recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קים הוגן** (בנורווגית: **Kim Haugen**; נולד ב-24 בספטמבר 1958) הוא שחקן נורווגי.

ביוגרפיה
--------

הוגן נולד באוסלו כבנם של זוג השחקנים פר תיאודור האוגן וסיסל סלג.

ב-1982 ביצע את הופעתו הראשונה בתיאטרון ב-"Den Nationale Scene" (אנ'), תיאטרון בברגן, ב-1985 החל לשחק בתיאטרון הלאומי של נורווגיה (אנ').

הוא שיחק במספר סדרות של NRK, ארגון השידור הציבור הנורווגי. ב-1986 שיחק בסרט הטלוויזיה "En måned på landet" המבוסס על מחזה מאת איוואן טורגנייב.

ב-1990 שיחק בסרט "Herman" (אנ') שהיה הנציג הנורווגי לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, בשנה זו גם שיחק את הצייר כריסטיאן סקרדסוויג בסרט השוודי "Jag skall bli Sveriges Rembrandt eller dö!".

ב-1992 ביצע את תפקיד המלט בתיאטרון "Oslo Nye Teater" (אנ').

ב-1999 ביצע תפקיד קטן בסרט המבוסס על הספר עולמה של סופי. ב-2012 שיחק בסרט "Into the White" (אנ') העוסק בנורווגיה בזמן מלחמת העולם השנייה.

כמדבב ביצע את דמותו של הכלב פונגו בדיבוב הנורווגי של "על כלבים וגנבים", את המספר ב"סוד הממלכה הקסומה" ואת אוטיס בסרט "מכוניות 2".

חיים אישיים
-----------

הוגן נשוי למגישת הטלוויזיה נדיה הסאנאוי והם הורים שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קים הוגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קים הוגן, באתר התאטרון הלאומי של נורווגיה (בנורווגית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kim Haugen, Scandinavian Voice-Over Wiki (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 98011890
* VIAF: 224052734
* WorldCat: viaf-224052734

 |
**חצי האי לברדור** (באנגלית: **Labrador Peninsula**) הוא חצי אי גדול במזרח קנדה. ממערב תוחם אותו מפרץ הדסון, מצפון מצר הדסון ממזרח ים לברדור ומדרום-מזרח מפרץ סנט לורנס. חצי האי כולל את מחוז לברדור, המהווה חלק מפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור, ואת מחוזות סאגנה-לאק-סה-ז'ה, קוט-נורד ונורד דו-קוובק, השוכנים בקוויבק. שטחו הוא 1,400,000 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה כ-150,000 נפש, לפי מפקד האוכלוסין של 2006.

מיקום וגאוגרפיה
---------------

חצי האי מוקף ים מכל עבריו פרט לדרום-מערב, שם הוא מתחבר עם קנדה גופא. החלק הצפון-מערבי של חצי האי לברדור הוא בצורת חצי-אי קטן, חצי האי אונגבה, המוקף במפרץ הדסון, מצר הדסון ומפרץ אונגבה. הנקודה הצפונית ביותר של חצי האי אונגבה, כף וולסטנהולם, היא גם הנקודה הצפונית ביותר של חצי האי לברדור ושל נפת קוובק.

חצי האי מהווה רמה שעמקי נהרות חוצים אותה. כמה רכסי הרים מתנוססים מעליה. הרי טורנגאט, בחלקו הצפוני של חצי האי, כוללים את הנקודה הגבוהה ביותר של חצי האי, מאונט קובוויק, המגיע לרום של 1652 מטרים והוא גם הנקודה הגבוהה ביותר בקנדה מזרחית לאלברטה. בהרים אלה נמצא גם הפארק הלאומי הרי טורנגאט, הפארק הלאומי היחיד של קנדה בחצי האי לברדור. הפארק שוכן בנפת ניופאונדלד ולברדור, ואילו הפארק הלאומי קורויואג שייך לנפת קוובק.

היסטוריה
--------

חצי האי קרוי על שם חוקר ארצות פורטוגזי, ז'ואאו פרננדש לוורדור (João Fernandes Lavrador). מנואל הראשון מלך פורטוגל מסר לו בשנת 1499 כתב הרשאה, שנתן לו את הזכות לחקור חלק זה של האוקיינוס האטלנטי כפי שנקבע בחוזה טורדסיאס.

יחד עם פרו דה ברסלוש (Pêro de Barcelos), צפה לראשונה בלברדור בשנת 1498. פרננדש מיפה את חופי דרום-מערב גרינלנד והודיע על קיומם בפורטוגל ובאירופה. מעמדו כבעל נחלה איפשר לו להשתמש בתואר "לָוְרָדוֹר", שמשמעו בפורטוגזית איכר או "בעל חזקה בנחלת אדמה". פרננדש נתן למעשה את השם "טרה דה לוורדור" לגרנלנד, היבשה הראשונה שצפה, אבל עם הזמן התפשט השם לכל האזורים ובסופו של דבר התקבע בלברדור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חצי האי לברדור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑   University of Newfoundland

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4033939-7
* NKC: ge384810
* VIAF: 246514375
* WorldCat: viaf-246514375

 |
**ז'ולי מריאל אי מונדט** (בקטלאנית: **Juli Marial i Mundet**, נולד ב-1884 בברצלונה שבספרד, נפטר ב-21 במאי 1963 בברצלונה) היה כדורגלן קטלאני ששיחק בברצלונה בין 1903 ל-1908. בין 1906 ל-1908 היה במקביל נשיא המועדון.

קריירה
------

מריאל נולד וגדל בברצלונה למשפחה אמידה. אביו, ז'ולי מריאל אי טיי היה ארכיטקט ופוליטיקאי, וגם אחיו, מלסיור מריאל, היה פוליטיקאי. בצעירותו החל לעבוד כקבלן בניין, באופן דומה לאביו. ב-1901, עם הקמתו של מועדון הכדורגל אייריש בעיר, הצטרף לקבוצה, שם שיחק כשוער. הוא גם היה נשיא המועדון באופן מעשי מימיו הראשונים, וככזה השתתף בהקמת התאחדות הכדורגל הקטלאנית. הוא היה באייריש עד פירוקו ב-1903. לאחר מכן הצטרף לברצלונה. בתחילה שיחק כשוער ולאחר מכן כקשר. מריאל שיחק 5 שנים בברצלונה, עד 1908, ותארו היחיד עם ברצלונה, ולמעשה הישג השיא הקבוצתי שלו, הוא אליפות קטלוניה, בה זכו ב-1905.

ב-1 באוקטובר 1906, בעודו שחקן פעיל במועדון, נבחר מריאל בישיבת חברי המועדון לתפקיד נשיא המועדון. ב-6 בנובמבר 1907 נבחר לשמש בתפקיד לקדנציה שנייה, שנמשכה עד ה-11 בנובמבר 1908. בתקופה זו היה המועדון במשבר, הן מבחינה מקצועית-ספורטיבית והן מבחינה חברתית. מספר חברי המועדון צנח לכדי 38. הקבוצה התקשתה להציג יכולת טובה במשחקיה, בייחוד בשל עזיבה של מספר שחקני מפתח כגון ז'ואן גאמפר, ארתור ויטי, ליואיס ד'אוסו וסטנלי האריס, שכולם היו מעמודי התווך עוד מימיו הראשונים בראשית המאה ה-20. למרות הקשיים עמם התמודדה הקבוצה במהלך כהונתו של מריאל צורפו שחקנים כגון מנואל אמצ'סורה, פאקו ברו וצ'ארלס וולאס, שהיו משחקניה המובילים עת זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הספרדי ב-1910. המועדון התעמת מספר פעמים עם התאחדות הכדורגל, בראשה עמד איזידרה ליורט, שהואשם בכך שהעדיף את מועדון הכדורגל X וסייע לו לזכות באליפות קטלוניה שנתיים ברציפות. ב-11 באוקטובר 1908 קיבל על עצמו מריאל גם את תפקיד נשיא התאחדות הכדורגל במקומו של ליורט, שעזב בשל הביקורת התקשורתית, אך הוא נשאר בתפקיד זמן קצר והוא סיים אותו עוד לפני סוף השנה.

בנוסף לכדורגל, עסק מריאל גם בענפי ספורט אחרים. הוא היה אחד ממייסדיו של מועדון השחייה ברצלונה ב-1907, היה בחבר המנהלים בתור רואה חשבון, וכן היה חבר באיגוד הספורט הבסקי (Real Sociedad de Sport Vasco), שם שיחק כדוריד. יתר על כן, היה חבר במועדון המכוניות של קטלוניה (RACC) ובעלים של מכונית היספאנו-סוויסה. הוא השתתף במספר מרוצים שארגן המועדון.

