recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'ון היגינס** (באנגלית: **John Higgins**; נולד ב-18 במאי 1975) הוא שחקן סנוקר מקצועני סקוטי. היגינס זכה ארבע פעמים באליפות העולם בסנוקר, ודורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות. נכון למרץ 2024, היגינס מדורג במקום העשירי בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי.

ביוגרפיה
--------

את הקריירה המקצוענית שלו החל היגינס בשנת 1992, וכבר בצעירותו נחשב לכישרון גדול. הפריצה הגדולה של היגינס הגיעה בשנת 1998, בה זכה באליפות העולם ובאליפות בריטניה הראשונות שלו.

עד כה זכה היגינס ב-57 תארים מקצועניים (31 תוארי דירוג, 3 תוארי דירוג מינוריים, 21 תארים ללא דירוג, ו-3 תארים קבוצתיים), בהם ארבע זכיות באליפות העולם בסנוקר בשנים 1998, 2007, 2009, ו-2011, שלוש זכיות באליפות בריטניה בשנים 1998, 2000 ו-2010, ושתי זכיות בטורניר המאסטרס בשנים 1999 ו-2006.

היגינס דורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות: 1998/1999, 1999/2000, 2007/2008 ו-2010/2011.

היגינס נחשב לאחד משחקני הסנוקר הטובים והמצליחים ביותר בכל הזמנים. במהלך הקריירה ביצע 993 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, שני בכל הזמנים בלבד לרוני או'סאליבן, וצלח 13 רצפים מקסימליים רשמיים של 147 נקודות, שני בלבד בכל הזמנים לרוני או'סאליבן גם כן. כמו כן, היגינס הוא שחקן הסנוקר המבוגר ביותר בכל הזמנים שביצע רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות (גיל 48 ו-268 ימים. נגד פאן ז'נגי בטורניר הצ'מפיונשיפ ליג 2024). עד כה הרוויח היגינס למעלה מ-9 מיליון פאונד במהלך הקריירה, שני בלבד בשיא כספי הזכייה גם כן לאחר רוני או'סאליבן.

בשנת 2008 זכה היגינס באות הכבוד כחבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE).

בשנת 2010 היה מעורב היגינס בתקרית בה הואשם בניסיון למכירת משחקים. עיתונאים בריטים העמידו פני אנשי עסקים המעורבים בעולם הסנוקר וקבעו עימו ועם אמרגנו פגישה בבית מלון בקייב, אוקראינה. הפגישה צולמה במצלמה נסתרת במהלכה היגינס התחייב להפסיד ארבעה משחקונים בארבעה טורנירים שונים בתמורה לסכום של 300,000 פאונד. בהמשך, פורסם הסרטון שתיעד את הפגישה, בעקבותיו היגינס הושעה מיידית מהסבב המקצועני ואמרגנו התפטר. היגינס טען שנענה בחיוב לבקשה מתוך פחד מכיוון שהיה בטוח שמדובר באנשים מהמאפיה הרוסית. למרות טענותיו, הורשע והושעה מסבב הסנוקר המקצועני לחצי שנה ונקנס ב-75,000 פאונד.

היגינס נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא אוהד מסור של קבוצת הכדורגל סלטיק, ומגיע באופן קבוע למשחקיה של הקבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון היגינס** בוויקישיתוף
* ג'ון היגינס, באתר ה-WST
* אתר למנויים בלבד אמיר ענבר, ג'ון היגינס חוזר לנצח את יריביו, ואת הגיל, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2016
**רינה גנור** (נולדה ב-1946) היא שחקנית עבר בקולנוע הישראלי.

ביוגרפיה
--------

גנור (גרינבאום) נולדה במזרח אירופה כבת בכורה למשפחה בת ארבעה ילדים שעלתה לישראל ב-1957 והקימה חנות בגדים בתל אביב. ב-1967 התחתנה עם ישראל פוליאקוב, אך כעבור מספר שנים השניים התגרשו.

קריירה
------

ב-1964 החלה את דרכה הקולנועית בסרט שהתבסס על סדרת התסכיתים הפופולרית "משפחת שמחון". באותה שנה אף שיחקה בהצגת התיאטרון "סמי ימות בשש" שערך וביים עידוא בן גריון.

ב-1965 שיחקה בהצגת הילדים "הרפתקה בקרקס" בתיאטרון הקאמרי.

ב-1966 שיחקה בסרט "הטל צל ענק", על אודות חייו של האלוף דוד מרכוס. באותה השנה גילמה את אחד התפקידים הנשיים הראשיים, קרולינה בת הגביר, בסרט "שני קוני למל". 

ב-1969 שיחקה בסרט "תעלת בלאומילך" בכיכובו של בומבה צור. באותה השנה שיחקה יחד עם בעלה דאז ישראל פוליאקוב, בסרטה של אלידע גרא, "לפני מחר". ב-1970 שיחקה בסרט "השמלה" בבימויו של יהודה נאמן, לצד אסי דיין ולאורה ריבלין. 

מאז 1970 גנור הפסיקה להופיע בסרטים, והופיעה בתפקידים קטנים בתיאטרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* רינה גנור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רינה גנור, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
**דור המסכים** או **דור הפלזמה** (באנגלית: **Screen Agers**) הוא כינוי שניתן בתחילת המאה ה-21 לאנשים, בעיקר צעירים מדור ה-Y ודור ה-Z, המבלים את עיקר זמנם אל מול מסכי תצוגה למיניהם: מסך הטלוויזיה, מסך מחשב (בשלל פעילויות, ממשחק מחשב ועד גלישה באינטרנט), קונסולת משחקים ו-DVD. למאמצים גרסה קיצונית של סגנון חיים זה ניתן ביפן השם "היקיקומורי".

מסך פלזמה
אף שהקדשת זמן רב לצפייה בטלוויזיה הייתה נפוצה כבר ברבע האחרון של המאה העשרים, התופעה התעצמה עם ריבוי הערוצים שהביאה אתה הטלוויזיה בכבלים, ושפע סוגי הפעילות שמציע האינטרנט. מאפיין מובהק של דור הפלזמה לעומת זה שקדם לו הוא המעבר מצפייה פסיבית בטלוויזיה לפעילות אקטיבית, במשחקי מחשב, ובשלל פעילויות באינטרנט: כתיבת בלוג, כתיבת טוקבק, דואר אלקטרוני ומאפיינים נוספים של וב 2.0.

התמכרות לאינטרנט היא בעיה אופיינית לדור זה, וכוללת קושי בעת התנתקות מהאינטרנט, חשיבה אובססיבית על אתרי אינטרנט ותגובה נרגזת להפרעה בזמן גלישה.

פרופ' אליעזר בן-רפאל עמד על בעיות נוספות של הפעילות מול המסכים:

> 
> מחיר ה"חברתיות" האלקטרונית עלול להיות חוסר חברתיות בחיים הרגילים. ואמנם, עצם הישיבה מול המסך פירושה "ישיבה בבית" והחלשת הדחף "לחפש חברים". נטייה זו אינה קריטית למי שמוקף חברים בכל מקרה ונהנה מפופולריות בבית הספר או במסגרות אחרות. אבל למי שמתקשה להתחבר לחבר'ה עלולה הפעילות האלקטרונית לעלות בוויתור על מאמצים למצוא חברים וסביבה אוהדת. הדבר עלול ליצור קשיים בהשתלבות חברתית בבוא הזמן.
> 
> 
> גם אין ספק שפעילות מול המסך מכווצת את הזמן המוקדש לקריאת ספרים. לתופעה הזאת יש כמה הסברים, והראשון שבהם הוא שיש היום, הודות למחשב ולאינטרנט, גישה לחומרים שבעבר היו נגישים רק באמצעות ספרים. קיומם ברשת של אנציקלופדיות, אין ספור מאמרים וספרים שלמים, מאפשר להגיע למידע בלי לנטוש את עמדת המחשב. הדבר בוודאי חיובי ומקל. ועם זאת, קשה להתכחש לכך שספר מקנה ערכים וחשיבה ביתר עומק ממדיום אחר. ההרגל לפתוח ספר, לקרוא בשעת פנאי, הוא חוויה שבני אדם מכל הגילים ספגו באמצעותה ערכים, הפנימו סמלים, וזכו להתרגשויות מחנכות. אין ספק שילדי המסך יוצאים מופסדים מכך שזיקתם לספר פוחתת.
> 
> 
> 
> — קווים לדמותו של נוער המסכים, פנים, נובמבר 2006
> 

במהלך מלחמת לבנון השנייה התעורר ויכוח על הצטרפותם של מפקדי צה"ל לדור הפלזמה, כלומר ישיבתם של מפקדים בדרג של מפקד חטיבה בחדרי פיקוד מרוחקים מהחזית, כשהם שולטים בנעשה בשדה הקרב באמצעות מסכי פלזמה המציגים נתונים שהועברו אליהם בתקשורת נתונים ממערכות השליטה והבקרה של צה"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

* גיליון 37 - נובמבר 2006 של "פנים", כתב עת של הסתדרות המורים, מוקדש כולו ל-"נוער המסכים".
* שחר אילן, קווים לדמותו של הסקרין-אייג'ר, באתר הארץ, 4 בינואר 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל גורדון, מסכי הפלזמה ינצחו, באתר ynet, 14 בספטמבר 2006
הערך נמצא בשלבי עבודה 



  

פקסופנדין (באנגלית **Fexofenadine**) היא תרופה אנטי-היסטמינית המשמשת לטיפול בתסמיני אלרגיה, כגון קדחת השחת ואורטיקריה.

