recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בית הכנסת בסגנון אר נובו ב**הודמזוושרהיי** (בהונגרית: **Hódmezővásárhelyi zsinagóga**) נמצא בכתובת ככר סנט אישטוואן 2 (Szent István tér 2). המבנה הורחב ושופץ מספר פעמים בין השנים 1850 לבין 1989 ובשנת 2004, חודש ושופץ שוב לזכר 60 שנה לשואת יהודי הונגריה.

היסטוריה
--------

ישנם נתונים רבים על חיי הדת היהודיים בהודמזוושרהיי עוד משנת 1810. בנייתו של בית התפילה הראשון החלה בשנת 1833 על מגרש שנתרם על ידי בעל הקרקע ג'רג' קארואי. המרכז שהפך גם למרכז הקהילה היהודית המקומית הורחב בהדרגה ובשנת 1850 היה צורך לבנות בית תפילה גדול יותר כדי לענות על צורכי הקהילה שגדלה. בית הכנסת (של ממש) החדש הושלם בשנת 1857 על פי תוכניותיו של הבנאי מיקלוש בוש (Busch Miklós) מסנטש.

בינתיים גדלה הקהילה היהודית המקומית פי עשרה!!!, ועד שנת 1905 נוצר צורך בהרחבה נוספת. בתחרות (מכרז) שהוכרזה בשנה שלאחר מכן זכה האדריכל מיקשה מילר, שמבני האר נובו שלו עדיין מגדירים מנקודת מבט האר-נובו מבנים רבים בדרום המישור ההונגרי הגדול. הבינוי מחדש שהושלם ב-1908 השפיע משמעותית בעיקר על החזית הראשית, בעוד ששאר חלקי בית הכנסת שונו רק במעט. מעל האכסדרה המזכירה את שערי הקתדרלות של ימי הביניים, יש חלון ורדים בסגנון אר נובו, שסביבו, בקשת, כתובת עברית **האֹמַר לַיהוָה מַחְסִי וּמְצוּדָתִי אֱלֹהַי אֶבְטַח־בּוֹ** מתהלים פרק צא פסוק ב.

במהלך השואה הצטמצם מספר היהודים בהודמזוושרהיי לשבריר ממה שהיה, וההידרדרות ההדרגתית של המבנה החלה.

כיום
----

 חלון הוורדים המחודש (קטע)
עד שנות ה-80 המבנה הידרדר למסוכן, מסכן חיים והיה בסכנת קריסה. בשנת 1984 קנתה העירייה את בית הכנסת מהקהילה היהודית. בשנת 1989 החלו שיפוצים רחבי היקף בהנחיית בלה שישה, אדריכל מומחה להגנה ושיחזור של מבנים היסטוריים שנועדו לשימור. באותו הזמן, חלונות הזכוכית המעוטרים, שנהרסו כמעט כליל בינתיים, חודשו בשיתוף אמנית הזכוכית זוכת פרס פרנצי, נואמי יוליה קובאץ' (Noémi Júlia Kovács) ובעלה הצייר אנדראש סילאדי (András Szilágy). בשנת 2004 בוצעו שיפוצים נוספים בבניין במלאת 60 שנה לשואת יהודי הונגריה ושל יהודי המקום. כיום בית הכנסת מקבל את פני המבקרים במלוא הדרו.

המבנה מיוחד גם בכך שהוא השתמר עם הריהוט המקורי שלו. הספסלים המיוחדים שגולפו ביד נשתמרו במצבם המקורי. ניתן לראות אותם משוחזרים היום בבית הכנסת. בבית הספר היהודי לשעבר הסמוך למבנה פועל סניף של המרכז לזיכרון ותיעוד השואה.

לקריאה נוספת
------------

* ההיסטוריה של בית הכנסת באתר האינטרנט של Szép Magyarország.
* דיווח על שיפוץ בית הכנסת.

ראו גם
------

* רשימת בתי הכנסת בהונגריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת של הודמזוושרהיי** בוויקישיתוף
* סרטון ביוטיוב על בית הכנסת
**שוק התקווה** הוא שוק ותיק השוכן בשכונת התקווה בתל אביב והוא קרוי על שמה. הוא משתרע על פני שני רחובות מרכזיים בצפונה של השכונה, ובמיוחד ברחוב התקווה. בנוסף לכך הוא מתפרש אל מספר רחובות צדדיים. השוק ידוע בססגוניותו, חיוניותו ובמחיריו הנוחים, והוא משמש מקור פרנסה לרבים מתושבי השכונה.

בשוק דוכנים וחנויות רבות, בהם דוכני ירקות ופירות טריים, אטליזים, מאפיות ומעדניות. בשוק פועלות גם חנויות לדברי מכולת, תבלינים, מזון אורגני, ממתקים, פרחים, כלי בית, כלי מטבח, כלי עבודה וביגוד, וגם דוכני פלאפל ומסעדות עממיות.
בשוק ניתן למצוא חנויות רבות המשויכות לעדות מסוימות, כמו חנויות לממכר עוגיות עיראקיות או מאכלים תימניים.
השוק זוכה לעדנה בימים שלפני בחירות כשפוליטיקאים פוקדים אותו. הוא מוכר גם כמעוזם של אוהדי קבוצת הכדורגל בני יהודה.

שוק התקווה הוקם בתחילת המאורעות (1939-1936), כאשר תושבי הכפר הערבי השכן סלמה נמנעו מלמכור בשכונה את תוצרתם החקלאית. במהלך קיץ 2005 שופץ השוק במקטעים. הוחלפו תשתיות מים וביוב, וכבלי תקשורת וחשמל הוטמנו באדמה. החנויות הורחבו וחופו בחרסינה, נבנו דוכנים ועמודי תאורה אחידים, המדרכות הוחלפו באבנים משתלבות, הכביש נסלל מחדש והשוק קורה ביריעות גליות שמשוות לו מראה רחב, נקי וחדיש. על תכנונו המחודש של השוק הופקד האדריכל אריה גונן. השוק המחודש והמשופץ נחנך בחודש ספטמבר 2005 במהלך שבוע של מופעים קהילתיים.

שוק התקווה מפורסם בדוכנים ובמסעדות המציעים מאכלי עדות. בתמונה ניתן לראות בישול במסעדה ומאפייה בשוק התקווה המציעה מאכלים תימניים מסורתיים.שוק התקווה מפורסם במאכלי העדות שניתן לרכוש בו. בתמונה ניתן לראות בישול במסעדה ומאפייה בשוק, המציעה מאכלים תימניים מסורתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שוק התקווה** |

* עלמא אליוט הופמן ורותם מימון, KNOW HOPE: סיור קולינרי בשוק התקווה, באתר הארץ, 4 ביולי 2018
מרק עוף נחשב כאוכל מנחם בתרבויות רבות
**אוכל מנחם** (באנגלית: **Comfort food**; בערבית: **لقمة مجابرة**) הוא מזון שנאכל בזמן שאדם זקוק לנחמה ומתנחם באוכל, בגלל ערכו הנוסטלגי או הסנטימנטלי. בדרך כלל אוכל מנחם הוא עתיר קלוריות, מכיל רמת פחמימות גבוהה ופשוט להכנה.

הערך הנוסטלגי של המזון יכול להיות ספציפי לאדם יחיד, או מייצג ערכי תרבות.

הגדרה
-----

המונח "comfort food" קיים בשפה האנגלית לפחות משנת 1966, בה נכתב במאמר בעיתון "פאלם ביץ' פוסט": "מבוגרים המצויים בלחץ נפשי רב נוטים לאכול אוכל המכונה "אוכל מנחם" - מזון הקשור לביטחון של הילדות, כמו ביצה קלה של אמא או מרק העוף המפורסם." סוגי מזון אלה נחשבים כמנגנון התמודדות להרגעת רגשות שליליים.

מחקרים פסיכולוגיים גילו שאוכל מנחם נצרך כאשר אדם מעוניין בהקלת תופעות פסיכולוגיות שליליות, או בהגברת רגשות חיוביים. צריכה זו מקושרת לבעיית השמנת יתר חולנית בארצות הברית (אנ') ובאופן כללי להתמכרות למזון.

בין המזונות הנחשבים לאוכל מנחם במדינות שונות נמנים מרק צח, מחית תפוחי אדמה ופאי תפוחים.

תחושת הנחמה
-----------

חוקרים גילו שגם בעלי חיים חווים הקלה בכאב בזמן שהם אוכלים או שותים.

לעומת זאת, ממחקר של נאס"א עולה כי הקשר בין אוכל לנחמה הוא מיתוס בלבד, המושתת על האמונה שבכוחו של אוכל זה או אחר לשפר את מצב הרוח. מקור התחושה הטובה הוא הזיכרונות הנעימים, לא האוכל עצמו.

צריכת אוכל מנחם באופן מוגזם יכולה להיחשב כאכילה רגשית ולהוביל להשמנת יתר. במקרים כאלה נדרש טיפול רגשי לאיתור הגורמים לאכילה מופרזת ולימוד דרכי התמודדות עם רגשות שליליים.

