recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**באר אברהם** הוא אתר תיירותי השוכן על גדת נחל באר שבע, בשערי העיר העתיקה של באר שבע. האתר עוסק בדמותו של אברהם אבינו, האב הרוחני של הדתות האברהמיות, ובו באר מים עתיקה המזוהה עמו.

באר אברהם אבינו מייצגת מסורת רבת-שנים של מקור מים חיים בבקעת באר שבע כמקום מפגש וסמל לאחווה ולידידות עבור נוודי המדבר.

היסטוריה
--------

עוד מתקופות קדומות, מיוחסת באר אברהם לתקופת האבות, ולפי המסורת הבאר משויכת לאברהם.

עם הקמת העיר באר שבע העות'מאנית נכללה הבאר בשערי העיר, אשר לימים כונתה העיר העתיקה של באר שבע.

במאה ה-19 מצאו הארכאולוגים, אדוארד רובינסון והנרי טריסטראם, כי הבאר היא בת יותר מאלף שנים, והייתה קיימת כבר בראשית התקופה הצלבנית. אחד הממצאים המוכחים בעניינה הוא כתובת חרותה באבן, הכתובה בשפה הערבית, משנת 1112.

בשנת 1948, עם כיבושה של באר שבע במסגרת מבצע יואב, הושארה באר אברהם כשטח ציבורי ארכאולוגי. עיריית באר שבע פיתחה את סביבת הבאר, הוסיפה ריצוף לרחבה המובילה אליה והקיפה אותה בחומה.

בחודש אוקטובר 2013 נחנך באתר מרכז מבקרים, המגולל את סיפורו של אברהם אבינו באמצעים טכנולוגיים.

מבנה
----

המבנה מדמה בצורתו אוהל אירוח, ומשלב בצבעיו את צבעי המדבר
עומקה של הבאר הוא 13.5 מטרים, מהם כ-5 מטרים חצובים בסלע, וקוטרה 3.75 מטרים. הבאר מדופנת עד לקרקעיתה באבנים מסותתות. היא ניזונה ממי-התהום המחלחלים באדמת הלֵס ונקווים בעומק מועט בסמוך לנחל באר שבע. סמוכה אליה באר נוספת, שנחפרה כפי הנראה מאוחר יותר.

מרכז המבקרים
------------

מרכז המבקרים במקום עושה שימוש בטכנולוגיה התומכת בתכנים חווייתיים ובמיצג תלת־ממד. במקום נערך סיור שאורכו כשעה, על ידי צוות מדריכים.

המבנה הארכיטקטוני, שנבנה על יסודות חצר הבאר העתיקה, מדמה בצורתו את אוהלו של אברהם אבינו. המתחם משלב את צבעי המדבר יחד עם צבע הנחושת, שבא להצביע על התקופה ההיסטורית בה המקום עוסק, תקופת הברונזה התיכונה.

מהכניסה ללובי ועד היציאה לחצר הבאר, עוברים המבקרים במסלול המציג את מסעותיו של אברהם, תוך שימת דגש על התחנות והצמתים המשמעותיים בחייו. המבנה כולל גם אולם הרצאות לכ-150 איש.

גלריה
-----

* רחבת הכניסה אל מרכז המבקריםרחבת הכניסה אל מרכז המבקרים
* באר אברהםבאר אברהם

ראו גם
------

* באר יעקב
* היסטוריה של באר שבע
* פארק נחל באר שבע

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **באר אברהם** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של באר אברהם
* על באר אברהם, מתוך הספר "באר שבע ואתריה", הוצאת אריאל 1991
* גילי סופר, טיולי רכבת: באר שבע, העיר הכי טורקית בארץ, באתר ynet, 30 במרץ 2004
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, אם לא אברהם אז מי? מסע אחר האבות הקדומים של באר שבע, באתר הארץ, 10 באפריל 2017

הערות שוליים
------------
**בית אליהו פראג'י** (ידוע גם בשם **בית ברוולד**) היה בית המגורים של אליהו פראג'י ומשפחתו, ולימים הושכר מבנהו לגופים שונים שהשתמשו בו בשימושים שונים. בניית הבית, שנבנה בפינת רחוב מרדכי נרקיס, בסמוך לשכונת שערי חסד בירושלים, הסתיימה בשנת 1927. הבית הוגדר כאתר מורשת בישראל. בשנת 2007 נפגעו חלקים בבית במהלך הכנתו לצורך מגורי רוכש פרטי, ושוקם.

היסטוריה
--------

גינת הבית
בניית הבית הסתיימה בשנת 1927 על ידי איש היק"א אליהו פראג'י, עורך דין יהודי-טורקי שעלה לארץ ישראל בשנת 1913 ועבד בין היתר כיועצו של הברון רוטשילד.

הבית, הממוקם בלב גינה גדולה עם עצי אורן, עוצב בסגנון אקלקטי בעל תוספות קלאסיות. מבנה הבית כולל שמונה חדרים, שגודל כל אחד מהם הוא 30–35 מ"ר. חדרי הבית רוצפו במקור בריצוף בעל דגם שונה בכל חדר. המרכיב הבולט ביותר בבית הוא מגדל מעוצב בצורת פירמידה מצופה ריבועי נחושת. הבית ניכר בעושר ארכיטקטוני, דבר הניתן לראות בצירוף חלון בולט, משקופים ומעקות מסוגננים, ושילוב חזיתות אבן אדומות בעיטורים שונים.

לאחר פטירתו של אליהו פראג'י בשנת 1964, השכיר בנו ויקטור את הבית לגופים שונים אשר השתמשו בו בשימושים שונים, ביניהם מרכז תרבות צרפת, חברת קרתא, מרכז לגמילה מאלכוהוליזם ולבית קפה שנקרא "בסוגריים".

בשנת 2007, למרות שהוגדר כאתר מורשת בישראל, נמכר הבית ליהודי מחו"ל ששיפץ באופן מאסיבי את הבית והגינה, תוך שמירה על הצורה החיצונית של הבית בלבד, וגם זאת לא לגמרי. הדבר הכי בולט שהשתנה בשיפוץ הייתה הפירמידה שנבנתה מחדש, והפירמידה החדשה החליפה את הפירמידה הישנה.

פגיעת המבנה
-----------

בשנת 2007 נמכר המבנה על ידי בתו מרים, אשר ירשה את חלקו של אחיה ובעלה משה, ליזמים פרטיים שקיבלו מעיריית ירושלים היתר בנייה במקום. בהיתר צוין שלא ישתנו צורתו החיצונית של המבנה, סגנונו האדריכלי, לרבות סוג האבן, הפתחים, כתובות, תבליטים, סיתות, צבע, סורגים, עצים בוגרים, מתקנים ושערים.

היזמים הפרטיים אשר לא פעלו לפי ההיתר, פגעו במבנה הבית, כאשר עקרו את המרצפות והרסו את הגג. כשהעירייה הבחינה שהעבודות חורגות מההיתר, הוצא צו הפסקת עבודה. לאחר הפסקת העבודה, העירייה חייבה את היזמים הפרטיים לשחזר את החלקים במבנה שנפגעו, לשכור אדריכל שימור ולעבוד על פי הנחיות יחידת השימור בעירייה ותחת פיקוחה הצמוד, עד שישוחזרו כל האלמנטים שנפגעו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית אליהו פראג'י** בוויקישיתוף
* בית אליהו פראג'י, באתר גוגל מפות
* אתר למנויים בלבד ירון צור, שטח ההפקר העדתי של ירושלים, באתר הארץ, 11 בינואר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית אליהו פראג'י (בית קפה "בסוגריים"), רפי כפיר, באתר "אהבת ירושלים"
2. ↑  אופס, המבנה התמוטט, רנית נחום-הלוי, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2008
3. ↑  קיבל היתר לחיזוק - והרס חלק ממבנה לשימור, רון פז, באתר גלובס, 15 ביולי 2007
בכדורגל, **קבוצת מילואים** (מאנגלית: **Reserve team**) היא קבוצה-בת של קבוצה אחרת המשמשת לקידום שחקנים צעירים אל קבוצת האם הבוגרת. שתי הקבוצות שייכות לאותו מועדון כדורגל.

קבוצת מילואים מורכבת בדרך כלל משילוב של שחקנים צעירים ושחקנים של הקבוצה הבכירה שלא זוכים לדקות משחק. בשונה מקבוצות נוער, בקבוצת מילואים אין הגבלת גיל לשחקנים והיא אינה משחקת בליגה לגילאים מסוימים. המונח קבוצת מילואים נמצא בשימוש לתיאור קבוצות כאלו באנגליה ובארצות הברית. בגרמניה ובאוסטריה מתווספת המילה "חובבים" (Amateur) או II לשם הקבוצה, ואילו בספרד נהוג להצמיד את האות ב' (B בספרדית) לשמה של קבוצת המילואים (ברצלונה אתלטיק, לדוגמה).