מבחינה טיפולית, פקסופנדין הוא חוסם H1 היקפי סלקטיבי, ומסווג כאנטי-היסטמין מהדור השני מכיוון שהוא פחות מסוגל לעבור את מחסום הדם-מוח ולגרום להרגעה, בהשוואה לאנטי-היסטמינים מהדור הראשון.[3]

היסטוריה
--------

בשנת 1979 נרשמה כפטנט ונכנסה לשימוש רפואי בשנת 1996. היא נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות [2]

בשנת 2021, זו הייתה התרופה ה-262 הנפוצה ביותר בארצות הברית, עם יותר ממיליון מרשמים.

שימוש רפואי
-----------

פקסופנדין היא תרופה נוגדת אלרגיה (תרופה אנטי־היסטמינית) המשתמשת להקלה בתסמינים פיזיים הקשורים לנזלת אלרגית עונתית ולטיפול באורטיקריה כרונית. הוא אינו מרפא, אלא מונע החמרה של נזלת אלרגית ואורטיקריה אידיופטית כרונית, ומפחית את חומרת התסמינים הקשורים לאותם מצבים, מספק הקלה מהתעטשות חוזרות ונשנות, נזלת, גירוד בעיניים או בעור ועייפות כללית של הגוף. בסקירה משנת 2018[דרוש מקור], פקסופנדין, יחד עם לווצטיריזין levocetirizine, דסלורטדין (desloratadine), וצטיריזין (cetirizine) צוינו כתרופה בטוחה לשימוש עבור אנשים עם תסמונת QT ארוך תורשתית.

מנגנון פעולה
------------

פקסופמדין הוא אנטגוניסט סלקטיבי לקולטן H1 פריפריאלי. חסימת הקולטן מונעת את ההפעלה של קולטני H1 על ידי היסטמין, ומונעת את הופעת התסמינים הקשורים לאלרגיות. 
Fexofenadine אינו חוצה בקלות את מחסום הדם-מוח, ולכן סביר פחות לתופעות לוואי של נמנום בהשוואה לאנטי-היסטמינים אחרים שחוצים בקלות את המחסום הזה (כלומר, אנטי-היסטמינים מהדור הראשון כגון דיפנהידרמין). 
באופן כללי, לפקסופנדין לוקח כשעה להשפיע, כתלות באופן מתן התרופה.
פקסופמדין גם אינו מציג השפעות אנטיכולינרגיות, אנטי-דופמינרגיות, אלפא 1-אדרנרגיות או בטא-אדרנרגיות חוסמות קולטן.

פרמקוקינטיקה
------------

ספיגה: לאחר נטילה פומית, התרופה מגיעה לריכוזי פלזמה מקסימליים לאחר 2-3 שעות. אין ליטול פקסופמדין עם ארוחה עתירת שומן, כיוון שריכוזי התרופה בזרם הדם מופחתים בין 20% ל60% בהתאם לצורת התרופה (טבליה, ODT או תרחיף).
תפוצה: פקסופמדין קשור ב-60-70% לחלבוני פלזמה, בעיקר לאלבומין.
מטבוליזם: פקסופמדין עובר מטבוליזם על ידי האנזים CYP3A4, אך רק כ-5% מהתרופה עוברת מטבוליזם בכבד, מה שמעיד על כך שחילוף החומרים בכבד הוא מינורי יחסית בפינוי התרופה מהגוף.
פינוי: רוב החומר מסולק ללא שינוי דרך הצואה (80%) והשתן (11-12%).

מינון
-----

המינון המומלץ עבור פקסופנדין למבוגרים לטיפול בנזלת אלרגית הוא 120 מ"ג פעם ביום או 180 מ"ג פעם ביום, בהתאם לחומרת התסמינים והתגובה האישית. עבור אורטיקריה אידיופטית כרונית, המינון המומלץ הוא 180 מ"ג פעם ביום. ייתכן שיהיה צורך בהתאמות במינון עבור אנשים עם תפקוד כליות לקוי.

תופעות לוואי
------------

תופעות לוואי השכיחות כוללות כאבי ראש, סחרחורות, ישנוניות, בחילה

במינונים גבוהים- עייפות ויובש בפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פקסופנדין** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* 
* 

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.

[[קטגוריה:אלרגיה]]
מוריס קליינהאוז
**מוריס קליינהאוז** (1927 – פברואר 2014) היה פסיכיאטר ומהפנט ישראלי.

קורות חייו
----------

קליינהאוז נולד בסנטיאגו בירת צ'ילה. שם למד רפואה והתנסה לראשונה בהיפנוט. הוא עלה לישראל בשנת 1952, התגורר בקיבוץ נירים ועד לשנת 1957 עבד כרופא כפרי ביישובי האזור. התמחה בפסיכיאטריה במרכז לבריאות הנפש באר יעקב. בשנת 1962 הקים את האגודה הישראלית להיפנוזה. בהמשך מונה למנהל המרכז הקהילתי לבריאות הנפש ביפו ולראש שירותי בריאות הנפש במשרד הבריאות. היה מרצה בכיר בפסיכיאטריה באוניברסיטת תל אביב. בשנותיו האחרונות היה מנהל השירות להיפנוזה ופסיכופיזיולוגיה במרכז הרפואי שיבא.

קליינהאוז קידם בישראל את אפשרות הטיפול בהיפנוזה ולימד רופאים רבים את שיטת ההיפנוט. במהלך חייו נעזרו בו השב"כ, "המוסד" ומשטרת ישראל. לדוגמה, תרומתו של קליינהאוז הייתה ניכרת בתפיסת "צלפת הטוּטוּ" – אישה שירתה בעוברי אורח מאקדח טוטו שהחזיקה בארנקה. הוא היפנט שני עדי ראייה וכך הצליח לגרום להם לתאר את דיוקנה של הצלפת.

בשנת 1975 הופנטה תלמידת התיכון יפה סויסה על ידי המהפנט אבישלום דרורי. היא נכנסה לתרדמת שנמשכה ימים אחדים ורק ד"ר קליינהאוז הצליח בעזרת היפנוזה להעיר אותה. בעקבות אירוע זה נחקק בשנת 1984 חוק השימוש בהיפנוזה שקידם קליינהאוז. ישראל הייתה למדינה הראשונה בעולם שמגבילה את השימוש בהיפנוזה למטפלים מורשים בלבד.

בשנת 2000 קיבל פרס מטעם האגודה הבינלאומית להיפנוזה.

מוריס קליינהאוז נפטר בפברואר 2014, נקבר בבית העלמין של קיבוץ מעברות והותיר אחריו אישה ושני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, חייו המסתוריים של ד"ר מוריס קליינהאוז, אבי ההיפנוזה בישראל, באתר הארץ, 21 בפברואר 2014
* נחי אלון, לזכרו של פרופ' מוריס קליינהאוז, באתר האגודה הישראלית להיפנוזה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מ. עד, מוריס - הרופא בעל היוזמה, דבר, 1 בינואר 1957;  
יישובי הנגב נפרדו מד"ר קליינהאוז, למרחב, 16 בינואר 1957;  
מסיבת פרידה לד"ר קליינהאוז נערכה בקיבוץ מגן, על המשמר, 16 בינואר 1957
2. ↑  יוכבד בוקסר, כאן מרפאים נפשות, מעריב, 27 באפריל 1977
3. ↑  אברהם פלג, "4 נקודות החרדה" בטיפול הפסיכיאטרי, מעריב, 25 בינואר 1980
4. ↑  ד"ר מוריס קליינהאוז, באתר ynet, 19 בנובמבר 2003
5. ↑  יגאל לב, בעלת האקדח, מעריב, 20 באפריל 1976
6. ↑  שלמה גבעון, "יפה בתכם בסדר גמור היא רק קצת רעבה", מעריב, 27 בפברואר 1975
7. ↑  חוק השימוש בהיפנוזה, התשמ"ד-1984, ס"ח 1120 מ-28 ביוני 1984
8. ↑  ynet, ד"ר מוריס קליינהאוז, באתר ynet, 19 בנובמבר 2003
**KPN** היא חברה הולנדית לתקשורת נייחת וסלולרית. KPN החלה כחברת טלקומוניקציה ציבורית ובסיסה הוא בהאג, הולנד.

