recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טיסה 781 של BOAC**‏ (British Overseas Airways Corporation) התרסקה ב-10 בינואר 1954 בים הטירני ליד האי אלבה שבטוסקנה, איטליה. המטוס מדגם דה הבילנד קומט 1 (מסוג DH-106) המריא משדה התעופה צ'אמפינו ברומא, איטליה אל נמל התעופה הית'רו, לונדון. הנחיתה ברומא הייתה עצירת ביניים מתוכננת כאשר המוצא העיקרי של הטיסה היה משדה התעופה קלנג בסינגפור. בסביבות השעה 10:00 GMT אירע במטוס פיצוץ כתוצאה מהפחתת לחץ (Decompression) בגובה רב והמטוס צלל והתרסק במימי הים הטירני, כל 29 הנוסעים וששת אנשי הצוות נהרגו.

הטיסה והאסון
------------

ב-10 בינואר 1954 בשעה 09:34 GMT המריאה הטיסה לקראת השלב הסופי ליעדה בלונדון. בסביבות השעה 9:50 GMT חלף על פני הקומט מטוס אחר של BOAC מסוג DC-4 שטס לאותו היעד, המטוס השני יצר קשר רדיו עם טייס הקומט, קפטן אלן גיבסון, הוא דיווח לו על מצב מזג האוויר, לפתע נותקה השיחה באמצע. בזמן זה נצפו על ידי דייגים שברים נופלים אל הים הטירני.

נמל התעופה הית'רו בלונדון רשם תחילה את טיסה 781 כמתעכבת; בסביבות השעה 13:30 הוריד שדה התעופה את הטיסה מלוח הטיסות הנכנסות.

במטוס היו 29 נוסעים מתוכם 10 ילדים. במטוס היה גם ההיסטוריון הצבאי וכתב ה-BBC הידוע, צ'סטר וילמוט.

החקירה
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
בתחילה משימת בירור הסיבות לאסון הייתה קשה. ב-1954 לא היו קופסאות שחורות שכללו מקליט קולות בתא הטייס (CVR) ומקליט נתוני טיסה (FDR) ולא היו נהלים לחקירת תאונות אוויריות, כך שלא הייתה דרך לדעת מה התרחש. הצי המלכותי הבריטי ארגן חיפוש נרחב שכלל ספינות חילוץ צבאיות ואזרחיות.

ראו גם
------

* טיסה 783 של BOAC

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיסה 781 של BOAC** בוויקישיתוף
* תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 781 של BOAC, באתר Aviation Safety Network (באנגלית)
**אוסווין גרוליג** (בגרמנית: **Oswin Grolig**;‏ 6 בינואר 1894 – 18 באוגוסט 1944) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

גרוליג נולד ב-6 בינואר 1894 באלטונה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס גרוליג לצבא הגרמני הקיסרי, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף גרוליג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1939 הועלה גרוליג לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד גדוד ברגימנט הפרשים ה-8.

### מלחמת העולם השנייה

ב-1 בינואר 1941 הועלה גרוליג לדרגת אוברסט, וב-16 בפברואר 1942 מונה למפקד חטיבת הפאנצר ה-1. ב-8 באוגוסט 1942 מונה גרוליג למפקד זמני של דיוויזיית הפאנצר ה-1, ופיקד עליה עד ה-21 באוקטובר. ב-16 במאי 1943 מונה גרוליג למדריך בבית הספר לשריון בקראמפניץ, וב-1 בנובמבר אותה שנה הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-10 בינואר 1944 מונה גרוליג למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-21, וב-6 במרץ מונה למפקד הקורפוס ה-78. ב-25 במאי הפך הקורפוס לקורפוס הפרשים ה-1, וב-1 ביוני מונה גרוליג למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-25. ב-18 באוגוסט 1944 נהרג גרוליג בתאונה, על יד העיר לודז'.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוסווין גרוליג באתר TracesOfwar (באנגלית)
* אוסווין גרוליג באתר axishistory (באנגלית)
ד"ר **אנג'לו גולדשטיין** (29 ביולי 1889 – 19 במאי 1947) היה עורך דין, פוליטיקאי, חבר הפרלמנט הצ'כוסלובקי ומנהיג ציוני, ארץ ישראלי, צ'כי-יהודי מפראג.

קורות חיים
----------

### ראשית חייו

גולדשטיין נולד לרב יעקב וברברה במילבסקו, בוהמיה (בתחומי צ'כיה של ימינו), בשנת 1889. למד משפטים באוניברסיטת קארל שבפראג. כבר בצעירותו נודע כפעיל חברתי. בלימודיו היה חבר בעמותת הסטודנטים בר- כוכבא ולאחר מכן הקים את אגודת תיאודור הרצל בשנת 1909. באותו זמן כיהן כראש קבוצת הסטודנטים הציונית הראשונה עד 1910. גולדשטיין שירת בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה ונפצע. לאחר המלחמה והחלמתו פתח משרד עורכי דין מצליח בפראג.

### קריירה וחיים פוליטיים

גולדשטיין היה סגן נשיא וממייסדי ז'ידובסקה סטראנה (המפלגה היהודית בצ'כוסלובקיה), סגן נשיא הוועד המרכזי של הקונפדרציה הציונית בצ'כוסלובקיה, חבר בנשיאות הקהילה הדתית היהודית בפראג, וכן חבר במועצת העיר פראג. גולדשטיין עסק במספר פעולות לשון הרע נגד ז'ידובסקה סטראנה (בפרט שימש כיועץ משפטי לאמיל מרגוליס בפרשת הירשלר-וובר ב-1928). לאחר מותו של לודוויג זינגר בשנת 1931, שייצג את ז'ידובסקה סטראנה כסגנו בפרלמנט הצ'כוסלובקי, שימש גולדשטיין מחליפו כנשיא המפלגה ומייצגה בפרלמנט. בבחירות בשנת 1935, נבחר מחדש והפך לחבר בסיעה הסוציאל-דמוקרטית בפרלמנט. לצד זאת המשיך בעיסוקו כעורך דין. כסגן, ולאחר מכן נשיא וחבר פרלמנט, גולדשטיין דגל בזכויות היהודים: הוא פעל עבור תמיכה כספית בבתי הספר היהודיים בסלובקיה ובסוב-קרפטים, מחה נגד תקריות אנטישמיות ודרש זכויות פוליטיות רבות יותר לפליטים יהודים מגרמניה. דברים אלה תרמו מאוחר יותר ליחסי ישראל–צ'כוסלובקיה. בנוסף לכך, הפך למומחה בתחום הכספי, ויזם את החוק לשמירה על המטבע הצ'כוסלובקי. בשנת 1937 עזרו גולדשטיין וחיים קוגל לגבש חוק שנועד לארגן מחדש את הקהילות הדתיות היהודיות בבוהמיה, מוראביה ושלזיה. בזכות הצלחתו בפרלמנט, משרד עורכי הדין של גולדשטיין זכה לאהדה רבה בפראג ומחוצה לה, ובפרט על ידי היהודים. גולדשטיין היה חבר קרוב בזמן עיסוקו בפרלמנט לנשיא צ'כיה טומאש מסריק, שנחשב לאבי האומה הצ'כוסלובקית.

### חייו בארץ ישראל

כציוני תמך גולדשטיין בחיים ויצמן וכיהן במועצה הכללית הציונית (1931–1935) מטעם הפלג הציוני הכללי המתקדם. בשנת 1939, עלה לפלשתינה א"י (בה חי עד למותו), שם המשיך לעסוק בעריכת דין. ב־1943 פרסם את המאמר "Právní podklady židovské politiky v Československu" (הבסיס המשפטי של הפוליטיקה היהודית בצ'כוסלובקיה), שנכלל באוסף יהדות צ'כוסלובקיה: "עבר ועתיד", שפורסם באותה שנה על ידי הוועדה היהודית הצ'כוסלובקית בניו יורק. לרגל עשרים וחמש שנה להקמת הרפובליקה הצ'כוסלובקית.

### מותו

בשנת 1947 נפטר גולדשטיין לאחר שחלה במחלה. מותו פורסם בעיתונים בא"י ובעיתונים הצ'כים. מותו התקבל באבל בפרלמנט הצ'כי ובקהילות היהודיות והסוציאל-דמוקרטיות בצ'כיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנג'לו גולדשטיין** בוויקישיתוף
* קורות חיים, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520913005171
* GND: 1080064745
* ISNI: 0000 0004 3402 8298
* VIAF: 308263935
* WorldCat (עם VIAF): 308263935

 |
**ג'ודית' לין סיל** (באנגלית: **Judith Lynn Sill**;‏ 7 באוקטובר 1944 - 23 בנובמבר 1979) הייתה זמרת ויוצרת אמריקנית, והאמנית הראשונה שחתמה במיזם ההפצה "Asylum Records" של דייוויד גפן, בו חתמו בין השאר בוב דילן וג'וני מיטשל. סיל הקליטה שני אלבומים לפני שנעלמה ונשכחה, ולבסוף מתה משימוש בסמים ב-1979.