תארים
-----

ברצלונה
* אליפות קטלוניה: 1905

קישורים חיצוניים
----------------

* ז'ולי מריאל במדור הנשיאים של מועדון הכדורגל ברצלונה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Necrologicas,‏ La Vanguardia,‏ 22.5.1963
2. ↑  Siluetas. Primer bando del «Irish Football Club,‏ Los Deportes,‏ עמ' 465, 3.8.1902
3. ↑  Foot-ball,‏ Los Deportes,‏ עמ' 680, 6.10.1906
4. ↑  Federación Catalana,‏ מונדו דפורטיבו,‏ 31.12.1908
5. ↑  Sport Vasco,‏ La Vanguardia,‏ 23.11.1914
**סיסיל טיילור ניקולס** (באנגלית: **Taylor Nichols**; נולד ב-3 במרץ 1959) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד במרץ 1959 בעיר לואיוויל שבקנטקי. הוא החל במשחק מאז 1990 בסרט הדרמה המצליח "Metropolitan", מאת וויט סטילמאן. בסרט הוא תיפקד כצ'ארלי בלאק. הוא כיכב גם בעוד מסרטיו של סטילמאן כמו "Barcelona" מ-1994 וימי הדיסקו האחרונים מ-1998 לצידו של השחקן השותף כריס ייגמן.

לאחר מכן שיחק במספר סרטים, לרוב כשחקן משני, בין השאר בקונגו בתור ג'פרי וימס, הנשיא מאוהב של רוב ריינר בתור סטו, חדר לחץ משנת 2000 ובסרט פארק היורה 3 בו שיחק את מארק דגלר, בעלה של אלי סאטלר (לורה דרן), בשנת 2001. הוא הופיע לאחר מכן בסרט הפשע משנת 2007, אוויר לנשימה בתור אביה של סורו (שרה מישל גלר). ב-2011 שיחק בסרט "עלמות במצוקה" לצד גרטה גרוויג. לאחר מכן הופיע בשנת 2017 בסרט "Chappaquiddick", העוסק בפרשת צ'פקווידיק, בתפקיד המשפטן האמריקאי טד סורנסן. לצד הופעות בקולנוע הוא גם הופיע במספר סדרות טלוויזיה כמו: רצח במשיכת קולמוס, עיקר החדשות, שיקגו הופ, המשפט של איימי, CSI ובמחשבות פליליות.

חיים אישיים
-----------

מאז 1995 למרגריטה דה אגיליאור ולהם 2 ילדות.

קישורים חיצוניים
----------------

* טיילור ניקולס, ברשת החברתית טוויטר
* טיילור ניקולס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1124188193
* NTA: 140990895
* SUDOC: 189210362
* VIAF: 289683339
* WorldCat: lccn-nr00038311

 |
אפיק נחל כופר בחורשת האקליפטוסים בפארק הלאומי רמת גן
קטע מדופן של הנחל בחורשת האקליפטוס
**נַחַל כֹּפֶר** הוא נחל אכזב קטן, מיובלי נחל איילון, שאורכו חמישה קילומטרים בערך. הוא נמצא ברובו בתחומי רמת גן, ובסופו הוא עובר בשדות חיריה, בשטח ללא שיפוט.

עד לבינוי המשמעותי באזור במהלך המאה ה-20, היה הנחל ארוך הרבה יותר, וניקז את שטחי דרום רמת גן, וכן את שטחי גבעתיים, גבעת שמואל, מועצה אזורית אפעל ותל השומר. רוב אפיקו שולב במערכות ניקוז מי הגשמים של יישובים אלה, והוא מהווה דוגמה לנחל שהוסדר וכמעט נעלם תחת הבינוי.

תוואי הנחל
----------

הנחל זורם מצפון לדרום, ומדרך אלוף-שדה הוא מתחיל להתחתר ממזרח לדרום-מערב. כיום הוא מתחיל לצד (בגדה המערבית) כביש גהה, מדרום לצומת גהה. הגישה לנחל באזור זה קשה בגלל הקרבה לכביש, והוא אף מוקף בגדר בחלקים מסוימים. הנחל עובר בגינת "שיכון הבולגרים" שליד מחלף בר-אילן, והוא מוקף בעצים משני הצדדים לאורך כל הגינה. משם הוא ממשיך צמוד אל החומה שמפרידה בין שכונת נווה יהושע לכביש גהה. בקטע קטן מקצה גן שיכון הבולגרים עד מקום לא ידוע לצד כביש גהה, הוא מתחיל לזרום בתוך תעלה בנויה ולא בערוץ טבעי במקום זה הוקם בשנת 2018 "פארק נחל כופר". סמוך למחלף אלוף שדה הוא פונה מערבה ומתחתר לצד אלוף-שדה לאורך כמה עשרות מטרים מוקף בעצי אקליפטוס גבוהים עד הגשר שמעל דרך אלוף-שדה. שם הוא עובר במנהרה תת-קרקעית מתחת לכביש.

אחרי שהוא חוצה את הכביש הוא מגיע לגינה קטנה בשדרות בן-צבי בשיכון הצנחנים. באזור הזה גם יש צמחיית מים לצידו. מכאן הוא נכנס למובל סגור העובר ממזרח לכפר המכביה.
המשך המובל הוא בתחום הפארק הלאומי. הוא נשפך לאגם הפארק, כשבחורף הוא מזין אותו במי גשמים. מוצאו מן האגם בחורשת האקליפטוסים שבצדו המערבי של הפארק. משם הוא מתחיל להתחתר לכיוון דרום-מערב, עוקף את אצטדיון וינטר, חוצה את דרך לוד, נכנס לשולי פארק אריאל שרון ומתחתר בין השדות שליד חיריה. בקטעים אלה האפיק מוקף בצמחיית מים. הוא עובר ליד רחוב נ"ד שבתל אביב-יפו, ואחר-כך הוא ממשיך בסמוך לחווה חקלאית באזור. הוא נשפך לנחל איילון מדרום לפארק מנחם בגין שבתל אביב. בקטע שבין רחוב נ"ד עד לשפך יש שביל עפר שמיועד להולכי רגל ולרכבי שטח, הקטע מתוכנן להיות חלק מפארק אריאל שרון.

כיום, שיטחו חלק מהנחל בחלקו העובר בפארק אריאל שרון במטרה לבנות עליו שביל אופניים כחלק מתוכנית אופנידן. נכון לאוקטובר 2020 השביל חסום לעיתים בחלקו הצפוני וכן משובש בשל עבודות תשתית באזור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחל כופר** בוויקישיתוף
* תיאור סיור בנחל, פורום היסטוריה וידיעת א"י, אתר פרש
* אלי אלון, הצילו והנגישו את נחל כופר, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 13 באפריל 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  במפות מסוימות צוין שהנחל עובר בין שני האגמים שבפארק דרום בתל אביב, אך כנראה שמידע זה שגוי
2. ↑  שבילי אופניים בתל אביב וגוש דן - מפה ציבורית - המפות שלי ב-Google, באתר Google My Maps
**טיילור רובן היקס** (באנגלית: Taylor Reuben Hicks; נולד ב-7 באוקטובר 1976) זמר מוזיקת נשמה, מוזיקאי אמריקני. זוכה העונה החמישית של אמריקן איידול.

היקס נולד בברמינגהאם, אלבמה. הוא נולד עם שיער בלונדיני, לאחר מכן שיערו השתנה לחום כהה/שחור, וכשהיה בן 13 שיערו הפך לאפור. ב-1995 נרשם היקס לבית ספר למוזיקה והתחיל להוציא דיסקים עצמאיים לבדו.

היקס השתתף בעונתה ה-5 של אמריקן איידול לאחר שעבר את האודישנים בלאס וגאס. במהלך העונה שר היקס שירים רבים אשר התאפיינו בסגנונו המיוחד.

לבסוף, ב-24 במאי 2006, גבר היקס על המתמודדת נגדו, קתרין מקפי עם יותר מ-63.4 מיליון קולות, והפך לזוכה אמריקן איידול המבוגר ביותר.

מיד לאחר הניצחון בתוכנית, הוציא היקס את הסינגל הראשון שלו "Do I Make You Proud", אשר זינק מיידית למקום הראשון במצעד הסינגלים בארצות הברית. אלבום הבכורה שלו יצא ב-12 בדצמבר 2006, זמן מה לאחר שחרור הסינגל הראשון מתוכו. כחודש לאחר יצא האלבום, הוא זכה למעמד של דיסק זהב לאחר שמכר מעל חצי מיליון עותקים בארצות הברית לבדה. בינואר 2008 הודיעה חברת תקליטי RCA כי היקס שוחרר מההסכם להפקת תקליטים עם החברה.

ביוני 2008, חתם היקס על חוזה בחברת התקליטים "ונגאורד". ב-12 באוגוסט הוא הוציא אלבום אוסף בשם "Early Works".
ב-10 במרץ 2009, יצא אלבומו השני "The Distance".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טיילור היקס** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טיילור היקס
* טיילור היקס, ברשת החברתית פייסבוק

* טיילור היקס, ברשת החברתית טוויטר

* טיילור היקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* טיילור היקס, באתר AllMusic (באנגלית)

* טיילור היקס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טיילור היקס, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* טיילור היקס, באתר Discogs (באנגלית)

* טיילור היקס, באתר Songkick (באנגלית)

* טיילור היקס, באתר Genius

* טיילור היקס, באתר בילבורד (באנגלית)
* אתר מעריצים רשמי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 133493415
* ISNI: 0000 0000 6324 5823
* LCCN: no2006071191
* MusicBrainz: b8b5895b-6c8c-4e1d-867c-b4ff96a074a7
* VIAF: 70120683
* WorldCat: lccn-no2006071191

 |
**חצי האי קאניסטאו** (באנגלית: **Canisteo Peninsula**) הוא חצי אי מכוסה קרח, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

אורכו של חצי האי 50 קילומטרים, ורוחבו 30 קילומטרים.

