העור לאחר המגע. חשיפה חד פעמית לחומר לא תגרום, על פי רוב, לפגיעה בעור. חשיפה לחומר בריכוז ממוצע של 240 מיליגרם למטר מעוקב במשך 13 שנה, תגרום לפגיעה במערכת העצבים המרכזית. מכיוון שצבע מכיל כמות גדולה של ספירט לבן, ישנם צבעים הסובלים מפגיעה במערכת העצבים.

ספירט לבן יכול לפגוע במקורות מים, אך לא פוגע בסביבה בצורה חמורה. בכל מקרה, יש להימנע משפיכת החומר בצורה לא מבוקרת.
שרירים עמוקים בחלק האחורי של אמה שמאל

**השריר מצדיד האגודל הארוך** (TA: Musculus abductor pollicis longus) הוא אחד השרירים העמוקים במדור האחורי של האמה. בעת כיווצו, השריר מרחיק (מצדיד) את האגודל ומיישר (פושט) אותו. גיד השריר מהווה יחד עם גיד השריר פושט האגודל הקצר את הגבול הקדמי של תיבת ההרחה האנטומית.

תיאור
-----

השריר מצדיד האגודל הארוך מתחיל מהפנים האחוריים של הגומד, החישור והקרום הבין-גרמי שביניהן. תחל השריר מקורב במעט מזה של השריר פושט האגודל הקצר. גיד השריר נאחז בבסיס עצם המסרק הראשונה (של האגודל).

כאשר השריר פועל יחד עם השריר מצדיד האגודל הקצר הוא מרחיק את האגודל במפרקו עם עצמות שורש כף היד, וכאשר השריר פועל יחד עם השריר פושט האגודל הקצר הוא מיישר את האגודל באותו המפרק.

עצבוב
-----

השריר מצדיד האגודל הארוך מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7,C8) דרך העצב הבין גרמי האחורי, ענף של עצב החישור.

תמונות נוספות
-------------

* מבט אחורי על כף יד שמאלמבט אחורי על כף יד שמאל
* מבט צידי על כף יד שמאלמבט צידי על כף יד שמאל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר מצדיד האגודל הארוך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.6.02.049

 |
**תזכּיה** (בערבית: تزكية) הוא מושג אסלאמי אשר משמעותו המילולית היא "טיהור" או "הִזדַכְּכוּת", ומשמעותו הדתית היא "טיהור הנפש". מושג זה מצביע למעשה על התהליך הרוחני של טיהור הנפש, והמעבר מהרמות הנמוכות החייתיות של האדם לעבר הרמות העליונות והרוחניות. הבסיס של תהליך זה הוא למידת השריעה, ויישומה בחיי היום-יום, דבר שאמור לכאורה לפתח את מודעותו של המאמין אל הבורא, לזכור ולהזכירו בכל עת ובכל מקום. האדם שמטהר את עצמו נקרא זכּי (בערבית: زكيّ).

התזכייה בקוראן
--------------

המושג מוזכר כ-18 פעמים בקוראן, למשל בפסוקים שלהלן:

"ריבוננו! שלח אליהם שליח מקרבם למען יקרא בפניהם את אותותיך וילמדם את הספר ואת החכמה ויטהרם, כי אתה העזוז והחכם" (פרק 2 פסוק 129)

"כשם ששלחנו אליכם שליח מקרבכם הקורא בפניכם את אותותינו, ומטהרכם, ומלמד אתכם את הספר ואת החכמה, ומלמדכם את אשר לא ידעתם" (פרק 2 פסוק 151)

"אלה אשר מסתירים את מה שהוריד אלוהים בספר בתמורה זולה, אינם ממלאים בטנם אלא באש, וביום תחיית המתים, לא ידבר אליהם אלוהים ולא יטהרם, עונש כואב ממתין להם" (פרק 2 פסוק 174) .

"אלה הקונים בברית אלוהים ואת שבועותיהם בעד מחיר קטן, אלה אין להם חלק בעולם הבא, לא ידבר אליהם אלוהים, ולא יביט בהם ביום תחיית-המתים, ולא יטהרם, ועונשם יהיה מאד כואב" (פרק 3 פסוק 77)

התזכייה במסורת הסופית
---------------------

על פי המסורת המיסטית באסלאם אשר נקראת "סופיות", או סופיזם, רמת השלמות האנושית נקבעת על ידי משמעת ומאמץ. האדם עומד בין שני קצוות, התחתון הוא מתחת לבהמות והגבוה ביותר עולה על המלאכים. פילוסופים מוסלמים מסורתיים האמינו כי ללא אתיקה וטיהור (תזכייה), שליטה על מדעים אחרים אינה רק נטולת ערך, אלא גם מפריעה לתובנה.