באנגליה קבוצות המילואים משחקות בליגות נפרדות המיועדות לקבוצות מילואים. הליגה הבכירה היא פרמייר ליג המילואים ובה משחקות קבוצות המילואים של המועדונים מהפרמייר ליג. בספרד, לעומת זאת, קבוצות המילואים משחקות באותו מערך ליגות כמו קבוצות האם שלהן. אף על פי כן, קבוצת מילואים לא יכולה לשחק באותה ליגה שבה משחקת קבוצת האם שלה ולכן קבוצות מילואים לא יכולות להעפיל לליגה הבכירה, או לסירוגין כאשר קבוצת האם יורדת לליגה בה משחקת קבוצת המילואים, קבוצת המילואים תרד ליגה באופן אוטומטי. כמו כן, כיום קבוצות מילואים לא מורשות להשתתף בגביע המלך הספרדי.

בישראל הוקמה ליגת מילואים בראשית שנות ה-2000, אולם היא בוטלה כעבור זמן קצר.

החל מעונת 2020/21 הוחלט להקים מחדש אפשרות להפעיל קבוצות בת בישראל, כל עוד הן לא באותה הליגה.

לעיתים קבוצת המילואים הצעירה מסומנת בסוף שמה באות **ב'**, האות **B** בלועזית, או בספרה **II** (הספרה **2** בספרות רומיות), על-מנת להבדילה מקבוצת האם הבוגרת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי יסעור, ההתאחדות תבטל את ליגת המילואים, באתר ynet, 22 באפריל 2002
2. ↑  גידי ליפקין, ‏מהעונה הבאה: קבוצות יוכלו להקים קבוצות בת, באתר ONE‏, 9 בינואר 2019
**בית בונם** הוא מבנה בשכונת רחביה שבירושלים ברחוב רמב"ן 21, פינת רחוב ארלוזורוב. מבנה זה נחשב כיום לאחד המבנים היפים ביותר שנבנו בסגנון הבינלאומי בארץ ישראל.

היסטוריה
--------

בניין זה תוכנן עבור ד"ר פאול בונם, גינקולוג שעלה לארץ מגרמניה, על ידי האדריכל והצייר ליאופולד קרקאור, בשנת 1935. המבנה תוכנן בסגנון פונקציונלי האופייני לסגנון הבינלאומי. המבנה מכוסה טיח ואינו מצופה אבן (דבר המקובל בסגנון הבינלאומי, אך נדיר בירושלים). המבנה נבנה בסגנון המזכיר כפר ערבי טיפוסי (בכך מזכיר המבנה את מוזיאון ישראל), והאדריכל קרקאור אכן קיבל השראתו מהתבוננות בכפרים הערביים הסמוכים אבו גוש וליפתא.

קרקאור התאים את המבנה לפני השטח של המגרש עליו נבנה המבנה - בחלקו הגבוה של המגרש מצויי חלקו הגבוה של המבנה, ובחלקו הנמוך מצוי אגף נמוך יותר. בניית המבנה על ידי צירוף של מספר "קוביות" אפשרה להפנות את רוב החדרים לצפון ולדרום, ובהתאם, מיקום חלונות המבנה תוכנן על מנת לאפשר תאורה טבעית מרבית לחדרים. במבנה מרפסות המוצלות על ידי גגוני בטון (אלמנט אופייני לסגנון הבינלאומי). במרפסת הפינתית של המבנה תכנן קרקאור שבכת עץ המזכירה מושרביה מזרחית - המסתירה את יושבי המרפסת מבלי למנוע כניסת אוויר למרפסת.

גדר המבנה שנבנתה בגבול החלקה הייתה מדורגת בהתאם לפני השטח, ותאמה את המבנה. בחצר המבנה נבנתה חצר מגודרת גדר גבוהה, שנתנה פרטיות לבני הבית (פאטיו זה קורה בשנות ה-50 של המאה ה-20).

בשנת 1967 נמכר הבניין לבנק לאומי לישראל, ומאז הוא משמש כסניף בנק. בשנת 2006 החליט הבנק לבצע שיפוץ יסודי, פנימי וחיצוני של הבניין. לצורך תכנון השימור בוצעה עבודת מחקר שבמהלכה נמצאו תוכניות הבנייה המקוריות, והוכן תיק תיעוד בשיתוף עם אדריכל עלי ורדי. במסגרת עבודות השימור שוחזר המבנה לפרטיו, הוסרו כל תוספות הבנייה המאוחרות, הוסרה התקרה האטומה שמעל לחצר הפנימית ובמקומה הונחה תקרת זכוכית עם מצללת עץ. השימור והשחזור תוכנן על ידי משרד האדריכלים רוזנפלד וארנס.

תמונות
------

* 
* 
*

לקריאה נוספת
------------

* אמנון רמון, **"דוקטור מול דוקטור גר" שכונת רחביה בירושלים**, הוצאת יד בן צבי, ירושלים 2006
* דוד קרויאנקר, **ירושלים - מבט ארכיטקטוני**, כתר הוצאה לאור, 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית בונם** בוויקישיתוף
* בית בונם באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* בית בונם באתר הווירטואלי של מט"ח
* דוד הכהן, ירושלים: משמרים את "בית בונם", באתר ynet, 4 באפריל 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  פאול בונם באתר "ארגון יוצאי מרכז אירופה"
2. ↑  רופ פז, ‏באוהאוס גם בירושלים: בית בונם ישומר, באתר גלובס, 26 במרץ 2006
**ארתור ביצ'ר קרלס**, באנגלית: **Arthur Beecher Carles** (9 במרץ 1882–1952) היה צייר מודרניסטי אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

קרלס נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, ולמד באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה בין השנים 1900 ו-1907. הוא למד אצל תומאס פולוק אנשוץ, יו ברקנרידג', הנרי מקארטר, ססיליה בו וויליאם מריט צ'ייס. ב-1907 נסע לצרפת שם שהה עד 1910. בצרפת הוא העריץ מאוד את יצירותיהם של סזאן ומאטיס, והתיידד עם ג'ון מרין ואדוארד סטייכן. הוא הציג שישה נופים בסלון ד'אוטומן של 1908.

 עירום, 1915
במרץ 1910 נכללה עבודתו בתערוכת "ציירים אמריקאים צעירים" שהתקיימה בגלריה של אלפרד שטיגליץ בניו יורק, 291. שטיגליץ העניק לקרלס את תערוכת היחיד הראשונה שלו ב-291 בינואר 1912.

הוא חזר לצרפת מיוני עד אוקטובר 1912 והציג בסלון ד'אוטומן ב-1912. לאחר שובו לאמריקה הציג בתערוכת הארמורי של 1913. הוא לימד באקדמיה של פנסילבניה בפילדלפיה מ-1917 עד 1925 ולימד באופן פרטי לאחר מכן. הוא המשיך ביחסי מנטור עם תלמידי PAFA רבים עד שנות ה-30, כולל האמן נורמן קרטון. שנותיו המאוחרות היו בסימן התקפי אלכוהוליזם. בדצמבר 1941 הוא לקה בשבץ מוחי שהותיר אותו נכה עד מותו בשנת 1952. בתו מרצדס מאטר, גם היא אמנית ומייסדת סטודיו בניו יורק, הייתה נשואה לצלם והמעצב הרברט מאטר.

### מורשת

היסטוריונית האמנות ברברה אן בוזה וולנין מתארת את קרלס כמקשר בין פילדלפיה לפריז, וכ"אחד הצבעוניים המבריקים ביותר בתולדות האמנות האמריקאית". היא אומרת עליו: "ציוריו נעים בסגנונות בין טונאליזם ואימפרסיוניזם עד אקספרסיוניזם מופשט. גישתו הייתה אינטואיטיבית. אקספרסיוניסט מטבעו, הוא הונחה על ידי תחושה, מתוך אמונה ש'דיוק הוא איכות אינטלקטואלית בעוד שאמנות היא עניין של הרגשות'".

