recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**ריח פועלים** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2011 בבימוים של גד (גודיס) שניידר ושונית אהרוני, עם אושרי סהר, ריקי בליך ועמיאל שפירא בתפקידים הראשיים.

התסריט של שניידר מתאר צילומי סרט במשך חמישה ימים בחוות בקר ברמת הגולן. סיפוריהם האישיים של השחקנים משולבים בצילומי הסרט. גודיס מביים הסרט העלילתי ושונית אהרוני אחראית על צילום היחסים האמיתיים בין השחקנים.

גם השחקנים וצוות ההפקה של הסרט נאבקים בקשיים בעבודה ובזוגיות. כדי להתעודד, או לפחות להתנחם, כולם שואבים השראה משיריו של מאיר אריאל ובעיקר מהאלבום "רישומי פחם" (1995)".

הסרט הוא למעשה מחווה למאיר אריאל ושם הסרט הוא מתוך "שיר התעסוקה" מאלבום זה אותו שר בסוף שלומי שבן.

הסרט זכה בפסטיבל הסרטים חיפה 2011 בפרס אביר הפרינג' (במסגרת פרינג'ידר).

תקציר העלילה
------------

עומר (אושרי סהר) עובד בחוות בקר של אביו וגם רוצה להיות שחקן. גיורא (עמיאל שפירא) הוא תסריטאי מובטל. הם גרים באוטובוס נטוש, מבשלים לעצמם ומאזינים לשירים של מאיר אריאל. מצטרפת אליהם יעל (ריקי בליך) שעומדת לפני גירושין ומשחקת בסרט.

שתי נשים מצטרפות אליהם, ענת (נעמה דותן) חברתו של עומר שהיחסים ביניהם יודעים מעלות ומורדות, וחברתה אלה (קרן ברי) שמתחברת לגיורא.

בסיום הצילומים ביום החמישי מגיע שלומי שבן למקום ושר את "שיר התעסוקה" של מאיר אריאל כשהוא מלווה את עצמו בפסנתר צעצוע...

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אושרי סהר | עומר |  |
| ריקי בליך | יעל |  |
| עמיאל שפירא | גיורא |  |
| נעמה דותן | ענת |  |
| קרן ברי | אלה |  |
| גד (גודיס) שניידר | גודיס | בתפקיד עצמו |
| שונית אהרוני | שונית | בתפקיד עצמה |
| שלומי שבן | שלומי | בתפקיד עצמו |

קישורים חיצוניים
----------------

* ריח פועלים, ברשת החברתית פייסבוק
* "ריח פועלים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ריח פועלים", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "ריח פועלים", באתר אידיבי
* "ריח פועלים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון לריח פועלים, באתר יוטיוב
* קטע בסרט עם מאיר אריאלי, באתר יוטיוב
* ריח פועלים, באתר "שישי בגולן"
**מלחמת אין ברירה** (או **מלחמת מגן**, באנגלית: **Defensive War**) היא כינויה של מלחמה או מבצע צבאי בהם אחד מן הצדדים מותקף או מאוים ראשון, ובשל כך לא נותרת לו ברירה אלא לצאת ולהילחם כהגנה עצמית. ההגדרה באה מתאוריית המלחמה הצודקת, לפיה מלחמת מגן מוצדקת, בניגוד למלחמה תוקפנית, שבה שני הצדדים מנסים לפלוש ולכבוש אחד את השני. למלחמה מסוג זה קימות לעיתים השלכות צבאיות-מוסריות באשר לאופי וצידוק המלחמה ביחס למלחמה רגילה, וזאת משום שתגובה להתקפה ואיום נתפשים כהגיוניים ולגיטימיים יותר, מאשר יוזמת התקפה אקטיבית וראשונית. היבט נוסף בהצדקת מלחמת אין ברירה הוא ניקיון מצפונו של הצד המגיב ביודעו כי לא יצא למלחמה בשל נטיות מיליטריסטיות הפסולות לדעת חוגים מסוימים.
לעיתים קיימת מחלוקת לגבי מלחמה ספציפית בשל מי מהצדדים היא נפתחה, ובהתאם לכך האם ניתן להגדיר את המלחמה כמלחמת אין ברירה.

דוגמאות ממלחמות ישראל
---------------------

בהיסטוריוגרפיה של מדינת ישראל הייתה קיימת עד לשנות ה-80 של המאה ה-20 נטייה להדגיש את מצבה הביטחוני הרגיש של המדינה ואירועי הלוחמה הרבים אותם עברה, ובהתאם לכך הוצגו רוב המלחמות כ"מלחמת אין ברירה". ההיסטוריונים התעלמו מיוזמות שלום שהגיעו ממדינות ערב בערוצים דיפלומטיים לפני פרוץ המלחמות, או לא ידעו עליהן.

להלן מספר מקרים שהוגדרו כ"מלחמת אין ברירה", אם כי קיימת מחלוקת לגבי חלקם:

* מלחמת העצמאות
* מלחמת ששת הימים

מלחמה זו נחשבת בדרך-כלל למלחמת אין ברירה בשל תחושות האיום והחרדה הקשים אשר שררו בישראל בתקופת ההמתנה ואף לפניה. כמו כן ראוי להזכיר את סגירת מצרי טיראן למעבר אוניות ישראליות שהיוותה פעולה תוקפנית, גם אם לא אלימה, של מצרים נגד ישראל. תקיפת צה"ל הראשונית במבצע מוקד אשר פתחה את המלחמה נתפסה בישראל כתגובה להתגרות המדינות הערביות נגד ישראל.
עם זאת יש הטוענים כי מלחמה זו לא הייתה מסוג אין ברירה, אלא נבעה בתוך שאיפות אימפריאליסטיות של מדינת ישראל ומתוך מטרה להרחיב את גבולותיה .
* מלחמת יום כיפור
* מבצע חומת מגן

מבצע זה נחשב בעיני רבים למלחמת אין ברירה בשל גל הטרור הרצחני שהתנהל במשך יותר משנה לפני המבצע ובפרט טבח ליל הסדר שהוביל למבצע, עם זאת את המבצע עצמו יזם צה"ל.
* מבצע עופרת יצוקה

מבצע זה נחשב בעיני רבים למלחמת אין ברירה משום שמספר חודשים לפני המבצע העלה ארגון החמאס משמעותית את מספר הרקטות אשר נורו לעבר יישובי הנגב, דבר שלא איפשר ניהול חיים תקינים ודחף ליציאת צה"ל למבצע.

ביהדות
------

בדברי חז"ל ניתן למצוא סימוכין להצדקת מלחמה שכזו במשפט "הבא להורגך השכם להורגו" המהווה בסיס לעיקרון ההגנה העצמית. בנוסף בדין "הבא במחתרת" מותר לתקוף גנב הפורץ לבית, משום שקיימת סבירות גבוהה שהוא יתקוף במצב בו יתבצע ניסיון למנוע את הגנבה.

ראו גם
------

* הגנה עצמית

קישורים חיצוניים
----------------

* ורד לוי-ברזילי, מלחמת אין ברירה, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2006
* דניאל דור, מלחמת אין ברירה? על תודעה, הדחקה ומצור, באתר מכונת קריאה

הערות שוליים
------------

1. ↑  רן אדליסט, כך שינתה מלחמת ששת הימים את צה"ל, באתר ליברל, ‏9 במאי 2017
**לערבי בן בארכ** (בערבית:  **لعربي بن مبارك**‏; 6 ביוני 1917 – 16 בספטמבר 1992) היה כדורגלן ומאמן כדורגל מרוקאי-צרפתי. נחשב אחד מגדולי הכדורגלנים האפריקאים, והיה לשחקן האפריקאי הראשון שהצליח באירופה. בעקבות כך זכה לכינוי **"הפנינה השחורה"**. בן בארכ זכה לרוב תהילתו, בתקופות ששיחק בצרפת ובספרד.

קריירה
------

בן בארכ התחיל את הקריירה בקבוצה של עיר הולדתו - אידיאל קלאב קזבלנקה. בשנת 1938, בהיותו בן 20, עבר בן בארכ לקבוצת אולימפיק מרסיי הצרפתית, והיה הכדורגלן האפריקאי הראשון שזכה להצלחה באירופה. מה שאפשר לו לעשות את המעבר הזה הייתה העובדה שהוא היה אזרח צרפתי, משום שבאותם ימים מרוקו הייתה מושבה צרפתית באפריקה. בצרפת זכה בן בארכ לכינוי "הפנינה השחורה". הצלחתו של בן בארכ הייתה מיידית - הוא הפך לחביב האוהדים, בשל כישרונו הרב ויכולותיו הטכניות. פלה אמר עליו: "אם אני המלך של הכדורגל, אז לערבי בן בארכ הוא אלוהי הכדורגל".

