recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פנס רחוב בודד

"**פָּנָס בּוֹדֵד**" הוא שיר שכתב חיים גורי, הולחן על ידי סשה ארגוב, וביצעה אותו להקת התרנגולים, בהפקת נעמי פולני.

השיר נכתב לתוכניתה השנייה של להקת "התרנגולים" ב-1963. חיים גורי אמר כי השיר נכתב על שכונת בורוכוב בגבעתיים.

את השיר ביצעו במשך השנים אמנים רבים, ובהם להקת הגשש החיוור, חוה אלברשטיין, גידי גוב ומיקה קרני, להקת חלב ודבש, הכל עובר חביבי ושלישיית קצה השדה.

השיר נכלל באלבום הראשון של שלישיית הגשש החיוור שיצא לאור ב-1964 ונקרא "הגשש החיוור במועדון הסנטר הכפול - שמחת זקנתי".

ב-2007 הלך לעולמו אחד משלושת "הגששים" - ישראל פוליאקוב. בהלווייתו בחרו שני הגששים הנותרים, גברי בנאי ושייקה לוי, לשיר את "פנס בודד" כשיר הספד לחברם הוותיק, כאשר ביניהם ניצב מיקרופון ריק שסימל את מקומו החסר של פולי.

מילות השיר
----------

השיר נכתב כשיר נוסטלגי, והוא מתאר את קורות השכונה מנקודת מבטו של פנס בודד. תחתיו, כפי שאומר הבית הראשון, הילדים היו משחקים במיני משחקי ילדות. אך אימא מהחלון קוראת לקראת ערב לבוא לאכול למורת רוחו של הילד הדובר. 

הבתים הבאים מתארים את התבגרותו של הילד דרך הפנס: בבית השני הילד כבר גדל לגבר צעיר שמלווה את חברתו הביתה. עם זאת, הוא אינו יכול להישאר כי יש לה "בחינה בסמינר", ונאלץ לעזוב.

הבית השלישי מתאר את הילד כבר בזקנותו, כש"אור אחר עכשיו מאיר בשיכונים" והשכונות הוותיקות "מצאו מקלט בפזמונים", אבל עדיין למרות כל השינוי הפיזי והנפשי, "אותם קולות ברחוב ובגנים". הילד, כעת איש מבוגר, מוטרד משריקותיו של "פספוס נשען בחוץ על אופניו" ומאיים שיירד ויתפוס אותו, אך לפני שהילד מספיק לברוח, הזקן נמלך בדעתו. "רק עוד רגע, ילד, רק עוד רגע קט/ לא נורא, שחק קצת, צעק - אבל מעט". לכן, אפילו שרצה להפחיד אותו, "לא ירדתי (אליו) אפילו."

"היה היה פנס בודד בקצה שכונה   

והוא האיר את ילדותנו הקטנה   

והוא האיר את משחקי המחבואים   

ולאורו היו הקדרים באים.   

.   

.   

.   

"רק עוד רגע, אמא, רק עוד רגע קט   

את תמיד הורסת כשכבר כמעט   

לא הספקנו לשחק מעט אפילו" -   

אבל תחנונינו לא הועילו."

קישורים חיצוניים
----------------

* "פנס בודד" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "פנס בודד" באתר שירונט
* איתמר זהר, לאן נעלם הפנס הבודד שהאיר את ילדותנו הקטנה, באתר הארץ, 23 באפריל 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  על השיר, באתר הספרייה הלאומית
2. ↑  היה היה פנס בודד, בעיתון גבעתיים פלוס
3. ↑  חוה אלברשטיין, ׳׳׳שיר במתנה׳׳׳, רמת-גן, מסדה-פרס, 1979, עמ' 146

| הגשש החיוור |
| --- |
| שייקה לוי     •     ישראל (פולי) פוליאקוב     •     גברי בנאי |
| סרטי קולנוע | מוישה ונטילטור • פורטונה • ארבינקא • השכונה שלנו • כל ממזר מלך • התרוממות • גבעת חלפון אינה עונה • חמש מאות אלף שחור • שלאגר • הקרב על הוועד |
| אמרגן, במאים וכותבים | אברהם דשא (פשנל) • נסים אלוני • יוסי בנאי • מוטי קירשנבאום • שייקה אופיר • אסי דיין • אורי זוהר • נעמי שמר • אפרים קישון |
| שירים | מים לדוד המלך • למה צחקה מיכל • אחותי רוחמה • מה הוא עושה לה • פנס בודד • לו יהי • יש לי חג • זאת שמעל לכל המצופה |
| ערכים קשורים | ישראבלוף • התרנגולים • הצ'ופצ'יק של הקומקום |
מיקרו לייט מדגם Cosmik EV-97 Eurostar
**אווירון זעיר משקל** (בראשי תיבות: **אז"מ**) הוא כלי טיס קל מאוד, המשמש בעיקר לצורכי תחביב.
יש המנצלים את מהירותו הנמוכה והגובה הנמוך שמותר לאז"מ לטוס בו לצורכי צילום אוויר.

שימושי האז"ם ושונותו ביחס לכלי טיס אחרים
----------------------------------------

בשונה ממטוסים, האז"מ אינו מיועד לשימושים מסחריים. גודלו, משקלו וטווח הטיסה שלו קטנים משל המטוסים בקטגוריית התעופה קלה. האז"מ מכיל בדרך כלל 2 מקומות ישיבה. בשונה ממטוסים, לרבים מהאז"מים, תא טייס פתוח או פתוח למחצה, ולעיתים אפילו ללא חופה כלל, במתכונת של גלשן ממונע או טרקטורון מעופף. רישוי האז"ם ועלות רישיון הטייס זולים בדרך כלל ביחס למטוסים קלים.

תאונות והחוק בנושאי האז"ם
-------------------------

בעבר אירעו בישראל מספר תאונות לאז"מים. חלקן נגרם בשל אי ציות לחוקי התעבורה האוויריים, כגון אי הקפדה על גובה ביטחון או ביצוע תמרונים מסוכנים בסביבת אזורי מגורים.

שימוש גורמי טרור באז"מ
----------------------

בעבר נעשו מספר ניסיונות לבצע פעולות טרור באמצעות אז"מ. ארגון חזבאללה ניסה לבדוק שיטות לביצוע פיגועים באמצעות אז"מ. צה"ל מודע לתופעה ומתדרך את חייליו בנושא, ואף המציא קוד דיווח מיוחד בנושא. בשנת 2005 ניסה ארגון חזבאללה לשגר לגבול הצפון מחבל באמצעות אז"ם, ללא הצלחה.

סוגי אז"מ
---------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| שם כלי הטיס | תמונה |
| --- | --- |
| טרקטורון מעופף(באקאי) |  |
| אולטרלייט |  |
| גלשן ממונע(טרייק) |  |
| דאון ממונע |  |

 |  | 

| שם כלי הטיס | תמונה |
| --- | --- |
| מצנח רחיפה ממונע |  |
| אז"מ אוטוג'יירו |  |
| אז"מ מיקרולייט |  |
| אז"מ מנועי |  |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אווירון זעיר ממדים** |

* אתר האגודה הישראלית לתעופה זעירה
* פורום מצנחים וגלשנים ממונעים בתפוז אנשים
* רן ישי, ‏הגנה על גדר ההפרדה - סיור אווירי באמצעות אווירון זעיר משקל, **מערכות** 402, אוגוסט 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560830305171
* GND: 4198286-1
* LCCN: sh85139471

 |
**פיליפ "פיל" סקוט דייווידסון** (באנגלית: **Philip "Phil" Scot Davidson**; נולד ב-24 באוגוסט 1960) הוא קצין בדימוס בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית. קודם לכן פיקד על פיקוד כוחות הצי.

ביוגרפיה
--------

דייווידסון גדל בסנט לואיס שבמיזורי אליה עברו הוריו בנעוריו, למד בתיכון פרקווי ווסט והיה חבר בנבחרת השחייה של בית הספר. סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והצטרף לצי. 

פיקד על פריגטת הטילים המונחים "USS Taylor", ועל סיירת הטילים המונחים "USS Gettysburg" (אוקטובר 2005 – יוני 2007). ב-2010 מונה למפקד קבוצת התקיפה 8 של הצי כמפקד נושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר" שנשלחה למשימות בים הערבי לתמיכה בכוחות האמריקאים במלחמת אפגניסטן

ב-2013 מונה למפקד הצי השישי של ארצות הברית ובמקביל שירת גם כמפקד כוחות הצי של נאט"ו וכסגן מפקד פיקוד כוחות הצי באירופה ובאפריקה. בסוף שנה במקומו מונה ג'יימס פוגו.

בדצמבר 2014 מונה למפקד פיקוד כוחות הצי (הצי האטלנטי) המהווה את הכוח הימי של פיקוד צפון של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד מאי 2018. ב-30 במאי 2018 מונה למפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית שעם כניסתו לתפקיד שונה שמו לפיקוד האינדו-פסיפי. הוא כיהן בתפקיד עד אפריל 2021.