חייה
----

אחיה ואביה של סיל מתו בתאונות נפרדות כשהייתה צעירה. אמה נישאה לאנימטור של טום וג'רי, קנת' מיוז, וסיל עזבה את הבית אל חיים של פשע ושימוש בסמים כשהייתה נערה. כשנאסרה על כתיבת המחאות ללא כיסוי למדה את נגינת הקלידים בסגנון גוספל האופיינית לה, והחליטה להיגמל מהרואין ולכתוב שירים. קלידנית, פסנתרנית וגיטריסטית מוכשרת, היא חזרה לחוף המערבי, שם פגשה את גרהם נאש ודייוויד קרוסבי, ויצאה איתם לסיבוב הופעות כמופע פותח. היא פגשה גם את דייוויד גפן שהציע לה חוזה בלייבל המתפתח שלו. גרהם נאש, שהפך למעריץ שלה, הפיק את הסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה, "Jesus Was a Cross Maker". להקת ההוליס הקליטה גרסת כיסוי לשיר ב-1973. אלבום הבכורה שלה, "Judee Sill" יצא ב-1971 וכלל את הלהיט "Lady-O", שיתוף פעולה עם להקת הטרטלז. האלבום זכה לשבחים מרובים. בשנת 1973 יצא אלבומה השני, "Heart Food". האלבומים זכו לביקורות טובות אך לא הצליחו מסחרית. סיל לא הצליחה למשוך קהל אך סירבה לשמש כמופע פותח, המוניטין וההצלחה המתונה שלה דעכו, והיא נעלמה לחלוטין. בעקבות כישלון האלבום השני החליט גפן שלא לחדש את החוזה איתה. ב 1974 נפצעה סיל בתאונת דרכים שגרמה לה לכאבי גב קשים. למרות זאת היא חזרה לאולפן והקליטה כמה דמואים לשירים חדשים. לא ידוע בבירור מה קרה לאחר מכן, אך ידוע בוודאות שהיא חזרה להשתמש בהרואין ואף התמכרה לקוקאין. בשנת 1979 מתה סיל ממנת יתר.

סגנון
-----

המוזיקה של סיל הושפעה עמוקות מהמבנים המטריים והסוויטות של באך, בעוד שמבחינה לירית שיריה שאבו לעיתים קרובות השראה ממוטיבים נוצריים של גאולה. סיל הייתה פרפקציוניסטית, ולפעמים לקח לה שנה לכתוב שיר. הליווי המוזיקלי בשני האלבומים יוצא דופן בהשוואה לאלבומים של זמרות פולק אמריקאיות אחרות מאותה תקופה שבדרך כלל הסתפקו בליווי מינימלי של גיטרות אקוסטיות, פסנתר וכלי הקשה. סיל משלבת בשירים כלי נגינה נוספים (כמו קלרינט וקרן יער). בשני האלבומים של סיל משתתפת תזמורת קאמרית ובאלבום השני סיל אף מנצחת עליה.

אחרי מותה
---------

אמנים רבים שיבחו את סיל, כולל ג'ים או'רורק שעשה את המיקס לאוסף השירים שלא יצאו, "Dreams Come True", שיצא ב-2005 והורכב מהדמואים שסיל הקליטה ב-1974 לאלבום שלישי שלא הושלם מעולם. שני האלבומים הראשונים שלה יצאו מחדש כדיסק הכפול Abracadabra: The Asylum Years, יחד עם הקלטות מהופעות, דמואים ורצועות בונוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ודי סיל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ודי סיל, באתר ספוטיפיי
* ג'ודי סיל, באתר AllMusic (באנגלית)
* ג'ודי סיל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ג'ודי סיל, באתר דיזר
* ג'ודי סיל, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* ג'ודי סיל, באתר Discogs (באנגלית)
* ג'ודי סיל, באתר Songkick (באנגלית)
* ג'ודי סיל, באתר Genius
* ג'ודי סיל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13840015t (data)
* ISNI: 0000 0003 5648 9661
* LCCN: no2006059284
* MusicBrainz: ecb42480-bd27-484a-acab-4ef56de126d4
* VIAF: 279224686
* WorldCat: viaf-279224686

 |
**אוסוולד פון וולקנשטיין** (1376/7–1445) היה משורר, מלחין ודיפלומט גרמני.

ביוגרפיה
--------

אוסוולד פון וולקנשטיין נולד לפרידריך פון וולקנשטיין וקטרינה פון ווילנדרס. בגיל עשר עזב את בית אביו והיה לנושא כליו של אביר נודד. אוסוולד תיאר את מסעותיו המסעירים בשיריו. עקב מות אביו בשנת 1399 חזר בבהילות לטירול על מנת להסדיר את ענייני הירושה עם אחיו, ונגרר לוויכוח ממושך עליה.

בשנת 1414 חבר לפמלייתו של דוכס אוסטריה ורוזן טירול, פרידריך הרביעי, כדיפלומט מטעם זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בהמשך חייו יצא מטעמו לשליחויות דיפלומטיות רבות לאנגליה, סקוטלנד ופורטוגל. בפורטוגל נטל גם חלק בשחרור סאוטה מידי המורים.

בשנת 1417 התחתן עם מרגרט פון שוואנגאו, אשר ילדה לו שבעה ילדים. מת כתוצאה מגל חום עז ב-2 באוגוסט 1445 במראן.

אוסוולד הוא מגדולי מלחיני הרנסאנס הגרמני המוקדם. המלודיות שלו מהלכות קסם של ממש עקב ההשפעות העמוקות שספג מארצות רבות בהן ביקר, הרחיק אף עד לגאורגיה. מושאי יצירותיו העיקריים הם מסעותיו, אלוהים והחיים הארציים. שיריו נשתמרו במלואם בשלושה כתבי יד, ששניים מהם הושלמו תחת פיקוחו האישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסוולד פון וולקנשטיין** בוויקישיתוף

* אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר דיזר
* אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר Discogs (באנגלית)
* אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר Songkick (באנגלית)
* אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463361005171
* BIBSYS: 90151925
* BNE: XX1763013
* BnF: cb11943780t (data)
* CiNii: DA02056119
* GND: 118590618
* ISNI: 0000 0001 0868 4863
* LCCN: n50013728
* LNB: 000065800
* MusicBrainz: 3a4ee098-0cd9-456c-967a-32786c251b98
* NKC: jo20000075568
* NLA: 35687347
* NLG: 85417
* NLP: A26512907
* NTA: 068323891
* SELIBR: 205894
* SNAC: w67m2rnk
* SUDOC: 027384209
* Trove: 1042886
* VcBA: 495/26320
* VIAF: 9855604
* WorldCat: lccn-n50013728

 |
**בסיס סחיפה** הוא מונח בהידרולוגיה ובגאומורפולוגיה שמשמעותו הגבול שמתחתיו זרם מים (נחל או נהר) אינו גורם לסחיפה.

נהר הירדן
בדרך כלל כשנחל נשפך לגוף של מים עומדים נבלמת זרימתו ובכך אובדת לזרם יכולת הסחיפה, והוא משקיע את הסחף שהוא נושא. במילים אחרות, בסיס סחיפה הוא הנקודה הנמוכה ביותר שאליה מסוגל הנחל לזרום, או "שפך הנהר". אם הנחל נשפך לאגם מהווה האגם בסיס סחיפה זמני לכל הפלגים היוצרים את הנחל. אם הנחל נשפך לים בסיס הסחיפה שלו הוא גובה פני הים הנחשב כבסיס הסחיפה המוחלט (למעט בנהרות הזורמים אל ים או אגם הנמצא מתחת לפני הים. הדוגמה הבולטת ביותר היא נהר הירדן שבסיס הסחיפה שלו, ים המלח, מצוי כ-400 מטר מתחת לגובה פני הים).

כשמקור הזרם מצוי בנקודה גבוהה יחסית לבסיס הסחיפה (שיפוע גבוה) מתקדמת הבליה במהירות עקב האנרגיה האצורה במים הזורמים במהירות. הטופוגרפיה היא טרשית ונוהגים לומר כי הנחל הוא צעיר (במונחים גאולוגיים). בליה המתרחשת לאורך זמן ארוך (במונחים גאולוגיים) שוחקת את האזורים הגבוהים ובסופו של דבר מקטינה ההפרש שבין המקור לבסיס הסחיפה של הזרם, ונוהגים לקרוא לנחל כזה "בוגר". לעמקים של נחלים בוגרים יש שיפועים מתונים, רכסים מעוגלים וצורתם מתפתלת.

תזוזות של הקרקע משפיעות במידה ניכרת על בסיס הסחיפה. התרוממות רמת קולורדו בצירוף עם העובדה שמפרץ קליפורניה נפתח לים קבעו את פני הים כבסיס הסחיפה של נהר הקולורדו והובילו לסחיפה מהירה (במונחים גאולוגיים) שתוצאתה הגרנד קניון.

גובה פני הים יכול להשתנות (בעיקר בשל היווצרות והפשרה של קרחונים), ובשל כך להגביה או להנמיך את בסיס הסחיפה הסופי של הנהרות הנשפכים לים. לאורך חופה המזרחי של אמריקה הצפונית נמשכים עמקי הנהרות לתוך אדן היבשת, זכר לתקופה שהסחיפה הייתה אפשרית משום שבסיס הסחיפה היה יותר נמוך כשגובה פני הים היה נמוך יותר.

לקריאה נוספת
------------

* פרופסור משה ברור, "בסיס סחיפה", **לקסיקון גאוגרפי**, (עמ' 5), הוצאת יבנה, תשס"א

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סחיפה** |

* בסיס סחיפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**אנדרטת סאיפאן האמריקאית** היא מבנה זיכרון למלחמת העולם השנייה, הממוקם באי סאיפאן בקבוצת איי מריאנה הצפוניים, השוכנת במערב האוקיינוס השקט.