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חזר בן בארכ למרוקו. עם סיום המלחמה, חתם בסטאד פרנסיס פריז. לאחר 3 עונות במדי הקבוצה, חתם בן בארכ באתלטיקו מדריד מההליגה הספרדית. הכינוי שנתנו לו אוהדי אתלטיקו היה "רגל האלוהים", מכיוון שהיה מלך השערים של הקבוצה בעונות ששיחק בה. בן בארכ סייע לאתלטיקו לזכות באליפות ספרד פעמיים ברציפות, בעונות 1949/1950 ו-1950/1951. בשנת 1953 חזר בן בארכ לאולימפיק מרסיי, ובשנת 1955 עבר לבל אבאס האלג'יראית, שם סיים את קריירת המשחק שלו.

בן בארכ נחשב לאחד הכדורגלנים הטובים ביותר ששיחקו בנבחרת צרפת, וזאת אף על פי ששיחק רק 19 משחקים במדיה. לזכות בן בארכ 3 שערים בנבחרת צרפת.

לאחר הפרישה
-----------

לאחר פרישתו של בן בארכ ממשחק פעיל, מונה לתפקיד מאמן נבחרת מרוקו, והיה למאמן הראשון של נבחרת זו, משהוקמה בשנת 1957. בשנת 1960 מונה למאמן הזמני של מרוקו.

בן בארכ נפטר ב-16 בספטמבר 1992, בעיר הולדתו קזבלנקה. 6 שנים לאחר מותו זכה בן בארכ בתואר המצוינות של פיפ"א על תרומתו לכדורגל. פרס זה הוא הפרס בעל החשיבות הגבוהה ביותר שמעניק הארגון.

תארים
-----

מרוקאין
* 3 אליפויות מרוקו

אתלטיקו מדריד
* 2 אליפויות ספרד - 1949/1950, 1950/1951

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לערבי בן בארכ** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* נדב יעקבי, האגדה של לארבי בנבארק, באתר ynet, 3 באפריל 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  עוזי דן, האפריקאים הגדולים, באתר הארץ, 19 בינואר 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb124337650 (data)
* ISNI: 0000 0003 5916 394X
* SUDOC: 101460406
* VIAF: 216224932
* WorldCat: viaf-216224932

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**קסם של חג מולד** הוא סרט טלוויזיה המבוסס על הסדרה קסם של הורים. הסרט שודר לראשונה ב-29 בנובמבר 2012 וב-10 בדצמבר 2013 בערוץ ניקלודיאון האמריקאי והוא הסרט השני של הסדרה. מספר הצופים בתאריך השידור המקורי של הסרט עמד על 4.473 מיליון אנשים.[דרוש מקור]

הסרט שודר בישראל בעברית ב-26 באוגוסט 2013.

תקציר עלילה
-----------

 פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
בסרט טימי, טוטי, קוזמו, וונדה ופוף מטיילים סביב העולם ומגשימים משאלות לילדים עדיין בלי לחשוב איזה דברים רעים יכולים לקרות מהמשאלות האלה. לאחר מכן אנו רואים את סנטה קלאוס נמצא בקוטב ומתכונן לחג המולד הבא, אך הילדים ב"רשימת הנחמדים" נמחקים מהרשימה. בנוסף, כמה מ"רשימת השובבים" נמחקים מהרשימה. סנטה לא יכול לסבול את הדבר ומזמן את טימי וחבריו לביתו בקוטב הצפוני.

כשסנטה מגלה שהמכונה לעטיפת המתנות התקלקלה, הוא מתבונן בתוכה וטימי מבקש שהמכונה תתוקן. סנטה מחליק ונופל למכונה. הוא מאבד את זיכרונו. לפתע יורגן מודע לטימי שהוא יהיה סנטה קלאוס המחליף עד שיחזור לסנטה הזיכרון, אך טימי לא יכול לקבל את התפקיד משום שהוא עצמו נמצא ב"רשימת השובבים". כדי להוריד את חפותו מ"רשימת השובבים", עליו להגיע לביתו של אחראי רשימת השובבים, אלמר זקן הגמדים. בדרכם אליו, טימי, טוטי, קוזמו, וונדה, פוף, דנזל קרוקר ו-2 שדונים צריכים לעבור מספר קשיים: החלקה על מוט, התפצלות בין טימי ודנזל קרוקר לשאר הקבוצה, פגישה עם אנשי עוגייה מפלצתיים שתוקפים אותם בגלל שדנזל קרוקר אכל את הראש של אחד מהם ועוד.

טימי מגיע לביתו של אלמר זקן הגמדים ומגלה שהוא ב"רשימת השובבים", לא רק משום שהוא גרם לסנטה לאבד הזיכרון, אלא גם מפני שהוא לא באמת עוזר לאנשים, אלא הפיות עזרו להם. לבסוף דנזל קרוקר מוכיח את בטענה שטימי הציל את חייו. אלמר זקן הגמדים מאמין בהוכחה ומוחק את טימי מרשימת השובבים. טימי מחלק את כל המתנות ולבסוף הזיכרון של סנטה חוזר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "קסם של הורים - הסרט: חג המולד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קסם של הורים - הסרט: חג המולד", באתר Hulu סרטים (באנגלית)
* "קסם של הורים - הסרט: חג המולד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קסם של הורים - חג המולד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

| קסם של הורים |
| --- |
| דמויות | טימי טרנר |
| סרטים | משאלוגיה (2009) • טימי טרנר, תתבגר! (2011) • חג המולד (2012) • קסם של חופשה (2014) |
| שונות | קסם של הורים (סדרת משחקי מחשב) • בוץ' הארטמן |
**אימרה הראשון, מלך הונגריה** (בהונגרית:  **Első Imre;**‏ 1174–1204) היה מלך הונגריה בין השנים 1196-1204. היה שותף למלכות עם אביו בין השנים 1182–1196. הוא עלה לכיסא המלוכה עוד במהלך חיי אביו המלך בלה השלישי אך עם מות האב הוא נאלץ להאבק על הכיסא מול אחיו אנדרש, בפשרה שהושגה בין האחים זכה אנדרש בשלטון על קרואטיה ודלמטיה והכתר ההונגרי נשאר בידי אימרה, עם זאת המתיחות בין שני האחים לא התפוגגה ושניהם נקטו בתככים ושוחד על מנת לאסוף תומכים. בקרב שנערך בשנת 1199 ניצח אימרה את אחיו ואילץ אותו לברוח לאוסטריה, בתיווך הכס הקדוש הושכן שלום בין האחים ואנדרש הוחזר למעמדו כדוכס קרואטיה ודלמטיה.

ביוזמת האפיפיור אינוקנטיוס השלישי ערך אימרה מספר מסעות מלחמה בבלקנים שמטרתם היא הכנסת השבטים המקומיים תחת כנפי הנצרות, אבל גם להסיר איום כנגד הממלכה ההונגרית והרחבת תחומי השפעתה. בשנת 1201 נלחם אימרה בסרביה ולאחר מכן בבוסניה כנגד שליטים מקומיים. בשנת 1202 יצא אימרה למסע מלחמה בבולגריה אך לא הצליח להגיע להכרעה.

בשנת 1201 העיר זארה שבדלמטיה שהייתה תחת חסותה של ונציה הכירה באימרה כשליט. הדוג'ה של ונציה, אנריקו דאנדולו הצליח לגייס צבא של צלבנים שיצאו לארץ הקודש במסגרת מסע הצלב הרביעי למלחמה לכיבוש העיר מחדש.

בשנת 1203 חזר הדוכס אנדרש לחתור תחת שלטון המלך אימרה ואסף צבא על מנת להכריע את העימות ולתפוס את הכתר. אימרה שנכח כי מצבו נואש צעד למחנה המורדים עטוי בכתר ובגדי המלכות והביא להתפוררות הקואליציה של יריביו. בריאותו הדועכת הביאה אותו להכתיר ביום 26 באוגוסט 1204 את בנו הקטין לאסלו למלך ואת אחיו אנדרש לעוצר. הוא נפטר זמן קצר לאחר מכן ב-30 בספטמבר או 30 בנובמבר. עם מותו החליט אנדרש לממש את שאיפתו לכתר ההונגרי וגירש את אלמנת אחיו והמלך הקטין לאוסטריה ותפס את הכתר.

בשנת 1198 נשא אימרה את הילדה קונסטנצה מארגון לאישה. לזוג נולד בשנת 1200 בן אחד - לאסלו השלישי שנפטר בשנת 1205.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אימרה הראשון, מלך הונגריה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118530178
* LCCN: n2016023824
* NLP: a0000002050810
* NSK: 000057733
* NTA: 141765925
* VcBA: 495/65604
* VIAF: 27862768
* WorldCat: lccn-n2016023824

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**קסם של חופשה** הוא הסרט השלישי של קסם של הורים. הסרט מתאר את עלילותיהם של טימי וחבריו בהוואי.