לקרלס נערכה תערוכה רטרוספקטיבית באקדמיה של פנסילבניה ב-1953, ושוב ב-1959 בגלריה גרהם בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארתור ביצ'ר קרלס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dr. Barbara Ann Boese Wolanin (2000). *The Orchestration of Color: The Paintings of Arthur B. Carles*. New York: Hollis Taggart Galleries.
2. ↑  Wolanin, Barbara Ann Boese, 2000, "The Paintings of Arthur B. Carles", American Art Review vol XII issue 2: pp. 164–173
3. ↑  Wolanin, 2000, "The Paintings of Arthur B. Carles", *American Art Review* vol XII issue 2: p. 164

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 122523369
* ISNI: 0000 0000 6680 0757
* LCCN: n85809978
* RKD: 15367
* SNAC: w67d2wz6
* ULAN: 500014441
* VIAF: 8271002
* WorldCat: lccn-n85809978

 |
**מטרה מספר אחת** הוא שיר שהוקלט על ידי עדי הימלבלוי ואגם רודברג, כחלק מפסקול "קונג פו פסטיגל" (2009). השיר יצא לאור בנובמבר 2009, על ידי חברת התקליטים NMC ובוצע במופע של "קונג פו פסטיגל" שהוצג לראשונה ב-26 בנובמבר 2009 בהיכל הספורט חיפה.

השיר הגיע למקום הראשון בתחרות השיר הטוב ביותר לאותה שנה של הפסטיגל.

כתיבה והצלחה
------------

השיר נכתב על ידי והולחן על ידי אמיר פרישר גוטמן. באוגוסט 2018, הכריזו על "מטרה מספר אחת" בפרוגי, כעל שיר הפסטיגל השלישי הטוב ביותר בכל הזמנים. בשנת 2020, פורסמה רשימה בפרוגי, בה נכלל השיר גם כן. בשנת 2010 התקיים בערוץ הילדים מופע חגיגי לרגל 30 שנים לפסטיגל, בו התבקש הקהל לבחור את השיר הטוב ביותר בכל הזמנים. במקום השלישי, התברג "מטרה מספר אחת".

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-150,000 השמעות.

וידאו קליפ
----------

ההופעה הרשמית של עדי הימלבלוי ואגם רודברג עם "מטרה מספר אחת" הועלתה ליוטיוב ב-9 בנובמבר 2011.

נכון לדצמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-1.1 מיליון צפיות.

גרסאות אחרות
------------

פרישר גוטמן ביצע את השיר לבדו במסגרת תוכנית ששודרה בערוץ הילדים.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדי כל הזמנים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |
| ערוץ הילדים | 3 |
| פרוגי | 3 |
| פרוגי | נכלל |

היסטוריית יציאות לאור
---------------------

| אזור | תאריך יציאה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| ישראל | נובמבר 2009 | NMC |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "מטרה מספר אחת" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  *מטרה מספר אחת*, נבדק ב-2021-12-04
2. 1 2  פסטיגל 2009, באתר www.myfirsthomepage.co.il
3. ↑  בידור - מזל טוב: אגם רודברג חוגגת יום הולדת 29, באתר פרוגי, ‏2015-02-08
4. 1 2  מוזיקה - חבל על הזמן: מצעד שירי הפסטיגלים האהובים ביותר, באתר פרוגי, ‏2018-08-07
5. ↑  מוזיקה - לכבוד המופע האחרון: שירי הפסטיגל הכי טובים מכל הזמנים, באתר פרוגי, ‏2020-01-30
6. 1 2  קרן נתנזון, ואני עוברת, ואני זוכרת, באתר ynet, 4 בנובמבר 2010
7. ↑  *מטרה מספר אחת*, 2009-12-01, נבדק ב-2021-12-04
8. 1 2  *קונג פו פסטיגל - עדי הימלבלוי ואגם רודברג*, נבדק ב-2021-12-04
9. ↑  *אמיר פיי גוטמן - מטרה מספר אחת*, נבדק ב-2021-12-04
**יהודה לוירר** (30 באוגוסט 1925 – 22 באפריל 2017) היה רופא ישראלי.

קורות חיים
----------

לוירר נולד בשנת 1925 בנירנברג שבגרמניה לד"ר הנס לוירר ונלי לבית אוטנזוסר. לאחר עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1935 עלה לישראל עם הוריו ואחיותיו.
בשנים 1935–1943 למד בבית הספר התיכון הדתי מעלה בירושלים. עם סיום לימודיו התגייס לצבא הבריטי, ושירת במצרים ואיטליה בחיל ההנדסה המלכותי.
בתום מלחמת העולם השנייה התקבל ללימודי רפואה בבית הספר לרפואה בברן. עם הקמת המדינה חזר לירושלים ושירת במהלך מלחמת העצמאות כמתמחה בבית החולים הצבאי מס' 11.

לאחר מלחמת העצמאות חזר לשווייץ והשלים את לימודיו בבית הספר לרפואה בציריך. עם קבלת ההסמכה כרופא ב-1953, שב לירושלים והיה למתמחה הראשון בתולדות בית החולים שערי צדק (באישור מיוחד של משרד הבריאות).

בשנת 1955 סיים קורס קציני רפואה ולימים הפך למפקדה של פלוגת רפואה חטיבתית בחטיבת ירושלים, תפקיד בו החזיק במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.

ב-1961 נסע ללונדון והתמחה ברפואה פנימית בבית חולים האמרסמית' (אנ') ובבית החולים המלכותי ברומפטון למחלות חזה (אנ'), לאחר השלמת ההתמחות בלונדון, הוסמך כמומחה לרפואה פנימית.

בסוף שנות ה-60 פרש מעבודתו בבית החולים שערי צדק והפך לרופא עצמאי. אף על פי שעזב את בית החולים, המשיך לשמש כרופאה האישי של האחות הראשית של בית החולים, זלמה מאיר ורופאו של מנהל בית החולים דאז פאלק שלזינגר.

במהלך 45 שנות עבודתו, מרביתן כרופא עצמאי, היה ידוע כמי שיהיה נכון לעזור לכל נזקק בכל יום מימות השנה ובכל שעות היממה, גם אם ידו של המטופל אינה משגת בין אם גר בשכונות המערביות בעיר ובין אם המטופל התגורר בשכונות במזרח העיר.

בשנת 2001 קיבל את התואר יקיר ירושלים. בנימוקי הוועדה לבחירתו נכתב, בין היתר, כי "הקדיש 45 שנה מחיו לטיפול בחולים בירושלים, להצלת חייהם ולהקלה על סבלם ומצוקתם, במסירות ובאכפתיות".

דר' לוירר נפטר בירושלים ב-22 באפריל 2017.

לקריאה נוספת
------------

* E. Gidron, M.D. Rome.J. Leurer, M.D. Zürich (1956) NAPHTHALENE POISONING. The Lancet Published:February 04, 1956
* J. Leurer, M.D. Zürich (1955) A BARBITURATE ANTAGONIST The Lancet Published:August 13, 1955

קישורים חיצוניים
----------------

* באתר - peoplepill
* באתר - bnf
* מחקר על שלבקת חוגרת (1954)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פנקס תשלומים של הצבא הבריטי, ‏1946 (באנגלית)
2. ↑  ועדת הגיוס המרכזית, צו גיוס מידי בא"י, ‏27 יוני 1948
3. ↑  רס"נ מ.רקובשצ'יק מפקד בית חולים 11, אישור על שירות, ‏5 יוני 1949
4. ↑  אישור משרד הבריאות להתמחות, ‏13 אוגוסט 1953
5. ↑  תעודת רופא מומחה
6. ↑  נחום פסין, מכתב תודה על הטיפול במנהל בית החולים דר' פאלק שלזינגר ז"ל(הקישור אינו פעיל)
7. ↑  הרב מאיר יהודה גץ, רב הכותל, טיפול בשובת רעב דוד טרפר
8. ↑  רשימת מקבלי התואר יקיר ירושלים
9. ↑  נימוקי הועדה לאישור יקירי ירושלים
10. ↑  יהודה לוירר ז"ל | אוניברסיטת תל אביב, ידיעות אחרונות, מבקר המדינה, מנוח | 24.04.17, באתר מודעות אבל, ‏24 באפריל 2017
**סולטאן קוסן** (בטורקית: **Sultan Kösen**; נולד ב-10 בדצמבר 1982) הוא האדם הגבוה ביותר החי כיום, ואחד מחמשת האנשים הגבוהים בהיסטוריה. גובהו במדידה האחרונה שנערכה לו הוא 2.51 מטרים.

צמיחתו המוגברת היא תוצאה של גידול בבלוטת יותרת המוח. גובהו הרב אינו מאפשר לו יציבה נאותה ולכן הוא צריך להיעזר במקל הליכה.

ביוגרפיה
--------

סולטאן גר עם הוריו ועם שלושת אחיו ואחיותיו - כולם בעלי גובה ממוצע. הוא לא הצליח לסיים את לימודיו בשל גובהו החריג ועבד במשרה חלקית כחקלאי. הוא סיפר שגובהו אינו מפריע לו לנהל אורח חיים רגיל ושהוא נהנה לשחק במשחקי מחשב עם חבריו. בנוסף, הוא תיאר את היתרונות שבמצבו: הוא יכול להשקיף למרחק רב יותר מאחרים וקל לו יותר במשימות ביתיות כגון החלפת נורה או סידור של הווילונות. החסרונות בגובהו לדבריו: הוא מתקשה למצוא בגדים שיתאימו לו (אורך הרגל שלו היא 113 ס"מ ואורך הזרוע שלו היא 97 ס"מ) וכן הוא מתקשה להיכנס למכונית נוסעים רגילה.