מסורת טיהור הנפש הסופית מקבל תמיכה גם ממוחמד אבן עבד אל-והאב, מייסד התנועה הווהאבית, אשר אמר "איננו שוללים את דרכם של הסופים לטיהור הנפש מרשעותם של אותם חטאים הקשורים לגוף וללב, כל עוד שהאדם מקפיד על דבקות בשריעה".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tazkiyah: Purification of the Soul, www.muhajabah.com
2. ↑  Tazkiah ▪ The complete information and online sale with free shipping, Maria Online

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: taharet

 |
**הרמן באואר-מרקפי** (במקור **הרמן באואר מרקוסון**, בהונגרית: **Bauer-Márkfi Herman**; סניץ, 1801 – סגד, 14 במרץ 1874) היה מורה יהודי-הונגרי, פקיד הרישום ואחר כך המזכיר של הקהילה היהודית בסגד.

ביוגרפיה
--------

הרמן באואר-מארקפי הועסק כמורה בבית הספר היהודי בעיר מאקו בדרום ממלכת הונגריה, שם היה גם פקיד הרישום. הוא נבחר לפקיד הרישום בשנת 1834 על ידי הקהילה היהודית הגדולה בעיר סגד, שם עבד גם כמזכיר הקהילה לאחר מכן בהצלחה רבה עד לפרישתו בשנת 1862.

הרמן באואר-מארקפי היה חוקר יהדות, עברית ותלמוד בולט, שגם נשא דרשות בהונגרית ובגרמנית. הייתה לכך השפעה משמעותית על ה"הונגריזציה" של היהודים בתחומי ממלכת הונגריה.

הוא קיים פעילות ספרותית מתמדת. עבד ב"ביכורי העתים" שיצא בווינה (כתב עת מדעי שהופיע בווינה בשפה העברית והיה כתב עת של תנועת ההשכלה היהודית בתקופת פעולתה באוסטריה ובגליציה, כתב העת שיצא לאור בווינה בשנים תקפ"א-תקצ"ב (1820–1831) כלל גם רשימות רבות של משה שטיינשניידר מייסד המחקר המודרני של הביבליוגרפיה העברית. ב-23 במרץ 1841 פרסם באואר-מארקפי קול קורא למילון כיס עברי-הונגרי (העבודה שתוכננה לשמונה חוברות כבר הייתה אז מושלמת בכתב יד). באואר היה היהודי הראשון שכתב מחקר פילוסופי בהונגרית בעקבות הפיידון של משה מנדלסון בשם "הנשמה"*.*

עבודותיו שהתפרסמו בנפרד
-----------------------

* Fromme Ansichten. סגד, 1837.
* נאום חגיגי. כתב לחנוכת בית הכמסת ב 19 מאי 1843 1843.
* קול אבל. לזכרו של מר יאנוש פאלפי, חבר מועצת העיר סגד, להלווייתו. סגד, 1844.
* Eine Freudensstimme (אירוע ההשבעה של הפלטין של צ'ונגראד. סגד, 1852.

### תרגומים ספרותיים

* על אלמוות הנפש (הנשמה). סגד, 1836. שתי חוברות. (נכתב בעקבות פיידון של מנדלסון)
* משלי שלמה בודה, 1844. (המשלים של שלמה בהונגרית ובעברית, באותיות אוניברסיטת M K)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. הרמן באואר מארקפי
* יוז'ף סיניאי. חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים 1891.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Szinnyeinél *Hlubok*
2. ↑  כריכה חיצוני כתב העת ביכורי העתים וינה
3. ↑  "פיידון", בפרויקט גוטנברג הגרמני (בגרמנית)
4. ↑  A Zsidó Lexikon szerint *Salomó*
**קַאי-דִּין** (בוייטנאמית: **Khải Định**, משמעות מילולית: "הצהרת המעלות";‏ 8 באוקטובר 1885 – 6 בנובמבר 1925) בשמו הפרטי **נֵגוֹייְן פּוֹק בְּיוּ דָּאוּ** (**Nguyễn Phúc Bửu Đảo**), היה קיסר וייטנאם השנים עשר משושלת נֵגוֹייְן אשר משל בין השנים 1916 – 1925. קַאי-דִּין נחשב להיות בין הקיסרים הווייטנאמים הנאמנים ביותר לרשויות השלטון הקולוניאליות הצרפתיות בתקופת הודו-סין הצרפתית. הוא היה הקיסר הווייטנאמי האחרון למשול עד למותו. יורשו, בָּאוּ-דַּאִי, היה הקיסר האחרון של וייטנאם.

ביוגרפיה
--------

קַאי-דִּין היה בנו הבכור של הקיסר דּוֹנְג קָ'אן. לאחר כהונתם של הקיסרים תָ'אַנְג-תָּאִי (1889–1907) ודְּוּי-טָאן (1907–1916) מונה קַאי-דִּין לקיסר וייטנאם בידי רשויות השלטון הצרפתיות מכיוון שנחשב לבעל ברית אמין של צרפת, בשונה מקודמיו. הוא האמין כי וייטנאם נחשלת טכנולוגית מכדי לקבוע את ריבונותה בקרב המדינות המודרניות וכי עליה לרכוש הבנה של הציוויליזציה הצרפתית וידע מדעי מערבי לפני שתהיה למדינה ריבונית. הוא הפך לקיסר הווייטנאמי הראשון שביקר באירופה כאשר השתתף בתערוכה קולוניאלית במרסיי בשנת 1922 ודגל בווייטנאם אוטונומית הקשורה לאימפריה הקולוניאלית הצרפתית.