המדלן של פרוסט
--------------

עוגיות מדלן
ביצירה "בעקבות הזמן האבוד" של מרסל פרוסט, הוא זקוק לנחמה ומחפש מזון, ומתנחם בעוגיית מדלן. בעקבות סיפור זה נפוץ בצרפתית הביטוי "*המדלן של פרוסט*" כשם נרדף לאוכל מנחם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוכל מנחם** בוויקישיתוף
* רותם אחיהון, מה הופך אוכל ל"אוכל מנחם"?, אתר כאן, 9.1.2020
* אסף אביר, האם אוכל באמת יכול לנחם?, מוסף כלכליסט, 13.8.2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחר שילוח, נחמה של שותים: אוכל מנחם לא חייב להיות שמן ומתוק, באתר nrg‏, 8 בנובמבר 2009.
2. ↑  ג'ון ג'ייקובס, מזון מנחם: למה הוא מנחם – ואיך להפסיק את ההתמכרות אליו, באתר ynet, 20 באוקטובר 2016.
**אלון דומניס** (נולד ב-19 במאי 1950) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כראש להק ציוד בחיל האוויר הישראלי. מכהן כמנכ"ל דוקור ויו"ר חממה טכנולוגית ון ליר וכפרופסור בעזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים.

ביוגרפיה
--------

דומניס נולד בתל אביב, בגיל שנה לקה במחלת שיתוק ילדים ונותר נכה 100%. בוגר גימנסיית הרצליה. למד הנדסת אווירונאוטיקה בטכניון וכיהן כנשיא מועצת הסטודנטים. במשך השנים הוא נלחם על האפשרות להתגייס לשירות צבאי עד שבקשתו אושרה ב-1972. סיים קורס קצינים בהצטיינות ושירת בענף תיכון אווירונאוטי בחיל האוויר. במלחמת יום הכיפורים שירת ביחידת האחזקה האווירית. הקים את מדור התעייפות מבנים בחיל. לאחר שובו מלימודי דוקטורט בתחום בארצות הברית, מונה למהנדס האווירונאוטי הראשי של מינהלת פרויקט הלביא. ב-1986 מונה לראש ענף מבנה מטוס בלהק ציוד ובספטמבר 1996 מונה לראש להק הציוד, תפקיד בו כיהן עד יולי 2000.

לאחר שחרורו עסק במיזמים בתחום ההיי-טק. מכהן כמנכ"ל דוקור-ון ליר, קרן ההשקעות בישראל של משפחת ון-ליר ההולנדית. במסגרת זו מכהן כיו"ר חממה טכנולוגית ון-ליר ושותפות קסניה-ון ליר, יו"ר אפוסנס (חברה ציבורית העוסקת בפיתוח תרופות), יו"ר די.אן.אר - מערכות הדמיה, יו"ר מפעלי קרור וקרח קריית גת, יו"ר Xsight systems ויו"ר Softlib. דירקטור נובה מכשירי מדידה, יומנייז טכנולוגיות, ארליסנס, קולפלנט, סלריס, אייסקיור מדיקל, מקרוקיור, פורייה מערכות, Omative systems Ltd, צ'ק קאפ אל אל סי. בשנים 2001-2004 כיהן כדירקטור באל על.

דומניס בעל תואר ראשון ושני בהנדסת אווירונאוטיקה מהטכניון, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ודוקטורט בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת פרדו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלון דומניס** בוויקישיתוף
* ליעד ברקת, ‏מסמך דומניס, באתר חיל האוויר הישראלי
* שחר אילן, "אני נכה. לא מוגבל", באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2022

| ראשי להק הציוד בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אליעזר בודנקין • הלל אל דאג • יהושע גילוץ • יהודה רבין • אריה הלל • ישראל רוט • חיים ירון • יוסף מעין • מיכה כהן • יצחק גבע • אבנר רז • רמי דותן • יצחק גת • אמנון הררי • אלון דומניס • שמעון שריד • זאב שניר • יעקב בורטמן • רן לוי • רן בשביץ • שמעון צנציפר • שלומי קונפורטי |

 |
**כלב הרועים השטלנדי** (באנגלית: **Shetland Sheepdog**) הוא גזע של תת-המין כלב הבית.

היסטוריה
--------

מקור ה"שטלנד שיפדוג" או בקיצור ה"שלטי", Shetland Sheepdog -Sheltie, הוא באיי שטלנד, צפונה מסקוטלנד. בעבר היה תפקידו להבריח את הכבשים מן היבולים של החוות הקטנות (Toons) ובשל כך היה שמו הראשון של הגזע "Toonie" - כלב של חווה קטנה. תושבי האי בחרו את כלביהם לפי יכולת עבודתם, סיבולת, אומץ לבם, אינטליגנציה ונאמנות. תכונות אלו הועברו גם לשלטי המודרני.

השלטי פותח לגזע נפרד בסוף המאה ה-19. נראה כי אז נעשו זיווגים עם הקינג צ'ארלס ספאנייל - King Charles Spaniel)) ועם גזע היאקי מגרינלנד (Yakki). לבסוף נעשו זיווגים עם קולי גס-שיער (הכלב המפורסם בסרט "לאסי"), וכתוצאה מכך קיבל השלטי הרבה מצבעיו ותכונותיו הפיזיות של הקולי. במשך זמן מה השתמשו האיכרים באיי שטלנד בכלבי בורדר קולי כמפקחים על העדרים. ההכלאה עם כלבי הטוני יצרה גזע הדומה בחוכמתו לבורדר קולי, הנחשבים לגזע חכם במיוחד.

כיום עומד השלטי במקום השני בסקאלת החוכמה של גזעי הכלבים (מבין הכלבים הקטנים), לאחר הפודלים.

במאה ה-20 היה שמו של הגזע "שטלנד קולי", אבל בשל התנגדות מגדלי הקולי, שינו את השם ל"שטלנד שיפדוג", ובקיצור "שלטי". ההתאחדות הבריטית לכלבנות רשמה את השלטי הראשון ב-1909 והגזע הגיע לארצות הברית ב-1911. עד שנות 1920 המאוחרות לא היו כלבים רבים מגזע זה באנגליה או בארצות הברית.

בישראל
------

בישראל קיים השלטי בשלושה צבעים: 

* כחול שיש: אפור-כחול משולב עם שחור, לבן בחזה ובצווארון, קצת חום,
* טריקולור: בעיקר שחור, לבן בחזה ובצווארון, קצת חום
* סייבל: בעיקר חום ג'ינג'י, לבן בחזה ובצווארון, קצת שחור.

בישראל קיימים מגדלים ספורים של הגזע, ויש בה רק כמה עשרות כלבים מגזע זה, כאשר הסייבל הוא הצבע הפופולרי ביותר.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כלב רועים שלטי** |

* כלב רועים שלטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph135542

 |
תחנה ברכבת התחתית של פריז בעלת דלתות רציף אוטומטיות
תחנת קו 4 ברכבת התחתית של בודפשט
**תחנת רכבת תחתית** היא תחנת רכבת לרכבת תחתית, אשר לעיתים מכונה בשם "מטרו". תחנה כזאת יכולה להיות מוגבהת, מתחת לאדמה או על פני הקרקע ובהתאם למיקום המסילות. ישנן כניסות ויציאות מהרחוב, בדרך כלל עם מדרגות רגילות או נעות המובילות לרציף המוגבה או מתחת לאדמה.

בחלק מהמקרים התחנות מחוברות למבנים חשובים באמצעות מסדרונות ישירים למבנה.

חלק מתחנות הרכבת התחתית, כמו אלה של מוסקבה, סנקט פטרבורג, טשקנט, קייב, פראג מפורסמות בזכות אדריכלות יפה ואומנות ציבורית. הרכבת התחתית של פריז מפורסמת בשל האר נובו בכניסה לתחנות. לתחנות רכבת תחתית יש לעיתים קרובות מאפיינים אומנותיים אשר עוזרים לזיהוי התחנה שהרכבת עוצרת בה. לדוגמה, תחנת רחוב בייקר בלונדון מעוטרת באריחים המתארים את שרלוק הולמס. תחנת קונקורד בפריס מעוצבת באריחים המציגים את הצהרת זכויות האדם והאזרח. בכל תחנת רכבת תחתית בולנסיה שבספרד יש פסל שונה באזור הכרטיסים. כל תחנה ברכבת התחתית של מקסיקו סיטי מזוהה על ידי סמל ייחודי בנוסף לשמה, משום שרוב משתמשיה לא ידעו קרוא וכתוב בעת שהרכבת התחתית תוכננה. עם זאת, לא כל מפעילי הרכבת התחתית מתאמצים להפוך כל תחנה לייחודית. מערכת הרכבת התחתית בבילבאו שבספרד, שתוכננה על ידי נורמן פוסטר, משתמשת באדריכלות מודרנית זהה בכל התחנות על מנת להפוך את ההתמצאות בתחנה עצמה לקלה יותר עבור הנוסע.

בחלק מהתחנות, בעיקר היכן שהרכבות הן אוטומטיות לחלוטין, כל הרציף מבודד מהמסילה, לרוב באמצעות מחיצת זכוכית עם דלתות אוטומטיות. הן נפתחות כמו דלתות מעלית, אך רק כאשר הרכבת נעצרה ברציף ובכך מבטלות את הסיכון שנוסע יפול בטעות (או ינסה להתאבד במכוון) על המסילות יידרס או יתחשמל.

הדלתות מאפשרות מיזוג אוויר יעיל יותר, כך ניתן לחמם או לקרר את הרציף מבלי לעשות זאת במנהרה עצמה. התקנות הדלתות מוסיפה עלויות ומורכבות למערכת הרכבת התחתית, ולעיתים הרכבות נדרשות להיכנס במהירות נמוכה יותר לתחנה על מנת שיעצרו במקביל לדלתות הרציף.

תחנת הרכבת התחתית הגדולה והמורכבת ביותר בעולם היא תחנת שאטלה-לה האל של הרכבת התחתית של פריז - RER.