החל משנת 2010, סולטאן מקבל טיפולים רדיולוגיים לגידול במוחו באוניברסיטת וירג'יניה וכן תרופה שנועדה לשלוט ברמת הורמון הגדילה בגופו. אם כי הטיפול צריך להימשך יותר משנתיים, נכון לשנת 2011 רמת הורמון הגדילה בגופו הייתה נורמלית. בחודש מרץ 2012 אושר שהטיפול הרפואי שסולטאן קיבל היה יעיל בעצירת צמיחתו.

באוקטובר 2013 התחתן קוסן עם מרב דיבו, צעירה סורית בת 20, שגובהה כ-172 סנטימטרים "בלבד".

שיאים
-----

קוסן מחזיק בשיא גינס ל"גבר הכי גבוה עלי אדמות". במדידה שנערכה על ידי ספר השיאים של גינס ב-9 בפברואר 2011 נמצא שגובהו של סולטאן הוא 2.51 מטרים. הוא גם מחזיק בשיא "הידיים הגדולות ביותר" מפני שאורך כפות ידיו הוא 27.5 ס"מ, וכן בשיא "הרגליים הגדולות ביותר" - אורך כף רגלו השמאלית היא 36.5 ס"מ ואורך כף רגלו הימנית היא 35.5 ס"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולטאן קוסן** בוויקישיתוף
* סולטאן קוסן, ברשת החברתית אינסטגרם
* סולטאן קוסן, ברשת החברתית טיקטוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות 2, ‏אהבה ענקית: האיש הגבוה בעולם התחתן, באתר ‏מאקו‏, 28 באוקטובר 2013
**בית ההיסטוריה** (בגרמנית: **Haus der Geschichte der Bundesrepublik Deutschland**) הוא מוזיאון להיסטוריה מודרנית השוכן בעיר בון, בירת גרמניה לשעבר. 

המוזיאון מוקדש לתולדות גרמניה המערבית והמזרחית משנת 1945 ואילך, ומשווה את החיים בין המערב למזרח. מבקרים בו למעלה ממיליון איש בשנה וככזה הוא אחד המוזיאונים הפופולריים ביותר בגרמניה.

הקמת המוזיאון
-------------

המוזיאון הוקם ביזמתו של קנצלר גרמניה לשעבר הלמוט קוהל, בעקבות החלטת ממשלה שפרסם באוקטובר 1982, סמוך לאחר כניסתו לכהונתו. ההחלטה אמנם עוררה חששות כי הקמתו תביא להתעוררות גל לאומני חדש בגרמניה, אך מנגד הועלתה הטענה כי על הגרמנים להכיר את ההיסטוריה שלהם דווקא משום מורכבותה והקושי שבה.

תכנון המוזיאון החל בשנת 1985. הבונדסטאג אישר את הקמתו ב-1989 ובאותה שנה החלו עבודות ההקמה. הקאנצלר קוהל חנך את המוזיאון ב-14 ביוני 1994.

המוזיאון
--------

תעודת פרס נובל לשלום שהוענק לקנצלר וילי ברנדט, המוצגת במוזיאון
מבנה המוזיאון, בשטח של כ-22 אלף מטר רבוע, ניצב ב"מייל המוזיאונים" שבבון, שהוא חלק מרובע הממשלה לשעבר בעיר. הוא תוכנן על ידי האדריכלים אינגבורג והרטמוט רודיגר (Ingeborg and Hartmut Rüdiger) מבראונשווייג.

התצוגות במוזיאון - קבועות ומתחלפות - עושות שימוש בחפצים, תצלומים, מסמכים, סרטים והקלטות קול, ומציגות את ההיסטוריה הפוליטית של גרמניה מאז מלחמת העולם השנייה כמו גם את ההיסטוריה התרבותית וחיי היום-יום בה בעבר. אוסף המוזיאון כולל גם כ-75,000 קריקטורות פוליטיות. פועלים בו מרכז מידע וספרייה. 

המוזיאון מארגן גם סיורים באתרים ממשלתיים בבון ששימשו לפני מעבר הבירה ממנה לברלין - ארמון שאומבורג (לשכת הקאנצלר של מערב גרמניה), בית הקאנצלר ומשכן הבונדסטאג.

### מוסדות המוזיאון

קרן המוזיאון היא מוסד ציבורי הממומן על ידי ממשלת גרמניה. האורגנים של המוזיאון הם:

* נשיא;
* חבר נאמנים - בהרכב של נציגי הממשלה, הסיעות בבונדסטאג ומדינות גרמניה;
* מועצה אקדמית מייעצת, שתפקידה הוא בין השאר לשמור על עצמאותו של המוזיאון מפני השפעה פוליטית;
* ועדת ארגונים חברתיים, המייצגת את האינטרסים של מבקרי המוזיאון, קבוצות שונות בחברה ומוסדות דת ותרבות.

ראו גם
------

* המוזיאון הגרמני להיסטוריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית ההיסטוריה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית ההיסטוריה (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של בית ההיסטוריה (באנגלית)
* בית ההיסטוריה, ברשת החברתית פייסבוק

* בית ההיסטוריה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* בית ההיסטוריה, ברשת החברתית אינסטגרם

* בית ההיסטוריה, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Trip'n Holidays, המוזיאון הגרמני להיסטוריה של ימינו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262455305171
* BnF: cb145938560 (data)
* CiNii: DA09929159
* GND: 2091611-5
* ISNI: 0000 0004 0466 4197
* LCCN: n90701203
* MusicBrainz: d0aadee6-df69-443d-9af4-f8a37e3cb9f1
* NKC: kn20040407002
* RERO: 02-A003353506
* SUDOC: 132411857
* VIAF: 136368613
* WorldCat: lccn-n90701203

 |
**ישי (ישראל) כהן** (נולד ב-21 ביולי 1991) הוא עיתונאי חרדי ישראלי. משמש כעורך הפוליטי של האתר כיכר השבת.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים בשם ישראל, לאליהו כהן. למד בישיבת רינת התורה.

התחיל את דרכו כצלם של "חדשות 24" בהיותו בגיל 18. ב-2011 החל לשמש ככתב באתר כיכר השבת ולאחר מכן מונה לעורך הפוליטי של האתר. החל מאוקטובר 2019 מגיש באתר תוכנית וידאו שבועית בשם "סוגרים שבוע", בה הוא מראיין פוליטיקאים ובכירים נוספים, ומשמש כפרשן הפוליטי של האתר. אחראי על סיקור המגזר הספרדי בכיכר השבת. במסגרת תפקידו, כהן נוהג לסקר בעיקר רבנים ספרדים ירושלמים כמו הרב בן ציון מוצפי, הרב ציון בוארון, הרב ראובן אלבז ואת הראשונים לציון. הוא חבר בפאנל הפרשנים ברדיו קול חי. ב-2015 הגיש את התכנית "פותחים עניין" ברדיו קול ברמה יחד עם שמואל בן עטר.

בשנת 2013 נבחר לעיתונאי השנה של מקור ראשון. בשנת תש"פ בחר בו ישי לפידות לאיש השנה. בשנת 2021 נבחר לאחד ממאה המשפיעים של העיתון "דה מרקר" ונבחר ל-25 המשפיעים בתקשורת החרדית לשנת 2021 באתר חרדים10.

משנת 2022 הוא חבר פאנל קבוע בתוכניות של חדשות 12.

חיים אישיים
-----------

בינואר 2014 נישא לשרה לוי, אב לשלושה ילדים ומתגורר בשכונת פסגת זאב בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישי כהן, ברשת החברתית פייסבוק
* ישי כהן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* כתבות של ישי כהן באתר כיכר השבת

הערות שוליים
------------

1. ↑  מראה כהן: הנער הצעיר שצילם נייעס הפך ל’פנים’ של ‘ככר השבת’, באתר חרדים10, ‏2021-10-12
2. ↑  תוכנית חדשה:מידי יום חמישי: "סוגרים שבוע עם ישי כהן"
3. ↑  פותחים עניין עם ישי כהן ושמואל בן עטר 11.11.15 אתר רדיו קול ברמה
4. ↑  מראה כהן: הנער הצעיר שצילם נייעס הפך ל’פנים’ של 'ככר השבת', 12.10.2021
5. ↑  גלריה: ישי כהן התחתן, כולם באו לאחל מזל טוב, באתר כיכר השבת
**בית הכנסת בדובריץ'** היה בית כנסת אשר פעל בעיר דובריץ' בצפון-מזרח בולגריה בין השנים 1887–1949.