בשנת 1919 הוציא צו קיסרי ששינה את האלפבית הרשמי של השפה הווייטנאמית מכתב סיני לאלפבית לטיני בתוספות שהתאימו אותו לשפה. הכתב הלטיני של הווייטנאמית נותר רשמי בווייטנאם עד היום. שינוי הכתב היה חלק מתהליך המודרניזציה של וייטנאם מכיוון שהאלפבית הלטיני הוא קל ללמידה יותר מהסיני. הגישה הפרו-צרפתית של קַאי-דִּין גונתה על ידי לאומנים וייטנאמים, שהאשימו אותו בבגידה בעמו. שיא ההתנגדות העממית לקַאי-דִּין הגיעה בשנת 1923, כאשר הביע תמיכה בהעלאת המיסים מצד הרשויות הצרפתיות על האוכלוסייה האיכרית של וייטנאם. נוסף על כך, קַאי-דִּין הורה על סדרת מעצרים של פעילים לאומניים וייטנאמים שהתנגדו לממשל הצרפתי הקיים. בשנת 1925 נפטר קַאי-דִּין בכהונתו ובמקומו מונה בָּאוּ-דַּאִי, קיסר וייטנאם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאי-דין, קיסר וייטנאם** בוויקישיתוף
* קַאי-דִּין, קיסר וייטנאם, באתר Find a Grave
* קאי-דין, קיסר וייטנאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16669764m (data)
* GND: 1072065150
* ISNI: 0000 0000 5444 0678
* LCCN: nr98021965
* SUDOC: 152192336
* VIAF: 4843218
* WorldCat: lccn-nr98021965

 |
**הרמיניו מסנטוניו** (בספרדית: **Herminio Masantonio**;‏ 5 באוגוסט 1910 – 11 בספטמבר 1956) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

מסנטוניו החל את הקריירה הרשמית שלו בשנת 1931 בראשית עידן הכדורגל המקצועני הארגנטינאי. משם הפך להיות אחד הכובשים הטובים ביותר בהיסטוריה של הליגה הארגנטינאית. מסנטוניו כבש 256 שערים ב-358 הופעות בכדורגל הארגנטינאי, ועד היום ממוקם במקום השלישי במלכות השערים בהיסטוריה של הליגה.

במשך רוב הקריירה שיחק בהוראקן עד שנת 1943, אז הצטרף למועדון האורוגוואי אתלטיקו דפנסור (דפנסור ספורטינג עד 1989). תוך זמן קצר חזר מסנטוניו לארגנטינה לשחק עבור באנפילד ב-1944 לפני שפרש מכדורגל בעונתו האחרונה בהוראקן.

מסנטוניו כבש 254 שערים בהוראקן מה שהופך אותו לכובש הבכיר שלה בהיסטוריה. 

הוא היה השראה לטנגו ארגנטינאי בשם "אל מורטרו דל גלוביטו",[דרוש מקור] שנכתב בידי מיגל פדולה (מוזיקה) ופרנסיסקו גרסיה חימנס (מילים). הדבר הוקלט ב-9 במאי 1933 על ידי אורקואסטה טיפיסה ויקטור, בהשתתפות אלברטו גומז ששר.

### נבחרת ארגנטינה

מסנטוניו במדי נבחרת ארגנטינה בשנות ה-30
מסנטוניו ייצג את נבחרת ארגנטינה בתחרויות קופה אמריקה 1935 ו-1942. בשניהם סיים כמלך השערים וארגנטינה סיימה במקום השני; 11 שעריו בקופה אמריקה הציבו אותו במקום ה-13 בטבלת הכובשים של התחרות בהיסטוריה. בנוסף לכך, היה שותף לניצחון הגדול ביותר של ארגנטינה בהיסטוריה, 0–12 על אקוודור במסגרת קופה אמריקה 1942, משחק בו כבש רביעייה. מסנטוניו בסך הכל כבש במדיה 21 שערים ב-19 הופעות, והוא ממוקם במקום ה-11 במלכות השערים שלה בהיסטוריה.

תארים
-----

הוראקן
* קופה בסאר ורלה: 1933

נבחרת ארגנטינה
* קופה ליפטון: 1937

אישיים
* מלך השערים בקופה אמריקה: 1935, 1942

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמיניו מסנטוניו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5403 1372
* LCCN: no2007149982
* VIAF: 4726093
* WorldCat: lccn-no2007149982

 |
**ג'וזפה, דוכס פארמה** (באיטלקית: **Giuseppe di Borbone-Parma**‏; 30 ביוני 1875 – 7 בינואר 1950), היה הטוען לכתר דוכסות פארמה בין השנים 1939–1950.