תחנת הרכבת התחתית הגבוהה ביותר בעולם היא תחנת סמית-הרחוב התשיעי ברכבת התחתית של ניו יורק שגובהה כ-27 מטר מעל לפני הקרקע. נכון ל-2015, התחנה העמוקה ביותר נמצאת כנראה ברכבת התחתית של סנקט פטרבורג, שבה עומק התחנות מגיע עד 86 מטר מתחת לפני האדמה.

ראו גם
------

* תחנת אוטובוס
* Mind the gap

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת רכבת תחתית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1077652

 |
צילום של מצודת טייבה
**מצודת טייבה** היא מצודה הממוקמת בעיר טייבה שבמחוז השרון בישראל. ישנן עדויות ארכאולוגיות המצביעות על קיומה של התיישבות באזור טייבה עוד מימי תקופת הברונזה לפני יותר מ-5,000 שנה.

האזור היה מאוכלס ברציפות גם במהלך תקופת הברזל, שלטון האימפריה הרומית, הביזנטית, הממלכה הצלבנית וכיבוש הממלוכים. אחת הסיבות שהפכו את השליטה בעיר לחשובה היא העובדה שאחד מנתיבי דרך הים עוברים בתחומה. בתקופה הממלוכית שימשה העיר כאחת מן התחנות בדרך הדואר הממלוכית שמטרתה הייתה להעביר מידה חיוני על ידי שליחים רכובים מהבירה הממלוכית קהיר שבמצרים למחוזות השונים בתחומי הממלכה. הדרך עברה דווקא באזור זה ולא במישור החוף, כיוון שמעבר במישור החוף היה כרוך במכשולים רבים כדוגמת נחלים ביצות ואף עדיין היו מצויים בו יישובים בשליטה צלבנית. לכן הוחלט להקים בתחומי העיר מצודה ואורווה לצורך הגנה ותפעול הדרך, אך לאחר כמה עשרות שנים תחת שלטון הממלוכים ננטש היישוב וחזר להתאכלס מחדש במהלך המאה ה-17 בימי השלטון העות'מאני. ב-1706 בנו העות'מאנים מצודה חדשה בעיר על שרידה של המצודה הממלוכית הישנה אשר נקראה בשם אלעליה אלטווילה. כיום המצודה משמשת למוזאון שהוקם על ידי העירייה וניתן לבקר גם בגג המגדל של המבצר.

תמונה של המצודה מזווית נוספת

מבנה המצודה
-----------

המצודה נבנתה על שרידי מצודה ומגדל ממלוכים מהמאה ה-13. גובה המצודה הוא כ-17 מטרים ויש בה שתי קומות. המצודה נבנתה בשלושה שלבים שונים ובתוכה גרם מדרגות המחבר בין הקומות השונות.

עוד על האזור
------------

באזור מתבצעים חפירות ארכאולוגיות רבות ונמצאו בו שרידים של מבנים נוספים מתקופות ביזנטיות, רומיות וצלבניות. למשל מבצר פורבלט הממוקם 50 מטרים ממצודת אלעליה אלטווילה. המבצר היה שייך למסדר ההוספיטלרי ונחרב על ידי צלאח א-דין בשנת 1187.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר דוחות של רשות העתיקות
* מאמר המבוסס ממידע מארכיון העיר
* המצודה, באתר טיולי
לוגו ישן
**מועדון כדורגל נשים "ספרטק" מוסקבה** (ברוסית: **Женский футбольный клуб «Спартак» Москва**) הוא מועדון כדורגל נשים ממוסקבה. 

השתתף באליפות רוסיה בשנת 1992, 2002, 2005, 2006 והחל מעונת 2024. הישגי השיא הם סגנות אליפות בעונת 2006 והעפלה לגמרי הגביע בעונות 1992, 2005, 2006.

בשנים 2015־2023 לא השתתף בטורנירים בכירים.

היסטוריה
--------

ספרטק הוקמה בשנת 1989 וכבר בשנת 1990 השתתפה באליפות הראשונה בברית המועצות וסיימה במקום השלישי. בשנת 1991, באליפות ברית המועצות שחזרה את התוצאה.

בזכות התוצאות שהושגו, ספרטק נכללה באליפות רוסיה הראשונה בשנת 1992. אבל המועדון התמודד בשם "ספרטק-פראובראז'ניה" וסיים אז במקום השמיני. באותה השנה הגיע המועדון עד לגמר גביע רוסיה, בו, בתוספת הזמן, הפסידה לאלופה אינטרוס באצטדיון טורפדו במוסקבה בתוצאה 3–4.

בגלל קשיים כלכליים, המועדון התפרק ובעונת 1993 חלק משחקני הקבוצה עברו למועדון "SKIF-Femina" ממלאחובקה שליד מוסקבה.

חזרתה של ספרטק התרחש בשנת 1997, אז הופיע מועדון בשם קטיושה-ספרטק. בעונת 2001, נרכשה הקבוצה דיאנה וכתוצאה מהרכישה, שמה שונה ל"ספרטק".

בשנת 2005, ספרטק סיימה לראשונה במקום החמישי בליגה הבכירה, ובשנת 2006 המועדון השיג את התוצאה הגבוהה ביותר באליפויות רוסיה, כשסיים במקום השני. בנוסף, ספרטק העפיל פעמיים לגמר גביע רוסיה, אך בשתי הפעמים הפסיד לקבוצת רוסיאנקה.

עם זאת, לאחר עונת 2006 המועדון חדל להתקיים. ספרטק הוקמה שוב בשנת 2014, אך לא מצליחה לשחזר את ההישגים ההיסטוריים והתמודדה בליגות הנמוכות.

באוקטובר 2023, הושקה מחדש כקבוצת בת של ספרטק מוסקבה שתתמודד באליפות כדורגל הנשים מעונת 2024.

תארים
-----

### אליפות רוסיה

* **מקום שני:** 2006

### גביע רוסיה

* **גמר:** 1992, 2005, 2006

הישגים לפי עונה
---------------

| עונה | שם | חטיבה | מקום | ניצחון | בתוך | נ | ע | מ | הו | גביע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | ספרטק-פראוברז'ניה | ליגה בכירה | 8 | 28 | 14 | 4 | 10 | 36-22 | 32 | גמר |
| 1997-1999 | התפרקה |
| 2001 | ספרטק | שלב 1 מהליגה העליונה | 6 | 16 | 4 | 3 | 9 | 12-34 | 15 |  |
| שלב 2 מהליגה העליונה | 6 | 6 | 4 | 1 | 1 | 5-3 | 13 |  |
| ליגת העל | 6 | 22 | 8 | 4 | 10 | 17-37 | 28 |  |
| 2002 | ספרטק | ליגת העל | 5 | 18 | 0 | 0 | 18 | 0-55 | 0 |  |
| 2005 | ספרטק | ליגת העל | 5 | 20 | 11 | 3 | 6 | 58-23 | 36 | גמר |
| 2006 | ספרטק | ליגת העל |  | 16 | 11 | 4 | 1 | 54-10 | 37 | גמר |
| 2014 | ספרטק 2 | ליגה שנייה | 5 | 5 | 3 | 0 | 2 | 19-8 | 9 |  |
| 2015 | ספרטק 2 | ליגה שנייה | 4 | 6 | 2 | 2 | 2 | 13-5 | 8 |  |
|

שחקניות נודעות
--------------

* אירינה אלכסנדרובה
* ולנטינה ברקובה
* אירינה גנטובובה
* ילנה פומינה
* ילנה דנילובה
* ילנה טרחובה
* קסניה ציבטוביץ'

מאמנים מפורסמים
---------------

* יורי ביסטריצקי
* ויקטור קפלצקי
* איגור פרבזנצב

קישורים חיצוניים
----------------

* ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  ЧР-1998 на rsssf.com
2. ↑  ЧР-1992 на womenfootball.ru
3. ↑  ЧР-2001 на rsssf.com
4. ↑  ЧР-2002 на rsssf.com
5. ↑  ЧР-2005 на womenfootball.ru
6. ↑  ЧР-2006 на womenfootball.ru
7. ↑  Женщины московского «Спартака» начинают футбольный сезон

| רוסיהרוסיה ליגת העל הרוסית, עונת 2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ב.ד.ב ריאזאן • דינמו מוסקבה • זבזדה 2005 • זניט • יניסיי קרסנויארסק • לוקומוטיב מוסקבה • סטרוגינו • צ'רטנובו • ספרטק מוסקבה • צסק"א מוסקבה • קרסנודאר • רובין קאזאן • רוסטוב |

 |
**קרב קרסון**
(למפת הגליל העליון מוגדלת)קרב קרסון**קרב קרסון**(למפת הגליל העליון רגילה)קרב קרסון**קרב קרסון**(למפת ישראל רגילה)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**קרב קרסון**קרב קרסון**(למפת ישראל מוגדלת)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**קרב קרסון**קרב קרסון**
**קרב קרסון** הוא התקלות קטנה בין גדוד צלבנים שמנה כ-130 אבירים לבין כשבעת אלפי פושטים מוסלמים בקרבת מעיין קרסון בגליל התחתון לא רחוק מכפר כנא (פרופ' יהושע פראוור מזהה את המקום כעין ג'וזה - כיום עין לפידות). בקרב שהתרחש ב-1 במאי 1187 ניצחו המוסלמים וכמעט כל האבירים הצלבנים אבדו. לקרב עצמו לא הייתה חשיבות והוא נזכר בעיקר בתור הקדמה לקרב קרני חיטין החשוב הרבה יותר ממנו שהתרחש כחודשיים לאחר מכן. 