חצי האי ממוקם בין מפרץ פררו, ומפרץ קראנטון, והוא בולט לעבר הקצה המזרחי של ים אמונדסן.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי חצי האי

חצי האי מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה בדצמבר 1946.

### מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

חצי האי נקרא על שמה של אוניית צי ארצות הברית קאניסטאו (USS Canisteo (AO-99)), שהייתה חלק מקבוצת המשימה המזרחית (eastern task group) במהלך מבצע קפיצה לגובה.

לקריאה נוספת
------------

• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 277
• Herzfeld U.C. (2004), **Detailed Studies of Selected Antarctic Outlet Glaciers and Ice Shelves**, In: Atlas of Antarctica. Springer, Berlin, Heidelberg, ttps://doi.org/10.1007/978-3-642-18515-1\_6

קישורים חיצוניים
----------------

* חצי האי קאניסטאו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חצי האי קאניסטאו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור חצי האי קאניסטאו
* חצי האי קאניסטאו באתר marineregions

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
תיאטרון מייקובסקי
**תיאטרון מאיאקובסקי** (ברוסית: **Театр Маяковского; Московский академический театр имени Вл. Маяковского**) הוא תיאטרון במוסקבה, רוסיה, נוסד ב-1920.

בתחילה נקרא "Terevsat" (התיאטרון המהפכני של הסאטירה, 1922-1920), אחר-כך "תיאטרון המהפכה" (1943-1922) ו"תיאטרון הדרמה" (1953-1944). ב-1954 נקרא התיאטרון על-שמו של ולדימיר מאיאקובסקי.

היסטוריה
--------

תיאטרון "אט ניקיטסקי" (כך נקרא עם היווסדו) נבנה ב-1886 בידי קונסטנטין טרצקי בשביל להציג אומנים זרים מפורסמים שביקרו במוסקבה. בין אלו שהופיעו בו בשלהי המאה ה-19 היו שרה ברנאר, אליאונורה דוזה, ארנסט פון פוסארט, ז'אן מונה-סילי, בנואה-קונסטאן קוקלן וארנסט אלכסנדר אונורה קוקלן. בראשית המאה העשרים נודע התיאטרון בשם "אינטרנציונל".

מאז 1920 שכן בבניין "התיאטרון המהפכני של הסאטירה" (Теревсат). ב-1922 הוא שינה את שמו ל"תיאטרון המהפכה" (Театр революции) ובראשו עמד וסוולוד מיירהולד. בשנים 1942-1931 שימש אלכסיי פופוב (1961-1892) כמנהלו של תיאטרון המהפכה; בין ההפקות הידועות באותה עת היו "שירה לגרזן", "החבר שלי", רומיאו ויוליה, "טביעת השייטת". יורשו היה ניקולאי אוחלופקוב (1967-1943). ההפקות הבולטות בתקופתו: חשמלית ושמה תשוקה, "המשמרת הצעירה", "האם", "סופת ברקים", המלט, "מותו של טרלקין" ועוד). במהלך התקופה הזו שונה שמו של התיאטרון פעמיים, תחילה ל"תיאטרון הדרמה" (1944) וב-1954 ל"תיאטרון מייקובסקי"

בשנים 1967-2001 עמד בראש התיאטרון ניקולאי גונצ'רוב. בתקופה זו שיחקו על במת התיאטרון יבגני לאונוב, ארמן ג'יגרחניאן, ולדימיר סמוליוב, טטיאנה דורונינה, ונטליה גונדרבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאטרון מאיאקובסקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון מאיאקובסקי
**שמואל פוהורילס** (1928 – 14 באוקטובר 2020) היה פרופסור לכלכלה חקלאית באוניברסיטת תל אביב, מנהל הרשות לתכנון ופיתוח חקלאי במשרד החקלאות וממייסדי מרכז פרס לשלום.

ביוגרפיה
--------

פוהורילס נולד בפולין למשפחה אמידה ובעלת חווה שעסקה בגידול ושווק חקלאי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא נמלט עם אמו לרוסיה ושם שרד את השואה. עם תום המלחמה, חזר לפולין ולמד כלכלה חקלאית, הצטיין בלימודיו והשלים את לימודי הדוקטורט בגרמניה. פוהורילס עלה לישראל בשנת 1956 ונקלט במשרד החקלאות. רוב עבודתו הייתה ברשות לתכנון ופיתוח חקלאי בה השתלב והתקדם בתפקידים שונים. בעת כהונתו של אריאל שרון כשר חקלאות, ביוני 1978, מונה למנהל הרשות.

בינואר 1975 שימש כנציג ישראל בוועידת ארגון המזון והחקלאות של האו"ם.

בשנת ,1980 הוקמה ועדה חקלאית משותפת לישראל ומצרים, בראשה עמד פוהורילס. הוועדה החליטה להקים במשותף חווה חקלאית גדולה, כאשר המצרים מינו מטעמם את הארגון ליצור חקלאי, הכפוף למשרד החקלאות המצרי, ומטעם ישראל נתמנתה חברת אגרידב לתכנן, להקים ולהפעיל במשותף את החווה. המטרה הייתה לפתח את האזורים הצחיחים-למחצה במדבר המערבי של מצרים, להכין תשתית חקלאית וקהילתית וליישב באזור תושבים חדשים. החווה פעלה בהצלחה רבה כעשר שנים.

בשנת 1982, עמד בראש הוועדה לפיתוח בקעת הירדן.

בשנת 1985, נשלח לראשונה לסין לקדם את קשרי החקלאות עם המדינה.

פוהורילס פרש מתפקידו ממשרד החקלאות בשנת 1992. במקביל לעבודתו במשרד החקלאות, היה מרצה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב ופרסם מאמרים וספרים בתחום הכלכלה החקלאית.

בשנת 1996 היה ממייסדי מרכז פרס לשלום, שם הקים את המחלקה החקלאית ועסק בקידום פרויקטים, לסיוע חקלאי, במצרים, במרוקו, באבו דאבי ובירדן.

פרסים והוקרה
------------

ביוני 1989 זכה לפרס מאת ממשלת ארצות הברית על תרומתו לפיתוח החקלאות.
פוהורילס גם זכה להוקרה על פעילותו למען ארצות מתפתחות, כאשר קיבל תעודת הוקרה מיוחדת של ארגון האומות המאוחדות.

בינואר 2019, זכה בפרס במסגרת מיזם "Global Impact Awards" מטעם ארגון הפיתוח הבינלאומי בישראל, במעמד נשיא המדינה ראובן ריבלין, על תרומתו לפיתוח החקלאות במדינות העולם המתפתח ועל תרומתו לחיזוק הקשרים הדיפלומטיים של ישראל באמצעות החקלאות.

חיים אישיים
-----------

פוהורילס היה נשוי לאולגה ואב לשני בנים, ליאון רופא קרדיולוג ואביעד פוהורילס עיתונאי וכתב ספורט.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל פוהורילס (1928-2020), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' פוהורילס מנהל הרשות לתכנון במשרד התמלאות, מעריב, 25 ביולי 1978
2. ↑  א. סדומי, ישראלי בוועידה של ארגון המזון והחקלאות, דבר, 16 בינואר 1975
3. ↑  ישראל ומצרים ישתפו פעולה בפיתוח חקלאי, מעריב, 2 בנובמבר 1980
4. ↑  אהרן פריאל, רומן חקלאי, מעריב, 13 במרץ 1990
5. ↑  מרדכי ברקאי, רחשי תזוזה בבקעת הירדן, דבר, 10 בדצמבר 1982  
שמעון וייס, דרושה תנופה מחודשת לפיתוח בקעת הירדן, דבר, 16 באוגוסט 1983
6. ↑  ישראלים נכנסים לסין: אקדמאים, יזמים ועובדת מדינה שלמדה שם סינית, מעריב, 29 במרץ 1987  
מומחה ישראלי הביא לסין שי, מעריב, 10 באפריל 1986
7. ↑  גדי גולן, ‏מגדלי תמרים מאבו-דאבי, ירדן, מצרים ומרוקו -לכנס בישראל, באתר גלובס, 4 באפריל 2006
8. ↑  אהרן פריאל, פרס אמריקני לפרופ' שמואל פוהורילס, מעריב, 15 ביוני 1989
9. ↑  למען עתיד טוב יותר: זוכי טקס פרסי היזמות והחדשנות הישראלי, באתר וואלה!‏, 16 בינואר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301323105171
* BnF: cb127976256 (data)
* LCCN: n84226301
* SUDOC: 190070005
* VIAF: 98124259
* WorldCat (עם VIAF): 98124259

 |
הפסל "דוד" של מיכלאנג'לו נחשב לאחד מהישגיה הגדולים של האמנות
**אמנות פלסטית** היא שם כולל לאמנויות שעוסקות בחומרים הניתנים לעיבוד בדרך כלשהי, כגון חימר, צבע, נייר או מתכות למיניהן. אמנויות המסווגות כאמנויות פלסטיות הן, למשל, ציור, רישום ופיסול; כמו כן, יכולה ההגדרה להתייחס לעיתים לאדריכלות, לעיצוב ולעבודות בעץ, באבן ובמתכות. זהו אחד הענפים המרכזיים באמנות בכלל, וככל הנראה הקדום ביותר. ציורי קיר ופסלונים נעשו עוד בשחר האנושות. עם השנים התבררה המגמה של האמנות הפלסטית להגיע לכדי יצירת העתק מדויק של המציאות, אך כאשר מטרה זו הושגה במידה רבה בתקופת הרנסאנס, התחילה מגמה הפוכה של שבירת צורות והצגת רגש במקום המציאות.