האנדרטה
-------

אנדרטת סאיפאן הוקמה לכבוד הנופלים והפצועים האמריקאים ובני המקום, שנפגעו במהלך המערכה על איי מריאנה בשנת 1944. 24,000 אנשי צבא אמריקאים נפגעו במהלך המערכה, שבה נכבשו מידי הכוחות היפניים האיים גואם, סאיפאן וטיניאן, מה-15 ביוני ועד 11 באוגוסט 1944.

האנדרטה שוכנת בתחומי פארק הזיכרון האמריקאי, מצפון ליישוב גרפאן (אנ') שבחופו המערבי של האי, וצופה אל אחד החופים שבהם נחתו חיילי ארצות הברית בראשית הפלישה לאי. היא כוללת אובליסק רבוע בגובה של 3.6 מטר, המצופה אבן גרניט אדומה. 

על גבי האובליסק נחרתה כתובת זו:

**אנדרטה זו הוקמה על ידי** 

**ארצות הברית של אמריקה**

**כמחווה צנועה לבניה**

**שהקריבו את הקורבן היקר מכל**

**לשם שחרורם של איי מריאנה**

**1941-1945**

ליד האובליסק הוקם לימים מגדל בגובה של שישה מטר ובו קריון.

האנדרטה הוקמה ומתוחזקת על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב.

קישורים חיצוניים
----------------

* האנדרטה, באתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב
**מרד שייז** היה מרד איכרים אלים במרכז ומערב מסצ'וסטס, ארצות הברית. המרד פרץ ב-29 באוגוסט 1786 עד לינואר 1787 עם מעצרם של למעלה מ-1,000 מורדים. המרד נקרא על שמו של סרן דניאל שייז (1747 - 1825), ותיק מלחמת העצמאות האמריקאית, שהיה אחד מראשי המרד.   

האיכרים מחו על הנטל שהוטל עליהם בעקבות מלחמת העצמאות האמריקאית, נטל שנבע מאובדן הכנסות בזמן הלחימה והכספים אותם הם השקיעו בלחימה נגד אנגליה. כוונת המרד הייתה להקל במיסים והחובות ובעיקר על חוסר מימוש של איגרות החוב אותן הנפיקה הנהגת המושבות בזמן המלחמה באנגליה. האיכרים עלו לבית המשפט בבוסטון במטרה לשרוף את רישומי החובות שבו אולם המיליציות המקומיות של בוסטון דיכאו את המרד, לאחר מספר התקפות על בתי משפט ותחנות משטרה.

במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית מכרה הממשלה המרכזית איגרות חוב לתושביה כדי לממן את המאמץ המלחמתי. לאחר המלחמה התברר שהמדינה אינה יכולה לעמוד בתשלום איגרות החוב, שכן לא הייתה לה הסמכות לגבות מיסים מתושבי שלוש-עשרה המושבות העצמאיות. המוני תושבים החזיקו באיגרות חוב שלא ניתנו למימוש. רוב התושבים מכרו אותם לבסוף לספסרים בחצי חינם. ספסרים אלו עשו הון רב כאשר קמה ארצות הברית כפדרציה, ואז יכלה לשלם את ערכן הנקוב של איגרות החוב. 

המרד התרחש בזמן כינוס ועידת אנאפוליס במרילנד. בוועידה התכנסו ראשי הקונפדרציה של אמריקה למען ויסות הסחר והמסחר בין המושבות. כאשר הגיעה אליהם הידיעה על המרד, דרש ג'ורג' וושינגטון, לימים נשיאה הראשון של ארצות הברית, לדכא את המרד בכוח. אולם על פי הסכם הקונפדרציה האמריקאית לממשלה המרכזית לא הייתה הזכות להתערב בעניינים שבתוך המושבות. לאחר המרד קיבלו את ההחלטה ובראשם ג'ורג' וושינגטון שהקונפדרציה חלשה מדי מכדי להתמודד עם בעיות המושבות ולכן יש צורך בהחלפת התשתית ובהקמת גוף ריכוזי חזק יותר. לשם כך התאספה ועידת הקונגרס שכונתה 'הוועידה המהוללת' בה הוחלט על כינון חוקה וממשלה מרכזית 'של העם, בידי העם ולמען העם'. לפי היסטוריונים רבים, המרד היה זרז להקמת ארצות הברית כפדרציה וכינון החוקה האמריקאית.

למרות דיכויו של המרד משתתפיו כמעט ולא נענשו, והמושל שפיקד על דיכוי המרד הובס בבחירות שנערכו אחריו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרד שייז** בוויקישיתוף
* מרד שייז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536442905171
* LCCN: sh85121184

 |
מפה המציגה את מסלול הטיסה ומקום ההתרסקות
**טיסה 655 של איראן אייר (IR655)** הייתה טיסת נוסעים שהופלה בשוגג ב-3 ביולי 1988 מעל מצר הורמוז על ידי סיירת של הצי האמריקני. כל הצוות והנוסעים בטיסה, כולל 66 ילדים, מתו. 

המטוס בטיסה זו, איירבוס A300B2-203, היה בדרכו מנמל התעופה של בנדר עבאס בדרום איראן לנמל התעופה הבינלאומי דובאי.

רקע
---

בספטמבר 1980 החלה מלחמת איראן–עיראק. במהלך המלחמה תקפו האיראנים מכליות נפט של כווית, מה שגרם להתערבותה של ארצות הברית במלחמה.

בהמשך עצרו שלטונות איראן ספינות מטען נייטרליות במצר הורמוז (המצר בתחום המים הטריטוריאליים של איראן ועומאן על פי חוק הים), מה שהוסיף למתיחות באזור.

התקרית
------

המטוס המריא בשעה 10:17 שעון מקומי. הטיסה הייתה אמורה להימשך 28 דקות. המטוס עלה לגובה 14,000 רגל (4,300 מטר), גובה נמוך יחסית לטיסה סילונית מסחרית. הטייס היה מוחסן רזאיאן (Mohsen Rezaian), טייס ותיק עם יותר מ-7,000 שעות טיסה. 

במימי המפרץ הפליגה באותה תקופה הסיירת האמריקנית **וינסנס**. צוות הספינה היה דרוך, בעקבות תקרית שאירעה ב-17 במאי 1987, בה ירו מטוסי חיל האוויר העיראקי טילי אקסוסט לעבר סיירת אמריקנית אחרת (באירוע זה נהרגו 37 אנשי צוות הספינה).

טיסה 655 נקלטה במכ"ם האונייה, וצוות האונייה חשב בטעות שמדובר במטוס F-14 של חיל האוויר האיראני המתכונן לתקוף את הספינה. קפטן האונייה ויליאם רוג'רס (William C. Rogers III) הורה להפיל את המטוס. שני טילי קרקע-אוויר RIM-66 Standard נורו לעבר המטוס. רק לאחר הפגיעה הבין צוות הספינה את הטעות.

לאחר התאונה
-----------

מחקירת האירוע התברר כי צוות האונייה ניסה ליצור קשר עם מטוס האיירבוס, ושידר אות חירום שבע פעמים. צוות המטוס לא הבין את המסר ולא השיב. בחקירה התברר גם כי מד מהירות הרוח במטוס טעה ב-50 קשר (93 קמ"ש), והמטוס סטה מנתיבו. עוד נבדקו בחקירה גם מכשירי המכ"ם של האונייה, והתברר כי לא היו בהם בעיות. עם זאת הוצבה טייסת של חיל האוויר האיראני בנמל התעופה של בנדר עבאס (משם המריא המטוס).

ממשלת ארצות הברית הביעה צער על אובדן חיי חפים מפשע, אך מעולם לא הודתה באחריות למקרה, ולא התנצלה בפני הממשל האיראני. 

בשנת 1996 תבעה איראן את ארצות הברית בבית הדין הבינלאומי לצדק. בסופו של דבר שילמה ארצות הברית למשפחות הקורבנות סכום של 131,800,000 דולר (כ-300,000 לכל איש), בתנאי שהכסף לא יעבור דרך הממשלה האיראנית. תאונה זו סיבכה עוד יותר את היחסים המתוחים ממילא בין שתי המדינות.

לאירוע הוקדש פרק בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "תעופה בחקירה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיסה 655 של איראן אייר** בוויקישיתוף
* סיפור טיסה 655 (באנגלית)
* תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 655 של איראן אייר, באתר Aviation Safety Network (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285393605171
* LCCN: sh00002025

 |
הרב **מרדכי אבי סרור** היה סוחר יהודי ממרוקו ששימש כרבה של הקהילה היהודית בטימבוקטו בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-19.

כסוחר
-----

נולד בעיר אוג'דה שבמרוקו. טרם הגעתו לטימבוקטו ממרוקו בשנת 1859, היו סוחרים מוסלמים עוסקים במסחר ישיר מול כפרים ושבטים במערב אפריקה, באזור שכונה סודאן. הסוחרים הערבים פעלו כדי למנוע כניסה של סוחרים לא-מוסלמים לתחרות עמם.

כאדם שטייל תכופות והכיר את דרכי הארץ, התאים לתפקיד הסוחר. הוא היה פיקח, נועז, ממולח והתבטא בבהירות, אך החשוב מכל, התמצא בחוקי הקוראן כשם שידעו אותם מוסלמים. 
במהלך נסיעותיו לטימבוקטו העדיף שרוב סחורתו תועבר דרך הסהרה על שיירה קצרה של גמלים המלווה במורה דרך מקומי.