הקרב מפורסם גם בתאוריית קשר שלפיה ריימון השלישי, רוזן טריפולי שהיה באותו זמן בן בריתו של צלאח א-דין נתן רשות לפושטים לבזוז את אדמות הנוצרים במשך יממה אחת. אף-על-פי שכמה מקורות ראשוניים מסכימים עם התאוריה, פראוור דוחה אותה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב קרסון** בוויקישיתוף
* בלדווין, תיאור הקרב על פי הספר, XIX: The Decline and Fall of Jerusalem, 1174-1189, pp. 590-621
|  |
| --- |
| **ערך שניתן לשפר את מקורותיו** |
| בערך זה יש מקורות, אבל ניתן וכדאי לשפר את המקורות שכבר קיימים בו. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

תבנית {{אמן}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**אלברט ליליאנברג** (בשוודית: **Albert Lilienberg**;‏ 15 באוקטובר 1879 – 27 באוגוסט 1967) היה אדריכל שוודי. הוא כיהן בתפקיד מהנדס עיר ראשי בגוטבורג ובסטוקהולם.

קורות חיים
----------

אלברט ליליאנברג נולד בעיירה רונבי ולמד במכון המלכותי לטכנולוגיה של KTH בסטוקהולם. לאחר סיום הלימודים בשנת 1903 הוא ערך נסיעת לימודים לארצות הברית ממנה חזר בשנת 1905. לאחר חזרתו לשוודיה הוא עבד תקופה מסוימת כמתכנן גשרים ובשנת 1907 מונה למהנדס העיר של גוטבורג, תפקיד שהוא כיהן בו עד לשנת 1927. באותה תקופה אלברט ליליאנברג היה מלמד באוניברסיטת צ'למרס לטכנולוגיה בעיר. בהיותו מהנדס העיר המתפתחת אלברט ליליאנברג קידם תוכניות הקמה של שכונות חדשות בעיר.

בשנת 1928 הוא קיבל הזמנה לעבור לאותו תפקיד בסטוקהולם. בהיותו בסטוקהולם הוא קידם תוכניות רבות לרבות אישור תוכנית כללית של העיר. אלברט ליליאנבורג עזב את התפקיד ביוזמו בשנת 1944. בנוסף לעבודה בסטוקהולם ליליאנברג עסק בתכנון כ-60 עיירות ברחבי שוודיה.

על פעילותו בתחום אדריכלות אלברט ליליאנברג קיבל עיטורים משוודיה, נורווגיה ודנמרק.

בשנים 1921–1927[דרושה הבהרה] הוא היה נשוי לאינגריד ואלברי שבאותה תקופה הייתה עוזרת שלו בתכנון עיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט ליליאנברי** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* ביוגרפיה (בשוודית)
**כל עוד** הוא פזמון שכתב עלי מוהר, הלחין יוני רכטר, ובצעו במקור רכטר, אבנר קנר ומקהלת העפרוני. השיר יצא לאור בשנת 1995.

רקע
---

השיר נכלל באלבום "מחשבות ואפשרויות".

השיר עוסק במעגל החיים. בתחילתו תיאור של ילד ההולך אל בית הספר בחודש תשרי. אביו שומר עליו מן הצד. לאחר מכן מתואר שהאב נזכר בימים בהם היה תלמיד בעצמו, והובל על ידי אביו אל בית הספר. הגבר נזכר בימיו בבית הספר בו נלמדו אותם תכנים שלומד בנו.

עלי מוהר סיפר על כתיבת השיר: "יוני סיפר לי שהיה לו חלום שבו ילד הולך ברחוב, אולי מישהו עוקב אחריו, משהו מפחיד. כאן אני התחלתי לעבוד (...) לקחתי ממה שהביא יוני את הילד שהולך ברחוב וגבר הולך אחריו, אבל הגבר נהיה אבא. ופתאום השיר נהיה מאוד אישי".

השיר מזוהה ומנוגן רבות עם פתיחת שנת הלימודים.

גרסאות כיסוי
------------

שרית חדד ביצעה חידוש לשיר עבור פרויקט של מפעל הפיס. רכטר ביצע לשיר גרסה מחודשת שהוקלטה באלבום הופעה חיה, כשאיתי פרל משתתף בביצוע השיר. בשנת 2020 ביצעו חברי התוכנית "זהו זה" גרסת כיסוי לשיר, ובתוכו שולב קטע מהשיר "חמש שנים על מיכאל". השיר זכה גם לגרסה פארודית בתוכנית "ארץ נהדרת".

קישורים חיצוניים
----------------

* כל עוד, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:00)
* דויד פרץ, כל עוד, באתר תרבות.il
* מילות השיר "כל עוד", באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  דויד פרץ, בחיל ובקפסולה, באתר ישראל היום, 3 בספטמבר 2020
**רודולף ולדימירוביץ' פליוקפלדר** (ברוסית: **Рудольф Владимирович Плюкфельдер**; נולד ב-6 בספטמבר 1928) הוא מרים משקולות סובייטי, שהתחרה בקטגוריית המשקל של עד 82.5 ק"ג. פליוקפלדר זכה פעמיים באליפות העולם והיה האלוף האולימפי (טוקיו 1964).

ביוגרפיה
--------

פליוקפלדר נולד באובלסט דונצק (כיום במזרח אוקראינה) למשפחה גרמנית. בעקבות הפלישה הגרמנית לברית המועצות ב-1941, גורשה משפחתו לסיביר, שם הוצאו להורג אביו ואחיו הבכור. יתר המשפחה השתקעה בקיסליובסק, ופליוקפלדר בן ה-14 החל לעבוד במכרה פחם. בזמנו הפנוי, התאמן באתלטיקה ובהיאבקות, ובשנים 1948 ו-1949 היה אלוף סיביר בהיאבקות.

ב-1950 החל פליוקפלדר להתאמן גם בהרמת משקולות. ב-1956 רשם הישג ראשון בזירה הלאומית, כשזכה במדליית ארד בספרטקיאדת העמים של ברית המועצות, אירוע ספורט רב-ענפי שנערך בברית המועצות אחת לארבע שנים. ב-1957 זכה במקום השני באליפות ברית המועצות, וב-1958 הוכתר לאלוף ברית המועצות, עם שיא עולם חדש - 452.5 ק"ג. ב-1959 שיפר את שיאו והעמידו על 455 ק"ג. באותה שנה החל גם להשתתף בתחרויות בינלאומיות. כבר באותה שנה, בפעם הראשונה בה השתתף באליפות העולם, שנערכה בוורשה, זכה במדליית הזהב והוכתר כאלוף העולם, עם שיא עולם חדש - 457.5 ק"ג. באותה שנה זכה גם באליפות אירופה. ב-1960 שמר על תוארו כאלוף אירופה, אך נעדר מאולימפיאדת רומא עקב פציעה. באליפות ברית המועצות שנערכה בדנייפרופטרובסק ב-1961 שיפר שוב את שיא העולם, והעמיד אותו על 462.5 ק"ג, התוצאה הטובה ביותר שהשיג מאז ומעולם. באליפות העולם בווינה ב-1961 שב וזכה באליפות העולם.

אף שכבר היה אלוף עולם פעמיים, המשיך פליוקפלדר לעבוד במכרה הפחם, ורק ב-1962 עזב את עבודתו ועקר לשאחטי שבאובלסט רוסטוב. באליפות העולם שנערכה בסטוקהולם ב-1963 איבד את תוארו להונגרי גיוזו ורש, והסתפק במקום השני. באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה בתואר האולימפי, עם שיא אולימפי, שהיה גם התוצאה הטובה ביותר שהשיג בתחרות רשמית - 475 ק"ג.

לאחר זכייתו בתואר האולימפי, כשהוא בן 36, פרש פליוקפלדר. הוא החל לעסוק כמאמן, ובין חניכיו נמנו אלופי עולם ואלופים אולימפיים כדוד ריגרט, אלכסיי וחונין, ניקולאי קולסניקוב וויקטור טרגובוב.

בשנים 1960, 1964 ו-1971 הוענק לפליוקפלדר עיטור אות הכבוד, ובשנת 1976 הוענק לו עיטור הדגל האדום של העמל.

לאחר פירוק ברית המועצות עבר להתגורר בגרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף פליוקפלדר** בוויקישיתוף

* רודולף פליוקפלדר, באתר olympedia.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1243623470
* VIAF: 71163513805911230001
* WorldCat (עם VIAF): 71163513805911230001

 |
**רוזה סובר-דראגויה** (בבוסנית: **Roza Sober-Dragoje**);‏ היא חסידת אומות העולם, נוצרייה בוסנית. את התואר קיבלה סובר יחד עם זקירה בסרביץ' (Zekira Besrević), ידידתה המוסלמית, על שהצילו שני יהודים בעיר סרייבו בזמן השואה.

הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
---------------------------------

ערב פלישת הגרמנים ליוגוסלביה באפריל 1941 עבדו סובר בת ה-19 ובסרביץ' בת ה-20 במכון היופי בבעלות היהודי מורדו אלבחרי (Mordo Elbachri) בסרייבו. תחת משטר האוסטאשה הקרואטי, נרדפו יהודים, סרבים וצוענים. כשנעצרה משפחת אלבחרי, הצליח רק מורדו להסתתר, עם אחייניתו גרציה. בסרביץ' וסובר הגיעו לביתו של אלבחרי בעת האקציה, מצאו את אלבחרי וגרציה במחבוא ולקחו אותם לביתן. המשטר קרא לתושבים מקומיים להשתלט על רכושם של יהודים, וזקירה בסרביץ' פנתה לשלטונות וביקשה לקבל לניהולה את מכון היופי של אלבחרי. היא נענתה בחיוב, וניהלה את המכון יחד עם חברתה רוזה סובר. תחת ניהולן, הוסתרו במבנה המכון אלבחרי ואחייניתו גרציה. במהלך היום שניהם הסתתרו מפני כל באי המקום אך בלילות השניים הסתובבו במכון באופן חופשי כשזקריה ורוזה דואגות להם למזון. כעבור מספר חודשים, הצליח מורדו אלבחרי להשיג מסמכים מזויפים של בעלי זהות נוצרית, וכך התאפשר לו ולגרציה לעבור לעיר מוסטר (Mostar) שהייתה תחת שלטון איטליה. הם הצליחו להשיג מסמכים מזויפים גם לאמה של גרציה ולאחיה בן העשר, וכך יכלו השניים לעבור לאי ראב, שהיה גם הוא תחת שליטה איטלקית. בספטמבר 1943 חתמה איטליה על הסכם שביתת נשק עם בעלות הברית ובתגובה, גרמניה פלשה לאיטליה. בני המשפחה הצטרפו לשורות הפרטיזנים בהנהגת טיטו. כמחיצתם שרדו את השואה.

הכרה והנצחה
-----------

בשנת 2000 הכיר יד ושם ברוזה סובר-דרגויה ובזקירה בסרביץ' כחסידות אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* התיק של רוזה סובר-דרגויה, ביד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיק חסיד אומות העולם של סובר-דרגויה ביד ושם
**עיניים המרכז הרפואי להסרת משקפיים בע"מ** היא רשת ישראלית לטיפולי הסרת משקפיים באמצעות ניתוחי לייזר בשיטות אחדות, ובהן LASIK ו-LASEK ולטיפולי עיניים פולשניים אחרים, כמו כן מפעילה הרשת מספר חנויות אופטיקה.

רשת המרכזים הרפואיים ומכוני האופטיקה "עיניים" הוקמה בשנת 1999 על ידי ד"ר שמואל לוינגר וד"ר רונית לוינגר המשמשים כמנהלי הרשת. קודם להקמת הרשת ניהל ד"ר שמואל לוינגר את יחידת העיניים בבית החולים הדסה הר הצופים.

בנוסף לניתוחי לייזר עוסקים רופאי הרשת בניתוחים כירורגיים אחרים לשיפור הראיה, כגון: השתלת עדשה תוך-עינית, השתלת טבעות בקרנית וטיפולי קרוס לינקינג לחולים בקרטוקונוס. בנוסף, מתבצעים ברשת ניתוחי עיניים כגון: קטרקט, גלאוקומה, ניתוחי רשתית, פזילה וקרנית.

לצד המכונים הרפואיים הוקמה רשת חנויות אופטיקה אליהן מופנים לקוחות שאינם יכולים או אינם רוצים לעבור ניתוחי תיקון ראייה או שמפאת גילם זקוקים לתיקון קריאה לאחר הניתוח.

בסוף שנת 2007 בחנו בעלי הרשת את האפשרות להנפיק את מניותיה לציבור לפי שווי של כ-150 מיליון ש"ח, אך תוכנית זו לא מומשה.

ל"עיניים" שתי חברות בנות: עתידים מד בע"מ ושבע עיניים בנגב-מרכז רפואי בע"מ.

בשנת 2019 רכשה קבוצת דנאל 51% מרשת "עיניים".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של עיניים המרכז הרפואי להסרת משקפיים
* עיניים המרכז הרפואי להסרת משקפיים, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר למנויים בלבד ערן אזרן, דנאל נכנסת לתחום הרפואה הפרטית: רוכשת את קבוצת עיניים בכ-75 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 19 במרץ 2019
* אתר למנויים בלבד ערן אזרן, "רק מרפואה לא היינו מיליונרים": הזוג שייסד את רשת עיניים שווה 100 מיליון שקל - ו"לא מתכוון לעצור כאן", באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2019
* סופי שולמן, לראות את האקזיט 20 שנה לפני כולם, באתר כלכליסט, 4 ביוני 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרון שפורר, רשת המרפאות "עיניים" של ד"ר שמואל לוינגר מתכננת הנפקה ראשונה של מניות לציבור; מקווה לשווי של 150 מ' ש', באתר הארץ, 8 בדצמבר 2007
2. ↑  דנאל (אדיר יהושע) בע"מ - דוח תקופתי לשנת 2019, באתר "מאיה"
**קוויאר בלוגה** הוא קוויאר העשוי מביצי דג הבלוגה. דג הבלוגה נפוץ בעיקר באזור הים הכספי, אגם המים המלוחים הגדול בעולם, שגובל באיראן ובארצות חבר המדינות אזרבייג'ן, קזחסטן, רוסיה וטורקמניסטן. דג הבלוגה נפוץ גם בשטחי הים השחור וכן גם בים האדריאטי. קוויאר בלוגה הוא סוג הקוויאר היקר ביותר, בתחילת המיליניום מחיר קילו אחד של קוויאר זה נע בין 7,000 ל-10,000 דולרים אמריקאים.

תיאור מורחב
-----------

דג הבלוגה נחשב למין בסכנת הכחדה, נתון שהוביל את ארגון שימור חי הבר והדגה האמריקאי לאסור בשנת 2005 על יבוא של קוויאר אם מקורו באגני הים הכספי או הים השחור. בשנת 2006 נקבע באמנת וושינגטון איסור על סחר במיני קוויאר מהים השחור ומהים הכספי עם המדינות אזרבייג'ן, בולגריה, סין, איראן, קזחסטן, רומניה, רוסיה, סרביה, מונטנגרו, טורקמניסטן ואוקראינה. זאת, לאחר שמדינות אלו לא עמדות בתקנות ולא אכפו את חוקי השימור הבינלאומיים. האיסור על המסחר עם איראן הוסר מן האמנה. לפי דו"חות מעודכנים איראן מפקחת על דיג לא חוקי של הדגה בשטחיה. בשנת 2007, כאשר התחדש המסחר על ביצי הבלוגה מאיראן באופן חלקי, איראן מכרה 96 טונות של המאכל, 15 אחוזים פחות מאשר הכמות שנסחרה בשנת 2005.

חדקן הבלוגה מגיע לבגרות מינית לאחר 20 שנים. הדגים שנאספים עבור ביציהם לרוב שוקלים 900 קילוגרמים. עיקר קוויאר הבלוגה מכיל את ביצי הדגים, צבעם נע מאפור כהה (כמעט שחור) עד לאפור בהיר, כאשר הצבעים הבהירים יותר הם של דגי בלוגה מבוגרים יותר והקוויאר המופק מהם יוקרתי יותר.

עם זאת, קוויאר הבלוגה היקר ביותר אינו בצבעי אפור-שחור אלא לבן, הוא מכונה "אלמאס" והוא עשוי מביצי דגי בלוגה לבקנים אשר נדירים למדי בטבע. קילוגרם אחד בלבד של "זהב לבן" זה נמכר כיום במחיר של כ-34,500 דולרים. האלמאס מופק מביצי דגי בלוגה לבנים לבקנים מדגים שגילם נע בין 60 ל-100 שנים, דגים אלה נפוצים יותר בדרום הים הכספי היכן שישנו פחות זיהום. 

כל תוספת כלשהי לקוויאר פוגמת בערך הקוויאר, ולרוב קוויאר הבלוגה מגיע לשווקים מבלי שעבר עיבוד כלשהו.

הגשה
----

בדומה למנות קוויאר אחרות, קוויאר בלוגה מוגש על כפית העשויה מדר, מעצם או מחומר אחר שאינו מתכתי. כלי מתכת פוגע בטעם המנה ומוסיף לה טעם לוואי לא רצוי. קוויאר בלוגה מוגש לרוב בנפרד מעל טוסט, שלא כמו מנות קוויאר זולות יותר אותן מגישים במספר דרכים, למשל בתוך בליני, מצופים בשמנת חמוצה, קרם פרש או מעורבבים בתוך סלט ביצים או לצד ביצים פרוסות.
**יואב עומר** (נולד בשנת 1998) הוא גולש רוח ישראלי. הוא התחרה על גלשן מדגם ניל פרייד, ולאחר שינוי הדגם האולימפי עבר להתחרות על גלשן מדגם IQFOiL. הוא אלוף ישראל ואלוף אירופה (2018).

ביוגרפיה וקריירה
----------------

עומר גדל בזכרון יעקב ובגיל 8 החל להתאמן בגלישת רוח בהפועל שדות-ים. בגיל 12 הוא כבר החל לצאת לתחרויות בחו"ל. עומר התחרה כנציג ישראל באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג בשנת 2014. הפריצה הגדולה התרחשה ברגע שעבר מדגם הגלשן של הצעירים, BIC, לדגם האולימפי של הבוגרים ניל פרייד RS:X. בשנתו הראשונה על הניל פרייד עומר זכה באליפות אירופה עד גיל 17 וזכה במדליית כסף באליפות העולם באותה קטגוריית גיל. בשנת 2015, הוא זכה באליפות העולם לנוער (עד גיל 19) ובמדליית כסף באליפות אירופה לנוער.