מאוקטובר 2018 ועד פרישתו נשא דייווידסון בתואר "Old salt" כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי.

במהלך שירותו עוטר במדליית השירות המצוין של הצי, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה ושש פעמים באות לגיון ההצטיינות.

דייווידסון בעל תואר ראשון בפיזיקה, סיים בהצטיינות תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה צבאית ממכללת המלחמה של הצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפ דייווידסון** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  St. Louis native is new leader of U.S. Fleet Forces Command, סנט לואיס פוסט דיספאץ', 20 בדצמבר 2014
פירוש נוסף ערך זה עוסק במגדל האיתות. אם התכוונתם לחורבות הטירה בחוף העיר העתיקה של אשדוד, ראו מצודת אשדוד ים.

**מצדית אשדוד ים** היא מגדל איתות שפעל לצד המצודה בעיר העתיקה של אשדוד, אשדוד ים. המיצדית נבנתה כחלק ממערכת ביצורי הגנה לאורך מישור החוף הדרומי של ארץ ישראל לאיתות אזהרה לבירת המחוז רמלה מפני פלישת אוניות ביזנטיות.

המיצדית שוכנת בכיכר ברובע ט"ו בדרום העיר אשדוד, ומסביבה שכונת מגורים. מעגל התנועה סביב המיצדית מחבר את רחובות מרדכי אנילביץ' וחסידי אומות עולם.

היסטוריה
--------

מצודת אשדוד ים – שימשה לצדה במערכת איתות לרמלה מפלישת מאוניות אויב ביזנטיות
 ערכים מורחבים – **אשדוד ים, מצודת אשדוד ים**  

המצדית נבנתה לצד מצודת אשדוד ים, כחלק ממערכת של ביצורי הגנה לאורך מישור החוף הדרומי שנבנתה על ידי הערבים (כמו באשקלון וביבנה-ים), והורכבה מריבאטים (מצודות ומצדים) ומחראס'ים (מגדלים) כדי לאותת לבירת המחוז רמלה ולהזהיר מפני פלישה של אוניות ביזנטיות. במהלך המאה ה-10, בתקופת השושלת הפאטמית, בוצרה והורחבה המצודה, וכונתה "קָלעת אל-מינָא".

ב-1033 נפגעה המצודה מרעידת אדמה שהכתה ברחבי הארץ. ב-1099, עם סיום מסע הצלב הראשון והקמת ממלכת ירושלים, בוצרה המצודה שוב ונקראה **קָסטֶלוּם בֵּרוּאַר/בֵּרוּאַרדי** (בעברית: מבצר בֵּרוּאַר), על שמו של ניקולאס דה-ברואר, אביר ממסדר הלורד יו (hugh of ibelin) מרמלה. המצודה ננטשה סופית עם נפילת הממלכה הצלבנית ב-1260 וכיבוש הממלוכים את ארץ ישראל, שימשה לאורך השנים נוודים, ונשמרה עד היום.

תמונות
------

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל אשדוד** הוא שער לכל הנושאים הקשורים בעיר אשדוד. בפורטל תמצאו מידע נגיש אודות ההיסטוריה של העיר, אתריה והאנשים המרכיבים אותה, הרבעים וכל מה שיש לדעת אודות אשדוד.
 |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצדית אשדוד ים** בוויקישיתוף
* המצדית באתר תיירות אשדוד (עיריית אשדוד)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראובן וונש, אורן טל ודורית סיון, חורבת אשדוד-ים, באתר רשות העתיקות, גיליון 125 לשנת 2013, ‏8 באוגוסט 2013

| **אשדוד**  |
| --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • אדריכלות • כיכרות |
| עירוניות | רובעי העיר • רחוב רוגוזין • מדרחוב הנביאים • פארק אשדוד-ים • פארק בן-גוריון • גן אלישבע • מרכז כיוונים |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • מסוף ריביירה • מסוף בני ברית • מסוף ביג |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |
| נושאים מרכזיים נוספים | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף • העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • אוניברסיטת אשדוד (עתידי) |
| קטגוריה ראשית | כל הערכים על העיר |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 316602921
* WorldCat (עם VIAF): 316602921

 |
**בחינת הבגרות באזרחות** היא בחינה הנערכת על ידי משרד החינוך, והיא אחת מבחינות החובה בכל המגזרים כדי לקבל תעודת בגרות. חובת הבחינה היא על 2 יח"ל (יחידות לימוד) עם אפשרות להרחבה ל- 5 יח"ל כמקצוע הגבר. במסגרת הלימודים לבחינה נלמדים יסודות הדמוקרטיה הכלליים בעולם והשלטון במדינת ישראל. ככלל הנושאים משותפים לכל המגזרים אך יש שינויים ברמת הפרט בין המגזרים. מטרת המקצוע להגביר את המעורבות בחיים הציבוריים במדינה. נושאי הלימוד בכלליות הם הקמת המדינה, העצמאות, ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, יהדות התפוצות, התאזרחות, הכנסת, הממשלה, בתי המשפט, תקשורת, זכויות אדם, הבחירות והשלטון המקומי. משרד החינוך מפרסם מדי שנה את המיקוד למבחן הקרוב.

במבחן יש שאלות ידע בהם צריך לענות על פי החומר שנלמד, שאלות מקור בהם יש לענות על פי הקטע המובא במבחן ושאלות עמדה בהן יש להביע עמדה בנושא המבוקש.

אזרחות כללי
-----------

הבחינה בהיקף 2 יח"ל נערכת פעמיים בשנה, במועד חורף ובמועד קיץ והיא מורכבת משני שאלונים:

* **שאלון 034282** לאקסטרנים או מבחן פנימי **034283** לאינטרנים, נקרא גם 20% או מטלה בו יש לקרוא מאמר ולענות על 2 שאלות מתוך 3 התשובות אמורות לכלול תשובה מהנלמד וקישור הקטע לנושא. משך המבחן שעה וחצי.
* **שאלון 034281** נקרא גם 80% בו יש לענות על שאלות ידע ושאלות מקור. משך הבחינה שעתיים וחצי.

לעולים חדשים יש **שאלון 034284** (80%) ושאלון מטלה בו האקסטרנים יבחנו על **שאלון 034272** והאינטרנים יבחנו על המבחן הרגיל **שאלון 034283** (20%). מותר להשתמש במילון עברי/לועזי לועזי/עברי.

הבחינה באזרחות הגבר בהיקף 5 יח"ל נערכת רק במועד קיץ מורכבת משני שאלונים:

* **שאלון 034371** מתמקד בכלכלה וחברה, מדיניות הרווחה וגלובליזציה. משך הבחינה שעה ו-45 דקות. מהוה 30% מהציון הסופי.
* **שאלון 034372** מתמקד בדת חברה ומדינה, ובחברה הערבית והדרוזית בישראל. משך הבחינה שעתיים ו-45 דקות. נבחנים אינטרנים יבחנו על מבחן פנימי **שאלון 034373** מהוה 70% מהציון הסופי.

אזרחות עצמאי (חרדי)
-------------------

נושאי לימוד נוספים תוך מתן דגש על השקפה יהודית, הרבנות והיהדות.

הבחינה בהיקף 2 יח"ל מורכבת משני שאלונים:

* **שאלון 071281** מורכב משאלות מקור וידע, משך המבחן שעתיים וחצי. עולים חדשים יבחנו על **שאלון 071284.** מותר להשתמש במילון עברי/לועזי לועזי/עברי.
* **שאלון 071282** מורכב משאלת עמדה ומשאלת ידע, משך המבחן שעה וחצי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פורטל מוסדות חינוך, באתר mosdot.education.gov.il
2. ↑  בחינת בגרות שאלון 024281, באתר משרד החינוך, ‏קיץ תשפ"ג, 2023

| **בחינת הבגרות בישראל** |
| --- |
| מקצועות חובה | אזרחות • אנגלית • היסטוריה • לשון • מתמטיקה • ספרות • תנ"ך |
| ראו גם | תעודת בגרות |
תחריט מאת גוסטב דורה לפואמת "העורב" של אדגר אלן פו, המציג את סמאל כמלאך המוות היושב על גג העולם.
**סַמָּאֵל** הוא מלאך חשוב בספרות חז"ל, וגם בפולקלור הנוצרי ובדמונולוגיה, הנושא דמות של מאשים, מפתה ומשמיד. הוא נחשב כטוב ורע כאחד. בספרות היהודית הוא מזוהה כשטן וכמלאך המוות. ברזי חנוך (Enoch II) הוא נסיך השדים וקוסם. הוא היה המלאך השומר של עשו והקדוש מגן של האימפריה הרומית החוטאת. סמאל נחשב בדרך כלל כשמו המלאכי האמיתי של השטן. האטימולוגיה של השם נובעת מן המילה "סומא" ("עיוורון") ו"אל" ומשמעותה – מסמא את העיניים מלראות את האמת.

ביהדות
------

ביהדות נאמר שסמאל הוא מלאך המוות, השליט העליון של הרקיע החמישי ואחד משבעת עריצי העולם שמשרתים אותם 2 מיליון מלאכים. הוא שוכן ברקיע השביעי.