היסטוריה
--------

 ערכים מורחבים – **הקהילה היהודית בדובריץ'**  

תיעוד לנוכחות יהודים ספרדים בדובריץ' קיים מאמצע המאה ה-18, עת נשלט האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. ב-1835 פרצה שרפה באדירנה אשר גרמה נזקים כבדים לרובע היהודי, ובעקבותיה עזבו משפחות רבות את העיר, התיישבו בערי הבלקן השונות ומספר מצומצם מהן הגיע גם לדובריץ'. לאחר פרעות הסופות בנגב שהתחוללו בשטחי האימפריה הרוסית, הגיעו לעיר עשרות משפחות שנמלטו משטחי האימפריה והקהילה גדלה משמעותית. לאחר הגעת הפליטים הוקם בית הכנסת. ב-1900 נכללה הקהילה ברשימת 34 הקהילות היהודיות המאורגנות בנסיכות הבולגרית ומנתה 175 נפשות.

ככל הנראה בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה כ-250 נפשות ומרביתם עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1949 נותרו בדובריץ' 57 יהודים. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר.

המבנה
-----

בית הכנסת נחנך ככל הנראה ב-1887. רב הקהילה האחרון היה ליאון בכר. אף על פי שלאחר הגעת פליטי פרעות הסופות הנגב הייתה מרבית הקהילה אשכנזית נוהלו התפילות בבית הכנסת בנוסח הספרדים, ורבני הקהילה היו ספרדים. ב-1949 בית הכנסת פסק מלפעול. הבניין נשמר ומשמש אולם חזרות למקהלת בית הספר הסמוך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת בדובריץ'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  צבי קרן, הקהילה היהודית בדובריץ', באתר "כולנו בולגרים".
2. ↑  חיים קשלס, **היהודים בבולגריה בעשרים השנים הראשונות לאחר שחרורה מעול העותומנים (1878-1898)**, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 65.
3. ↑  חיים קשלס, **קורות יהודי בולגריה - כרך ד', מאחורי מסך הברזל**, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 296.
4. ↑  .Dimana Trankova, Anthony Georgieff, **A Guide to Jewish Bulgaria**, Vagabond Media Ltd, 2011, ISBN 9549230635, page 158.
**בית הכנסת דבלינג** (בגרמנית: **Synagoge Döbling**) היה בית כנסת בפרוור ברובע ה-19 של העיר וינה, בירת אוסטריה (חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית באותה תקופה). בית הכנסת נחנך בשנת 1907 אבל נהרס ונחרב חלקית בפרעות ליל הבדולח בלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר 1938. בשנת 1995 שופץ המבנה והוסב לבניין מגורים.

היסטוריה
--------

בית הכנסת נוסד על ידי עמותת "אגודת בית הכנסת של דבלינג" בשלהי המאה ה-19. לא ידוע מתי הוקמה העמותה, אך היא נתמכה על ידי הקהילה היהודית בווינה בשנות ה-90 של המאה ה-19. העמותה ישבה בפורמוסרגסה (Vormosergasse) שבוינה, ובשנת 1904 עברה לגטרבורגסה (Gatterburggasse). תוכניותה של העמותה להקים מבנה גדול ויקר, ככל הנראה בגטרבורגסה, לא יכלו לצאת אל הפועל על ידי הנהגת העמותה ונראה היה כי היא תפורק בלי להצליח להקים את מבנה בית הכנסת שלשם הקמתו יוסדה. למרות שרוב חברי העמותה תמכו בפירוקה, קבוצה שהתקבצה סביב יוליוס לדרר (Julius Lederer) תכננה להקים לכל הפחות חדר-תפילה במקום הבניין הגדול אותו לא הצליחו לייסד. קבוצת לדרר החליטה לרכוש בניין בדולינרגרסה מספר 3 (Dollinergasse) לשם הקמת המבנה. בעזרת תמיכת הקהילה היהודית, שסיבסדה את הפרויקט ב-40,000 כתר אוסטרי, הוסב המבנה בדולינרגאסה מספר 3 לבית כנסת, שעוצב על ידי יוליוס וולמות' (Wohlmuth) בסגנון אר נובו. בית הכנסת הוקדש ב-5 בספטמבר 1907. בית הכנסת הכיל חדר-תפילה עם עזרת נשים ובסך הכל יכלו להתפלל בו 460 אנשים, בית ספר עברי דתי וכן חדרים לארגון הנשים המקומי ולארגון ההורים היהודי. המבנה נהרס, נבזז והוחרב חלקית בליל הבדולח ב-9 בנובמבר 1938. בשנת 1995 המבנה נהרס באופן סופי ובמקומו הוקם מבנה מגורים, כשרק לוחית קטנה בחזית המבנה מזכירה לעוברים ושבים שפעם היה שם מבנה של הקהילה היהודית.בשנת 2018 הוצבה בחזית המבנה, כמו באתרים נוספים בווינה בהם היו בעבר בתי כנסת שנחרבו, עמוד תאורה בצורת מגן דוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת דבלינג** בוויקישיתוף
**מייקל אדוארד "מייק" טובי** (באנגלית: **Michael Edward "Mike" Tobey**; נולד ב-10 באוקטובר 1994) הוא כדורסלן אמריקאי-סלובני, שמשחק בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית והיורוליג, בעמדת הסנטר. כמו כן, מאז שנת 2021 משתתף במשחקי נבחרת סלובניה.

קריירת מכללות
-------------

טובי נולד במונרו שבדרום מדינת ניו יורק, ובשנת 2010 החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה. לאורך ארבע עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם שחקני ליגת ה-NBA לעתיד ג'ו האריס, מלקולם ברוגדון ואנתוני גיל, בין היתר, ורשם ממוצעים כוללים של 6.8 נקודות ו-4.0 ריבאונדים למשחק.

קריירת משחק מקצועית
-------------------

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2016, חתם טובי על חוזה בקבוצת גרינסבורו סווארם מליגת הפיתוח של ה-NBA. לאורך עונתו היחידה בקבוצה, 2016/2017, קלע 12.0 נקודות ואסף 9.0 ריבאונדים בממוצע למשחק. בפברואר 2017 חתם על שני חוזים עוקבים ל-10 ימים בקבוצת האם של גרינסבורו, שארלוט הורנטס, והשתתף במדיה בשני משחקי NBA.

במרץ 2017 הצטרף לקבוצת ולנסיה הספרדית. עד לסיום העונה שותף בשלושה משחקים עם הקבוצה, כמחליפו מהספסל של בויאן דובלביץ', וזכה עמה באליפות ליגת העל הספרדית הראשונה בתולדותיה.

בקיץ 2017 חתם על חוזה בטנריפה, ולאורך עונתו היחידה במדיה העמיד ממוצעים של 10.6 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק.

ביולי 2018 חזר לשחק בוולנסיה, כשחתם על חוזה בקבוצה. בעונת 2018/2019 זכה עם ולנסיה באליפות היורוקאפ, לאחר שגברה על אלבה ברלין בסדרת הגמר. בין השנים 2018–2021 רשם בקבוצה ממוצעים של 8.7 נקודות ו-4.8 ריבאונדים למשחק בליגה הספרדית וביורוקאפ.

נבחרת סלובניה
-------------

ביוני 2021 קיבל טובי אזרחות סלובנית, ומאז הוא מייצג את נבחרת סלובניה בכדורסל. בטורניר מוקדמות אולימפיאדת טוקיו בקובנה סייע לסלובניה לסיים במקום הראשון, ובכך להעפיל למשחקי האולימפיאדה, לראשונה בתולדותיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הססטטיסטיקות של טובי בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של טובי, באתר basketball-reference.com
3. ↑  Mike Tobey to suit up for Slovenia in Olympic Qualifying Tournament, באתר eurohoops.net,‏ 15 ביוני 2021
בית הכנסת הגדול מבחוץ ביום העצמאות הישראלי
**בית הכנסת הגדול** בטביליסי גאורגיה שנקרא גם בית הכנסת של האחלציחלים, הוא אחד מחמישה עשר בתי כנסת שהיו בעיר והוא הגדול, המרכזי והמפואר שבהם. בית הכנסת נמצא ברחוב לסלידזה 43 בטביליסי עד היום.

היסטוריה
--------

בית הכנסת נוסד בין השנים 1895 ל-1903 מלבנים בסגנון אדריכלי אקלקטי על ידי קהילת יהודי אחלציחה בעיר, שהגיעו לעיר בסוף המאה ה-19 בעקבות ביטול האריסות ושחרור האיכרים, בשנת 1864. ממדי בית הכנסת הם: 24.5 מטר אורך, 15 מטר רוחב ו-14 מטר גובה. חזית בית הכנסת מעוטרת במגן דוד גדול.