בשנת 2016, זכה פעמיים בתואר אלוף העולם לנוער כאשר זכה באליפות העולם של ניל פרייד RS:X שנערכה בלימסול שבקפריסין וכחודש לאחר מכן זכה באליפות העולם של איגוד השיט הבינלאומי בתחרות אשר נערכה באוקלנד, ניו זילנד כאשר בשתי האליפויות הבטיח את זכייתו עוד לפני שיוט המדליות. עוד באותה השנה הוא התחרה לראשונה באליפות אירופה לבוגרים וסיים במקום ה-29. כמו כן הוא סיים במקום ה-50 בבכורה שלו באליפות העולם לבוגרים שנערכה באילת.

בשנת 2017, הוא הוכתר כאלוף ישראל לבוגרים בגלשני RSX לאחר שניצח באליפות ישראל שנערכה במכמורת. במאי 2018 עומר זכה בגביע הרצליה בגלישה בגלשן RSX 9.5.

באליפות אירופה בשנת 2018 שנערכה בסופוט, זכה עומר במדליית כסף, אחרי מתאה קמבוני מאיטליה ולפני שחר צוברי. הוא הגיע לשיוט המדליות כשהוא מדורג במקום שני וסיים את השיוט במקום רביעי, מיקום שהשאיר אותו במקום השני הכללי.

בדצמבר 2019 הוכתר כאלוף ישראל בגלישה, לאחר שהוביל בכל שלושת ימי התחרות.

באליפות העולם 2023 שנערכה בהאג שבהולנד, סיים עומר במקום השישי. בתום 14 שיוטי שלב המוקדמות, הוא היה ממוקם במקום החמישי ועלה לשלב שיוטי הגמר. ברבע הגמר הוא סיים במקום השלישי, שהעניק לו את המקום השישי בסיכום התחרות, ולא עלה לחצי הגמר.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב עומר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* יואב עומר, באתר olympedia.org
* יואב עומר, באתר Sailing.org
* יואב עומר באתר איגוד השיט הבינלאומי
* אליסף דעואל, נער מים: יואב עומר גולש לפסגה, באתר ynet, 3 בדצמבר 2016
* עמרי חצור, יואב עומר:אלוף על העולם, 13 בינואר 2017, אתר getx.
* ליאן וילדאו, יואב עומר גולש הרוח ב"מגרש של הגדולים", 15 בינואר 2017, חדשות השבת, הערוץ הראשון.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אליסף דעואל, נער מים: יואב עומר גולש לפסגה, באתר ynet, 3 בדצמבר 2016
2. ↑  רונן הלל, ‏יואב עומר הוכתר כאלוף העולם לנוער בגלשני RSX, באתר ONE‏, 25 בנובמבר 2016
3. ↑  יניב טוכמן‏, גלישה: יואב עומר זכה באליפות העולם לנוער, באתר וואלה!‏, 19 בדצמבר 2016
4. ↑  ‏יואב עומר ניצח בגביע הרצליה, צוקרמן ושטיגמן באשדוד, באתר ספורט1, 5 במאי 2018
5. ↑  שירי אלג'ם, ‏עומר סגן אלוף אירופה, צוברי זכה בארד, באתר ערוץ הספורט, 25 באוגוסט 2018
6. ↑  סתיו איפרגן, ‏‏יואב עומר וקטי ספיצ'קוב הוכתרו כאלופי ישראל בגלישה, באתר ספורט1, 28 בדצמבר 2019

| נושאי דגל ישראל בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים לנוער |
| --- |
| משחקי הקיץ | סינגפור (2010): **נעמי כהן** • נאנג'ינג (2014): **יואב עומר** • בואנוס איירס (2018): **אבישג סמברג** |  |
| משחקי החורף | לילהאמר 2016: **איתמר בירן** • לוזאן 2020: **ניקיטה קובלנקו** |
**טוש טוש הגיבור המסתורי** הייתה סדרה של משחקי וידאו ישראליים, שפותחו בשנת 1997, תחילה על ידי חברת מחשבת הישראלית ולאחר מכן על ידי חברת הבת שלה, SCOPS SOFTWARE.

עטיפת דיסק המשחק הראשון טוש טוש הגיבור המסתורי

היסטוריה
--------

טוש-טוש הוא דמות בדיונית של גיבור, שעומד במרכזם של מספר משחקים אינטראקטיביים לטלוויזיה, ובהמשך גם למחשב. הסדרה שאבה השראה מסדרת המשחקים הוגו.

תוכנית הטלוויזיה של המשחק שודרה כל שבת בבוקר בערוץ השני, בהנחיית יעל בר זוהר, ומיכאל הנגבי. המשתתפים שנבחרו היו צריכים לשחק מביתם, על ידי הקשה על ספרות טלפון הביתי, ששימשו כמקשי משחק. במשחק הווידאו נדרשו ליכולות קואורדינציה, וזריזות ידיים, מטרת המשחק היא להימנע ממכשולים ולאסוף אוצרות.

טוש טוש הגיבור המסתורי
----------------------

המשחק הראשון בסדרה נקרא **טוש טוש הגיבור המסתורי**, והוא הפך ממשחק אינטראקטיבי, למשחק מחשב, בשנת 1997. עלילת המשחק מספרת על ממלכת "טושניה", ששליטה המלך פק"מ השלישי, מצווה על טוש טוש לצאת ולהשיג אוצרות, כדי למלא את קופת המדינה. במשחק זה ישנם שלושה שלבים.

למרות שהמשחק לא זכה בציונים גבוהים בזמן יציאתו, משום שלא היה בו תחכום, או עלילה יוצאי דופן, והוא היה מבוסס על זריזות בלבד. הוא זכה לאהבת הקהל, בגלל השנינות ההומוריסטית של טוש טוש.

### שלבי המשחק

בשלב הראשון טוש טוש צריך להיכנס לתוך קברים עתיקים שמלאים באוצרות. בדרך ישנם אויבים רבים שטוש טוש צריך להתחמק מהם, ואם הוא לא מצליח להתחמק עליו לשחד אותם, על מנת שהם ייתנו לו לעבור. אולם אם השחקן נשאר בלי אוצרות, הוא ייתפס וייפסל.

בשלב השני טוש טוש רכוב על סנובורד, ועליו לאסוף אבנים טובות, תוך כדי התחמקות מאנשי שלג, וממפולות סלעים. תוך כדי הגלישה צריך להוסיף לטוש טוש אנרגיה על ידי אכילת שוקולד.

בשלב השלישי כל האוצרות נגנבים מידי טוש טוש על ידי שודד, וטוש טוש מנהל אחריו מרדף על גבי טרקטורון בכביש סואן, על מנת להחזיר אותם. תוך כדי המשחק על השחקן למלא את הטרקטורון בדלק ולחמוק ממכשולים, כמו מכוניות, פחי זבל, ורכבות מהירות.

משחקי המשך
----------

### טושטוש 2 – הגיבור המסתורי חוזר

בעקבות הצלחת המשחק הראשון, יצא משחק שני בסדרה, **טושטוש 2 – הגיבור המסתורי חוזר.** משחק זה לא הופק על ידי מחשבת אלא על ידי סטודיו "SCOPS SOFTWARE", והוא שוחרר לגרסת המחשב בלבד. במשחק זה ישנם שלושה שלבים. בשלב הראשון על השחקן לעזור לטוש טוש להמריא מתוך שדה תעופה. בשלב השני טוש טוש רוכב על גבי פיל בג'ונגל, ובשלב השלישי מרוץ אופנועים. משחק זה קיבל ביקורות שליליות מאד בגלל משחקיות גרועה.

### טוש טוש 3 – טמגוצ'י

המשחק השלישי בסדרת טוש טוש היה משחק טמגוצ'י, שפותח על ידי מחשבת. הוא לא זכה להצלחה ולא הגיע לתפוצה רחבה. לאחר מכן התוכנית ירדה מהאוויר, ובעקבות כך הופסקו כל הפיתוחים שעסקו בסדרת המשחקים.

לקריאה נוספת
------------

* פרסומת למשחק המחשב
* גיימפלי של טוש טוש 2
* הילה חיימוביץ׳, ‏תתחדשו: 20 אלף משחקי DOS חינמיים הגיעו לדפדפן שלכם, באתר Geektime‏, 19 באוקטובר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאגר המגזינים הישנים | צפייה בדפים מתוך מגזין פריק, באתר abandonware-magazines.github.io
2. ↑  
מאגר המגזינים הישנים | צפייה בדפים מתוך מגזין זומביט, באתר abandonware-magazines.github.io
3. ↑  Tush-Tush: HaGibor HaMistory for DOS (1997), MobyGames
4. ↑
5. ↑  אתר למנויים בלבד סבטה ס, מה אתם זוכרים מ"טושטוש הגיבור המסתורי"?, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2019
ספר משנת 1610, המכיל את הביוגרפיה של מוחמד.
**א-סירה** (בערבית: **السيرة**, תרגום: הביוגרפיה), שנקראת גם **א-סירה א-נבוויה** (בערבית: **السيرة النبوية**, תרגום: הביוגרפיה הנבואית), וידוע גם כ**סירת** **רסול אללה** (בערבית: **سيرة رسول الله**, תרגום: הביוגרפיה של שליח האלוהים), היא שם כולל לביוגרפיות אסלאמיות מסורתיות המתארות לכאורה את חייו של מוחמד.

הגדרה
-----

ההגדרה המילולית של המילה הערבית "סירה" (سيرة) עשויה להיות דרך, שביל, ודרך חיים.

מבחינה שרעית, הסירה (السيرة) היא כל התיאורים שעברו במהלך הדורות, בנוגע לחייו של מוחמד, מלידתו ועד מותו, הן לפני התנבאותו לכאורה, והן לאחריה.