במסכת סוטה הוא מתואר כ"שׂר" – המלאך המייצג – של אדום, צאצאי עשו, ומסמל את מושא הביקורת ה"אקטואלית" של ספרות חז"ל - ממלכת רומי, וממשיכיה – נציגי הנצרות. הוא מתנגדו של מיכאל ושל גבריאל, שריהם של ישראל.

בפרקי דרבי אליעזר הוא מזוהה כמי שפיתה את חוה ואז הזדווג איתה וממנו הולידה את קין. למרות שכמה מקורות מזהים את גדריאל כמלאך שפיתה את חוה, מלומדים עבריים אחרים אומרים שסמאל פיתה את חוה בתחפושת של נחש. סמאל לעיתים גם מזוהה כאנטגוניסט המלאכי שהשתתף במאבק יעקב והמלאך וגם כמלאך שהטריד את אברהם ויצחק בדרכם לעקידת יצחק.

בקבלה סמאל מתואר כ"חומרת האלוקים" ונרשם כרב-מלאך החמישי של עולם הבריאה. נאמר שסמאל לקח את לילית ככלתו לאחר שלקחה את אדם. לפי הקבלה הזוהרית, סמאל גם הזדווג עם "אשת זנונים", עם נעמה ועם אגרת בת מחלת – כולן מלאכיות ההפקרות.

על-פי דברי האר"י לתלמידו בגדר האיסור להזכיר שם אלוהים אחרים, נכללת גם אזהרה לא להזכיר את שמו של סמאל, ולכן נוהגים המקובלים לכנותו "סמך-מם" (**ס"מ**).

סמאל לעיתים מבולבל במספר ספרים עם קמאל – רב-מלאכים של אלוהים, ששמו מפורש "הוא הרואה את אלוהים".

בגנוסטיקה
---------

באפורקריפון של יוחנן (אנ'), הנמצא ב"ספריית נגע חמאדי", סמאל הוא שמו השלישי של הדמיורג הרשע, ששמותיו האחרים הם **ילדאבהות'** ו**סאקלס**. בתוכן זה מתפרש סמאל כ"האל העיוור", ונושא העיוורון ממשיך בעבודות הגנוסטיות. הוא נולד כטעות של סופיה שרצתה ליצור צאצא משלה ללא הנפש. מראהו הוא של נחש בעל ראש של אריה. ב"מקור העולם" בכתובי ספריית "נג חמדי" הוא גם מוזכר כאריאל.

לקריאה נוספת
------------

* יוסף דן, **תולדות תורת הסוד העברית: העת העתיקה**, מרכז זלמן שזר, תשס"ט, עמ' 531-515.
* אבישי בר-אשר, **סמאל ונקבתו: פירוש קהלת האבוד לר' משה די ליאון**, תרביץ פ, תשע"ג, עמ' 566-539.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סמאל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סמאל** |

* סמאל, באנציקלופדיה היהודית
* סמאל, באתר המיתולוגיות הראשון בעברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתתיהו מיזיש, יחס היהודים אל הרומיים, המצפה, 20 בנובמבר 1908
2. ↑  בראשית רבה נו ד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007465752905171

 |
**רותי יובל** (נולדה ב-1955) היא עיתונאית ישראלית, לשעבר עורכת "מעריב".

ביוגרפיה
--------

יובל נולדה וגדלה בחיפה, בילדותה הייתה מדריכה בצופים. סיימה תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה. רווקה. זוגיות ארוכת שנים עם דורון גלעזר שותפה לקריירה העיתונאית.

אחותה מירי כץ היא עורכת דין ישראלית, האישה הראשונה שכיהנה כיושבת ראש הרשות לניירות ערך.

קריירה
------

את דרכה העיתונאית החלה בסוף שנות ה-70, אז הפכה להיות כתבת השכונות של מקומון ירושלמי, "ירושלתון" (שהפך ל"כל העיר", עם רכישת עמוס שוקן את העיתון). עם השנים התקדמה יובל והחלה לערוך מדורים שונים בעיתון, כיהנה כסגנית העורך והפכה בסופו של דבר לעורכת הראשית של העיתון.

בשנת 1996 עזבה את "כל העיר" ואת רשת שוקן והצטרפה למגזין "7 ימים" של "ידיעות אחרונות" כסגניתו של דורון גלעזר, שעזב איתה את המקומון. 4 שנים לאחר מכן, עם עזיבתו את המגזין מונתה לעורכת. במסגרת תפקידה כעורכת המגזין הובילה יובל קו עיתונאי תקיף נגד הון ושלטון שהתבטא בתחקירים רבים בנושא ואף מוסף מיוחד שהוציאה, "הזמן השחור" בו פורסמו שורה של כתבות תחקיר שעסקו בקשרים שבין הון, שלטון ועולם הפשע בארץ.

ביוני 2004 התפטרה יובל מעריכת העיתון והחלה לעבוד ב"שידורי קשת" כיועצת בתחום התיעודי והעיתונאי. משם, בדצמבר 2005 מונתה לעורכת תוכנית הדגל של חברת החדשות, "אולפן שישי", המשודרת בערוץ 2.

באוקטובר 2007, עם פרישתו של אמנון דנקנר, מונתה לעורכת "מעריב" לצדו של דורון גלעזר. במאי 2009 הודיעו השניים על התפטרותם. בדצמבר אותה שנה נתמנתה לעורכת הראשית של מהדורת החדשות של יום שישי בערוץ 10.
בספטמבר 2011 התפטרה מתפקידה על רקע פרשת ההתנצלות בפני איש העסקים שלדון אדלסון.

בשנת 2017 השתתפה, יחד עם דורון גלעזר והבמאי דוד דרעי ביצירת הסרט התיעודי "סאלח, פה זה ארץ ישראל".

ליובל תואר שני בפסיכולוגיה. היא אחותה של יושבת ראש רשות ניירות ערך לשעבר, עו"ד מירי כץ.

יובל חברה בהנהלת האגודה לזכויות האזרח.

קישורים חיצוניים
----------------

* ענת קם‏, עכשיו זה סופי: יובל וגלעזר יערכו את מעריב, באתר וואלה!‏, 11 באוקטובר 2007
* אריאל שנבל, ‏"זה לא סיפור על העבר, האפליה נמשכת", בעיתון מקור ראשון, 27 במרץ 2018

הערות שוליים
------------

1. 1 2  רועי בהריר, פעמוני היובל, באתר nrg, ‏13 בינואר 2006
2. ↑  ערן סויסה, מהיום: רותי יובל בחדשות 10, באתר nrg‏, 22 בדצמבר 2009
3. ↑  שלי פריצקר, הזעזועים בערוץ 10 נמשכים: התפטרה רותי יובל, עורכת מהדורת שישי "השבוע", באתר כלכליסט, 8 בספטמבר 2011
4. ↑  אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, גזענות, סחיטה ואיומים: כך אולצו המרוקאים להתיישב בעיירות הפיתוח, באתר הארץ, 11 במאי 2017

| עורכי העיתון מעריב |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| עזריאל קרליבך • אריה דיסנצ'יק • שלום רוזנפלד • שמואל שניצר • עידו דיסנצ'יק • דב יודקובסקי • דן מרגלית • עופר נמרודי • יעקב ארז • אמנון דנקנר • רותי יובל ודורון גלעזר • יואב צור • אבי משולם • ניר חפץ • שלמה בן-צבי • גולן בר יוסף ודורון כהן |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007600129705171
* VIAF: 31145304381778571090
* WorldCat (עם VIAF): 31145304381778571090

 |
ארקוסוליום חצוב בסלע
ארקוסוליום בכנסייה
**אַרְקוֹסוֹליום** (ברבים ארקוסוליה, בעברית קבר מִקְמָר, מלטינית Arcosolium) היא גומחה שתקרתה מקומרת, ששימשה לקבורה בתרבות ההלניסטית ותרבות רומא העתיקה.

בארץ ישראל
----------

בארץ ישראל החל מאמצע המאה ה-3 לפנה"ס, השתנו מנהגי הקבורה בהשפעת התרבות ההלניסטית והחלו לקבור בקברי כוכים, בהם כוך לכל נפטר. כל כוך נסגר עם לוח אבן למשך כל התקופה שבמהלכה הבשר והשרירים התכלו, בערך כשנה. קברי כוכים הקדומים ביתר בארץ ישראל התגלו בעיר מרשה. שיטת קבורה זו הגיעה למרשה כנראה מאלכסנדריה, או מפניקיה, וגם יהודים התחילו לקבור בכוכים. עם הנפטר הניחו חפצים, וכלים שנטמאו.