עלילה
-----

טימי טרנר קיבל עבודה בעולם הפיות כדי להרשים את טוטי בת זוגו. באותו הזמן דנזל קרוקר רוצה לטוס להוואי ובשדה תעופה הוא פוגש את האנטי פיה פופ שרוצה לגנוב את ה: "אברה קדבריום" הכוח שנותן לפיות את כוח הקסם. למחרת חוזר טימי לכדור הארץ כדי לפגוש את טוטי, הוא פוגש אותה ולאחר מכן הוא הולך לבית הוריו והם מספרים לו שהם גם טסים להוואי למסיבה של העבודה של אבא של טימי. אבא של טימי אחראי לסוף שבו יש את מופע האש, אם הוא לא יעשה מופע אש טוב הוא יפוטר. יורגן משאיר את טימי להיות אחראי על ה: "אברה קדבריום" הכוח של הפיות. טימי גם טס לחו"ל וכן גם מיצי ומרטי אחים שהוריהם לא שמים לב אליהם ומשאירים אותם עם ויקי השמרטפית המרושעת. כאשר הם מגיעים דנזל פוגש באדם נוסף שמוכן לשתף איתו פעולה ולגנוב את ה: "אברה קדבריום". טוטי וטימי פוגשים במרטי ומיצי שמגלים להם שויקי היא השמרטפית שלהם והם נותנים להם לברוח בשעה שויקי נופלת על כוסות לתוך עוגה. דנזל והאיש הנוסף מצליחים לגנוב את כוח הפיות וטוטי וטימי רצים לקחת אותו בחזרה. דנזל והאדם הנוסף נתקלים בילדים ואחר כך גם טוטי שאומרת להם שהם צריכים את מה שהשניים גנבו. השלושה רודפים אחרי הגנבים ובאותו הזמן מצטרף אל דנזל גם פופ. חמשתם מיגיעים להר הגעש "מאונה לואה" וכולם חוץ מפופ נתקעים על סלע באמצע הלבה אך באותו רגע מגיע טימי שמציל את כולם אך הוא נלחם עם פופ על הכוח ונופל ללבה, אך למזלו הוא נפל עם הכוח, הכוח גורם לטימי להינצל ואף להפוך לפיה! מאחר שכך טימי כבר לא צריך את הפיות והם ניתנים לאחים מרטי ומיצי. הסרט נגמר שכולם במסיבת האש שטימי ארגן לאביו, הפיות הפכו את ויקי לארנב אחרי שסופר שמרטי רצה ליום הולדתו ארנב וכולם רוקדים במסיבה וטימי מאבד את כוחותיו והוא מקבל חזרה את הפיות וונדה וקוזמו ופוף חוזרים לטימי וסנדקי פיות חדשים נתנים למרטי ומיצי

דמויות
------

* טימי טרנר: דרייק בל/לוגן הנדרסון - נער מתבגר ובן זוגה של טוטי. בסרט הוא קיבל עבודה בעולם הפיות. בעליהם של וונדה וקוזמו.

* טוטי: דניאלה מונה/ויקטוריה ג'סטיס - בת זוגו של טימי עוד בחופש היא קיבלה עבודה לעזור בשמירת בעלי חיים בטבע.

* האחים מיצי ומרטי - תאומים שקיבלו את ויקי כשמרטפית ובסוף קיבלו הוריי פיות חדשים
* וונדה וקוזמו - הורי הפיות של טימי
* דנזל קרוקר - לשעבר המורה של טימי. בעל אובססיה לפיות.
* פופ - אנטי פיה של פוף שרוצה לגנוב את ה"אברה קדבריום".
* יורגן ואן סטרנגיל - משגיח על עולם הפיות. ממנה את טימי לשמור על ה"אברה קדבריום" מבלי שפופ ייקח.
* אימא ואבא של טימי - הוריו של טימי. (לא ידוע מה שמם).

קישורים חיצוניים
----------------

* "קסם של חופשה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קסם של חופשה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קסם של הורים - קסם של חופשה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

| קסם של הורים |
| --- |
| דמויות | טימי טרנר |
| סרטים | משאלוגיה (2009) • טימי טרנר, תתבגר! (2011) • חג המולד (2012) • קסם של חופשה (2014) |
| שונות | קסם של הורים (סדרת משחקי מחשב) • בוץ' הארטמן |
**אליזבת גרייסן** (באנגלית: Elizabeth Gracen; נולדה ב-3 באפריל 1961) היא שחקנית אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

גרייסן נולדה בארקנסו. ב-1982 נבחרה למיס אמריקה כנציגת ארקנסו, ומימננה לימודי משחק בניו יורק בעזרת הפרס הכספי. לאחר מכן היא עברה להוליווד על מנת להתחיל קריירה במשחק.

היא שיחקה ב-1984 בסרט "ליסה" לצד ג'פרי טמבור. ב-1992 היא שיחקה באחד התפקידים בסדרה איש הנצח והצטלמה בעירום עבור מגזין פלייבוי. ב-1996 שיחקה במותחן "עדה לרצח" בכיכובה של הילרי סוונק. 

היא שיחקה גם במספר סדרות טלוויזיה ובין היתר ב-2002 הופיעה בפרק של הסדרה מכושפות.

היא נשואה בפעם השלישית וב-2005 נולדה בתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת גרייסן** בוויקישיתוף

* אליזבת גרייסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אליזבת גרייסן, באתר AllMovie (באנגלית)
* אליזבת גרייסן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* אליזבת גרייסן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 4880 012X
* LCCN: no2015047548
* VIAF: 315944309
* WorldCat: lccn-no2015047548

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**שארלוט המתוקה** (באנגלית: **Hush… Hush, Sweet Charlotte**) הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1964 בבימויו של רוברט אולדריץ'. בסרט משחקים בטי דייוויס, אוליביה דה הבילנד, ג'וזף קוטן ואגנס מורהד.

תסריט הסרט נכתב על ידי הנרי פארל ולוקאס הלר ומבוסס על סיפורו של פארל "What Ever Happened to Cousin Charlotte?". בנוסף הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר ובתוכם לשחקנית המשנה הטובה ביותר למורהד.

צוות שחקנים
-----------

* בטי דייוויס - שארלוט הוליס
* אוליביה דה הבילנד - מרים דירינג
* ג'וזף קוטן - ד"ר דרו באיליס
* אגנס מורהד - ולמה קורטר
* ססיל קלוויי - הארי ויליס
* ויקטור בונו - סאם הוליס
* מרי אסטור - ג'ואל מת'יו
* ברוס דרן - ג'ון מת'יו
* ג'ורג' קנדי - מפקח
* אלן קורבי - רכלנית
* ויליאם קמפבל - עיתונאי

הפקה
----

לאחר ההצלחה הבלתי צפויה של הסרט "מה קרה לבייבי ג'יין?" (1962), במאי הסרט רוברט אולדריץ' רצה לאחד את בטי דייוויס וג'ואן קרופורד. אולם לאחר כמה ימי צילומים קרופורד פרשה מההפקה בטענה שהיא חולה.

דייוויס הציעה את אוליביה דה הבילנד כתחליף לקרופורד לאחר שקתרין הפבורן, ויוויאן לי, לורטה יאנג וברברה סטנוויק דחו את התפקיד. לי טענה שהיא דחתה את התפקיד עקב חוסר רצונה לעבוד עם דייוויס. למרות שהאיחוד של דייוויס וקרופורד לא שוחזר, ויקטור בונו שהשתתף ב"מה קרה לבייבי ג'יין?" לקח תפקיד קטן בסרט. בנוסף, מרי אסטור, עמיתה של דייוויס מאולפני האחים וורנר, השתתפה בסרט.

פרסים ומועמדויות
----------------

הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר; שחקנית המשנה הטובה ביותר, עיצוב התפאורה הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, עיצוב התלבושות הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, הפסקול המקורי הטוב ביותר והשיר המקורי הטוב ביותר. בזמנו זה היה סרט האימה עם מירב המועמדויות לאוסקר.

אגנס מורהד זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע. הנרי פארל ולוקאס הלר זכו בפרס אדגר לסרט הטוב ביותר. השיר "Hush… Hush, Sweet Charlotte" שנכתב על ידי פטי פייג' דורג במקום השמיני במצעד "בילבורד הוט 100".

קישורים חיצוניים
----------------

* "שארלוט המתוקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שארלוט המתוקה", באתר נטפליקס
* "שארלוט המתוקה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "שארלוט המתוקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "שארלוט המתוקה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "שארלוט המתוקה", באתר אידיבי
* "שארלוט המתוקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**שוד הטלפונים הגדול**, הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1972, העוסק בהונאה של בנקים.

הסרט הופץ על ידי סרטי נח.