כיהודי, נמנע ממנו להקים עסק מסחר משלו. הוא פנה לשליט המקומי, פולאני אמיר, וניהל איתו משא ומתן מתוקף היותו 'ד'ימי' - בן עם הספר. וכך, בשנים 1860–1862 היה הוא ואחיו לסוחרים מצליחים ומוכרים באזור. לאחר שצבר הון קטן חזר למרוקו ב-1863 ונתן לאביו סכום גדול של כסף. הוא שכנע את אחיו האחרים להצטרף אליו בנסיעתו הבאה לטימבוקטו.

הקמת בית הכנסת
--------------

עם הגעת האחים לטימבוקטו בשנת 1864, עלה מספר היהודים הבוגרים בקהילה היהודית מתשעה לאחד-עשר. כעת היו די יהודים למניין והם פצחו בחגיגות גדולות והקימו בית כנסת.
אחד עשר חברי הקהילה היו:

* רבי מרדכי אבי סרור
* אחיו של מרדכי - יהושע, אברהם ויצחק
* בניו של יהושע - אהרון ודוד
* בנו של אהרון - יצחק
* משה - גיסו של מרדכי
* בנו של משה - דוד
* רבי רפאל
* שמעון בן יעקב

הסתירה בין חוקי הדימים והקמת בית הכנסת
--------------------------------------

בית הכנסת בטימבקטו
הקמת בית כנסת בשטח מוסלמי אסורה, בהתאם לתנאי עומר. לפיכך לא ברור האם הוקם המבנה בפועל לפני הכיבוש הצרפתי בשנת 1894. יחד עם זאת, נפוץ היה בקרב יהודי מרוקו ש'בית הכנסת' היה פשוט כינוי למקום ההתכנסות שבו היו מתפללים חברי הקהילה. חברי הקהילה ידעו את התפילות בעל פה ולכן לא היו זקוקים לסידורים ויכלו לקיים את התפילות בביתו של כל אחד מהם. כמו כן, ניתן לציין כי תנאי עומר אמנם אסרו בניית בתי כנסת חדשים אך לא אסרו על רכישת מבנה קיים ושימוש בו כבית כנסת.

ראו גם
------

* הדגטון והקשר היהודי-ברברי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרדכי אבי סרור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *God's Will The Travels of Rabbi Mordochai Abi Serour*, by Dr. Sanford H. Bederman, GSU Department of Geography Research Series, 1980, page 9
2. ↑  שם, עמ' 7
3. ↑  שם, עמ' 10
4. ↑  שם, עמ' 14
5. ↑  שם, עמ' 15
6. ↑  *Les Juifs à Tombouctou, or Jews of Timbuktu*, Recueil de sources écrites relatives au commerce juif à Tombouctou au XIXe siècle, Editions Donniya, Bamako, 1999 by Professor Ismael Diadie Haidara, page 31
7. ↑  A Treasury of Sephardic Laws and Customs: The Ritual Practices of Syrian, Moroccan, Judeo-Spanish and Spanish and Portuguese Jews of North America by Herbert C. Dobrinsky

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397911605171
* BnF: cb13507832z (data)
* ISNI: 0000 0003 5953 347X
* LCCN: n81030863
* SUDOC: 079426115
* VIAF: 107310087
* WorldCat: lccn-n81030863

 |
**טיסה 783 של BOAC** הייתה טיסת נוסעים מסחרית שהייתה מעורבת בתאונה אווירית קטלנית בשמי הודו ב-2 במאי 1953. המטוס שנשא את הטיסה, מדגם קומט 1, התפרק באוויר וכל 43 יושביו נספו.

שתי תאונות קטלניות נוספות של מטוסי קומט בשנה שלאחר מכן הביאו להשבתת כל המטוסים מדגם זה ולשיפורם וכן לתכנונו של דגם מתקדם ובטיחותי יותר, הקומט 2.

התאונה
------

המטוס המריא מסינגפור בדרכו ללונדון ועליו 37 נוסעים וששה אנשי צוות. הוא נחת לחניית ביניים בנמל התעופה של קולקטה והמריא ממנו בשעה 16:29 בדרכו לחניית ביניים נוספת בדלהי. בעת ההמראה שררו באזור תנאי מזג אוויר קשים - גשם כבד וסופת רעמים וברקים.

שש דקות לאחר ההמראה, בעת שהמטוס היה בנסיקה, נותק קשר הרדיו בינו לבין פיקוח הטיסה. באותו זמן ראו עדי ראייה על הקרקע כ-40 קילומטר מצפון-מערב לקולקטה את המטוס צולל לקרקע בלהבות. שרידיו נמצאו בהמשך מפוזרים על הקרקע לאורך נתיב של שמונה קילומטר. לא היו ניצולים. בין הנספים היו אזרחי בריטניה, ארצות הברית, אוסטרליה, בורמה והפיליפינים.

לאחר התאונה
-----------

חוקרי התאונה הגיעו למסקנה שלאחר שנתקל במערבולת אוויר נגרם למטוס כשל מבני שהביא לפרוץ שרפה. הסיבה לכשל המבני לדעת החוקרים הייתה מאמץ יתר שנבע ממשבי הרוח העזים של המערבולת או אבדן שליטה של הטייסים בעת הטיסה בתוך המערבולת.

ב-10 בינואר 1954 התפרק והתרסק מטוס מאותו דגם בשמי הים התיכון (טיסה 781 של BOAC). ב-8 באפריל התפרק באוויר מטוס קומט שלישי, גם הוא בשמי הים התיכון (טיסה 201 של סאות' אפריקן איירווייז). בעקבות התאונה השלישית קורקעו מטוסי הקומט שבשירות. לימים הם חוזקו מפני כשל מבני ושבו לשירות, ודגמים משופרים ובטוחים יותר של הקומט נבנו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ידיעה על התאונה בעיתון The Sydney Morning Herald, ‏4 במאי 1953
* דו"ח חקירת התאונה על ידי משרד התעופה האזרחית של בריטניה
**מקדש איסנא** הוא מקדש לאל ח'נום השוכן בעיר איסנא במצרים העליונה כ- 55 ק"מ דרומית ללוקסור. האתר מוכר כאתר מורשת עולמית.

היסטוריה
--------

זהו אחד המקדשים האחרונים שנבנו במצרים העתיקה. המקדש נבנה בתקופת בית תלמי במאה ה-2 לפנה"ס במקום בו שכן אתר קדום. באתר נמצאה אסטלה שנשאה את שמו של אמנחותפ השני מלך השושלת ה-18 שמלך במאה ה-15 לפנה"ס. לאורך השנים נוספו עוד חלקים למבנה, בעיקר בימי קיסרי רומא קלאודיוס (המאה הראשונה לספירה) ומרקוס אורליוס (המאה ה-2) שהטביעו את חותמם על המבנה, כל אחד בתקופתו.

כיום המקדש ממוקם כ-9 מטרים מתחת לגובה העיר המודרנית. המקדש נחפר על ידי האגיפטולוג הצרפתי אוגוסט מרייט (1821–1881). המבנה ששרד הוא אולם ההיפוסטיל, זהו אולם גדול ובו 24 עמודים מרשימים בגובה 20 מטרים - הוא רק אולם הכניסה, שגודלו כנראה כרבע מגודלו של המקדש המקורי. יתר חלקי המקדש עדיין קבורים מתחת לבנייני העיר המודרנית.

בשנת 2003 הוכרז המבנה כאתר מורשת עולמית כאחד מסדרה של מקדשים שהוגדרו המקדשים הפרעוניים במצרים העלינה מהתקופה התלמיית והרומית. המקדשים האחרים הם מקדש דנדרה, מקדש אדפו ומקדש קום אומבו.

המקדש
-----

המקדש הוקדש לאל ח'נום (במצרית עתיקה: ) - אל בעל ראש של אייל, שעל-פי אמונת המצרים העתיקים הוא זה שיצר את גופם של בני האדם מתוך בוץ הנילוס. המקדש הוקדש גם לאלים נוספים - ניית, הקא, סטט, מנחיט.

החזית דומה מאוד למקדשים בדנדרה ובאדפו.

כתובות רבות על הקירות, על העמודים ועל התקרה, מוקדשות לנושאים מיתולוגיים, לחישובים אסטרונומיים, והקדשות למלכים שבנו את המקדש. ביניהן הכתובות הידועות המאוחרות ביותר שנכתבו עדיין בכתב הירוגליפי - מהמאה ה-3 לספירה. בחצר שלפני המקדש - פסל של מנחיט - אלה דמוית לביאה, אשתו של ח'נום.

המקדש הממוקם מתחת לפני הקרקע במרכז העיר מועד לנזקים הנגרמים ממי השפכים של העיר, ועל כן מועצת העתיקות של מצרים שוקלת להעביר את המקדש למקום אחר.

גלריית תמונות
-------------

* מבנה המקדשמבנה המקדש
* מקדש איסנא כפי שצויר על ידי מישלחתו של קארל ריכרד לפסיוס בין השנים 1845-1842מקדש איסנא כפי שצויר על ידי מישלחתו של קארל ריכרד לפסיוס בין השנים 1845-1842
* טיבריוס מובל על ידי האלות וואדג'ת ונחבת אל האל ח'נוםטיבריוס מובל על ידי האלות וואדג'ת ונחבת אל האל ח'נום
* הקיסר הרומי דומיטיאנוס הורג לפני חנום  ואל המלחמה מנהית (Menhit) את אויביו. תחריט על הקיר החיצוני של אולם ההיפוסטילהקיסר הרומי דומיטיאנוס הורג לפני חנום ואל המלחמה מנהית (Menhit) את אויביו. תחריט על הקיר החיצוני של אולם ההיפוסטיל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקדש איסנא** בוויקישיתוף
* Esna Temple.
* The Temple of Khnum at Esna - Mark Andrews.