יתרונות הכוכים היו: ניצול החלל הפנימי בצורה טובה יותר על ידי חפירת כוכים בניצב לקירות, והאפשרות לנצל את הכוכים פעם נוספת. את העצמות פינו ל"מאספה" (קבורה משנית), לחדר מסוים או לתא מסוים ובו עצמות כל מתי המשפחה, והשתמשו שוב בכוכים. בהתקופה ההלניסטית בארץ ישראל התפתח המנהג של שימוש בגלוסקמאות לקבורה משנית. במקביל לקברי הכוכים נמצאו מערות עם קברי ארקוסוליה. נישה מעוגלת בתוך המערה עם משטח ישר בו חצובה שוקת עם המת מכוסה בלוחות ולאחר שנה היו מעבירים את העצמות לקבורה משנית. הלוח ששימש לסגירת הכוך נקרא "לוח סגירה". כדי להשתמש בגומחה שוב, פינו את העצמות, ונעשה שימוש חוזר בשוקת.

### ממצאי ארקוסוליום

ממצאי קברי ארקוסוליום התגלו ב:

* "מערת יהושפט" - מערת קבורה הצמודה למצבת יד אבשלום בירושלים.
* "קברי הסנהדרין" - בשכונת סנהדריה בירושלים נתגלו קברי כוכים מעוגלים.
* "חורבת טבק" (שלמרגלות תל גודד) - בה נמצאו קברי כוכים מעוגלים, עם לוחות סגירה, וכן שברי כלים מזכוכית.
* "קבר בית הורדוס" - שבגן בלומפילד ליד מלון המלך דוד.
* "חורבת מדרס" - שבשפלה נמצאה מערת קבורה עם גולל עגול בתוך מסילה המשמש כסוגר למערת הקבורה.
* "חקל דמא" - שדה קבורה בחלקו התחתון של גיא בן הינום, ליד מפגשו עם נחל קדרון, ובו מערכות הקבורה מסועפות ומפוארות ביותר ומיוחסות לתקופה ההרודיאנית. בדפנותיהן של רבות מהמערות חקוקים צלבים, עדות לשימוש במערות בתקופה הביזנטית ובימי הביניים. בתקופה הצלבנית נבנה באתר מבנה קמרונות ששימש כמבנה קבורה לצליינים נוצרים שנפטרו בעת שהותם בירושלים.

* קבר ארקוסוליום ושני כוכים במערת קברי הסנהדריןקבר ארקוסוליום ושני כוכים במערת קברי הסנהדרין
* "מערת העמוד" בחורבת בורגין"מערת העמוד" בחורבת בורגין

בעולם הנוצרי
------------

בעולם הנוצרי מוצאים ארקוסוליה תחילה בקטקומבות והחל מתקופת הרנסאנס כחלק ממבני כנסיות לאורך הקירות, בהם נקברו אנשים בעלי מעמד או חשיבות.

* ארקוסוליום מהמאה ה-4 בקטקומבה של רומאארקוסוליום מהמאה ה-4 בקטקומבה של רומא
* ארקוסוליום בכנסייה בספרדארקוסוליום בכנסייה בספרד

ראו גם
------

* גלוסקמה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ארקוסוליום** |

מקמר(הקישור אינו פעיל) באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר נחום שגיב, התקופה הרומית-ביזנטית, ארכאולוגיה קלאסית ויהודית
**אנדרו קלייד** (באנגלית: **Andrew Clyde**; נולד ב-22 בנובמבר 1963) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת ג'ורג'יה. קלייד, חבר המפלגה הרפובליקנית, נבחר בבחירות 2020 לקונגרס האמריקאי כמחליפו של דאג קולינס.

ביוגרפיה
--------

קלייד נולד בפרובינציה אונטריו שבקנדה, בן לזוג הורים אמריקאים. קלייד למד באוניברסיטת נוטרדאם שבאינדיאנה וסיים שם את לימודיו בכבוד, והוזמן לשרת בצי ארצות הברית באמצעות תוכנית ההכשרה NROTC של האוניברסיטה. הוא שירת בצי במשך 28 שנה, והוצב באפגניסטן, בכווית, בעיראק ובפנמה. קלייד פרש משירות פעיל בדרגת קומנדר ועוטר במספר עיטורים צבאיים. בעת שירותו בצי, קלייד קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסית בת'ל השוכנת גם היא באינדיאנה.

לאחר שעזב את הצי, השלים קלייד לימודי תואר שני במִנהל עסקים, במימון חברות וביזמות מאוניברסיטת ג'ורג'יה. בשנת 1991 פתח קלייד חנות לכלי ירייה באת'נס שבג'ורג'יה, ולאחר מכן פתח חנות נוספת בוורנר רובינס. בהמשך גדל העסק שלו למכירות בסך 12 מיליון דולר אמריקני ולהעסקתם של כשלושים עובדים. בשנת 2013, שירות הכנסות הפנים חילט את נכסיו של קלייד בגובה של כ-940 אלף דולרים. עם זאת, הצדדים הגיעו להבנות וקלייד השיב 900 אלף דולר לידי המדינה והחילוט בוטל. בעקבות החילוט, קלייד העיד בפני ועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים האמריקאים והביע את תמיכתו ברפורמה בשירות הכנסות הפנים.

בבחירות 2020 הודיע קלייד על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס התשיעי של ג'ורג'יה, לאחר שנציג המחוז המכהן דאג קולינס החליט שלא להתמודד מחדש של בית הנבחרים אלא לסנאט של ארצות הברית בבחירות המיוחדות מול קלי לפלר ורפאל וורנוק. במהלך הקמפיין הוא תבע את עיריית את'נס על שהנפיקה לעסקיו צו סגירה זמני בשל מגפת הקורונה בארצות הברית, מה שאילץ את קלייד להשבית את בתי העסק שלו. בנובמבר 2020 נבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית וכהונתו החלה ב-3 בינואר 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרו קלייד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרו קלייד לבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* אנדרו קלייד, ברשת החברתית פייסבוק

* אנדרו קלייד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אנדרו קלייד, ברשת החברתית אינסטגרם
* אנדרו קלייד באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rep.-elect Andrew Clyde (R-Ga.-09), באתר The Hill‏, 30 בנובמבר 2020 (באנגלית)
2. ↑  ג'ים תומפסון, Athens gun shop owner testifies to Congress on asset seizure, באתר את'נס-באנר הראלד, 12 בפברואר 2015 (באנגלית)
3. ↑  בו אוונס, Gun store owner Andrew Clyde decidedly wins Northeast Georgia 9th Congressional District election, באתר את'נס-באנר הראלד, 4 בנובמבר 2020 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: C001116

 |
**שמואל שילה** (שימל; 1936 - 15 באפריל 2016) היה פרופסור במחלקה למשפטים באוניברסיטה העברית וראש המכללה האקדמית הרצוג.

ביוגרפיה
--------

שילה נולד ב-1936 בברוקלין, למד ספרות אנגלית והיסטוריה בישיבה יוניברסיטי בראשות הרב יוסף דב סולובייצ'יק. ב-1955 הגיע לישראל לביקור במסגרת תוכנית שיזמו הסוכנות היהודית וגופים נוספים להבאת סטודנטים מחו"ל לישיבות ישראליות. הוא שב לארצות הברית, ובגיל 21 לאחר סיום לימודי התואר הראשון עלה לישראל, למד בישיבת מרכז הרב והוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. 

בהמשך למד משפטים באוניברסיטה העברית, והתמחה במשפט העברי. נושא הדוקטורט שלו היה "דינא דמלכותא דינא" והוא נעשה תחת הנחייתו של פרופ' מנחם אלון. תחום נוסף בו עסק שילה הוא דיני ירושה, ואף חיבר בנושא זה שלושה ספרים.

בשנת 1973 זכה שילה ב"פרס בן מאיר למחקר המשפט העברי".

במשך שנים רבות עסק במחקר ובהוראה בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, שימש כראש המכון לחקר המשפט העברי וערך את שנתון המשפט העברי. בין השנים 2010-2008 כיהן כראש מכללת יעקב הרצוג, באלון שבות. בראיון עמו אמר כי שני התחומים, חינוך ומשפט, הם הבסיס לכל חברה. "בלי חוק ובלי חינוך אין חברה".

### משפחה

שילה היה נשוי להיסטוריונית פרופ' מרגלית שילה, ואב לחמישה ילדים, בהם נפתלי שילה, שופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב וד"ר אלחנן שילה, מרצה לפילוסופיה.

שילה התגורר בשכונת קטמון בירושלים.

ספריו
-----

* **דינא דמלכותא דינא**, 1975
* **פירוש לחוק הירושה תשכ"ה 1965**, נבו הוצאה לאור, 1992 (3 חלקים)
* **המשפט העברי, ההלכה ומדינת ישראל : מאמרים, נאומים וראיונות מן העזבון**, הוצאת המשפחה, תשפ"ב.