ביוגרפיה
--------

ג'וזפה נולד ב-30 ביוני 1875 בביאריץ, לרוברטו הראשון, דוכס פארמה ולרעייתו הראשונה מריה פיה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה. בשנת 1882 מתה אמו במהלך לידת הילד השנים עשר, ובשנת 1884 התחתן אביו בשנית עם מריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל, ממנה היו לאביו עוד 12 ילדים. המשפחה הגדולה נהגה לגור רוב השנה בטירה בעיר שוורצאו באוסטריה תחתית, ובקיץ לחזור ללוקה שבאיטליה. לצורך כך נשכרה רכבת מיוחדת. אנריקו ואחיו למדו לדבר איטלקית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, פורטוגזית ואנגלית. אחותו זיטה העידה מאוחר יותר שפעם שאלה את אביה כיצד עליהם להגדיר את עצמם, והוא השיב: "אנחנו נסיכים צרפתים ששלטו באיטליה". בפועל, מבין 24 ילדים של רוברטו, רק שלושה, נולדו באיטליה.

בשנת 1907 נפטר אביו ואחיו אנריקו, דוכס פארמה ירש את תאריו, אולם מכיוון שהוא היה נכה שימש אחיו אליא כעוצר במקומו. בשנת 1910 הגיעו אליא ואחיו להסכמה כיצד עליהם לחלק את נכסיו. שנה לאחר מכן, אחותו זיטה, נישאה לארכידוכס קרל, ובעקבות רצח פרנץ פרדיננד ב-1914 הפכו קרל וזיטה ליורשי העצר.

בעקבות חוזה סן-ז'רמן שנחתם בספטמבר 1919 קיבלה ממשלת צרפת את הזכות להפקיע את נכסיהם של מי שלחמו בצבאות אויב בזמן המלחמה. כתוצאה מכך הוחרמו נכסיו של אחיו אליא, אשר מלכתחילה קיבל את חלק הארי בירושה של אביהם. אחיו סיסטו וסוואריו פנו אל בית המשפט הצרפתי בדרישה לקבל את הנכסים לעצמם. ב-1925 דחה בית המשפט הצרפתי את דרישותיהם, אך בית המשפט לערעורים הפך את פסק הדין ב-1928. עם זאת, בפועל, ממשלת צרפת מעולם לא החזירה דבר ושילמה פיצויים לאליא של 11 מיליון פרנק.

בשנת 1939 מת אנריקו, וג'וזפה ירש את תאריו, אולם גם הוא היה נכה ובשל כך אליא נותר עוצר גם בשמו. ב-7 בינואר 1950 מת ג'וזפה בלוקה, ואחיו אליא, דוכס פארמה ירש את תאריו.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קרלו השני, דוכס פארמה |   | מריה תרזה, נסיכת סבויה |   | שארל פרדינן, דוכס ברי |   | מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי |   | פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות |   | מריה איזבלה מספרד |   | הארכידוכס קרל, דוכס טשן |   | הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | קרלו השלישי, דוכס פארמה |   |   |   |   |   | לואיז מארי תרז, נסיכת ארטואה |   |   |   |   |   | פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות |   |   |   |   |   | מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | רוברטו הראשון, דוכס פארמה |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מריה פיה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **ג'וזפה, דוכס פארמה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וזפה, דוכס פארמה** בוויקישיתוף
"**ירמיה**" הוא תבליט שנוצר על ידי בוריס שץ ומציג את הנביא ירמיהו.

תיאור
-----

עד לראשית המאה ה-20 נתפש תיאור התנ"ך בקרב היהודיות הליברלית כביטוייה של אמנות יהודית. לפיכך, הבחירה של שץ בדמותו של הנביא נבעה מהתפיסה כי ביטוי נכון של התנ"ך יכול להתקיים רק בארץ-ישראל. לפיכך, בחירתו של שץ בנביא ירמיהו, נביא החורבן והגאולה, שיקפה את הגישה הלאומית-ציונית שלו.

סגנון התבליט הוא ריאליסטי-אקדמי, אולם יש בו יסודות דקורטיביים, ההופכים את דמות הנביא לסמל. ירמיהו מוצג כאיש בעל זקן עבות, לבוש גלימה ארוכה עם ברדס. מבטו מופנה אל הצופה. הוא מתואר יושב על הארץ, כשהוא כותב במגילה הפרושה על ברכיו. רקע התיאור מכיל נוף אירופי. התיאור נתון בתוך מסגרת רחבה שבמרכזה התחתון מופיע שמו של הנביא. בפינתה הימנית חקוק הפסוק "מִי יִתֵּן רֹאשִׁי מַיִם וְעֵינִי מְקוֹר דִּמְעָה וְאֶבְכֶּה יוֹמָם וָלַיְלָה אֵת חַלְלֵי בַת עַמִּי" (ספר ירמיהו; ח; כג).