בתקופת השלטון הסובייטי, בשנת 1953 נסגר בית הכנסת בהוראת השלטונות אולם נפתח מחדש והמשיך לפעול עד לשנת 1957 לפחות.

בשנת 1997 פרצה מחלוקת בין הקהילה היהודית בטביליסי לעיריית טביליסי בנושא הבעלות על בית הכנסת. הבניין שהוחרם על ידי הסובייטים הוחזר לידי הקהילה היהודית בשנת 1994, אולם בדרי שושיטאשווילי, ראש עיריית טביליסי באותם ימים החליט לבטל את ההחלטה להחזיר את המבנה. העניין קיבל הד בתקשורת הגאורגית ובסופו של דבר פסק בית המשפט הגאורגי לטובת הקהילה היהודית. נוסח התפילה בבית הכנסת הוא ע"פ מנהג יהודי העיר אחלציחה שבדרום מערב גאורגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת הגדול של טביליסי** בוויקישיתוף
* בית התפוצות, בית הכנסת ה"גורגי", טביליסי, גרוּזיה
* דורוטה פרזימיאס (2004), חיי היום יום בטביליסי, מסת"ב 8388938533, (בפולנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי אלטשולר (תשס"ח), **יהדות במכבש הסובייטי**: בין דת לזהות יהודית בברית המועצות, 1941-1964, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, מסת"ב 9789652272256, עמ' 480
2. ↑  הקהילה היהודית בטביליסי, גרוּזיה, אתר בית התפוצות, המאמר נכתב בסיועו של פרופ' קונסטנטין לרנר מהאונ' העברית ירושלים
**ניקולו "ניקו" מאניון** (באיטלקית: **Niccolò "Nico" Mannion**; נולד ב-14 במרץ 2001) הוא כדורסלן אמריקאי-איטלקי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת סאסקי בסקוניה המשחקת בליגת העל הספרדית בכדורסל ובליגת היורוליג. על אף שגדל בעיקר בארצות הברית, מאניון מייצג את מדינת הולדתו איטליה בתחרויות בינלאומיות.

ראשית חייו וקריירת תיכונים
--------------------------

מאניון נולד בעיר סיינה שבאיטליה, לכדורסלן האמריקאי פייס מאניון אשר שיחק אז בליגה האיטלקית. שם בילה את ילדותו המוקדמת לפני שמשפחתו עברה לסולט לייק סיטי, יוטה, ולאחר מכן לפיניקס, אריזונה.

כבר בשנתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של "תיכון פינאקל" הצטיין מאניון, עם ממוצעים של 20.2 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים למשחק. במהלך אותה עונה הופיע במאמר של מגזין ספורטס אילוסטרייטד, תחת הכותרת "עילוי כדורסל בן 15 (בערך-אולי)". בעונתו האחרונה בתיכון רשם ממוצעים של 30.4 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-6.2 אסיסטים למשחק, ובסיומה זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של אריזונה. כמו כן נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט לשנת 2019.

קריירת מכללות
-------------

בשנת 2019 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת אריזונה. בעונתו היחידה בליגת המכללות העמיד ממוצעים של 14.0 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה במחוז "Pac-12".

קריירה מקצועית
--------------

מאניון נבחר על ידי גולדן סטייט ווריורס בבחירה ה-48 של דראפט ה-NBA‏ 2020, בדומה לאביו פייס מאניון אשר נבחר על ידי הווריורס בבחירה ה-43 של דראפט 1983. ב־27 בנובמבר 2020 חתם בקבוצה על "חוזה כפול", במסגרתו שיחק לסירוגין עבור גולדן סטייט ב-NBA, ועבור קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח של ה-NBA – סנטה קרוז ווריורס.

באוגוסט 2021 חתם על חוזה בקבוצת וירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניקו מאניון, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר היורוליג
**בית הכנסת היהודי הישן בטורטוסה** הוא מבנה שנבנה במאה ה-14 ברובע היהודי החדש בעיירה טורטוסה. לא קיימת עדות מתועדת או ארכיולוגית על כך שמבנה זה אכן שימש כבית כנסת. המבנה נמצא ברשימת אתרי המורשת האדריכלית של קטלוניה.

תיאור
-----

המבנה המכונה "בית הכנסת היהודי הישן" נמצא בפינת הרחובות קארר מייג'ור דה רמולינס (Carrer Major de Remolins) וטרבסיה דל מור (Travessia del Mur). בחזית נשמרה קשת בצורת חצי עיגול הנשענת על משקופי אבן ומימינה חלון קטן. שתי הקומות העליונות נפתחות לחזית דרך חלונות בעלי קשת בצורת מניפה, עשויה לבנים. שיפוע הגג מוסתר בחלקו העליון על ידי לוח מעוטר. בבנייה משולבות אבנים גלויות. לבניין שתי דלתות, אחת מהן חסומה בקרשים ומספר חלונות קטנים בעלי קשתות לבנים. הבניין נטוש וחלונותיו מנופצים.

המבנה נמצא בקצה הצפוני של רחוב קארר מייג'ור, בסמוך לחומה שנבנתה במאה ה-14 לצורך הגנה על העיר ולשער וימפסול ששימש כיציאה מהעיר. קיים דמיון רב בין צורת הבנייה של השער וזאת של בניין בית הכנסת. השער נהרס במאה ה-19 יחד עם קטעים מהחומה כדי לאפשר בנייה חדשה.

היסטוריה
--------

קיימות עדויות לנוכחות יהודית בטורטוסה כבר במאה השביעית. בין האישים המפורסמים שהתגוררו בטורטוסה נמנים מנחם בן סרוק (920-970), יליד טורטוסה, בלשן ופילולוג, איברהים איבן יעקוב דה טורטוסה, בן תקופתו של מנחם בן סרוק, חובב מדעי הטבע ורפואה נודע בזכות גאוגרפים ערבים שציטטו את עבודותיו, איבן מר שאול,יצחק בר לוי, יליד קורדובה, התיישב בטורטוסה בשנת 1013, אחד ממניחי היסוד של האסכולה הפייטנית הספרדית. שם טוב בן יצחק מטורטוסה (אנ') (1196-1264) ידוע בשל תרגומיו ליצירות פילוסופיות ורפואיות מערבית לעברית.

הרובע היהודי הראשון בטורטוסה הוקם לאחר כיבוש העיר בידי רמון ברנגר הרביעי רוזן ברצלונה (אנ'), בשנת 1148, כאשר הרוזן תרם לקהילה היהודית את אזור מספנות המורים לצורך בניית 60 בתים. הרובע היהודי החדש הוקם במאה ה-13 על אדמות שהוענקו לראשי משפחה יהודים על ידי האבירים הטמפלרים לצורך בניית 25 בתים. בין שני הרבעים הפריד הרחוב קארר מייג'ור דה רמולינס.

מפת טורטוסה במאות 13 - 14 בה מצוין מקום הרובע היהודי הישן והרובע היהודי החדש ושער וימפסול
בין המאות 12 עד 15 הקהילה היהודית בטורטוסה הייתה אחת הקהילות החשובות ביותר בקטלוניה.

שני הרבעים היהודיים נשמרו כמעט ללא שינוי. הנוכחות היהודית מונצחת בשמות רחובות הרובע כדוגמת כיכר מנחם בן סרוק ורחוב ירושלים (Carrer de Jerusalem).

שלט על בית ברחוב ירושלים המציין את מיקומו של בית הכנסת
בניגוד לדעה הרווחת, יש הסוברים שבית הכנסת של הרובע היהודי היה ממוקם ברחוב ירושלים. דעה זאת מסתמכת על מסמך משנת 1493 (שנה לאחר גירוש יהודי ספרד) בו מוזכרת העובדה שהעירייה רוצה למכור בית כנסת הנמצא בבניין הפונה אל "Carrer del Pla d'en Pol", שם קודם של רחוב ירושלים, כדי לשלם חובות, ועל מסמך משנת 1635, בו רשימת הנכסים אותם חילק בית המלוכה בעיר טורטוסה, בו מוזכר "בית הכנסת של היהודים" (Juheria), הנמצא באותו מקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת היהודי הישן בטורטוסה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Victòria Mora, Assumpció Hosta, קטלוניה היהודית, מסע בארצות אדום
2. ↑  Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
3. ↑  Andreu Lascorz, Cultura judeocatalana - La comunitat de Tortosa
4. ↑  Tortosa, www.jewishvirtuallibrary.org
**בית הכנסת הקראי בקהיר על שם משה דרעי**, שוכן בשכונה עבאסיה שבעיר ונחנך בשנת 1931. במשך השנים נעזב בעקבות התמעטות הקראים בקהיר והוזנח, ובשנת 2010 נערך בו שיפוץ גדול.