עלילה
-----

הסרט מתמקד במספר דמויות המניעות את העלילה: פקיד בנק לאומי בשם משולם וסרמן, אמו, חברתו ושתי כנופיות שודדים. כל אלו, ערכו "הסכם" על האזורים בהם "יפעלו". כאשר הבנק קובע לפקיד את הכינוי "המוח", ובמקביל יש מלחמה בין שתי הכנופיות על "מוח" מסוג אחר, אדם בעל רעיונות מבריקים בכל הקשור לתכנון מעשי שוד וגנבה.

כאשר אחת הכנופיות שודדת את סניפו בראשון לציון, נתקל הפקיד במכונית הממתינה לשודדים בחוץ, חובט בראשו של הנהג, מוציא אותו החוצה ונכנס במקומו למכונית. כאשר השודדים יוצאים עם שלל כל הקופות והכספות בבנק, מוביל אותם ה"נהג" שלהם הישר אל תחנת המשטרה. שם העניינים מסתבכים, וכל השודדים שנעצרו עושים יד אחת נגדו. הוא אינו מצליח לשכנע את השוטרים שאינו חלק מהכנופיה ושניסה לסכל את השוד. השוטרים מחליטים על קיום משפט בעניינו. אך כאשר הם מגיעים לבית המשפט, לא רק שהוא חומק משוטריו, אלא גם מתחזה לעד במשפט אחד ואף לשופט במשפט אחר – בו הוא מוצא את הנאשם זכאי.

לאחר שנחטף מכנופיה לכנופיה, מחליטות שתי הכנופיות במאמץ משולב לחטוף את אמו הפולניה ולשחרר אותה תמורת חצי מיליון לירות, אותן הפסידו בגלל ששיבש שוד במלטשת יהלומים.

הוא מתכנן מזימה יוצאת דופן, שתגרום לכך שכל מי שמטלפן לסניף בנק לאומי בראשון לציון יופנה באמצעות שיבוש הקווים אל חברתו ואל ה"מוח" האמיתי המשתפים איתו פעולה.

למחרת הבוקר, הוא עושה סיבוב בין כל סניפי הבנק בארץ, כאשר הוא מציג את עצמו בכל סניף עם לבוש אחר, אך עם אותו שם, ובכל סניף מבקש לפדות המחאה שלו על־סך 40,000 לירות למזומן.

כאשר מנהלי הסניפים מתקשרים כביכול לסניפו של וסרמן לקבלת אישור על הכיסוי, הם למעשה מקבלים אישור מפוברק מחברתו ו"המוח" המקורי. הוא משיג את הכסף, אך ללא ידיעתו אמו חומקת מהכנופיות. הן מנסות להערים עליו דרך התחזות של אחד מחברי הכנופיה לאמו. נקבע שחילוף הכסף תמורת בת הערובה יתבצע באצטדיון רמת גן, אך אמו וחברתו פונות אל המשטרה ונעזרות בהם כדי למנוע את רציחתו בידי הכנופיות.

הסרט מסתיים כאשר הפקיד נעצר בשם החוק.

הסיפור האמיתי מאחורי הסרט
-------------------------

הסרט הדמיוני נוצר בעקבות הונאה אמיתית. בתחילת שנות השבעים (או סוף שנות השישים) נגנב כסף מבנק לאומי בטכניקה המתוארת בסרט. הפושעים פתחו חשבון בסניף מבודד יחסית, סניף "שיכון המזרח" בראשון לציון, ובזמן שאחד הפושעים השתלט על קו הטלפון של הסניף, פדה שותפו, בסניפי בנק לאומי בתל אביב, המחאות שנמשכו על החשבון שנפתח בסניף "שיכון המזרח". חרף חקירה מאומצת של המשטרה, לא נלכדו הפושעים עד עצם היום הזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שוד הטלפונים הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שוד הטלפונים הגדול", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "שוד הטלפונים הגדול", באתר אידיבי
* "שוד הטלפונים הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "שוד הטלפונים הגדול", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  סרטים - שוד הטלפונים הגדול, מסמך באתר ארכיון המדינה

| סרטי מנחם גולן |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אלדורדו (1963) • דליה והמלחים (1964) • פורטונה (1966) • טוביה ושבע בנותיו (1968) • 999... עליזה מזרחי (1967) • הפריצה הגדולה (1970) • לופו (1970) • כץ וקרסו (1971) • מלכת הכביש (1971) • שוד הטלפונים הגדול (1972) • קזבלן (1973) • מבצע יונתן (1977) • מלחמתה של חנה (1988) • השיבה מהודו (2002) • ימים של אהבה (2005) • ריקוד מסוכן (2007) • הכתובה (2008) |

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**רוזי!** (באנגלית: **‏!Rosie**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1967, בבימויו של דייוויד לואל ריץ', עם רוזלינד ראסל, לסלי נילסן וסנדרה די בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על המחזה "אישה עשירה מאד" של רות גורדון.

העלילה היא על אלמנה עשירה שבנותיה וחתנה עושים הכל כדי להשתלט על רכושה.

תקציר העלילה
------------

רוזי לורד (רוזלינד ראסל) היא אלמנה מיליונרית שלאחר מות בעלה היא מתנהגת באופן מוחצן ובזבזני. היא נוהגת במהירות במכונית הפרארי שלה ומתכננת לרכוש תיאטרון נטוש בלוס אנג'לס ב-2.5 מיליון דולר כדי שתוכל להופיע בו כשחקנית.

היא קשורה מאוד לנכדתה דפני (סנדרה די), בתם של חתנה קבוט שו (לסלי נילסן) ובתה אדית שו (ונסה בראון). יש לה גם בת גרושה - מילדרד (אודרי מדוס).

לרוזי יש עורך דין וידיד נאמן, אוליבר סטיבסון (בריאן ארן) שהתאלמן ומחזר אחריה. דפני מאזינה לשיחה בין אביה ושתי הבנות על תוכניתם להשתלט על רכושה של רוזי בטענה שאינה שפוייה בדעתה.

דפני נחרדת ומגיעה למשרדו של אוליבר ומוצאת שם עורך דין צעיר ונאה בשם דייוויד וילרייט (ג'יימס פרנטינו) שמתאהב בה מיד ומציע את עזרתו. אוליבר ממנה אותו להיות עוזר אישי של רוזי ולהגן עליה מלעשות שטויות. בלש מטעם הבנות עוקב אחריהם ומצלם את רוזי במצבים "מביכים" עם הבחור הצעיר (ה"ג'יגולו") שלה.

לבסוף הם מארגנים לה אשפוז כפוי במוסד סגור שם מטפלת בה אחות (חואניטה מור). קבוט מבקר אותה ומורה לה לחתום על מסמך ויתור על רכושה לטובתם אחרת תישאר במוסד זמן בלתי מוגבל, אך היא מסרבת.

דפני, אוליבר ודייוויד מגלים את מקום המוסד ובמבצע מתוחכם הם מבריחים אותה משם.

לבסוף מתנהל המשפט בו מנסים להוכיח שאינה שפוייה. רוזי מביימת התעלפות ובהיותה "מטושטשת" היא אומרת לבנותיה שמחקה אותן מהצוואה כי חשבה שהן לא אוהבות אותה. כעת אם תוכרז בלתי שפוייה אין אפשרות לתקן את ה"צוואה". הן קוראות בקול שהיא נורמלית, רוזי "מתעוררת" והשופט קובע שבזה מסתיים המשפט לטובתה.

אוליבר מציע נישואים לרוזי ודפני ודייוויד מחזקים את הקשר.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוזלינד ראסל | רוזי לורד | מיליונרית |
| סנדרה די | דפני שו | נכדה של רוזי |
| לסלי נילסן | קבוט שו | חתן של רוזי |
| בריאן ארן | אוליבר סטיבנסון | ידיד של רוזי |
| אודרי מדוס | מילדרד | הבת של רוזי |
| ונסה בראון | אדית שו | אמא של דפני |
| ג'יימס פרנטינו | דייוויד וילרייט | עורך דין |
| מרגרט המילטון | מיי | משרתת של רוזי |
| חואניטה מור |  | אחות במוסד |

קישורים חיצוניים
----------------

* "רוזי!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רוזי!", באתר AllMovie (באנגלית)
* "רוזי!", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "רוזי!", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* רוזי!, באתר TCM
* רוזלינד ראסל ברוזי!, באתר יוטיוב
* רוזי! באתר ארכיון המדינה
**בורגו מג'ורה** (באיטלקית **Borgo Maggiore**) היא אחת מתשעת הקסטלי (Castelli), או הערים, המרכיבות את סן מרינו, והעיר השנייה בגודלה במדינה. בעיר התגוררו 5,992 איש בשנת 2003 והיא משתרעת על שטח של 9.01 קמ"ר. העיר שוכנת למרגלותיו של הר טיטאנו החולש עליה מגובה של כ-250 מטר, והחוצץ בינה לבין הבירה סן מרינו.