התבליט נוצק בברונזה, אולם קיימות גרסאות שלו גם בנחושת ובפליז בגדלים שונים. בשנת 1915, בזמן מלחמת העולם הראשונה, חזר שץ לדמות הנביא, הפעם במדיום הציור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: מנור, דליה, **אמנות בציון: צמיחתה של אמנות לאומית מודרנית בארץ-ישראל**, מוסד ביאליק, ירושלים, 2018, עמ' 88-84.
2. ↑  ראו: שילה-כהן, נורית (עורכת), **"בצלאל" של שץ, 1903-1929**, מוזיאון ישראל, ירושלים, תשמ"ג, עמ' 121.
האי סטורה דימון, צולם מסאנדוי
**סטורה דימון** (**Stóra Dímun**) הוא אי בדרום איי פארו.

גאוגרפיה
--------

שטחו של האי 2.5 קמ"ר, ובשל חופיו הצוקיים הגישה לאי אפשרית רק במזג אוויר נוח. באי שני הרים - הוגוייגיי (Høgoyggj), שגובהו 395 מטרים, וקלטארניר שגובהו 308 מטרים.

אוכלוסייה
---------

עד 1920 היו קיימות באי הריסות כנסייה ישנה. האי היה בעבר בית למשפחות רבות החל מהמאה ה-13 ואילך, אך נכון ל-2020 רק שתי משפחות מתגוררות בביתן על האי.

היסטוריה
--------

חלק מאירועי הסאגה פאריינגה מהמאה ה-13 התרחשו באי.

מקור השם
--------

פירוש השם הוא "דימון הגדול", בניגוד ל"ליטלה דימון" - "דימון הקטן".
לדברי הבלשן הפארואני יאקובסן, המילה "דימון" מקורה בשפה קלטית קדם נורדית ומשמעה "שני מקומות".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטורה דימון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  FACTS ABOUT STÓRA DÍMUN

| איי פארו |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אסטורוי • בורד'וי • הסטור • ואוגר • ויד'וי • פוגלוי • קאלסוי • קולטור • קונוי • ליטלה דימון • מייקינס • נולסוי • סאנדוי • סוד'ורוי • סוינוי • סטורה דימון • סטריימוי • סקובוי | מפת איי פארו |

 |
**הגאלי הגוסס** או **הלוחם הגאלי הגוסס** הוא העתק רומי עשוי שיש של פסל יווני עתיק שנוצק, ככל הנראה, מברונזה בין השנים 230 לפנה"ס ו-220 לפנה"ס בהוראות אטאלוס הראשון מפרגמון לכבוד ניצחונו על גלטיה. לא ידוע מיהו הפסל, אולם משערים כי מדובר באפיגונוס - פסל החצר של שושלת האטאלים.

הפסל מתאר קלטי גוסס מפצעיו. הריאליזם של הפסל יוצא דופן לתקופתו, וניתן לראות את הסבל על פניו של הלוחם המשופם. ללוחם תסרוקת אופיינית לבני השבטים הקלטיים, ושפם - היוצא דופן מפסלים יוניים. הפסל שימש אות זיכרון לניצחון על הקלטים, וסימל את אומץ הלוחמים משני הצדדים - במטרה לשמש דוגמה ללוחמים בעתיד. 
הלוחם עירום - ככל הנראה בשל העובדה שהלוחמים הגאלים אכן לחמו עירומים (על פי עדותו של יוליוס קיסר).

פסל זה הפך לאחד הפסלים הידועים ביותר ששרדו מהעת העתיקה. הפסל התגלה בשנת 1623 או לפניה בוילה לודוביזי ונשמר באוספי משפחת לודוביזי העשירה ברומא, עד שנרכש בידי האפיפיור קלמנס השנים עשר עבור המוזיאון הקפיטוליני. הפסל הפך מפורסם מאוד במאות ה-17 וה-18, ונעשו לו העתקים רבים - אנשים חסרי אמצעים, שלא יכלו להרשות לעצמם לרכוש העתק בגודל מלא, רכשו העתקים קטנים ששימשו כמשקולות נייר. באותה עת חשבו בטעות כי הפסל הוא פסלו של גלדיאטור גוסס - וכך נקרא הפסל.

הפסל נבזז על ידי נפוליאון בונפרטה בשנת 1797 לאחר שכבש את איטליה, ונלקח לפריז בו הוצג במוזיאון הלובר. בשנת 1816, עם תבוסת נפוליאון, הושב הפסל למוזיאון הקפיטוליני ברומא בו הוא מוצג עד היום.

העתקים של הפסל מוצגים במוזיאון לארכאולוגיה של אוניברסיטת קיימברידג', בגלריית קורטלנד, וכן בברלין, בפראג ובסטוקהולם.