תוכן
----

ספרות הסירה כוללת מגוון חומרים הטרוגניים, המכילים בין השאר נרטיבים של משלחות צבאיות של מוחמד וחבריו. הסירה כוללת גם מספר מסמכים כתובים, כגון אמנות פוליטיות (למשל, הסכם חודייביה או חוקת אל-מדינה), התגייסויות צבאיות, משימות של פקידים, מכתבים לשליטים זרים וכן הלאה. היא גם מתעדת חלק מהנאומים והדרשות של מוחמד, כמו גם את הדרשה האחרונה.

אותנטיות
--------

במשך מאות שנים, חוקרים מוסלמים הכירו בבעיית האותנטיות של החדית'.

לכן, פיתחו שיטות מתוחכמות של הערכת שרשרת המוסרים של החדית', דבר שנעשה על מנת לסווג כל חדית' ל"צחיח" (אותנטי), לעומת חדית' שרמת האותנטיות שלו חלשה (חדית' דעיף), ואף להוציא חדית'ים שככל הנראה מפוברקים.

מאחר שמידע רב הנוגע לביוגרפיה של מוחמד מכילים גם מידע על שרשראות המוסרים של המידע, ניתן ליישם עליה את אותן שיטות שמטרתן לסנן את החדית'.

חלק מהאנשים שעסקו בחיבור הסירה הנבואית, השתמשו בכל פיסת מידע שהגיע אליהם, בעוד שאחרים דקדקו מאוד בנושא, ולקחו רק דברים שניתן לאמת באופן מרבי. העובדה שחלק מהמחברים לא השקיעו באותנטיות, גרמה לחוקרים רבים להטיל ספק בכל החיבורים של הסירה, גם של אלו שטענו שהם השתמשו רק במקורות מאומתים.

הביוגרפיסטים של מוחמד
---------------------

המפורסמים מבין מחברי הביוגרפיות של הנביא בתקופה הקלאסית הם:

* עורווה בן א-זובייר (מת 713)
* אבאן בן עותמאן בן עפאן (נפטר 723)
* אבן אסחאק (מת בערך 767)

עשרות היסטוריונים, הן מוסלמים והן לא מוסלמים, עסקו בחיבור ביוגרפיות למוחמד.

ביניהם, ניתן למצוא את:

* נור אלדין עבד אלרחמן ג'אמי (בפרסית: نورالدین عبدالرحمن جامی)
* אחמד דידאת (באורדו: احمد دیدات)
* וחידודין ח'אן
* לסלי הייזלטון (באנגלית: Lesley Hazleton)
* קארן ארמסטרונג
* שמס אל-דין עזימי (באורדו: شمس الدین عظیمی)

ועוד רבים אחרים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sirat Rasul Allah - WikiIslam, wikiislamica.net
2. ↑  What does سيرة (sira) mean in Arabic?, WordHippo (באנגלית)
3. ↑  **The Jurisprudence of the Prophetic Biography and A Brief History of the Rightly Guided Caliphs.**, Damascus: Dár al-Fikr, 2007
4. ↑  Lenn E. Goodman, **Islamic Humanism**, מסת"ב 978-0195135800
5. 1 2  List of biographies of Prophet Muhammad (P.B.U.H) | Muhammad | Hadith, Scribd (באנגלית)
6. ↑  Shawahid al-Nubuwwa.
7. ↑  Muhammad the Greatest and Muhammad the Natural Successor to Christ.
8. ↑  K̲h̲ān̲, Vaḥīduddīn, 1925-, **Muhammad : the prophet of revolution**, New Delhi, India: Islamic Center, 1986
9. ↑  Hazleton, Lesley, 1945-, **The first Muslim : the story of Muhammad**, New York: Riverhead Books, 2013
10. ↑  Armstrong, Karen, 1944-, **Muhammad : a prophet for our time**, 1st ed, New York: Atlas Books/HarperCollins, 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: siyer-ve-megazi

 |
**לבנית שונית פסיפית** (שם מדעי: *Egretta sacra*) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החיה לאורך דרום ודרום-מזרח אסיה ובאוסטרליה וכמה מאיי אוקיאניה שסביבה. היא דומה מעט ללבנית ים-סוף (המכונה גם כדי להבדיל "לבנית שונית מערבית").

אנפה זו בעלת תפוצה רחבה ואינה בסכנה, אך האוכלוסייה בניו זילנד רגישה להפרעות וכיום האנפה מוגנת בה.

תיאור
-----

אנפה זו בינונית בגודלה ומגיעה לאורך 57 עד 66 ס"מ בממוצע ובעלת מוטת כנפיים של 90 עד 110 ס"מ ומשקל ממוצע של 400 גרם, ללא הבדלים גדולים בין הזוויגים. עם זאת, יש בעיה מסוימת בזיהוי מין זה: רוב האוכלוסיה מציגה מופע כהה בכחול-פחם, אך חלק מהאוכלוסיה מציג מופע לבן לגמרי. תופעה הנקראת מלניזם. הדבר גורם לצפרים וחוקרים להתקשות באבחנה בין האנפות הלבנות לבין מינים אחרים. 

האנפה בעלת המופע הכהה בעלת מקור חום, פס לבן מתחת המקור עד לאמצע הסנטר ורגליים ועיניים צהובות. המקור ארוך ודק בצבע אפור.

האנפה שוכנת לרוב סביב לגונות ושוניות לאורך החופים הטרופיים והסובטרופיים של דרומה של אסיה והחלק המזרחי של אוקיאניה סביב האוקיינוס השקט (ומכאן שמה). בין השאר היא מצויה בפיג'י, איי מרשל, טונגה, גואם, פולינזיה הצרפתית, איי מריאנה הצפוניים ופלאו. היא נפוצה גם בחלק הצפוני של ניו זילנד אך האוכלוסייה נדירה יחסית. האנפות נודדות דרך קבע מעל האוקיינוס ולעיתים מתיישבות באיים חדשים.

זוהי אנפה החיה בחבורות קטנות ומחפשת באזורים פתוחים לאורך החופים דגים, רכיכות, תולעים וסרטנים שהיא חוטפת במהירות. האנפה מקננת לאורך כל השנה על עצים גבוהים, על דקליים או אף במבנים גבוהים. בקן העשוי מענפים הנקבה מטילה 2 עד 3 ביצים הבוקעות כעבור 28 יום.

מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש.

גלריה
-----

* שני המופעים של הלבנית בכחול כהה ובלבןשני המופעים של הלבנית בכחול כהה ובלבן
* לבנית שונית פסיפית שצדה דג באוסטרליהלבנית שונית פסיפית שצדה דג באוסטרליה
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לבנית שונית פסיפית** בוויקישיתוף
* לבנית שונית פסיפית, באתר ITIS (באנגלית)
* לבנית שונית פסיפית, באתר NCBI (באנגלית)
* לבנית שונית פסיפית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* לבנית שונית פסיפית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* לבנית שונית פסיפית, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לבנית שונית פסיפית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**FPSRussia** הוא ערוץ יוטיוב פופולרי המציג סרטונים של שימוש בנשק חם וחומרי נפץ.  

בקטעי הווידאו מופיע קייל מאיירס, אמריקאי שנולד במחוז הארט, ג'ורג'יה, ארצות הברית, שמגלם דמות של רוסי בשם "דימטרי פטרוב" בעל מבטא כבד. בתחילת כל סרטון מסביר מאיירס אודות הנשק בו הוא הולך להשתמש, ולעיתים גם את ההיסטוריה שלו ואת מטרתו בסרטון. הוא מדגים את יכולות כלי הנשק השונים על מטרות כגון פירות, בקבוקי שתייה, בובות זומבים, מכוניות, ובחלק מהסרטונים אף על תמונות של ג'סטין ביבר. ביוני 2011 הגיע ערוץ היוטיוב FPSRussia למיליון מנויים. מאיירס משתמש במגוון עצום של כלי נשק וחומרי נפץ. בין היתר הוצגו בסרטונים AK-47 מוזהב, נגמ"ש, טנק M4 שרמן וטיסן - רובה ממוחשב. בדצמבר 2012 השיק מאיירס קמפיין התרמה מוצלח באתר Kickstarter על מנת לפתח משחק וידאו. המשחק יצא לאור במרץ 2013 באמצעות חנות ה-Appstore. נכון למאי 2013 הערוץ צבר למעלה מ-536 מיליון צפיות, נתון שמציב אותו במקום ה-27 ברשימת הערוצים הנצפים ביותר ביוטיוב.

היסטוריה
--------

לערוץ FPSRussia קדמו ערוצי היוטיוב "klm5986" ו-"FPSKylesletsplays". באחרון השתמש מאיירס לפרסום קטעים בהם הוא משחק משחקי יריות בגוף ראשון, בדרך כלל ב-call of duty. מאוחר יותר ביקש לבדוק עד כמה פעולת רובים אמתיים דומה לפעולתם המצטיירת ממשחקי וידאו, סרטים וטלוויזיה. הוא קיבל את הרעיון למבטא רוסי במהלך עבודתו בסוכנות רכב, שם נהג לחקות את המבטא הרוסי של אחד מעמיתיו לעבודה. דודו גם כן היה מדבר איתו בלצון במבטא רוסי כשהיה בן חמש. הוא השתמש במבטא כדי לבנות את הדמות "דימטרי פטרוב", ובהמשך צילם את עצמו יורה באקדח בחוה של משפחתו בגאורגיה. מאיירס מפעיל גם ערוץ שלישי המכונה "FPSRussiaTV".