היסטוריה
--------

החברה נקראה בעבר **Koninklijke PTT Nederland**, ולפני כן **Staatsbedrijf der Posterijen, Telegrafie en Telefonie** או **PTT**, והייתה מפעילת קווי טלפון נייחים בבעלות ציבורית. KPN התפתחה למתכונתה הנוכחית ב-1 בינואר 1989, כאשר היא עברה תהליך הפרטה. קודם לכן החברה שלטה גם על שירותי הדואר בהולנד. החל מ-1994 ממשלת הולנד הפריטה בהדרגה את החברה, הפחיתה את שליטתה במניות עד ל-6.4% בשנת 2005, התהליך הושלם לבסוף בשנת 2006, אז ויתרה המדינה על מניית הזהב שלה.

בשנת 2001 ניסתה KPN להתמזג עם מפעילת הטלקום הבלגי Belgacom. הדבר לא צלח בעקבות התנגדות ממשלה בלגיה.

חברת הסלולר היפנית NTT DoCoMo מחזיקה 2% ממניות KPN Mobile NV. מ-2002 עד 2007 סיפקה KPN Mobile שירותי I-mode לטלפונים הניידים ברשת שלה. השירות היה לשירות האינטרנט הסלולרי הראשון באירופה.

KPN מחזיקה בבעלות חלקית ב-KPNQwest, חברת תקשורת בבעלות משותפת של KPN וחברת התקשורת האמריקאית Qwest. החברה הוקמה כדי להביא יחד את המילה האחרונה בתחום הסיבים האופטיים. החברה קרסה בפשיטת רגל ב-2002.

ל-KPN מיזמים משותפים עם TDC ו-Swisscom.

באוגוסט 2013 הציעה אמריקה מוביל לקנות 70% מהמניות שנותרו של חברת התקשורת ההולנדית תמורת 7.2 מיליארד אירו ($9.49 מיליארד דולר). אמריקה מוביל היא הבעלים של קרוב ל-30% מ-KPN. ממשלת הולנד פרסמה אזהרה על הצעת השתלטות של KPN על ידי המיליארדר המקסיקני קרלוס סלים, במסגרת שאיפתו להרחיב את אימפריית הטלקום שלו. התוכנית לא יצאה בסוף אל הפועל כאשר "Stichting Preferente Aandelen B KPN" שהוקמו כדי לשמור על האינטרסים של KPN קנו 50% ממניות החברה ויצרו חומת הגנה מפני השתלטות עוינת.

פעילות
------

משרדי KPN בהאג
ל-KPN יש 6.3 מיליון לקוחות בעלי קו נייח בהולנד. לחטיבה הסלולרית, KPN Mobile, יש יותר מ-33 מיליון מנויים בהולנד, גרמניה, בלגיה, צרפת, ספרד, תחת שמות מותג שונים. KPN גם מספקת גישה לאינטרנט ל-2.1 מיליון לקוחות, ומציעה לעסקים שירותי רשת נתונים ברחבי מערב אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **KPN** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של KPN
* KPN, ברשת החברתית פייסבוק

* KPN, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Our history, overons EN (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  דפנה מאור, חברת הטלקום ההולנדית KPN הכפילה את הרווח ברבעון השלישי בזכות עסקי הסלולר, באתר TheMarker‏, 10 בנובמבר 2003
3. ↑  שירותי טלוויזיה דיגיטלית וטלפון באינטרנט הקפיצו את רווחי חברת הטלקום ההולנדית KPN, באתר TheMarker‏, 1 באוגוסט 2006
4. ↑  KPNQwest עשויה להגיש בקשה להגנה מפני פשיטת רגל, באתר TheMarker‏, 23 במאי 2002
5. ↑  שירות, ‏פשיטת הרגל התורנית: KPNQuest, באתר גלובס, 2 ביוני 2002
6. ↑  KPN IoT expands global LTE-M roaming footprint, KPN IoT (באנגלית)
7. ↑  Dolia Estevez (13 בספטמבר 2013). "Dutch Government Issues Warning On Takeover Of Telecom Firm KPN By Mexican Billionaire Carlos Slim". *Forbes*. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0544 5525
* VIAF: 493145857885323021040
* WorldCat: viaf-493145857885323021040

 |
מפת מעגנות לונדון ב-1831.
מעגנות לונדון ב-1820 לערך, צוות המכס מנה כ-250 איש וצוות הַבְּלוֹ כ-200 איש.
יין פורט מאופורטו נפרק לרציף באחת ממעגנות לונדון, בסביבות 1909.
**מעגנות לונדון** (באנגלית: **London Docks**, "**לוֹנְדוֹן דּוֹקְס**") הייתה מערכת של מעגנות לאוניות בחלק ההיסטורי של נמל לונדון.

המעגנות נבנו בווֹפִּינְג, מהסיטי של לונדון והלאה במורד התמזה, בין השנים 1799 ו-1815. עלות העבודות הסתכמה ביותר מ-½5 מיליון ליש"ט.

לאורך ההיסטוריה נקשרו האוניות לרציפים על גדות התמזה, אבל בשלהי המאה ה-18 נעשה המקום צר מלהכיל ועל כן נחפרו מעגנות משני צדי הנהר. מעגנות לונדון היו הקרובות ביותר לסיטי של לונדון עד חפירתן ובנייתן של מעגנות סנט קת'רין (St Katharine Docks) עשרים שנה לאחר מכן.

חברת "London Docks"
-------------------

החברה הוקמה ב-1800, והעבודות לבניית המעגנות החלה ב-1801. ב-1864 אוחדו חברות "לונדון דוקס" ו"סנט קת'רין דוקס".

תיאור המעגנות
-------------

המתכננים הראשיים של מעגנות לונדון היו הארכיטקט והמהנדס דניאל אשר אלכסנדר (אנ') והמהנדס ג'ון רֶנִי (אנ').

מעגנות לונדון משתרעות על שטח של כ-120,000 מטרים מרובעים. המעגנה המזרחית (Eastern Dock, "איסטרן דוק") והמעגנה המערבית (Western Dock, "וסטרן דוק") חוברו זו לזו על ידי מעגנת טובאקו (Tobacco Dock) הקצרה. המעגנה המערבית התחברה לתמזה על ידי בריכת הֶרְמִיטֶג' (Hermitage Basin) בצדה הדרום-מערבי ובריכת ווֹפִּינְג (Wapping Basin) בצדה הדרומי. המעגנה המזרחית התחברה לתמזה על ידי בריכת שדוול (Shadwelll Basin) בצדה המזרחי.

המעגנות נועדו לפריקת סחורות יקרות ערך כמו שנהב, תבלינים, קפה וקקאו וכן יין וצמר, ולשם כך נבנו סביבן מחסנים ומרתפי יין מהודרים. מערכת המעגנות לא חוברה מעולם לרשת מסילות הברזל. רשות נמל לונדון (אנ') קיבלה את הבעלות על מעגנות לונדון ושאר המעגנות הסמוכות ב-1909.

המעגנות בימינו
--------------

המעגנות נסגרו לאוניות ב-1969 ונמכרו למנהלת רובע "טַאוּאֶר הַאמְלֶטְס" (London Borough of Tower Hamlets). החלק המזרחי של מעגנות לונדון כוסה בעפר כדי להסב את השטח למגורים. ב-1981, נרכש השטח על ידי London Docklands Development Corporation (LDDC), ואז היה עדיין שומם בחלקו הגדול. לימים הוכשרו בו למעלה מ-1,000 חלקות קרקע למגורים.

שרדו לימינו בריכת הֶרמיטֶג' ובריכת שדוול. בריכת ווֹפּינג משמשת כיום מגרש ספורט, וחלק מהמעגנה המזרחית הוא שטח פתוח. תעלה קטנה חוצה את חלקה הדרומי של המעגנה המערבית מבריכת הרמיטג' למעגנת טובאקו.

לקריאה נוספת
------------

* Ben Weinreb & Christopher Hibbert (1995). *The London Encyclopaedia*. Macmillan. p. 486.
* Deane, Phyllis (1965). *The First Industrial Revolution*. Cambridge University Press.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעגנות לונדון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  המילה dock באנגלית בריטית פירושה "מעגנה לאוניות" ולא "רציף" או "מזח". המעגנה היא אגן מלאכותי בגדת נהר או תעלת שיט, לחניית אוניות ולפריקה וטעינה של סחורות, והיא מוקפת רציפים (quays) ומחסנים (warehouses). מעגנה סכורה (wet dock) היא מעגנה הסגורה על ידי שערי סכר (locks, gates), כדי שמפלס המים בה יישאר קבוע ולא יושפע מהגאות והשפל בנתיב המים אליו היא קשורה. מבדוק יבש (קרי, מעגנה סכורה לבנייה ותיקונים) נקרא dry dock, graving dock ומבדוק צף – floating dock, floating dry dock.
2. ↑  Dean (1965), p. 80.
3. ↑  "A walk in the footprint of the London Docks". Thames Facing East. Thames Facing East. Retrieved 6 April 2016.
הרב **לוי יצחק הלוי הורוביץ** (כ"ז בסיוון ה'תרפ"א, 3 ביולי 1921 - י"ח בכסלו ה'תש"ע, 5 בדצמבר 2009) היה האדמו"ר השני של חסידות בוסטון וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית ולאחר מכן בישראל.