התפיסה האקדמית והשינוי
----------------------

עד סוף המאה ה-19 היה ידוע שגורל האמנות כולה נחתך בחדר העבודה של האמן ועצם מעשה היצירה מוכתב על ידי מגעו של הצייר בבד, גישושיו של ארכיטקט על פני שולחן השרטוט שלו, ותחושת החימר מתחת לאצבעותיו של הפסל. מעשי יצירה אלה היו ההישג והמהות של היצירה האמנותית. בתחילה, המגמה של האמנות הפלסטית הייתה מבוססת על התפיסה האקדמית והגיעה עד לכדי יצירת העתק מדויק של המציאות, בעיקר בציור ובפיסול. בימינו, עם התפתחות המדע והטכנולוגיה, הקשרים בין האמנים הפכו לעניין של יום ביומו ונוצר זרם חדש באמנות, שהוביל לדרך חדשה ושונה מכל מה שהיה ידוע עד היום בציור ובפיסול. הנוף, האנטומיה והמציאות נעלמו, ובמקומם באו הסמלים, שבירת הצורות ורגש.

חדר העבודה של האמן הפך לשקוף, האימפרסיוניסטים ביקרו אצל הקוביסטים, השפיעו זה על זה והושפעו יחדיו מחיתוכי העץ היפניים ומהפיסול האפריקאי. במהלך הקשרים הללו נוצרה האמנות בת ימינו. היום כל האמנים בעולם שותפים בתחום האמנות, ורק המבקר בתערוכה או ההיסטוריונים של האמנות ופרשנייה נדרשים לעקוב אחר מהלך הקשרים בין האמן לסביבתו או בינו לבין אמנים אחרים. האמן עצמו פטור ממתן פרשנות לעבודתו.

ראו גם
------

* אמנות חזותית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנות פלסטית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4046277-8

 |
**אביבה מוּלֶר-לַנצֶט** (Muller-Lancet; ‏1921 - 30 בדצמבר 2015) הייתה חוקרת עדות ישראל, המייסדת והאוצרת של המחלקה לאתנוגרפיה יהודית במוזיאון ישראל. כלת פרס ירושלים לטיפוח מורשת עדות ישראל.

ביוגרפיה
--------

נולדה בטרנסילבניה ליוסף ויהודית לנצט. אחיה היה משה לנצט. בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה, שהייתה בין משפחות החלוצים שייסדו את העיר הרצליה. בשנות ה-40 למדה סוציולוגיה וארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן נסעה ללמוד תולדות האמנות בפריז. בסוף שנות ה-50 שבה לישראל. היא הוזמנה על ידי ראש עיריית חיפה אבא חושי ופרופ' דב נוי לשמש כאוצרת במוזיאון לאתנולוגיה ולפולקלור שהוקם בחיפה. היא סירבה לקבל את התפקיד, ועבדה במוזיאון באיסוף חפצי נוי ולבוש. היא החלה להתעניין ביהודי תימן וחקרה את לבושיהם וחפציהם. לשם כך הסתובבה במשך תקופה ארוכה ביישובי עולי תימן שסביב העיר רחובות, שם שהתה בבית אחיה פרופ' משה לנצט.

בשנת 1963 שהתה בשנת השתלמות באתנולוגיה בפריז. בשנת 1964 הוזמנה על ידי מוזיאון בצלאל לטפל באוספי החפצים האתנוגרפיים מתימן וממרוקו לקראת העברתם למוזיאון ישראל. עם פתיחת מוזיאון ישראל בירושלים, בשנת 1965, ייסדה מולר-לנצט את המחלקה לאתנוגרפיה יהודית במוזיאון ושימשה האוצרת של המחלקה שנים רבות, עד לפרישתה לגמלאות בשנת 1984. במשך השנים חקרה את לבושי העדות, אספה ושימרה פריטי לבוש ונוי רבים, אותם השיגה ברחבי העולם. היא התמקדה במחקר ארבע עדות: תימן, מרוקו, עיראק ובוכרה.

בשנת 2010 יצא לאור בהוצאת יד בן צבי ספרה של מולר-לנצט "כסות ומסר - לבושם של יהודים בארצות האסלאם" במהדורה אלבומית, ובו אוסף מאמרים אתנולוגיים פרי מחקריה, מלווים בתמונות רבות של פריטי לבוש ונוי של העדות השונות.

מולר-לנצט נפטרה ב-30 בדצמבר 2015, בגיל 94.

קישורים חיצוניים
----------------

* אביבה מולר-לנצט (1921-2015), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה דשן, "כסות ומסר, לבושם של יהודים בארצות האיסלאם" מאת אביבה מולר-לנצט | צד התפר, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304824805171
* BnF: cb12727610q (data)
* ISNI: 0000 0000 6702 5318
* LCCN: n87112893
* SUDOC: 080212824
* VIAF: 60590787
* WorldCat: lccn-n87112893

 |
**אמנות שימושית** היא עיצוב וקישוט אובייקטים יומיומיים כדי להפוך אותם ליפים או אסתטיים. אמנות שימושית מובדלת מאמנות יפה אשר מכוונת לייצר אובייקטים שהם יפים או משמשים גירוי אינטלקטואלי. בפועל, יש חפיפה בין השתיים לעיתים קרובות.

עיצוב תעשייתי, עיצוב גרפי, עיצוב אופנה, עיצוב פנים, האדריכלות ואמנות דקורטיבית הם תחומים הנחשבים לאמנות שימושית. הם עשויים להיות בגדים, תכשיטים, רהיטים, צעצועי ילדים, מכוניות וכלי נגינה; כמו גם העתקים של תמונות שהופקו בהקשרים עסקיים, פוסטרים של סרטים או פרסומות ישנות. מספר דוגמאות לאמנות שימושית הן: תחריט, פרזול סוסים, צורפות, כריכת ספרים, טיפוגרפיה, אופנה, ויצירת תחפושות.

עם סגנונות האמנות החזותית הנמצאים תחת הקטגוריה של אמנות שימושית קיימים האר דקו והאר נובו, ותנועת האמנויות והאומנויות.

פריטי אמנות שימושית נאספים ומוצגים במוזאונים, כגון ארכיב הבאוהאוס ומרטין-גרופיוס-באו.

דוגמאות לאמנות שימושית
----------------------

* חנוכיה עם ענפי זית וכד בעיצובו של מוריס אשקלוןחנוכיה עם ענפי זית וכד בעיצובו של מוריס אשקלון
* פוסטר לתערוכת אמנות משנת 1906פוסטר לתערוכת אמנות משנת 1906
* אגרטל פרחים מעוטראגרטל פרחים מעוטר
* כיסא מעוצב עם משענת מעוגלתכיסא מעוצב עם משענת מעוגלת
* תיק מעוטר בפניני זכוכית משנת 1875תיק מעוטר בפניני זכוכית משנת 1875

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנות שימושית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7593577-6
* NKC: ph116551

 |
**רגנוזאורוס** (שם מדעי: ***Regnosaurus***; מילולית: "הלטאה של רגננסיס" (אנ') - שם של שבט קדום מאזור סאסקס) הוא סוג של דינוזאור מתת-סדרת הסטגוזאורים ומשפחת ההואיאנגוזאוריים, אשר חי בקרטיקון התחתון של אנגליה שלפני 137 עד 121 מיליון שנה, זאת בניגוד לסוגים רבים שהתקיימו במשך היורה. סוג זה כלל מין אחד - *Regnosaurus northamptoni*, הקרוי על שם נשיא החברה המלכותית (שעמד להתפטר) - ספנסר קומפטון, המרקיז של נורת'האמפטון (אנ').