לקריאה נוספת
------------

* *A Dictionary of Celtic Mythology*. James McKillop. Oxford University Press, 1998
* *Art in the Hellenistic Age*, Pollitt, J. J. 1986
* *The Bloomsbury Guide to Art*, Ed. Shearer West. Bloomsbury Publishing Ltd, 1996
* *Hellenistic Sculpture*, Smith, R.R.R. London, 1991
* *Taste and the Antique*, Haskell, F. and N. Penny. New Haven and London, 1981
* *The Oxford Companion to Western Art*. Ed. Hugh Brigstocke. Oxford University Press, 2001

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הגאלי הגוסס** |

* מאמר העוסק בפסל (באנגלית)


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4487950-7

 |
קו הרקיע של האי
**קאלאמוס** (ביוונית: **Κάλαμος**) הוא אי הררי מבין האיים היוניים בים האיוני. האי נודע בעת העתיקה בשם **קארנוס** (ביוונית: **Καρνος**). באי מתגוררים 454 תושבים (סקר אוכלוסין משנת 2011). כמו כן באי מתגוררים תיירים רבים.

גאוגרפיה
--------

מבחינה מוניציפלית האי מהווה חלק מהעיירה לפקדה (עד שנות ה-70 היה האי חלק מאיתקה).

שטחו של האי 24.964 קמ"ר, ושיאו מתנוסס ברום של 745 מטרים מעל פני הים.

היישוב העיקרי באי הוא עיר הנמל הנקראת על שם האי. הנמל מקושר בשירות מעבורת למיטיקאס. יישוב נוסף באי הוא הכפר אפיסקופי, ובו 60 תושבים. 

כפר נוסף שהיה באי - הכפר קפאלי (בעבר כפר זה נקרא בשם פורטו לאונה בתקופה בה היה האי חלק מהרפובליקה של ונציה), ננטש בשנת 1953 בעקבות רעידת אדמה אשר עצרה את מימי מעיין הכפר.

אוכלוסיית האי
-------------

| שנה | אוכלוסין | שינוי |
| --- | --- | --- |
| 1981 | 454 | - |
| 1991 | 465 | +11/+2.42% |
| 2001 | 543 | +78/+16.77% |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאלאמוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קאלאמוס
* מידע על האי קאלאמוס
קוואנטזאורוס (בירוק) בהשוואה לאדם
**קוואנטזאורוס** (שם מדעי: *Qantassaurus*; מילולית: "לטאת רוח מערבית") הוא סוג של דינוזאור אורניתופוד קטן אשר חי בקרטיקון התחתון של אוסטרליה לפני 115 מיליון שנה. הוא התגלה בשנת 1999 בויקטוריה והשתייך למין *Qantassaurus intrepidus*. הוא קרוי על שם חברת התעופה קוואנטס, אשר מימנה את גילוי הדינוזאור.

מאפיינים
--------

דינוזאור זה היה קרוב לאטלסקופקוזאורוס מאותו אזור והגיע לאורך 1.8 מטר ולגובה מטר. הוא היה בעל מקור קרני איתו השתמש כדי ללעוס צמחייה תחתונה. השיניים התחלפו באופן קבוע כדי להימנע משחיקה, בדומה לפרסתנים. הוא היה בעל עצמות רגליים אחוריות גדולות ששימשו לריצה מהירה וממשוכת, מה שעזר לו לברוח מטורפים.

הוא חי ביערות של דרום אוסטרליה ואולי אפילו של אנטארקטיקה הקדומה שהייתה יותר חמימה, שם הוא ניזון משרכים ומעלי עצים צעירים. יש מחלוקת בין החוקרים האם הוא היה בעל דם חם או שהיה נכנס לתרדמת חורף כל חורף אנטארקטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוואנטזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**דוד ספדה** (בספרדית: **David Zepeda**, נולד ב-19 בספטמבר 1973) הוא שחקן ודוגמן מקסיקני.

ביוגרפיה
--------

ספדה נולד בנוגלס כאחד מארבעה בנים. בשנת 2000 הוא השתתף כנציג מקסיקו בתחרות יופי בשם "מנהאנט אינטרנשיונל" Manhunt) International) שם נבחר לסגן הראשון.

ב-2002 שיחק בפרק של הסדרה "משפחה אמריקאית" ששודרה ב-PBS העוסקת במשפחה לטינית המתגוררת בלוס אנג'לס, ב-2003 שיחק בסרט ההמשך לסרט האימה ג'יפרס קריפרס ובנוסף הוא הופיע בתפקידי אורח בסדרות האמריקאיות "ER", "מונק" ו"באפי ציידת הערפדים", ב-2004 הופיע בעירום בסצנת מין בסרט "Desnudos".

בשנת 2007 גילם את הדמות הראשית בטלנובלה "*Acorralada*" של תאגיד השידור האמריקאי Univision; ספדה גילם את דמותו של מקסימיליאנו "מקס" אירזאבל, לצד השחקנים פרנסס אונדיוויילה וויליאם לוי. 

בשנת 2009 שיחק את דמות אחיו למחצה של ויליאם לוי והנבל הראשי בטלנובלה "כישוף". בשנת 2010 שיחק את אחד התפקידים הראשיים בטלנובלה "אשת הברזל". 