חייו
----

נולד בכ"ז בסיון ה'תרפ"א (3 ביולי 1921) לשרה סאשא ולרב פינחס דוד הלוי הורוביץ. בשנת ה'תש"ג (1943) התחתן עם רייכל אונגר. היה פעיל בארצות הברית בנושאים יהודיים ונפגש עם הנשיא ג'ון קנדי ועם פוליטיקאים מקומיים אחרים במסצ'וסטס ובברוקליין בפרט. בבוסטון הקים מספר ארגונים לעזרה קהילתית, ביניהם הארגון **רופא**.

עסק בקירובם של סטודנטים יהודים שלמדו באוניברסיטאות בבוסטון ליהדות וערך להם "שבתונים" שבהם חוו שבת בחצרו.

עלה לארץ לאחר מלחמת ששת הימים ורצה להקים קהילה על אדמות שאביו רכש בשכונת שועפאט. בעקבות הצעת עיריית ירושלים החליף אותן בקרקעות בשכונת הר נוף, שם הקים בשנת ה'תשמ"ד קהילה חסידית ואת בית מדרשו שהפך לבית הכנסת מרכזי בשכונה. לאחר עלייתו ארצה נהג לשהות בקיץ בירושלים ובחורף בבוסטון. בשנת ה'תשנ"ט (1999) הוקמה קהילה נוספת בביתר עילית.

בשנת ה'תשמ"ט (1989) מונה לחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל. הוא דגל בעמדות ניציות בכל הקשור לנושאי ארץ ישראל, וקולו הכריע בכמה דיונים חשובים לקבלת החלטות ניציות של מועצת גדולי התורה. בתקופת ההכנות לביצוע תוכנית ההתנתקות ביקר בגוש קטיף והביע את מחאתו על ביצוע המהלך.

הרב הורוביץ נפטר בי"ח בכסלו ה'תש"ע (5 בדצמבר 2009), שבת פרשת וישלח, ונקבר באותו לילה בבית הקברות בהר הזיתים.

אחרי פטירתו מונו שלושת בניו לאדמו"רים: הרב **פינחס דוד** כיהן בניו יורק, הרב **מאיר אלטר** בהר נוף, והרב **נפתלי יהודה** בבוסטון. השלושה מונו ע"פ צוואת אביהם.

משפחתו
------

* בנו, רבי פינחס דוד, האדמו"ר מבוסטון חוסט בניו יורק

* בנו, רבי משה שמעון, האדמו"ר מבוסטון בביתר עילית
* בנו, רבי יהושע, האדמו"ר מבוסטון במונסי

* בנו, רבי מאיר אלטר, האדמו"ר מבוסטון בהר נוף
* בנו, רבי נפתלי יהודה, האדמו"ר מבוסטון בבוסטון
* בתו, שיינא עלקא, נשואה לרב יוסף פרנקל - האדמו"ר מוויאלפולי
* בתו, טויבא לאה, נשואה לרב משה חיים גלדציילר - רב קהילת **בית שלמה** ודיין בית הדין לממונות בהר נוף

לקריאה נוספת
------------

* The Bostoner Rebbetzin Remembers, Rebetzin Raichel Horowitz of Boston Har Nof recalls Jewish life in Poland, America, and Israel, Artscroll, 1996

קישורים חיצוניים
----------------

* לוי יצחק בן פינחס דוד הורביץ (1921-2009), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביה רבי נפתלי מניימארקט היה חתן של רבי אלתר זאב מסטריזוב, ולאחר השואה נישאה אמה לרבי מאיר לייפר מקליבלנד.
2. ↑  כרטיס נפטר, באתר בית הקברות בהר הזיתים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311540905171
* ISNI: 0000 0000 2716 0208
* LCCN: n87920967
* VIAF: 53221947
* WorldCat: lccn-n87920967

 |
**בריאן לזלי וייס** (באנגלית: **Brian Leslie Weiss**; נולד ב-1944 בניו יורק) הוא פסיכיאטר יהודי-אמריקאי המכהן כראש המחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים "הר סיני" במיאמי שבפלורידה. שימש כפרופסור לפסיכיאטריה באוניברסיטת פיטסבורג. נחשב מחלוצי המטפלים בהיפנוזה ככלי לגישה אל זכרונותיהם של מטופליו מגלגוליהם הקודמים.

קורות חיים
----------

וייס סיים את בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ייל ב-1970, התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי של אוניברסיטת ניו יורק, וחזר לייל להתמחות של שנתיים בפסיכיאטריה.

שחזור גלגול הנשמות
------------------

ב-1988 פרסם את ספרו "Many Masters, Many Lives", שתורגם לעברית בשם: "שורשים ושיעורים בזמן". הספר פורס את רעיונותיו של וייס בדבר שחזור גלגולים, באמצעות תיאור טיפול בחרדותיה של מטופלת צעירה, קתרין, אשר במהלך טיפול היפנוטי תיארה מציאות של גילגולים קודמים שחוותה. במהלך התיאורים הללו הבין וייס כי קיים קשר בין התיאורים שהיא מתארת למחלות והסימפטומים שיש לה מגיל ילדות, ובעזרת מידע זה נרפאה כליל מאותם סימפטומים. עד לטיפול בקתרין היה וייס אתאיסט, לא האמין ולא עסק כלל בשחזור גלגולים. 

וייס מתאר כי במהלך הטיפול סיפרה לו קתרין, באמצעות מה שכינתה "מדריך רוחני", פרטים אודות בנו שנפטר בגיל שבועות ספורים מסיבוך בלב, והגורמים לפטירתו, וכן על אביו המנוח, כולל שמו היהודי והעובדה שבתו קרויה על שמו - פרטי מידע שלטענת וייס לא היו מתועדים בשום מקום ושאף חבריהם הקרובים לא ידעו עליהם.

לאחר מכן החל וייס להתמקצע בתרפיית שחזור גלגולים בעזרת היפנוזה. בספריו המאוחרים יותר, "ריפוי בנבכי הזמן" ו"רק האהבה היא ממשית" (שהפך לרב מכר בארצות הברית ותורגם לעברית), מרחיב וייס את רעיונותיו לגבי שחזור גלגולים. על פי גישה זו, הטיפול הנפשי והפיזי במטופל תלוי בחוויותיו בחייו הקודמים, ולא רק בחייו הנוכחים. וייס טוען כי מאז 1980 טיפל בכ-4,000 מטופלים באמצעות שיטה זו, שקנתה לה אוהדים והמשיכה להתפתח עם השנים.

וייס התארח בתוכניות טלוויזיה ורדיו שונות בארצות הברית, כגון תוכניותיהם של לארי קינג ואופרה וינפרי, שבהן הוא מתאר את רעיונותיו.

ראו גם
------

* שחזור גלגולים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של בריאן וייס
* ברין ל. ויס, דף שער בספרייה הלאומית

* הגר ינאי, נשמות מתגלגלות על הספה, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2002
* שרי אריסון: היום שבו הפסקתי לפחד, באתר ynet, 24 בספטמבר 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007426521705171
* BNE: XX1158462
* BnF: cb122142909 (data)
* CiNii: DA06339487
* GND: 113988664
* ISNI: 0000 0000 8398 1991
* LCCN: n87944307
* NDL: 00476994
* NKC: nlk20040154126
* NLG: 71424
* NLK: KAC2018I1104
* NTA: 156343681
* SNAC: w69j0d1j
* SUDOC: 03080096X
* VIAF: 84859086
* WorldCat: lccn-n87944307

 |
שרידי גופה שהתגלו במערב אוסטרליה, מהשנים 1900 - 1910 לערך
**אנתרופולוגיה משפטית** (באנגלית: Forensic anthropology) היא ענף יישומי של האנתרופולוגיה הפיזית והאוסטאולוגיה (חקר מערכת השלד), עבור צרכים משפטיים, כגון חקירות פליליות בהן כמעט ולא ניתן לזהות את הקורבן. אנתרופולוג משפטי יכול לעזור בזיהוי אנשים מתים אשר שייריהם נרקבו, נשרפו, הושחתו או מסיבה אחרת קשים לזיהוי. המונח "משפטי" מתייחס ליישומו של תחום זה של המדע בבתי המשפט.

שימוש
-----

אנתרופולוגיה משפטית משתמשת בשיטות המפותחות על ידי האנתרופולוגיה הפיזית ומיישמת אותן בחקירות בהן יש חשיבות משפטית. טכניקות אלו יכולות להעריך גיל, מין, מעמד חברתי, מוצא, זמן מאז המוות, וכן לאבחן טראומה גופנית ומחלות. אנתרופולוגים משפטיים לעיתים עובדים עם רפואה משפטית, אודונטולוגים וחוקרי מקרי רצח לצורך זיהוי גופות, לגלות עדות לטראומה, ולצורך קביעת הפער שלפני המוות. אף על פי שחסרה להם הסמכות החוקית להכריז את נסיבת המוות הרשמית, דעותיהם יכולות להלקח בחשבון על ידי חוקרי מקרי המוות. הם יכולים גם להעיד בבית משפט כעדים מומחים, למרות שלפי הלכת דאוברט רוב המידע ששגור בפיהם (כמו שיחזור הפנים המשפטי) אינו קביל כעדות.

