**SM U-9** הייתה צוללת מטיפוס U-9 גרמנית. היא הייתה אחת מ-329 צוללות ששירתו בצי הקיסרי הגרמני, ועסקה בפשיטות מסחר (*Handelskrieg*) במהלך מלחמת העולם הראשונה.

בנייה
-----

הבנייה שלה הוזמנה ב-15 ביולי 1908 והשדרית שלה הונחה על ידי Kaiserliche Werft בדנציג. היא הושקה ב-22 בפברואר 1910 והיא נכנסה לשירות ב-18 באפריל 1910.

תכנון
-----

ל-U-9 היה אורך כולל של 57.38 מטרים (188 רגל 3 אינץ'), גוף הלחץ שלה היה באורך 48 מטרים (157 רגל 6 אינץ'). רוחב הצוללת היה 6 מטרים (19 רגל 8 אינץ'), בעוד שגוף הלחץ היה ברוחב 3.65 מטרים (12 רגל 0 אינץ'). היה לה שוקע של 3.13 מטרים (10 רגל 3 אינץ') עם גובה כולל של 7.05 מטרים (23 רגל 2 אינץ'). הדחק הצוללת היה 493 טון כששטה על פני השטח ו-611 טון כשהיא בצלילה.

ל-U-9 הותקנו שני מנועי קורטינג 8 צילינדרים בתוספת שני מנועי בנזין 6 צילינדרים שתי פעימות של קורטינג בהספק של 1,000 כוחות סוס (735 קילוואט) לשימוש על פני השטח ושני מנועים חשמליים שתי פעימות של זימנס-שוקט בתוספת שני מנועים חשמליים בהספק של 1,160 כוחות סוס (853 קילוואט) לשימוש מתחת למים. מנועים אלו הניעו שני גלי הנע, כל אחד עם מדחף בקוטר 1.45 מטרים (4.8 רגל), שהעניק לצוללת מהירות מרבית על פני השטח של 14.2 קשרים (26.3 קמ"ש), ו-8.1 קשרים (15 קמ"ש) כשהיא בצלילה. טווח השיוט היה 1,800 מיילים ימיים (3,300 ק"מ) במהירות 14 קשרים (26 קמ"ש) על פני השטח, ו-80 מיילים ימיים (150 ק"מ) במהירות של 5 קשרים (9.3 קמ"ש) מתחת למים. עומק הצלילה היה 50 מטרים (164 רגל 1 אינץ).

הצוללת הייתה חמושה בארבעה צינורות טורפדו 50 סנטימטרים (20 אינץ'), שניים מותאמים בחרטום ושניים בירכתיים, ונשאו 6 טורפדות. במקור, הצוללת הייתה מצוידת במקלע, אשר תוגבר עם תותח הוצ'קיס 3.7 סנטימטרים (1.5 אינץ') כשפרצה המלחמה ב-1914. בשנת 1915, תותח 5 סנטימטרים (2.0 אינץ') נוסף הותקן בצוללת. כאשר U-9 עברה שיפוץ גדול ב-1916, נוספו שתי מסילות להנחת מוקשים, שהוסרו לאחר מכן שוב. הצוות של הצוללת כלל 4 קצינים ו-31 מלחים.

היסטוריית שירות
---------------

 פעולה מיום 22 בספטמבר 1914
ב-16 ביולי 1914, הצוות של U-9 טען מחדש את צינורות הטורפדו שלה כשהיא בצלילה, הפעם הראשונה שצוללת כלשהי הצליחה לעשות זאת. ב-1 באוגוסט 1914, קיבל את הפיקוד קפיטן-לויטננט אוטו ודיגן. ב-22 בספטמבר, בזמן סיור ב-Broad Fourteens, אזור בדרום הים הצפוני, U-9 איתרה שייטת של שלוש סיירות משוריינות בריטיות מיושנות מסדרת קרסי (אה"מ אבוקיר, אה"מ הוג ואה"מ קרסי, שזכו לכינוי בלעג "שייטת הפיתיון החיה"), שהוגדרה למנוע מכלי שיט גרמניים להיכנס לקצה המזרחי של תעלת למאנש. היא ירתה ארבע מהטורפדות שלה, הטעינה מחדש כשהיא בצלילה, והטביעה את שלושתם תוך פחות משעה. 1,459 מלחים בריטים מתו.  זו הייתה אחת מפעולות הצוללות הבולטות בכל הזמנים. חברי האדמירליות שחשבו על צוללות רק כצעצועים לא הביעו עוד דעה כזו לאחר האירוע הזה. 

 איור מאת הנס בוהרדט המתאר את טביעת אה"מ קרסי, אה"מ הוג ואה"מ אבוקיר ליד U-9 ב-22 בספטמבר 1914 מול החוף ההולנדי.
ב-15 באוקטובר הטביעה U-9 את הסיירת הממוגנת אה"מ הוק. ב-12 בינואר 1915, יוהנס שפייס החליף את ודיגן ופיקד על U-9 עד ה-19 באפריל 1916. במהלך תקופה זו, היא הטביעה 13 ספינות בסך 8,635 טון: 10 ספינות דיג קטנות ושלוש ספינות קיטור בריטיות (דון, המלכה וילהלמינה וסרבינו).

לאחר אפריל 1916, היא הוצאה מתפקידי הקו הקדמי כדי לשמש כספינת הכשרה.

U-9 והפושטת SMS אמדן היו הספינות היחידות שהקייזר וילהלם השני העניק להן את צלב הברזל.

 אנשי הצוות של U-9.
 גלוית תעמולה המתארת ניצחונות של U-9.
 החזרה של U-9 לווילהלמסהאפן, גרמניה איור מאת וילי שטוור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **SM U-9** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sinking of HMS Aboukir, Cressy and Hogue by U-9". *World War 1 Naval Combat*. נבדק ב-2007-05-27.
2. ↑  Farquharson-Roberts, Mike (2014). *A History of the Royal Navy: World War I*. I.B.Tauris. p. 8. ISBN 978-1-78076-838-0. נבדק ב-2014-12-01.