  


| דגל מצריםדגל מצרים סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית במצרים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אבו מנה • תבאי העתיקה והנקרופוליס שלה (כולל כרנכ, דיר אל-בחרי, דיר אל-מדינה, מדינת האבו, מקדש לוקסור, פסלי הענק של ממנון, עמק המלכים, עמק המלכות, ורעמסאום) • קהיר ההיסטורית • אזור סנטה קתרינה • ואדי אל-חיתאן • המונומנטים הנוביים מאבו סימבל לפילה • ממפיס והנקרופוליס שלה - שדות הפירמידות ממתחם הפירמידות בגיזה (הכולל את הספינקס הגדול והפירמידות של ח'ופו, חעפרע ומנכאור) עד דחשור (כולל מזע'ונה) • המקדשים הפרעוניים במצרים העליונה מהתקופה התלמיית והרומית (קום אומבו, דנדרה, אדפו ואיסנא) |

 |
**ז'וֹזֶהּ מֵנְדֵּס סָאבְשָׁאדַס הבן** (בפורטוגזית: **José Mendes Cabeçadas Júnior**;‏ 19 באוגוסט 1883 – 11 ביוני 1965) היה קצין ימי פורטוגזי, מהפכן וחבר הבונים החופשיים. סאבשאדס היה מעורב בהוצאתה לפועל של מהפכת אוקטובר בפורטוגל ב-1910 שהפילה את ממלכת פורטוגל והביאה לשלטון את הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה ובהמשך היה מעורב במהפכת ה-28 במאי בפורטוגל שהפילה את הרפובליקה הראשונה והעלתה לשלטון את הדיקטטורה הלאומית. סאבשאדס כיהן לאחר מהפכת ה-28 במאי כנשיא פורטוגל באופן זמני כמו גם כנשיא החונטה הצבאית.

ביוגרפיה
--------

סאבשאדס בהיותו נשיא פורטוגל.
ז'וזה מנדס סאבשאדס נולד ב-1883 בלולה, אלגארבה, דרום ממלכת פורטוגל. סאבשאדס החל בקריירה צבאית בצי הפורטוגזי והיה מעורב בקשרים רפובליקנים אשר הובילו למעורבותו בהנהגת מרד רפובליקני בשורות הצי הפורטוגזי במהלך מהפכת אוקטובר בפורטוגל. לאחר שהתאכזב ממשטר הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה שתרם להקים, החל סאבשאדס להתערב בקנוניה מהפכנית חדשה להפלת המשטר הרפובליקני האזרחי. נכון ל-28 במאי 1926 סאבשאדס היה מקושר מזה כמה שנים לאופוזיציה כלפי המפלגות הדמוקרטיות האזרחיות, אשר אז הנהיגו את הממשלה. הוא עמד בראש הפיכה צבאית בליסבון. בסופה של מהפכת ה-28 במאי הנשיא האזרחי, ברנרדינו משאדו, העביר את סמכויות השלטון הרשמיות לידי החונטה הצבאית החדשה שסאבשאדס עמד בראשה. ב-31 במאי הועברו הסמכויות הרשמיות וסאבשאדס היה לנשיא פורטוגל הראשון של משטר הדיקטטורה הלאומית.

סאבשאדס פעל להשתמש במשטר הבלתי-דמוקרטי בכדי להשתיק את האופוזיציה במהלך רפורמה נרחבת שתכנן להוציא לפועל שתסיים את המשבר הכלכלי והפוליטי הממושך של פורטוגל. על אף הרפורמות סירב סאבשאדס להביא לשינוי בסדר החוקתי הקיים מאז המהפכה הרפובליקנית של 1910. חצי חודש לאחר מינויו לנשיא הוא הוחלף במנואל גומז דה קוסטה. הדחתו של סאבשאדס הוצאה לפועל בידי המעגל הפנימי של הדיקטטורה הצבאית. תחת משטרו הרודני-אזרחי של אנטוניו דה אוליביירה סלזאר שעלה ב-1932, סאבשאדס עבר לשורות האופוזיציה: הוא היה מעורב בקונספירציות צבאיות ב-1946 ו-1947, ופעל לטפח את מפלגות אופוזיציה דמוקרטיות חדשות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'וזה מנדס סאבשאדס** בוויקישיתוף
* ז'וזה מנדס סאבשאדס, באתר נשיא פורטוגל (בפורטוגזית)
* ז'וזה מנדס סאבשאדס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| נשיאי פורטוגל |
| --- |
| **הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה** | תיופיו בראגה • מנואל דה אריאגה • תיאופילו בראגה • ברנרדינו משאדו • סידוניו פאיש • ז'ואאו דו קאנטו אה קאסטרו • אנטוניו ז'וזה דה אלמאידה • מנואל טישיירה גומז • ברנרדינו משאדו | דגל פורטוגלדגל פורטוגל |
| **הדיקטטורה הלאומית****הרפובליקה הפורטוגזית השנייה** | ז'וזה מנדס סאבשאדס • מנואל גומז דה קוסטה • אנטוניו קרמונה • אנטוניו דה אוליביירה סלזאר (בפועל) • פרנסיסקו קראביירו לופז • אמריקו תומאש |
| **הרפובליקה הפורטוגזית השלישית** | אנטוניו דה שפינולה • פרנסישקו דה קושטה גומש • אנטוניו רמליו איאנש • מריו סוארש • ז'ורז'ה סמפאיו • אניבל קבאקו סילבה • מרסלו רבלו דה סוזה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3770 0052
* LCCN: n98103147
* VIAF: 21462603
* WorldCat: lccn-n98103147

 |
**טיסה 855 של אייר אינדיה** הייתה טיסת נוסעים שהתרסקה במהלך ערב היום הראשון של השנה 1978, כ-3 ק"מ מחוף בנדרה, מומבאי. כל 213 הנוסעים ואנשי הצוות שעל סיפונה נהרגו. ההנחה היא שההתרסקות נגרמה בגלל בלבול מרחבי של הקפטן לאחר כשל של אחד ממחווני הטיסה בתא הטייס.

הייתה זאת תאונת התעופה הקטלנית ביותר בהודו עד האסון האווירי בצ'רקהי דאדרי בשנת 1996 ונחשבת עדיין לאסון התעופה השני בחומרתו בתת-היבשת ההודית.

המטוס
-----

המטוס המעורב היה בואינג 747-237B, רישום VT-EBD, בשם *הקיסר אשוקה*. הוא היה ה-747 הראשון שנמסר לאייר אינדיה, באפריל 1971.

רצף האירועים
------------

ההמראה הייתה ב-1 בינואר 1978 משדה התעופה סהר בבומביי (בשנות האלפיים, "נמל התעופה בומביי צ'הטרפטי שיוואג'י"). היעד היה נמל התעופה הבינלאומי של דובאי בדובאי.

בערך דקה אחרי ההמראה ממסלול 27, קפטן מ. ל. קוקר פנה ימינה כמתוכנן לאחר חציית קו החוף של בומביי לכיוון הים הערבי, שלאחריה המטוס חזר לזמן קצר למנח מאוזן נורמלי. זמן קצר לאחר מכן המטוס החל לנטות שמאלה, ולא חזר למנח טיסה.

הקופסה השחורה שחולצה מההריסות גילתה כי הקפטן העיר שמד האופק המלאכותי (AI) קרס, כלומר, שהוא עדיין הראה שהמטוס נמצא בשיפוע לימין. הקצין הראשי, שככל הנראה מד האופק המלאכותי הפונקציונלי שלו הראה על שיפוע לשמאל, אמר כי מד האופק המלאכותי שלו גם כן קרס, אבל מאמינים כי הקפטן בטעות פירש זאת ששני מדי האופק המלאכותי הראשיים הורו על שיפוע לימין. התרחיש קרה אחרי השקיעה כשהמטוס טס מעל הים הערבי בחושך, כך שהצוות לא היה יכול להצליב באופן חזותי את קריאות מד האופק המלאכותי עם האופק האמיתי שמחוץ לחלונות תא הטייס.

לבואינג 747 היה גיבוי שלישי של מד אופק מלאכותי במרכז לוח המחוונים שבין שני טייסים, ותמליל השיחה בתא הטייס מראה כי ייתכן שמהנדס הטיסה ניסה לכוון את תשומת לבו של הקפטן למד שלישי זה, או אולי למכשיר אחר שנקרא מד פניה ושיפוע, חמש שניות בלבד לפני שהמטוס פגע הים.

התפיסה המוטעה של הקפטן את כיוון המטוס, גרמו לו להשתמש במערכת בקרת הטיסה כדי להטות את המטוס ואת ההגה שמאלה, מה שגרם לבואינג 747 לאבד גובה במהירות. 101 שניות בלבד לאחר שעזב את מסלול ההמראה, המטוס פגע בים הערבי כשחרטומו מופנה מטה בזווית משוערת של 35 מעלות. לא היו ניצולים בין 190 נוסעים ו-23 חברי הצוות.

הסיבה הסבירה להתרסקות
---------------------

בשרדי ההריסות החלקיים שנמצאו, לא התגלו ראיות של פיצוץ, שרפה, או כל כשל חשמלי או מכני; והשערה ראשונית של חבלה נשללה.