אנתרופולוג משפטי נקרא גם כאשר שיירי אדם מתגלים בחפירות ארכאולוגיות או כאשר שיירי אדם מתגלים בידי משטרה או הציבור במצבי ריקבון גופה או שרפה. הצורך בזיהוי חיוני גם מסיבות חוקיות וגם הומניטריות.

במקרה של טראומה גופנית, אנתרופולוג משפטי יכול לקבוע בדיוק רב אם נוצר שימוש בכוח, אם בפתאומיות או בפראות, או אם הפגיעה נגרמה לפני המוות, סמוך לזמן המוות או לאחר המוות. בנוסף, אנתרופולוגים מיומנים ביותר יכולים לזהות את סוג הנשק לפי סימנים שנותרו על העצמות. אפילו שיירי שריפת גופה יכולים לספק מידע בדבר האדם שמת.

ישנם מעט אנתרופולוגים משפטיים. בארצות הברית וקנדה רק מאה רשומים בדיפלומת הארגון האמריקני לאנתרופולוגיה משפטית, כאשר רק חמישים מתוכם פעילים בתפקיד.

אנתרופולוגיה משפטית בארצות הברית
--------------------------------

שניים מהמאגרים החשובים ביותר למחקר בשיירי אדם הם "מאגר האמאן-טוד" הנמצא ב"מוזיאון להיסטוריה טבעית", קליבלנד, וכן "מאגר רוברט טרי" במכון הסמית'סוניאן. שני מאגרים אלה הם בסיס היסטורי חשוב ביותר לניתוחים סטטיסטיים הנחוצים לקיום השערות משיירים שנמצאו.

אנתרופולוגיה משפטית בישראל
--------------------------

המכון לרפואה משפטית ע"ש ל. גרינברג נכון להיום מעסיק שני אנתרופולוגים משפטיים.

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

ראו גם
------

* רפואה משפטית
* זיהוי פלילי
* אנתרופולוגיה יישומית
* ריקבון גופה
* סדרת הטלוויזיה עצמות

קישורים חיצוניים
----------------

* שיחזור הפנים המשפטי, שנהוג בידי אנתרופולוגיה משפטית.
* תוכנת Fordisc שנועדה לעזור לאנתרופולוגים משפטיים במהלך עבודתם.
* American Board of Forensic Anthropology
* אנתרופולוגיה משפטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545871305171
* BnF: cb13622703g (data)
* LCCN: sh85050537
* NKC: ph392434

 |
כיכר בבל, משמאל הפקולטה למשפטים, במרכז אוניברסיטת הומבולדט ומימין בית האופרה**כיכר בֶּבֶּל** (בבלפלאץ, Bebelplatz), היא כיכר ציבורית במרכז ברלין, גרמניה.

מיקום
-----

הכיכר נמצאת בצד הדרומי של שדרות אונטר דן לינדן ונקראה קודם "כיכר האופרה" (Opernplatz). לאחר מלחמת העולם השנייה הוסב שמה לבבלפלאץ, על שם אוגוסט בבל, מנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה במאה ה-19.

מסביב לכיכר נמצאים בניינים מפורסמים רבים, ממזרח בית האופרה (ומכאן שמה הקודם), ממערב אוניברסיטת הומבולדט ומדרום קתדרלת הדוויג הקדושה, הכנסייה הרומית-קתולית העתיקה ביותר בברלין.

שרפת הספרים בכיכר
-----------------

שרפת הספרים בכיכר
אנדרטת "ספרייה", ברצפת הכיכר
מיצב ספרים בכיכר בבל
 ערך מורחב – **שרפת ספרים בגרמניה הנאצית**  

כיכר בבל, בשמה דאז "כיכר האופרה", נודעה בשל אירוע שרפת הספרים שהתרחש במקום ב-10 במאי 1933, אז נשרפו כ-20 אלף ספרים, כולל עבודות של היינריך מאן, היינריך היינה, קרל מרקס ועוד סופרים רבים. לזכר אירוע זה, הוקמה במקום אנדרטת "**ספרייה**", מעשה ידי האמן הישראלי מיכה אולמן.

טקס שרפת הספרים התרחש בעקבות יוזמה של שר התעמולה הגרמני, יוזף גבלס. במהלך הלילה סטודנטים ופרופסורים, בליווי מוזיקלי של מקהלות אס אס ואס אה, שרפו למעלה מ-20 אלף ספרים של כ-200 סופרים, אנשי מדע, פילוסופים, אנשי אמנות ועיתונאים, כשני שלישים מהם יהודים, אותם בזזו מספריות סמוכות ומאוספים פרטיים רבים. הספרים שנבחרו להישרף היו של סופרים יהודים, קומוניסטים, ליברלים ומתנגדי השלטון. בין יתר הספרים אשר נשרפו היו עבודות של תומאס מאן, היינריך היינה, קרל מרקס, זיגמונד פרויד, אריך קסטנר, יעקב וסרמן ועוד סופרים רבים. שרפת ספרים פומבית זו גררה גל של שרפת ספרים על ידי סטודנטים ברחבי גרמניה.

### הנצחה

  
שגיאות פרמטריות בתבנית:הפניה לערך מורחב   
פרמטרים [ 2 ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

 ערך מורחב – **ספרייה (אנדרטה)**  

לזכר אירוע שרפת הספרים, הוקמה במקום אנדרטת "ספרייה" (בגרמנית: Bibliothek) על ידי האמן הישראלי מיכה אולמן. האנדרטה נחנכה ב-20 במרץ 1995.

האנדרטה היא חדר תת-קרקעי, קובייה שאורך צלעה 5 מטרים, בעל תקרת זכוכית (שהיא רצפת הכיכר), הנמצא מתחת לכיכר במקום המדויק בו נשרפו הספרים. החדר מואר בתאורה פנימית ומכוסה במדפי ספרים ריקים לבנים המתאימים לאחסונם של 20,000 ספרים ומייצגים את החלל התרבותי הנותר לאחר שרפת הספרים. ליד האנדרטה שני לוחות ברונזה עליהם חקוק כדלקמן:

> 
> "הייתה זו רק הקדמה. במקום שבו שורפים ספרים, ישרפו גם בני אדם. היינריך היינה, 1820  
> במרכזה של כיכר זו, ב-10 במאי 1933, שרפו סטודנטים נציונאל-סוציאליסטים את יצירותיהם של מאות סופרים, הוגי דעות, פילוסופים ומדענים.  
> הספרייה - אנדרטה לזכר שרפת הספרים מ-10 במאי 1933  
> מאת מיכה אולמן, הוקם ב-1994/5"
> 
> 
> 
> 

אין כניסה למבקרים אל החלל עצמו אך ניתן לראותו מרצפת הכיכר.

ראו גם
------

* אנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו
* שטולפרשטיין

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר בבל** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, בעומק הספרייה של מיכה אולמן בברלין, באתר הארץ, 23 ביולי 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566567005171
* VIAF: 315161976
* WorldCat (עם VIAF): 315161976

 |
**Weibo** (בסינית: 微博, נסחרת: NASDAQ:‏ **WB**) הוא רשת חברתית מקוונת סינית שפותחה על ידי חברת סינה. זהו אחד האתרים המובילים בעולם בכלל. השירות שהוא מציע הוא מעין שילוב בין פייסבוק וטוויטר.

פירוש המילה Weibo בסינית היא "מיקרו-בלוג" ולכן ישנם אתרי בלוגים אחרים בעלי שמות דומים, כמו "Tencent Weibo".

ביולי 2009 בעקבות מהומות פוליטיות כל הרשתות חברתיות בסין לרבות רשת דמוי טוויטר שפותח על ידי ואנג שינג נסגרו. ראשי "סינה" ראו בזה הזדמנות עסקית והחליטו להיכנס לתחום. השרות הושק על ידי סינה ב-14 באוגוסט 2009. כשלוש שנים אחר כך כבר עבר את רף 500,000,000 משתמשים רשומים. באתר עוברות 100 מיליון הודעות מדי יום.

במרץ 2014, הודיעה סינה כי היא מקימה את חברת הבת "Weibo" עבור המוצר, וביצעה הנפקה ראשונית לבורסה תחת הסמל WB. חברת סינה מחזיקה את השליטה (56.9%) בחברה. היא החלה להיסחר בבורסה באפריל 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Weibo (בסינית)
* Weibo, ברשת החברתית פייסבוק

* Weibo, ברשת החברתית אינסטגרם

* Weibo, סרטונים בערוץ היוטיוב
* עידו סולומון יונתן ריגר אלעד שמחיוף - ישן, ‏פרס פתח עמוד ברשת החברתית הסינית "וייבו", באתר ‏מאקו‏, 10 באפריל 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקום 16 בדירוג אלקסה הכללי (ו-5 בסין), נכון לנובמבר 2015

| רשתות חברתיות מקוונות |
| --- |
| אתרים אישיים | פייסבוק • אינסטגרם • ת'רדס • טיקטוק • טוויטר • פינטרסט • סנאפצ'ט • מייספייס • Odnoklassniki • Tagged • Weibo • טאמבלר • VK • Vine • חבר'ה • מסטודון • דיאספורה • Ello • BeReal |
| אתרים מקצועיים | Academia.edu • LinkedIn |
| אתרים שנסגרו | Google+ • SixDegrees.com • Orkut |
| מושגים כלליים | זהות וירטואלית • פרופיל משתמש • קהילה מקוונת |
| יישומים | אתר היכרויות |
| ממשקים | האשטאג |
| מושגים קשורים | תופעת העולם הקטן • רשתות עולם קטן • רשת חברתית • פנאופטיקון |
**עידו דוידוב** (נולד ב-23 בנובמבר 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל פתח תקווה.