לקריאה נוספת
------------

* חיים נבון, הדיינים אינם בקיאים, ריאיון עם פרופ' שמואל שילה, מקור ראשון כ"ו שבט תשס"ט

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' שמואל שילה, אתר האוניברסיטה העברית (באנגלית)
* בת שבע פומרנץ, "בלי חוק ובלי חינוך - אין חברה", אתר הסתדרות המורים

**ממאמריו**

* דינא דמלכותא דינא, באתר "דעת"
* עידוד המסחר והכלכלה בפסיקת רבנו תם, באתר "דעת"
* מסירת יחיד כדי להציל את הרבים, באתר "דעת"
* דחיית נפש מפני נפש : מקרי גבול על פי ההלכה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* שמואל שילה (1936-2016), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268019905171
* GND: 1124857737
* ISNI: 0000 0000 6696 6650
* LCCN: n93078876
* NTA: 245933964
* RERO: 02-A003827872
* SUDOC: 243893248
* VIAF: 58293236
* WorldCat: lccn-n93078876

 |
**אַנְקוּס מַרְקִיוּס** (642 - 617 לפנה"ס לפי ליוויוס) מלכה האגדי הרביעי של רומא, ממוצא סאביני. הוא נקרא מַרְטִיוּס בכתביו של ליוויוס.

כמו שאר מלכי רומא המוקדמים, ספק אם אי פעם חי או שלט, חייו ומפעליו הם כנראה דרכם של היסטוריונים רומאיים למלא חלקים חסרים בפולקלור הלאומי. אנקוס לוקח חלק במערך ארבעת המלכים, מערך שבו מלך אלים נעקב בידי מלך חכם, דתי ושליו. כמו כן, לרוב קיים קשר דם כלשהו בין המלכים הדומים, וכפי שסבו (המלך השליו נומה פומפיליוס) ירש את רומולוס האלים, כך הוא ירש את טולוס הוסטיליוס המיליטריסטי, שהיה קשור קשר משפחתי לרומולוס.

ליוויוס מספר כי עם מותו של טולוס הוסטיליוס (כעונש בידי יופיטר), בחר העם במרקיוס בניסיון להחזיר את שלוות שלטון נומה, ועלייתו לכס אושרה בידי הסנאט.

אנקוס ניסה לשמור על יציבות ושקט, עניין שהתפרש בעיני העמים הסובבים כחולשה בכוח הרומי, עם מותו של הוסטיליוס. במהרה החלו בני שבט ה"לַטִינִי פְּרִיסְקִי" להסתכסך עם יושבי רומא, לבסוף הכריז אנקוס על מלחמה וצעד על העיר פוליטוריום. כאשר כבש את העיר הגלה את יושביה לרומא כפי שנהגו המלכים לפניו והחריב את העיר.

שדה הקרב עבר לעיר מדוליה, ולאחר קרב ארוך ידו של מרקיוס הייתה על העליונה. הוא הוביל עוד אלפי לטינים לגלות ברומא, יחד עם שלל רב.

הרחבת האוכלוסייה גרמה גם להרחבת העיר, וניתן לראות זאת במפעליו של מרקיוס - בניית כלא, ביצור הג'ניקולום, בניית גשר העץ על הטיבר ומכרות המלח. הלטינים שהביא אנקוס העירה היוו את הבסיס למעמד הפלבי. 

עם מותו שלח אחד השרים הבכירים את בני אנקוס למסע ציד, ובעצמו תפס את הכתר. שמו היה לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס, המלך האטרוסקי הראשון של רומא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנקוס מארקיוס** בוויקישיתוף
* אנקוס מארקיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| **מלכי רומא** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| רומולוס (753–717) • טיטוס טאטיוס • נומה פומפיליוס (717–673) • טולוס הוסטיליוס (673–642) • אנקוס מארקיוס (642–617) • לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס (616–579) • סרוויוס טוליוס (578–535) • לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס (535–510/509) |

 |
| **המלוכה הרומית** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007443522105171
* GND: 118847422
* ISNI: 0000 0000 6290 4153
* LCCN: no2005033894
* NTA: 270244514
* SUDOC: 070133042
* VcBA: 495/334544
* VIAF: 292585900
* WorldCat (עם VIAF): 292585900

 |
**אסלן רשידוביץ' אוסויאן** (ברוסית: **Аслан Рашидович Усоян**;; ‏28 בפברואר 1937 - 16 בינואר 2013) היה מראשי המאפיה הרוסית שהשפעתו הגיעה לעולם הפשע של המרחב הפוסט-סובייטי ולחלק נכבד ממערב אירופה. היה ידוע בכינויים **סבא חסן** ו**סבא**.

על פי נתונים מבצעיים וחומרי תקשורת, אוסויאן היה מנהיג קבוצות הפשע הקווקזיות (בפרט "טביליסי" וה"כורדיות"), וכן אחד ממנהיגי הפשע וגנבים בחוק החזקים ביותר ברוסיה.

אוסויאן דבק בדעות האורתודוקסיות על קהילת הפשע והשתייך ל"גנבים" של מה שמכונה האסכולה הישנה, כלומר אלה שמכבדים את מערכת הכללים הבלתי כתובים של הפושעים. פעל לעיתים קרובות כ"בורר" בסכסוכים פליליים.

משפחת הפשע של אוסויאן היא אחת החזקות ברוסיה, השתתפה בכמה מלחמות פליליות רחבות היקף של התקופה הפוסט-סובייטית. בשנת 2010, אסלן אוסויאן נפצע קשה, אך שרד התנקשות, אך בתחילת 2013 הוא נורה למוות על ידי צלף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסלן אוסויאן** בוויקישיתוף
* "סבא חסן. אסלן אוסויאן. פרידה", סרטון באתר יוטיוב מתוך תוכנית בערוץ NTV

הערות שוליים
------------

1. ↑  Russian crime boss gunned down in Moscow
טבלות גידוד בראש הנקרה
טבלת גידוד באזור ראש הנקרה לא הרחק מחוף אכזיב
**טבלת גידוד** היא משטח סלעי, באזור הכרית שגלי הים כרסמו בו עד לגובה פני הים הממוצע. טבלאות שטוחות אלה נוצרו בתהליך גידוד, ובו נשחק הסלע על ידי תהליכים פיזיקליים שונים, הכוללים בליה פיזית, על ידי פירורי סלעים קשים המוסעים על ידי גלי ים, והמסה כימית בזמן השפל.

במקומות אחדים הגידוד נעצר בגובה פני הים בזכות הגנתם של חלזונות קבועי מקום הגרים בצברים. קונכייתם הדבוקה לסלע קשה ממנו ולכן עוצרת את הכרסום, כך שמהסלע נותרה טבלה שטוחה.

קו חוף שעוצב משמעותית על ידי גידוד קרוי "חוף מגודד". "חוף מגודד" הוא תופעה נדירה בעולם, אך בארץ, לאורך חופי הים התיכון של הכרמל והגליל יש טבלאות גידוד רבות.

טבלאות הגידוד עשירות במערכות צומח ימיות, אצות, רכיכות, סרטנים ודגים. בין מיני הדגים זוהה דקר הסלעים, מין טורף אופייני לחוף הסלעי. על פני טבלאות הגידוד ישנה פעילות רבה של עופות ים.

טבלאות גידוד בישראל
-------------------

בעבר הניחו שטבלאות הגידוד בחופי ישראל הן תוצאה של תהליך בלייה בו גלים שהתנפצו אל בסיס המצוק העשוי סלע כורכר הביאו לשחיקתו ובסופו תהליך להתמוטטותו ול"נסיגה" של קו המצוק. העובדה שטבלאות סלע מצויות בצד מזרח בו עוצמת מפץ הגלים נמוכה, והחוזק המכני הגבוה יחסית של סלעי הכורכר, מעידים שעיצוב החוף הסלעי מושפע ברובו מתהליכי בלייה מכניים פיזיקליים בהשפעת גידול גבישי מלח. הערכת קצב הבליה שנעשתה במתקנים שנחצבו בתקופות שונות נמצא שקצב היווצרות הצנירים עומד על כ־10 ס"מ לאלף שנים. קצב זה אינו מספק על מנת להסביר את התפתחות טבלאות הסלע המגיעות לעשרות מטרים. חתכים טופוגרפיים בטבלאות הסלע מראים שקיימים לרוחבן הבדלי גובה, מעין מדרגות שגובהן מגיע ל-10 ס"מ. במקומות אחרים נראים סימני חציבה ברורים. המסקנה היא, שהטבלאות עשויות להיות תוצר של חציבות סלעי הכורכר ששימשו לצורך בניה של אתרים לאורך מישור החוף. הקדמונים חצבו את הסלעים עד למפלס פני הים, העמיסו אותם קרוב לוודאי על סירות או רפסודות, והובילו אותם לאתרי בניה.

לאחר שהסתיימה החציבה, ונותרה טבלת סלע, מתפתחת במקום אוכלוסייה מגוונת של אצות ובעלי חיים. זמן קצר לאחר שנוצרת הטבלה מתפתחת מושבה של צינורן בונה (*Dendropoma petraeum*) ממשפחת הוורמטידים. הצינורנים יוצרים כרכוב בחזית הפונה לים. כתוצאה מכך, נוצרת על פני משטח הטבלה מעין בריכה המכוסה במים. כיסוי זה קיים גם בים שקט וגם בשעת שפל. ניתן לשער ששמירת הטבלה במצב של הצפה מדכאת אפשרות בלייה כתוצאה מהתייבשות וגידול גבישי מלח.