בשנת 2011 כיכב בתפקיד הראשי בטלנובלה "כוחו של גורל" לצדם של גבריאל סוטו ומייקל רונדה, ובשנת 2012 שיחק בטלנובלה "תהום של תשוקה" בתפקיד דמיאן. 

בשנת 2017, ספדה שיחק בטלנובלה ״החיים הכפולים של אסטלה קריו״ בתפקיד הראשי של ריאן קבררה. 

בשנת 2018 החל לככב בטלנובלה "באהבה אין חוקים" בתפקיד ריקרדו, לצד אנה ברנדה קונטררס. ב-2019 עלתה העונה השנייה לשידור, ונכון ל-2021 מתוכננת עונה שלישית. 

בשנת 2020 שיחק בתפקיד הראשי של אלברו פאלקון בטלנובלה "לנצח את הלב" של רשת הטלוויזיה לס אסטרלס אשר נמצאת בבעלות של טלוויסה. באותה שנה הצטרף לצוות השחקנים בעונה השנייה של הטלנובלה "אישה רעה" מבית הערוץ של טלמונדו. 

בשנת 2021 החל לגלם את הדמות הראשית 'ויסנטה רמירז פרז' בטלנובלה "*Mi fortuna es amarte".*

הוא גם דגמן הלבשה תחתונה לקלווין קליין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד ספדה** בוויקישיתוף
* דוד ספדה, ברשת החברתית פייסבוק
* דוד ספדה, ברשת החברתית טוויטר
* דוד ספדה, ברשת החברתית אינסטגרם
* דוד ספדה, ברשת החברתית טיקטוק
* דוד ספדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דוד ספדה, באתר AllMovie (באנגלית)
* דוד ספדה, באתר בילבורד (באנגלית)
**אדואר לובה** (בצרפתית: **Édouard Loubet**; נולד ב-25 בספטמבר 1970) הוא שף צרפתי.

ביוגרפיה
--------

לובה נולד בסאבואה. אמו, קלוד לובה, היא אשת עסקים שהקימה בתי-מלון ברחבי תבל, בכלל זה רלה א שאטו באלפים. למד שנה וחצי אצל מארק ורה. בגיל 22 רכש מקום בכפר לורמראן בחבל לוברון והקים בו מסעדה בשם "לה מולן דה לורמארן". בגיל 24 קיבל כוכב במדריך מישלן האדום, ב-1999, בגיל 28 קיבל שני כוכבים. ב-1999 זכה ב-17 נקודות בגו מיו, ב-2000 הועלה ל-17 נקודות. הוא הקים מלון ובסוף שנות התשעים צורף לרשת רלה א שאטו. כיום (2010) הוא מחזיק בשני כוכבים במישלן ו-18 נקודות בגו מיו. המסעדה כלולה במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

ללובה כיום (2010) אחוזה בשם "דומן דה קאפלונג, מזו אדואר לובה" הכוללת שלושה בתי מלון: "לה בסטיד דה קאפלונג", "לה פרם דה קאפלונג", ו"גלינר דה לורמארן" ולהם מצורפים בריכה וספא. במסגרת האחוזה גם מסעדתו שאת שמה שינה ל"רסטוראן אדואר לובה", בבעלותו גם מסעדת קיץ בשם "ארבע העונות". הוא מקיים במקום סדנאות בישול ויין.

מטבחו של לובה נשען על צירופים יצירתיים בירקות ובעשבים. ברשותו גינה בת 20 דונם בה הוא מגדל ירקות ועשבי תיבול וחווה נוספת בת 20 דונם בה הוא מגדל בעלי חיים לצורכי מסעדותיו. הם אלו המספקים את רוב חומרי הגלם למסעדתו, בתוספת עשבים אותם הוא מלקט בשדות הסביבה.

ספרו
----

* **A Chef in Provence**, Hachette, 2004

לקריאה נוספת
------------

* אביטל ענבר, **התענוגות של פרובאנס**, בהוצאת מדריכי התענוגות הוצאה עצמית של המחבר, 2000, עמ' 20, 210, 211, 223-215.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדואר לובה** בוויקישיתוף
* מסעדת אדואר לובה באתר dininginfrance
* אתר דומיין דה קפלונה, מזו אדואר לובה (אורכב 02.02.2011 בארכיון Wayback Machine)
* מלון בסטיד דה קאפלונג באתר רלה א שאטו
* מסעדת אדואר לובה באתר השולחנות הגדולים בעולם
* עפר שחל, המקום שבו כל החלומות מתגשמים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb144526446 (data)
* ISNI: 0000 0000 0339 232X
* LCCN: nb2005011304
* VIAF: 39598592
* WorldCat: lccn-nb2005011304

 |
איור של הקאימקאם של קונסטנטינופול ב-1809
**קאימקאם** (בטורקית: **Kaymakam**, בטורקית עות'מאנית: **قائم مقام**) היה תואר מנהלי באימפריה העות'מאנית, שניתן למושל קאזה, שהייתה יחידת משנה של סנג'ק. בהמשך, נמשך השימוש בתואר שלטוני זה גם בטורקיה ובצפון קפריסין.