הרגנוזאורוס התגלה לראשונה בעיירה צ'אקפילד (Cuckfield) שבמערב סאסקס שבאנגליה משרידים של לסת תחתונה שהועברו למוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון. הממצאים היחידים ששרדו נמצאו בדרום אנגליה, וכללו שרידי לסת תחתונה באורך 6 סנטימטרים ועם 15 שקעי שיניים חרוטיים במקצת. ממצאים בודדים, כנראה של אגן הירכיים התגלו באי וייט. ממצאים אלה מרמזים שהדינוזאור היה קטן מאוד ולא עלה על 4 מטרים.

טקסונומיה
---------

את המאובנים שהתגלו חקר גדעון מנטל ב-1839 הניח שמדובר בשרידי לסת של איגואנודון, כנראה של פרט צעיר, וכך הציג אותה לאגודת החברה המלכותית ב-1841. החוקר ריצ'רד אוון לעומתו ערער על קביעה זו בהתייחס לשרידי לסתות איגואנודונים שנראו שונים מאוד, כך שמדובר היה בסוג שונה. גם מנטל חזר בו מהקביעה הראשונה והניח שמדובר באחד הסוגים הקרובים לאיגואנודון.

בעוד החוקרים הראשונים סברו שמדובר בסוג ממשפחת האיגואנודוניים, אשר מינים שלהם התגלו באותן תצורות, החוקר ריצ'רד ליידקר הציע ב-1888 על קרבתו של דינוזאור זה לסקיילדוזאורוס עקב מבנה דומה. ב-1911 הציע החוקר אלפרד פון זיטל לשייך אותו למשפחת הסטגוזאוריים. עם זאת הוא ניחן במספר הבדלים בולטים ביחס לסטגוזאורים אחרים. החוקר אלפרד רומר (אנ') הציע שהוא קרובו של ההילאוזאורוס, בעוד ג'ון אוסטרום סבר שמדובר בכלל בסוג זאורופוד.

כיום מכלילים את הרגנוזאורוס לצד ההואיאנגוזאורוס האסייתי במשפחה קרוב לסטגוזאוריים, מאחר שמבנה הלסתות מאוד דומה. עם זאת נמצאו מעט מאוד שרידים כך שקשה לדעת בוודאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רגנוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
אמנות פנטזיה, ג'וג' גרי (George Grie).
**אמנות פנטזיה** (**Fantasy art**) היא ז'אנר של אמנות שמתמקדת באלמנטים של קסם, במוטיבים על-טבעיים, ברעיונות וביצורים שקשורים לכך. בזמן שיש חפיפה חלקית עם ז'אנר המדע הבדיוני, האימה ועם אמנויות בדיה אחרות, לז'אנר זה יש יסודות ייחודיים שלרוב לא יימצאו בז'אנרים האחרים של אמנויות הבדיה.

תיאורים של אגדות עתיקות, וגם תיאורים של פנטזיה מודרנית בצורה של התערבויות אלוהיות ואלמנטים אחרים של קסם או של כוחות על טבעיים, הם יסודות שכיחים מאוד, ומבדילים את אמנות הפנטזיה מהז'אנרים האחרים. דרקונים, קוסמים, פיות, אל-מתים ויצורים דמיוניים מיתיים אחרים הם מאפיינים שכיחים נוספים באמנות הפנטזיה. מאחר שחלק נכבד מיצירות הפנטזיה מתרחש בעולם דמויי ימי הביניים ניתן למצוא באמנות פנטזיה גם ציורים של אבירים, לוחמים עם חרב ושריון, טירות וקרבות אפיים (למשל: אביר נגד דרקון).

אמנות פנטזיה מחוברת באופן חזק לספרות הפנטזיה והרבה ציורי פנטזיה הם איורים לספרי פנטזיה כמו שר הטבעות, רומח הדרקון ועולם הדיסק. כך למשל, הפסלת ג'וזפין ווהל יצרה סדרה של פסלים על בסיס דמויות מספר שר הטבעות. 

קיימת תת-תרבות גדולה המבוססת על יצירת אמנות פנטזיה חובבנית.

ראו גם
------

* לארי אלמור
* ויין בארלו
* פול קידבי (עולם הדיסק)
* בוריס ואלחו
* לויס רויו

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אמנות פנטזיה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1114070

 |
**אאולופוס** (שם מדעי: **Euhelopus**) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מקבוצת המקרונריה, אשר חי בתור הקרטיקון (בעבר סברו שחי בסוף היורה עקב תיארוך סלעים שגוי) לפני 129-113 מיליון שנה מהיום. מאובניו של הדינוזאור התגלו ב-1913 במחוז שאנדונג שבסין והוגדרו בידי החוקר קארל וימאן ב-1929. המשמעות של שמו המדעי הוא: "כפות מארש אמיתיות", זאת עקב בלבול בין השם הישן שלו, *Helopus* עם השם המדעי של השחפית הכספית, אשר גם נקראה באותו שם בעבר. הוא נקרא כך כיוון שמבנה הרגליים שלו הזכיר לחוקר נעלי ביצות מוזרים. דינוזאור זה היה הראשון שנחקר מהדינוזאורים של סין וגם בין הבודדים מקבוצתו שהתגלה עם גולגולת מושלמת כמעט.

מאפיינים
--------

האאולופוס היה קרובם של הטיטאנוזאורים הענקיים אך הוא עצמו היה קטן בהרבה והגיע לאורך 15 מ' ולמשקל 15-20 טון והיה דומה במראהו לדאשיאטיטאן. עם זאת מחקרים מעודכנים יותר הורידו את הגודל לאורך 11 מטר ולמשקל של 35 טון בלבד. בניגוד לרוב הזאורופודים הוא היה בעל רגליים קדמיות ארוכות יותר מהרגליים האחוריות. הוא היה בעל זיזים בולטים על צווארו ובעל גולגולת עם שיניים דמויות רכסים הפונות באופן בולט החוצה, ובעלות ציפוי דק עליהם וחלק מהשיניים הפנימיות היו חסרות. מראה הגולגולת הזכיר את גולגולת הקמרזאורוס. הוא היה בעל צוואר וזנב קצרים יחסית ורגליים ארוכות עם בהונות עבות.

דינוזאור זה היה שלב מעבר בין הקמרזאוריים לבין הטיטאנוזאורים הגדולים והיה קרוב מאוד לג'ננסיה. חלק מעצמותיו שויכו בעבר לסוג פוקיונגוזאורוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאולופוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
בתוכנה, **רגרסיה** (או **נסיגה**) היא באג שגורם לתכולה שעבדה בגרסאות התוכנה עד כה להפסיק לעבוד כפי שתוכננה בעקבות שינוי כלשהו שנעשה בהתקנת התוכנה, בדרך כלל כתוצאה מהתקנת טלאי תוכנה, שדרוג גרסה, שינוי הגדרות במחשב וכדומה. **רגרסיית ביצועים** היא מצב שבו בעקבות שינוי כלשהו שנעשה בהתקנת התוכנה התכולות אמנם נותרו כשהיו, אולם ביצועי התוכנה הידרדרו וכעת היא צורכת יותר זיכרון או זמן עיבוד משצרכה בעבר עבור אותה הפעולה.

רגרסיות בדרך כלל נגרמות בשל עדכוני תוכנה (בין אם כשדרוג או כטלאי תוכנה), והדרך העיקרית להימנע מהן היא לבצע **בדיקות נסיגה** מלאות ככל הניתן למערכת לפני שחרור העדכון למשתמשים. בדיקות אוטומטיות ומקרי מבחן יכולים להפחית משמעותית את הסבירות לרגרסיה.

רגרסיה בתוכנה יכולה להיות אחת מהשלוש הבאות:

* **מקומית** - השינוי יוצר באג חדש ברכיב ששונה או בחלק אחר של התוכנה המסתמך על הפונקציונליות ששונתה.
* **מרוחקת** - השינוי בתוכנה פוגע בפונקציונליות של תוכנה אחרת המשתמשת בפונקציונליות של התוכנה ששונתה.
* **חושפת** - השינוי חושף באג שהיה קיים בגרסאות קודמות, אך לא הייתה לו השפעה טרם השינוי עצמו.

דוגמאות
-------

* רגרסיה מרוחקת אירעה ב-9 בנובמבר 2008 כאשר חברת האבטחת AVG שחררה עדכון שסימן DLL חיוני של מערכת ההפעלה חלונות כקובץ חשוד שיש למחקו. משתמשים שאכן מחקו את הקובץ פגעו באופן חמור בפונקציונליות של מערכת ההפעלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  AVG incorrectly flags user32.dll in Windows XP SP2/SP3, Ars Technica (באנגלית)
**רגע של פזיזות** (באנגלית: **The Reckless Moment**) הוא סרט מלודרמה ופשע אפל אמריקאי משנת 1949 בבימויו של מקס אופולס, עם ג'ואן בנט וג'יימס מייסון בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הסיפור The Blank Wall של אליזבט סנקסי הולדינג (אנ'). ב-2001 הופק הסרט The Deep End המבוסס על אותו סיפור.

זה היה הסרט האחרון אותו ביים מקס אופולס לפני שחזר לצרפת. בתחילה הסרט לא הוערך על ידי מבקרים אבל בשנים האחרונות הוא הוערך מחדש ונחשב כאחד הסרטים הבולטים של אופולס.