היסטוריה
--------

קראים התגוררו במצרים במשך מאות שנים. במשך שנים התפללה הקהילה הקראית בקהיר בבית הכנסת הקראי העתיק "רב שמחה" ששכן בשכונת היהודים הקראים ("חארת אל-יהוד אל-קראין"), אשר שכנה בצמוד לשכונה היהודית הרבנית.

אולם בתחילת המאה ה-20 החלו יותר ויותר קראים להתבסס כלכלית וחברתית ולעזוב את הרובע היהודי עבור שכונות אחרות, אשר היו מרוחקות מבית הכנסת הישן, דבר שהקשה על הצעידה אליו בימי שבת וחג, ולכן החלה הקהילה לאסוף כספים לבניית בית כנסת קראי חדש. הבניה של בית הכנסת החלה בשנות ה-20, בהנהגתו של החכם הראשי של קראי מצרים, אברהם (איברהים) כהן. בית הכנסת ממוקם ברחוב סביל אל-כאסנדר שבשכונת עבאסיה (العباسية), והוא נועד לשמש את הקראים שהתגוררו בשכונות עבאסיה, אל דאהיר וגאמרה.

בשנת 1931 הסתיימה הבניה ובית הכנסת החדש נחנך. בשנת 1943 נקרא בית הכנסת על שם משה (מוסא) דרעי, שהיה רופא ומשורר קראי-מצרי מימי הביניים. ההחלטה לשינוי השם הייתה של החכם הראשי באותה עת, טוביה לוי בבוויץ, שהיה במקור מחצי האי קרים.

מבחינה סגנונית, בית הכנסת מזכיר את הבניה העות'ומאנית של מסגדים, ובכך שהוא כולל כיפה גדולה, הנתמכת על ידי עמודים, המכסה על אזור התפילה המרכזי. בנוסף כלל בית הכנסת חצר וספריה גדולה, שכללה כ-4,000 ספרים, ואשר שימשה כבית הדין של הקהילה.

נכון לשנת 2005, בית הכנסת נמצא במצב של הזנחה קשה ורבים מאוצרותיו נבזזו. בית הכנסת סגור, ומפתחות אליו נמצאים בידי הקהילה היהודית הרבנית. בשנת 2010 שופץ בית הכנסת באופן חלקי על ידי הממשלה המצרית.

לקריאה נוספת
------------

* יורם מיטל, **אתרים יהודיים במצרים**, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, 1995

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת הקראי בקהיר** בוויקישיתוף
* 
* אלבום תמונות של בית הכנסת, לאחר השיפוץ בשנת 2010
* תמונה ישנה של בית הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joachim Yeshaya, Poetry and Memory in Karaite Prayer, Brill, 2013. pages 1-3
2. ↑  עמירם ברקת‏, לא כל היהודים יצאו ממצרים, באתר וואלה!‏, 24 באפריל 2005
3. ↑  
	* Egypt bans official opening of synagogue

| בתי כנסת קראים מרכזיים בעולם |
| --- |
| אוקראינהאוקראינה אוקראינה | יבפטוריה, אודסה, קייב, חליץ', חרקוב, סימפרופול |
| ישראלישראל ישראל | ירושלים, ראשון לציון, רמלה |
| רוסיהרוסיה רוסיה | מוסקבה |
| ליטאליטא ליטא | טרקאי, פוניבז', וילנה |
| מצריםמצרים מצרים | קהיר, אלכסנדריה |
| ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית | דאלי סיטי |
| פוליןפולין פולין | ורשה |
| טורקיהטורקיה טורקיה | איסטנבול |
| הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | חרבין |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605912705171

 |
**עונות** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן ולהקת התעויוט. השיר יצא לאור בשנת 1996 על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל מתוך אלבומו החמישי של גפן, "המכתב". השיר נכתב והולחן על ידי גפן, ועובד על ידי גפן, משה לוי וחברי התעויוט.

רקע ותוכן
---------

אופיו המוזיקלי של השיר "עונות" הוא קצבי ושמח יחסית, כאשר אחד הכלים המרכזיים שמשמשים בו הוא חמת חלילים סקוטית. לקראת סוף השיר אף מתנגן בחמת חלילים קטע מהשיר הסקוטי-פטריוטי "Scotland The Brave", שהיה מועמד להיבחר כהמנון הלאומי של סקוטלנד.

אך עם זאת, תוכן השיר דווקא עוסק באהבה נכזבת: השיר מתאר את סיפור האהבה של אביו של גפן, המשורר יהונתן גפן, ואמו, המפיקה נורית גפן. כל בית בשיר מתייחס בנפרד לכל עונה מארבע עונות השנה, לפי הסדר, ומספר מנקודת מבט של כל תקופה במהלך השנה על היחסים ביניהם: החורף עם ההתחלה הפשוטה והאהבה, האביב עם הלידה של בנם (אביב גפן), שעל פי השיר סימל "תקופת ביניים", הקיץ שמביא איתו התרחקות, פרידה ובדידות, ולבסוף הסתיו, שעם הגעתו חוזר גפן בבקשת סליחה. השיר נחתם במשפט "כמו הטבע, גם ללב ארבע עונות".

בתוכנית האירוח המוזיקלית "חי בגימל מהיכל התרבות – שלומי שבן מארח" של כאן גימל, סיפר גפן כי השיר "עונות" מבוסס על שיר שכתב כשהיה בן שבע, כשהוריו נפרדו.

הצלחה מסחרית
------------

השיר הפך במהרה ללהיט גדול, והיה לשיר המצליח ביותר באלבום. כמו כן, השיר נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-5 במאי 1996, ושהה שם במשך 12 שבועות, עד 4 באוגוסט 1996. בשיאו הגיע לראש המצעד, שם שהה במשך שלושה שבועות רצופים (החל מ-26 במאי). בנוסף, השיר דורג במקום השלישי במצעד השנתי של התחנה לשנת תשנ"ו (1996).

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (1996)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 1 |

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (1996)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| מצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' | 3 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "עונות" באתר Genius
* סרטון השיר "עונות" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוזיקה - מכל הלב: על מי הזמרים כתבו את השירים הנוסטלגים שלהם?, באתר פרוגי, ‏22 באפריל 2021
2. ↑   חי בגימל מהיכל התרבות | שלומי שבן מארח את אביב גפן, סרטון בערוץ "כאן גימל", באתר יוטיוב, 11 במרץ 2021
3. ↑  5.5.1996, באתר "פזמונט"
4. ↑  4.8.1996, באתר "פזמונט"
5. 1 2  26.5.1996, באתר "פזמונט"
6. 1 2  תשנ"ו, באתר "פזמונט"
**אל תגיד** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נוי פדלון. השיר יצא לאור ב-18 בפברואר 2020, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של פדלון, "סוודר".

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב והולחן על ידי נוי פדלון, רובי פאייר ויונתן גולדשטיין, והופק על ידי גולדשטיין. השיר הוא בלדת פופ אלקטרונית בשילוב מוזיקה מזרחית, המתארת מערכת יחסים.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ הנלווה שצולם עבור השיר, בוים על ידי דורון סרי והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של פדלון ב-18 בפברואר 2020, בסמוך לצאתו של הסינגל עצמו.

נכון ליוני 2020 עומד מונה הצפיות של הקליפ על כמיליון צפיות.

ביקורת
------

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר, תוך שדירג אותו באופן מעורב והעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה, באומרו כי "פדלון מתישרת על קו של קינה מוכר בז'אנר הננטשות. השיר בנוי כתלפיות במנגינה, בקצב ובעיבוד כדי לזכות בעוד מיליון צפיות ואולי יותר האזנות בסטרימינג. יש מי שכבר חוגגים בצדק על פריצתה של מי שעומדת להטיל ביצת זהב בשוק הפופ הים תיכוני", וטען בנוסף כי "הטון המתבכיין הגבוה הוא סוג של קלישאה, ועם זאת פדלון יודעת להשתמש בה, להוריד במנעד ועבור לנמוך בצורה יפה", וש"הביט הקבוע מניע את השיר בצורה אפקטיבית, הקולות הילדותיים ממותקים ברקע מקשטים בצורה סתמית, לא תורמים לשיר מקדם אמינות, רק פן של נחמדות."