קריירה
------

דוידוב התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה. בינואר 2015 הושאל להפועל עפולה מהליגה הלאומית על מנת לצבור דקות משחק. בעפולה, דוידוב כבש 3 שערי ליגה ב-16 משחקים והיה שותף לעליה ההיסטורית של הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה, בו הפסדה עפולה 0–7 להפועל באר שבע.

לקראת עונת 2015/2016 חתם דוידוב בהפועל ניר רמת השרון. דוידוב היה מהשחקנים הבולטים בקבוצה וסיים את העונה עם 12 שערי ליגה ב-34 משחקים.

בקיץ 2016 חתם דוידוב לחמש עונות בעירוני קריית שמונה מליגת העל. ב-20 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0–1 נגד מ.ס. אשדוד. ב-10 בדצמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד הפועל כפר סבא.

ב-1 בפברואר 2017 הושאל דוידוב למ.ס. אשדוד עד לסיום העונה. בסיום העונה, חזר דוידוב לקריית שמונה.

ב-5 בפברואר 2019 חתם דוידוב בהפועל רעננה לעונה וחצי עם אופציה לעונה נוספת.

ב-26 ביולי 2019 דוידוב חזר למכבי פתח תקווה. דוידוב היה שותף לחזרה של קבוצתו לליגת העל אחרי שנת היעדרות, אך בסוף העונה שוחרר מהמועדון.

באוגוסט 2020, דוידוב הצטרף להפועל אום אל-פחם, ובנובמבר 2020 חתם בסקציה נס ציונה. ב-30 ביוני 2021 חתם בהפועל כפר סבא.

ב-26 בינואר 2022 חתם לעונה וחצי בהפועל פתח תקווה. בסיום עונת 2022/2023 העפיל עם הקבוצה לליגת העל.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלום אלבז, ‏עידו דוידוב חתם על חוזה לחמש שנים בק"ש, באתר ONE‏, 9 ביוני 2016
2. ↑  עמית קרקו, ‏עידו דוידוב מקריית שמונה יחתום היום באשדוד, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2017
3. ↑  תום נחום, ‏רשמית: עידו דוידוב חתם בהפועל רעננה, באתר ONE‏, 5 בפברואר 2019
4. ↑  מערכת ONE, ‏שב הביתה: עידו דוידוב חתם במכבי פתח תקווה, באתר ONE‏, 26 ביולי 2019
| מספר היהודים באחלציחהלפי שנים |
| --- |
| **שנה** | **סה"כ** |
| **1830** | 117 |
| **1835** | 632 |
| **1852** | 1,364 |
| **1864** | 1,852 |
| **1882** | 1,972 |
| **1897** | 1,533 |
| **1915** | 3,248 |
| **1922** | 650 |
| **1926** | 921 |
| **1939** | 1,007 |
| **1970** | 836 |

בית הכנסת באחלציחה, המאה ה-19
יהודים הגיעו לאחלציחה אשר בגאורגיה כבר במאה ה-12, ומילאו תפקיד חשוב בהתפתחותה של העיר. במאה ה-16, עם הכיבוש העות'מאני, הורע מצבם של תושביה הלא-מוסלמים של העיר, נוצרים ויהודים. למרות זאת נבנה בשנים 1741-1742 בית כנסת גדול, ומאוחר יותר גם תלמוד תורה. 

מצבם של יהודי העיר בתקופת השלטון העות'מאני היה קשה. הם סבלו מדיכוי דתי, שהתבטא במעצר רבנים, חוקים שאסרו מלבושים מסוימים ועוד, בייחוד בתקופת שלטונם של הסולטאנים מורט השלישי ומורט הרביעי. עלילות ומעשי שוד היו חוויות שכיחות של יהודי העיר. הרדיפות הגיעו לשיא לקראת 1828, לפני המלחמה העות'מאנית-רוסית והקרב הראשון שנערך בעיר, קרב אחלציחה. הרדיפות הביאו להידלדלות היהודים בעיר. 

בתקופת שלטון האימפריה הרוסית, החל מ-1828, הפכה העיר לעיר מסחר חשובה. בשנות השמונים של המאה ה-19 נבנה בית כנסת נוסף. 

בשנת 1917 החל דוד באזוב לשמש כרב העיר. הרב זכה לכבוד רב מתושביה היהודים והמוסלמים של העיר. 

עם תחילת השלטון הסובייטי בגאורגיה, בשנת 1921, סגרו הסובייטים תלמוד תורה באחלציחה, ואסרו לימוד תורה. בשנת 1923 הוציאו הסובייטים את ספרי התורה מבתי הכנסת בעיר במטרה להפסיק את התפילות. אף על פי כן היו בשנת 1930, בשני בתי הכנסת בעיר, 7 ספרי תורה. בשנת 1951 הופקע בית הכנסת הישן של הקהילה ונסגר. בשנת 1953 הוחרם בית הכנסת שנבנה במאה ה-19, והוסב לבית תרבות.

נכון ל-2012 מתגוררים באחלציחה 8 יהודים - 5 נשים ו- 3 גברים ממשפחת לוי. סימן טוב לוי הוא גבאי בית הכנסת הישן שנחנך ב-1863 ובו 15 ספרי תורה, חלקם בני 250 שנה. בית הכנסת עבר שיפוץ נרחב בעשור השני של המאה ה-21 בהשקעה גדולה של השלטונות בהוראת הנשיא מיכאיל סאקשווילי. 

בית הכנסת בית אל שהופקע בהוראת סטלין בשנות החמישים עומד על תילו, אך הרוס לחלוטין מבפנים.
נכון לחודש דצמבר 2021 באחלציכה חי יהודי אחד ושמו שמעון לוי המשמש כשמש בית הכנסת ומתגורר בסמוך ומחזיק במפתחות המבנה.
(שמעון ישמח שיבואו להשלים לו מניין)
בחגים מגיעים יהודים מטביליסי ואז יש מניין.1

בסמוך לשכונה היהודית שוכן בית העלמין של יהודי העיר. זהו בית קברות מגודר בו פזורות מאות מצבות עם כתובות בעברית, ולדברי המקומיים קבורים בו יהודי העיר ב-400 השנים האחרונות.

ראו גם
------

* בית הכנסת הגדול של טביליסי

קישורים חיצוניים
----------------

דוד בן יוסף חכמי שווילי, אכלציך, המגיד, 9 בפברואר 1870

* יהדות אחלציחה, האנציקלופדיה היהודית, (באנגלית)
* שכונת היהודים באחלציחה, שנת 1935(הקישור אינו פעיל), ארכיון התצלומים, בית התפוצות, תל אביב, באתר מה-יא"ה.

| יהדות גאורגיה לפי ערים |
| --- |
| גאורגיה המערבית | כותאיסי • סצ'חרה • אוני • בתומי • סוחומי • קולאשי\* • סנקי • פותי • לאילשי • לוחאמולי\* • זסטפוני • ואני • כובולתי • בנדזה • סוג'ונה • חובי\* • זוגדידי • אוצ'מצ'ירה\* • גגרה |
| גאורגיה המזרחית | טביליסי • מצחתה\* • גורי • סוראמי • צחינוואלי • כארלי • ציתלגורי • תלאווי • אורייתובני\* • וליסציחה\* • בריתי\* • תמראשני\* |
| גאורגיה הדרומית | בורג'ומי • אצקורי\* • אחלציחה • אחלכלכי\*

---

\* יישובים בעבר של יהודים |
**ג'וליאן א. סקוט** (באנגלית: **Julian Scott** ‏;  14 בפברואר 1846 - 4 ביולי 1901) נולד בג'ונסון, ורמונט, ושימש מתופף של צבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, שם קיבל את עיטור הצבא הגבוה ביותר באמריקה על מעשיו. הוא היה צייר אמריקאי ואמן מלחמת אזרחים.

ביוגרפיה
--------

ג'וליאן סקוט היה הילד הרביעי, מתוך שמונה ילדים, שנולדו לצ'ארלס סקוט, שען, ואשתו לוסי קלום (1821 - 26 באפריל 1855). לוסי סקוט נפטרה בלידה וצ'ארלס סקוט התחתן בשנית, בשנת 1860, עם סוזן פולארד.

במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, אחיו הבכור של ג'וליאן, לוסיאן, שירת עם הגדוד הרביעי של הארטילריה האמריקאית, הוא נפצע בקרב ונפל בשבי בדצמבר 1864 וכמעט נפטר בכלא מרעב. אחיו הצעיר של ג'וליאן, צ'ארלי, התגייס בגיל 13 והפך לחצוצרן. לאחר המלחמה עבר צ'ארלי למיזורי, אחר כך לבוסטון, שם הפך לרופא. אחיו, פרסי, הפך לעורך דין באילינוי.

סקוט התחתן ונולדה לו בת אחת, אך מאוחר יותר הוא ואשתו נפרדו.

סקוט קיבל את השכלתו המוקדמת באקדמיה למויל - קולג' ג'ונסון סטייט, שם נקראת הגלריה הראשית לזכרו. סקוט המשיך את לימודיו באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק, ולאחר מכן למד אצל עמנואל לויצה עד שנת 1868. במהלך מלחמת האזרחים התגייס סקוט לחיל הרגלים השלישי של ורמונט ב־1 ביוני 1861, בגיל 15. בפברואר 1865 קיבל את אות הכבוד על הצלת חיילים פצועים בעת שהיו תחת ירי האויב במהלך הקרב במילס לי בווירג'יניה.

כשהמלחמה הסתיימה הוא נסע לפריז ושטוטגרט כדי להמשיך את השכלתו בציור.

עבודת המופת של סקוט בשנת 1872, ממוקמת בבית מדינת ורמונט. הציור ממחיש את תרומת מדינת מולדתו ורמונט במלחמת האזרחים האמריקאית והוא משמעותי בהיעדר האדרת המלחמה ובמקום זאת מראה את הסבל וההקרבה האנושית הקשורים למלחמה.

סקוט נסע מערבה כחלק ממשלחת סקר, וצייר את הילידים בניו מקסיקו, אריזונה ואוקלהומה. רבות מיצירותיו ממשלחת זו תלויות כעת במוזיאון לאמנות של אוניברסיטת פנסילבניה.

סקוט נקבר בבית העלמין הילסייד הממוקם בסקוטש פליינס, ניו ג'רזי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וליאן סקוט** בוויקישיתוף
* ג'וליאן סקוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Julian A. Scott (1846-1901) - Find A Grave... www.findagrave.com (באנגלית)
2. ↑  Medal of Honor Citations American Civil War Period, americancivilwar.com (באנגלית)
3. ↑  Titterton, Robert J. (1997). Julian Scott: artist of the Civil War and native America: with 97 illustrations. Jefferson, N.C. : McFarland & Co.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119550326
* ISNI: 0000 0000 6677 0041
* LCCN: n96086044
* RKD: 71634
* SNAC: w60p2dz0
* ULAN: 500017229
* VIAF: 42650896
* WorldCat: lccn-n96086044

 |
קברו בפראג
**נתן אהרנפלד** (בהונגרית: **Ehrenfeld Náthán**; צ'וז, 1843 – ברלין, 17 בפברואר 1912) היה רב הונגרי-צ'כי ורבה הראשי של פראג במשך תקופה ארוכה.

ביוגרפיה
--------

אהרנפלד למד בישיבות יוקרתיות: בברטיסלאבה ובאייזנשטאדט ואחר כך בבית המדרש לרבנים בברלין. הוא היה תלמידו של הרב והחוקר עזריאל הילדסהיימר (1820–1899). אהרנפלד סיים את לימודיו גם באוניברסיטת וינה וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת קיל עם עבודת גמר בנושא ספר העיקרים של יוסף אלבו (תורתו של יוסף אלבו על העקרונות וקריטריוני הדת).

תחילה היה רב בברנדנבורג אחר כך בפרנצלאו. בשנת 1878 בגנסן (היום גנייזנו) ומשנת 1890 עד מותו מונה לרב ראשי של פראג. ביוני 1890 התבקש ארנפלד כאמור לרשת את מרקוס הירש (1833–1909) כרב הראשי של פראג. בשנת 1900 הוזמן לברלין לשמש כרב בשל היותו דרשן מצוין, אך הוא לא קיבל את ההזמנה ונשאר הרב הראשי של פראג עד מותו. לאחר מותו ירש את מקומו חתנו חיים ברודי (1868–1942), בעלה של בתו הבכורה. ברודי היה מומחה לשירה עברית מימי הביניים ולאחר מכן שימש כמנהל המכון לחקר השירה העברית מימי הביניים בברלין ובירושלים. לזכותו של נתן אהרנפלד תרשם הקמת המכון להכשרת מורים יהודים ופריחת המוסדות הוותיקים בפראג נובעות מעבודתו הבלתי נלאית.

משפחתו
------

לאהרנפלד היו שלוש בנות ושני בנים (הבכור, סאלו, הפך למורה בגימנסיה בפראג; הצעיר, סמי, היה סוחר בווינה).

פועלו
-----

כחוקר מוכר, כרטוריקן וכמורה, אהרנפלד ביקש במיוחד לדבר בקהילות רחוקות. הוא שם דגש רב על החינוך הדתי, היה מעורב באופן פעיל בניסוחו, וכן פיקח על תהליך הבדיקה בבתי הספר בפראג. למרות סכסוך ניכר בתוך הקהילה היהודית בפראג, הוא הצליח ליישב את חילוקי הדעות בין הפלגים השונים. הוא היה חסיד של האורתודוקסיה הדתית, התייחס לשאלות תאולוגיות בצורה שמרנית לחלוטין. למשל, הוא התנגד באופן חד משמעי לשריפת הגופה ואסר על קבורת כדים בבית הקברות היהודי בפראג.

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עמוד 215. נתן אהרנפלד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נתן אהרנפלד** בוויקישיתוף
* נתן אהרנפלד באתר YIVO
* נתן אהרנפלד באתר, Encyclopedia.com
* נתן אהרנפלד בספרייה הלאומית של ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010489973305171
* GND: 1019297026
* ISNI: 0000 0001 2067 8722
* NKC: jx20110505004
* VIAF: 171687795
* WorldCat: viaf-171687795

 |
וושינגטון חוצה את הדלאוור
"מערבה נפקחת דרכה של האימפריה"
וושינגטון אוסף את פלוגותיו בקרב מונומות'
**עמנואל גוטליב לויצה** (באנגלית: **Emanuel Gottlieb Leutze**; ‏
24 במאי 1816 – 18 ביולי 1868) היה צייר גרמני אמריקאי שהתמחה בציורים היסטוריים, וידוע בשל יצירתו "וושינגטון חוצה את הדלאוור".

קורות חיים
----------

לויצה נולד בשווביש גמונד בוורטמברג שבגרמניה. בהיותו ילד היגרה משפחתו לפילדלפיה במדינת פנסילבניה שבארצות הברית, לאחר מכן עברו לפרידריכסברג שבמדינת וירג'יניה. לויצה למד אמנות בסטודיו של ג'י. אי. סמית', צייר דיוקנאות מפילדלפיה. לויצה מכר מספר דיוקנאות, ובכסף שחסך שב לדיסלדורף שבגרמניה, שם למד אמנות תחת קרל פרידריך לסינג. בשנת 1842 עבר למינכן על מנת ללמוד תחת פטר פון קורנליוס, וביקר בוונציה וברומא. בשנת 1845 שב לדיסלדורף, התחתן, והתגורר בעיר עד שנת 1859.
יצירתו הגדולה הראשונה לאחר שובו לדיסלדורף: "קולומבוס מול מועצת סלמנקה" נרכשה על ידי איגוד האמנות של דיסלדורף. 
לויצה היה תומך נלהב של התנועות הליברליות באביב העמים, והחליט ליצור יצירה שתעודד את רוחם של המהפכנים - לויצה נעזר בתיירים אמריקאים וצייר בשנת 1850 את יצירתו המונומנטלית "וושינגטון חוצה את הדלאוור". בשנת 1854 סיים את יצירתו "וושינגטון אוסף את פלוגותיו בקרב מונומות'"

ג'וליאן סקוט היה בין תלמידיו.

בשנת 1860 התבקש לויצה על ידי בית הנבחרים של ארצות הברית ליצור יצירה עבור גרם המדרגות של בניין הקפיטול בוושינגטון הבירה. לויצה יצר את "מערבה נפקחת דרכה של האימפריה" המכונה כיום "וסטוורד הו".

לויצה נפטר בוושינגטון די.סי בגיל 53.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עמנואל לויצה** |

* יצירות לויצה באתר MuseumSyndicate
* קורות חיים ותיאור יצירותיו
* דייוויד האקטו פישר, קורות חייו של לויצה ותיאור "וושינגטון חוצה את הדלאוור", באתר אוניברסיטת אוקספורד
* עמנואל לויצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* עמנואל לויצה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007460318005171
* GND: 116959835
* ISNI: 0000 0000 6676 6149
* KulturNav: 9d292317-ac1f-4d04-b25d-d468ac1bc0ee
* LCCN: n82096322
* NKC: jcu2014850595
* RKD: 49702
* SNAC: w66x03r3
* SUDOC: 159700124
* ULAN: 500005129
* VIAF: 37680930
* WorldCat: lccn-n82096322

 |
**הפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון ולסרטי בובות** הוא פסטיבל קיץ שנתי הנערך בעיר חולון. הפסטיבל, הנערך ביוזמת מרכז תיאטרון בובות חולון, מתקיים ברציפות מאז שנת 1995.