באימפריה העות'מאנית
-------------------

 ערך מורחב – **חוק הוילאייטים**  

ב-8 בנובמבר 1864 אושר חוק הווילאייטים ובמסגרתו נקבעה חלוקה מנהלית חדשה לאימפריה העות'מאנית. האימפריה חולקה ל-27 וילאייטים ובראש כל אחד מהם הועמד ואלי. כל וילאייט חולק לסנג'קים, בראש כל אחד מהם משל מוטצאריף (אנ'). הסנג'קים נחלקו לקאזות (נהגה גם קָאדָה וברבים קאדות) שבראשן עמדו קאימקאמים, והללו היו נתונים לתחום שיפוטו של קאדי. הקאימקאם היה בעל דרגה צבאית המקבילה לקולונל בצבאות מערביים. הקאזה נחלקה לנאחיות ובראש כל נאחייה עמד מודיר. הנאחיות חולקו לכפרים ובראש כל כפר עמד מוח'תאר. מינוי הוואלים, המוטצאריפים והקאימקאמים היו באחריות השער הנשגב, כמו גם היתר השימוש בכספי המסים. בלבנון העות'מאנית מוסדה טרום חוק הוילאייטים שיטת ממשל אשר כונתה קאימקאמיה, והתבססה על מינוי שני קאימקאמים לכל נפה, האחד דרוזי והשני מרוני.

בטורקיה
-------

 ערך מורחב – **חלוקה מנהלית של טורקיה**  

ב-1941 חולקה טורקיה ל-7 מחוזות אשר חולקו ל-81 נפות. הנפות חולקו ל-923 תתי נפות (בטורקית: Ilçeler). כל תת-נפה מנוהלת על ידי קאימקאם, להוציא את תת-הנפה המרכזית בכל נפה, ובה שוכנים משרדיו של מושל הנפה כולה. חלוקה מנהלית זו הוחלה לאחר פלישת טורקיה לקפריסין והקמת צפון קפריסין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאימקאם** בוויקישיתוף
* גדליה אורבך, יסודות השלטון המקומי, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמודים 31–40.

הערות שוליים
------------

1. ↑  חגי ארליך, מבוא להיסטוריה של המזרח התיכון בעת החדשה, חטיבה ג', הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1988 עמוד 52, באתר גוגל ספרים.
2. ↑  Donald Quataert, **The Ottoman Empire 1700-1922**, Cambridge University Press, 2000, page 62.
**פרסי רוברט סנדס** (אנגלית: **Percy Robert Sands**;‏ 1881 - דצמבר 1965) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בארסנל במשך שבע עונות.

חייו
----

סנדס נולד בנורווד שבלונדון, למד הוראה, והצטרף לוולוויץ' ארסנל (שמו של המועדון באותה תקופה) כשחקן חובב בשנת 1902. בזמן שהיה שחקן חובב הוא היה הקשר המרכזי הבכיר של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד בלקפול בעונת 1903/1904. רק כעבור שלוש שנים הוא חתם על החוזה של שחקן מקצועי, ובזמן שלא שיחק בארסנל עבד כמורה.

המועדון העפיל לליגה העליונה ב-1904, וסנדס הפך לשחקן קבוע בהרכב. על אף שהמועדון סיים בדרך כלל במרכז הטבלה ולא התבלט ביכולת המשחק שלו, הוא הצליח להפעיל לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1905/1906 ובעונת 1906/1907. סנדס נחשב באותה תקופה לשחקן אמין, ושיחק במועדון בתקופה הלא טובה שלו, כולל הקשיים הכספיים והירידה לליגה השנייה בסוף עונת 1912/1913, שבה היה הקפטן והמועדון עבר לשחק באצטדיון הייבורי ושינה את שמו לארסנל בלבד.

משחקי הכדורגל הרשמיים הושהו בעקבות פריצתה של מלחמת העולם הראשונה, אך סנדס המשיך לשחק עבור ארסנל במשחקים הלא רשמיים על אף שכבר היה בן 33. בשלב מאוחר יותר של המלחמה סנדס עזב את ארסנל והתגייס לחיל האוויר המלכותי, שהציב אותו בחזית המערבית של המלחמה. לאחר המלחמה הוא הצטרף למועדון סאות'נד יונייטד מהליגה הדרומית, ולאחר מכן פרש. סנדס שיחק ב-350 משחקים במדי ארסנל, וקבע שיא מועדון שנשבר על ידי בוב ג'ון כעבור 15 שנים.

הוא מעולם לא שיחק בפועל בנבחרת אנגליה על אף שזומן מספר פעמים למבחנים.

לקריאה נוספת
------------

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. מסת"ב 1-899429-03-4