העיירה (מימין) לרגלי הר טיטאנו
נוסף על היישוב המרכזי בעיר המכונה גם הוא בורגו מג'ורה, יש בה שישה יישובים נוספים: קה מלונה (Cà Melone), קה ריגו (Cà Rigo), קאילונגו (Cailungo), סן ג'ובני סוטו לה פנה (San Giovanni sotto le Penne), ולדרגונה (Valdragone) וונטוזו (Ventoso).

העיר נזכרה לראשונה במאה ה-12 עת נקראה "מרקטאלה" (Mercatale - "כיכר שוק"), והחל בשנת 1879 היא החלה להקרא בשמה הנוכחי.

בורגו מג'ורה משמשת כמרכז הכלכלי והעסקי של סן מרינו, בה שוכנים מנחת המסוקים היחיד במדינה ובית החולים הלאומי (ospedale di Stato). רכבל באורך של 338 מטר מקשר את בורגו מג'ורה אל הקצה הצפוני של הר טיטאנו ואל הבירה. הרכבל נחנך בשנת 1959 וחודש בשנים 1995–1996. הוא מגשר על הפרש גובה של 166 מטר ומהירותו שישה מטרים בשנייה. הרכבל מסוגל לשאת חמישים נוסעים נוסף על הנהג, והספקו מגיע ל-1,190 נוסעים בשעה. הכביש הראשי במדינה, סופרסטראדה די סן מרינו (Superstrada di San Marino), הוא המשכה של הדרך הארצית האיטלקית SS72 המובילה מרימיני. הכביש חוצה את העיר ומקשר אותה אל עריה העיקריות של סן מרינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורגו מג'ורה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בורגו מג'ורה
* בורגו מג'ורה באתר מזכירות המדינה ליחסים עם הקסטלי ומועצותיהם
* בורגו מג'ורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



הנוף מקצהו הצפוני של הר טיטאנו לכיוון צפון-מזרח. העיירה בורגו מג'ורה נמצאת בקדמת התמונה, וברקע מישורי אמיליה-רומאניה והים האדריאטי

הנוף מקצהו הצפוני של הר טיטאנו לכיוון צפון-מזרח. העיירה בורגו מג'ורה נמצאת בקדמת התמונה, וברקע מישורי אמיליה-רומאניה והים האדריאטי

| הקסטלי של סן מרינו |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| סן מרינו • אקואוויווה • בורגו מג'ורה • קייזאנואובה • דומניאנו • פאטאנו • פיורנטינו • מונטג'ארדינו • סראוואלה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2009017380
* VIAF: 135133274
* WorldCat (עם VIAF): 135133274

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**שוד העוגיות הגדול** (באנגלית: **The Cookie Thief**) הוא סרט טלוויזיוני אמריקאי לכל המשפחה מסוגת קומדיה ופנטזיה מוזיקלית, המבוסס על הסדרה "רחוב סומסום". הסרט בוים על ידי ג'ואי מזרינו, סקוט פרסטון, ליסה סימון, מאט ווגל, נדין זילסטרה וקלייטון בן, ונכתב על ידי ג'ואי מזרינו ובלינדה וורד. הסרט מספר על אלמו שמנסה להוכיח את חפותו של עוגיפלצת מהאשמה מגנבת ציורי העוגיות מהמוזיאון. 

הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ PBS Kids ב-16 בפברואר 2015. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הופ! בשנת 2016. אורך הסרט הוא כ-55 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית).

בסרט מככבת השחקנית רחל דראטץ בתפקיד שומרת המוזיאון, בגרסה העברית דיבבה אותה המדבבת שרון שחל.

תקציר העלילה
------------

ברחוב סומסום בנו מוזיאון חדש, מוזיאון לאמנות העוגיות. ריס, אלמו ועוגיפלצת מבקרים במוזיאון, כשלפתע מתחילים להיעלם ציורי עוגיות מהקירות. מפני שעוגיפלצת עשה בעיות במוזיאון, שומרת המוזיאון החליטה שהוא אשם. אלמו מחליט לחקור את התעלומה בעזרת חבריו, ויחד הם יוצאים לטהר את שמו של עוגיפלצת.

בסרט יש פרודיות לציורי אומנות, ביניהם "מונה ליזה" של הצייר לאונרדו דה וינצ'י, "אוכלי תפוחי האדמה" של הצייר וינסנט ואן גוך, ו"הצעקה" של הצייר אדוורד מונק.

הדמויות, השחקנים, מפעילי הבובות והמדבבים
----------------------------------------

במאי הדיבוב של הסרט בעברית היה דן שצברג ומפיקת הדיבוב הייתה יעל אללוף.

| שם הדמות | שחקנים / מפעילי בובות | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| עוגיפלצת | דייוויד רודמן | גיורא קנת |
| אלמו | ריאן דילון | צביקה פורמן |
| לאונרדו דה קראנצ'י (פרודיה לצייר לאונרדו דה וינצ'י) | ג'ואי מזארינו |
| כריס | כריס קנווינגס | דדי זהר |
| הפיה אביגאבי | לסלי קררה-רודולף | בר סביר |
| פזית | פראן בריל | עדי בר לב |
| כרובי | אריק ג'ייקובסון | גדי לוי |
| שומרת מוזיאון | רחל דראטץ | שרון שחל |
| וינסנט מערוך (פרודיה לצייר וינסנט ואן גוך) | טיילר באנץ' | דן שצברג |
| אדוארד מאנץ' (פרודיה לצייר אדוורד מונק) | מרטין פ' רובינסון |
| מנצ'י ליזה (פרודיה לליזה די נולדו גרארדיני, המצוירת בציור "מונה ליזה") | סטפני דאברוזו | רונה בקרמן |
| עוגייה | פיטר לינז |

הפקה
----

סרט זה היה אחד מעבודותיה האחרונות של הבובנאית פראן בריל, לפני שפרשה מעבודתה כבובנאית. החל משנת 2016, סטפני דאברוזו החליפה אותה בתור פזית, וג'ניפר בארנהארט כזואי.

ביקורת
------

הסרט קיבל מהאתר "The A.V. Club" את הדירוג "C". האתר מבקר את העלילה של הסרט כדלילה אך מיוחדת.

ראו גם
------

* רחוב סומסום

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שוד העוגיות הגדול (באנגלית)

* "שוד העוגיות הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שוד העוגיות הגדול, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sesame Street Will Spinoff Cookie Monster, Get The Details,‏ NICK VENABLE, באתר CinemaBlend
2. ↑  Cookie Monster steals the show in PBS special,‏ Donna Freydkin, באתר USA Today
3. ↑  Sesame Street: The Cookie Thief,‏ Mike Vago, באתר The A.V. Club‏, 17 בפברואר 2015
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**רומן עדין** (באנגלית: **A Ticklish Affair**) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1963 בבימויו של ג'ורג' סידני, עם שירלי ג'ונס, גיג יאנג, רד באטנס וקרולין ג'ונס בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הסיפור "הליכת ירח" של ברברה לותר.

הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.

תקציר העלילה
------------

איימי מרטין (שירלי ג'ונס) היא אלמנה צעירה הגרה עם שלושת בניה בסן דייגו. היא שקועה בדאגה לילדיה ולא מעוניינת בזגיות חדשה. אחיה סימון (רד באטנס) וגיסתה טנדי (קרולין ג'ונס) לוחצים עליה בכיוון זה.

סימון קונה לילדים מכשיר איתות. הבן הצעיר גרובר (פיטר רובינס) מפעיל את המכשיר הזה ומשדר הודעת SOS. בחוף נמצא בסיס גדול של חיל הים האמריקאי והקומנדר קיי ווידון (גיג יאנג) קולט את ההודעה ומגיע למקום עם חייליו.

בדירה הוא פוגש את איימי שמנסה לתקן את הברז בבית ולא יודעת על מה המהומה. היא מיד מוצאת חן בעיניו והוא מסביר לה ולילדים את משמעות הידיעה שהקפיצה את כל הבסיס הענק של חיל הים ובאותה הזדמנות גם מתקן את הברז.

קיי מתחיל לחזר אחרי איימי. היא רואה שהילדים נקשרים אליו ובלחץ של סימון וטנדי היא מתחילה לצאת איתו.

בשלב מסוים הוא מודיע לה על רצונו להתחתן וכי קבל תפקיד בכיר בצי באיטליה. איימי מסתייגת מהצעתו בגלל רצונה שלילדים יהיה בסיס קבוע והם נפרדים.