מטרת הפסטיבל היא לחשוף לקהל את איכויות אמנות תיאטרון הבובות ולשקף את המתרחש בתחום זה בארץ ובעולם.

פעילויות הפסטיבל כוללות העלאת הצגות ומופעים של תיאטרון בובות מישראל ומחוץ לארץ – מקצתם כהצגות בכורה - ובכללם מופעים לילדים; הצגת סרטים, תוכניות טלוויזיה ופרסומות בהשתתפות בובות והקרנת סרטי תעודה על בובנאים; הצגת תערוכות של בובות תיאטרון ותערוכות של אמני בובות בולטים. עוד כולל הפסטיבל העלאת תערוכות בשיתוף פעולה עם בתי ספר לאמנות, מופעי חוצות, סדנאות וכיתות אמן לאנשי מקצוע, לקהל הרחב ולילדים. בחסות הפסטיבל נערך גם כנס ארצי אודות תיאטרון בובות טיפולי.

הפסטיבל, האורך כתשעה ימים, נערך במרכז תיאטרון בובות חולון.

המנהל האמנותי של הפסטיבל הוא הבובנאי ומנהל מרכז תיאטרון בובות אילן סביר.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפסטיבל באתר מרכז תיאטרון בובות חולון

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרב יודילוביץ', בובנאי "להיות ג'ון מלקוביץ'" יתארח בחולון, באתר ynet, 20 ביוני 2012
**אקס** או **לינקס** (באנגלית: **Axe** או **Lynx**) הוא מותג מוצרי טיפוח לגברים של חברת יוניליוור.

מוצרי המותג
מוצרי המותג תחת השם Lynx
המוצר משווק תחת השם Lynx בבריטניה, אירלנד, מלטה, אוסטרליה, ניו זילנד וסין.

היסטוריה
--------

המותג אקס הושק בצרפת בשנת 1983 על ידי חברת יוניליוור.

בעקבות בעיות בסימן המסחרי של המוצג, נאלצה החברה להשתמש בשם לינקס (Lynx) כשם חליפי בבריטניה, אירלנד, מלטה, אוסטרליה, ניו זילנד וסין.

החל משנת 1983 ועד לשנת 1989, שווק האקס במספר גרסאות שנשאו את שם הריח.

החל משנת 1990 ועד לשנת 1996, שווק האקס במספר גרסאות שנשאו שמות של מיקומים גאוגרפיים.

בשנת 2005, החלה יוניליוור לשווק את המותג בישראל.

בשנת 2009, השיקה החברה מיכל דאודוראנט בגודל שמונה סנטימטרים בשם Axe Bullet.

בשנת 2013, השיקה החברה דאודוראנט ייחודי לנשים בשם Axe Anarchy for her.

בשנת 2014, השיקה החברה דאודוראנט בניחוח שוקולד.

בשנת 2016, השיקה החברה את מוצר Axe Black Night.

### מוצרי החברה

* ג'ל רחצה
* דאודורנט
* אפטר שייב
* שמפו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אקס

* אקס, ברשת החברתית פייסבוק

* אקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אקס, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joeri Van den Bergh, Mattias Behrer, **How Cool Brands Stay Hot: Branding to Generation Y**, Kogan Page Publishers, 2011-02-03, ISBN 978-0-7494-6251-2. (באנגלית)
2. ↑  Axe, Unilever (באנגלית בריטית)
3. ↑  יוניליוור ישראל נכנסת לתחום מוצרי הטיפוח לגבר, באתר ynet, 24 בינואר 2005
4. ↑  דאודורנט הנשים המבוקש חוזר, באתר ynet, 23 בנובמבר 2013
5. ↑  דאודורנט לגבר שקשה לעמוד בפניו, באתר ynet, 17 במאי 2014
6. ↑  ספריי גוף לגבר בניחוח חדש ומעודן, באתר ynet, 24 ביוני 2016
**מיפוי רובוטי** הוא תחום העוסק בראייה ממוחשבת ובקרטוגרפיה.

אחד האתגרים של רובוט אוטונומי הוא לבנות מפה למבנה פנימי או חיצוני לא מוכר ולדעת לזהות את מיקומו במפה. מיפוי רובוטי עוסק במחקר וישום של דרכים לבניית המפה, מיקום הרובוט, בניית מסלולים על גבי המפה, מניעת התנגשויות ועוד. מיפוי רובוטי נמצא בשימוש במוצרים כמו שואב אבק רובוטי ומשחקי מציאות מדומה.

דרך הפעולה
----------

על מנת למקם את עצמו הרובוט נעזר באמצעים פנימיים וחיצוניים.

אמצעים פנימיים הם למשל גלגלי הרובוט. על מנת לדעת את מיקומו המוחלט של הרובוט, ניתן לחשב את המרחק מהנקודה הקודמת על ידי חישוב מספר סיבובי הגלגלים שלו. החיסרון של אמצעי זה הוא בכך שעלולה להיווצר שגיאה מצטברת.

אמצעים חיצוניים לשיערוך המיקום הם חיישנים, מצלמות, לייזר או לידאר. החיסרון של אמצעי זה הוא בהטיה ויזואלית. מקומות שונים יכולים להראות ויזואלית זהים, למשל מסדרונות במבנה.

יצוג המפה
---------

יצוג המפה יכול להיות מטרי או טופולוגי:

* ביצוג מטרי, המפה תהיה מרחב דו-ממדי שבו ממוקמים אובייקטים בנקודות מדויקות.
* ביצוג טופולוגי המפה היא גרף, כאשר הצמתים הם מקומות, והקשתות מייצגות מרחקים בין מקומות.

ראו גם
------

* רובוט אוטונומי
* שואב אבק רובוטי

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבר דולב ואלעד דננברג, מחפש את עצמי, באתר מדע גדול, בקטנה, ‏21 במרץ 2023
**האי ווסטוק** (באנגלית: **Vostok Island**), המכונה גם **האי סטייוור** (**Staver Island**) הוא אי אלמוגים בלתי מיושב במרכז האוקיינוס השקט, המהווה חלק משרשרת איי ליין ונמצא בשליטת קיריבטי.

מיקומו של ווסטוק

גאוגרפיה
--------

אורכו של האי 0.7 ק"מ ושטחו 0.24 קמ"ר. האי מלבני בצורתו. שיא גובהו מעל פני הים - 5 מטרים. האי מכוסה בסבך של עצי פיסוניה.

האי מהווה חלק מ"שמורת הטבע האי ווסטוק" בשל הצורך להגן על מושבות הקינון של ציפורי הים שבאי ובהם:
סולה אדומת-רגל (*Sula sula*), פרגטה גדולה (*Fregata minor*), נודי שחורה (*Anous minutus*) ושחפית הפיה (*Gygis alba*).

היסטוריה
--------

האי התגלה על ידי מגלה הארצות הרוסי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן בשנת 1820, אשר קרא לו על שם ספינתו - ווסטוק - "מזרח" ברוסית. ארצות הברית הכריזה כי האי נמצא בריבונותה מכוח חוק איי הגואנו אולם בפועל לא כרתה גואנו באי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ווסטוק** בוויקישיתוף
* תמונות לוויין של האי
* Wayne & Karen Brown, Vostok Island, *The Looking for Nemo Expedition*
* ווסטוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4508626-6
* VIAF: 248269889
* WorldCat (עם VIAF): 248269889

 |
**אלברטו אוסקר גרה ראמוס** (בלועזית: **Alberto Guerra;** נולד ב-5 בדצמבר 1981) הוא שחקן קובני.

ביוגרפיה
--------

נולד בהוואנה שבקובה והיגר עם משפחתו למקסיקו.

החל את הקריירה שלו ב-2002 בסדרות ובסרטים שונים במקסיקו ובארצות הברית.

ב-2019 שיחק בסדרת המקור של נטפליקס "Crime Diaries: The Candidate" (אנ').

ב-2021 שיחק בעונה השלישית של "נרקוס: מקסיקו" בתור מריו. 

ב-2024 שיחק במיני-סדרה של נטפליקס, "גריסלדה" בכיכובה של סופיה ורגרה בתפקיד דריו ספולוודה, בעלה השלישי של גריסלדה בלנקו.

חיים אישיים
-----------

ב-2014 התחתן עם השחקנית המקסיקנית סוריה וגה (אנ'). לזוג שני ילדים, בת ובן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלברטו גרה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  If They Remake 'Scarface,' 'Griselda' Star Alberto Guerra Would Love to Play Tony Montana (Exclusive) - The Messenger, web.archive.org, ‏2024-01-28
2. ↑  'Griselda' Star Alberto Guerra on Finding a Hitman's Humanity in Netflix's Drug Drama (Exclusive) - The Messenger, web.archive.org, ‏2024-01-28