הכוונה בישראל היא להכריז על טבלאות הגידוד אל מול חופי הים התיכון כשמורות טבע ימיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* לאופיים של תהליכי העיצוב של טבלאות הסלע בחופי הכרמל והגליל (אורכב 27.06.2020 בארכיון Wayback Machine) - הרשת הגאוגרפית
* הסבר על תהליך גידוד ונסיגת מצוק בחוף הים - הספרייה הווירטואלית של המרכז לטכנולוגיה חינוכית.
* סרטון של מבקרים במחוז קורנוול שבדרום-מערב אנגליה, שתיעדו במצלמת הווידאו שלהם רגע נדיר ולא צפוי של התמוטטות צוק אל תוך הים בעקבות גידוד, אתר YouTube.
* האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה, "טבלאות הגידוד בישראל: תמונת מצב, חשיבות סביבתית ודרכי פעולה אפשריות לשיקום טרם היעלמותן", נערך על ידי ערן ברקוביץ', 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4349994-6
* NKC: ph182424

 |
**STS-51-L**, הייתה משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הצ'לנג'ר שוגרה ב-28 בינואר 1986 כשעל סיפונה שבעה חברי צוות. בפיצוץ שאירע שניות לאחר השיגור עקב כשל במערכת טילי ההנעה נהרגו כל אנשי צוותה.

ההתפוצצות בעת השיגור
--------------------

רגע הפיצוץ של מעבורת החלל צ'לנג'ר בזמן שיגורה לחלל ב-28 בינואר 1986
 ערך מורחב – **אסון צ'לנג'ר**  

המעבורת התפוצצה 73 שניות לאחר שיגורה, וכל אנשי צוותה נהרגו באסון. ועדת חקירה שהוקמה בעקבות התאונה קבעה כי הפיצוץ נגרם עקב אטם בטיל ההאצה, שנפגם כתוצאה מהטמפרטורה הנמוכה, ששררה ביום השיגור. כתוצאה מכך, גזים לוהטים נפלטו ממנו וחיממו את מכל הדלק הנוזלי הגדול שבגחון המעבורת, עד שהמכל התפוצץ. בנוסף מצאה הוועדה שלל כשלים ארגוניים בנאס"א ובתוכנית מעבורת החלל שאפשרו את התרחשות האסון, והמליצה על שינויים רבים בתוכנית. בעקבות התאונה קורקעו כל מעבורת החלל של נאס"א למשך כשנתיים וחצי עד לטיסת STS-26 של מעבורת החלל דיסקברי ב-29 בספטמבר 1988, וקצב הטיסות צומצם במידה ניכרת ולא שב מעולם להיות כשהיה קודם לכן. למרות שלל השינויים שנעשו בתוכנית מעבורות החלל בעקבות ממצאי ועדת החקירה והדגש הרב שהושם על בטיחות, ב-1 בפברואר 2003 התרחש אסון נוסף בסיום משימת STS-107, כשמעבורת החלל קולומביה התפרקה במהלך חזרתה לאטמוספירת כדור הארץ.
אסון זה הוביל אף הוא לקרקוע מעבורות החלל למשך כשנתיים וחצי, ולשינויים רבים בתוכנית.

צוות
----

* **מפקד המשימה:** פרנסיס סקובי (Francis "Dick" Scobee)
* **טייס:** מייקל סמית (Michael J. Smith)
* **מומחית משימה:** ג'ודית רזניק (Judith Resnik)
* **מומחה משימה:** אליסון אוניזוקה (Ellison Onizuka)
* **מומחה משימה:** רונלד מקנייר (Ronald McNair)
* **מומחה מטען:** גרגורי ג'רוויס (Gregory Jarvis)
* **מומחית מטען:** כריסטה מקאוליף (Christa McAuliffe)

המשימה
------

מטרות שתוכננו למשימה:

* פריסת לוויין ה-Tracking Data Relay Satellite-2
* ניסויי דינמיקה בנוזלים
* ניסוי מתוך תוכנית מעקב של פעילות כוכב השביט, הלי.
* Phase Partitioning Experiment
* ניסויים עבור סטודנטים
* הכנת שני שיעורים עבור סטודנטים כחלק מפרויקט "מורה בחלל"

סמל המשימה
----------

סמל המשימה עוצב על ידי אנשי הצוות. הוא מייצג את השתתפותם בתוכנית המעבורות של נאס"א, על סיפונה של הצ'לנג'ר, הסמל מסמל את ההמראה ממרכז החלל קנדי בפלורידה.
הסמל מראה את השביט הלי. מקאליף היא המורה הראשונה בחלל וליד שמה יש תפוח.

ראו גם
------

* מעבורת חלל
* משימות מעבורות החלל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **STS-51-L** בוויקישיתוף
* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א
* מידע על המשימה
* דיווח לעיתונות

| משימות מעבורת החלל צ'לנג'ר |
| --- |
| משימות | STS-6 • STS-7 • STS-8 •STS-41-B • STS-41-C • STS-41-G • STS-51-B • STS-51-F • STS-61-A • STS-51-L |  |
| ראו גם | אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר |
מאזן קרן העושר הלאומית, 2008–2017.
**קרן הרווחה הלאומית הרוסית** (ברוסית: **Фонд национального благосостояния**, בראשי תיבות: **ФНБ**) היא קרן העושר הריבונית של רוסיה. הקרן נוצרה לאחר שקרן הייצוב של הפדרציה הרוסית פוצלה לשתי קרנות השקעה נפרדות ב-30 בינואר 2008. שתי הקרנות הן "קרן השמורה", שמושקעת בחו"ל בניירות ערך בעלי תשואה נמוכה ומשמשת לאיסוף הכנסות נפט וגז. קרן העושר הלאומית, שמשקיעה באפיקי השקעה בעלי סיכון גבוה יותר, בעלי תשואה גבוהה יותר וכן בניהול הוצאות התקציב הפדרלי. לקרן השמורה הוענקו 125 מיליארד דולר ולקרן העושר הלאומית ניתנו 32 מיליארד דולר. הקרן נשלטת על ידי משרד האוצר. אחת מתפקידיה העיקריים של הקרן היא לתמוך במערכת הפנסיה הרוסית.

רקע
---

הקרן נוסדה מתוך קרן הייצוב שנוסדה בינואר 2004. ב-12 בינואר 2008 התפצלה קרן הייצוב לשתי קרנות: הקרן השמורה וקרן הרווחה. הקרנות נוסדו על בסיס תיקונים שנעשו בקוד התקציב. ההעברות הראשונות מקרן הייצוב לשתי הקרנות החלו בסוף ינואר 2008.

מטרות הקרן השמורה הן מימון הוצאות התקציב הפדרלי כך שהמאזן הפיסקלי ייוותר יציב, גם כאשר ההכנסות מנפט וגז טבעי פוחתות ותשלום חובות חיצוניים של הממשלה. מטרות קרן הרווחה הן השתתפות במימון חסכונות הפנסיה של תושבי המדינה ושמירה על איזון תקציבי בקרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית. הקרן יכולה להלוות כספים לבנקים הרוסיים. לא ניתן להשתמש בנכסי קרן הרווחה למטרות אחרות.

לקרן השמורה הועברו כ-3.312 מיליארד דולר ולקרן הרווחה הועברו כ-88 מיליארדי דולר.

מאפיינים
--------

קרן העושר הלאומית מקבלת כספים מהתשואות השקעה או מכספי עודף שמייצרת קרן השמורה. קרן השמורה מכסה 10% מהתמ"ג הרוסי, וכל הכספים שניתנים לקרן העושר. הקרן צברה גם 72.71 מיליארד דולר (החל מ-1 בספטמבר 2016) ממסים וחובות שהיא גובה על ייצור וייצוא של נפט וגז.

על פי משרד האוצר הרוסי, ניירות החוב הזרים שהקרן יכולה להשקיע בהם חייבים להיות בעלי דירוג של AA ומעלה על ידי פיץ' או של סטנדרט אנד פורס, או דירוג Aa3 של מודי'ס. למרות זאת, הקרן הסכימה לרכוש (ב -17 בדצמבר 2013) 15 מיליארד דולר של שניות אוקראינים, חרף העובדה שאוקראינה קיבלה אז דירוג אשראי נמוך יותר.

הוצע שהקרן תכניס חלק מהמאגרים שלה לפרויקטים של תשתי ברוסיה, כך שתוכל לספק דחיפה למודרניזציה האיטית של התשתיות שלה בתקופה של השקעה אנמית יחסית. אולם נכון ל-18 בדצמבר 2013 זה לא קרה.

קרן העושר הלאומית הרוסית מוזגה בשנת 2017 עם יתרת קרן השמורה של רוסיה. קרן השמורה הוקמה לאורך שנים עם רווחים מיצוא נפט, אך בשל מחירי הנפט הנמוכים התרוקנה בסוף 2017 וחדלה להתקיים.