הדוד סימון קונה לילדים בלוני הליום גדולים כדי שיוכלו להיקשר אליהם ולרחף באוויר כמו שמרחפים על הירח ללא כוח המשיכה (מכאן שם הסיפור). הוא קושר את גרובר אבל החבל ניתק וגרובר מרחף למעלה מעל בית סן דייגו. כוחות משטרה מוזעקים וכן לוחמי אש אך הם לא מצליחים לתפוס את גרובר. קיי מגיש למקום בהליקופטר ונפגש עם איימי. הוא חוזר לבסיס ועולה לספינת אוויר קטנה (אנ') ממנה הוא משתחל, תופס את גרובר ושניהם מועלים לספינה. איימי פוגשת בהם וכולם מתחבקים. איימי מחליטה כעת להתקשר לקיי כבעל ואב חורג לילדיה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| שירלי ג'ונס | איימי מרטין |  |
| גיג יאנג | קיי ווידון | קומנדר בחיל הים |
| רד באטנס | הדוד סימון | אחיה של איימי |
| קרולין ג'ונס | טנדי | גיסתה של איימי |
| אדגר ביוקנן | קפטן מרטין | סבא |
| פיטר רובינס | גרובר מרטין | בנה של איימי |

קישורים חיצוניים
----------------

* "רומן עדין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רומן עדין", באתר AllMovie (באנגלית)
* "רומן עדין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "רומן עדין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* רומן עדין, באתר TCM
* קיי, טנדי ואיימי, באתר יוטיוב
* סימון מנסה לשכנע את איימי, באתר יוטיוב
**לב סמיונוביץ' רובינשטיין** (ברוסית: **Лев Семёнович Рубинштейн**;‏ 19 בפברואר 1947 – 14 בינואר 2024) היה משורר, מסאי, עיתונאי ופעיל חברתי יהודי-רוסי.

ביוגרפיה
--------

לב רובינשטיין נולד ב-1947 במוסקבה להורים יהודים. למד פילולוגיה במכון הפדגוגי של מוסקבה ללימודים בהתכתבות (כיום: אוניברסיטת שולוחוב מוסקבה למדעי הרוח), ובסיום לימודיו עבד שם כספרן וביבליוגרף. קטלוג הספרייה שימש השראה ל"שירי הכרטסת" שלו. בשנות ה-70 וה-80 הפך רובינשטיין לסופר מרכזי בסצנה הספרותית הסובייטית המחתרתית, במיוחד בגלל הקשר שלו עם הקונספטואליזם המוסקבאי (אנ'). בהמשך חייו עבר רובינשטיין לעיתונאות ואקטיביזם חברתי. הוא זכה בפרס אנדריי בלי (אנ') למדעי הרוח בשנת 1999.

נישא לאירינה גולובינסקיה ולהם בת אחת, מריה. ב-8 בינואר 2024 נפגע בתאונת דרכים במוסקבה, ומת מפצעיו ב-14 בינואר 2024, בגיל 76.

יצירתו
------

רובינשטיין נודע בזכות "שירי הכרטסת" שלו, שבהם כל בית מיוצג בכרטיס נפרד. כרטיסים אלה מדגישים את הטקסט כאובייקט וגם כיחידת ביטוי. כדי לקרוא את השיר, על הקורא לקיים אינטראקציה עם הטקסט ברמה הפיזית. כל בית הוא דיסקרטי וממוספר, יש לקרוא את הכרטיסים בסדר שנקבע.

שיריו של רובינשטיין משלבים כמה צורות של ביטוי ספרותי. הם נעים בין שירה לפרוזה, לפעמים מאמצים צורה של משחק או אפילו מכילים רמזים לקהל. חלק גדול מהכתיבה עצמה היא "כמו-ציטוט", ציטוט שנראה כאילו הוא מחיי היום-יום, אך במקום זאת נבנה בקפידה בסגנון ספציפי. רובינשטיין שאל לעיתים קרובות את הסגנון של סופרים רוסים חשובים, אך הוא התאים את מילותיו שלו לסגנון זה, ומכאן יצר ציטוטים שלא היו למעשה ציטוטים.

רובינשטיין היה מזוהה לעיתים קרובות עם הקונספטואליזם המוסקבאי, תנועה אמנותית רוסית. רובינשטיין קבע כי "הקונספטואליזם המוסקבאי מאחד את ההרגשה הפנימית שהעולם מחולק, כל הטקסטים כתובים, הציורים מצוירים. המשימה של האמן הנוכחי היא לחשוב מחדש, לתת שם מחדש. ולתת שם חשוב יותר מאשר לעשות." הקונספטואליזם של מוסקבה הוא גם תגובה שלילית לריאליזם הסוציאליסטי הרוסי.

אחדים מספרי שיריו שנכתבו ברוסית תורגמו לשפות אחדות, בהן אנגלית, צרפתית וגרמנית, ותרגומי שיריו פורסמו גם בכתבי עת ספרותיים ובאנתולוגיות.

במאה ה-21 הרבה רובינשטיין לכתוב מסות, שפורסמו בין היתר באתר "גראני.רו". הוא יצא להגנת בנות להקת "פוסי ריוט" בזמן המשפט נגדן, והתנגד לכיבוש חצי האי קרים בידי רוסיה ולפלישה הרוסית לאוקראינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לב רובינשטיין** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד ליזה רוזובסקי, לב רובינשטיין, "השמש הקטנה של השירה הרוסית", מת בעקבות תאונה, באתר הארץ, 14 בינואר 2024
* לב רובינשטיין, ברשת החברתית פייסבוק

* לב רובינשטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יענקי פרבר, משורר יהודי ברוסיה מת מפצעיו לאחר שנפגע ממכונית, באתר בחדרי חרדים, 15 בינואר 2024
2. ↑  Грани.Ру (ברוסית)
3. ↑  אתר למנויים בלבד ליזה רוזובסקי, לב רובינשטיין, "השמש הקטנה של השירה הרוסית", מת בעקבות תאונה, באתר הארץ, 14 בינואר 2024

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267363705171
* BIBSYS: 99023508
* BnF: cb12346260n (data)
* CiNii: DA12485086
* GND: 122617061
* ICCU: UFIV083989
* ISNI: 0000 0001 0920 2037
* LCCN: n92079433
* LNB: 000139476
* NKC: jo2002156503
* NLA: 35136289
* NSK: 000155433
* NTA: 159679540
* RERO: 02-A003768652
* SELIBR: 384114
* SUDOC: 032431694
* VIAF: 84143977
* WorldCat: lccn-n92079433

 |
לוויין KOMPSAT במסלוללוויין KOMPSAT במסלול
**KOMPSAT** ‏ **Korean Multi-Purpose Satellite**, היא סדרת לוויינים למטרות שונות (חישה מרחוק, תקשורת, מזג אוויר וכו') שמופעלת על ידי המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל. 

הלוויין הראשון שוגר בשנת 1999. זה היה לוויין במשקל 470 ק"ג. על הלוויין הותקנו מצלמה דיגיטלית עם רגישות של 6 מ', ספקטרומטר אופטי ורגש לחקר יונוספירה. הלוויין פעל עד סוף שנת 2007.

הלוויין השני שוגר בשנת 2006. משקל הלוויין גדל ל-800 ק"ג. על הלוויין הותקנה מצלמה בעלת רגישות של 1 מ' בשחור לבן ו-4 מ' בצבע. הלוויין שולח מידע פעמיים ביום. נכון לסוף 2023 הלוויין פעיל.

הלוויין השלישי שוגר בשנת 2012. משקלו גדל ל-980 ק"ג. על הלוויין הותקנה מצלמה בעלת רגישות של 0.7 מ' בשחור לבן ו-2.8 מ' בצבע. הלוויין שולח מידע פעמיים ביום. נכון לסוף 2023 הלוויין פעיל. 

בהמשך שוגרו לוויינים נוספים מטיפוס זה. מתוכנן לשגר עוד 2 לוויינים במהלך שנת 2024. שיגור ראשון היה מתוכנן להתבצע ע"י רוסקוסמוס ובוטל בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה. הוא הועבר לשיגור ממרכז החלל הגיאני. כל הלוויינים פועלים במסלול מסונכרן-שמש. הם נקראים גם Arirang (שיר עם קוריאני).

לוויין מטיפוס GEO-KOMPSAT ‏ Communication, Ocean and Meteorological Satellite שוגר לראשונה בשנת 2010. הלוויין היה במשקל 2,640 ק"ג. על הלוויין הותקנו משיבים לצורכי תקשורת ומכשירים לניטור מזג אוויר וחקר האוקיינוס. הוא הפסיק לפעול בשנת 2020.

בהמשך שוגרו לוויינים נוספים מטיפוס זה. כל הלוויינים פועלים במסלול גאוסטציונרי. הם נקראים גם Cheollian.