החקירה הגיעה למסקנה שסביר שהתאונה נגרמה "בשל פירוש לא נכון של מצב המטוס על ידי הקפטן, שהיה לחלוטין לא מודע לתקלה במכשיר ה-AI שלו. הצוות לא הצליח להחזיר את השליטה במטוס בהתבסס על מכשירי טיסה אחרים."

השופט הפדרלי המחוזי האמריקאי ג'יימס מ. פיטצג'רלד, בהחלטה המשתרעת על פני 139 עמודים, מ-1 בנובמבר 1985, דחה תביעה של רשלנות נגד חברת חברת בואינג, חברת ליר סייגלר שייצרה את המכשיר הלקוי, וחטיבת הרדיו של תאגיד רוקוול שייצרה את מערכת הגיבוי.

לקריאה נוספת
------------

* Langewiesche, William (1998). "Chapter Four: On A Bombay Night". *Inside the Sky: A Meditation on Flight*. USA: Pantheon Books. ISBN 0-679-42983-2.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 855 של אייר אינדיה, באתר Aviation Safety Network (באנגלית)
* עיצוב מושפע שגיאות, אשר כולל דיון של ההתרסקות.
* תמונות טרום הנפילה של 747 VT-EBD בairliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Theory on Air India Crash Backed by a Pilot". *The New York Times*. 21 באפריל 1985. `{{cite news}}`:  (עזרה)
חיילים אמריקאים תוקפים עמדות יפניות סמוך לבונה. ינואר 1943.
**המערכה בגינאה החדשה** הייתה חלק מהזירה הפסיפית במלחמת העולם השנייה.
לפני המלחמה היה האי גינאה החדשה מחולק לשלושה חלקים:

* טריטוריית גינאה החדשה, החלק הצפון-מזרחי של גינאה החדשה, כולל האיים המקיפים אותו, היה בשליטת אוסטרליה תחת מנדט חבר הלאומים.
* טריטוריית פפואה, החלק הדרום-מזרחי של גינאה החדשה היה קולוניה אוסטרלית.
* גינאה החדשה ההולנדית, החלק המערבי של גינאה החדשה.

לאי גינאה החדשה נודעה חשיבות אסטרטגית רבה מכיוון שזהו שטח יבשתי גדול הסמוך לאוסטרליה. שטחו הנרחב של האי סיפק מקום רב להקמת בסיסי אוויר, צבא וצי.

הלחימה באי בין כוחות האימפריה היפנית לבין כוחות בעלות הברית החלה עם ההתקפה היפנית על רבאול ב-23 בינואר 1942. לאחר ההתקפה הפכה רבאול לבסיס הקדמי של היפנים ליתר המערכה בגינאה החדשה. הלחימה באי נמשכה באזורים מסוימים עד לסיום המלחמה באוגוסט 1945.

גנרל דאגלס מקארתור הוביל את כוחות בעלות הברית כמפקד העליון של אזור דרום מזרח האוקיינוס השקט. בסיסיו של מקארתור שכנו במלבורן, בבריזביין ובמנילה. בצד היפני פיקד גנרל היטושי איממורה על הארמייה האזורית השמינית של צבא יפן, שלחמה בגינאה החדשה ובמערכה באיי שלמה. בסיסו של איממורה שכן ברבאול. הארמייה ה-18, תחת פיקודו של לוטננט-גנרל הטזו אדאצ'י, הייתה אחראית לפעילות היבשתית בגינאה החדשה.

בתחילת המערכה ניצלו היפנים את יתרונם המספרי והמכני על פני הכוחות האוסטרלים באי ודחקו אותם, אך לאחר קרב ים האלמוגים וקרב מידווי, בהם ספג הצי הקיסרי היפני אבדות קשות, בהן מספר נושאות מטוסים, נאלצו היפנים להמשיך את המערכה על הקרקע, ללא סיוע אווירי מנושאות מטוסים, ושם נעצרה מתקפתם, לפני שהגיעו לפורט מורסבי. במקביל, כבשו בעלות הברית את האי גוודלקנל שבאיי שלמה, ופתחו חזית נוספת איתה נאלצו היפנים להתמודד. האבדות הקשות שספגו היפנים במערכה בגוודלקנל ובקרבות השונים במערכה באיי שלמה הביאו להיחלשות ההגנות היפניות בדרום מערב האוקיינוס בשקט, ובסופו של דבר הובילו לניצחון בעלות הברית.

קרבות מרכזיים
-------------

* קרב רבאול
* מבצע MO
* קרב ים האלמוגים
* קרב בונה-גונה

ראו גם
------

* רוח הרפאים מהביצה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המערכה בגינאה החדשה** בוויקישיתוף
* מלחמת העולם, 1939-1945 - קרבות - גינאה החדשה, דף שער בספרייה הלאומית

| המערכה בגינאה החדשה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| רבאול • הקרב מול בוגנוויל • הפלישה ללאה-סלמאואה • מבצע MO • ים האלמוגים • הפלישה לבונה-גונה • שביל קוקודה • מפרץ מילן • בונה-גונה • וואו • ים ביסמרק • מבצע אי-גו • קרב לאה-סלמאואה • מבצע גלגלון • וייווק • פיניסטר • חצי האי הואון • בוגנוויל • הפשיטות על רבאול • בריטניה החדשה • איי האדמירליות • אמיראו • טאקה איצ'י • מערב גינאה החדשה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566073405171
* LCCN: sh85148335

 |
**ואדי אבו ג'מיל** היא שכונה בצפון מערב ביירות, לבנון, שהיוותה את הרובע היהודי בעיר.

היסטוריה
--------

השכונה היוותה מרכז לקהילה היהודית הלבנונית, אשר בה שכן בית הכנסת הגדול והחשוב ביותר, בית הכנסת מגן אברהם. בנוסף לו היו בשכונה שני בתי כנסת נוספים: האחד של דוברי הספניולית (שהיגיעו ברובם מיוון) והשני של האשכנזים (שהיגעו ממזרח אירופה). השכונה היוותה בית לקהילה היהודית בת מאות השנים וכן לפליטים יהודים מסוריה ומעיראק בתקופות מאוחרות יותר. בשכונה היו מוסדות יהודים רבים, כגון בית הספר אליאנס, בית ספר ומדרשה "תלמוד תורה", אגודת הספורט "מכבי" שהייתה פעילה מאוד, מוסד "ביקור חולים", משרדי הרבנות. דרומית לשכונה נמצא בית העלמין היהודי של ביירות. 

למרות שחלק גדול מתושבי הרובע היגרו אחרי משבר 1958 ומלחמת האזרחים הלבנונית, כוחות אש"ף והפלנגות הנוצריות הגנו על השכונה במהלך מלחמת לבנון הראשונה. נוכחות אש"ף ברובע הובילה להפצצות ישראליות אשר גרמו נזק לבית הכנסת מגן אברהם. 

גל גדול של עזיבה של השכונה על ידי יהודי ביירות היה לאחר מלחמת ששת הימים. כיום, המורשת היהודית של ואדי אבו ג'מיל בסכנת הכחדה בשל פרויקט שיקום של חברת סולידר (בבעלותו של ראש הממשלה המנוח רפיק אל-חרירי). בשנת 2008, נמתחה ביקורת על החברה על הריסת 3 מבנים עתיקים, שאוכלסו בעבר על ידי יהודים לבנונים, אשר הקיפו את בית הכנסת. כמו כל מבנה ישן בביירות, מבנים אלו היו בעלי ארכיטקטורה מעין-ערבית נדירה. ע"פ חדשות "הארץ", בית הכנסת עצמו היה גם כן בסכנת הריסה, אך ניצל. בית הכנסת נמצא תחת אחריות הקהילה היהודית-הלבנונית, ובקיץ 2009 החל שיקומו שהסתיים ב-2010. באוגוסט 2020 בית הכנסת נפגע אך לא נהרס, כתוצאה מהפיצוץ הגדול שהיה בנמל ביירות.

ראו גם
------

* יהדות לבנון
* רצח מנהיגי יהדות לבנון (1984 - 1986)
**מקדונל דאגלס MD-90** (באנגלית: **McDonnell Douglas MD-90**) הוא מטוס נוסעים צר-גוף לטיסות בינוניות מתוצרת מקדונל דאגלס.  

טיסת הבכורה של המטוס הייתה ב-22 בפברואר 1993. ייצור המטוס הופסק בשנת 2000, לאחר שנבנו 116 מטוסים.

פיתוח
-----

המטוס הוא פיתוח של מטוס MD-88, הוא נכנס לשירות בשנת 1995 בחברת התעופה דלתא איירליינס. לדגם זה מנועים מתוצרת יצרנית המנועים הבינלאומית "International Aero Engines".

סדרת מטוסים זו (דאגלס DC-9 ו-מקדונל דאגלס MD-80) זכתה להצלחה רבה, והם מדורגים במקום השלישי במכירות, אחרי איירבוס A320 ובואינג 737.

ההבדלים העיקריים בין סדרת הMD-90 לסדרות הDC-9 והMD-80 שקדמו לה הוא שימוש במנועי טורבו מניפה בעלי מעקף גבוה שהם חסכוניים ושקטים משמעותית ממנועי הJT8D בעלי המעקף הנמוך בסדרות הקודמות, ואווירונאוטיקה מתקדמת יותר הכוללת שימוש בצגים דיגיטליים בתא הטייס.