ראו גם
------

* קרן לאזרחי ישראל
* קרן הייצוב של הפדרציה הרוסית

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן הרווחה הלאומית (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ministry of Finance Russia, STATISTICS". נבדק ב-25 בדצמבר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Ukraine bailout could derail Putin's drive to boost Russian economy, *Financial Times* (18.12.2013)
3. ↑  Ukraine bailout could derail Putin's drive to boost Russian economy
4. 1 2  Ukraine bailout could derail Putin's drive to boost Russian economy, *Financial Times* (18 December 2013)
5. ↑  Russia cuts Ukraine gas price by a third, BBC News (17 December 2013)
6. ↑  Ukraine to issue Eurobonds; Russia will purchase $15 bln, says Russian finance minister, Interfax-Ukraine (17 December 2013)
**חלון אוברטון** (ידוע גם כ**חלון השיח**) הוא טווח הרעיונות המקובל בשיח הציבורי. המונח נקרא על שמו של איש מדע המדינה ג'וזף אוברטון (אנ'), שטען כי יכולת הקיום הפוליטית של רעיון תלויה לא בהעדפות האישיות של הפוליטיקאים, אלא בעיקר בשאלה האם הוא נמצא בתוך טווח הדעות המקובלות על הציבור. לדברי אוברטון, החלון מכיל את מגוון הרעיונות שפוליטיקאי יכול להמליץ עליהן מבלי להיתפש כקיצוני מדי בדעת הקהל הנוכחית.

סיכום הרעיון
------------

איור של חלון אוברטון, יחד עם דרגות הקבלה של טרביניו
אוברטון תיאר מנעד של רמות חופש בהקשר של התערבות ממשלתית, שנמצא על ציר אנכי. ככל שדעה מתרחקת ממרכז החלון, כך היא נעשית פחות מקובלת.

הפרשן הפוליטי ג'ושוע טרביניו אמר כי דרגות הקבלה של רעיונות הן, פחות או יותר:

* לא יעלה על הדעת
* קיצוני
* קביל
* הגיוני
* פופולרי

חלון אוברטון הוא גישה לזיהוי אילו רעיונות מגדירים את התחום המקובל בו נמצאת מדיניות ממשלתית אפשרית בדמוקרטיה. תומכי מדיניות שנמצאת מחוץ לחלון מבקשים לשכנע את הציבור להזיז או להרחיב את החלון. תומכי המדיניות הנוכחית, או דומות לה, מבקשים לשכנע אנשים כי מדיניויות מחוץ לחלון צריכות להיות בלתי מקובלות.

לאחר מותו של אוברטון בחנו אחרים את הרעיון של הזזת החלון על ידי קידום מכוון של רעיונות מחוצה לו, או הפיכת רעיונות למקובלים יותר על ידי הצגה של רעיונות קיצוניים מהם.

תקדימים היסטוריים
-----------------

המודל של אוברטון מזכיר מספר רעיונות שקדמו לו, בהם ספֵירות האלין (אנ') של ההיסטוריון והעיתונאי דניאל האלין. האלין השתמש במודל שלו כדי להסביר את החדשות האמריקאיות על מלחמת וייטנאם. המודל של האלין מחלק את הדיון הפוליטי לשלוש ספירות קונצנטריות: ספירת הקונצנזוס, שהיא תחום הדעות שעיתונאים מניחים שכל הקוראים מסכימים עליו, ספירת המחלוקת, שבה הציפייה מעיתונאים היא להישאר נייטרלים, וספירת הסטייה, שהדיון בה נחשב ללא לגיטימי וממנו עיתונאים יכולים להתעלם.

בנאומו משנת 1857, המכונה "אמנציפציית הודו המערבית", תיאר פרדריק דאגלס, חבר התנועה לביטול העבדות, כיצד דעת הקהל מגבילה את פעולתם של בעלי הכוח, באופן שמזכיר את חלון אוברטון:

> 
> מצא את הדברים להם אנשים ייכנעו בשקט ומצאת את המדד המדויק לאי הצדק שיופעל כלפיהם, ואי צדק זה ימשיך עד שהם יתנגדו במילים או באלימות, או בשניהם. הגבולות של עריצים מוכתבות לפי הסיבולת של אלו אותם הם מדכאים.
> 
> 
> 
>

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל מדע המדינה** |
|  | **פורטל סוציולוגיה** |

* דיפוזיית החידושים
* מסגור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חלון אוברטון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joseph Overton biography and article index, Mackinac Center for Public Policy, ‏30 באוגוסט 2013 (באנגלית)
2. ↑  A Brief Explanation of the Overton Window, Mackinac Center for Public Policy, ‏7 ביולי 2012 (באנגלית)
3. ↑  thereisnospoon, Why the Right-Wing Gets It--and Why Dems Don't [UPDATED], Daily Kos, ‏10 במאי 2006 (באנגלית)
4. ↑  תזיזו את "חלון אוברטון" ותוכלו לשנות את הדיון הציבורי במדינה, אתר אפוק טיימס ישראל
5. ↑  חלון אוברטון, אתר הומור ועסקים
6. ↑  האלין, דניאל, **The Uncensored War: The Media and Vietnam**, 1986, עמ' 116-118, ISBN 978-0-19-503814-9
7. ↑  (1857) FREDERICK DOUGLASS, "IF THERE IS NO STRUGGLE, THERE IS NO PROGRESS", BLACKPAST, ‏25 בינואר, 2007 (באנגלית)
**דֶבֶּלְיָאצָ'ה** (בסרבית: **Debeljača**, בסרבית בכתב קירילי: **Дебељача**, בהונגרית: **Torontálvásárhely** - טורונטאלוואשארהיי) הוא כפר בסרביה בשטח הרשות המקומית קובאצ'יצה אשר במחוז באנאט הדרומי שבפרובינציית וויבודינה.

היסטוריה
--------

היישוב מתועד לראשונה בכתובים החל מהמחצית השנייה של המאה ה-17. היה זה יישוב ובו מספר משפחות אריסות שעסקו בחקלאות. במחצית המאה ה-18 נכלל היישוב בחזית הספר(אנ') של ממלכת הבסבורג ולמקום הגיעו תושבים ממוצא סרבי ועמם נמנו אנשי צבא ובני משפחותיהם. בהמשך, עם שינוי קו חזית הספר נטשו הסרבים את המקום, ובשלהי המאה ה-18 הגיעו למקום מתיישבים ממוצא הונגרי. מאוחר יותר עבר האזור לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך מספר ימים. אזור דבליאצ'ה נותר בחזקת הגרמנים עם מרבית סרביה, ונוהל על ידי ממשלת בובות שכונתה "ממשלת ההצלה הלאומית" בראשות הגנרל מילאן נדיץ'. לאחר המלחמה נכלל הכפר דבליאצ'ה בשטחי יוגוסלביה, ולאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.

רוב תושבי הכפר הם הונגרים.

הקהילה היהודית
--------------

קהילה יהודית נאולוגית התקיימה בדבליאצ'ה מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1895 הוקם בית הכנסת הקהילתי וכן תלמוד תורה. עוד הוקם בית עלמין. ב-1931 התגוררו בכפר 225 יהודים, שהיוו 3.75 אחוזים מכלל האוכלוסייה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 148 נפשות. יהודי הכפר נרצחו בשואה, רובם בסיימישטה ובטופובסקה שופה(אנ') ומקצתם נורו למוות באזור פנצ'בו. בית הכנסת הוחרב על ידי הגרמנים. לאחר המלחמה לא חודשה הפעילות הקהילתית. נכון ל-2002 עמד על תילו מבנה בית הכנסת וכן אותרו בכפר שרידי בית העלמין היהודי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דבליאצ'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דבליאצ'ה
* רשימת נרצחים בשואה מהכפר דבליאצ'ה, במאגר המידע של יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של דבליאצ'ה, באתר הרשות המקומית קובאצ'יצה, אוחזר ב-17 ביולי 2015 (בסרבית).
2. ↑  **הקהילה היהודית בדבליאצ'ה**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 88.
3. ↑  אתרי מורשת בוויבודינה, באתר jewish-heritage-europe.eu, אוחזר ב-17 ביולי 2015 (באנגלית).
4. ↑  צילום מבנה בית הכנסת בדבליאצ'ה (2002), באתר המרכז לאמנות יהודית.
5. ↑  צילום שרידי בית העלמין היהודי בדבליאצ'ה (2002), באתר "המרכז לאמנות יהודית".
**אוגנקארו פטר אטבו** (באנגלית: **Oghenekaro Peter Etebo**; נולד ב-9 בנובמבר 1995) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

אטבו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של לורד הונור. בשנת 2012 הצטרף לווארי וולבס, ועונה לאחר מכן, הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-14 באפריל 2013, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בה כבש שלושער בניצחון 0–4 נגד אל-קאנמי וואריורס. אטבו, אף כבש שלושער בניצחון 1–3 נגד תיירי וויקי כבר אחרי 29 דקות של משחק. במרץ 2014 כבר את שער הבכורה שלו בזירה האפריקאית במשחק נגד דואלה יונייטד במסגרת גביע הקונפדרציה של CAF. במאי 2014, נבחן באודינזה מהסרייה א', אך לבסוף לא חתם. בעונת 2015, השער שהבקיע במשחק הליגה נגד ביילסה יונייטד נבחר לשער העונה.