קישורים חיצוניים
----------------

* FPSRussia, ברשת החברתית פייסבוק
* FPSRussia, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* FPSRussia, סרטונים בערוץ היוטיוב
ד"ר **משה חיגר** (1901 – 2 במאי 2004) היה רב, משפטן וחוקר תורני. רבן של כמה קהילות ביהדות דרום אפריקה, מעורכי האנציקלופדיה התלמודית, היועץ המשפטי לבתי הדין הרבניים בישראל ועורך קובץ פסקי הדין הרבניים.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר סלוצק לרב חנוך. למד בנעוריו בישיבת סלוצק - קלצק אצל הרב איסר זלמן מלצר, שבה כיהן דודו הרב אשר סנדומירסקי כמשגיח. אחרי מלחמת העולם הראשונה, עבר עם הישיבה לעיר קלצק ולמד מפי הרב אהרון קוטלר. אחרי כן עבר לישיבת מיר, ומשם לישיבת סלבודקה. בהיותו יליד רוסיה היה מוכרח לעזוב את ליטא וחזר לקלצק.

כאשר הרב מלצר החליט לעלות לארץ ישראל הוא כתב לרב אברהם יצחק הכהן קוק שיארגן סרטיפיקט גם עבור תלמידו חיגר. חיגר עלה ארצה בשנת תרפ"ה, למד בישיבת מרכז הרב ונסמך לרבנות מהראי"ה קוק, מהרב איסר זלמן מלצר והרב יעקב משה חרל"פ.

בסוף שנות העשרים, עקב המצב הכלכלי הקשה ששרר בארץ ישראל, ירד מהארץ לדרום אפריקה וכיהן כרב בקהילות שונות. בדרום אפריקה הוסמך כדוקטור למשפטים. אחרי עשרים שנה חזר ארצה, ונתקבל כיועץ משפטי לשיפוט רבני במשרד הדתות והוביל את בית הכנסת הירושלמי "זיכרון קדושים". בשנת 1957 שב לשליחות בחו"ל לתקופה קצרה. לאחר מכן עבד כעוזר מחקר במכון הארי פישל. היה חבר מערכת אנציקלופדיה תלמודית.

כתב מאמרים בעניינים תורניים ובמחקרי המשפט. הוא שימש כעורך של 'פסקי הדין של בתי הדין הרבנים בישראל'.

קבור בחלקת החסידים בהר הזיתים בירושלים.

חיבוריו
-------

* **האיש והאשה בדיני ישראל**. הוצאת מכון הארי פישל. תשמ"ד.
* **סם חיים**, סיפורים ומאמרים, הוצאת ראובן מס, ירושלים. חלק א: המוסר שבחיים: ספורים מוסרניים מחיי ההווה. חלק ב: עולה יורד ועולה, ספורים מחיי המחבר המשקפים את חיי בני הישיבות בדור הקודם בישראל ומחוצה לה. חלק ג: מאמרים ודרשות על עניינים אקטואליים. 195 עמ'. תש"נ.

לקריאה נוספת
------------

* קובץ נעם, כרך כה, עמ' קנ. בפתיחה של מאמרו של הרב חיגר על מפעל חייו של הרב מנחם מנדל כשר.

קישורים חיצוניים
----------------

* תלמיד ישיבה עולה לארץ ישראל בשנות העשרים, אתר דעת
* הרב קוק ובית בריסק, אתר ישיבה
* האיש והאשה בדיני ישראל, אתר אוצר החכמה
* כרטיס נפטר באתר הר הזיתים
* ספריו באתר הספרייה הלאומית
* משה חגר (1901-2003), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אישים ומוסדות, הצופה, 5 ביולי 1957, עמוד 8; אישים ומוסדות, שם, 15 באוקטובר 1961, עמוד 4.
2. ↑  אתר בחדרי חרדים
3. ↑  כרטיס קבר באתר הר הזיתים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313853005171
* ISNI: 0000 0000 3985 9526
* LCCN: n87914963
* RERO: 02-A003102163
* VIAF: 6465059
* WorldCat: lccn-n87914963

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"משה חיגר"**.
**קמרוצרס** (שם מדעי: *Cameroceras*; מילולית: "תא חלול קרני") הוא סוג של רכיכה נכחדת ענקית מתקופת האורדוביק עד לתקופת הסילור מלפני 470-425 מיליון שנה. הוא חי באזור של אמריקה הצפונית ומימי אירואסיה. יצור זה היה מגדולי הרכיכות בתקופתו לצד האנדוצרס.

מאפיינים
--------

יצור זה היה עצום והגיע לאורך של 9 מ' או על פי מדידות אחרות לאורך 6 מ', בין הגדולות שברכיכות. בצורתו הוא דמה לנאוטילוס והכיל קונכייה עבה וארוכה שהגנה על האיברים הרכים שבתוכה. היה לו ראש גדול בקצה הקונכייה וזרועות חזקות שבאמצעותן הוא תפס טרף והרג אותו עם מקורו הקרני הארסי. היצור נע בתנועה סילונית חזקה.

יצור זה היה הטורף הראשי של תקופתו, וטרף מגוון יצורים, כגון טרילוביטים, עקרבי מים וחולייתנים קטנים ממנו. ייתכן מאוד שהוא חיכה לטרף במארב או מתחת לחול ולא צד באופן אקטיבי, שכן קונכייתו הייתה מקשה עליו לתמרן. אפשרות נוספת היא שהוא סינן את טרפו בדומה לנאוטילוסים המודרניים.

הוא נכחד בסוף תקופת הסילור יחד עם חסרי חוליות רבים.

בתרבות
------

* יצור זה מופיע בסדרה מפלצות ים שם הוא טורף מגלוגרפטוס.
* בנוסף הוא מופיע בסדרה ללכת עם מפלצות.
* הוא מופיע גם בסדרה "החיים על כדור הארץ (נטפליקס)" מ-2023, שם הוא טורף טרילוביט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קמרוצרס** בוויקישיתוף
* קמרוצרס, באתר GBIF (באנגלית)
**רוקט קיטן** (באנגלית: **Rocket Kitten**) היא קבוצת תקיפה איראנית המבצעת פעולות סייבר התקפיות נגד ארצות הברית, ישראל וערב הסעודית.

התקפותיה של הקבוצה מתמקדות נגד חברות מסחריות וביטחוניות, דיפלומטים, עיתונאים, פעילי זכויות אדם ואתרים ממשלתיים וזאת באמצעות התקפות דיוג ממוקד.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 2010, וכיוונה את התקפותיה נגד מתנגדי משטר ופעילי אופוזיציה איראנים.

על פי מחקר שנעשה על ידי חברת FireEye, קבוצת התקיפה החלה לפעול מחוץ לאיראן בשנת 2013, מקבלת חסות ממשלת איראן וביצעה מספר פעולות סייבר התקפיות נגד חברות שונות מהתעשייה הביטחונית בארצות הברית.

בחודש מרץ 2015, דיווחה חברת טרנד מיקרו, על סידרה של פעולות סייבר התקפיות וניסיונות דיוג ממוקד שביצעה הקבוצה נגד חברות וארגונים מתחומים שונים ברחבי העולם, קמפיין התקיפה זכה לשם Woolen-Goldfish.

בחודש נובמבר 2015, פגיעויות במסד נתונים בשם עויון (Oyun) ששייך לקבוצה, אפשרו לחברת צ'ק פוינט לקבל גישה אליו לא סיסמה.

המידע שנמצא במסד הנתונים חשף את שיטת הפעולה של הקבוצה ומצא כי הפעילה דפי פישינג ממוקדים שאספו פרטים של כ-1840 קורבנות ומתוכם, 18 אחוזים היו מסעודיה, 17 אחוזים מארצות הברית, 16 אחוזים מאיראן, 8 אחוזים מהולנד ו-5 אחוזים מישראל.

בחודש אוגוסט 2016, עמדו חברי הקבוצה מאחורי פריצה ל-15 מיליון פעילי אופוזיציה ומתנגדי משטר המשתמשים בתוכנת המסרים המידיים, טלגרם, כאשר הם מנצלים את האימות הדו שלבי באמצעות הודעות טקסט.

ראו גם
------

* לוחמת רשת
* טרור קיברנטי
* האקינג
* משחקי מלחמה (אבטחת מידע)
* האקטיביזם
* Charming Kitten

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוצת הסייבר Rocket Kitten האיראנית ממשיכה לתקוף יעדים בישראל, באתר Israel Defense
* מחקר חדש חושף: קבוצת הסייבר האיראנית ממשיכה לפעול – וביתר שאת, באתר אנשים ומחשבים
* האקרים איראנים ריגלו אחרי אלופים בצה"ל, באתר ישראל היום
* מידע על קבוצת Rocket Kitten, באתר Omegaton.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rocket Kitten Overview
2. ↑  Operation "Ke3chang": Targeted attacks against ministries of foreign affairs | Mandiant, www.mandiant.com (באנגלית)
3. ↑  Operation Woolen-Goldfish: When Kittens Go Phishing - TrendLabs Security Intelligence Blog, blog.trendmicro.com, ‏2015-03-19 (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  "Cyber warfare: Iran opens a new front". *Financial Times*. 2016-04-26. נבדק ב-2021-11-07.
5. ↑  Phil Muncaster, Opsec Blunders Expose Rocket Kitten Masterminds, Infosecurity Magazine, ‏2015-11-10
6. ↑  "Exclusive: Hackers accessed Telegram messaging accounts in Iran - researchers". *Reuters* (באנגלית). 2016-08-02. נבדק ב-2021-11-07.