ייצור המטוס הופסק בשנת 2000. דגם חדיש יותר של המטוס היה אמור להיקרא בשם MD-95, אולם בואינג (שרכשה ב-1997 את מקדונל דאגלס) ייצרה את המטוס תחת השם בואינג 717.

גרסאות
------

**MD-90-30** ו-**MD-90-30IGW** הגרסאות הראשונות למטוס.

**MD-90-30ER** פיתוח של MD-90-30 לטווחים ארוכים יותר, נבנו שני מטוסים מדגם זה.

**MD-90-30T Trunkliner** מספר מטוסים מדגם זה יוצרו ברישיון מקדונל דאגלס על ידי יצרנית המטוסים הסינית "China Aviation Industry Corporation I"

מפעילים
-------

באוגוסט 2009 הפעילו את המטוס החברות הבאות: סעודי ערביין איירליינס, דלתא איירליינס, ג'פאן איירליינס, צ'יינה סאות'רן איירליינס, אווה אייר, בלו 1, הלו, Uni Air, ו-Lion Air.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מקדונל דאגלס MD-90** |

* מקדונל דאגלס MD-90 באתר בואינג
* תמונות המטוס באתר Airliners.net
* תמונות המטוס באתר "JetPhotos"

| מטוסי נוסעים תוצרת דאגלס ומקדונל דאגלס |
| --- |
| מטוסי מדחף | דאגלס דולפין • DC-1‏ • DC-2‏ • DC-3‏ • DC-4‏ • DC-5‏ • DC-6‏ • DC-7 |  |
| מטוסי סילון | DC-8‏ • DC-9‏ • DC-10‏ • MD-11‏ • MD-12‏ • MD-80 ‏ • MD-90‏ • MD-95 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558973905171
* LCCN: sh99014339

 |
**מַנֻוַת** (**Manuwat**) הייתה עיר ממלכה שהתקיימה באזור צפון מסופוטמיה במחצית השנייה של האלף השלישי לפני הספירה.

מפת צפון מסופוטמיה

מעמדה המדיני
------------

מַנֻוַת שכנה ככל הנראה על גדת נהר הפרת, בתווך שבין אבלה ממערב ומארי ממזרח. כיוון שמַנֻוַת הייתה מדינת חיץ בין שתי הממלכות היריבות והחזקות ממנה, נאלצו שליטיה לחתום על חוזה ברית ולהכפיף את מדינתם לצד זה או למשנהו.

בארכיון העיר אבלה התגלתה תעודה ובה נוסח חוזה הברית שחתם **חֶנַה דַמוּ** (Henna Damu), מלך מַנֻוַת, עם מלך מארי. בחוזה הוגדר הגבול בין שתי המדינות, ופורטו ההתחייבויות של מלך מַנֻוַת כלפי מארי. חֶנַה דַמוּ נשבע לקיים ולממן את פולחן האל בשטחו, לשלם מיסים למלך מארי, לשלוח את חייליו לעזרת מארי אם יידרש לעשות זאת, ולעקוב אחרי פעילותם של אויבי מארי (אנשי חַזֻוַן, כַּכְּמִיֻם ו-נִרַר). הוא התחייב להודיע מיד למצודת הגבול של מארי אם יצאו בני עמים אלו לפשיטה על ערי מארי.

בשלב מסוים הפר מלך מַנֻוַת את הברית עם מארי וכרת ברית עם שליט אבלה. החוקרים משערים כי בעת חתימת הברית הזו הציג מלך מַנֻוַת בפני שליטי אבלה את החוזה הקודם שהיה לו עם מלך מארי, וכך הגיעה התעודה לארכיון העיר אבלה.

מתעודות שהתגלו בארכיון אבלה עולה כי מַנֻוַת הייתה עיר מסחר חשובה לאורך נהר הפרת.

מלכי מַנֻוַת
------------

**חֶנַה דַמוּ** הוא המלך היחידי של מַנֻוַת ששמו ידוע כיום.

מן העולה מתעודות אבלה ניתן להבין כי לעיתים שלטו במַנֻוַת שני מלכים בו זמנית.

לקריאה נוספת
------------

* אמנון אלטמן, **בריתות מדיניות במזרח הקדום**, מוסד ביאליק, ירושלים, 2018, עמ' 154–155.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלטמן, בריתות, עמ' 154
2. 1 2  אלטמן, בריתות, עמ' 155

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מנות (מסופוטמיה)"**.
**כרמן מליס** (באיטלקית: Carmen Melis, ‏1885, קאליארי - 19 בדצמבר 1967, לונגונה אל סגרינו) הייתה זמרת סופרן איטלקייה ומורה.

חייה
----

מליס הייתה תלמידה של **אנטוניו קוטוני** והופיעה לראשונה ב"איריס" של מסקאני בתיאטרו קוצ'ה בנובארה, בגיל 20. לאחר זמן קצר החלה לשיר במאדאם באטרפליי, טוסקה ולה בוהם. התאמתה לתפקידי פוצ'יני משכה אליה את תשומת לבו של המלחין עצמו, שלימד אותה באופן אישי את תפקיד **מיני** באופרה "הנערה מן המערב", תפקיד ששרה בשנת 1911 בבוסטון. בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, בשנת 1913, שרה ב"ליצנים" של רוג'רו לאונקוואלו מול אנריקו קארוזו וב-1917 הופיעה לראשונה בלה סקאלה ב-Il macigno של ויקטור דה סאבאטה. מעל לכל נודעה כסופרן וריזמו, ומן השחקניות המזמרות המעניינות ביותר בראשית המאה ה-20. 

בסביבות 1935 סיימה את קריירת השירה שלה והקדישה את כל זמנה להוראה. היא השפיעה רבות על תלמידתה רנאטה טבאלדי, שאמרה פעם על מליס, "כל מה שהייתי צריכה ללמוד לבימה, למדתי ממנה."

הקלטות
------

* הקלטות של מליס נדירות, אומנם, אבל הקלטה משנת 1929 של "טוסקה" המלאה, מלה סקאלה עם פיירו פאולי ואפולו גרנפורטה, בניצוח קארלו סאבאינו, מצויה על גבי תקליטור, VAI AUDIO 1076-2.
* "התלמידה והמורה" הוא שמו של תקליטור המכיל אריות בביצוע מליס וטבאלדי, בחברה הרוסית פונו אנטרפרייז FONO 1056

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרמן מליס** בוויקישיתוף

* כרמן מליס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* כרמן מליס, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* כרמן מליס, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1712232
* BnF: cb138333395 (data)
* CANTIC: a11476321
* GND: 13533408X
* ISNI: 0000 0000 5515 1683
* LCCN: n86098114
* MusicBrainz: 04af3c16-58bc-43df-88a4-13ff3b43bb9d
* SNAC: w6ph5pc9
* SUDOC: 181132141
* VIAF: 76498904
* WorldCat: lccn-n86098114

 |
**מנזיני** (באנגלית: **Manzini**; בעבר ברמרסדורף) היא עיר באסוואטיני ובירת מחוז מנזיני. מנזיני מהווה את המרכז האורבני השני בגודלו באסוואטיני, אחרי מבבנה, ואוכלוסייתו נאמדת בכ-110,000 תושבים (נכון לשנת 2008). העיר נמצאת במרכז הגאוגרפי של אסוואטיני.

היסטוריה
--------

מנזיני החלה כתחנת סחר בשנת 1885 והוכרזה כעיירה בשנת 1898.

בשנת 1894, מכר ארתור ברמר את בית המלון שהיה בבעלותו בעיירה לרשות הקולוניאלית הבריטית, שניהלה את אסוואטיני החל מאותה שנה, לצורכי הקמת מטה מנהלי לאומי. ארתור ברמר התנה את מכירת המלון בכך שהמושבה תקרא על שמו (דורף באפריקאנס משמעותה "עיירה קטנה"). שמה של העיירה חזר לשמה המקורי, מנזיני, בשנת 1960.

המושבה שימשה כמטה מנהלי קולוניאלי בריטי/בורי החל מ-1890, אך נהרסה ב-1902 במהלך מלחמת הבורים וכתוצאה מכך עבר המטה למבבנה. אולם, ברמרסדורף נשארה כמרכז המסחרי, החקלאי והתחבורתי של אסוואטיני. עקב כך, באותה תקופה נודעה העיירה בכינוי "הטבור" (The Hub).

בשנת 1994, מנזיני הוכרזה כעיר.

ערים תאומות
-----------

* בריטניהבריטניה קיגליי, בריטניה
* ספרדספרד רמבלה דה לה ויקטוריה, ספרד

ביבליוגרפיה
-----------

* Hall, James "Speak Manzini: An Autobiography of an African City" (Swaziland, Landmark Publishers, 2000)
* Matsebula, J.S.M. "A History of Swaziland" (Cape Town, South Africa, Longman South Africa, 1972)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנזיני** בוויקישיתוף
* מנזיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564203205171
* GND: 4581061-8
* LCCN: n80152342
* SUDOC: 105965103
* VIAF: 130189280
* WorldCat: lccn-n80152342

 |
**כרמלו אנטרון לי** (ספרדית: **Carmelo Antrone Lee**; נולד ב-7 ביוני 1977 באטלנטה, ג'ורג'יה) הוא כדורסלן פוארטו ריקני המשחק עבור אטניינסס דה מנאטי (אנ') מליגת העל הפורטו-ריקנית ובנבחרת פוארטו ריקו. משחק בעמדת הסמול פורוורד ומתנשא לגובה של 201 סנטימטרים.