הסרט צולם באי בלבואה (אנ') ובלוס אנג'לס.

תקציר העלילה
------------

לוסיה הרפר (ג'ואן בנט) גרה עם בתה ביאטריס ("בי") (ג'רלדין ברוקס) ובנה דייוויד באי בלבואה, על חוף הים דרומית ללוס אנג'לס. בעלה נמצא רוב הזמן בעסקים באירופה והיא למעשה מנהלת את המשפחה. הבת בי לומדת בבית ספר לאמנויות בלוס אנג'לס ולוסיה מגלה שהיא מנהלת יחסים עם גבר מבוגר בעל עיסוקים מפוקפקים בשם טד דרבי (שפרד סטרודוויק).

לוסיה נוסעת ללוס אנג'לס, נפגשת עם דרבי ומתעמתת אתו בדרישה שיפסיק להיפגש עם בי. הוא מוכן לעשות זאת תמורה תשלום. לוסיה חוזרת לבלבואה מוסרת זאת לבתה ואוסרת עליה להיפגש עם דרבי. בי לא מאמינה לה וריב פורץ ביניהן. בלילה מתחמקת בי לפגישה עם דרבי על החוף בבית סירה ליד הבית. הוא מודה שדרש כסף והיא חובטת בו ובורחת. דרבי נופל, נתקל בעוגן ונהרג. לוסיה מחפשת את בי שחוזרת נסערת ומסתגרת בחדרה. לוסיה יוצאת החוצה עם פנס ולא מוצאת דבר. רק בבוקר היא מגלה את גופתו של דרבי, מטעינה אותו על סירת המוטור שלה וזורקת אותו על החוף במרחק כמה קילומטרים. היא לא מגלה זאת לבי.

המשטרה מגלה את הגופה ומתחילה מיד בחקירה. הם חוקרים חקירה שטחית את בני המשפחה. לבית גבר בשם מרטין דונלי (ג'יימס מייסון). דונלי הוא שותף לעבריין בשם נייג'ל (רוי רוברטס). דרבי היה חייב לנייג'ל כסף ונתן לו כערבות את מכתביה של בי לדרבי. כעת דורש דונלי מלוסיה 5.000 דולר תמורת המכתבים האלה.

לוסיה אובדת עצות, אין לה את הכסף הזה אבל אם יתגלו המכתבים למשטרה יהיה ברור שבי קשורה לרצח. היא מנסה כל הזמן להתחמק ודונלי מתחיל להתאהב בה. הוא מוכן לוותר לה על חלקו בסחיטה אבל שותפו נייג'ל הוא אלים ואינו מוכן לוותר. הוא מגיע לביתה של לוסיה ומאיים עליה. באותו הזמן מגיעה למקום דונלי, מתעמת עם נייג'ל וחונק אותו למוות.

הם מעמיסים את הגופה למכוניתו של דונלי ולוסיה נוסעת אחריו. בדרך מתהפך דונלי ונמחץ למוות. לפני שהוא מת הוא אומר לשוטרים שהוא רצח את דרבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "רגע של פזיזות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רגע של פזיזות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "רגע של פזיזות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "רגע של פזיזות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לרגע של פזיזות, באתר יוטיוב
* רגע של פזיזות, באתר TCM
**יובל יעקובוביץ'** (נולד ב-9 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

יעקובוביץ' החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, וב-6 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2–0 על הפועל הרצליה במסגרת גביע הטוטו, ובו גם הבקיע את שערו הראשון בקריירה. בהמשך העונה המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ובעונה שלאחר מכן כבש 10 שערים בליגת העל לנוער, כאשר במקביל שותף ב-17 משחקים במדי הקבוצה הבוגרת בליגה הלאומית. בעונת 2012/2013 צורף יעקובוביץ' באופן רשמי לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, וכבש שער אחד ב-13 הופעות ליגה, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.

לקראת עונת 2013/2014 חתם יעקובוביץ' במכבי פתח תקווה. ב-24 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 להפועל רעננה, אך בהמשך עונתו הראשונה במועדון שותף בעוד שישה משחקי ליגה בלבד, כולם כמחליף. בעונת 2014/2015, תחת הדרכתו של המאמן רן בן שמעון, הפך יעקובוביץ' לשחקן מפתח בהרכב הקבוצה שסיימה את העונה בפלייאוף העליון, ערך 26 הופעות, ואת שער הבכורה שלו בליגת העל כבש במשחק מול מכבי נתניה שהסתיים בתיקו 4–4. בעונת 2015/2016 ערך 20 הופעות ליגה וכבש שער אחד בגביע הטוטו.

ב-20 בספטמבר 2016 חתם יעקובוביץ' בקבוצה הרומנית טרגו מורש, ובמדיה שיחק ארבעה חודשים וערך תשע הופעות בליגת העל הרומנית.

ב-1 בפברואר 2017 חזר יעקובוביץ' לקבוצת נעוריו הפועל כפר סבא, ובמדיה ערך תשע הופעות בליגת העל עד תום עונת 2016/2017, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-13 ביוני 2017 חתם יעקובוביץ' במועדון ספורט אשדוד. ב-13 בינואר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול מכבי נתניה שהסתיים בתיקו 2–2, ואת עונתו הראשונה בקבוצה סיים עם שער אחד ב-25 הופעות. בעונת 2018/2019 כבש שער אחד ב-16 הופעות, ובסופה שוחרר מהמועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יובל יעקובוביץ'"**.
**אָאוּלָה מַגְנָה** הוא האולם הגדול ביותר באוניברסיטת סטוקהולם בשוודיה. בנייתו הושלמה בשנת 1998. בנוסף לאולם ההרצאות הגדול ישנם חדרי ישיבות וסמינרים קטנים יותר. מחוץ לאולם ההרצאות יש גלריה לקריאה. האודיטוריום משמש למפגשים אקדמיים, כמו כנסים וסימפוזיונים וכן לאירועים חיצוניים כמו אסיפות כלליות. כאן נערכו גם חלק מהרצאות נובל.

אדריכל
------

 ראלף ארסקין
אאולה מגנה עוצבה על ידי האדריכל ראלף ארסקין, שתכנן גם את האולהוסט הסמוך, את ספריית אוניברסיטת סטוקהולם, את אקטיברום (פרסקאטיהאלן), ואת בית המשפטים בעבור האוניברסיטה. אאולה מגנה היה הפרויקט האחרון של ארסקין עבור האוניברסיטה לפני מותו בשנת 2005. הרעיון להציב אודיטוריום באתר נוצר מאז תכנון הקמפוס בשנות ה־1960 המוקדמות.

עיצוב
-----

 פירוט לבנים, חזית דרומית
הבניין בנוי לתוך האדמה. מהצד הצפוני ומהכניסה הראשית הוא נותן רושם נמוך וצנוע, הנשלט על ידי משטחי זכוכית גדולים. בצד הדרומי, הבניין במלוא גובהו. ארסקין מפרק את החזית ל"כרכים" רבים בגודל, מבנה, וגובה שונים ובסידור מעניין. החזית הצפונית מצופה בלבנים בגוונים שונים של אדום, מתבטאות בארשת של מרקמי משטח מגוונים. הגג, הנראה למרחוק, כולל מחזירי שמש, האופייניים לסגנונו של ארסקין, המעבירים אור יום לאולם דרך צוהר. המרחב הפנימי מציע פנורמה עצומה דרך חזית הזכוכית מצפון, אשר מציבה את הצופה במגע הדוק עם הטבע ועם האלונים הישנים שבחוץ. בפנים חוזרים קירות הלבֵנים. לעיצוב הפנים יש תחושה טבעית דרך סלע חשוף במבואה התחתונה. הבטנה הכפרית של עץ בצבע בלונד היא תכונה אופיינית בכל הבניין, ומציגה ניגודיות חמה לאבן הזכוכית.

 אודיטוריום
עיצוב האודיטוריום נוצר בהשראת תוכנית חצי־מעגלית של אמפיתיאטרון עתיק. זה נועד לאפשר לקהל של 1,194 לתפוס את הדובר ללא הגברה חשמלית. למטרה זו עבד ארסקין עם היועץ האקוסטי נילס-אוקה נילסון. לתקרת העץ יש שיפוע תלול לכיוון הבמה כדי להגביר את התפשטות הצליל ולהימנע מהדים. פתרונות אלה נועדו גם לספק אפקט פיסולי אסתטי. כדי להשיג התפשטות מרבית של צליל, השיפוע התלול שולב בעיצוב, והחומרים והצורות של החלל נבחרו בקפידה.