בינואר 2016, אטבו חתם בפיירנסה מהליגה השנייה בפורטוגל. בעונת 2015/2016, רשם 4 הופעות בליגה וכבש שער אחד ובסיום העונה, העפילה פיירנסה לליגת העל.

ב-11 ביוני 2018, אטבו חתם לחמש שנים בסטוק סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ תמורת 7.2 מיליון אירו. ב-5 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד לידס יונייטד. בסיום עונתו הראשונה בסטוק, רשם 37 הופעות וכבש שתי שערים. בעונת 2019/2020, חלה ירידה במעמדו לאחר שנעדר מפתיחת העונה, עקב השתתפותו בגביע אפריקה לאומות 2019, בקיץ שקדם לפתיחת העונה.

בינואר 2020, אטבו הושאל לחטאפה מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו.

ב-9 בספטמבר 2020, אטבו הושאל לגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.

ב-9 ביולי 2021, אטבו הושאל לווטפורד מהפרמייר ליג.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 ביולי 2013, אטבו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בהפסד 0–2 לחוף השנהב במסגרת אליפות אפריקה לשחקנים מקומיים 2014. בדצמבר 2015, זכה עם הנבחרת הצעירה בגביע אפריקה לאומות עד גיל 23 - 2015, בה אף סיים כמלך שערי האליפות עם 5 שערים, כאשר שניים מתוכן היו בגמר בו ניצחה ניגריה 1–2 את אלג'יריה. אטבו, אף השתתף עם הנבחרת הצעירה במשחקים האולימפיים ב-2016. במשחק הפתיחה, כבש רביעייה בניצחון 5–4 נגד יפן.

ב-25 במרץ 2016, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מצרים.

אטבו, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 ואף נטל חלק בכל שלושת המשחקים. במחזור הראשון כבש שער עצמי בהפסד 0–2 לקרואטיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטר אטבו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ניגריה – מונדיאל 2018** |
| --- |
| 1 אזנווה • 
2 אידובו • 
3 אצ'יאג'ילה • 
4 אנדידי • 
5 טרוסט-אקונג • 
6 באלוגון • 
7 מוסא • 
8 אטבו • 
9 איגהלו • 
10 מיקל • 
11 מוזס • 
12 עבדולאהי •
13 ואנקובו • 
14 איהנאצ'ו •
15 אובי •
16 אקפיי •
17 אונאזי •
18 איוובי •
19 אוגו •
20 אווזיים •
21 אבואהי •
22 אומרו •
23 אוזוהו •
מאמן: רוהר | ניגריהניגריה |

| **נבחרת ניגריה – גביע אפריקה לאומות 2019 (מקום שלישי)** |
| --- |
| 1 אזנווה • 
2 איינה • 
3 קולניס • 
4 אנדידי • 
5 טרוסט-אקונג • 
6 באולגון • 
7 מוסא • 
8 אטבו • 
9 איגהלו • 
10 אובי מיקל • 
11 אונייקורו • 
12 עבדולחי •
13 צ'וקווזה • 
14 אונואצ'ו •
15 סימון •
16 אקפיי •
17 קלאו •
18 איוובי •
19 אוגו •
20 אווזיים •
21 אוסימן •
22 אומרואו •
23 אוזוהו •
מאמן: רוהר | ניגריהניגריה |
**שני אביב** (נולדה ב-11 בדצמבר 1992) היא שחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

אביב נולדה בתל אביב להורים ילידי צרפת שעלו לישראל בשנות ה-80. אביב היא השנייה מבין ארבע בנותיהם.

קריירה
------

בשנת 2011 החלה לגלם את דמותה של ניצה בסדרת הנעורים "אליפים", ששודרה בערוץ הילדים ב-yes למשך עונה, ובתפקיד אורח בעונה השנייה.

באפריל 2013 החלה לגלם את דמותה של ענבל, בתם של ניסים (קובי מאור) ופזית (לירית בלבן) בסדרה הקומית "חברות" שיצרה ליטל שוורץ ומשודרת בערוץ 10. בנובמבר 2013 החלה לשחק בסדרת הדרמה "להיות איתה" שיצר אסי עזר ומשודרת בקשת, ערוץ 2.

בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת האקשן המשטרתית של ערוץ 10 "אחת אפס אפס", בה גילמה את דמותה של מוריה.

בשנת 2015 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "משפחה שולטת" בערוץ הילדים לצד אורנה בנאי, ושבה לשחק בסדרה "חברות" לעונתה השנייה בדמותה של ענבל בתם של פזית וניסים.

בשנת 2017 החלה לשחק את תפקידה של סמדי בטלנובלה "פולמון" ב-Hot בידור ישראלי. באותה שנה חזרה לשחק בסדרות "להיות איתה" (עונה 2), ו"חברות" (עונה 3). אביב הצטלמה לסרט ההוליוודי "משימה חשאית בדמשק" בכיכובו של ג'ון הרט בסוף 2019 שיחקה לצד רומי אבולעפיה בסדרה "מזל טוב, את אבא".

בשנת 2022 כיכבה בסדרה ״כפולים״ עונה 3.

קישורים חיצוניים
----------------

* שני אביב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שני אביב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שני אביב, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* נחום מוכיח, שני אביב: "יש בי צדדים אפלים", באתר nrg‏, 4 ביולי 2013
* הילה רגב, עכבר העיר אונליין, רק גאווה תנצח: שני אביב נחשפת, באתר הארץ, 1 בפברואר 2014
* אילן ארנון, ‏"להגיד שנגעתי במישהו? זה גדול עליי", באתר ‏מאקו‏, 2 ביוני 2017
צב ביצות בבריכת המפל הלבן בנחל אל על
**צב ביצה מצוי** (שם מדעי: *Mauremys rivulata*) הוא מין של זוחל ממשפחת צבי הבריכה. תפוצתו העולמית חופפת אך רחבה מעט מזו של צב היבשה המצוי, החי לצידו גם בישראל. בעבר מין זה נחשב לתת-מין של צב ביצה כספי.

אורך שריונו עד 23 סנטימטר. שריונו שטוח יחסית לצב יבשה ומצופה לוחות קרניים. ראשו חלק ועטוי כיסוי קרני שאינו מחולק למגינים. רגליו, צווארו וזנבו ארוכים יחסית. צב הביצה זריז יותר מצב היבשה. 
אצבעותיו מצוידות בטפרים ארוכים וחדים ומאוחות בקרומי שחייה. צב הביצה מסתייע בשחייתו בשני זוגות רגליו.

מזון
----

צב הביצות ניזון מצמחי מים, אצות, דגים, דו-חיים, תולעים, רכיכות, סרטנים, חרקי מים ולעיתים אף פגרים. בשעה שהוא אוכל טרף גדול, הוא מחזיק בו ברגליו הקדמיות וקורע ממנו נתחים בלסתותיו המכוסות במקור קרני חד. הצבים הצעירים ניזונים בעיקר מן החי, בעוד שהמבוגרים יותר ניזונים לרוב מאצות וחומר אורגני נרקב.

התנהגות
-------

צב הביצות מבלה את רוב זמנו במים, ויוצא מהם על מנת להתחמם בשמש. בעת ההתחממות, יעמוד הצב על גדה ללא תנועה לעיתים במשך שעות. כאשר מזהה הצב טורף או אדם, הוא נמלט למים ועשוי אף להתחפר בבוץ בקרקעית ולהסתתר שם.

עונת החיזור כוללת את רוב החורף, ובחודשים אפריל עד אוגוסט מטילה הנקבה את הביצים בגומה קטנה על הגדה, ומכסה אותה בעפר. בכל גומה מספר הביצים נע בין 5 ל-12. הצבים הצעירים בוקעים כעבור תקופה של 3–4 חודשים ופונים מיד למים. הביצים והצעירים מהווים טרף קל לנמיות, חסידות ואנפות.

תפוצה
-----

תפוצתו של צב הביצות נרחבת וכולל את דרום מזרח אירופה וחלקה המערבי של אסיה. בישראל הוא מצוי בצפון הארץ ומרכזה, ופרטים בודדים באזור ירושלים. צב הביצות יכול להימצא בביצות, נהרות, אגמים, בריכות דגים והוא יכול לחיות גם במקורות מים מזוהמים. צב הביצות היה שכיח מאוד בעבר בעמק החולה, אך כיום הוא נדיר יותר באזור זה, אף שתפוצתו בארץ התרחבה בעקבות ריבוי בריכות הדגים ברחבי הארץ.

קריאה נוספת
-----------

* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, עמודים: 30-32 (מהדורה שלישית 2022). ISBN 978-965-91880-2-4

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צב ביצה מצוי** בוויקישיתוף
* צב ביצה מצוי, באתר ITIS (באנגלית)
* צב ביצה מצוי, באתר NCBI (באנגלית)
* צב ביצה מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* צב ביצה מצוי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **החי והצומח של ארץ ישראל**, משרד הביטחון, 1993