רשימת שיגורים
-------------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויין | אתר שיגור/משגר | יצרן | משקל, ק"ג |
| 21 בדצמבר 1999 | KOMPSAT-1 | בסיס חיל האוויר ונדנברג טאורוס | TRW | 470 |
| 28 ביולי 2006 | KOMPSAT-2 | קוסמודרום פלסצק רוקוט | אסטריום | 800 |
| 17 במאי 2012 | KOMPSAT-3 | מרכז החלל טנגשימה H IIA | אסטריום | 980 |
| 22 באוגוסט 2013 | KOMPSAT-5 | אתר שיגורים יאסני דנייפר | המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל | 1,400 |
| 25 במרץ 2015 | KOMPSAT-3A | אתר שיגורים יאסני דנייפר | אסטריום | 1,100 |
| 26 ביוני 2010 | GEO-KOMPSAT-1 | מרכז החלל הגיאני אריאן 5 | אסטריום | 2,460 |
| 4 בדצמבר 2018 | GEO-KOMPSAT-2A | מרכז החלל הגיאני  אריאן 5 | המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל | 3,420 |
| 18 בפברואר 2020 | GEO-KOMPSAT-2B | מרכז החלל הגיאני  אריאן 5 | המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל | 3,379 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **KOMPSAT** בוויקישיתוף
* לווייני KOMPSAT
* לווייני GEO-KOMPSAT
* לוויין KOMPSAT - נתוני שיגורים
* לווייני GEO-KOMPSAT - נתוני שיגורים
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**ריקי ריקי** הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 2004 בבימויו של איתן ענר, עם דלית קהן, נירו לוי וטל פרידמן בתפקידים הראשיים.

הסרט היה מועמד לשני פרסים בטקס פרסי אופיר לשנת 2004 - פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (רקפת בהיר) ופרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (אלון אולארצ'יק).

תקציר העלילה
------------

ריקי (דלית קהן) היא סטודנטית לעיצוב. היא מתכוננת לחתונתה עם אשר (נירו לוי) ומתלבטת איזו שמלה ללבוש. אשר הוא מנחה תוכנית בערוץ הקהילתי בטלוויזיה ביחד עם נעמי המכונית "הדבורה" (עמנואל הורי). הוא מתוודה בפני ריקי כי בגד בה פעם אחת בלבד עם נעמי. ריקי ההמומה מגרשת אותו מביתה ונוסעת עם אחותה שרון לירושלים להציג את עבודת הגמר שלה בעיצוב - אסלה מתנפחת.

המורה שלה לעיצוב הוא מקס (טל פרידמן) והוא מעתיר שבחים על עבודתה. הוא מסיע אותה לתל אביב ומנסה להתחיל אתה. ריקי מקבלת אתו בתחילה בקרירות אך אחר כך מסכימה לחיזוריו כדי לעורר את קנאתו של אשר. אחותה שרון (מיכל קהן) היא זמרת של להקת רוק של ארבע נגנים שאוהבים לנגן ולעשן ג'וינטים וריקי מסכימה לאכסן אותה בדירתה לאחר שנזרקו מדירות קודמות.

ריקי ושרון הן אחיות יתומות לאחר שהוריהן נספו בשריפה. ריקי מקבלת טיפול פסיכולוגי אצל הפסיכולוגית בתיה (גילה אלמגור) אבל עם הזמן היא מבינה שבתיה זקוקה אף היא לטיפול וסובלת מבדידות. היא מחליטה להפסיק את הטיפול ובתיה פורצת בבכי. ריקי לוקחת אותה לשתות בבר ושם מנסה בליין מבוגר בשם אברם (לני רביץ) להתחיל אתה אבל בתיה מסרבת.

ריקי מבקרת את אשר, מוצאת את נעמי במיטתו ונמלטת משם. אשר רודף אחריה ומסתבך בקטטה עם עבריינים ונפצע קשה. ריקי מבקרת אותו בבית החולים אך מחליטה לחזור אחר כך למקס. פרודתו של מקס, אליזבת (חנה חגין) מגיעה לדירת ורוצה לחזור אליו אבל מקס דורש גט. בינתיים מגיעה ריקי עם המזוודות, רואה את מקס ואליזבת וחוזרת מיד לביתה.

היא מחליטה להתחתן עם אשר שבינתיים השתקם. הם עומדים בחתונה מתחת לחופה אך כשאשר מתכונן לדרוך על הכוס היא חוטפת אותה, רצה ברחובות תל אביב בשמלת כלה עד שמגיעה לגשר הירקון שם היא משליכה אותה, נפגשת שם לפתע עם מקס והקשר ביניהם מתחדש.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דלית קהן | ריקי | סטודנטית לעיצוב |
| נירו לוי | אשר | מנחה בערוץ קהילתי |
| טל פרידמן | מקס | מרצה לעיצוב |
| מיכל קהן | שרון | זמרת רוק |
| גילה אלמגור | בתיה | פסיכולוגית |
| לני רביץ | אברהם | בליין בבר |
| חנה חגין | אליזבת | פרודתו של מקס |
| עמנואל הורי | נעמי (הדבורה) | שחקנית בערוץ קניות |

קישורים חיצוניים
----------------

* "ריקי ריקי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ריקי ריקי", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "ריקי ריקי", באתר אידיבי
* "ריקי ריקי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ריקי ריקי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון לריקי ריקי, באתר יוטיוב
* ריקי ריקי, באתר קרן הקולנוע הישראלי
**אַלֶה ווּרְסְט** מילולית "נקניקיית מרצע" (בגרמנית: **Ahle Wurst**) ושמות נוספים, היא נקניקיית חזיר קשה המיוצרת בצפון מדינת הסן, גרמניה.

מאפיינים
--------

שמה הוא צורה דיאלקטית של **Alte Wurst** - "נקניקייה ישנה". לאלה וורסט יש מעמד גיאוגרפי מוגן בגרמניה (g.g.A), הכינוי מותר לשימוש רק עבור נקניקיות המיוצרות באזור צפון הסן סביב בירתה המקומית קאסל.

בהתאם לצורה היא נקראת גם "Stracke" אם הוא מוארך או "Runde" אם הוא עגול.

אלה וורסט היא נקניקייה מבשר חזיר ובייקון. מתובל רק במלח ופלפל שחור, יש הבדלים אזוריים בחומרים ויש קצבים שמוסיפים אגוז מוסקט, ציפורן, סוכר, שום, כמון, רום או ברנדי.

בייצור מסורתי רק חזירים כבדים מעובדים כטריים (כשהבשר עדיין חם) והנקניקייה מיוצרת מנתחי בשר איכותיים. היישון האיטי בלחות גבוהה יחסית הוא סימן ההיכר של הנקניקייה. ניתן לעשן את הנקניקיה או לייבשה באוויר.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת מזונות מעושנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Projektteam der 16. Witzenhäuser Konferenz 2008 (2009). *Abenteuer Nahrung - weißt Du was Du isst?. Dokumentationsband 16. Witzenhäuser Konferenz 02. bis 06. Dezember 2008*. kassel university press GmbH. p. 112. ISBN 978-3-89958-682-4. נבדק ב-8 באפריל 2012. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Nordhessische Wurstspezialitäten. Was bedeutet "Ahle" oder "Stracke"? - RACK & RÜTHER GmbH". *www.rackruether.de* (בגרמנית). נבדק ב-2022-07-01.
3. ↑  Heinrich Keim: Nordhessische Ahle Worscht. Eine Wurst mit Kultstatus. Wartberg Verlag, Gudensberg-Gleichen 2005, מסת"ב 3-8313-1595-7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7860569-6

 |
**ראגו פֶן** שפירושו **ראגו משובח** (בצרפתית ובגרמנית: **Ragoût fin**) הוא ראגו, המוגש בדרך כלל כמנה ראשונה במטבח הגרמני הקלאסי, בעיקר בברלין, המורכב מבשר לבן (חזה עוף ועוד) וחלקי פנים ברוטב בשאמל.

היסטוריה
--------

הסברה שמקורות המאכל בצרפת אינם מאושרים, הסברה הזו היא שמקור המאכל במהגרים הוגנוטים שברחו מצרפת והגיעו לברלין. אלא שסברה זו שההוגנוטים הביאו אותו לברנדנבורג-פרוסיה בסוף המאה ה-17 אינה יותר מהנחה מעורפלת, משום שהמונח ראגו במשמעותו הנוכחית קיים רק במטבח הצרפתי. סביר יותר ששם המתכון נובע ממחברי ספרי הבישול שתרגמו את המתכון סלפיקון (Salpicon) (שהוזכר כבר ב-1712) כראגו פן.

מאכל דומה ידוע בגרמניה המזרחית לשעבר בשם Würzfleisch או Harzer Würzfleisch, שמשתמש בבשר חזיר או בשר עוף במקום בשר עגל.