לקריאה נוספת
------------

* Hultin, Olof ; Österling, Ola; Perlmutter, Michael (2002) [1998]. Guide till Stockholms Arkitektur (Guide to Stockholm's architecture, 2nd edition). Stockholm: Architecture Publishers. Libris 8465772. מסת"ב 91-86050-58-3
* Erskine, Ralph; (1998) "Aula Magna, Stockholm", Architecture, No. 1 Stockholm
* Egelius, Mats, (1998) "Aula Magna closes the circle", Architecture, No. 1, Stockholm

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאולה מגנה** בוויקישיתוף
* "Aula Magna". Stockholm University.
|  |
| --- |
| 
בערך זהנעשה שימושבסימנים מוסכמיםמתחום המתמטיקה.להבהרת הסימניםראו סימון מתמטי. |

**cis** הוא סימון מתמטי שהגדרתו {\displaystyle \ cis(x)=\cos(x)+i\sin(x)}, כאשר 
\ \cos הוא הפונקציה הטריגונומטרית קוסינוס, \ \sin הוא הפונקציה הטריגונומטרית סינוס ו־\ i הוא היחידה המדומה. בהתאם לנוסחת אוילר {\displaystyle \ cis(x)=e^{ix}}.

את הסימון cis טבע בשנת 1866 המתמטיקאי האירי ויליאם רואן המילטון בספרו "Elements of Quaternions" שפורסם לאחר מותו. הסימון משמש כקיצור נוח המפשט הצגה של ביטויים מסוימים, למשל בטרנספורמציית פורייה. דוגמה: נוח יותר לכתוב ולהבין את הביטוי cis(*x*2) מאשר לכתוב ולהבין את הביטוי *e**ix*2.

בספריות תוכנה מתמטית, כגון Math Kernel Library של אינטל, נכלל מימוש של פונקציה זו בשפות תכנות נפוצות.

זהויות מתמטיות
--------------

**נגזרת**:

{\displaystyle {\frac {\mathrm {d} }{\mathrm {d} z}}\operatorname {cis} (z)=i\operatorname {cis} (z)=ie^{iz}}
**אינטגרל**:

{\displaystyle \int \operatorname {cis} (z)\,\mathrm {d} z=-i\operatorname {cis} (z)=-ie^{iz}}
**תכונות נוספות**:

הזהויות הבאות נובעות ישירות מנוסחת אוילר:

{\displaystyle \operatorname {cis} (x+y)=\operatorname {cis} (x)\,\operatorname {cis} (y)}
{\displaystyle \operatorname {cis} (x-y)={\operatorname {cis} (x) \over \operatorname {cis} (y)}}
זהויות אלה מתקיימות כאשר *x* ו-*y* הם מספרים מרוכבים. כאשר *x* ו-*y* הם מספרים ממשיים, מתקיים גם:

{\displaystyle |\operatorname {cis} (x)-\operatorname {cis} (y)|\leq |x-y|.}

מספרים מרוכבים
--------------

את המספר המרוכב {\displaystyle z=x+iy} ניתן להציג בהצגה קוטבית כ- {\displaystyle \ z=r(cis\theta )}, כאשר 
\ r={\sqrt {x^{2}+y^{2}}} הוא המרחק של הנקודה z מראשית הצירים, והזווית \ \theta , שבין הישר המחבר את הנקודה z לראשית הצירים ובין ציר ה-x, ניתנת בנוסחה {\displaystyle \ \theta =\arctan \left({\frac {y}{x}}\right)}.

פעולות כפל וחילוק של מספרים מרוכבים נעשות פשוטות יותר בהצגה פולרית. בהתבסס על הזהויות הטריגונומטריות

{\displaystyle \cos(a+b)=\cos(a)\cos(b)-\sin(a)\sin(b)}
{\displaystyle \sin(a+b)=\cos(a)\sin(b)+\sin(a)\cos(b)}
כאשר נתונים המספרים המרוכבים {\displaystyle z\_{1}=r\_{1}\operatorname {cis} \varphi \_{1}}, {\displaystyle z\_{2}=r\_{2}\operatorname {cis} \varphi \_{2}} מתקיים 

{\displaystyle z\_{1}z\_{2}=r\_{1}r\_{2}\operatorname {cis} (\varphi \_{1}+\varphi \_{2})}
{\displaystyle {\frac {z\_{1}}{z\_{2}}}={\frac {r\_{1}}{r\_{2}}}\operatorname {cis} (\varphi \_{1}-\varphi \_{2})}

ראו גם
------

* משפט דה מואבר

קישורים חיצוניים
----------------

* Cis, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ,William Rowan Hamilton Elements of Quaternions, Longmans, Green & Co. 1866, p. 251
2. ↑  v?CIS, Developer Reference for Intel® Math Kernel Library - C
**שובו** היא רשת חינוך פרטית חרדית בישראל הפונה לקהל חילוני, בעיקר לילדי עולים מברית המועצות לשעבר.

היסטוריה
--------

הרשת הוקמה בשנת 1991 בעקבות גל העלייה מרוסיה. על הקמתה הכריז הרב אברהם יעקב פאם, ראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק, באספה השנתית של אגודת ישראל בארצות הברית, כיום עומדת הרשת תחת הנהגת הרב חיים וואלקין. ליו"ר הארגון נבחר אייב בידרמן, שר האוצר לשעבר של מדינת ניו יורק. נשיא הכבוד היה הסנטור היהודי-אמריקני ג'ו ליברמן.

"שובו" מתמקדת בהוראת מדעים, מתמטיקה ומחשבים, המשולבים בלימודי יהדות ורוסית כשפה שנייה. מוסדות הרשת מתקיים יום חינוך ארוך, מפעל הזנה, מערך הסעות ועזרה סוציאלית. 

מנכ"ל "שובו" כיום הוא חיים מיכאל גוטרמן.

בעשור השני של המאה ה-21, נקלטים ברשת בעיקר ילדים אשר אינם ממשפחות עולים. לרשת כשבעים מוסדות, מגיל הגן ועד התיכון עם כאלף אנשי צוות, ולומדים בה כ-6,000 תלמידים. בחלק ממוסדות "שובו", בהם קולטים תלמידים חרדים, נקראים "שובו חזון אברהם".

"שובו" מסונפת בעקיפין למוסדות החינוך העצמאי. בפעילותה, הרשת נסמכת על תקצוב משרד החינוך, על תרומות ועל השתתפות משפחות התלמידים.

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 התקשתה הרשת בתשלום משכורות המורות, אמנם בשנים האחרונות התייצבה הרשת ואף הקימה בתי ספר חדשים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של שובו
* דיאנה בחור-ניר, ‏שובו הביטו וראו, באתר גלובס, 27 ביוני 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוטי ארגמן, רשת בתי הספר של 'שובו' קורסת?, באתר בחדרי חרדים, 20 במאי 2009
פירוש נוסף ערך זה עוסק בציור מעשה ידי טיציאן. אם התכוונתם לבלט מאת אלבר רוסל, ראו בכחוס ואריאדנה (באלט).

**באכחוס ואריאדנה** (באנגלית: **Bacchus and Ariadne**) הוא ציור שמן על בד מעשה ידי טיציאן.

הציור הוזמן על ידי אלפונזו הראשון ד'אסטה, דוכס פרארה עבור חדר העבודה שבארמונו (ה-Camerino d'Alabastro). הציור הוזמן מרפאל אשר קיבל מקדמה עבור היצירה, אולם נפטר בשנת 1520 בטרם השלימה. בעקבות מותו של רפאל התבקש טיציאן ליצור את היצירה.

הציור מוצג כיום בגלריה הלאומית שבלונדון, ונחשב לאחת מהמפורסמות ביצירותיו של טיציאן.

תיאור היצירה
------------

היצירה מבוססת על כתביהם של המשוררים הרומיים קטולוס ואובידיוס.
ביצירה מתוארת אריאדנה שהושארה על האי נקסוס לאחר שאהובה תזאוס זנח אותה. 
האל בכחוס (דיוניסוס) מגלה אותה על החוף, ומזנק להצילה משני נמרים המתקרבים אליה. לפי פרשנות אחרת, בכחוס, המתאהב באריאדנה מזנק ממרכבתו אליה היו רתומים שני נמרים.

במחצית התמונה העליונה מופיעים השמים הים תיכוניים שצוירו בלפיס לזולי (צבע יקר באותה עת), ואילו במחצית התחתונה מתואר האי ותהלוכה מתושביו בצבעי ירוק/חום.

קיימת גם פרשנות המתייחסת לפרטים קטנים המופיעים בציור (דוגמת פרח הצלף בתחתית התמונה) הטוענת שלהעמדה של הדמויות בציור יש הסבר אחר. טיציאן השתמש בהומור בתי שימוש בתיאור גיבוריו.