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (2020)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 19 |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 10 |

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (2020)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| כאן גימל | 29 |

קישורים חיצוניים
----------------

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  נוי פדלון - אל תגיד, באתר ‏מאקו‏, 18 בפברואר 2020
2. 1 2  אל תגיד, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-06-08
3. 1 2   נוי פדלון - אל תגיד (Prod. by Johnny Goldstein), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:16)
"**סגאפוֹ**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אתי ביטון, ביחד עם הזמר איזקיס. הוא יצא לאור ב-8 בינואר 2017, בהוצאה עצמית, כסינגל שלא מתוך אלבום. את השיר כתב והלחין אופיר כהן, להפקה של דן סמרא בה השתתף כהן עצמו גם כן. זהו הדואט הראשון בין ביטון לאיזקיס.

השיר הגיע למקום השביעי במדיה פורסט.

רקע וכתיבה
----------

את השיר כתב והלחין אופיר כהן, להפקה של דן סמרא בה השתתף כהן עצמו גם כן. בכתבה שפורסמה ב-*ynet* ביקרו את "סגאפו" בחיוב וכתבו: "בניחוח יווני, ובהתכתבות קלה עם שם להיטו של שלומי סרנגה, מגישים הזמרת אתי ביטון ואמן הבוזוקי איזקיס את "סגאפו", דואט קצבי".

"סגאפו" הוקלט לקראת מופע משותף של ביטון ואיזקיס.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-8 בינואר 2017, ביום יציאתו של "סגאפו" כסינגל. הקונספט שלו מגולל יום צילומים והקלטות של ביטון ואיזקיס. סצנות שונות כוללות את עיצוב השיער של ביטון, כמו גם איפור פרצופו של איזקיס. כמו כן, מצולמים השניים על מסך ירוק.

נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-2.2 מיליון צפיות.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2017)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |

היסטוריית יציאות לאור
---------------------

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 8 בינואר 2017 | סטרימינג • הורדה דיגיטלית | הוצאה עצמית |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "סגאפו" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  *איזקיס ואתי ביטון - סגאפו (קליפ רשמי)*, נבדק ב-2023-08-09
2. ↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
3. 1 2  רן בוקר, עם אוזו ובוזוקי: אתי ביטון ואיזקיס בשיר חדש, באתר ynet, 8 בינואר 2017
"**סיוופלה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית נונו בהשתתפות צמד הדי ג'יים TOX1C. את השיר הוציאה לאור ב-24 באוקטובר 2022 חברת התקליטים די-מיוזיק, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

רקע
---

לאחר זכייתה בפרס אקו"ם לתגלית השנה החלה נונו לעבוד על כתיבת והלחנת השיר. הפקתו האלקטרונית בוצעה על ידי TOX1C, צמד מוזיקלי ישראלי המתמקד בעיקר בסוגת ההאוס, שהפכה למוטיב מרכי בשיריה של הזמרת. שם השיר שאוב מהביטוי הצרפתי "s'il vous plait", שפירושו "בבקשה".

הצלחה מסחרית
------------

בדומה לסינגלים הקודמים של נונו, כמו "Cute Boy" ו"ליבינג דה דרים", האודיו של "סיוופלה" נלווה למספר סרטוני "טיקטוק", שהפכו אותו לוויראלי בפלטפורמה. בשבוע הראשון לצאתו נכנס למצעד הסינגלים השבועי של המדיה פורסט במקום התשיעי. ב-10 בנובמבר נכנס למצעד הרשמי של גלגלצ במקום השביעי, ושבועיים לאחר מכן רשם את שיאו במקום הרביעי, שם שהה שבועיים רצופים. במצעד העשירייה של כאן גימל הגיע בשיאו למקום השלישי.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 9 |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 4 |
| העשירייה | 3 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  וואלה! תרבות‏, "האני אין לי טייפ אבל הייפ וואי וואי": קבלו את השיר החדש של נונו ו-TOX1C, באתר וואלה!‏, 24 באוקטובר 2022
2. ↑  גלגלצ, המצעד השבועי 10.11.2022, ‏10 בנובמבר 2022
3. ↑  גלגלצ, המצעד השבועי 24.11.2022, ‏24 בנובמבר 2022

| נונו |
| --- |
| אלבומי אולפן | סטטוס |
| סינגלים | "בנים" ‏•‏‏ "אוהב לא אוהב" ‏•‏‏ "ליבינג דה דרים" ‏•‏‏ "גוליית 2" ‏•‏‏ "שוז" ‏•‏‏ "Cute Boy" ‏•‏‏ "סיוופלה" ‏•‏‏ "ראשון בבוקר" |
| שירים אחרים | "סוד" |
**בית הכנסת האשכנזי נחלת יעקב** הוא בית הכנסת האשכנזי הראשון שנבנה מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים ונבנה בשנת התרל"ג (1873). בית הכנסת ממוקם בשכונת נחלת שבעה שבמרכז העיר ירושלים. כיום בית הכנסת משמש גם כבית חב"ד.

לבית הכנסת יש קומה אחת ובה שלושה חדרים המסודרים בצורת ריבוע, החדר האמצעי משמש כחדר התפילה בעוד ששני החדרים האחרים משמשים כעזרת נשים ומבוא לעזרה. לעיתים החדרים משמשים גם כבית מדרש, בעבר העזרה שמשה כבית מדרש קבוע.

היסטוריה
--------

בית הכנסת נחלת יעקב לצד בית הכנסת הספרדי
### הקמת בית הכנסת

בעקבות מגפת הכולרה בעיר העתיקה של ירושלים שנמצאת בתוך החומות שהתרחשה בשנת 1866, וכחלק מתהליך היציאה מן החומות, שבע משפחות, ביניהן משפחתו של נשיא מדינת ישראל העשירי ראובן ריבלין, חכרו אדמה ובנו בשנת 1869 את השכונה השלישית היהודית מחוץ לחומות בשם "נחלת שבעה".

בית הכנסת נוסד בראש חודש ניסן של שנת 1873 בשכונת נחלת שבעה שבירושלים. השכונה נחלת שבעה היא בין השכונות הראשונות שנבנו מחוץ לחומות ירושלים, ונחלת יעקב הוא בית הכנסת הראשון שנבנה מחוץ לחומות. הגבאים הראשונים של בית הכנסת היו יואל משה סלומון, אריה לייב הורוביץ ויוסף ריבלין. רב בית הכנסת הנוכחי הוא הרב יוסף יצחק סלונים, מצאצאי שושלת אדמו"רי חב"ד שגרה בחברון. הממלא את מקום אביו הרב זאב דב סלונים שכיהן כרב בית הכנסת עשרות שנים עד פטירתו. גם הרב יהושע פישל זקס שימש כרב בית הכנסת.

מספר שנים לאחר הקמתו בשנת 1888, הוקם מולו בית כנסת ספרדי בשכונה בשם "אוהל יצחק", הממוקם בסמוך לו, על ידי ר' יצחק רקנטי. בית הכנסת נחשב לאחד מבתי הכנסת המפוארים ביותר בשכונה.

### המאה ה-20 ואילך

בית הכנסת כמעט ונסגר בתקופת מלחמת העולם הראשונה עקב נזק נרחב שנגרם למבנה. בתקופה שלאחר הקמת המדינה, בית הכנסת כמו שאר בנייני השכונה יועד על עיריית ירושלים להריסה וכמעט שהוחרב בעקבות החלטה להקים אזור סיטי בירושלים. ההחלטה בוטלה בעקבות מחאות נמרצות של תושבי ירושלים והעירייה בחרה לשמר את המבנים העתיקים.

למרות ההחלטה שלא לשפץ את האזור בשל האתרים ההיסטוריים, נעשו עבודות קלות לשדרוג התשתיות ברחוב יואל משה סלומון הסמוך לרוב מעלות נחלת שבעה בו בית הכנסת ממוקם, ביניהן החלפת תשתיות וריצוף הרחוב. העבודות נגמרו ביוני, 2019.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  חב"ד - נחלת שבעה
2. ↑  כתובת מעל פתח בית כנסת
3. ↑  מלון - נחלת יעקב
4. 1 2  חב"ד - In Jerusalem, Historic Synagogue Prepares for Sukkot Festival Week (באנגלית)
5. ↑  ערוץ 7 - צאו לטייל: מחורבן לבניין - פרק א'
6. ↑  איחוד בתי הכנסת והקהילות בישראל - נחלת יעקב
7. ↑  מרדכי (מוטי) פרידמן, משה זאקס ומשפחתו, **משה זאקס**, תל אביב: הוצאת שפירא, עמ' 246
8. 1 2 3  הארץ - The Twin Synagogues of Nahalat Shiva, Jerusalem (באנגלית)
9. ↑  יובל אלעזרי, ארץ ישראל - לקסיקון מפה, עמוד 259
10. ↑  כל העיר - נחלת שבעה לאחר השדרוג (צילומים: מינהל קהילתי לב העיר) נחלת שבעה: עבודות השדרוג הגיעו לסיומן, הסוחרים נושמים לרווחה