המתכון
------

החלק העיקרי של ראגו פן מורכב מבשר עגל, שקדי עגל, מוח עגל, לשון ומח עצם, חזה עוף ודג, כולם מבושלים בציר עם חומץ או נחתכים לקוביות ומבושלים בחמאה. המרכיב השני הוא רוטב בשמל על בסיס רביכה בהירה, ציר, יין לבן, אנשובי, מיץ לימון, שמנת ופטריות מאודות שמעורבבות בחלמון ביצה.

את הקוביות והרוטב מערבבים, מחממים באמבט מרים ואז אופים בכוסות, או בפחזניות גדולות של בצק עלים עם פירורי לחם, גבינה וחמאה. הראגו מתובל לאחר מכן ברוטב ווסטרשייר ומיץ לימון.
כיום, ראגו פן נמצא בעיקר בקופסאות שימורים, כי ההכנה שונה מאוד מהמתכון המקורי. מחית עוף, מעובה בחלבון ביצה, משמשת לרוב להחלפת בשר עגל, בשר האיברים הפנימיים ודגים. לאחר מגפת ספגת המוח של סוף שנות ה-80, השימוש במוחות העגל הפך לנדיר, אפילו בראגו פן איכותי.

הערות שוליים
------------

1. ↑   Rosen-Prest Viviane. Polémiques autour du "français réfugié" parlé à Berlin à la fin du XVIIIe siècle. In: Diasporas. Histoire et sociétés, n°2, 2003. Langues dépaysées. pp. 91-101.
2. ↑  Der Spiegel, Peter Wagner, Ragoût fin mit Hummer: Schmeckt gar nicht tantenhaft, 25 maart 2017
3. ↑  Claudine Brécourt-Villars, *Mots de table, mots de bouche*, Parijs 1997
4. ↑  Petra Foede, Ragout
5. ↑  Bild, Klassiker aus der DDR: Harzer Würzfleisch
**וינס טריל ויליאמס הבן** (באנגלית: **.Vince Terrill Williams Jr**; נולד ב-30 באוגוסט 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.

קריירת מכללות
-------------

ויליאמס נולד בטולידו שבאוהיו, ובין השנים 2018–2022 למד באוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'(אנ'). בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 2021/2022, העמיד ממוצעים של 14.1 נקודות, 6.0 ריבאונדים, 3.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק.

קריירה מקצועית
--------------

ויליאמס נבחר בבחירה ה-47 של דראפט ה-NBA‏ 2022, על ידי ממפיס גריזליס, וחתם בקבוצה על "חוזה דו-כיווני". ב-10 בינואר 2024 חתם בממפיס על חוזה NBA רגיל ל-4 עונות, בסך כ-8 מיליון דולר. חמישה ימים לאחר מכן קבע שיא קריירה של 24 נקודות, במשחק מול גולדן סטייט ווריורס.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | ממפיס | 15 | 1 | 7.0 | 0.300 | 0.143 | 1.000 | 1.0 | 0.3 | 0.4 | 0.1 | 2.0 |
| **קריירה** |  | 15 | 1 | 7.0 | 0.300 | 0.143 | 1.000 | 1.0 | 0.3 | 0.4 | 0.1 | 2.0 |

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  Grizzlies sign Vince Williams to 3-year, $7.9M deal
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**רשות נחיתה** הוא סרט קצר של ריקי שלח משנת 1977. זהו סרט המד"ב העברי הראשון ואחד מסרטי המדע הבדיוני הבודדים שנעשו בישראל בכלל. צולם ב-16 מ"מ ומלווה במוזיקה של להקת קינג קרימזון.

תקציר העלילה
------------

מגדל הפיקוח בנמל התעופה בן-גוריון מקבל תקשורת מוצפנת מכלי טיס בלתי מזוהה. פענוח ההצפנה מראה שמרחף באזור, אמנם עדיין מחוץ לאטמוספירה, כלי טיס בלתי ידוע המבקש רשות נחיתה. כל הניסיונות לזהותו על הרדאר עולים בתוהו, כלי הטיס מתקרב מאוד, מוכרז מצב חירום בשדה התעופה וברדיוס גדול סביבו. כל נתיבי התחבורה סביב לשדה התעופה נסגרים וגדוד חיילים מוכנס לכוננות בשערי נמל התעופה.

לבסוף נוחתת החללית לתוך שלולית בקצהו של אחד המסלולים. בכל תהליך ההנחתה לא הביא איש בחשבון את גודלה של החללית.

אודות הסרט
----------

הסרט נבחר לנעול את פסטיבל סרטי המדע הבדיוני בטריאסטה 1978 שהיה אז מן החשובים בפסטיבלי המדע הבדיוני בעולם, בספר הפסטיבל כתוב "...גם סטיבן ספילברג עושה עכשיו משהו דומה...", כוונת הכותבים הייתה לסרטו "מפגשים מהסוג השלישי" שהיה אז בתהליכי הפקה.
הסרט כולו נעשה כמעט ללא תקציב והוא צולם באתרים שונים בארץ כשהמרכזיים ביניהם הם מגדלי הפיקוח בבן-גוריון ובעטרות. 

מן הסרט:

> 
> "קיימת הנחה שישנם יצורים אינטליגנטיים בחלל החיצון, אלא שהתקשורת איתם עשויה להיות בעייתית עד בלתי אפשרית.
> טרמינולוגיה שונה ודפוסי דמיון נורמטיביים עשויים לגרום לשיבוש בהבנתם של מושגים כמו גודל, מרחק, מהירות וזמן. זהו סיפורו של ניסיון תקשורת כזה. המקום: נמל התעופה בן-גוריון"
> 
> 
> 
>

שחקנים
------

* יוסי גרבר
* רפי תבור
* איציק אלוני
* משה טימור
* שלום קינן
* שיש קולר
* ג'רי גלנץ
* יהודה סתיו
* ישראל לוי
* אהוד גרף
* גבי ינון
* שחר אורן

קישורים חיצוניים
----------------

* הסרט באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
* הסרט, סרטון באתר יוטיוב
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שנת אפס (פירושונים).

**שנת אפס** הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של יוסף פיצ'חדזה, שיצא לאקרנים בשנת 2004. שמו של הסרט משתמש במטבע הלשון שנטבע עם יציאת סרטו של רוברטו רוסליני ב-1948: **גרמניה שנת אפס**, שמשמעותו יציאה מחורבן לחיים חדשים.

"שנת אפס" זכה להצלחה קופתית בישראל ומחוצה לה. הסאונד בסרט זיכה אותו בפרס אופיר, בעוד שהארט, הצילום, עיצוב התלבושות, הבמאי, העורך, המוזיקה, שחקן המשנה (מוני מושונוב) והסרט עצמו היו מועמדים כולם לאוסקר הישראלי.

פסקול הסרט הולחן על ידי ישי אדר.

עלילה
-----

העלילה מספרת את סיפורם של שבעה אנשים שונים, אשר חייהם משתנים כאשר פוגשים זה בזה באקראי. ישנם מספר קווים עלילתיים: אנה (שרה אדלר), אם חד-הורית לילד (צוקי רינגרט), אשר מנסה לשרוד תחת מצוקה כלכלית, אבטלה וקשיי מגורים; אדי (מוני מושונוב), עיוור שכלב הנחיה שלו נהרג בתאונת דרכים; ראובן (מנשה נוי) ומיכל (קרן מור), זוג החווה נישואין דלים וקשים; פרנק (דני גבע), טכנאי רדיו המנסה לגלות את הביוגרפיה של אביו, אותו מעולם לא הכיר; ומתי (דן תורן), איש עסקים החוזר לארץ במטרה לדאוג לאביו המבוגר. כל אחת מהדמויות מגיעה ל"נקודת אפס" בחייה, ומתחילה מסע לעבר מציאת משמעות החיים, מסע אשר מתאפשר עקב המפגשים הדרמטיים ביניהן.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| שרה אדלר | אנה |
| מוני מושונוב | אדי |
| מנשה נוי | ראובן |
| קרן מור | מיכל |
| דני גבע | פרנק |
| דן תורן | מתי |
| עזרא כפרי | רובינזון |
| סמדר יערון | אווה |
| אורי קלאוזנר | שם-טוב |
| אייל שכטר | בועז |
| צוקי רינגרט | צוקי |

לקריאה נוספת
------------

* פבלו אוטין, **קרחונים בארץ החמסינים - הקולנוע הישראלי החדש - שיחות עם במאים**, רסלינג, 2008, הפרק "'שנת אפס' - שיחה עם יוסף פיצ'חזדה", עמ' 268-247.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שנת אפס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שנת אפס", באתר AllMovie (באנגלית)
* "שנת אפס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "שנת אפס", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "שנת אפס", באתר אידיבי
* "שנת אפס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "שנת אפס", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שמוליק דובדבני, בין אלטמן לרבין, באתר ynet, 15 בינואר 2006