שיקום היצירה
------------

הבד עליו צוירה היצירה גולגל פעמיים במהלך המאה ה-16. גלגול זה הזיק ליצירה, ובמהלך המאה ה-19 החל הצבע להתקלף ממנה. מספר ניסיונות לשקם את היצירה כשלו, ובשנת 1967 נערך ניסיון נוסף לשקמה על ידי הסרת הציפוי שמעל הצבע - הסרה שהובילה להורדת חלק מהצבע ודרשה שחזור נוסף בשנת 1968. מבקרי אמנות ביקרו עבודת שיקום זו וטענו כי הציפוי נוסף ליצירה על ידי טיציאן שהתכוון שיראו את הצבעים מבעדו (ולכן הצופה בצבעים רואה אותם מעומעמים יותר).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בכחוס ואריאדנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The hidden toilet humour in a Titian masterpiece - מאתר ה-BBC

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16255148v (data)

 |
**חתול בר אפריקני** (שם מדעי: *Felis lybica*) הוא מין של חתול בר ממשפחת החתוליים החי באפריקה ובחצי האי ערב ומגיע עד לדרום הים הכספי. חתול זה הוא אביו הקדמון של חתול הבית (*Felis catus)* שבוית ממנו לפני 9500 שנה בערך. נחשב כיום למין עצמאי.

מאפיינים
--------

חתול הבר האפריקני מזכיר במראהו את חתולי הבית אך מורגל יותר לחיים בטבע. צבע הפרווה אפור עד חום בהיר ומעט כתום. אורכו הממוצע 47-59 ס"מ ומשקלו 3.2-4.5 ק"ג. הוא קטן יותר מחתולי הבר האירופאים.

החתול חי ביחידות ברחבי הערבות, השדות והביצות בחצי האי ערב והסוואנה האפריקנית. החתול יוצא לצוד ביום ובין הערביים - אז יש פחות סיכוי שייתקל בחתולים טורפים גדולים יותר, הפעילים בעיקר בלילה. הוא אורב לטרפו בין העשבים או הסלעים ולעיתים יכול להידמות לסלע בצורתו כשאינו נע. כשטרף כמו חולדות, מכרסמים נוספים ועופות נוחתים מתקרבים הוא מסתער לעברם והורג אותם בנשיכה בצוואר.

מחתולים אלה התפתחו חתולי הבית שהיו חיות קדושות במצרים. המצרים קיבלו עזרה מהחתולים בציד מכרסמים מזיקים והמצרים החלו לגדל אותם בתחילה לציד עכברים ובהמשך גם לנוי ולמחמד.

### מיון

נכון להיום, לחתול הבר האפריקאי יש 3 תת-מינים החיים באסיה ובאפריקה:

* חתול בר צפון אפריקאי (*Felis lybica lybica*) - נפוץ מהמזרח התיכון וצפון אפריקה עד לסודאן.
* חתול בר דרום אפריקאי (*Felis lybica cafra) -*  נפוץ באפריקה הדרומית ובמזרח אפריקה.
* חתול בר אסייתי (*Felis lybica ornata*) - נפוץ ממזרח הים הכספי ועד לקזחסטן אל מערב הודו, מערב סין ודרום מונגוליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חתול בר אפריקני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חתול בר אפריקני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------
אוניית משא מרוקנת מי נטל לים
**מֵי נֵטֶל** (באנגלית: ballast water) הם מי ים (ובנהרות ובאגמים - מים מתוקים) המשמשים לייצוב אונייה בעת הפלגתה ללא מטען או עם מטען חלקי.

מכלי מי הנטל הם מכלים ייעודיים בתחתית אונייה, שניתן למלאם במי ים או לרוקנם באמצעות משאבות גדולות ומיוחדות לכך, הנקראות "משאבות מי נטל". מכלי מי הנטל משמשים לייצוב האונייה על ידי הגדלת השוקע כאשר היא מפליגה ריקה או טעונה חלקית, לחלוקה נכונה של המשקל והעומס הפועל על גוף האונייה כאשר היא מובילה מטענים במשקלים שונים בכל אחד משני צדדיה, לשינוי השוקע ולהגדלת השקיעה של המדחף במים.

הוספת מי הנטל מתחת למרכז הכובד האנכי של כלי השיט מעלה את יציבותו. היתרון של המים הוא שניתן למלא ולרוקן את המכלים בקלות יחסית על ידי שאיבה. החיסרון הוא במשקלם היחסי של המים שדורש מכלים גדולים יחסית, לאחסון.

ההיבט הסביבתי
-------------

מי נטל נוספים למטען הספינה לאחר פריקת מטענים בנמלים. כאשר האונייה מוסיפה מטען, היא נפטרת ממי הנטל העודפים, ומאחר ומדובר במים שנאספו באזור אחר בעולם, המים הנשפכים לים עלולים לכלול מגוון של אורגניזמים ביולוגיים, כולל צמחים, בעלי חיים ומיקרואורגניזמים, שאזור הריקון של מכלי המים אינו בית הגידול הטבעי שלהם. אלה כוללים מינים אקזוטיים העלולים לגרום נזק אקולוגי רב למערכות אקולוגיות ימיות. 

מי נטל הם ככל הנראה המקור העיקרי של מינים פולשים ימיים במימי העולם. בעיה זו הביאה את ארגון הימאות הבינלאומי (IMO) להחליט ב-2004 על אימוץ אמנה בינלאומית הקובעת כי ספינות יידרשו להתקין מערכות לטיפול וסינון מי נטל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מי נטל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מי נטל** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מי נטל** בוויקישיתוף
* עמיר קורץ, נטל שווה. מיליארדים, באתר כלכליסט, 12 ביולי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01143216

 |
**בל YOH-4** היה מסוק חד מנועי, בעל רוטור אחד, שפותח עבור מכרז שפרסם צבא ארצות הברית למסוק תצפית קל (LOH, ראשי תיבות של Light Observation Helicopter). דגם YOH-4 לא זכה במכרז, אך חברת בל לא נטשה את התכנון. המסוק זכה לעיצוב מחודש בקווים זורמים וחלקים וניתנו לו סימול ושם חדש, **בל 206A ג'ט ריינג'ר**. המסוק שווק בהצלחה רבה בשוק האזרחי, ונמכר במספרים גדולים. ב-1967 נפתח שוב המכרז הצבאי, והפעם זכה בו דגם בל OH-58 קיואה, המבוסס על דגם 206A.

פיתוח
-----

ב-14 באוקטובר 1960 ביקש צבא ארצות הברית מ-25 חברות הצעות (Request For Proposals, ‏RFP) עבור מסוק תצפית קל שיחליף את מטוס התצפית הקל ססנה L-19 בירד דוג ואת המסוקים מדגמי בל H-13 סו והילר H-23. המפרט אותו דרש הצבא היה למסוק בעל משקל המראה של 1,100 ק"ג, מהירות שיוט של 204 קמ"ש וזמן שהייה של 3 שעות. מנוע המסוק נועד להיות מנוע טורבינה. 12 חברות הגישו 17 הצעות, ובהן הילר ויוז. בנובמבר 1961 הגישה בל את הצעתה, שסומלה דגם D-250. ב-19 במאי 1961 הכריז הצבא על חברות בל והילר כזוכות בתחרות התכנון, ומאוחר יותר הוחלט לצרף גם את חברת יוז לשלב זה. בל פיתחה את דגם D-250 לדגם לדגם 206, שסומל מחדש YOH-4A ב-1962. כל אחת מהחברות הזוכות ייצרה חמישה אבות טיפוס עבור הצבא לניסויים והערכה. אב הטיפוס הראשון של הדגם של חברת בל, שנודע בכינוי "הברווזון המכוער" בהשוואה למתחריו על שם צורתו, המריא ב-8 בדצמבר 1962. עם תום הניסויים וההשוואות בין הדגמים השונים הודיע הצבא במאי 1965 כי הדגם של חברת יוז, OH-6 קאיוז, זכה בתחרות, וזאת בעיקר משיקולים כלכליים.

בל ניסתה לשווק את דגם 206 לשוק האזרחי, אך ללא הצלחה. מחקר שוק שנערך הראה כי מראהו החיצוני של המסוק הוא הגורם העיקרי הדוחה את הלקוחות, ובעקבות זאת עיצבה החברה מחדש את גוף המסוק ושיווקה אותו מחדש כדגם 206A ג'ט ריינג'ר.

גרסאות
------

* **YHO-4**

סימול של צבא ארצות הברית לדגם 206 עם מנוע אליסון T63-A-5, בעל הספק של 250 כוח סוס. נבנו חמישה מסוקים לצורכי הערכה וניסויים.
* **YHO4A**

סימול מחודש לדגם YHO-4.

מפעילות
-------

* ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית

צבא ארצות הברית

מאפיינים
--------

* **צוות**: 1
* **נוסעים**: עד 3 נוסעים או 2 אלונקות
* **אורך:** 11.79 מטר
* **גובה:** 2.69 מטר
* **קוטר רוטור:** 10.13 מטר
* **משקל ריק:**: 697 ק"ג
* **משקל מרבי:** 1,150 ק"ג
* **מהירות מרבית:** 117 קשר (217 קמ"ש)
* **מהירות שיוט:** 96 קשר (178 קמ"ש)
* **סייג רום:** 20,000 רגל (6,100 מטרים)
* **טווח טיסה:** 455 ק"מ
* **הנעה:** מנוע טורבו ציר יחיד T63-A-5‏ מתוצרת אליסון, בעל הספק של 250 כוח סוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בל YOH-4** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביעף 62, עמ' 45.
2. ↑  Bell 206 באתר all-aero.com.