לי, אשר נולד בארצות הברית לאב ממוצא פוארטו-ריקני ואם אפרו-אמריקאית וגדל באטלנטה, ג'ורג'יה החל לשחק כדורסל במדיהן של קבוצות כדורסל מקומיות. ולאחר סיום לימודיו התיכוניים החל לשחק במדיה של אוניברסיטת פלורידה במשך עונה אחת ולאחר מכן במדיה של אוניברסיטת לונג ביץ' במשך שלוש שנים. לאחר מכן, לי, החליט שלא להירשם לדראפט ה-NBA וחתם במדיה של אוסטין סייקלונס. אך, לי, עזב את המועדון בתחילת ינואר ועבר אל דוראנגו, מליגת העל המקסיקנית ושיחק עבורה במשך שלוש שנים, עימה זכה בגביע המקסיקני. לאחר מכן, סיכם אצל קומטאס מחיקו, עימה שיחק במשך ארבעה חודשים בלבד כששוחרר מן הקבוצה, שנקלעה לקשיים כלכליים.

בפברואר 2005 נרשם לדראפט הליגה הפוארטו-ריקנית ונבחר במקום השני על ידי אלזבלה. בעונתו היחידה עימה שותף בהעפלה לגמר הגביע המקומי, במעמד זה נחלה קבוצתו הפסד לגוואיינבו. עם זאת, לי, לא נשאר בקבוצה וחזר אל הליגה המקסיקנית, כשסיכם בלובוס. 

לאחר מכן, בעונת 06/07 לי, שיחק עבור רגאטאס קוריינטאס מליגת העל הארגנטינאית. אך, שוחרר מן הקבוצה לאחר בעיות אישיות עם מאמן הקבוצה, לואיס חרס. לי, חיפש קבוצה שתחפוץ בו בדרום אמריקה, אך נחל כישלון בכך. בעקבות זאת, פתח בקריירה אירופית, לאחר שסיכם במדיירה הפורטוגזית. אך, נחתך ממנה לאחר שנפצע במשחקה הרשמי הראשון של הקבוצה. לאחר חמישה חודשי טיפול, עבר אל גוואיינבו. עימה שיחק במשך עונה אחת.

ב-26 ביולי 2008, חתם לי בעירוני רמת גן מליגת העל. לאחר עונה עבר לוואקרוס דה ביאמון מליגת העל הפורטו-ריקנית, ולאחר שלוש שנות משחק בקבוצה עבר לפיראטאס דה קוובראדלאס. לאחר עונת משחק בקבוצה עבר לאטניינסס דה מנאטי.

בשנת 2007 הוא השתתף אליפות האמריקות בכדורסל הוא היה חלק מנבחרת פוארטו ריקו בכדורסל וזכה איתה בדמליית ארד. בשנת 2009 הוא השתתף אליפות האמריקות בכדורסל הוא היה חלק מנבחרת פוארטו ריקו בכדורסל וזכה איתה בדמליית כסף.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* דף השחקן(הקישור אינו פעיל) באתר ONE

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכל גרונדלנד, ‏עירוני ר"ג החתימה את כרמלו לי, באתר ONE‏, 26 ביולי 2008
**אלכסנדר גרישצ'וק** (ברוסית: **Александр Грищук**;‏ נולד ב-31 באוקטובר 1983 במוסקבה, שבברית המועצות) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב-אמן. הוא הגיע לגמר תחרות המועמדים לאליפות העולם 2012, אלוף העולם בשחמט מהיר בשנים 2006, 2012 ו-2015.

הוא נשוי לנטליה ז'וקובה, שחמטאית אוקראינית בדרגת רב-אמן.

הישגים בולטים
-------------

באליפויות רוסיה לגילאי 10, 12,14 ו-16 הוא זכה במקום הראשון. ב-1992 באליפות העולם מתחת גיל 10 הוא זכה במקום השני. בגיל 17 השיג דרגת רב אמן.

בשנת 1999 גרישצ'וק זכה בתחרות חשובה הראשונה שלו כשניצח בתחרות השחמט לזכר צ'יגורין.

באליפות העולם 2000 הוא הודח בחצי הגמר על ידי אלכסיי שירוב.

בשנת 2002 גרישצ'וק סיים במקום השני בתחרות חשובה בהולנד[דרושה הבהרה] וזכה בתחרות במוסקבה. בתחרות לשחמט מהיר בדובאי הוא סיים במקום השני, לאחר פטר לקו.

אלכסנדר גרישצ'וק הודח בחצי גמר אליפות העולם 2004 על ידי רוסטם קסימג'אנוב, שזכה בתואר. בהמשך אותה שנה הוא סיים במקום השני באליפות רוסיה, לאחר גארי קספרוב.

בתחרות גביע העולם בשחמט 2005 גרישצ'וק הודח בחצי הגמר.

בשנת 2006 הוא לראשונה זכה באליפות העולם לשחמט מהיר תוך ניצחון על פטר סבידלר בגמר. באליפות העולם בשחמט 2007 הוא סיים במקום השמיני.

בשנת 2009 הוא זכה באליפות רוסיה ובתחרות העל לינארס.

בגביע העולם בשחמט בשנת 2011 הוא הפסיד במשחק הגמר.

באליפות העולם בשחמט 2012 הוא ניצח את לבון ארוניאן וולדימיר קרמניק, אך הפסיד בגמר לבוריס גלפנד.

בשנת 2013 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השישי.

ב-2014 הוא סיים במקום השני בתחרות השחמט לזכר טל שנערכה בשחמט מהיר.

בשנת 2015 הוא זכה בתואר אלוף העולם בשחמט מהיר בפעם השלישית.

קבלת דרגות בינלאומיות
---------------------

* 1998 - אמן בינלאומי
* 2000 - רב-אמן.

אלכסנדר גרישצ'וק באולימפיאדת השחמט
----------------------------------

בין השנים 2000 ל-2016 השתתף גרישצ'וק ב-8 אולימפיאדות שחמט:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  2000 | 2 עת | רוסיה | 2601 | 7.5 מ-10 | 5+ 5= 0- | 75.0 | 1 קבוצתי, 3 אישי |
|  2002 | 2 | רוסיה | 2702 | 7 מ-11 | 4+ 6= 1- | 63.6 | 1 קבוצתי, 18 אישי |
|  2004 | 3 | רוסיה | 2704 | 6.5 מ-11 | 4+ 5= 2- | 59.1 | 2 קבוצתי, 30 אישי |
|  2006 | 3 | רוסיה | 2719 | 7 מ-11 | 4+ 6= 1- | 63.6 | 6 קבוצתי, 25 אישי |
|  2008 | 3 | רוסיה | 2719 | 4.5 מ-8 | 2+ 5= 1- | 56.3 | 5 קבוצתי, 10 אישי |
|  2010 | 2 | רוסיה | 2760 | 6 מ-9 | 4+ 4= 1- | 66.7 | 2 קבוצתי, 4 אישי |
|  2012 | 2 | רוסיה | 2763 | 7 מ-11 | 5+ 4= 2- | 63.6 | 2 קבוצתי, 5 אישי |
|  2014 | 2 | רוסיה | 2795 | 6 מ-9 | 4+ 4= 1- | 66.7 | 4 קבוצתי, 10 אישי |
|  2016 | עת | רוסיה | 2754 | 7.5 מ-10 | 6+ 3= 1- | 75.0 | 3 קבוצתי, 5 אישי |

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | לעוד מידע על שחמט ראו: פורטל שחמט |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר גרישצ'וק** בוויקישיתוף

* אלכסנדר גרישצ'וק, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* אלכסנדר גרישצ'וק, באתר פיד"ה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Grischuk, Alexander - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
**ז'אק ז'וזף אנדרה בואי** (בצרפתית: **Jacques-Joseph-André Bouhy**;‏ 18 ביוני 1848 – פריז 24 בינואר 1929) היה זמר בריטון בלגי, שהתפרסם ביותר בהיותו הראשון ששר את שיר הטוריאדור בתפקיד **אסקמיליו** באופרה כרמן. אחרי שלמד מוזיקה בקונסרבטוריון של ליאז', הופיע לראשונה באופרה של פריז כ**מפיסטופלה** ("פאוסט") בשנת 1871. הוא הופיע באופרה קומיק בתפקיד **פיגארו** (נישואי פיגארו) ואסקמיליו (כרמן) בשנת 1875. באופרה קומיק יצר גם את תפקיד **דון סזאר באזאן** באופרה של ז'יל מאסנה בשנת 1872. בשנת 1882 הופיע בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, ב"פאוסט" של שארל גונו וב"כרמן". הוא שהה תקופת מה בארצות הברית לפני שובו לפריז, לשיר את הכוהן הגדול ב"שמשון ודלילה" של קמיל סן-סאנס ב-1890. בואי היה מקובל מאוד על קהל המאזינים ובין המתפעלים מכישרונו היה גם המלחין ז'יל מאסנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אק בואי** בוויקישיתוף

* ז'אק בואי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליזבת פורבס, הערך "ז'אק בואי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14853033t (data)
* ISNI: 0000 0001 1488 2540
* LCCN: n2007087103
* The Léonore id LH//312/62 is not valid.
* MusicBrainz: 5f3dab1e-d312-42c3-ba0b-3bceae819391
* SNAC: w68s8xjm
* VIAF: 16683376
* WorldCat: lccn-n2007087103

 |